Morten Helveg Petersen (RV), 1998-06-04:
Den skitse, der ligger her til pinsepakken, er på en lang række områder udtryk for radikal politik forstået på den led, at den er social, den er grøn, og den er stram.
Det er tre gode principper i hvert fald for Det Radikale Venstre, og i Det Radikale Venstres økonomiske politik har vi altid lagt stor vægt på de tre principper.
Så alt i alt synes vi, at det er en fornuftig pakke, og vi håber på gode, konstruktive forhandlinger, så den til sidst forhåbentlig kan vedtages med størst mulig tilslutning.
Baggrunden for indgrebet er den efterhånden velkendte, at det går om ikke ufattelig godt så i hvert fald temmelig godt i dansk økonomi. Ledigheden er stærkt faldende; vi er nu nede på omkring 7 pct., hvilket er en bedrift.
I debatten fyger det om ørerne med tal og satser og komplicerede udtryk, og jeg synes, at der er grund til lige at stoppe op og tænke på, at det er lykkedes at nedbringe ledigheden fra 12½ pct. til 7 pct. Det er i sig selv en bedrift.
Betalingsbalancen har det til gengæld værre.
Det er også erkendt af de økonomiske vismænd, og derfor føler vi i Det Radikale Venstre, at det er ansvarligt at gå ind og forholde sig til det problem.
Det er ansvarligt at gå ind og handle
Der har i debatten hidtil været lagt stor vægt på det her med generationer og nye husejere, og hvem der skal betale gildet.
Vores indstilling er, at der bliver så meget desto større en regning, jo længere tid vi venter, og derfor er det eneste ansvarlige at gå ind og handle og gøre det så hurtigt som muligt.
Det er det sunde at gøre over for de unge generationer.
Byrden bliver mindre i forhold til at udskyde problemerne.
Pakken er social forstået på den led, at dem med de lave indkomster får det lidt nemmere.
Vi skal huske på, at der også er befordringsfradrag i den lave ende af indkomstskalaen, og der er aftrapning af dagsinstitutionsbetaling, alt sammen ting, der er særdeles fornuftige med henblik på at hjælpe også nogle af dem, der tjener mindre eller mindst i det danske samfund, ind på arbejdsmarkedet igen.
Man kan så diskutere, om det er tilstrækkeligt til at få en egentlig beskæftigelsesfremmende effekt, men princippet er sundt, og princippet er rigtigt.
Hvad angår det grønne, så er det jo velkendt, at der kommer en række afgifter på energi, biler og benzin.
Vi synes i Det Radikale Venstre rent principielt, at det er særdeles fornuftigt at flytte beskatning væk fra arbejdsindkomst over på forbrug af ressourcer, hvilket gør, at det også i den sammenhæng ser fornuftigt ud.
Det er i hvert fald et godt grundlag for forhandling.
Endelig er der det med den stramme udgiftspolitik, den stramme finanspolitik, den stramme økonomiske politik i det hele taget.
Det burde heller ikke være en overraskelse for nogen her i salen, at Det Radikale Venstre går ind for en stram økonomisk politik.
Faktisk kan jeg undre mig lidt over debatten hidtil.
Jeg husker op gennem 1980'erne, hvor varierende Schlüter-regeringer førte en meget stram økonomisk politik, som blev kritiseret af den daværende opposition, nemlig Socialdemokratiet, og jeg synes, at det, vi oplever i dag, er, at den nuværende opposition, de borgerlige partier, anklager det her for at være for stramt med hensyn til rentefradraget.
Det er en lidt paradoksal situation for et menneske, der er vokset op i 1980'erne og med interesse for den politiske debat dengang, at rollerne tilsyneladende er byttet om.
Den langsigtede opsparing skal op.
Det er et af hovedprincipperne i denne her skitse.
Det har været omtalt, at der skulle foretages et frontalangreb på kapitalpensionen.
Jeg har lidt svært ved at se det frontalangreb.
Jeg synes, det er et meget tandløst angreb forstået på den led, at det stadig væk er fordelagtigt at spare op på en kapitalpension.
Dertil kommer, og det er jo et oplagt spørgsmål at behandle under udvalgsarbejdet, spørgsmålet om, hvor stor
opsparingseffekten er af kapitalpensionen.
Er der ikke tale om, at mennesker substituerer deres opsparing over i kapitalpensionsordninger, fordi der er den nuværende store fordel?
Betyder det, at den totale opsparing i samfundet stiger af den grund?
Det er jeg ikke så overbevist om.
Det er et spørgsmål, som det er oplagt at behandle. Rentefradraget bliver nedsat og det markant.
Det er rigtigt, at det får et ordentligt hak nedad, men vi ryger altså ikke helt ned i kulkælderen i forhold til mange af de lande, vi normalt sammenligner os med.
Lavere bundskat og højere bundfradrag ved beregning af mellemskatten er gode og fornuftige ting for de lave indkomster, og det er noget, vi sætter pris på i Det Radikale Venstre.
til at arbejde og dermed give en masse positive effekter. Dertil kommer et ligningsmæssigt fradrag, der ryger ud af den statslige bundskat.
Det giver en forenkling.
Vi kan diskutere det med befordringsfradraget.
Endelig er der så det med lejeværdibeskatningen, der erstattes af en kommunal ejendomsværdiskat.
Og dertil vil jeg sige, at jeg synes, at det er fornuftigt forstået på den led, at så kalder vi netop en spade for en spade.
Man kan sige, at det er lidt paradoksalt, at et parti som Det Radikale Venstre, der om nogen har forsvaret begrebet lejeværdi i valgkampen, nu skulle gå hen og argumentere for den her ejendomsværdiskat.
Men jeg synes, det er reelt nok forstået på den led, at det bliver mere forståeligt.
Vi beskatter herved fast ejendom, og det er i internationaliseringssammenhæng fornuftigt at beskatte fast ejendom, for det er ikke noget, der er mobilt, det er ikke noget, der flytter på tværs af landegrænser, og vi kalder en spade for en spade.
Det er nogle af de argumenter, der gør, at vi fra radikal side kan støtte omlægningen til en ejendomsværdiskat.
Og dér skal man selvfølgelig også lægge mærke til, at der vil være overgangsregler.
Befordringsfradraget for lavindkomster indfører man som kompensation for, at der ikke kan foretages ligningsmæssige fradrag i grundlaget for bundskatten.
Det synes vi er fornuftigt, for det giver - eller fastholder i hvert fald - en mobilitet på arbejdsmarkedet, som vi sætter pris på.
Så konklusionen på det her er, at vi i Det Radikale Venstre finder, at det er et udmærket grundlag for videre forhandlinger.
Pakken er, som den ligger her, social.
Den er grøn, og den er stram.
Vi er selvfølgelig villige til at gå ind og kigge på alle de enkelte komponenter også af mere teknisk karakter i den videre behandling, og vi håber selvfølgelig på så bred tilslutning som overhovedet muligt.