runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bendt Bendtsen (KF), 2004-02-24:
Regeringen har gentagne gange tilkendegivet, at vi ønsker flere boliger, vi ønsker flere familieboliger, vi ønsker flere ældreboliger, og vi ønsker flere handicapboliger.
Men der er jo en limit for, hvad vi kan nå at investere i, må jeg sige til hr. Martin Lidegaard.
Så blev ministeren spurgt direkte, om han ikke er enig i, at det kan være genstand for en forhandling, at man gør det retligt bindende for i hvert fald den første etage.
Jeg ved ikke, om man helt er klar over, hvad det egentlig vil sige.
DS 3028 stiller jo en række detaljerede krav både til størrelse og indretning, ja, det kan endda være stikket til en shaver, der skal lovgives om.
Er det virkelig Christiansborgs opgave at skulle lovgive om, hvor mange centimeter toilettet skal være hævet over gulvet, hvor shaverstikket skal sidde osv., osv.?
Jeg tror altså mere på dialogen.
Og igen, vi ønsker hele tiden, at der bliver bygget flere boliger, men ansvaret for det ligger altså også ude hos kommuner og amter.
Jeg kan kun sige, at det er det, jeg har fået oplyst fra Dansk Center for Tilgængelighed: Taler man om etplansbyggeri, er det 1-2 pct.
Det er altså ret klart.
Så må man også spørge, om de ting skal gøres retligt bindende.
Jeg mener ikke, det er rigtigt, at alle byggerier overhovedet skal indrettes på den måde, men jeg vil da også sige til spørgeren, at han har jo ret i, at det er bedre at tænke tingene ind i forbindelse med etablering af nyt byggeri.
Det er jeg enig i.
Jeg kan heller ikke lide at se det, jeg har set i forbindelse med nybyggede handicaptoiletter, hvor adgangen til toiletterne ikke er egnede for handicappede.
Det synes jeg ikke er særlig kønt.
Vi må have en dialog om, hvordan vi griber det bedst muligt an.
Men det med at gøre standarden retligt bindende er jeg faktisk uenig i, for det ødelægger innovationen i byggeriet.
Martin Lidegaard (RV), 2004-02-24:
Jeg synes, der har udviklet sig en kedelig tendens til, at når partier fremsætter forslag, som de i og for sig finder seriøse og nødvendige, bliver de affærdiget med at være overbudspolitik, blot fordi regeringen ikke kan finde finanser til dem. Jeg vil gerne spørge, om ministeren kan bekræfte, at det alt andet lige er langt, langt billigere at gøre boliger handicapvenlige, samtidig med at man bygger dem, end bagefter, når de er bygget færdig, og om det derfor ikke alt andet lige er mere økonomisk og en god investering på længere sigt, når det gælder om at skabe et åbent samfund og ikke klientgøre folk, men tværtimod bruge deres ressourcer.
Er det ikke langt bedre at få kravet ind i byggestandarden end at skulle bygge om efterfølgende? Jeg forstod ministeren lidt i retning af, at de 1-2 pct.
er han enig i.
Det vil sige, at det at sikre tilgængeligheden ikke koster mere end 1-2 pct. af byggesummen, så længe der ikke er tale om etagebyggeri, og kunne vi så ikke mødes her til at starte med?
Jytte Andersen (S), 2004-02-24:
Det er jo simpelt hen ikke korrekt.
Det er ikke korrekt, at der ikke er blevet gjort en indsats for tilgængelighed i tidligere regeringers tid.
Der er blevet gjort en indsats for tilgængelighedskrav i nyt offentligt byggeri, og der er faktisk igangsat det arbejde, som er interessant i dagens debat, nemlig arbejdet med at skabe en tilgængelighedsstandard, så man kan give byggeriet et reelt værktøj til at få mulighed for at tænke tilgængelighed ind i byggeriet i planlægningsfasen
, og at postulere, at det koster 14 mia. kr. at tænke sig om i planlægningsøjeblikket, er simpelt hen ikke korrekt. Det er vildt, vildt overdrevet.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-02-24:
Jeg gjorde jo netop opmærksom på, at der er ingen partier her i Folketinget, der ikke vil være med til at stemme for forslag, der gavner de handicappede.
Jeg er også nødt til at sige, at vi har fået en regering, der for første gang har taget initiativ til at lave tilgængelighed i det offentlige med lovgivning gennem L 106.
Jeg vil gerne sige til fru Jytte Andersen, at jeg synes, det er rart, at vi kan mødes og forliges om de ting, men jeg er bare også nødt til at sige, at jeg synes nok, at specielt det forslag, der er kommet fra Socialdemokratiet m.fl., simpelt hen er overbud i forbindelse med implementering af DS 3028.
Det er rent overbud.
Jytte Andersen (S), 2004-02-24:
Jeg erindrer ikke, at nogen har påstået, der slet ikke er sket noget.
Jeg erindrer, at der er partier, som har sagt, at der ikke er sket tilstrækkeligt, og det gav anledning til, at økonomi- og erhvervsministeren i forbindelse med behandlingen af L 106 kørte sig meget op, ligesom ministeren gør nu, hvor han taler om over 1 mia. kr. og sådan noget.
Men er det ikke rigtigt, at når der tales om over 1 mia. kr., handler det faktisk om, at det meste er fælles gods?
Der er satspuljeforhandlinger, hvor alle de partier, der er med i satspuljen, kommer med indstillinger, og hvis man skal være meget grov og skære ned til det, regeringen selv er kommet med af forslag, strækker det sig med god vilje til ca. 40 mio. kr. ud af 1 mia. kr. plus det lovforslag, der venter på første behandling. Jeg vil godt have, at ministeren bekræfter, at hovedparten af den indsats for 1 mia. kr., ministeren bryster sig af og pynter sig med, faktisk er gjort af de otte partier i Folketinget, der står bag den, har været initiativtagere til den og har været idémagere til den.
Er det ikke korrekt?
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-24:
Grunden til, at jeg tager ordet i anden omgang, er, at jeg har forstået på mit partis ordfører, fru Pernille Rosenkrantz-Theil, som desværre var nødt til at gå, at vi i virkeligheden står med det problem, at regeringen påstår, at EU-lovgivning er eksterritorialt gældende, som man kalder det.
Nu er det jo sådan, at Grønland og Færøerne ikke er medlemmer af EU, og derfor synes jeg, det er et meget stort problem, hvis Danmarks regering har den opfattelse, at EU-lovgivning gælder eksterritorialt, for det er det normale princip i international ret, at man ikke anvender eksterritorial lovgivning.
Det kan godt være, der er en regel i EU om, at Finanstilsynet ikke må overskride bestemte grænser for fortrolighed.
Men de regler gælder ikke uden for EU, de gælder ikke over for virksomheder, der er indregistreret og hjemmehørende uden for EU og ikke opererer i EU eller i hvert fald ikke har deres hovedsæde i EU.
Jeg vil godt bede ministeren forklare sagen eller i det mindste tilkendegive, at vi kan få en meget grundig redegørelse for den, inden vi eventuelt skrider til vedtagelse af dette forslag, for ellers er jeg altså bange for, at det vil fremkalde konflikter inden for rigsfællesskabet, som vil være dybt uheldige.
Martin Lidegaard (RV), 2004-02-24:
Det skal altså forstås sådan, at ministeren ikke er interesseret i at indgå i nogen som helst forhandling om, at man eventuelt kunne udbrede standarden til i hvert fald at gælde for et minimum af det byggeri, der bliver lavet, hvis det er det, vi kan nå til enighed om nu.
Jeg kunne godt tænke mig at få bekræftet, om han slet ikke er indstillet på det.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge om noget i forbindelse med kortlægningen af det reelle boligbehov, som vi har foreslået, og som den tidligere regering jo påbegyndte, men ikke nåede at blive færdig med inden regeringsskiftet 2001.
Jeg forstod ikke - og det er muligt, det skyldes mine manglende evner - argumentationen for, at man ikke kunne kortlægge behovet.
Man kan kortlægge behovet for ældreboliger, for ungdomsboliger, for alle mulige andre slags boliger.
Hvad var begrundelsen for, at man på lige præcis dette specifikke område ikke kan?
Jeg er klar over, at vi taler om meget forskellige grupperinger, der er mange forskellige behov.
Men amter og kommuner ligger vel inde med de informationer, og at samle de oplysninger er vel en forudsætning for, at man kan lave en fornuftig politik på det her område.
Pia Larsen (V), 2004-02-24:
Finanstilsynets tavshedspligt er meget vigtig for Venstre.
Det drejer sig om tillid fra kundernes og fra virksomhedernes side og tryghed for, at oplysningerne bliver beskyttet mest muligt.
Og når man siger, at det kun skal være myndigheder, der har ansvar for det finansielle område, så er det simpelt hen et udtryk for, at man indsnævrer det af hensyn til tilliden og trygheden, som gerne skulle være til stede.
Ulla Tørnæs (V), 2004-02-24:
Jeg har stadig væk vanskeligt ved at se, hvad det er i det, der lægges op til her, som gør, at skolen ikke fremover kan være en del af det lokale liv.
Det, det handler om her, er situationer, hvor der er tale om bekymrende fravær, og for at kunne finde frem til de situationer, hvor der er bekymrende fravær, mener vi, det er nødvendigt, at der er ensartede retningslinjer for registrering af fravær, altså for at kunne identificere de situationer, hvor der er tale om bekymrende fravær.
Det er for at sikre, at der så også bliver grebet ind i de situationer.
Jeg har stadig væk svært ved at se, hvad det er, der er i strid med skolen som en del af det lokale liv i denne her
Det handler om udsatte børn, det handler om børn, som ikke kommer fra bogligt stærke familier, og som ikke har den opbakning til deres skolegang, som mange andre børn heldigvis har.
Der mener vi, at der er behov for, at kommunerne er opmærksomme på et tidligere tidspunkt end det, som vi desværre oplever i øjeblikket.
Hr. Thomas Adelskov var inde på noget tilsvarende i dialogen med fru Margrethe Vestager.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-24:
Jamen vi kan sagtens diskutere det i dag, hvis undervisningsministeren gerne vil, der er jo masser af tid tilbage.
Det, som var min centrale pointe, var, at forslaget her igen er udtryk for en centralisering, fordi råderummet for både kommunen og for skolebestyrelsen bliver indskrænket, når der fastsættes centrale regler.
Er det rigtigt, eller er det forkert?
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-24:
Det skal jeg ikke kloge mig voldsomt på, men jeg tror ikke, det er særlig heldigt, hvis man giver skoler og kommuner et sådan frihedsbrev, at de ikke behøver at følge centralt udstedte bekendtgørelser.
Det plejer altså ikke at fungere sådan, at man ligesom kan vælge, om man vil følge bekendtgørelser eller ej.
Hvis der er nogen, der giver problemer, hvis der er nogen, der giver sager, så ville jeg synes, at man skulle spørge dem: Hvordan synes I egentlig selv, det går?
Statsministeren synes, at en rigtig god måde at gå til det på er at spørge folk, hvordan de selv synes det går, og så give dem en statsanerkendt røffel for, at det ikke går, som det skal, i stedet for at udstikke nye generelle retningslinjer for, hvordan alle folk skal gebærde sig. Det ville være klædeligt, at man gik til dem, der skabte problemer, i stedet for at lave nye regler for hele flokken.
Thomas Adelskov (S), 2004-02-24:
En af grundene til, at der ikke foreligger nogen klar statistik og noget statistikmateriale for det her, er jo netop, at man gør det meget forskelligt.
Derfor har det været umuligt at lave noget statistik for det, sådan som jeg har forstået det. Når der er nogle konkrete sager, så må fru Margrethe Vestager jo også have en mening om, hvad man så i givet fald skal gøre over for de skoler eller de kommuner, som ikke følger reglerne, altså ikke gør noget ved bekymrende fravær. Hvad skal man gøre?
Modellen her er nu at give et meget klart redskab til og meget klare meldinger om, hvordan man skal registrere, og hvordan man skal følge den registrering op.
Det er jo sådan set et redskab, man får, men alle de kommuner, som gør et godt stykke arbejde, bliver sådan set ikke ramt af det her, for de kan bare fortsætte.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-24:
Jamen problemet er, at det kan de ikke, for de skal jo følge de centrale retningslinjer for, hvordan man registrerer fravær.
Hvis man har en måde at gøre det på, som virker, så kan man godt skrotte den måde og begynde at gøre det på en anden måde.
Det er en mærkelig tilgang.
Det lugter sådan lidt af kollektiv straf, og det undrer jo, fordi regeringen ellers hellere vil gå meget mere præcist til værks i en noget for noget-strategi, som Socialdemokratiet meget positivt og heldigvis har taget afstand fra.
Thomas Adelskov (S), 2004-02-24:
Fru Margrethe Vestager taler om mistillid til lærere og til skoler.
Nej, der er sådan set ikke mistillid til dem, som gør det, de skal gøre, f.eks. at følge op på elevernes fravær.
Det, der er problemet, og det må fru Margrethe Vestager vel give mig ret i, er, at der er nogle kommuner, at der er nogle skoler, hvor man ikke gør det, altså hvor man ser igennem fingre med, at der er elever, der er fraværende igennem længere tid og falder igennem.
Vi har situationer, hvor der er elever, der har været syge i lang tid og ikke har fået det kommunale tilbud om undervisning hjemme.
Det er jo lige nøjagtig til de situationer, at det har været nødvendigt at sige, at nu laver vi nogle fælles retningslinjer for det her.
På den måde rammer vi jo ikke de kommuner og de skoler, der rent faktisk gør et godt stykke arbejde, for de kan bare fortsætte as usual.
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-02-24:
Vil hr. Aage Frandsen ikke medgive, at i den kristendomsundervisning, som findes i folkeskolen i dag, er det specielt i de mindre klasser, man lægger vægt på de bibelske fortællinger, man lægger vægt på det, som er kristendomsundervisning, men at man i de ældste klasser faktisk også inddrager andre religioner, og derved kommer man rundt om det, som jeg kan forstå hr. Aage Frandsen faktisk efterlyser?
Aage Frandsen (SF), 2004-02-24:
Nej, for det ville jo ikke ændre indholdet.
Altså vi vil have, at det er religionsundervisning, og religionsundervisning skal selvfølgelig være obligatorisk for alle. Jeg er også tilhænger af, at unge mennesker modtager den undervisning, men jeg synes, det er i orden, at der er fritagelse for den.
Så længe man ikke kan finde ud af at fjerne navnet kristendomsundervisning og kalde det religionsundervisning, når det er det, der dybest set skulle være meningen med det.
Det er klart, at i religionsundervisning indgår kristendom som en meget væsentlig del, fordi det er en central del af det, som er den danske kulturarv.
Det kan man sandelig godt have glæde af, uanset om man tilhører den religiøse opfattelse eller ikke gør det.
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-02-24:
Jeg har et enkelt spørgsmål til hr. Aage Frandsen.
Påtænker SF at fremsætte et forslag til ændring af lov om folkeskolen, hvor man ophæver den paragraf, hvorefter der kan fritages for kristendomsundervisningen?
Pia Larsen (V), 2004-02-24:
Men nu er det et EU-direktiv, som gælder alle EU's medlemslande, og der har man altså snævret muligheden for at videregive oplysninger meget ind, så det er ikke et spørgsmål om at have tillid.
Og i det øjeblik, at Færøerne og Grønland ønsker at tage ansvaret for den her tilsynsmyndighed på det finansielle område, vil man naturligvis også kunne finde en løsning på det, som respekterer direktivet.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-24:
Jeg kan så forstå, at ministeren bekræfter, at der er tale om en centralisering, endda en voldsom centralisering, fordi man ønsker at kunne finde frem til, om kommunerne følger op på bekymrende fravær.
Må jeg spørge ministeren, hvordan det skal overvåges, at kommunerne faktisk følger ministerens kommende bekendtgørelse om, hvordan man følger op, for det må jo være det helt centrale i ministerens argumentation, at ministeren kan sidde og se i sine statistikker, om kommunerne faktisk gør det, som skal gøres.
Jeg anerkender fuldt ud, at det er en politik, man kan følge, at man kan centralisere dette her, og at man kan sikre en overvågning af kommunernes måde at gøre tingene på.
Bemærkningerne til lovforslaget skaber bare ikke nogen form
for underbygning af, at det er en reel bekymring at have.
Der er ingen eksempler, der står kun, at man har undersøgt det, og at man har registreret forskelle, men der er ingen eksempler, der er ingen forestilling om, hvor udbredt det er, der står intet om, hvordan det skal undersøges, om kommunerne gør det ministeren vil have dem til at gøre.
Der står bare det, man kan læse ud af lovforslaget, nemlig at ministeren ønsker en centralisering.
Sådan er det, og det tager vi, som faktisk stadig væk er så liberale, at vi tror, kommunerne gerne vil leve op til lovgivningen, bare til efterretning og skriver det på listen over regeringens stadig mere centrale tiltag for at få undermineret både skolebestyrelser og jo også kommunernes evne til at drive de lokale skoler.
Ulla Tørnæs (V), 2004-02-24:
Jeg er bange for, at fru Margrethe Vestager her ser spøgelser ved højlys dag.
Der er ikke tale om nogen central registrering, sådan som fru Margrethe Vestager forsøger at skyde både mig, og jeg tror også det var Venstres ordfører, i skoene.
Det fremgår i øvrigt tydeligt af bemærkningerne, at det ikke er det, der er på tale.
Aage Frandsen (SF), 2004-02-24:
Hvorfor skal navnet så ikke tilpasses, hvis det i virkeligheden er indholdet?
Det er jo derfor, at det er blevet en meget firkantet, om man vil, ideologisk ståen på bestemte barrikader-diskussion, som giver sig udslag i, at
de, som tidligere har talt om, at det skulle være obligatorisk, ikke også samtidig vil sige, at selvfølgelig skal indhold og navn svare til hinanden.
I det omfang, man vil sige i dag, at indholdet er bredere, for det er det, end ordet siger, så skal ordet selvfølgelig laves om.
Jeg er klar tilhænger af, at det skal være obligatorisk, hvis det er religionsundervisning både af indhold og navn. Det sidste er der jo i hvert fald ikke tale om på indeværende tidspunkt.
For os er religionsundervisning meget vigtig også i forhold til integration.
Leif Mikkelsen (V), 2004-02-24:
Ved det sidste punkt startede fru Gitte Lillelund Bech med at glæde sig, og undervisningsministeren sluttede rækken af med også at glæde sig.
Jeg vil også gerne glæde mig over den her sag, og derfor kan man nok forstå, at det er en glædens dag i Venstre, for det forslag, vi har her, er jo et led i regeringens supplerende regeringsgrundlag »Vækst, Velfærd - Fornyelse II«.
Det drejer sig om de frie grundskoler, som nu får et længe næret ønske opfyldt, nemlig om, at de nu kan oprette dagtilbud til børn, der er fyldt 3 år, og indtil de begynder i børnehaveklasse.
Hovedsignalet er jo, at det også styrker det frie valg, og vi har noteret os, at høringssvarene er meget enslydende, de glæder sig nemlig også.
Så der er god grund til glæde, og der kan siges meget godt om det.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-02-24:
Regeringen ønsker som bekendt at modernisere hjemmestyreordningerne i Grønland og på Færøerne.
Det skal ske i et konstruktivt samarbejde med de to landsstyrer.
Regeringen havde med det tidligere færøske landsstyre påbegyndt drøftelser om en nyordning, som ville give mulighed for færøsk overtagelse af de sager, de sagsområder, som det er muligt at overtage inden for grundlovens og rigsenhedens rammer.
Regeringen vil drøfte videreførelsen af dette arbejde med det nye færøske landsstyre.
Det grønlandske landsstyre har henvendt sig til regeringen for at få nedsat en grønlandsk-dansk kommission om øget grønlandsk selvstyre.
Vi er i regeringen positive over for det grønlandske ønske og drøfter for øjeblikket oplægget med det grønlandske landsstyre.
I disse drøftelser kan spørgsmål om den fremtidige regulering af den finansielle sektor på Færøerne og på Grønland indgå.
På baggrund af de generelle drøftelser om overtagelse af sagsområder mener regeringen således ikke, at det er hensigtsmæssigt at behandle spørgsmålet om videregivelse af fortrolige oplysninger isoleret.
Jeg kan oplyse, at jeg hvert år holder møde med det færøske landsstyremedlem for økonomi, og på dette møde redegøres der jo i generelle vendinger for udviklingen i den samlede banksektor på Færøerne.
Endelig kan jeg gøre opmærksom på, at Finanstilsynet årligt udgiver en beretning om Finanstilsynets virksomhed.
Sammenfattende må jeg altså på regeringens vegne afvise forslaget.
Pia Larsen (V), 2004-02-24:
Venstre må også afvise dette forslag, selv om vi har
Vi er fuldstændig klar over, at der i hvert fald for Færøernes vedkommende er nogle spor, der skræmmer fra banksagen i begyndelsen af l990'erne, hvor det færøske landsstyre og det færøske samfund følte, at al indflydelse lå væk fra dem, kan man sige, selv om det endte med, at banksagen ramte det færøske samfund hårdt. Men nu er det sådan, at Finanstilsynets tavshedspligt er en meget, meget snæver tavshedspligt.
Og det vil sige, at medmindre Færøerne og Grønlands landsstyre ønsker at overtage ansvaret for Finanstilsynet fra Danmark, vil det være meget vanskeligt at gennemføre det her forslag.
Derudover er det jo sådan, at det her forslag for Færøernes vedkommende er fremsat under det tidligere færøske landsstyre - i Grønland er der jo ikke nogen ændringer - og derfor er det måske lidt vanskeligt nu at tage stilling til, hvad det nuværende landsstyre ønsker at tale med den danske regering om.
Men det er klart, at vi, som vi tidligere har sagt fra den danske statsministers side, og som økonomi- og erhvervsministeren sagde for et øjeblik siden, vil være parat til at diskutere det her, regeringen og landsstyret, i forbindelse med overtagelse af sagsområder.
Jeg skal også på Det Konservative Folkepartis vegne afvise forslaget.
Ulla Tørnæs (V), 2004-02-24:
Også her skal jeg blot indskrænke mig til at takke Folketinget for opbakningen til forslaget her.
Jeg håber også, at dette forslag får en let og smidig gang gennem Folketingets Uddannelsesudvalg.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-02-24:
Min eneste bekymring omkring det her forslag er sådan set, hvorfor ministeren har så travlt med at skulle kigge på den kommunale revision, når der er nedsat et udvalg, som er i gang med det samme, og et udvalg, som skal komme med en betænkning inden sommerferien.
Vi kan ikke helt forstå, hvorfor vi ikke kan vente på at se den betænkning, og derfor kan vi selvfølgelig være lidt nervøse for, hvad ministerens udgangspunkt for at lave det her forslag er.
Men som udgangspunkt synes vi, det er en god idé, at digitalisering fremmes.
Det gør selvfølgelig tingene mere effektive, men Enhedslisten vil senere redegøre for sin endelige stemmeafgivelse.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-24:
Også Det Radikale Venstre kan støtte forslaget.
Vi finder, at der allerede er sagt så meget udmærket om forslaget, bl.a. fra Socialdemokratiets ordfører, at vi ikke finder det nødigt at tilføje yderligere.
Aage Frandsen (SF), 2004-02-24:
SF kan støtte lovforslaget.
Der er i bemærkningerne argumentation for, at der er behov for at præcisere nogle ting omkring revisorers kvalitet og de krav, der stilles til dem, og det er jo et område, hvor man kan sige, at det er vigtigt, at disse krav er opfyldt hundrede procent.
Der er tale om nogle revisioner som følge af ting, der er sket over år, somme tider ved enkeltbegivenheder, og det er selvfølgelig uheldigt, når de opstår.
Det afgørende er så også, at man ikke går for vidt i retning af at stille nogle krav, som så rammer en hel masse andre, krav, som måske kun burde være stillet i nogle enkelttilfælde.
Men vi ser i hvert fald det her forslag som fornuftigt, også ud fra de bemærkninger der ligger, og derfor kan vi støtte lovforslaget.
Karina Sørensen (DF), 2004-02-24:
Vores ordfører, fru Louise Frevert, kan desværre ikke være til stede, og jeg vil derfor fremføre følgende: Dette lille tekniske lovforslag kan man sige har baggrund i krav om lov om revision i folketingsåret 2003-04, og at man hermed vil sikre, at de nugældende krav til revisorers uafhængighed bevares. Set ud fra Dansk Folkepartis synsvinkel er dette strålende, da revisorerne må siges at have en yderst central placering i tilsynet for Undervisningsministeriets anvendelse af statstilskuddene.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at det drejer sig om mange milliarder af skatteborgernes penge, der skal forvaltes på den bedst mulige måde, og derfor har skatteborgerne også krav på, at revisorerne ikke på nogen måde kan være inhabile og have den ene eller anden private interesse i en selvejende institution.
For Dansk Folkepartis vedkommende er det helt ligegyldigt, om der er en mindre eller større relation til en institution.
Det drejer sig om, at dette lovforslag lige nøjagtig præciserer, hvad det drejer sig om, nemlig at man på ingen måder må være revisor for institutionens faste ejendomme som udlejer eller have andre interesser i skolevirksomheden eller for den sags skyld i selskaber, fonde eller andet, der kontrollerer udleje af den faste ejendom.