runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Baastrup (SF), 2001-02-27:
Jeg ved også godt, at tredje gang er sidste gang, når man er her i salen, men jeg kender altså ikke nogen, der kan vende ordene fuldstændig på hovedet, som hr. Kristian Thulesen Dahl kan.
Sagen er den, at hr. Kristian Thulesen Dahl meddeler, at grunden til, at SF ikke er blevet hørt, er, at vi havde tilsløret sagen, og hvor jeg så bare siger, at det ikke var en ordentlig beskrivelse af det.
I øvrigt synes jeg, at det forslag til vedtagelse, som SF er medforslagsstiller til, jo er seriøst, det er rent faktisk det, det hele handler om, det er det svenske formandskab.
Men i øvrigt synes SF - og det har vi i øvrigt ment, så længe jeg har været involveret i SF's EU-politik, siden 1990-1991 har vi hele tiden ønsket det - at åbenhedsreglerne i virkeligheden skal være på svensk niveau, og det har vi ment, lang tid før Sverige kom ind i EU.
Derfor forstår jeg slet ikke, at hr. Kristian Thulesen Dahl ikke bare vil opføre sig ordentligt.
Og lad nu være med at komme op med et eller andet demagogisk - hvis man må sige det - indlæg, for så bliver jeg forvirret én gang til, og jeg kan ikke tage ordet igen.
Nu synes jeg bare, hr. Kristian Thulesen Dahl skal sige: O.k., det var forkert, hvad jeg sagde.
I øvrigt synes jeg, at det er fint, at Dansk Folkeparti tager spørgsmålet om åbenhed op, men det er det svenske formandskab samlet, vi tager op.
En stor del af min tale handlede om åbenhed.
Vi tager temadebatten den 23. april.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-02-27:
Lad mig bare sige til fru Anne Baastrup, at jeg så fuldstændig har misforstået de e-mail, som blev sendt til min skærm i går fra henholdsvis fru Anne Baastrup og hr. Claus Larsen-Jensen, for dér fremgår det - og nu er det jo fru Anne Baastrup selv, der synes, at det her er meget vigtigt - at på et tidspunkt giver fru Anne Baastrup, sådan som jeg tænker det, sin tilslutning til en fælles vedtagelse på baggrund af et forslag, som hr. Claus Larsen-Jensen har rundsendt, hvis der kommer en særskilt ekstra pind med.
Det er vel det, der står i den sidste pind i vedtagelsen.
til vedtagelse, og det var i al sin enkelhed baggrunden for det, jeg sagde fra talerstolen før
Men jeg fik stadig væk ikke noget svar på mit spørgsmål.
Nu kan fru Anne Baastrup jo ikke tage ordet mere i denne her runde, men måske senere i debatten vil hun svare på, om vi fremover har sådan en klausul om, at vi lige udveksler forslag til vedtagelse.
Hvis SF ønsker det, er vi indstillet på det, men det tror jeg nu ikke SF er.
Susanne Clemensen (CD), 2001-02-27:
Det var blot en kommentar til hr. Jann Sjursen, der fik det til at fremstå, som om der er en modsætning i det at støtte import af højtuddannet arbejdskraft og så det at føre en aktiv ulandsbistand, som Danmark jo gør i dag, hvor vi yder en meget flot indsats, som vi jo i CD fuldt og helt står bag.
Det er absolut ikke tilfældet, at der er den modsætning.
Tværtimod er der jo faktisk gode eksempler på, fremhæver udviklingslandene selv, at de mennesker, der så kommer til den vestlige verden, får et spændende job osv., de får et netværk, de får mulighed for at tjene penge, som de kan sende hjem til familien, og som gør, at de kan sende deres børn i skole osv.
Mange af de mennesker vender jo rent faktisk også på et tidspunkt tilbage til deres hjemland, hvor de starter virksomhed op og på den måde kan være en gevinst for deres hjemland.
Jann Sjursen (KRF), 2001-02-27:
Det er da klart, at der også kan komme disse positive ting ud af det, som fru Susanne Clemensen her peger på.
Tingene er jo sjældent helt sorte eller hvide, og det kan godt være, at jeg fik malet dem lige lovlig sorte i mit indlæg.
Men tilbage står stadig væk, at vi fra Kristeligt Folkepartis side finder, at man alligevel er med til at trække velkvalificeret arbejdskraft væk fra nogle lande, som selv har brug for den i forhold til dér at skabe et bæredygtigt erhvervsliv.
Dertil kommer så også - og det er så en anden diskussion, som måske ligger uden for denne her debats rammer - at vi mener, at vi rent faktisk burde sikre os, at vi uddanner den arbejdskraft, vi rent faktisk skal have til rådighed i Danmark til at varetage de funktioner, som vi har brug for.
Endelig kan man diskutere for nogle af de sektorers vedkommende, hvor man diskuterer behovet for en eventuel greencard-ordning - det gælder bl.a. på IT-området - om behovet reelt er der.
Der er jo også nogle af arbejdsgiverne, der rent faktisk på det seneste i debatten har sat spørgsmålstegn ved, om der er det behov, som bl.a. CD påberåber sig at der er i forhold til en greencard-ordning.
Susanne Clemensen (CD), 2001-02-27:
Blot for god ordens skyld vil jeg sige, så der ikke er nogen misforståelse efter denne her debat, at vi naturligvis i CD mener, at det også er utrolig vigtigt at fokusere på, at de ledige bliver efteruddannet og opkvalificeret, så de netop kan gå ind og varetage denne her type job, men det er bare langtfra tilstrækkeligt, og der er import af højtuddannet udenlandsk arbejdskraft én ud af flere løsningsmodeller.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-27:
Statsministeren mente, jeg havde fejllæst det svenske formandskabs program med hensyn til spørgsmålet om globalisering, privatisering osv.
Jeg vil bare sige, at jeg altså har læst det på samme måde, som bl.a. fru Charlotte Antonsen gjorde rede for, så der er altså flere, der har læst det på samme måde som jeg.
Så vil jeg blot sige, at en af årsagerne til, at Enhedslisten stemmer imod det forslag, som bl.a. statsministeren står bag, er faktisk, at vi er nået til den konklusion i Enhedslisten, at en gennemførelse af EU's udvidelse på det grundlag, der ligger nu, er uforsvarlig.
Det vil skabe massearbejdsløshed, stort set en nedlæggelse af landbruget i Polen osv., og uden at man har tilvejebragt det økonomiske grundlag for udvidelsen.
Jeg bliver desværre nødt til at sige til statsministeren, at udvidelsesplanerne ikke hænger sammen, men bare vil skabe en ny deling af Europa og en ny ydre Schengengrænse med pigtrådshegn osv., hvor en række lande vil blive lukket ude på den anden side af pigtrådshegnet.
Projektet hænger ikke sammen, desværre må man sige.
Det var måske godt nok tænkt, men det hænger ikke sammen, og derfor er vi nødsaget til at stemme imod.
Charlotte Antonsen (V), 2001-02-27:
Statsministeren har ikke en så god hukommelse, når statsministeren mener, at det er de socialdemokrater, der sidder i dag, der har sat beskæftigelsen på dagsordenen.
Må jeg minde statsministeren om de væsentlige beskæftigelsesinitiativer, der er kommet i EU igennem årene, først og fremmest det indre marked og naturligvis også den fælles mønt.
Det er da rigtigt, at der har været nogle franske tanker i perioder, hvor man f.eks. har ønsket en specifik sektorstøtte, som vi som liberale naturligvis har taget afstand fra, men det, der har været det grundlæggende beskæftigelsesmæssige initiativ i EU, nemlig den frie handel, den frie konkurrence, afskaffelsen af statsstøtten, har altid haft varm liberal opbakning.
Statsministeren er ked af, at jeg nævner denne uheldige sag med IT-initiativet, det eneste konkrete IT-initiativ, vi har set i år, nemlig at der ved årsskiftet blev afskaffet den ordning, der faktisk fungerer, hvorefter lønmodtagerne kan trække pc-ordninger fra i skat.
Det er beklageligt, og det får alle de andre IT-initiativer til at klinge hult.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-02-27:
Jeg synes, det er lidt forunderligt, at statsministeren kommer med en besvarelse uden overhovedet at komme nærmere ind på det åbenhedsspørgsmål, der har præget en meget stor del af debatten her i eftermiddag, og gudskelov for dét.
Jeg omtalte tidligere, at svenskerne har meget store kvaler med et forslag fra Kommissionen, der ikke giver den tilstrækkelige åbenhed i forhold til EU-dokumenter.
Jeg foreslog, at der ikke efter dagens debat skulle herske nogen som helst tvivl om, at Danmark er et af de lande, der aktivt støtter svenskernes bestræbelse på at etablere maksimal åbenhed, men ikke ét ord fra statsministeren om den debat og det forslag til vedtagelse, der ligger herom.
Det synes jeg simpelt hen var pauvert.
I forhold til udvidelsen skal jeg blot sige til statsministeren, at det er fuldstændig rigtigt, når statsministeren kan høre en meget mere skeptisk tone om udvidelsen fra Dansk Folkeparti, end han har hørt tidligere,
og det er jo, fordi vi endnu en gang her får bekræftet, at hele omkostningsspørgsmålet for de nuværende medlemslande slet ikke bliver belyst.
Man går slet ikke i detaljer med det, og vi andre kan vente, til udvidelsesforhandlingerne er afsluttet, og først da se, hvilke overgangsordninger der kommer på bordet, før vi kan begynde at lave vores egne beregninger.
Det er regeringen, og det er forhandlerne, der sidder med nøglen til at vurdere omkostningerne, men man vil overhovedet ikke gå ind i en seriøs drøftelse af det spørgsmål, og det gør os i stigende grad skeptiske over for det projekt.
Det har jeg også givet udtryk for her, og jeg er selvfølgelig glad for, at statsministeren har noteret sig det.
Peter Skaarup (DF), 2001-02-27:
Efter en spørgetime som denne kan man vel ikke konkludere andet, end at vi har oplevet en typisk radikal.
På den ene side er forslaget nu trukket tilbage, for det var dumt, det var forkert, og på den anden side kan vi nu høre, at efter en perfekt aflevering af SF's hr. Jørn Jespersen skal der nu holdes en konference for at dyrke nogle af de her ting.
Der skal også af ministeren fremsættes et forslag i EU-regi, som også er en forlængelse af det her.
Så det bliver svært fremover at høre de undskyldninger, som ministeren eventuelt vil komme med for egne forslag, for reelt er der jo tale om, at man arbejder videre i den retning, som ministeren gerne vil, og det kan vi i hvert fald ikke støtte i Dansk Folkeparti.
Vi synes ikke, det er nødvendigt at holde flere konferencer om det her.
Vi ved udmærket godt, at det, der skal til, er, at man sikrer de danske grænser, at man sikrer, at grænsekontrollen er i orden, men det er desværre den, som regeringen vil fjerne efter den 25. marts.
Jeg vil godt stille et konkret spørgsmål til ministeren i forbindelse med spørgsmålet om EU, for det er for mig meget svært at vurdere, hvad det er, ministeren nu i den kommende tid vil rejse i EU på baggrund af det her forslag.
Vi kan ikke deltage i EU-initiativer, hverken når det gælder familiesammenføringsregler, når det gælder flygtningepolitik eller andre ting, og derfor er det for mig fuldstændig uvist, hvilke diskussioner det er ministeren vil rejse, for det, der står tilbage er jo, at den danske befolkning har sikret Danmark et forbehold på det område. Jeg kunne godt tænke mig at høre præcist, hvad det er, ministeren mener der skal diskuteres i EU, hvordan det er, Danmarks rolle skal være, og under alle omstændigheder afhængig af ministerens svar har vi jo en spørgetid i morgen, hvor statsministeren på regeringens vegne kan sætte de her ting på plads, hvis ministeren ikke formår det nu i dag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-02-27:
Jamen jeg må sige til fru Anne Baastrup, at jeg jo ikke fik svar, da fru Anne Baastrup alligevel kom herop, på spørgsmålet om, hvorvidt vi fremover kan få en aftale om, at vi udveksler forslag til vedtagelse forud for debatterne, også mellem SF og Dansk Folkeparti.
Jeg noterede, at vi meget ofte ikke har set forslag, som SF er fremkommet med her i salen.
Det har jeg aldrig brokket mig over, det har jeg bare taget som en del af det parlamentariske spil.
Hvis det er det, der ifølge SF er udgangspunktet for at opføre sig ordentligt, kunne vi jo godt lave sådan en klausul
om fairness, men det er jo ikke det, jeg hører.
Det, jeg hører, er, at fru Anne Baastrup er sur over ikke at have set det her, fordi hun måske i virkeligheden er sur over, at det ikke er SF, der er fremkommet med det, men er med i en vedtagelse, som indeholder alt godt fra havet på mange områder, og så i virkeligheden er blevet taget på sengen i det her spørgsmål.
Men det var ikke hensigten med det.
Hensigten var at rejse en debat om åbenhed.
Det skal fru Anne Baastrup ikke være ked af. Det skulle hun være glad for at vi har gjort. Til fru Charlotte Antonsen: Jeg anerkender som sagt, at på NATO-området, på forsvarsområdet generelt, også i det omfang, EU arbejder med forsvarspolitiske spørgsmål, kan der være en argumentation for i hvert enkelt tilfælde, at noget er fortroligt, noget er hemmeligholdt, men det må ikke bruges som skalkeskjul for på de mange områder, hvor man f.eks. i Sverige har langt større åbenhed, end man har i EU-systemet, at man da forhindrer gennemførelsen af den større åbenhed.
Anne Baastrup (SF), 2001-02-27:
Grunden til mit udbrud før var jo rent faktisk, at hr. Kristian Thulesen Dahl sagde, at begrundelsen for, at SF ikke havde fået forelagt det her forslag, var, at vi havde tilsluttet os en anden vedtagelse, men det kan hr. Kristian Thulesen Dahl ikke vide noget som helst om, fordi min gruppe heller ikke selv vidste det.
Jeg havde fået mandat til at deltage i den, hvis der kom nogle ændringer ind.
Det gjorde der, og så er den ikke længere.
Derfor må jeg sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, at hvis man skal komme med begrundelser, så skal de bare være korrekte, for ellers synes jeg ikke, at man opfører sig ordentligt.
Og det var jo hr. Kristian Thulesen Dahl, der startede med at sige, at vi skulle opføre os ordentligt.
Charlotte Antonsen (V), 2001-02-27:
Jamen jeg beder blot hr. Thulesen Dahl bekræfte, at når vi taler om åbenhed i EU, så har et af de store problemer, et af de områder, hvor man netop ikke har kunnet åbne så meget, som man har været vant til, været forsvarssamarbejdet, fordi det inddrager NATO-dokumenter.
Kan hr. Thulesen Dahl bekræfte det?
Så fik jeg ikke helt svar på, om Dansk Folkeparti ønsker åbenhed i EU's forsvarspolitik, og om Dansk Folkeparti ønsker åbenhed i NATO's forsvarspolitik, for meget langt hen ad vejen er de jo i dag to sider af samme sag.
Går kritikken også på NATO?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-02-27:
Hvis man skulle prøve at komme både Venstre og De Konservative lidt i møde omkring det her med det retlige forbehold og spørgsmålet om, hvorvidt man så, indtil en eventuel ophævelse måtte ske imod vores ønske i hvert fald, skulle bruge undtagelsen lidt a la det, som hr. Keld Albrechtsen er inde på, så er det jo aktuelt også at se på, hvornår de partier ønsker undtagelsen ophævet for at få en idé om, hvor mange regler der så ville være skabt, som Danmark blev tvunget til at efterleve, selv om vi måske er modstandere af de enkelte regler. Og der må jeg så spørge fru Lene Espersen i lyset af det og i lyset af, at vedtagelsen vel også skal række noget tid frem, om det er korrekt citeret i Jyllands-Posten, jeg tror, det var i går, hvor fru Lene Espersen er citeret for, at en eventuel kommende borgerlig regering vil sætte forbeholdet på det her område og muligvis også forsvarsforbeholdet til afstemning meget hurtigt. Det kunne være interessant for os at vide i lyset af en debat om, hvor mange regler der så bliver skabt i EU, som vi bliver tvunget til at overtage, hvornår den afstemning i givet fald vil komme.
Det kunne da være rart at vide.
Det ville da også være en servicemeddelelse for os.
Lene Espersen (KF), 2001-02-27:
F.eks. er et af de punkter, som jeg egentlig synes er meget centralt i det svenske formandskabs program, og som vi jo egentlig med vedtagelsen bakker op bag en drøftelse af, ønsket om en reform på landbrugsområdet, altså en yderligere liberalisering, væk med alle de her støtteordninger, mere markedsorientering.
Det stemmer jo meget, meget dårligt overens med den politik, som EU's landbrugsministre har siddet og vedtaget de sidste par dage.
Derfor mener jeg simpelt hen ikke, at man kan lave den kobling mellem, hvad der har prioritet på længere sigt for det svenske formandskabsprogram og så enkelte forslag, der kommer til behandling i Ministerrådet.
Og jeg synes faktisk ikke, at det vil være rigtigt at lave en sådan sammenkobling, som hr. Keld Albrechtsen forsøger på.
Så spørger hr. Kristian Thulesen Dahl om Det Konservative Folkepartis holdning til forbeholdene.
Vi har den holdning, at når det gælder såvel det retlige forbehold som forsvarsforbeholdet, så mener vi, det er skadeligt for Danmark at stå uden for indflydelse.
Det er skadeligt for Danmark
at være udenfor på områder, hvor det ville gavne os at være med til at etablere et fælles regelsæt.
Vi synes, det er voldsomt problematisk som NATO-land, at vi den ene dag kan sidde sammen med de øvrige NATO-partnere og bede EU om at løse en opgave for os, og at Danmark så er det eneste land, der sådan set må trække tropperne tilbage og i stedet for lade canadiere og nordmænd og andre gå ind og løse den danske del af opgaven på grund af vores forbehold.
Det synes vi er skammeligt og ærgerligt, og vi mener, at Danmark skal være med til at påtage sig sin del af ansvaret.
Så jeg kan bekræfte, at vi vil arbejde for, at forbeholdene bliver afskaffet.
Men det kræver naturligvis, at vi politisk er i stand til at overbevise befolkningen om, at det er det rigtige at gøre, og at vi kan vinde en folkeafstemning.
Hvornår en sådan kan udskrives, jamen det må vi så se.
Det må tiden vise.
Men vi vil aktivt gå ind og argumentere
for, at forbeholdene skal væk.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-27:
Nu forstod jeg, at fru Lene Espersen er interesseret i at diskutere landbrugsordninger.
Men det, jeg faktisk spurgte om, var sammenhængen i fortolkningen af det forslag til vedtagelse, som ligger på bordet vedrørende punktet om asylpolitikken, og Tamperekonklusionen. Nu forstår jeg så, at Det Konservative Folkeparti ligesom Venstre er indstillet på, at der skal være en folkeafstemning om ophævelse af den retlige undtagelse.
Det bekræftede fru Lene Espersen.
Fru Lene Espersen sagde også i et tidligere indlæg, at Det Konservative Folkeparti vil stemme for, at Danmark bruger undtagelsen, hvis det f.eks. handler om bedre regler om familiesammenføring eller appelret for asylansøgere.
Så forbeholdt fru Lene Espersen sig ret til at ville stemme imod de pågældende direktiver.
Det vil altså sige at bruge undtagelsen.
Det er blot for, at det kan stå helt klart, hvad det er, der ligger i De Konservatives og Venstres politik på det her område.
Man vil først bruge undtagelsen til at forhindre bedre regler om familiesammenføringer, og derefter vil man gå til befolkningen for at foreslå, at undtagelsen bliver ophævet, så de regler alligevel kommer til at gælde i Danmark.
Jeg synes da, det er vigtigt at få frem og få belyst, hvad det er, der er sammenhængen i V's og K's politik.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-02-27:
Jo, men det er jo fint, hvis debatten kan bruges til, at vi får skabt noget større klarhed over, hvad de forskellige partiers holdning er, også omkring det retlige forbehold.
Derfor bliver jeg på baggrund af den seneste besvarelse om, at De Konservative i modsætning til Dansk Folkeparti er tilhængere af at ophæve forbeholdet på det område, nødt til at spørge fru Lene Espersen, om det er udtryk for, at det, den konservative leder, hr. Bendt Bendtsen, udtalte til Ritzau den 8. februar, er trukket tilbage.
Og senere på spørgsmålet, om han kan gå ind for at bevare det danske forbehold, svarer han: »Ja, hvis der bliver lavet noget, som er os dybt imod på dette her område, så vil jeg da ikke afvise, at så vil det betyde, at min stillingtagen er anderledes til en ændring i den sidste ende.«
Det er jo en helt anderledes indgangsvinkel til diskussionen om forbeholdet end den meget skråsikre holdning, fru Lene Espersen gav udtryk for i Jyllands-Posten i går og
også under debatten her i dag
Derfor er det, at jeg gerne, også i forhold til de her udtalelser fra hr. Bendt Bendtsen, vil vide, om det har noget på sig, eller om det er fru Lene Espersens udtalelser her i dag, vi skal tage for gode varer i forhold til De Konservatives politik.
Claus Larsen-Jensen (S), 2001-02-27:
Jeg vil spørge fru Lene Espersen, om hun ikke er enig i, at det faktisk er det svenske formandskabs program og dets hovedprioritet om udvidelse, beskæftigelse og miljø og enkeltpolitik på en række andre områder, som vi faktisk diskuterer i dag.
Jeg synes næsten, det her udvikler sig til en generel diskussion om flygtningepolitik.
Det er ret interessant at diskutere, men det er jo sådan set ikke den detalje, der egentlig er på dagsordenen i dag, og det vil jeg gerne spørge om ikke fru Lene Espersen er enig i, og om vi egentlig ikke skulle overveje ganske seriøst at skubbe den debat, til vi inden så forfærdelig længe formentlig skal have en forespørgselsdebat om EU's asylpolitik, for dér vil der jo være masser af lejlighed til at kunne gennemgå diskussionen heroppe.
Lene Espersen (KF), 2001-02-27:
Jamen jeg kan da bekræfte over for den socialdemokratiske ordfører, at det også er vores fortolkning af tingene.
Vi diskuterer det svenske formandskabs program og ikke så meget andet.
Det er da selvfølgelig klart, at politisk drilleri altid kan være sjovt, og det kan være sjovt at diskutere direktivforslag, som sådan cirka har samme sandsynlighed for at gå igennem EU, som ministeren for udviklingsbistands forslag om en ændring af konventionsflygtningebegrebet vil have det i det danske Folketing.
Vi ved jo udmærket, at realiteternes verden er, at det, man på et tidspunkt kan blive enig om i EU, kommer til at se
helt anderledes ud, og derfor vil vi da også afvente og høre, hvad indenrigsministeren har af yderligere oplysninger, når vi skal til at forholde os seriøst, alvorligt og konkret til det direktivforslag, som der er nogle der forsøger at gøre sig morsom på. Jeg kan sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, at Det Konservative Folkepartis politik er, at forbeholdet skal afskaffes, og det er overhovedet ikke til diskussion eller til debat.
Vores politiske leder og partiformand, hr. Bendt Bendtsen, har præciseret, at det er partiets politik, og gjorde det selv
samme dag, som den Ritzau-meddelelse, hr. Kristian Thulesen Dahl oplæste, kom, så der er overhovedet ikke nogen som helst form for slinger i valsen.
Så vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen omkring den her vedtagelse, at det da er fuldstændig urimeligt at skyde SF, Venstre, CD og alle andre partier i skoene, at blot fordi vi bakker op om det svenske formandskabs program, så betyder det også, at vi har afgivet en jacheck på, at vi siger ja til samtlige direktiver, der overhovedet er til behandling i Ministerrådet.
Det er ikke korrekt.
Man bliver nødt til at forholde sig til de enkelte direktiver hver for sig.
Et godt eksempel på, at man ikke sådan kan sætte de politiske partier i bås, er f.eks. det indre marked, som ingen overhovedet kan være i tvivl om er en hjertesag for Det Konservative Folkeparti.
Alligevel har vi sagt nej til forslag, der blev brugt med udgangspunkt i reglerne for det indre marked, f.eks. det forslag, der var om tobaksreklamer.
Det var så også i strid med Traktaten, men vi mente, det var et misbrug af reglerne for det indre marked overhovedet at gå ind og lave regler på det her område.
Og derfor bliver man nødt til at indse, at selv om man er enig i de langsigtede perspektiver på et politikområde, så kan man altså godt tillade sig at sige nej til et enkelt direktiv, som man mener trækker i den forkerte retning, og det er ethvert partis ret at sige nej, hvis man bliver stillet i den situation.