Klaus Hækkerup (S), 2002-12-04:
Javel, men hvad er årsagen til forskelsbehandlingen i de to sager.
Her er der i begge tilfælde tale om sager af international betydning, som vedrører Danmarks forhold til udenlandske statsmagter, og der er normalt - i hvert fald kan der være - andre hensyn, der spiller ind, end de hensyn der ellers normalt er en rent juridisk vurdering af det pågældende forhold.
Jeg kan ikke se, at der er nogen objektiv forskel på de to sager, men den ene sag har man altså fra regeringens side vurderet skal behandles i regeringens Sikkerhedsudvalg, og den anden sag tager man slet ikke stilling til i regeringens Sikkerhedsudvalg.
Hvad er forskellen i behandlingen af de to sager?
Der må jo da være en eller anden form for retningslinjer for, hvilke sager der behandles i regeringens Sikkerhedsudvalg, og hvilke der ikke gør det.
»Har spørgsmålet om arrestationen og sigtelsen af den tidligere irakiske hærchef Nizar al-Khazraji været drøftet i regeringens Sikkerhedsudvalg?«
Nej, men den politiske vurdering skal jo netop være, om ens sager er behandlet ensartet.
Det forekommer ikke rimeligt, og slet ikke med de politiske tilkendegivelser, regeringen kom med under valgkampen.
Jeg er godt klar over, at der er et udrejseforbud nu.
Det, jeg spørger om, er: Hvordan har andre kunnet forsvinde?
Hvordan har andre, der har været her på tålt ophold, kunnet få udrejsetilladelse, uden at der er blevet rejst sigtelse mod dem, uden at man har slæbt dem for en domstol?
Og så tager man lige pludselig fat i den irakiske general, og så er det ham, der skal for domstolen.
Hvad er årsagen til den forskelsbehandling fra politiets side?
Det må den fungerende justitsminister som øverste chef for politiet da kunne svare på.
Nu ved jeg godt, at den fungerende justitsminister er fungerende og netop ikke er den, der normalt sidder i stolen, så jeg har forståelse for det, hvis jeg ikke kan få en fyldestgørende redegørelse, men så vil jeg i givet fald følge op på spørgsmålet over for den egentlige justitsminister.
Nu har jeg jo tidligere haft lejlighed til både at spørge integrationsministeren og også få et skriftligt svar fra ham, og af et svar fra den 12. april 2002 fremgår det, at der i flere tilfælde er tale om folk, der har været på tålt ophold i Danmark, som enten bare er forsvundet, dvs. antagelig rejst ud af landet, uden at de, om jeg så må sige, har meldt fra, men også om folk, der bare er rejst ud, angiveligt, må jeg så forstå det, fordi det har kunnet lade sig gøre at rejse ud.
Og hvis ikke folk har kunnet få en permanent opholdstilladelse, men tilladelse til ophold som tålt ophold, så er det jo, fordi man har et eller andet på dem.
Hvorfor har de personer så kunnet få lov til at rejse ud?
Hvorfor er der så ikke rejst sigtelse mod de personer?
Hvad er forskellen?
Ja, det er muligt, vi ikke når længere i dag med den fungerende justitsminister.
Jeg kan se, at den fungerende justitsminister nikker.
Men selvfølgelig kan man uden at drøfte konkrete sager og uden at bryde fortroligheden sige, hvilke retningslinjer der måtte foreligge.
Det har jo ikke noget at gøre med en vurdering af de nærmere omstændigheder, af de hensyn der skal spille ind, men det har netop lige præcis noget at gøre med at sige: Med sådanne retningslinjer sikrer man, at ens sager behandles på samme grundlag, hvad enten vi her taler om sager, der vedrører Irak eller den arabiske verden, eller sager, der vedrører Rusland og oprørsbevægelser i Rusland.
Der må da være et eller andet fælles grundlag, så man kan sige, at de der sager må behandles nogenlunde ens, som ikke er omfattet af fortrolighed, og jeg er godt klar over, at skal man ind og vurdere den konkrete sag, så er der fortrolighed.