runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 2001-10-11:
Baggrunden for forslaget her er jo, som alle efterhånden ved, at give det kommunale system økonomisk støtte til patienter inden for visse grupper, der venter på behandling hos speciallæge eller på private sygehuse.
Og vi må jo sige i Dansk Folkeparti, at det faktisk er lidt af en falliterklæring, at det er nødvendigt at fremsætte et sådant forslag.
Det er i sig selv svært nok at være syg, men såfremt økonomien samtidig smadres, bliver der lagt endnu en alvorlig byrde til for den enkelte person, hvad enten det er unge, der får afbrudt en uddannelse, eller det er arbejdsledige, hvor det kan være vanskeligt at vende tilbage til arbejdsmarkedet.
Derfor mener vi i Dansk Folkeparti, at det må være rimeligt og det må være rigtigt at få en økonomisk håndsrækning fra sin hjemkommune.
Såfremt der ikke var disse problemer med ventetider inden for sygehusene, så havde forslaget som sagt ikke været nødvendigt, men det er urimeligt, at mennesker i sygdomssituationer skal vente på en udredning og så samtidig få forringet deres livskvalitet og økonomi.
Derfor ser vi ingen problemer i, at vi giver kommunerne et instrument og en kompetence til efter en samlet konkret vurdering og naturligvis som konsekvens af de lange ventetider hos det offentlige at få afhjulpet nogle gener ved at benytte sig af henvisningsmulighederne til private behandlingssteder.
Dansk Folkeparti er af den formening, at der kan spares mange penge og borgerne kan som sagt få en forbedret livskvantitet.
Vi har hørt utallige eksempler på, hvorledes mennesker på sygedagpenge venter og venter på behandling.
Nogle kommuner har så taget skeen i egen hånd og sendt grupper af sygdomsramte udenlands for at få en hurtig udredning, selvfølgelig fordi kommunerne derved kan spare sygedagpenge.
Jeg tror på, at vi kan løse et reelt problem med dette forslag, og de berørte borgere vil så også få en behandling fra samfundet, som de kan være tilfredse med.
Som sagt er det ikke sundt i ordets bogstaveligste forstand at stå på en venteliste. Jo længere en patient står her - det kan man jo hurtigt regne ud - jo mere medicin og måske længere rekreation.
Som jeg tidligere har sagt, er der samfundsøkonomisk god grund til, at patienterne kommer igennem sundhedssystemet så hurtigt som muligt, også de svage grupper i vort samfund.
Og det mener vi som sagt at forslaget her åbner op for.
En anden ting, vi aldrig har diskuteret, er forsikringsordninger - i hvert fald ikke som jeg erindrer - som nogle borgmestre har slået til lyd for.
Men vi er positive over for forslaget, men jeg vil godt pointere, at det gælder altså alle borgere.
Der er så nogle, der har været inde på, at man ved økonomiforhandlingerne mellem regeringen og amterne har fået flere penge.
Og det er da rigtigt nok - Kresten Philipsen har den ene gang efter den anden hevet millioner af kroner ud - men stadig væk er der altså lange ventelister i det offentlige system, og det er her, hvor vi eventuelt kan gå ind og hjælpe med, at vi tidligere får udredt sygdomme.
Derfor er vi positive over for forslaget.
Helen Beim (S), 2001-10-11:
Den 15. juni 2001 indgik regeringen og Kommunernes Landsforening en stor og omfattende aftale.
Som led i den aftale må der naturligvis komme nogle lovforslag, og her i dag har vi altså et af dem, nemlig en forenkling af regelgrundlaget for, hvorledes staten afregner pensioner m.v. med kommunerne.
Ifølge lovændringen bliver det sådan, at den endelige afregning vil være kendt den 1. juli i året forud for budgetåret.
Og det er der mange kommunalbestyrelsesmedlemmer som er meget tilfredse med.
For at der nu ikke skal opstå likviditetsproblemer i kommunerne i de næste 2 år, nemlig år 2002 og 2003, er der ligeledes i lovforslaget en anbefaling af, hvorledes man kan få lavet en overgangsordning.
Vi vil fra Socialdemokratiets side medvirke til, at der kommer en hurtig sagsbehandling af dette lovforslag, og derfor anbefaler vi forslaget.
Ester Larsen (V), 2001-10-11:
Fru Bodil Thrane har som Venstres ordfører ved behandlingen af lovforslag nr. L 7 bedt mig om at læse følgende op: Den ændring i lov om kommunal indkomstskat, som lovforslaget indeholder, er en del af gennemførelsen af kommuneaftalerne, og formålet er at ændre afregningsmodellen for bl.a. afgifter til pensionsordninger.
Lovforslaget er ren teknik og går ud på at ændre afregningstidspunktet.
Der er ikke tale om at flytte nogle penge rundt i systemet, idet der i forslaget, som der står i bemærkningerne, ikke vil være provenumæssige virkninger heraf for staten eller kommunerne.
Formålet er altså at udmønte kommuneaftalen gennem rent tekniske justeringer og derigennem give kommunerne et tidligere overblik over økonomien på dette punkt.
Denne større budgetsikkerhed og forenkling af afregningsproceduren er en gevinst for kommunerne.
Derfor vil Venstre gerne give vores støtte til dette ændringsforslag.
Jeg skal tilføje, at De Konservative har meddelt, at de ikke kunne være til stede, og har bedt mig om også at anbefale forslaget på deres vegne.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2001-10-11:
Først vil jeg starte med at beklage, at jeg ikke fik svaret fru Birthe Rønn Hornbech på et spørgsmål, men jeg opfattede nu også nogle af spørgsmålene som rent retoriske frem for egentlige spørgsmål til mig.
Men jeg vil i hvert fald sige til hr. John Vinther, at vi har jo hørt meget tordneri omkring asylfup, misbrug og kriminalitet blandt udlændinge.
Men jeg vil godt spørge: Hvem er egentlig modstander af at bekæmpe asylfup, misbrug og kriminalitet?
Det er ikke mange partier her i Folketinget, som har ytret, at de er modstandere af at bekæmpe disse ting, og da slet ikke regeringen.
Det var os, der foreslog adskillige stramninger med netop det formål, og flere initiativer er på vej, hvilket næppe har undgået Venstres eller De Konservatives opmærksomhed.
Derfor vil jeg godt spørge: Hvilke partier er det, som man har indtryk af vil være imod at begrænse asylfup, misbrug og kriminalitet?
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-10-11:
Der kunne være mange spørgsmål at stille til den konservative ordfører, men for at han ikke skal kunne undslå sig eller ikke kunne overkomme at svare på dem, vil jeg koncentrere mig om et enkelt, nemlig til punkt 15, smidigere behandling af ansøgninger om opholdstilladelser til specialister m.v. fra udlandet.
Skal de specialister have lov til at have deres ægtefæller og deres familie med til landet?
Hvor længe skal de kunne være her? Skal de smides ud igen, når jobbet holder op, når beskæftigelsesmulighederne holder op efter 2 år, eller også, hvis det er efter 10 år, hvis de har haft deres familie med her til landet, eller skal de i alle de år have lov at være her eller lide under at være her uden deres familie osv.?
Jeg synes, der mangler nogle praktiske forhold.
Og så vil jeg endelig sige, at da vi fik fremmedarbejdere til landet, så kom de her til landet, fordi vi havde brug for dem.
Alligevel fik vi faktisk problemer med deres efterkommere, og det har nok noget med en manglende integrationsproces at gøre.
Kan det problem ikke opstå igen med dem, som vi nu vil give en smidigere behandling?
Knud Erik Hansen (SF), 2001-10-11:
Vi skal høre mange påstande om smertegrænse.
Jeg tror også, der er en viljegrænse i det danske samfund, og det er måske i virkeligheden den, det skorter på.
Dengang vi fik de bosniske flygtninge til Danmark, var der ikke mangel på vilje, men når der bliver pisket en stemning op mod andre, kan vi pludselig ikke få skaffet asylcentre, fordi man i virkeligheden puster en stemning op.
Det er jo ikke et spørgsmål om, at vi ikke har kapacitet og ikke kan klare det.
Men jeg har to spørgsmål til hr. John Vinther.
Det ene det er, at man vil erstatte de facto-begrebet med en positivliste.
Kan hr. John Vinther mene, at man med en positivliste kan sikre sig at angive alle de situationer, hvor folk er forfulgte og derfor bør have asyl?
For det er jo det, de facto-begrebet angiver.
Det andet det er: Hvilken retssikkerhed vil De Konservative sikre de folk, der måske er åbenbart grundløse asylsøgere, således at det ikke kun er én myndighed, der behandler dem og måske smider dem ud hurtigt?
Hvilken retssikkerhed skal de have?
Er det nok, at det bare er én myndighed, der skal se på deres situation?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-10-11:
Jeg kan forstå, hr. Lars Kramer Mikkelsen har et vældigt behov for at forsikre omgivelserne om, at han ikke har ladet sig påvirke af den 11. september.
Den 11. september er ikke nævnt.
Dette beslutningsforslag er et udtryk for den udlændingepolitik, der har været V og K's i årevis, og som vi bliver ved med at fremføre, indtil den bliver gennemført.
Det er det, vi er valgt til.
Jeg kunne jo høre, at hr. Lars Kramer Mikkelsen mente, at forskellige ydelser giver A- og B-hold.
Så vil jeg godt spørge hr. Lars Kramer Mikkelsen, hvorfor han stemte for den særlige integrationsydelse, fremsat af partifællen Thorkild Simonsen.
Dengang ville hr. Lars Kramer Mikkelsen godt have et A- og et B-hold.
Hr. Lars Kramer Mikkelsen hånede jo fingeraftryksreglerne i foråret.
Nu har vi lige fået en forelæsning af justitsministeren, så det kan da være, at hr. Lars Kramer Mikkelsen har ændret mening.
Han har jo ikke ytret sig om det i dag.
Med hensyn til den indre svinehund og arbejdspladserne vil jeg da godt høre, om man tænker på statsministerens bemærkninger om, at muslimerne ikke skal ligge og bede bønner på arbejdspladsen.
Det var da noget af det groveste, vi har hørt.
Og endelig: Hvordan går det med alle de forsikringer gennem sommerferien i pressen om, at hr. Lars Kramer Mikkelsen vil have strammet familiesammenføringsreglerne?
Er det noget, man er rendt fra igen?
Var det bare valgflæsk og løgn over for vælgerne, eller hvad er meningen?
Frank Dahlgaard (KRF), 2001-10-11:
Kristeligt Folkeparti kan også støtte det her.
Det er jo nærmest udtryk for teknik.
Jette Gottlieb (EL), 2001-10-11:
Da vores ordfører på området, hr. Frank Aaen, ikke kan være her, skal jeg fremføre følgende: Vi opfatter forslaget som et forenklingsforslag, der skaber et klarere beslutnings- og planlægningsgrundlag for kommunerne.
Og under forudsætning af, at det ikke har nogen provenumæssige konsekvenser for kommunerne og staten - og det vil vi da gerne have bekræftet - kan vi stemme for forslaget.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-10-11:
Forslaget er, som også andre har sagt, et led i udmøntningen af aftalen mellem regeringen og Kommunernes Landsforening.
Lovforslaget har til formål at indføre en ny afregningsmodel, hvorefter statens afregning til kommunerne af den kommunale andel af afgifter af pensionsordninger m.v. foretages på et historisk grundlag fra og med år 2002.
Det betyder, at staten i stedet for udbetaling af forskudsbeløb foretager endelig afregning af den kommunale andel af pensionsordninger m.v.
Det giver kommunerne et bedre overblik over, hvor mange penge de har hvornår.
Det Radikale Venstre ser frem til lovforslagets vedtagelse, der betyder en forenkling af procedurerne og en større budgetsikkerhed.
Birthe Skaarup (DF), 2001-10-11:
Da hr. Poul Nødgaard ikke kan være til stede og han er ordfører på forslaget, har jeg lovet at fremføre følgende: Det foreliggende lovforslag er en opfølgning af aftalen mellem regeringen og KL.
I Dansk Folkeparti betragter vi lovforslaget som rent teknisk og med den fordel for kommunerne, at de fremover ved budgetlægningen på kroner og øre kender budgetposten for indtægter af pensionsafgifter.
I Dansk Folkeparti synes vi, det lyder godt, og vi har noteret os, at der er en overgangsregel for budgetåret 2002 og 2003, så i realiteten får loven først fuld virkning - om man kan sige det sådan - fra år 2004, hvor det bliver de faktiske indtægter af pensionsafgiften i 2002, der bliver budgetposten.
Afregningen i løbet af året sker som nu til kommunerne i 12 rater, men hvorfor ikke overveje en samlet udbetaling først i budgetåret, da staten jo ligger inde med de kommunale andele i en ret lang periode?
Sidstnævnte spørgsmål kan eventuelt drøftes under det forestående udvalgsarbejde, som Dansk Folkeparti vil medvirke til bliver afsluttet meget hurtigt.
Kristen Touborg (SF), 2001-10-11:
En gennemførelse af lovforslaget betyder en forenkling, og det betyder en større budgetsikkerhed for kommunerne.
Det har der været behov for et stykke tid.
Regeringen og KL er blevet enige om det her i de økonomiske forhandlinger.
SF kan støtte forslaget.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2001-10-11:
Og en sådan gentagelse er det, vi står over for her i dag, hvor vi for tredje gang skal bruge tid på V og K's forslag om, at kommunerne, under dække af at ville afbøde urimelige konsekvenser af lange ventetider i det offentlige sygehussystem, skal have hjemmel til at yde hel eller delvis støtte til behandlingen af særlig udsatte borgere på privathospitaler, hos speciallæger og lignende. I Socialdemokratiet mener vi, at det er et usympatisk forslag.
Det vil, som sundhedsministeren allerede har nævnt, være et signal om, at alles liv ikke er lige værdifulde.
Det vil grundlæggende bryde med princippet om lige og fri adgang til sundhedsydelser, og det vil bryde med, at det er behovet for behandlingen, der er afgørende for prioriteringerne i sundhedsvæsenet.
Forslaget vil medføre, at der i kommunerne vil ske en omprioritering af behandlingsbehovet til fordel for de patienter, som er aktive på arbejdsmarkedet, og som for tiden måske koster penge i den kommunale sektor i form af sygedagpenge.
På dansk vil det betyde, at hr. Jensen, der er i arbejde, kan få behandling, mens hans datter med allergi og fru Jensen, der er hjemmegående, må se til, at skattepengene i kommunen kun kommer de raske, de rørige og dem, der har arbejde, til gode.
Det vil være en omprioritering, hvor også andre patienter, pensionister, unge under uddannelse og børn, sættes bag i køen.
Det ønsker Socialdemokratiet ikke at medvirke til.
Vi ønsker tværtimod at styrke arbejdet med at øge kapaciteten til sygehusbehandlingen i det amtslige sygehusvæsen gennem investeringer, uddannelse og rationaliseringer for på den måde at nedbringe ventelisterne.
Aftalen mellem kommunerne og amterne viser også klart, at det er den vej, der er den rigtige at gå.
Socialdemokratiet kan ikke støtte forslaget, og på CD's vegne skal jeg meddele, at de heller ikke kan støtte forslaget.
Tove Videbæk (KRF), 2001-10-11:
Samfundet stiller i dag store krav til det professionelle sundhedspersonale, bl.a. at det kan omstille sig i takt med udviklingen på det sundhedsfaglige område.
Og her kan nævnes, at f.eks. de kortere indlæggelsesforløb og ambulante behandlinger jo helt klart påvirker arbejdet på hospitalernes laboratorier.
Bioanalytikere, hospitalslaboranter, klinisk-kemiske laboranter, blodtypeserologiske hospitalslaboranter og patolog-anatomiske hospitalslaboranter
er forskellige betegnelser for personer, som har udført og udfører opgaver på de laboratoriemedicinske afdelinger.
Alle disse titler foreslås via denne lov samlet i én titel, nemlig bioanalytiker.
Det er således en titelbeskyttelse, der bl.a. er hensigten med dette lovforslag.
Det skulle være en tryghedsskabende faktor for patienterne, idet kun den, der har autorisation som bioanalytiker, herefter må betegne sig som sådan.
Det er derimod ikke hensigten med forslaget også at beskytte virksomhedsområdet, idet det ikke er fundet nødvendigt af hensyn til patientsikkerheden.
Flere af de høringsberettigede har svaret, at de ønsker, at der i loven bør skrives ind, at bioanalytikere skal have eneret til dette virksomhedsområde.
Men jeg er enig i, at dette ikke bør skrives ind, da vi så også på dette område yderligere ville cementere det problem, som vi har på andre områder i sundhedssystemet, nemlig de stive faggrænser, som mange steder er en hindring for et fleksibelt samarbejde. Heldigvis kan vi se, at på en del hospitaler er man allerede i gang med at bløde op på disse grænser, således at social- og sundhedsassistenter i højere grad kan assistere sygeplejerskerne, og at sygeplejerskerne kan assistere eller gå i stedet for læger på visse områder. Dette må og skal der arbejdes hen imod, i stedet for at der gives eneret til forskellige virksomhedsområder.
I sommer besøgte jeg et sygehus, hvor man havde 34 overenskomster og 112 stillingsbetegnelser at kæmpe med.
Og det er klart, at det er næsten umuligt at have et fleksibelt samarbejde, hvis alle har eneret til deres virksomhedsområde. Så Kristeligt Folkeparti er enig i den formulering, som er i lovforslaget.
Bioanalytikeruddannelsen er som følge af reformen vedrørende sundhedsuddannelserne generelt blevet forbedret og varer nu 3½ år imod 3 år tidligere.
Så er der yderligere bestemmelser om tilsyn, journalskrivning osv., osv.
Alt i alt kan jeg meddele, at Kristeligt Folkeparti er positivt indstillet over for dette forslag og ser frem til et godt og positivt arbejde omkring forslaget i udvalget.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-10-11:
Forslaget er et bidrag til at præcisere og kvalificere stillingsbetegnelser inden for sundhedsområdet, bl.a. gennem en autorisationsordning.
Det finder vi er et positivt tiltag.
Vi kan også konstateres via høringssvarene, at de berørte parter i vidt omfang giver deres tilslutning til forslaget om autorisation af bioanalytikere.
Så jeg vil sammenfatte det kort: Det Radikale Venstre har ingen betænkeligheder ved at støtte forslaget.
Birthe Skaarup (DF), 2001-10-11:
I Dansk Folkeparti synes vi, at dette forslag er udmærket.
Det, det selvfølgelig lægger op til, og som andre også har været inde på, er en øget patientsikkerhed, sådan at befolkningen nu vil kunne skelne mellem personer, der har fået en uddannelse og kan fremlægge beviser herfor, og dem, som kun benytter titlen uden at have den fornødne uddannelse.
Ydermere bliver der i lovgivningen fastslået pligten
til, at bioanalytikere skal udvise omhu og samvittighedsfuldhed. Muligheden vil desuden være til stede for, at Sundhedsstyrelsen kan gribe ind, såfremt en bioanalytiker på grund af sygdom eller af en hvilken som helst anden grund ikke udøver en ordentlig faglig virksomhed.
Forslaget indebærer tillige - og det er vi tilfredse med - at der etableres en overgangsordning for de tidligere laboranter og hospitalslaboranter, når de kan dokumentere, at de har været ansat i mindst 3 år inden for de sidste 5 år.
Og det er vigtigt, at det er fuldtidsansættelse, det handler om. Såfremt denne gruppe ønsker autorisation, skal en ansøgning desuden indsendes til Sundhedsstyrelsen senest 1 år efter lovens ikrafttræden.
Dansk Folkeparti er velvilligt indstillet over for forslaget, fordi vi er af den grundlæggende opfattelse, at der skal styr på de faglige og fundamentale kundskaber hos en faggruppe, som faktisk har med syge mennesker at gøre, og at disse faglige kundskaber hviler på rimelige erfaringer og uddannelse, men selvfølgelig også, fordi samfundet over årene har omlagt indlæggelsesforløbene i hospitalsvæsenet og nu i højere grad tilbyder ambulante behandlinger, således at der i stigende grad kræves mere nøjagtighed og mere pålidelighed af bioanalytikerne.
Men vi i Dansk Folkeparti er positive over for lovforslaget.
Lene Garsdal (SF), 2001-10-11:
Til dette hører et professionelt personale, som samvittighedsfuldt og med omhu tager sig af patienterne.
I en sundhedssektor i fortsat rivende udvikling træffer bioanalytikere i praksis en række selvstændige beslutninger, som har stor betydning for diagnose og behandling af patienterne.
Samtidig vil der være tæt kontakt til patienterne ved prøvetagning, og når der gives information og vejledning.
Det er derfor vigtigt, at Sundhedsstyrelsen har mulighed for at inddrage autorisationen, når erhvervet formentlig i sjældne tilfælde ikke udføres samvittighedsfuldt, f.eks. i tilfælde af misbrug, sygdom eller grov forsømmelighed.
Dette sikrer sammen med beskyttelsen af titlen, at patienterne har en høj grad af sikkerhed for at få en professionel behandling, som de kan være trygge ved.
Tom Behnke (KF), 2001-10-11:
Det Konservative Folkeparti satser også på kvalitet i sundhedssektoren.
Vi satser på, at de uddannelser, der bliver givet, er uddannelser, som har et relevant og et godt indhold, således at kvaliteten kommer i højsædet, og således at patientsikkerheden også er i højsædet.
kan være med til at sikre, at uddannelserne fortsat er gode og tidssvarende, og dermed også sikre patientsikkerheden.
Så vi har i Det Konservative Folkeparti bestemt ingen indvendinger imod forslaget.
Tværtimod synes vi, at det er et godt forslag, også set i lyset af, at når man laver en autorisationsordning, er der jo den mulighed, at hvis der er nogle, der ikke opfylder spillereglerne, er der en mulighed for at fratage dem deres autorisation og dermed sikre, at patientsikkerheden er i højsædet.
Vi er også tilfredse med at læse af forslaget, at de, der allerede har taget uddannelsen, de, der allerede i dag fungerer, kan få lov til at få autorisationen, den nye autorisation, der her er tale om, uden at der pålægges dem yderligere omkostninger.
Men når det er sagt og dermed, at Det konservative Folkeparti er meget positivt over for forslaget, så har jeg også nogle spørgsmål til forslaget.
For hvis man forestiller sig laboranter, som har været ansat på halv tid, opfylder de vel ikke dette kriterium.
Halv tid vil vel omregnet være 2½ år ud af de 5 år, eller hvordan skal paragraffen, stykket læses?
Det er i hvert fald vigtigt for os at fastholde, at selv om man »kun« har været ansat på halv tid, bør man altså have muligheden for at få denne autorisation, uden at det skal give yderligere problemer.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål, jeg har, er: Ministeren skriver i sin skriftlige fremsættelse og også i bemærkningerne til lovforslaget, at der efter lovforslaget alene bliver tale om en titelbeskyttelse, idet et forbeholdt virksomhedsområde for bioanalytikere ikke er fundet nødvendigt for patientsikkerheden.
Men når man så læser lovforslagets § 8, står der: Sundhedsstyrelsen kan fastsætte nærmere regler om bioanalytikernes virksomhedsområde.
Altså spørgsmålet er: Er det nødvendigt, eller er det ikke nødvendigt?
Hvis det ikke er nødvendigt, kan vi vel stryge § 8, og hvis det er nødvendigt, burde ministeren vel have undladt at skrive i sin skriftlige fremsættelse og i bemærkningerne til forslaget, at der ikke er nogen grund til at lave en afgrænsning.
Altså enten er der, eller også er der ikke.
Det synes jeg vi skal have afklaret, inden vi når frem til at vedtage forslaget endeligt.
Jeg har nogle yderligere spørgsmål, som egner sig bedre til udvalgsarbejdet, nogle mere detailprægede og teknisk prægede spørgsmål til lovforslaget, men samlet set går Det Konservative Folkeparti positivt ind i udvalgsarbejdet.
Tove Fergo (V), 2001-10-11:
Da det er vigtigt for Venstre at øge patientsikkerheden, så mener vi, at den foreslåede autorisation af bioanalytikere er et godt og rigtigt forslag.
På grund af den hurtige udvikling inden for sundhedsvidenskaben er der brug for, at det sundhedsfaglige personale hurtigt kan omstille sig, kan arbejde selvstændigt, og at de har en god vurderingsevne.
Det gælder også for bioanalytikerne.
Bioanalytikerne har også en direkte patientkontakt, og da bioanalytikernes arbejde danner grundlag for patientbehandling og diagnostik, kan deres arbejde også rumme en direkte fare for patientbehandlingen.
Derfor er det også vigtigt, at der bliver mulighed for ved denne autorisationsordning at fratage en bioanalytiker autorisationen.
Så vi synes, det er et godt forslag.
Jeg har imidlertid lige netop denne eftermiddag læst sidste nummer af Dagens Medicin her fra den 11. oktober, og der er en artikel om, at læger frygter fusion af laborantuddannelser.
På baggrund af denne artikel vil jeg da godt spørge ministeren, hvad det egentlig er for noget med disse to uddannelser, om det har indflydelse på begge de typer af uddannelser, eller om det kun er den ene type af laborantuddannelse, dette autorisationsforslag får indflydelse på.