Ole Sohn (SF), 2004-05-28:
Jeg vil gerne starte med at takke hr. Mogens Nørgård Pedersen for en konstruktiv tilgang til forslaget.
Det er jo klart, at når man fremsætter et beslutningsforslag, er det, fordi man gerne vil have rejst en debat om et problem, man mener er påtrængende, og den tilgang, Kristendemokraterne har til forslaget, er for mig at se i hvert fald konstruktiv.
Jeg kan også konstatere, at holdningen sådan set deles af om ikke et flertal i Folketinget, så i hvert fald af et flertal af partier i Folketinget og vel også et flertal i befolkningen, hvis man skal tro på opinionsmålingerne, så der er håb forude.
Der er virkelig et problem, og det skitserede den fungerende minister jo også indledningsvis.
Nu er jeg ikke enig i forudsætningerne, men jeg enig i, at selvfølgelig koster det penge at gennemføre forslaget.
4 mia. kr. er stærkt overdrevet, men et milliardbeløb vil det koste, og alene det er jo en konstatering af, at vi har et problem med for store uligheder i samfundet, og derfor skal vi have gjort noget ved det. Jeg anerkender, at der er gjort tiltag, siden arbejdsmarkedspensionerne er blevet etableret, og godt for det, for det er der sådan set givet tilsagn om.
Det er fuldstændig korrekt, at da man midt i 1980'erne startede arbejdsmarkedspensionerne, var der et krystalklart tilsagn fra politisk side om, at hvis arbejdsmarkedets parter gik i gang med at lave arbejdsmarkedspensionerne, ville det politiske system hanke op i dem, der helt eller delvis var sat udenfor, altså folk på arbejdsløsheds- eller sygedagpenge, førtidspensonister, kontanthjælpsmodtagere, folk på barselorlov osv.
De skulle hjælpes.
Noget er der også sket.
Bl.a. omfatter ATP-ordningen nu en del arbejdsløse, og førtidspensionsreformen med den supplerende arbejdsmarkedspension er gennemført.
Det er en frivillig ordning, og glædeligvis er der mange, der gør brug af den.
I den forbindelse er jeg faktisk glad for, at det er socialministeren, der er fungerende beskæftigelsesminister, for jeg har et spørgsmål til socialministeren.
Jeg mener, der er det problem med lige nøjagtig den supplerende arbejdsmarkedspension for førtidspensionister, at kommunerne i meget høj grad rådgiver vidt forskelligt, hvis de da overhovedet rådgiver.
Hvis vi ser på kommune for kommune, er nogle kommuner gode til at rådgive, og derfor er der mange, som tilmelder sig, når de kommer på førtidspension, fordi de kan se, at her er der virkelig noget, som de kan få gavn af.
Men andre kommuner gør ingenting, og derfor bliver førtidspensionisterne ikke tilmeldt.
Det kan konstateres, når de på et tidspunkt henvender sig i pensionskasserne, hvis de har arbejdsmarkedspension.
Jeg har talt med Pension Danmark, som dækker en del af de ikkefaglærte grupper.
De kan konstatere, at det er vidt forskellige måder, kommunerne rådgiver på, og at de selv må tage over for at få sat gang i sagerne.
Derfor er det et spørgsmål om, at der undervejs bliver lavet en status kommune for kommune over, hvor mange førtidspensionister der er tilmeldt ordningen, for at vi kan se, om der skal gøres nogle flere tiltag i form af øget rådgivning eller eventuelt obligatoriske ordninger.
Jeg ved det ikke, jeg har ikke taget stilling til det, men vi må i hvert fald have afdækket problemet, så vi får lukket de flest mulige huller.
Når det er sagt, vil jeg godt sige mere generelt, at vi har fremsat forslaget, fordi det er sådan, at når arbejdsmarkedspensionerne er fuldt implementerede - det bliver de sandsynligvis snart -
og man går 25 år frem i tiden, vil arbejdsmarkedspensionerne udgøre to tredjedele af pensionen for folk, som har haft fast beskæftigelse.
Derfor er det klart, at folk, der kun har haft en midlertidig eller meget sporadisk tilknytning til arbejdsmarkedet livet igennem, uhjælpelig kommer til at sakke agterud, og det må vi gøre noget ved.
Det er klart, at man kan indtage den holdning, som hr. Flemming Oppfeldt gjorde.
Jeg er i øvrigt ret overbevist om, at hr. Flemming Oppfeldt kan være glad for, at statsministeren ikke overværede talen, for så er jeg ret sikker på, at han var blevet trukket til side og enten var blevet rykket i de små hår ved ørerne eller havde fået en ørefigen eller måske en sveder, for det var jo direkte i strid med statsministerens intention om ikke at åbenbare over for offentligheden, hvad minimalstaten går ud på.
Hr. Flemming Oppfeldt holdt en åbenlys minimalstatstale:
Hvis de, der ikke kan klare sig selv, ikke tager et arbejde, er de selv ude om det, så ud til siden med dem.
Det er jeg ikke sikker på at statsministeren havde brudt sig om, hvis han havde hørt det, og det var også derfor, jeg blev lidt overrasket over talen og faktisk mente, at det lå uden for enhver form for mulighed for at komme i diskussion.
Jeg tror faktisk, at både statsministeren og beskæftigelsesministeren mener, at hvis folk bliver arbejdsløse, er det sådan set ikke primært deres egen skyld, men fordi samfundet ikke har været i stand til at skabe de nødvendige job. Når folk som følge af dårligt arbejdsmiljø bliver slidt op eller kommer til skade og bliver førtidspensionister, er det ikke nødvendigvis, fordi de selv har lagt hånden ind under hammeren.
Jeg er glad for de positive meldinger, der er kommet fra Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre, Enhedslisten og Kristendemokraterne, for det giver jo håb om, at vi kan få hanket op i problemerne - om ikke før, så efter valget.
Derfor mener jeg sådan set, det mest seriøse, man kan gøre for at komme videre, er at tage den tråd, som Kristendemokraterne lagde ud, op og se at få kulegravet området.
Det gør jeg gerne, og vi kunne jo tage sagen op under udvalgsbehandlingen og ende med at afgive en beretning og få sat et kulegravningsarbejde i gang.
Så kunne vi blive oplyst på et bedre fundament, så kunne vi se, hvor der skal sættes ind, hvilke værktøjer vi har til rådighed i dag, og hvad vi kan trække på.
Det kan være ATP, det kan være den frivillige arbejdsmarkedspension for førtidspensionister, og vi kan få at se, hvilke grupper der ikke er omfattet af disse ordninger og sakker endnu længere agterud, så vi får et totalt overblik og kan se, om der skal bygges en ny ordning op, og om der skal foretages en regulering af de eksisterende værktøjer, så vi bliver i stand til at handle.
Hvis jeg trods alt skal se positivt på den melding, som kom fra Dansk Folkeparti,
forstod jeg på hr. Bent Bøgsted, at hvis der er grundlag for, at sagen skal undersøges mere grundigt, for at vi kan danne os et overblik over, hvor ulighederne findes, og hvordan vi kan tage fat på at få dem fjernet, er der mulighed for, at også Dansk Folkeparti vil være med til at se på det.
Det betragter jeg som noget positivt, og tilbage står sådan set, at kun Venstre har meldt sig helt ud af forsøget på at finde en ordentlig løsning på det problem, det er at skabe øget lighed i alderdommen set i lyset af, at arbejdsmarkedspensionen nu bliver fuldt implementeret for folk, som er i arbejde.