Helge Adam Møller (KF), 2005-04-21:
Jeg kan ikke lade være med at starte med en enkelt bemærkning til det allersidste, som hr. Poul Nødgaard sagde.
Jeg har været formand for Forsvarsudvalget i en 5-6 år.
Jeg var indtil for 2 år siden aktiv officer i det danske forsvar, det vil sige, at jeg har været med til at lave et antal forsvarslove, senest den, der blev vedtaget også med Dansk Folkepartis deltagelse her.
Og jeg har da ikke følt, at jeg skulle være inkompetent til at være hverken formand i Forsvarsudvalget eller til at gå på talerstolen og omtale det, fordi jeg også havde den interesse.
Og hvis man efter min mening fulgte hr. Poul Nødgaards synspunkter, ville det betyde, at der ikke kunne sidde nogen lærere i Uddannelsesudvalget, ingen landmænd i Fødevareudvalget osv. og ingen præster i Kirkeudvalget.
Så til SF's forslag om, at de frivillige regler, der blev indført for 10 år siden, nu gøres tvungne og obligatoriske.
Vi støtter den nugældende frivillige ordning, som betyder, at det er op til det enkelte folketingsmedlem, om hun eller han finder det hensigtsmæssigt at afgive disse oplysninger.
Det er det, man normalt kalder frihed under ansvar.
Jo, man skriver, at det er vigtigt, at der er gennemskuelighed, hvad angår politikeres hverv og økono miske interesser, men man forklarer ikke, hvorfor det er vigtigt.
Man skriver også, at det er nødvendigt at have gennemskuelighed vedrørende folketingsmedlemmernes økonomiske interesser, men ikke en eneste begrundelse om, hvorfor det er nødvendigt med denne overskuelighed.
Man må altså som ordfører selv gætte sig til, hvorfor SF nu synes, at det skal være nødvendigt med en tvungen ordning.
Et gæt kunne så være – og jeg erkender, at det kun er et gæt – at SF mener, at mere åbenhed om folketingsmedlemmers privatliv og økonomi vil skabe øget tillid til folketingsmedlemmerne.
Men dette forslag gør jo ikke nogen som helst forskel for tilliden til de 179 folketingsmedlemmer – i hvert fald ikke efter min overbevisning.
Jeg har faktisk været medlem af Folketinget i 21 år – siden 1984.
De første 10 år var der ikke nogen registre vedrørende de 179 MF'eres økonomiske forhold.
Og de sidste 10 år er der så mange, der frivilligt har valgt at stå i registeret.
Mit spørgsmål er så: Var tilliden til folketingsmedlemmerne i perioden fra 1984-94 uden registre større eller mindre, end den har været de sidste 10 år med registre?
Jeg mener ikke, der har været nogen forskel overhovedet.
Jeg kan ikke registrere den.
Og jeg vil gerne spørge SF helt direkte, også fordi hr. Holger K. Nielsen jo er en af medforslagsstillerne: Var tilliden i befolkningen til hr. Holger K. Nielsen indtil 1994, hvor han ikke var registreret, mindre, end den har været de sidste 10 år, hvor han har været registreret?
Var tilliden til fru Ebba Strange, et meget velrenommeret og meget agtet folketingsmedlem fra SF, lille tilbage i tiden, fordi fru Ebba Strange i det meste af sin folketingskarriere ikke stod i registeret?
Det mener jeg ikke.
Hvad så med i dag?
Jeg må så spørge direkte: Er tilliden til fru Pia Gjellerup større eller mindre, end den er til hr. Jeppe Kofod?
Begge er Socialdemokrater, den ene er registreret, den anden er ikke.
Og hvad med De Radikale?
Er tilliden større eller mindre til fru Marianne Jelved end til hr. Niels Helveg Petersen?
Jeg ved det ikke.
Men den ene er registreret, den anden er ikke.
Et naturligt sidste spørgsmål til SF må være: Hvorfor er det kun folketingsmedlemmer, der skal registreres tvungent?
Der er jo tusindvis af personer i det danske samfund, som har en langt, langt mere direkte magt end folketingsmedlemmer.
Jeg tænker f.eks. på bankdirektører, avis- og tv-redaktører, erhvervsjournalister, direktøren for Danmarks Naturfredningsforening, formanden for LO, formanden for Danmarks Lærerforening, diverse forretningsførere i alle vores boligselskaber, formændene for de lokale erhvervsråd.
Vi ved jo alle sammen, at de har magt.
Alle disse personer kan jo i hvert fald, hvis man følger SF's tankegang, også have usaglige hensyn til at forfølge privatøkonomiske interesser, når de f.eks. anbefaler det ene byggeprojekt frem for det andet, eller når de skriver positivt om en bank eller en virksomhed frem for en anden bank eller en anden virksomhed.
Skal der være lighed for loven, så må SF selvfølgelig fremsætte forslag om, at alle disse samfundsgrupper og tusindvis af andre mennesker med større magt end folketingsmedlemmer offentliggør deres formuer og deres bestyrelsesposter osv.
Eller er det kun folketingsmedlemmer, SF har mistro til?