Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-04:
Nu er selvros jo ikke det værste, når forligskredsen skal roses.
Jeg vil nu godt prøve at henholde mig lidt til, at ministeren siger, at det her jo er foregået fuldstændig uproblematisk, og at vi har styr på situationen med, at østeuropæisk arbejdskraft ikke bliver underbetalt i Danmark, og bl.a. også henviser til nogle tal, som fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, om, hvor mange der har fået opholdstilladelse, de her 4.0005.000 mennesker.
Men jeg kunne godt tænke mig at vide, om ministeren egentlig ved, hvor mange østeuropæiske arbejdere der er i Danmark i dag.
På det har vi jo bl.a. iværksat samarbejde med politiet.
Men det ligger jo i sagens natur, når man taler om illegal arbejdskraft, at hvis vi vidste, hvor den var, så fik vi jo fat i den.
Men jeg må sige, at den overordnede vurdering er, at vi har styr på det, der reguleres af ordningen, og vi har også gradvis fået forbedret vores kontrolmuligheder inden for udstationeringsområdet.
Jeg vil godt starte med at rette en misforståelse, som hr. Bent Bøgsted gjorde sig skyldig i: Hvorfor er det egentlig, at Enhedslisten ikke er med i en aftale, som forsøger at forsvare de danske overenskomstmæssige løn- og arbejdsforhold på det danske arbejdsmarked over for et pres udefra?
Det er der én hovedgrund til, og det er, at den oprindelige østaftale indeholdt en diskriminerende bestemmelse, som der var en risiko for kunne komme til betyde, at selve intentionerne i aftalen ville blive undergravet.
Det var bestemmelsen om, at østarbejdere, som kom til at arbejde på de her betingelser, under ingen omstændigheder fik mulighed for at optjene dagpengeret eller fik mulighed for at modtage kontanthjælp i Danmark, hvis de blev fyret fra deres arbejde.
Det var selvfølgelig en diskrimination over for de her mennesker.
Det er der ingen mennesker der kan, og så ved vi godt, hvad der sker.
Det var egentlig begrundelsen for, at Enhedslisten ikke var med.
Da der blev rettet op på det store problem pr. 1. januar i år, sagde vi fra Enhedslistens side, at vi godt ville tilslutte os østaftalen.
Det kunne vi bare ikke få lov til i første omgang, for de daværende forligspartier skulle først sætte sig ned og forhandle den nye østaftale, som er grundlaget for forslaget i dag, men vi kunne efter min bedste overbevisning have medvirket til, at det forslag kunne have været bedre.
Hvad er det egentlig, vi har lært, siden østaftalen blev indgået?
Vi har for det første lært, at den oprindelige østaftale havde en række huller i forhold til kontrol og i forhold til myndighedernes indsats.
Det gælder også tacklingen i Udlændingestyrelsen, og det vil jeg godt vende tilbage til, for jeg synes, at det er et selvstændigt problem, at den her aftale og lovgivning er placeret inden for en styrelse og et ministerium, som notorisk ikke har en klap forstand på forholdene på det danske arbejdsmarked.
Alligevel vil jeg sige, at østaftalen jo også har vist sig at give nogle reelle muligheder for at føre kontrol med en lille del af det danske arbejdsmarked.
Det her er jo en fantastisk lovgivning, for det er en lovgivning, som lader det være op til en række partier, de såkaldte forligspartier, at bestemme, hvor længe lovgivningen er gældende, hvad indholdet er i lovgivningen, og hvordan den skal kontrolleres.
På den måde kan man sige, at det stiller forligspartierne i en fantastisk positiv udgangsposition for at sikre, at intentionerne om at forsvare det danske arbejdsmarked mod løntrykkeri rent faktisk bliver opfyldt.
Jeg må indrømme, at set fra mit synspunkt og ikke mindst takket være den debat, der foreløbig har været om lovforslaget, tyder det på, at der er en række partier, som egentlig helst så østaftalen ophævet den dag i morgen, og andre, som siger, at vi i hvert fald da senest skal have den ophævet om 3 år.
Og så må jeg sige, at tilliden til den forsamling af partier kan ligge på et forholdsvis lille sted.
Det betyder måske endda ekstra stærkt, at Enhedslisten faktisk gerne vil være en del af forligskredsen.
Vi mener, at den skal bevares så længe som muligt.
Vi mener ikke, den skal undergraves af, at man laver forhåndsgodkendelser for ikkeoverenskomstdækkede virksomheder.
Vi mener, det er vigtigt, at den her østaftale bliver forsvaret alvorligt, og derfor vil vi godt være en del af forligskredsen, men vi kan øjensynlig ikke få lov at være med.
Et forlig og en forligskreds uden Enhedslisten vil ikke være nogen garant for løn- og arbejdsforhold på det danske arbejdsmarked i fremtiden.
Sammenfattende må man sige, at EU-udvidelsen har været en stor succes.
Udvidelsen har på afgørende vis bidraget til en fortsat demokratisk og fredelig udvikling i Europa.
Alle undersøgelser viser, at EUudvidelsen samtidig har bidraget positivt til den økonomiske udvikling i så vel de nye som i de gamle EU-lande.
Også Danmark har haft gavn af den positive udvikling.
Vi har siden EU-udvidelsen oplevet en kraftig fremgang i eksporten til de nye EUlande, hvilket har bidraget til økonomisk vækst og øget beskæftigelse herhjemme.
Frygten for, at arbejdskraft fra de nye østeuropæiske lande ville skabe problemer på det danske arbejdsmarked, er gjort til skamme.
Siden EU-udvidelsen er der meddelt godt 9.000 arbejdstilladelser til statsborgere fra de otte østeuropæiske EU-lande.
I dag er der godt 4.000 aktive tilladelser, og mange af dem, der har fået en arbejdstilladelse, er således vendt hjem igen.
Det hænger sammen med, at de fleste tilladelser gives til sæsonarbejde inden for landbrug og gartneri.
En bred kreds af Folketingets partier står bag den såkaldte østaftale: Venstre, Socialdemokraterne, Det Konservative Folkeparti, Det Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti.
Vi har siden den 1. maj 2004 haft en række møder i forligskredsen, hvor vi nøje har fulgt udviklingen på arbejdsmarkedet i forlængelse af EU-udvidelsen.
Set i lyset af de hidtidige erfaringer er forligspartierne enige om at gennemføre en række initiativer, der samlet vil gøre det lettere at rekruttere arbejdskraft fra de østeuropæiske EU-lande til ledige job på det danske arbejdsmarked.
Samtidig skal det fortsat sikres, at ansættelse sker på overenskomstmæssige eller på anden måde sædvanlige løn- og ansættelsesvilkår, indsatsen mod illegalt arbejde skal fastholdes, og endelig er vi enige om, at det danske arbejdsmarked skal forberedes til en fremtidig situation uden overgangsordninger.
Vi er derfor enige om en række nye initiativer, hvoraf en del gennemføres ved det lovforslag, som vi behandler i dag.
Jeg vil i det følgende kort gennemgå de væsentligste initiativer i den reviderede østaftale.
Overenskomstdækkede virksomheder vil fremover kunne blive forhåndsgodkendt til at ansætte statsborgere fra de østeuropæiske lande.
Forligspartierne vil i løbet af efteråret 2006 overveje, om ordningen på sigt også kan udvides til at omfatte virksomheder uden overenskomst.
Arbejdstagere fra de østeuropæiske EU-lande kan fremover ansættes i deltidsarbejde af et omfang på mindst 30 timer om ugen.
En østeuropæisk arbejdstager kan fortsætte med at arbejde, mens behandlingen af ansøgning om forlængelse af arbejdstilladelse foregår i Udlændingestyrelsen.
Det er dog en betingelse, at man kan dokumentere, at lønnen er overenskomstmæssig eller på anden måde sædvanlig.
Der har været rejst nogle spørgsmål om cabotagekørsel fra de østeuropæiske lande.
Indledningsvis vil jeg om det emne godt lige slå fast, at reglerne om cabotagekørsel, altså udenlandske virksomheders transportopgaver internt i Danmark, hører under Transportministeriet.
Det vil således også være transportministeren, der kan svare på eventuelle detailspørgsmål om, hvorledes cabotagereglerne administreres i Danmark.
Det lovforslag, som i dag er til første behandling, vedrører alene udlændingeloven og betingelserne for danske virksomheders ansættelse af østeuropæere, og det omhandler altså ikke reglerne vedrørende cabotagekørsel.
Jeg lægger meget stor vægt på at fastholde de justeringer af østaftalen, som vi har forhandlet på plads i forligskredsen.
Det er naturligvis vigtigt, at vi får en fornuftig sammenhæng mellem reglerne på cabotageområdet på den ene side og intentionerne bag østaftalen på den anden side.
Målet er, at vi også på dette område får enderne til at mødes.
Der har jo altså de seneste dage været en del presseomtale af reglerne for cabotagekørsel.
Jeg har konstateret, at transportministeren nu har meddelt Kommissionen, at Danmark forlænger overgangsreglerne vedrørende cabotagekørsel fra de østeuropæiske EU-lande, og den bekymring, der har været fremme i relation hertil, er således ikke længere aktuel.
Vi har i den reviderede østaftale besluttet, at der udmeldes konkrete mål for sagsbehandlingstider ved behandlingen af sager om arbejdskraft fra de østeuropæiske EU-lande, og der arbejdes for en løbende reduktion af sagsbehandlingstiden.
Endelig har vi besluttet at etablere en national overgangsordning for arbejdstagere fra Bulgarien og Rumænien i forbindelse med, at disse lande forventes optaget i EU pr. 1. januar 2007.
Overgangsordningen for Bulgarien og Rumænien vil som udgangspunkt blive udformet på samme måde som overgangsordningen for de øvrige østeuropæiske EU-lande.
Forligspartierne vil dog følge udviklingen på arbejdsmarkedet og nøje vurdere behovet for særlige overgangsregler for statsborgere fra disse to lande.
Forligskredsen vurderer løbende i samarbejde med arbejdsmarkedets parter, om overgangsordningen kan smidiggøres yderligere f.eks. ved at ophæve kravet om opholdstilladelse inden for afgrænsede flaskehalsområder.
Forligspartierne vil fortsætte arbejdet med at forebygge omgåelse og illegalt arbejde, og der sættes særlig fokus på illegalt arbejde inden for chaufførområdet.
Arbejdstilsynet vil sikre en hurtig reaktion på overtrædelse af arbejdsmiljølovgivningen
begået af udenlandske virksomheder.
En særlig indsats over for arbejdsmiljøproblemer inden for bygge- og anlægsområdet vil blive drøftet i forligskredsen.
Hr. Thomas Adelskov rejste spørgsmålet om at forhåndsgodkende vikarbureauer.
Det er hermed forudsat, at den konkrete ansættelse er på overenskomstmæssige vilkår, altså normale løn- og ansættelsesvilkår i Danmark.
Jeg har også set, at der i aviserne har været omtalt en sag, hvor danske vikarbureauer tilsyneladende har tilbageholdt for store beløb til kost og logi.
Men her er fagforeningerne jo så gået ind i sagerne og har sagt, at det er i strid med overenskomsten.
De sager vil så blive fagretligt behandlet, og her virker den danske model jo.
Beskæftigelsesrådet vil mindst en gang om året blive anmodet om at vurdere udviklingen på arbejdsmarkedet i lyset af EU-udvidelsen.
Og endelig iværksættes en generel analyse af udfordringerne til det danske arbejdsmarked i forbindelse med, at overgangsordningen udløber senest pr. 1. maj 2009.
Vi vil gerne være så godt forberedte som overhovedet muligt på en situation uden en overgangsordning.
Så har der været en diskussion omkring bemyndigelsesbestemmelserne.
Bemyndigelsen giver kun integrationsministeren mulighed for at gennemføre beslutninger truffet af forligskredsen.
Det indholdsmæssige skal altså også være fastsat af forligskredsen.
Og derfor kan disse bemyndigelser ikke udnyttes til andet end det, der er aftalt i forligskredsen.
Jeg kan jo godt høre på debatten fra de partier, som ikke er med i forligsaftalen, at de ikke har fornemmet, hvor godt et arbejde der er lavet i forbindelse med disse overgangsregler.
Der har været hyppige møder, vi har løbende ændret reglerne, vi har strammet op, når vi mødte omgåelsesforsøg, vi har haft en fælles bestræbelse på at smidiggøre det administrative, det bureaukratiske, hvor det kunne lade sig gøre under overholdelse af intentionerne i aftalen.
Og denne gode arbejdsfacon har jo gjort, at vi i fællesskab har kunnet tage de skridt, der var nødvendige, og som der var behov for på arbejdsmarkedet.
Der vil fortsat være behov for, at vi følger udviklingen tæt.
Det næste møde i forligskredsen er allerede fastsat til den 31. maj 2006, og jeg er sikker på, at vi kan fortsætte det gode samarbejde ved udmøntning af de enkelte dele af den reviderede østaftale.