runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Connie Hedegaard (KF), 2004-11-17:
Jeg vil ikke forsøge at gøre mig klog på, hvad den tidligere miljøminister sikkert i en fuldstændig anden kontekst og altså for godt og vel et år siden har sagt.
Jeg vil bare sige, at der ikke har været tvivl om min holdning til Rigsrevisionens beretning.
Miljøministeriet vil naturligvis følge anbefalingerne til administrationen i Miljøministeriet.
Jeg kan også oplyse hr. Torben Hansen om, at det har vi sådan set gjort i et stykke tid.
Siden august har der ikke været tvivl om, hvordan vi vil administrere også denne her slags sager i Miljøministeriet.
Torben Hansen (S), 2004-11-17:
Den her sag tager udgangspunkt i Rigsrevisionens beretning vedrørende den tidligere administration i Miljøministeriet, og spørgsmålet går i al sin enkelhed ud på, om miljøministeren efter offentliggørelsen af Rigsrevisionens beretning vedrørende velfærdspuljen også er af den opfattelse, som den tidligere miljøminister to gange gav udtryk for i Folketingets spørgetid den 8. oktober 2003, at der med den tidligere miljøministers ord ikke er fugls føde på denne sag.
»Er ministeren, efter offentliggørelse af Rigsrevisionens beretning vedrørende velfærdspuljen, også af den opfattelse, som den tidligere miljøminister 2 gange gav udtryk for i Folketingets spørgetid den 8. oktober 2003, at »Der er ikke fugls føde på denne sag«?«
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-11-17:
»Hvad har ministeren tænkt sig at gøre ved, at det nu viser sig, at kommunerne på landzoneområdet netop giver en række tilladelser til udvidelser, nybyggeri osv., som amterne førhen af hensyn til helhedsbetragtninger og natur- og miljøhensyn ikke gav lov til?«
Skriftlig begrundelse
I 2001 gav Fyns Amt afslag på 36 pct. af sagerne om byggeri i naturen.
I 2003, efter at landzonekompetencen er overgået til kommunerne, blev der kun givet afslag i 5 pct. af sagerne.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Jeg kan fuldstændig afvise den kritik.
Vi lever selvfølgelig op til både de mål, vi selv har sat, og til de mål, vi i øvrigt har forpligtet os til i internationale aftaler.
Men jeg tror ikke, at vi kan komme det meget nærmere.
Det, jeg klart har understreget og gentaget flere gange, er, at når vi har sat os ambitiøse mål, så vil vi selvfølgelig også tage de redskaber i brug, der skal til for at opnå de mål.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Torben Hansen (S), 2004-11-17:
Jeg vil da gerne have, at statsministeren præciserer, hvad det er, jeg siger, som ikke er rigtigt.
Jeg synes i hvert fald, at det er rigtigt, når man ser på, hvordan iltsvindene har bredt sig i de indre danske farvande også denne sommer.
Vi havde de alvorligste i 2002.
Det kan ikke benægtes ej heller af en statsminister.
Det kan heller ikke benægtes, at hvis man har store naturområder, der bliver ødelagt via de her udledninger, så tager det minimum 100 år at genoprette dem.
Det korte af det lange er, at hvis statsministeren går ned og kigger i det materiale, der ligger bag, så er det altså kun regeringen og dansk landbrug, der har udtalt, at den vandmiljøplan, som regeringen har lavet, er ambitiøs.
Alle andre har sagt, at den er uambitiøs, at 13 pct. over 10 år er for lidt, og at den vil medføre, at vi ikke kan leve op til de ting, som borgerne gerne vil have, og at vi heller ikke kan leve op til vores internationale forpligtelser.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Det, hr. Torben Hansen siger, er jo simpelt hen ikke rigtigt.
Jeg vil gerne gentage, jeg ved ikke for hvilken gang, at regeringens målsætning selvfølgelig er at fastholde faldet i landbrugets generelle udledning af kvælstof.
Som bekendt er udledningen næsten halveret med vandmiljøplan I og II, og nu sætter regeringen så med aftalen om vandmiljøplan III mål om en yderligere reduktion på 13 pct. i den næste 10-års-periode.
Herudover sætter regeringen med vandmiljøplan III mål for at nedbringe både fosforoverskuddet og fosfortabet fra landbruget samt en række andre mål om bedre beskyttelse af naboer og ammoniakfølsom natur og om etablering af nye vådområder.
Så det, hr. Torben Hansen siger, er jo ganske enkelt ikke rigtigt.
Torben Hansen (S), 2004-11-17:
Jeg kan forstå på statsministeren, at det er lige før, der breder sig en hel bekymringsindustri her.
Sådan ser jeg det nu ikke.
Det er rettidig omhu i forhold til vores vandmiljø.
Vi har jo set igen denne sommer, hvordan vi har iltsvind i store dele af de indre danske farvande.
Vi har også set mange steder, at det tager op til 100 år at genoprette naturområder, der er ødelagt.
»Alle andre« er også eksperter inden for det her område, og jeg synes, at statsministeren måske skulle lytte til dem bare denne gang.
De siger, at planen er uambitiøs, at den ikke vil medføre renere vand for danskerne, men at den tværtimod vil betyde, at vi ikke kan leve op til vores 2010-målsætninger.
Det kunne egentlig være rart, når statsministeren hele tiden taler om klare og ambitiøse målsætninger, at statsministeren her sagde: Vi kan godt se, at det her kan vi ikke få til at hænge sammen, vi må lave en ny plan.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Jamen der har hr. Keld Albrechtsen jo lagt mig svarene i munden.
Vi kommer ikke meget længere i den her sag.
Men det, jeg kan konstatere, er altså, at hr. Keld Albrechtsen allerede nu har taget forskud på de sorger, der måtte opstå i 2015.
Det er dejlig lang tid at gå rundt og være bekymret.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-17:
Jeg kan sige, at glæden er sandelig gensidig i hvert fald forstået på den måde, at det giver mig lejlighed til over for statsministeren og over for offentligheden at pointere, hvorfor jeg har den bekymring.
Statsministeren har jo ret i, at jo flere gange statsministeren svarer, og det er sådan set onsdag efter onsdag, jo mere bekymret er man nødsaget til at blive.
Nu sagde statsministeren, at enten siger jeg, at han ikke svarer, eller hvis han svarer, så bliver jeg bare endnu mere bekymret.
Det er faktisk rigtigt, for hvad har statsministeren gjort i den her spørgerunde?
Han har ikke svaret overhovedet på det spørgsmål, jeg har stillet.
Jamen det har han da ikke!
Jeg siger, at vandmiljøplanen er skudt i sænk.
Det kan jeg oven i købet dokumentere.
Det er fuldstændig dokumenterbart.
Jeg har allerede nævnt hovedtallene, dem vil jeg ikke gentage.
Statsministeren svarer ikke på det problem, at vi står med en vandmiljøplan, hvis målsætninger ikke engang kan opfyldes i 2015, når vandmiljøet for længst er plumret til i forurening, fordi regeringen greb for sent ind.
Men jeg er bange for, at vi ikke når længere med det, for statsministeren vil simpelt hen ikke svare.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Hr. Keld Albrechtsen sagde under en af de tidligere runder, at regeringens vandmiljøplan er skudt i sænk.
Det må jeg klart afvise.
Også dér tager hr. Keld Albrechtsen sorgerne på forskud, men hr. Keld Albrechtsen er jo også sikker på at få sine sorger, når han tager dem på forskud.
Vi har klare mål i vandmiljøplanen, og jeg kan forsikre hr. Keld Albrechtsen om, at regeringen vil gøre sit yderste for at nå de mål og tage de redskaber i brug, der skal anvendes for at nå de mål.
Efter nu her i flere omgange at have haft lejlighed til at glæde mig over hr. Keld Albrechtsens forskellige indsatser må jeg sige, at jeg tænker tilbage på den lange periode fra juni til oktober, hvor jeg måtte savne hr. Keld Albrechtsen onsdag efter onsdag.
Hvor er det en glæde nu hver onsdag at møde hr. Keld Albrechtsen og se, hvor bekymret hr. Keld Albrechtsen er.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-17:
Man kan jo høre, at statsministeren måske i øjeblikket er på vej til at genvinde selvbeherskelsen så meget, at han kan blive sådan oplagt aggressiv.
Det er også en form, han har, når han ikke ønsker at svare på de spørgsmål, der er stillet.
Hvis jeg så stiller spørgsmålene meget præcist og meget omhyggeligt, så får jeg at vide, at de er lange som et ondt år, og hvis jeg nu skrev dem meget kort og mere åbent, så ville jeg nok få at vide af statsministeren, at det kan man jo ikke svare på, for hvor peger det spørgsmål hen?
Jeg vil egentlig bede statsministeren bare svare helt enkelt på det spørgsmål, som jeg nu har stillet gang på gang, og som jeg ikke får svar på: Når vi nu ved, at svineproduktionen stiger alt for hurtigt i forhold til, hvad miljøet kan tåle, og når vi ved, at regeringen har en uambitiøs vandmiljøplan III med en sølle reduktion på kun 13 pct., der endda først skal gennemføres i 2015, kan man så ikke godt se, hvordan det går med det danske vandmiljø?
Det er jo ødelagt i 2010, medmindre kursen lægges helt om.
Det er bare det helt elementære spørgsmål, jeg i virkeligheden stiller statsministeren, og statsministeren behøver kun at give tilsagn om, at roret nu skal lægges om, og at det vil han bede miljøministeren om.
Så vil jeg være lykkelig.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Jeg kan jo ikke komme det meget nærmere, end at hr. Keld Albrechtsen har stillet målene op, altså skrevet dem af, som regeringen har sat op, og det er jo korrekt nok.
Det er ambitiøse mål, og som jeg før sagde, vil regeringen selvfølgelig tage de redskaber i brug, der er nødvendige for at sikre, at målene bliver opfyldt.
Se, hr. Keld Albrechtsen er altid bekymret over de svar, jeg kommer med i Folketingssalen.
Det er ligegyldigt, hvad jeg siger.
Hr. Keld Albrechtsen er altid bekymret.
Der er kun to variationer over det tema.
Den ene er, at hr. Keld Albrechtsen er bekymret over, at jeg ikke svarer, og den anden er, at når jeg svarer – efter hr. Keld Albrechtsens opfattelse forkert – så er det, fordi jeg mister selvbeherskelsen.
Der er de to variationer, enten svarer jeg ikke, eller også mister jeg selvbeherskelsen.
Men konklusionen er altid den samme, nemlig at hr. Keld Albrechtsen er bekymret, og det liv, hr. Keld Albrechtsen lever, må være frygteligt.
Det må være trist at være så bekymret hele tiden.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-17:
Nu er det jo sådan, at jeg har skrevet et meget omhyggeligt spørgsmål, der skulle gøre det muligt for statsministeren at give et klart svar på et helt præcist grundlag.
Det er derfor, jeg har gjort det.
Derfor er det så meget mere bekymrende, at statsministeren ikke svarer på spørgsmålet, for realiteten er jo, at statsministeren og miljøministeren har en vandmiljøplan III med en reduktion af forureningen på sølle 13 pct., og den skal endda først være nået i 2015.
Det var det, statsministeren kaldte en ambitiøs målsætning – kun sølle 13 pct.! – og der skal bruges tid helt til 2015 for at nå den.
Så er det, jeg siger, at den allerede er skudt i sænk, fordi svineproduktionen i øjeblikket stiger så voldsomt og kontrollen med nye tilladelser er så lemfældig på grund af den planlovgivning, regeringen har fået gennemført, at vi på forhånd ved, at selv denne sølle målsætning ikke kan opfyldes.
Jeg synes, det er et meget krystalklart formuleret spørgsmål.
Det kan sådan set ikke gøres mere klart.
Det, vi mangler nu, er et svar.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Jeg kan forsikre hr. Keld Albrechtsen for, at det bestemt ikke kun er snak.
Denne regering er netop karakteriseret ved, at når den sætter sig nogle mål, og når den siger, at den vil noget, så sker der også noget.
Det håber jeg hr. Keld Albrechtsen har skrevet sig bag øret, og det er i hvert fald ofte det, hr. Keld Albrechtsen kritiserer, fordi hr. Keld Albrechtsen er uenig i regeringens politik.
Men ikke desto mindre er det sådan, at når vi har sat os nogle mål, så forfølger vi dem, så bliver de også gennemført, og så vil vi selvfølgelig tage de skridt, der er nødvendige, for at vi kan opnå de mål – også på miljøområdet.
Så vil jeg i øvrigt sige, at jeg godt kan forstå, at hr. Keld Albrechtsen ikke læste sit spørgsmål op.
Det er jo langt som et ondt år.
Jeg går ud fra, eller jeg vil næsten tro, hr. Keld Albrechtsen ikke engang ville være i stand til at læse spørgsmålet op inden for den taletid, han er indrømmet i henhold til forretningsordenen.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-17:
Nu siger statsministeren, at det er klare målsætninger.
Men jeg vil egentlig bede statsministeren svare på det meget enkle spørgsmål, hr. Torben Hansen stiller.
Når vi nu ved, at der er en stigning på vej på 5 millioner producerede svin om året fra ca. 25 til ca. 30 millioner, når vi ved, at udryddelsen af arterne skal være stoppet inden 2010, og når vi ved, at regeringens vandmiljøplan er skudt i sænk, fordi det mål ikke kan opfyldes med den vækst i svineproduktionen, det ved vi jo godt, så er det bare, jeg spørger: Hvad er det så, regeringen vil gøre?
Er det, som hr. Torben Hansen siger, at så vil man foreslå yderligere reduktioner i kvælstofudledningen, for det er jo det logiske skridt at tage?
Er det det, der så ligger i det, eller er det ikke andet end snak?
»Hvordan kan statsministerens ambition om at standse tilbagegangen i biodiversiteten senest år 2010 indfries, når miljøministeren har oplyst, at målsætningen i vandmiljøplan III om en reduktion af kvælstofniveauet på 13 pct. først skal nås i 2015, og at det først ved de foreløbige evalueringer i 2008 og 2011 kan vurderes, om tiltagene i vandmiljøplan III synes at være tilstrækkelige for at nå målet i 2015, når man tager i betragtning, at biologiske/økologiske systemer har en lang responstid?«
Skriftlig begrundelse
Der henvises til begrundelsen for spørgsmål nr. S 796.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Jeg går ud fra, at en indsigtsfuld miljøpolitisk ordfører har fuldt kendskab til de mål, der er indeholdt i vandmiljøplanen, så dem har jeg ikke sådan følt at der var behov for at stå og læse op en gang til.
Lad mig derfor bare gentage, at når der er stillet nogle klare miljøpolitiske mål op, så skal de selvfølgelig nås, og det betyder også, at den stigning, der eventuelt måtte komme i husdyrproduktionen, selvfølgelig skal være forenelig med, at de mål kan nås.
Jeg synes ikke, at det kan siges meget klarere.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Torben Hansen (S), 2004-11-17:
Vi har tidligere på eftermiddagen konstateret, at udtalelser forpligter, også tidligere udtalelser, og det gælder jo især statsministeren.
Det er derfor, at hr. Keld Albrechtsen også har stillet de her spørgsmål om de ambitiøse mål, som statsministeren var inde på sidste onsdag.
Men det virker, som hr. Keld Albrechtsen også har sagt, som et meget tomt begreb, når man siger, at det skal være foreneligt med ambitiøse mål, når der ikke her på noget som helst tidspunkt fra statsministerens side er blevet sagt, hvad de ambitiøse mål går ud på.
Kunne statsministeren ikke bare over for Folketinget sige, at de ambitiøse mål, som det skal være foreneligt med, er en markant nedsættelse af udledning af næringsstoffer, og at det er en markant forbedring i antallet af levesteder for dyr og planter i Danmark inden 2010?
Så havde vi ligesom noget at forholde os til i stedet for et indholdstomt begreb, der bare hedder, at det skal være foreneligt med ambitiøse mål, som der for øvrigt ikke er nogen der kender, og som statsministeren slet ikke vil lægge op på Folketingets bord.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Vi kan jo altså ikke komme det meget nærmere.
Som hr. Keld Albrechtsen ved, er der indgået en aftale om en ny vandmiljøplan.
Den indeholder nogle meget klare målsætninger, og det er selvfølgelig klart, at hvis de mål, der er stillet op, ikke kan nås med de gældende rammer for husdyrproduktionens størrelse, ja, så kan der jo blive behov for at stramme reglerne.
Men vi kommer det ikke meget nærmere end det, jeg hele tiden har sagt, som er regeringens overordnede politik på området, nemlig at den stigning, der måtte komme i husdyrproduktionen, selvfølgelig skal være forenelig med de mål, der er opstillet, bl.a. målene i vandmiljøplanen.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-17:
Vi ved, at den vækst i svineproduktionen, som er undervejs, er gigantisk, ikke er forenelig, og vi ved, at det konservative landsrådsmøde har vedtaget – det kan statsministeren få bekræftet af ministeren, der sidder ved siden af ham – at landbrugsproduktionen skal sidestilles med anden industriel virksomhed.
Det er jo en ambitiøs målsætning, det vil jeg gerne anerkende, hvis man virkelig vil gennemføre det, således at man får en gennemgribende miljøgodkendelse af alle udvidelser og ændringer af svineproduktionen, så man kan få den bragt under kontrol.
Var det det, statsministeren havde i tankerne, da han kom med sin udtalelse om ambitiøse mål?
Det kan ikke hjælpe bare at komme med en tom udtalelse om, at der ikke må ske større vækst, end at det kan være inden for rammerne.
Jamen vi ved godt, at det ikke kan være der, må jeg sige til statsministeren.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Nej, men så lad mig holde mig til det principielle, nemlig gentage, hvad jeg allerede har svaret.
Regeringens klare opfattelse er den, at den stigning, der måtte komme i husdyrproduktionen, herunder svineproduktionen, skal være forenelig med de miljømål, som regeringen har sat op.
Det kan vi ikke komme meget nærmere.
Jeg har sagt det før, jeg gentager det gerne, og jeg gør det også gerne tredje gang, hvis det er nødvendigt for hr. Keld Albrechtsen.
Her står vi virkelig med et detailspørgsmål, som jeg tror hr. Keld Albrechtsen med meget stort udbytte i stedet kunne have stillet til miljøministeren.
I hvert fald er det sådan, at jeg til besvarelsen af det her spørgsmål har indhentet oplysninger og bidrag fra miljøministeren, så det ville have været enklere, om hr. Keld Albrechtsen havde stillet spørgsmålet direkte til miljøministeren.
Der synes jeg egentlig det hører hjemme.
Connie Hedegaard (KF), 2004-11-17:
Det synes jeg at jeg siger meget klart, når jeg siger, at sådan forvaltes der ikke i Miljøministeriet.
Det er der ikke blevet gjort i et stykke tid.
Det er der selvfølgelig ikke blevet gjort, når man bliver opmærksom på, at Rigsrevisionen siger, at der i dette enkeltstående tilfælde har været noget, som man må påpege kunne gøres bedre.
Så bliver det selvfølgelig gjort bedre i fremtiden.
Sådan ville det nu også være blevet alligevel, for der skal ikke administreres sådan, som det ligger i fru Pernille Blach Hansens spørgsmål.
Må jeg godt lige sige, at jeg sagde sådan set ikke, at spørgsmålet er urimeligt.
Jeg konstaterede bare, at det er et drillespørgsmål, fordi hr. Torben Hansen og Socialdemokratiet egentlig først havde stillet det til en, der ifølge Folketingets forretningsorden ikke må svare på det, og derfor er der også grænser for, hvor meget jeg vil lade mig fedte ind i det almindelige drilleri.
Det tror jeg man har forståelse for.
Til fru Pernille Blach Hansen: Det er overhovedet ikke et spørgsmål om, hvorvidt man tager ansvar for regeringens politik eller ej, for naturligvis tager jeg medansvar for regeringens politik.
Sandy Brinck (S), 2004-11-17:
Når vi om lidt skal have et regeringsskifte, så kan statsministeren jo få al mulig lejlighed til at spørge den anden vej rundt, men indtil da må statsministeren finde sig i, at vi spørger og statsministeren svarer.
Det, der står tilbage, er jo, at vi har et stort socialt problem i nogle byområder, som er meget belastede med store ghettoproblemer.
Når man tænker på, hvad det er for nogle problemer, vi har hørt om, så tror jeg, at det vil undre de fleste, at Mjølnerparken ikke har kunnet få en del, at Gellerupparken ikke har kunnet få del, at Vollsmose kun har fået 5 mio. kr. ud af en pulje på 100 mio. kr.
Det er det politiske problem – må jeg sige til statsministeren – for der er socialt belastede områder, som ikke har kunnet få del i de penge, fordi de skulle gå til nogle områder, som lige passede den siddende socialminister.
Så er det skåret ud i pap.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Jeg skal ikke undlade at udtrykke min dybe påskønnelse af hr. Jacob Bukstis omsorg for mit mentale velbefindende, når hr. Jacob Buksti næsten med beklagelse i stemmen siger, at det må være træls for statsministeren at skulle svare på sådan nogle spørgsmål.
Men jeg kan jo ikke give så meget for den deltagelse i mit mentale velbefindende, når hr. Jacob Buksti og de ti medspørgere ikke har gjort andet hele eftermiddagen end netop at rejse alle disse spørgsmål.
Så spørgsmålet er, hvor meget der overhovedet er i det.
Når de ikke selv har noget positivt at byde på, så fylder de tiden ud med negativ kritik af modstanderen.
Jeg tror, alle kan høre, at nu er hr. Jacob Buksti virkelig kommet ud på tynd is, når hr. Jacob Buksti begynder at tale om korruption.
Korruption var det udtryk, hr. Jacob Buksti brugte, og kan hr. Jacob Buksti virkelig mene det alvorligt?
Det viser bare, at vi er langt, langt ude på overdrevet.
Hvad hr. Jacob Buksti ikke hæfter sig særlig meget ved, ja, simpelt hen holder helt skjult, er jo, at Rigsrevisionen konstaterer, at der i forbindelse med fordelingen af puljerne var valgt den rette bevillingstype, at bevillingsreglerne er overholdt, og at de godkendte projekter falder inden for kriterierne for tildeling af tilskud.
I øvrigt er det sådan, at Rigsrevisionen karakteriserer Skov- og Naturstyrelsens sagsbehandling af tilskudssagerne som tilfredsstillende, og det hører også med, hvis det skal være et retvisende billede af, hvad Rigsrevisionen har sagt.
Jeg synes nu, at hr. Jacob Buksti skulle være meget forsigtig med at tale om puljer.
Hvis det ikke var, fordi jeg synes, det er spild af penge og ressourcer at undersøge den slags tilbage i tiden, tror jeg, der kunne komme mange lystige ting ud af at undersøge socialdemokraters omgang med puljer i tidens løb.
Men ærlig talt: Jeg synes ikke, det er særlig interessant, og jeg agter ikke at gøre noget ved det.
Men jeg synes nok, hr. Jacob Buksti skulle være lidt forsigtig.
Jacob Buksti (S), 2004-11-17:
Det er jo mageløst.
Der står i Rigsrevisionens beretning om den pågældende velfærdspulje: »Ministeren og miljøordførerne fra regeringspartierne og forligspartierne blev på den baggrund enige om, at Miljøministeriet, endnu inden egentlig fordeling af puljen fandt sted, skulle kontakte ordførerne for at blive orienteret om deres særlige prioriteringer.
På baggrund af kontakten mellem Miljøministeriet og ordførerne blev der taget en række initiativer i ordførernes respektive valgkredse.
Det medførte, at Skov- og Naturstyrelsen oprettede 6 ordførersager, som indeholdt flere projekter.
« Det står der, og det var sådan set det, jeg bad om at få statsministerens mening om.
Der står her, at man tager kontakt til ordførerne og tager særlige hensyn til ordførernes valgkredse.
Hvad kalder statsministeren sådan noget?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Nu indleder vi anden akt af kalkunjagten, og nu er det altså den tidligere miljøminister, der er mål for jagten.
Den eneste variation er, at hr. Keld Albrechtsen blander sig i Socialdemokraternes kalkunjagt, men også her vil vi se, at spørgerne plaffer rundt uden at ramme noget som helst, og det kommer der heller ikke noget ud af.
Vedrørende Rigsrevisionens anbefalinger kan jeg henvise til, hvad miljøministeren allerede har svaret, nemlig at de selvfølgelig vil blive fulgt op af miljøministeren.
Jacob Buksti (S), 2004-11-17:
Nu vil jeg sådan set gerne give statsministeren en mulighed ved at variere temaet lidt, for jeg har en fornemmelse af, at statsministeren har forsøgt at anlægge en stil, hvor han sådan set bare kan svare det samme til alle spørgsmålene.
Derfor vil jeg supplerende spørge statsministeren, om statsministeren i forbindelse med sit svar vil komme ind på, hvordan statsministeren opfatter den tidligere miljøministers ageren på Rigsrevisionens beretning om Miljøministeriets forvaltning af velfærdspuljen.
»Mener statsministeren, at den tidligere miljøminister og nuværende fødevareminister med sin embedsførelse lever op til statsministerens egne begreber om høj standard og moral?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Det er altså rørende at høre fru Lotte Bundsgaard tale om omsorg for skatteborgernes penge.
Jeg ved, at kirkeministeren netop er meget optaget af at få ryddet op i Kirkeministeriet, og man kunne jo med rette stille dette spørgsmål: Hvorfor blev der ikke gjort noget i de 9 år, hvor fru Lotte Bundsgaards parti havde regeringsansvar?
Det er da meget mærkeligt.
Vi har nu set den første omgang med kalkunjagt.
Socialdemokraterne har ikke noget som helst at byde på, og det er blevet blotlagt endnu en gang.
Hermed sluttede spørgsmålet.