Villy Søvndal (SF), 2003-02-06:
Jeg tror, det er svært at forstå dybden af denne diskussion uden at tage et kort historisk rids; jeg skal ikke trætte med et langt.
Danmark har de sidste 30 år gennemført en afinstitutionalisering i et stort omfang, og det er en af de mest oversete ting i dansk socialpolitik.
Hvor vi tidligere har anbragt senildemente på amtskommunale plejehjem i Langtbortistan, anbragt sindslidende på centrale anstalter og anbragt psykisk udviklingshæmmede folk på øde øer eller bag solide mure, har vi i en årrække i meget stort omfang haft dem ude iblandt os, og eksperimentet er i hovedsagen gået godt.
Jeg medgiver også den konservative ordfører, at det her er en vanskelig diskussion, fordi det er svært at finde den præcise balance mellem magtanvendelse og omsorg.
Derfor medgiver jeg, at det også var en svær diskussion, da vi skulle prøve at lovgive i sin tid på det her område.
For det tredje at have mulighed for at opsætte særlige døråbnere, eller med et andet udtryk at låse folk inde.
Det er jo det, der er hensigten med det.
For det fjerde en øget adgang til at flytte personer, underforstået imod deres vilje.
Derfor synes jeg, man skal sige klart fra Folketingets side, at der er tale om øget tvang på alle fire områder.
Jeg har det grundlæggende synspunkt på SF's vegne, at konflikter og omsorgssvigt gives der to hovedsvar på.
Det ene er at sikre, at tilbuddene er så gode, at antallet af konflikter mindskes dramatisk.
Det gør man i form af de bygningsmæssige forhold, det gør man i forhold til, hvor mange mennesker der er ansat til at komme i tide, når en konflikt er ved at udvikle sig, det gør man i forhold til uddannet personale osv.
Det er det, man kunne betegne som den sociale vej at gå.
Men medgivet: Selv når vi er gået den vej, vil der være et antal tilfælde, som vi ikke kan klare uden også at anvende magtbeføjelser, men diskussionen er, om vi kan indsnævre det fra så bredt et felt til kun så snævert et felt.
Der synes jeg, at der er den sammenhæng i regeringens politik, og det vil jeg godt kvittere for, at når man reducerer på omsorgsområderne, bliver man også nødt til at fylde det hul, der opstår, ud med øget magt. Jeg synes bare, det er et usympatisk svar.
Jeg synes, det er et forkert svar.
Men jeg vil godt kvittere for sammenhængen i det, man gør.
Altså de misbrugere, hvis tilbud bliver nedlagt i øjeblikket, eller de sindslidende, der får dårligere tilbud, eller de hjemløse, for hvem forholdene bliver forværret, bliver selvfølgelig mere desperate, og det er så et svar at behandle dem med øget magt.
Jeg synes bare, det er et usympatisk svar.
Demenskonsulenter, som er dem, der er tættest på de ældre demente, advarer imod at gøre det nu.
Det Etiske Råd taler om, at der ikke er tilstrækkelig retssikkerhed omkring magt ved hygiejne, taler om, at det er meget upræcist.
Hvad er en begrænset periode?
Hvor lang tid er det?
Det står der end ikke antydet i det her lovforslag.
Er det et år, eller er det mindre end et år?
Det synes jeg Folketinget fortjener et svar på, inden man går videre.
Det Centrale Handicapråd, Pårørendegruppen, DSI, De Samvirkende Invalideorganisationer, som er dem, der er helt tæt på nogle af dem, der bliver udsat for mest magt - nemlig de sindslidende og de psykisk udviklingshæmmede - advarer imod det.
Jeg skal derfor sige, at vi ikke er i stand til at støtte forslaget.
Vi mener, at det socialpolitisk hovedsagelig bevæger sig i en forkert retning, og det er ikke et forsøg på at underkende, at der er situationer, hvor det kan være nødvendigt at sætte selvbestemmelsen ud af kraft.