Hans-Pavia Rosing (S), 2000-05-04:
Jeg vil gerne takke ministeren for udviklingsbistand for redegørelsen.
Som under debatten i 1993, da vi havde den første debat om oprindelige folk her i Folketinget, har jeg en fornemmelse af, at det bliver en fredelig debat, at det bliver en mere dybdegående debat, hvor man tager nogle filosofiske emner op: Hvad er det for et forhold, vi har til andre lande?
Hvad er det for et forhold, vi har til andre folkeslag?
Hvad er det for et forhold, vi har til minoriteter, etniske minoriteter osv.
fornemmer jeg også vil herske i dag, også på baggrund af, at samtlige partier har været med i forespørgslen her.
Lad mig først komme med nogle roser til regeringen og en tak til regering for det arbejde, der er blevet udført siden 1994, da strategien for oprindelige folk blev iværksat.
Der har selvfølgelig været meget arbejde, før denne strategi blev iværksat, et arbejde, der primært blev udført af oprindelige folk gennem mange år.
Personlig har jeg siden 1973 været med i et arbejde
omkring oprindelige folk, og man skal tænke på, at det er noget, der virkelig er startet med græsrødderne.
Det er noget, der er startet i små landsbysamfund rundt om i verden: at prøve at organisere sig og prøve at få sin stemme hørt i det internationale samfund.
Det er meget fattige folk i de fleste tilfælde, hvis vi tænker på Syd- og Mellemamerika, Afrika, Asien osv.
Der er selvfølgelig også oprindelige folk, der er bedre stillet politisk, f.eks. i det arktiske område, Grønland naturligvis; økonomisk kan man måske sætte et spørgsmålstegn ved.
Men i hvert fald har vi opnået nogle muligheder, nogle politiske muligheder for at forbedre vores dagligdag.
Det har betydet utrolig meget med de følgevirkninger, der har været, siden arbejdet kom ind i FN-regi, siden den internationale arbejderorganisation ILO tog spørgsmålet op, og jeg ved også, at spørgsmålet drøftes, måske på et begyndende plan, i EU-sammenhænge og i de nordiske lande.
Men Danmark har taget teten i det her arbejde, og det skal vi selvfølgelig fortsætte med efter debatten i dag.
Og så må jeg også sige, at Danmark har haft et meget tæt samarbejde med Grønland i spørgsmålet om støtte til oprindelige folk, men når vi skal revidere en strategi, en regeringsstrategi, så er der nogle ting, vi skal tænke lidt på. Vi skal se på de erfaringer, vi har.
Vi skal kigge på: Hvad har vi gjort? Har vi gjort det godt nok?
Har vi overhovedet fuldført de intentioner, der er i strategien?
Og det har vi jo nok som helhed, men der er enkelte dele
i strategien, som ikke er på plads endnu
Der er f.eks. verdenserklæringen, FN's verdenserklæring om oprindelige folks rettigheder, som ikke er på plads.
Der må jeg anmode regeringen sammen med andre nationer om at skubbe på.
Det permanente forum nævnte ministeren.
Det er en nyskabelse.
Det er vel et udtryk for en ny verdensret, at stater og oprindelige folk sætter sig sammen i et forum for at diskutere sager af fælles interesse.
Der er BNP-problematikken, altså der er nationer, som ikke er samarbejdslande med Danmark, fordi deres BNP, bruttonationalprodukt, er for højt, men der er nogle fattigdomslommer blandt oprindelige folk i de lande, som man også må tage hensyn til, og det har ministeren også været lidt inde på.
Der er spørgsmålet om anerkendelse af retten til en bæredygtig udnyttelse af ressourcer, levende ressourcer blandt oprindelige folk - det er ikke kun i det arktiske område, men rundt om i verden - men ikke mindst også retten til handel med produkter fra disse levende ressourcer.
Og dér render vi panden mod en mur i WTO og i andre sammenhænge.
Der har vi ikke fået den ret, som er legitim, som er en endog 1000 år gammel ret, som virkelig burde accepteres og respekteres. Men i dag har vi i hvert fald mulighed for, at oprindelige folk bliver i stand til at deltage i den politiske proces og varetage deres demokratiske rettigheder.
Der er også nogle punkter dér, som vi må tage op i revisionen af strategien.
De principper, der er i Demokratifonden for Østlandene, kunne jo også overføres på en eller anden vis til oprindelige folk.
Der er i høj grad behov for, at der sker en demokratiseringsproces blandt oprindelige folk, en uddannelse af de mennesker, som ikke er blevet givet de muligheder af de nationer, som de lever i.
Så jeg vil anmode om, at man også i strategien tager hensyn til dette.
Folketinget finder det yderst vigtigt, at Danmark bevarer sin position som spydspids blandt de rige lande i den vedtagne politik omkring støtte til oprindelige folk, som strategien hidtil har lagt grunden til, og Folketinget forventer denne politik fastholdt i en revideret strategi.
Folketinget understreger vigtigheden af, at Danmark fortsætter sin aktive politik for at fremme oprindelige folks sociale og økonomiske vilkår og rettigheder, og opfordrer regeringen til - i et fortsat tæt samarbejde med Grønlands hjemmestyre samt oprindelige folks internationale organisationer at placere Danmark helt i front i det nationale og multilaterale arbejde for oprindelige folk inden for rammerne af FN's tiår, - til fortsat at arbejde for, at FN snarest vedtager Verdenserklæringen om Oprindelige Folks Rettigheder samt definitivt at sikre oprettelsen af et Permanent Forum for Oprindelige Folk, - at fortsætte bestræbelserne for at involvere de nordiske lande og EU-partnerne i en fælles udformning af en politik, baseret på den danske strategi, samt - at sikre adgangen til støtte til oprindelige folk i lande, som ikke i bistandssammenhæng betragtes som udviklingslande, herunder at sikre mulighederne for, at der inden for den danske bistand til Central- og Østeuropa, herunder Rusland, sker en opprioritering af støtten til oprindelige folk.«