runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
John Vinther (KF), 1997-11-06:
Da Det Konservative Folkepartis ordfører på området, hr. Christian O. Aagaard,
ikke kan være til stede,
skal jeg på hans vegne som begrundelse for en afvisning af dette forslag fremføre nogle enkelte synspunkter. For det første foreslår Enhedslisten, at lov om offentlighed i forvaltningen skal dække alle selskaber, som en kommune er involveret i, uanset selskabsformen. Hertil er at sige, at hvis virksomheden drives i selskabsform, bør reglerne efter vores opfattelse være de samme som for øvrige selskaber, f.eks. om overholdelse af regnskabslovgivningen.
For det andet foreslår Enhedslisten, at der indføres en demokratisk formålsparagraf i styrelsesloven, hvoraf det skal fremgå, at ændringer i den kommunale opgavevaretagelse skal ske med henblik på øget indflydelse til de folkevalgte brugere og ansatte.
Det kan vi under ingen omstændigheder medvirke til.
Vi mener, at det vil være et kraftigt indgreb i det kommunale selvstyre.
Man foreslår endvidere sikring af uafhængige tilsynsråd, og det foreslås bl.a., at tilsynsrådene skal have mulighed for at behandle alle typer sager, samt at alle primærkommunale partier skal repræsenteres i tilsynsrådet.
Videre ønskes en bedre sikring af offentligt ansattes ytringsfrihed, bl.a. skal de offentligt ansatte opfordres til at give deres mening til kende.
Her er det efter vores opfattelse berettiget at stille det spørgsmål, om det i bund og grund er embedsmandens rolle. Videre siger man bedre arbejdsbetingelser for kommunalbestyrelsesmedlemmer, f.eks. er der forslag om ansættelse af medhjælp til grupper og enkeltmedlemmer, udsendelse af dagsorden til listens første og anden suppleant og tidsfrist for besvarelse af spørgsmål.
Hertil skal jeg kun sige, at bortset fra spørgsmålet om SU og bistandshjælp henhører samtlige punkter under kommunalbestyrelsens forretningsorden, og selv om Indenrigsministeriet har en såkaldt normalforretningsorden, er der jo netop på dette punkt mange afvigelser lokalt, og i det hele taget er det vor opfattelse, at vi har et særdeles velfungerende kommunalt selvstyre.
Endelig ønskes større åbenhed omkring kommunalbestyrelsens arbejde, f.eks. i form af radio- og tv-transmissioner, og her vil jeg gøre Enhedslisten opmærksom på, at der er pligt for kommunalbestyrelsen til f.eks. at informere om service.
Yderligere information til borgerne er godt, men det er og skal være et anliggende i den enkelte kommune.
En kommune, der lever mindre flot op til informationsforpligtelsen, mener vi har et problem med vælgerne og ikke med lovgivningsmagten.
Vi mener ikke, at det er de to uger for godkendelse, der er problemet, men afleveringsfristen tidligst seks uger inden valget, der kan give problemer, og det er vi parat til at kigge nærmere på.
Men i øvrigt afviser vi forslaget.
Ulla Solvang (RV), 1997-11-06:
Jeg vil gerne komplimentere Enhedslisten for det forslag, der er fremsat.
Forslaget synes jeg beskriver en række problemstillinger, som vi også i Det Radikale Venstre bestemt er optaget af.
Det gælder f.eks. spørgsmålet om offentlighed
i forvaltningen.
Her må der findes en løsning, en måde at sikre, at offentligheden kan følge med i de dispositioner, der træffes og af grundlaget for dem.
Vi er også meget optaget af de offentligt ansattes ytringsfrihed.
Det er vigtigt, at vi sikrer de offentligt ansattes ytringsfrihed, så de kan bidrage til den offentlige debat med den store indsigt, de har.
På den anden side er der en række elementer i forslaget, som vi bestemt må afvise.
Det gælder f.eks. forslaget om, at 10 pct. af borgerne skal kunne kræve nyvalg.
Her henviser jeg til, hvad jeg sagde i forbindelse med SF's forslag, der jo ligger tæt op ad dette.
Med hensyn til tilsynsrådene er jeg enig med ministeren i, at vi bør afvente det udvalgsarbejde, der nu er sat i gang. Jeg er også enig med ministeren i hans bemærkninger om kommunalbestyrelsesmedlemmernes arbejdsbetingelser.
Vi har gennemført en række ændringer for at forbedre arbejdsvilkårene, og det ser ud til, at de virker hensigtsmæssigt.
Konklusionen må derfor være, at vi ikke kan gå ind for forslaget, som det er fremsat.
Jens Hald Madsen (V), 1997-11-06:
Ja, det her er jo begyndelsen til at få et frugtbart resultat ud af de tanker, som Lejelovskommissionen har haft.
Vi må sige i Venstre, at vi er glade for, at man kigger på regelforenkling.
Regelforenkling er noget, som bekymrer Venstre generelt; der er uhyggelig mange regler, og det gælder ikke mindst inden for boliglovgivningen generelt.
Vi kan jo se af lovforslaget, at der er sket nogle forenklinger på nogle lejeretlige regler, så man får forenklet bl.a. udgifter til fællesantenner - altså forskellige ting, som man egentlig synes det er helt utroligt at man skal have så komplicerede regler omkring.
Det, som vi også ser meget positivt på, er, at man foretager nogle sammenskrivninger af de lejeretlige regler.
Det, vi måske har set som et problem, er, når vi læser høringssvaret fra Frederiksberg Kommune om forholdet til de selvejende institutioner.
Det kan måske meget vel være, at boligministeren siger, at så kan de selvejende institutioner bare komme ind i den kategori, som kalder sig for almene boliger; det er spørgsmålet, om det er den rette løsning.
Men det kan vi jo tage op under udvalgsarbejdet. Det, som måske bekymrer Venstre en lille smule, er spørgsmålet om beboerklagenævnet.
Vi synes naturligvis det er positivt, at den enkelte beboer får så mange rettigheder som muligt, forstået på den måde, at jeg personligt har fået mange henvendelser fra beboere, som er dybt generet af andre beboere, som f.eks. spiller for høj musik, eller af, at der ligefrem foregår ulovligheder såsom narkohandeler og lignende.
Derfor er det i det hele taget vigtigt, at man kan få beskyttet beboerne, så de generelt har nogle klageinstanser.
Men det kan godt bekymre mig noget, om det skaber yderligere bureaukrati, og om det kan forhale tingene for meget.
Det blev også nævnt, at man ligesom sætter det på niveau med og ligestiller det med huslejenævn i den private sektor, og jeg kan nævne adskillige eksempler på, at huslejenævnet i den private sektor ikke har været særlig hensigtsmæssigt ud fra vores synspunkt.
Så vil jeg sige, at vi også gerne vil have høringssvaret
fra Kommunernes Landsforenings bestyrelse, som siger, at de vil komme med en politisk udtalelse, og det kan nok være interessant at høre i den forbindelse.
Men som sagt må vi sige overordnet fra Venstres side, at det, at man foretager nogle sammenlægninger, sammenskrivninger af regler, det, at man laver nogle forenklinger, gør, at det her initiativ er ganske positivt, og derfor vil vi gå positivt ind i udvalgsarbejdet.
Frederik Nørgaard (S), 1997-11-06:
Beslutningsforslaget lægger op til, at regeringen gennem lovforslaget skal styrke demokratiet i kommuner og amter, i alt otte punkter spændende fra lov om offentlighed i forvaltningen til bedre forhold for lokallisterne.
Det er, ligesom om man gerne vil tilkendegive, at der ikke er sket noget på de områder, som er listet op.
Sådan er virkeligheden jo ikke.
Mange af os, som har en fortid som kommunalpolitikere, ved jo, at der er en verden til forskel på, hvad der skete for 20 år siden eller bare for 10 år siden.
Verden har forandret sig, og det har det danske folkestyre også.
Det er en løbende proces, hvad også det nylige forslag om åbne udvalgsdagsordener er vidne om.
Indenrigsministeren har læst en række ændringer op, som er kommet inden for de sidste år i den kommunale styrelseslov, og det bekræfter jo det, jeg lige har sagt: at der i dag er mulighed for, at man lokalt kan tilrettelægge og tilpasse styreformen og det politiske arbejde efter det, der passer bedst for éns egen kommune.
Spørgsmålet om nyvalg til kommunalbestyrelser er tidligere behandlet her i dag, og vi har tilkendegivet vores holdning til forslaget.
Spørgsmålet om det kommunale tilsyn behandles i øjeblikket af et udvalg nedsat af regeringen, og det må være rigtigt at afvente dette arbejde fuldført.
Jeg skal så til sidst kommentere forslaget om mulighed for at ansætte medhjælp til det enkelte medlem eller til en gruppe.
Det finder vi meget fremmed for det danske folkestyre.
Jeg synes, det er kendetegnende for det danske demokrati i byråd og amtsråd, at vi har en forvaltning og dermed embedsmænd, som vi trygt kan henvende os til og uanset partitilhørsforhold få en ideal og god betjening af.
Med disse bemærkninger skulle jeg gerne have tilkendegivet, at Socialdemokratiet ikke kan støtte forslaget.
Sonja Mikkelsen (S), 1997-11-06:
Det har været dejligt indtil nu at høre de meget positive bemærkninger fra de partier, der hidtil har haft ordet.
Jeg skal blot gøre opmærksom på, da De Radikale ikke kan være her, at De Radikale også er positive over for lovforslaget.
Sonja Albrink (CD), 1997-11-06:
I CD ser vi meget positivt på dette lovforslags hovedformål, nemlig at samle de lejeretlige regler for almene boliger i én lov.
Det er svært nok i sig selv som almindelig beboer at kæmpe sig igennem paragrafsprog for at få et indtryk af de lejeretlige regler, der sætter rammen om hverdagen, så paragrafferne behøver ikke at være anbragt i flere forskellige love.
Afsnittet om beboerklagenævnet ser vi positivt på.
Vi vil gerne bidrage til, at beboere i almene boliger og beboere i andre udlejningsboliger bliver stillet ens.
Mulighederne for at slå ned på personer, der groft tilsidesætter husordenen og chikanerer andre beboere, kan vi også støtte.
Vi forstår godt andre beboeres frustrationer, når de oplever, at lejeretlige bestemmelser benyttes til at skabe fristeder
for narkohandlere i beboelsesejendomme, og det er heller ikke rimeligt. Vi har dog en enkelt reservation over for ideen om at pålægge en lejer, der har chikaneret andre, konfrontation med de chikanerede, og jeg vil gerne spørge boligministeren, om man kan pålægge en konfrontation, hvis ofrene ikke ønsker det.
Det mener vi ikke skal være tilfældet, for formålet med disse bestemmelser er jo, at vi skal give de chikanerede en fair behandling.
Lejelovskommissionen har i betænkningen »Lejeforhold« fra februar 1997 foreslået, at reglerne om antennebidrag ophæves, og kommissionen foreslog samtidig, at vand- og varmeregnskaber fremover bliver lagt sammen.
Da formålet med begge forslag er at rydde op i lovgivningsjunglen på lejeområdet, kan CD også støtte begge disse forslag.
Alt i alt ser vi positivt på dette lovforslag, selv om vi har et par opklarende spørgsmål, og min slutbemærkning er selvfølgelig, at også CD håber, vi får et bredt forlig, fordi det er vigtigt, at så mange partier som muligt står sammen på dette område.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-11-06:
Jeg vil godt sige lidt med hensyn til det, vi har betegnet som gummiparagraffen - i § 81, stk. 1, nr. 3 og 11, for nu at være det helt præcis - og det lidt bemærkelsesværdige stk. 2 i samme paragraf.
Vi har som udgangspunkt vanskeligt ved at se, at disse løse bestemmelser egentlig tjener noget specifikt formål, som ikke er omfattet af de allerede eksisterende bestemmelser.
Hvis man f.eks. ser på narkohandel, prostitution og lignende, er det allerede omfattet af de eksisterende bestemmelser, f.eks. i nr. 1 i samme paragraf, så der er, så vidt vi kan se, intet konkret behov for at indføre disse gummiparagraffer, der godt kunne give anledning til misbrug, f.eks. diskrimination over for forskellige befolkningsgrupper, og det ønsker vi jo ikke at åbne nogen som helst mulighed for.
Men lad os kigge mere præcist på det i udvalget.
Villy Søvndal (SF), 1997-11-06:
Det er jo et ganske omfattende lovkompleks, der følger anbefalingerne fra Lejelovskommissionen på punktet at lave en særskilt lejelov for almene boliger, og jeg forstod også af den temadebat, vi havde i udvalget i går, at senere på året vil der komme en erhvervslejelov og en lejelov for det private udlejningsbyggeri. Jeg siger det her, fordi man ikke nødvendigvis skal have
den forventning, at fordi SF på nogle punkter udtaler sig positivt om det her, vil vi på samme måde udtale os positivt om resten.
Det kan man ikke slutte, uden at det bliver en fejlslutning.
Men grundlæggende er vi enige i det fornuftige i at lave den opdeling, der nu lægges op til.
Vi er ligeledes enige i, at det er et fremskridt, at der nu indføres beboerklagenævn i alle kommuner; dog er det muligt for små kommuner at gå sammen.
Den overordnede hensigt med boligministerens forslag er med beboerklagenævnene at styrke beboernes retsstilling.
Også det er vi meget enige i.
Beboerklagenævnet kan gå ind i en lang række tvister - jeg skal ikke remse dem op.
Også i de nævnte tvister, man kan gå ind i, er vi i høj grad enige.
Det drejer sig bl.a. om udlejerens pligt til at oplyse lejerne om deres indsigelsesadgang ved huslejeforhøjelser.
Det skal ske i dag ifølge den nuværende §
48, stk. 2.
Bestemmelserne er faldet ud i de nye bestemmelser.
Vi antager indtil videre, at det skyldes en slåfejl, og en sådan er jo nem at rette.
Det andet store problemkompleks, vi ser i det, er nogle af de meget runde bestemmelser, der findes i dele af § 81. Dette vedrører lejernes adfærd.
Dels er retssikkerheden højst usikker på den måde, at der ikke er nogen ret til advokat, der er ingen ret til at føre vidner, dels er der nogle gummibestemmelser, som er fantastisk elastiske, i stk. 2, stk. 3 og stk. 11, hvor vi efter vores opfattelse er nødt til at være meget mere præcise i det udvalgsarbejde, der efterfølgende kommer til at pågå.
Derudover er der nogle mindre ting, vi vil være optaget af under udvalgsarbejdet.
Vi synes, det var en klog idé at lave nogle autoriserede blanketter, så vi undgår tvivlsomme bestemmelser, der senere giver besvær.
Og endelig synes vi også, det er vigtigt at lade beboerankenævnet afgøre sager om betaling af ulovlige gebyrer.
Vi vil meget gerne gå konstruktivt ind i de kommende forhandlinger, og jeg formoder også, at når boligministeren fremsætter et forslag i Folketinget, har det den hensigt, at boligministeren også er villig til at forhandle, og her har vi så nævnt nogle af de punkter, vi gerne vil gå ind og kigge på.
Poul Nødgaard (DF), 1997-11-06:
Jeg må så meddele, at det her forslag er Dansk Folkeparti faktisk positivt indstillet over for.
Det, jeg bemærkede i hr. Melchiors tale, var jo sådan set, at når han er bange for at få tingene til afstemning, så er han faktisk bange for, at befolkningen skulle finde på at sige noget andet end det, hr. Melchior mener.
Og det må jeg også tage som udtryk for, at hr. Melchior formentlig er bange for, at det ender med et nej til den afstemning, vi nu skal have om Amsterdamtraktaten.
Og det kan vi da kun håbe at hr. Melchior får ret i.
Jeg må så overordnet sige om det her forslag, at i Dansk Folkeparti havde vi faktisk hellere set et forslag, der byggede på et lidt lettere afstemningstema, nemlig om befolkningen ønsker et multietnisk samfund eller ej.
Der sendes mange afstemningstemaer ud, og det vil måske nok til en vis grad forvirre befolkningen lidt at skulle tage stilling til så mange temaer.
Så ét afstemningstema om hele Danmarks udlændingepolitik ville være på sin plads.
Men det, jeg egentlig ikke har forstået herinde i Folketinget, er, at man er så forfærdelig bekymret for disse folkeafstemninger.
Nu hørte man Det Radikale Venstres ordfører stå og hælde vand ud ad ørerne: Uh, De Radikale er så positive over for folkeafstemninger.
Men, men, men, men der er altså lige de og de ting, man ikke vil have til afstemning.
Man vil i realiteten ikke have noget som helst til afstemning.
Jeg har ikke set ét eneste sådan virkelig gennemtænkt radikalt emne til en folkeafstemning i Folketinget i de år, jeg har været her.
Jeg ved godt, at udenrigsministeren, da han ikke var udenrigsminister og havde god tid, gik og fægtede om sig med grundlovsændringer og folkeafstemninger, men siden han blev udenrigsminister, har jeg faktisk ikke hørt en dyt til ham, hvad det angår.
Men nu har han selvfølgelig også andet at se til.
Det var sådan lige lidt udgydelser, fordi man skal være meget forsigtig med at gå og kræve folkeafstemning om det ene og det andet og så i realiteten ikke mene noget med det.
I Dansk Folkeparti mener vi noget med disse folkeafstemninger.
Det gælder ikke alene i relation til nogle landspolitiske spørgsmål, men bestemt også i relation til en lang række kommunalpolitiske emner, som vil være velegnede til folkeafstemninger.
Vi ser senere på dagen i dag nogle andre forslag om øget brug af folkeafstemninger, og jeg ved ikke, om de partier, der fremsætter de forslag, har hjertet bag dem, eller om det bare er noget, de synes ville være meget passende at gøre og så få det stemt ned.
De forslag, der kommer fra Dansk Folkeparti om folkeafstemning, er nogle, vi 150 pct. står bag.
Søren Søndergaard (EL), 1997-11-06:
Har man den opfattelse, så skal man stemme et helt andet sted end på Enhedslisten.
Frederik Nørgaard (S), 1997-11-06:
Det 30. oktober 1996, den 30. april 1997 og nu i dag, den 6. november 1997, behandler Folketinget et beslutningsforslag
angående lokale og regionale folkeafstemninger
gennem initiativ og referendum.
Med de korte tidsintervaller, som forslagene har været fremsat med, kan det vel ikke undre forslagsstillerne, at vores holdning til forslaget ikke er ændret.
Jeg er sikker på, at forslaget er fremsat med en god hensigt, men også at spørgsmålet ligger langt fra den opfattelse, som det store flertal i den danske befolkning har om det danske demokrati.
Det, som vi bygger på, er, at vi har folkevalgte forsamlinger, som er givet beføjelser til at forvalte og tage stilling på vælgernes vegne.
Vi tror ikke i Socialdemokratiet på, at vi får et mere aktivt og dynamisk demokrati ved, at disse muligheder gives.
Det sker også, men der er også langt imellem dem.
Jeg vil godt nævne et par eksempler af dem, som jeg kender bedst.
På Langeland var der for et par år siden
en afstemning om en sammenlægning af de 3 kommuner på Langeland.
Her på det sidste er det kommet frem, at man overvejer en folkeafstemning på Ærø, hvor der er 2 kommuner, og spørgsmålet går på det samme.
Dér indgår det i overvejelserne, at der skal nedsættes en upolitisk borgerkommission, som skal lede frem mod et borgermøde, hvor man så skal belyse og indarbejde grundlaget for en folkeafstemning, som skal finde sted inden det næste kommunevalg i 2001.
Jeg nævner disse eksempler for at belyse, at mulighederne er til stede i det danske folkestyre.
For kun et par uger siden fremsatte regeringen her i Folketinget et forslag om åbne udvalgsdagsordener, et forslag, som giver større mulighed for, at både borgere og pressen kan følge bedre med i, hvad der rører sig i lokalsamfundet, og som også er med til at forbedre mindretallenes mulighed for at undersøge og forberede sig.
Jeg synes ikke, at mulighederne for at sætte ting på dagsordenen ude i amter og kommuner er så ringe endda.
Ikke alene i amter og kommuner, men også her i Folketinget er pressen og den øvrige medieverden jo god til at være behjælpelige med både for den enkelte borger og for organisationerne at få holdninger og synspunkter frem.
Her i løbet af et par uger ligger der en bindende afstemning foran os.
Samtlige kandidater i byråd og amter skal have deres mandat prøvet.
Vi kan derfor ikke støtte forslaget.
Bodil Thrane (V), 1997-11-06:
Som hr. Frederik Nørgaard nævnte, er det jo ikke længe siden, vi sidst så nøjagtig det samme beslutningsforslag her i salen, og jeg kan oplyse, at vi i Venstre ikke har ændret holdning til forslaget i de 6 måneder, der er gået, siden vi talte om det sidst.
Vi er imod det, og vores vigtigste grund er, nu som dengang, at forslaget vil begrænse og udvande det kommunale selvstyre.
Borgerne har jo allerede nu en lang række muligheder for at præge kommunalpolitikken og mest tydeligt hvert fjerde år, hvor de stemmer til kommunalvalget.
Det er også vigtigt at understrege, at man jo har mulighed for selv at stille op til både amt og kommune, hvis man synes, der er områder, der trænger til forandring.
Det benytter en masse mennesker sig af, og det er jo det bedste eksempel på, at vort folkestyre virker.
Jeg vil også gerne nævne de mange brugerstyrelser, som giver borgerne god mulighed for at præge deres dagligdag i kommunen.
Endelig er der jo borgermøderne, hvor man har
stor indflydelse i mange kommuner på de kommunale beslutninger.
Befolkningen vælger politikerne til at træffe bindende beslutninger for sig.
Det er det helt klare fundament for det kommunale selvstyre, og det skal det fortsat være. Det skal være muligt at placere det politiske ansvar, og det skal ikke til hver en tid gemmes væk i en folkeafstemning.
Og endelig er det jo værd at sige, at der er mulighed for at afholde en folkeafstemning om et bestemt emne, f.eks. når man er i tvivl om befolkningens holdning.
Derfor kan man sige, at SF's forslag er totalt overflødigt.
I hvert fald kan Venstre ikke støtte det.
Henriette Kjær (KF), 1997-11-06:
Da Det Konservative Folkepartis ordfører på området ikke kan være til stede, skal jeg på hr. Christian O. Aagaards vegne fremsætte følgende:
Da beslutningsforslaget her er en uændret genfremsættelse af B 117, som blev førstebehandlet den 30. april 1997, skal jeg blot gentage nogle af de argumenter, som vores daværende ordfører, fru Pia Christmas-Møller, fremførte.
Folkeafstemninger på det lokale, det kommunale, regionale niveau er en god ting, og som vi gav udtryk for i april måned, er der allerede i dag rige muligheder for, at kommunalbestyrelser og amtsråd kan udskrive folkeafstemninger.
Man kommer nemlig ikke uden om, at det er en styreform, som undertiden kan være i konflikt med det repræsentative demokratis princip.
Umiddelbart kan det lyde meget godt, at vælgerne selv kan sætte nogle temaer på dagsordenen, men hvis vi ser på, hvordan det ville kunne komme til at fungere i praksis, vil man meget let ende op med, at ingen har ansvaret for udviklingen, hverken de repræsentativt valgte i kommunalbestyrelserne eller borgerne.
Det mener vi ville være en uheldig udvikling og en begrænsning af det kommunale selvstyre, som vi absolut er varme tilhængere af.
Vi er derfor ikke indstillet på at medvirke til mere vidtgående lovgivning på dette område, og med disse bemærkninger skal vi afvise forslaget.
Ulla Solvang (RV), 1997-11-06:
Der er dele i det fremsatte lovforslag, som Det Radikale Venstre faktisk har sympati for.
Det Radikale Venstre har netop vedtaget et nyt principprogram, og i det nye principprogram tilkendegives det, at vælgerne skal have mulighed for at tage initiativ til folkeafstemninger.
Nu er det sådan, at vores principprogram endnu ikke er udmøntet.
Det ligger i udvalg, og det gør det sammen med et udvalgsarbejde, som samme principprogram har sat i gang omkring en grundlovsændring.
Dermed har jeg sagt, at jeg har sympati for forslaget, men må samtidig sige, at vi ikke fra Det Radikale Venstres side kan anbefale det fremsatte forslag, og det er ene og alene begrundet i hensynet til og loyaliteten over for vores regeringssamarbejdspartner.