Peter Skaarup (DF), 2001-03-22:
I Dansk Folkeparti hilser vi det meget velkommen, at disse tre forslag er til debat i Folketinget i dag.
Vi synes, det er helt på sin plads, når regeringen ikke har evnet at få gjort tilstrækkeligt ved problemet, at oppositionen på forskellig vis stiller de forslag, der er nødvendige - ikke sådan at forstå, at vi mener, det er de vises sten, der er fundet, men vi synes, alle forslagene går i den rigtige retning, dog lige med undtagelse af et af punkterne, som jeg skal komme tilbage til.
Grundlæggende mener vi, det er helt afgørende, at det bliver sagt helt klart fra Folketingets side over for omverdenen, at vi ikke accepterer køb og salg af mennesker.
Mig bekendt blev det afskaffet i 1840'erne i forbindelse med frigivelsen af slaverne i Dansk Vestindien, og siden dengang har det været kutyme og lovgivningspraksis i Danmark, at der ikke må handles med mennesker.
Men der er en tendens, som desværre bliver mere og mere blive udbredt i denne tid, til, at man gør det alligevel.
Specielt udenlandske prostituerede kommer hertil, og kyniske menneskesmuglere og efterfølgende alfonser eller andre udnytter kvinderne her i landet.
Det skal der gøres meget for at undgå, og vi synes, det er rigtigt, man har fremsat disse forslag.
I beslutningsforslag nr. B 104 fra SF kan vi faktisk godt støtte punkterne 1, 4, 5 og 6, men vi er lidt skeptiske over for punktet om opholdstilladelse.
Vi synes, der hos SF er en tendens til at sige, at bare folk får opholdstilladelse efterfølgende, kan man komme meget langt.
Men problemstillingen er jo, at i det øjeblik der gives opholdstilladelse, følger der en hel del andre ting med i det danske system.
Der er mulighed for at blive i landet i mange år fremover, hvis man får opholdstilladelse, og derfor er vi modstandere af den del af forslaget.
Det er med i en lidt mere moderat udformning i Kristeligt Folkepartis forslag, men vi er stadig væk lidt betænkelige ved det, og med hensyn til SF's forslag er det helt klart, at vi ikke kan acceptere, at der bliver den mulighed.
Vi hæfter os også ved, at indenrigsministeren har sagt, at det måske vil gøre Danmark til et arnested for den slags personer, der kommer hertil med det formål at udnytte den danske lovgivning, og det var jo ikke det, der var meningen med at bekæmpe tendensen til udnyttelse af kvinder til prostitution.
Med hensyn til Kristeligt Folkepartis forslag B 110 om højere straffe kan jeg sige, at vi deler de ønsker, der er i forslaget, og vi støtter det.
Vi mener, det er helt på sin plads, at strafferammen fastsættes til 6 år og gerne også højere under skærpende omstændigheder, som Kristeligt Folkeparti foreslår.
Det vil også give politiet muligheder, som de ikke har i dag, for at bruge de værktøjer som aflytning, indgreb i meddelelseshemmeligheden og lign., som er nødvendig.
I nogle af de andre sager om menneskesmugling, som vi har diskuteret her i Folketinget, har vi set, at det kan være nødvendige værktøjer, som skal tages i anvendelse, så vi synes, det er helt rigtigt set, at de skal indføres.
Politiet har i øvrigt også sagt flere gange, at de mener
, det er nødvendigt, hvis de skal kunne komme kriminaliteten til livs.
Angående Kristeligt Folkepartis B 112 har vi som sagt lidt betænkeligheder ved den tredje pind om opholdstilladelsen.
Det skal i hvert fald helt klart undersøges, om der reelt kan laves en begrænsning på 3 måneder, og det stiller vi os skeptiske over for.
Vi har set, at i andre tilfælde, hvor der gives opholdstilladelse, kan man efterfølgende søge asyl og lign., og situationen kan blive en smeltedigel for nogle af de tendenser, som vel ingen ønsker at se i Danmark. Der er desværre generelt set for langt mellem politiets tiltag over for denne form for kriminalitet, og det er nok her, hovedproblemet i virkeligheden ligger.
Problemet er også, at politiet har begrænsede bevillinger.
Hver eneste gang vi diskuterer spørgsmålet herinde, er det jo meget svært at få hevet ekstra penge i land til politiet, og det medfører altså, at politiet har nogle meget begrænsede muligheder for at gribe ind, også fordi der hele tiden siges fra politisk side: Der er altså også nye områder, som I skal tage jer af.
jer af, og det og det skal I prioritere.
Men politiet kan jo ikke prioritere det hele, de er nødt til at vælge.
Jeg tror, det er chefkriminalinspektør Aage Nørgaard Jensen fra Aalborg, der har sagt, at udenlandske prostituerede nok skulle have lov til at passe sig selv og skulle have lov til at tjene lidt til livets ophold.
Det var egentlig det, der startede hele diskussionen, så noget godt har det vel nok medført.
Men jeg tror desværre, at det egentlig er holdningen rundtomkring i mange af politikredsene, for hvis vi ser tilbage på, hvor mange sager der rent faktisk er rejst, er det egentlig utrolig få.
Fru Gitte Seeberg har ret i, at i de sager, der trods alt er rejst, er der afsagt nogle relativt milde domme, der ikke har haft nogen særlig afskrækkende virkning.
Hvis vi for alvor mener fra Folketingets side, at politiet skal prioritere disse sager, skal vi derfor også sende nogle penge til politiet, så det kan få tilstrækkeligt mandskab til at efterforske for alvor, for vi ved jo, det er et meget tidskrævende arbejde at efterforske.
Jeg tror også, det er det, der skal til, men vi skal også hjælpe værestedet Reden, vi skal hjælpe PRO-centret og andre gode kræfter, der arbejder med problemerne, så der kan fremskaffes yderligere oplysninger om de skadelige virkninger af det, der foregår.
Strafferammerne bliver selvfølgelig også diskuteret, og det kan da godt være, at justitsministeren og regeringen synes, det da er alle tiders, at man nu i EU diskuterer sig frem til, at der kan komme nogle højere strafferammer på området.
Vi synes også, der skal være højere strafferammer, men det er da lidt at flygte fra problemerne, at det er EU, der skal trække højere strafferammer ned over hovedet på danskerne.
Det er dog ikke løsningen.
Hvorfor har vi ikke for lang tid siden fået styr på strafferammerne og givet politiet de efterforskningsmuligheder, der er brug for?
Samtidig er det et problem, at selv om man måske hæver strafferammerne internt i EU, findes de virkelige problemer måske mest i de øst- og centraleuropæiske lande, som ikke er medlemmer af EU.
Så hjælper det ikke særlig meget, at man hæver strafferammerne internt i EU, og derfor mener vi grundlæggende, at strafferammerne slet ikke er et spørgsmål, EU skal tage sig af.
Det skal vi selv ordne, og vi skal via bilaterale aftaler og mellemstatsligt samarbejde sørge for, at nogle af de øst- og centraleuropæiske lande for alvor begynder at betragte prostitutionen som et problem.
Ydermere vil jeg også godt sige med henvisning til et forslag fra Dansk Folkeparti, som vi snart skal behandle her i Folketinget, at der er et kæmpeproblem i de visumordninger, vi har i dag.
På grund af, at en hel del lande i Øst- og Centraleuropa gerne vil være medlemmer af EU, og fordi mange her i landet også gerne vil have, at de bliver medlemmer af EU, har man fjernet restriktioner, bl.a. med hensyn til visum.
Borgerne i alle de lande, f.eks. Litauen og de andre baltiske lande, skal ikke længere søge visum for at komme til Danmark, og det gør det selvfølgelig nemmere for kyniske folk, der vil importere udenlandske kvinder til prostitution.
Derfor er det helt oplagt, at en af de allerførste ting, vi skal gøre, hvis der for alvor skal sættes ind, er at genindføre visumpligten, for ellers bliver det alt for nemt at komme over den danske grænse og efterfølgende blive udnyttet til prostitution.
Jeg synes, det kunne være spændende at høre, hvad SF og Kristeligt Folkeparti siger til det, for det er en af de ting, der skal gøres, for at det hele kan nytte.
Jeg synes egentlig, det er meget illustrerende for diskussionen - og det skal være noget af det sidste, jeg kommer ind på - at så sent som i sommeren 2000 stillede bl.a. Dansk Folkeparti en række spørgsmål i Retsudvalget for at få beskrevet, hvor store problemer der egentlig var.
Regeringen svarede, at fænomenet ikke bredte sig i Danmark, og at politiets indsats derfor måtte sættes i forhold til problemets omfang, som altså ikke var stigende.
ret meget ved
Men det illustrerer i virkeligheden, hvor svært det har været at få regeringen i sving.
Alene det forhold, at det er oppositionen, der skal komme med forslagene, tyder ikke meget på, at der kommer nogle initiativer, men vi håber da, at man kommer nogle skridt ad den rigtige vej og sørger for, at der kommer nogle indgreb mod den meget, meget foragtelige form for udnyttelse af kvinder, der her er tale om.