Line Barfod (EL), 2006-10-26:
Jeg er fuldstændig enig i, at for at der skal være velfærd, skal der også være en produktion.
Når vi gerne vil udvikle det her velfærdssamfund, er spørgsmålet derfor bare, hvorfor regeringen så i stedet gør det, at man går i gang med at skære ned på kommunerne, så de må skære ned på velfærden, skære ned i form af, at man giver kommunerne mindre end det, der egentlig er behov for for at opretholde serviceniveauet, samtidig med at man siger, at vi skal give skattelettelser til de store godsejere.
Det er altså lidt svært for en del at forstå, og derfor kunne det være rart at få sådan en meget kort pædagogisk forklaring fra indenrigsministeren, hvis det er muligt.
I den forstand, at man skal gå ind på terminologien, gør vi både-og.
For vi skærer ikke ned i forhold til kommunerne, det gør vi ikke.
Vi har lavet en aftale med kommunerne, som giver kommunerne en økonomi i 2007, der muliggør, at kommunerne, på trods af at der kommer flere børn og at der kommer flere plejekrævende ældre, kan opretholde deres service på samme niveau som i år.
Det er det, vi har aftalt; det er det, kommunerne har budgetlagt efter; det er det, der kommer til at hænge sammen mod, at regeringen – og det er så det, vi har drøftet med KL i dag – accepterer, at kommunerne på driftssiden overbudgetterer med 300 mio. kr. i lyset af, at der er engangsomkostninger ved kommunalreformen.
Derfor er hele udgangspunktet for spørgsmålet jo forkert.
Der skæres ikke ned på kommunerne.
Ministeren har flere gange sagt, at der ikke er tale om støtte, men når EU nedskærer deres landbrugsstøtte til landmænd i alle EU-lande og man så i Danmark går ind og siger, at vi synes, det er synd for de danske landmænd, at de skal miste de penge, de tidligere har fået fra EU, og derfor giver vi dem nu i stedet nogle andre penge ved at lette deres skatter, så er det altså svært andet end at forstå det, som at de får nogle flere penge, end de ville have fået, hvis ikke man havde lavet den her skattelettelse for dem – ergo: noget støtte.
Det svært at forstå, at regeringen siger, at selvfølgelig skal landbruget have skattelettelser og have støtte, samtidig med at man går ud og siger til borgerne, at de skal være solidariske og acceptere, at der bliver flere børn pr. pædagog, at der er ældre, der får gjort rent med længere mellemrum, ældre, der kommer i bad med længere mellemrum, ældre, der skal betale mere for deres mad osv.
Det er svært at forstå, hvorfor de skal være solidariske i forhold til, at de store godsejere skal have flere penge.
Jeg vil bare høre, om ministeren kunne give en forklaring til de borgere på: Hvorfor er det dem, der skal være solidariske?
Jeg bilder mig så ikke ind, at jeg, uanset hvor meget jeg taler, vil kunne bringe fru Line Barfod i en situation, hvor fru Line Barfod forstår det, for fru Line Barfod vil ikke forstå det.
Fru Line Barfod vil ikke forstå det helt grundlæggende, at hvis vi overhovedet meningsfuldt skal kalde det her samfund et velfærdssamfund, forudsætter det, at der er noget velstand at fordele af.
Og velstanden bliver altså skabt ved, at vi har nogle danske arbejdspladser, som producerer nogle varer, som nogle mennesker uden for landets grænser har en interesse i at købe, og der bidrager dansk landbrug – på linje med andre erhvervstyper i Danmark – i et væsentligt omfang til det.
Før faldt de i form af et EU-tilskud, og da det nu falder bort, modsvares det af en reduktion i omkostningerne.