runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-09:
Hvis vi skal lave eksempler, ville det svare lidt til, at man sagde: Jeg får en lønforhøjelse næste år, og jeg reserverer noget af den lønforhøjelse til at tage på ferie for.
Men hvis jeg kun reserverer noget af lønforhøjelsen til at holde ferie for, betyder det jo samtidig, at jeg kan sætte mit daglige private forbrug op.
Det er nogenlunde det samme her.
Der er en vækst, og noget af den vækst reserverer vi nu til de borgere, der arbejder.
De får lov til at beholde en del af væksten, og resten af væksten bruger vi i det offentlige, bl.a. på det sociale område, som har haft en stigning på 6 pct. i år i kommuner og amter.
Så til hr. Ole Stavad, som jeg måske synes skulle gå ind
på vores hjemmeside og læse lidt grundigere på udspillet
Jeg er lidt ked af at få den boble, hr. Ole Stavad befinder sig i, til at briste, men det er faktisk sådan, at i det finanslovudspil, vi lavede i forbindelse med vores skatteoplæg, afsatte vi også en pulje til dem, der ikke tjener så meget, at de betaler mellemskat.
Hr. Ole Stavad kan opfordres til at læse det ganske udmærkede oplæg på vores hjemmeside.
Ole Stavad (S), 2003-05-09:
Hvis jeg må blive i fru Charlotte Dyremoses billede, er problemet jo, at vi ikke har fået lønforhøjelsen.
Det er alle vel enige om.
Man siger, at hvis det er sådan, at der nu sker de og de og de ting, osv., men det går den anden vej i øjeblikket.
Jeg synes egentlig, det er unfair, at det er Det Konservative Folkeparti, der skal forsvare, at man har lavet noget ufinansieret, for det var jo ikke med i Det Konservative Folkepartis eget udspil.
Jeg synes, Det Konservative Folkeparti skulle holde fast ved det, der adskiller Det Konservative Folkeparti fra dets regeringspartner, Venstre: man er ærlig, når man siger til befolkningen, at man vil have skattelettelser, og at man godt ved, det vil koste nogle noget. Så kan vi jo tage en diskussion om det, vi er uenige om. Hvorfor vil fru Charlotte Dyremose ikke vedstå det, som Det Konservative Folkeparti selv har sagt, også i den seneste debat, at skattelettelser betyder, at vi skal skære i velfærdssamfundet?
Det Konservative Folkeparti er det eneste regeringsparti, der har turdet sige ærligt, at det er konsekvensen af det her.
Jeg forstår, at nu er Det Konservative Folkeparti også blevet grebet af påstanden om, at man kan give lettelser, uden at det koster noget.
Fru Charlotte Dyremose siger, at det ligger inden for råderummet.
Jeg synes altså, at der er mange forskellige ordførere, der under debatten med fru Charlotte Dyremose har citeret den ene nationale og internationale økonom efter den anden, og uden for regeringskredsen kan man faktisk ikke finde nogen med økonomisk indsigt, der vil bakke op eller skrive under på, at det, fru Charlotte Dyremose og regeringen påstår, er rigtigt.
Alt, hvad der kan kravle og gå af uvildige økonomer, nationale som internationale, der har udtalt sig, har udtalt sig imod og advaret imod det her.
Derfor er det egentlig underligt, at det er mig, der skal stå og forsvare, at Det Konservative Folkeparti hidtil selv har været ærligt og har sagt, at det koster at give skattelettelser.
Derfor må jeg også sige, at lige i øjeblikket går det økonomiske råderum den forkerte vej, fordi de forudsætninger, der skal være til stede, nemlig at beskæftigelsen stiger, og at der kommer flere til rådighed for arbejdsmarkedet, ikke er til stede.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-09:
herfra fra fru Charlotte Dyremose: 9,6 mia. kr. i skattelettelse, og ingen skal betale - ingen skal betale!
Den pengemaskine vil jeg altså gerne have del i, for det må være rigtig dejligt at leve der, hvor den eksisterer.
9,6 mia. kr. ud af den blå luft! Så vil jeg sige, at kassedamen oppe i Hørsholm var alligevel klogere.
Hun står deroppe og får pengene i kassen og siger helt snusfornuftigt: Når jeg nu får de 6 kroner om dagen til en halv pose peanuts, mon der så ikke sker det, at prisen for min daginstitution stiger?
Jeg kan sådan set fortælle TV-Avisens seere, at på grund af den borgerlige regering steg den faktisk mere sidste år, end jeg nu får i skattelettelse. Det var også den samme kassedame, som helt klart sagde: Det her har jeg ikke brug for.
Hun ved nemlig godt, hvad det går ud på, og det er heldigvis godt, at vi har mange borgere af hendes karat, for det er nemlig ikke nemt at stikke sådan noget blår som det, vi ser her, i øjnene på dem.
Jacob Buksti (S), 2003-05-09:
Til skatteministeren vil jeg sige: Lad nu det ligge.
Nu skal vi ikke fortabe os i detaljer.
Derfor vil jeg i stedet for bede skatteministeren forholde sig til, om følgende problemstilling er korrekt, nemlig at situationen netop er, at regeringen i modsætning til den tidligere regering har valgt at bruge hele det beløb, som man har besluttet.
I modsætning til, hvad statsministeren i sin tid sagde her i salen, har man besluttet under de og de forudsætninger, at råderummet er 10,6 mia. kr., ikke 10,5, ikke 10,7, nej, 10,6 mia. kr.
Det har man besluttet at bruge til skattelettelser.
O.k. Er konsekvensen af det så ikke, at en hvilken som helst ændring, forøgelse af den ene eller anden årsag i de offentlige udgifter automatisk vil skulle modsvares af en tilsvarende besparelse?
Regeringen har jo selv skrevet i de papirer, vi har fået, at man ikke vil sætte skatten op, at skattestoppet består, og at man ikke vil slække på tilbagebetaling af gælden.
Så er der kun, at det skal finansieres ved kompenserende offentlige besparelser.
Er det ikke korrekt, må jeg spørge skatteministeren, at det er det, der ligger i aftalen mellem regeringen og Dansk Folkeparti?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-09:
Til hr. Ole Stavad: Det gode ved skattelettelserne her er jo netop, at de ligger inden for rammerne af det økonomiske råderum og derfor kan gennemføres uden at skære.
Det er jo det, der er hele tanken bag skattelettelserne.
Socialdemokratiet udformede selv 2010-planen med alle de vækstrammer, der er i den.
Man gjorde det på et tidspunkt, hvor der var 9 år til 2010, nu er der 7 år til 2010, og vi tillader os at have en formodning om, at vi kan overholde den vækstramme, som er sat op, men altså med en kortere tidshorisont, end Socialdemokratiet åbenbart turde regne med.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-05-09:
Nu vil jeg ikke genoptage den store diskussion, der var
tidligere i formiddag om 2010-målsætningen.
Jeg synes, at der dér kom en fornuftig afklaring, og jeg skal slet ikke forvirre det billede, kun sige, at jeg opfattede hr. Bukstis bemærkninger sådan, at hr. Buksti - selv om han siger, at han vil lade det ligge - stadig væk er tilhænger af 2010-målsætningen.
Om den kan man selvfølgelig have den opfattelse, at vi har brugt den til det yderste.
Jo, det kan man da godt sige; den er i hvert fald beslaglagt i et stort omfang: 9,6 mia. kr. til skattelettelser og 1 mia. kr. til sociale forbedringer for de dårligst stillede.
Så man må sige, at der da i høj grad er beslaglagt en betydelig del, og det er svært at se, at der er ret meget mere tilbage.
Hr. Homann siger så: Jamen hvad så, hvis solen holder op med at skinne, hvis det pludselig går anderledes, hvis 2010-redegørelsen ikke holder?
Ja, nu er det jo sådan, at SF jo ikke har samme tro på 2010-redegørelsen, som vi andre har, og det står jo SF frit for.
Men jeg glæder mig over, at Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre, Kristeligt Folkeparti og regeringspartierne alle sammen har den indgang til 2010-målsætningen, som jeg synes er rimelig positiv, og som er stort set enslydende.
Så er der det med fast ejendom.
Jo, men nu er det jo ikke et enten-eller.
Det, jeg forsøgte at sige, var, at jeg er glad for, at vi har fået et skattestop, som har lagt låg på udgiftsstigningerne for folk, der har en ejendom, ud fra de konditioner, som ejendomsværdibeskatningen nu er bygget op på.
Men det er jo ikke et enten-eller.
Nu bruger vi så det største beløb i 20 år til en direkte nedsættelse af skat på arbejdsindkomsterne, og det er vi faktisk meget store tilhængere af, ingen diskussion om det.
Men derfra og så til at sige, at man i stedet for skulle have skaffet en hel del penge ved at forhøje beskatningen af fast ejendom her i landet, der er nu også et langt stykke vej, og det var det, jeg advarede imod.
Sandy Brinck (S), 2003-05-09:
Skatteministeren var lidt bekymret for, hvad jeg nu skulle sige, hvis jeg kom ud i skurvognen.
Det tror jeg i øvrigt jeg har været en del flere gange end skatteministeren, men det er
så, hvad det være vil.
I øjeblikket kan der vel være en risiko for, at der ikke er nogen i skurvognen, for det er jo
lige nøjagtig i byggebranchen, at arbejdsløsheden stiger.
Men hvad ville jeg sige?
Jo, jeg ville sige: I får større skattelettelser med det socialdemokratiske forslag, og I får dem, uden at det er jeres gamle mors hjemmehjælp, der skal blive ringere, uden at vi går ud og hæver brugerbetalingen på alle de steder, hvor det er sådan, at almindelige mennesker rent faktisk har et behov, nemlig transport og uddannelse.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-05-09:
Jeg skal da gerne medgive hr. Stavad, at der var kompensationer, ingen diskussion om det, men så vil jeg i øvrigt ikke gå dybere ind i den retorik, for jeg tror nok, at enhver, der har fulgt udviklingen, vil sige, at de der grønne afgifter jo oprindelig var tænkt som en adfærdsændring, men de endte jo i hvert fald i et vist omfang som fiskale afgifter.
Så vil jeg vende mig til det der med direktøren.
Jeg er nødt til at sige, at selvfølgelig er der jo forskel, når man betaler mellemskat, og når man ikke betaler mellemskat.
Den, der ikke betaler mellemskat, får ingen glæde af lettelsen i mellemskatten, fordi man ikke betaler den.
Så enkelt er det.
Så vil jeg i øvrigt sige om det der med ejendommene: Jo, jo, men det kan altså gå op og ned med ejendomspriserne.
Der er nogle, der stiger, og der er nogle, der falder.
Næste år er det måske den, der steg nu, der falder, og modsat, så jeg vil bare lige sige: Pas nu på ikke at komme for langt ud i den argumentation. Og så vil jeg bare notere, at jeg faktisk har brugt mange, mange, mange, ja, rigtig mange timer i skurvogne i min tid.
Jeg kommer der gerne igen og ofte, fordi jeg synes
faktisk, at det er utrolig vigtigt at have føling med byggebranchen, og jeg oplever i øjeblikket, at der er mange, som er glade for, at regeringen tog nogle initiativer på byggeområdet med boligpakke og ungdomspakke osv. Jeg er sikker på, at man så også vil glæde sig over, at den almindelige LO-familie oplever det, der svarer til en lønforhøjelse på 20.000-25.000 kr.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-09:
Det er jo noget underligt noget.
Hr. Ole Stavad påviser heroppefra, at det der med de grønne afgifter har den sammenhæng, det har.
Det synes jeg simpelt hen ikke at en skatteminister kan tillade sig.
Embedet må dog betyde, at man har bare et vist hold i sin argumentation og ikke den der tilbagevendende: At det vil jeg i øvrigt ikke gå dybere ind i.
Det har vi hørt skatteministeren sige
så mange gange
Jeg ved nok, hvad det betyder.
Eller LO-arbejderne, der får 18 kr. om dagen, for det er det højeste, man får efter de ændringer, der er lavet med Dansk Folkeparti.
De ved godt, at de skal betale mere for at få passet deres børn.
Sådan hænger det sammen, vil jeg sige til skatteministeren.
Morten Homann (SF), 2003-05-09:
Som skatteministeren sagde, så er det rigtigt, at SF jo ikke har abonneret på den plan, som kaldes 2010-planen.
Derfor synes jeg, at det måske er dobbelt beskæmmende, at det er mig, der skal stå heroppe og prøve at få bare en lille smule hold på, hvordan præmisserne er i den plan.
Jeg vil så bare holde fast i et konkret eksempel. Når denne i gåseøjne skattenedsættelse bliver vedtaget, så har man disponeret over 10,6 mia. kr. ud af budgettet i f.eks. 2008.
Hvis nu der sker udviklinger i beskæftigelsen, som adskiller sig fra det, som regeringen har forudset, så risikerer man, at man ikke har de 10,6 mia. kr. i 2008, og så er mit spørgsmål: Er regeringens svar da, at skatten skal op i 2008, eller er regeringens svar brugerbetaling på kollektiv trafik, og at prisen på uddannelse skal stige mere i 2008? Så vil jeg gerne rose skatteministeren for det klare svar: Direktøren får noget ud af det her, fordi han betaler mellemskat.
Det var jeg sådan set enig i, og det var en ganske god forklaring på, hvorfor direktøren får noget ud af det i sådan rent tekniske termer.
Men det forklarer jo ikke noget som helst om, hvorfor man vælger, at det skal have den sociale profil, at det lige netop er direktøren, der får noget ud af det.
Vi ved ikke noget om, hvorfor man vælger at kalde det, at man letter i bunden, når direktøren får en skattelettelse på 5.000 kr. om året, kassedamen får en på 1.500 om året, og folkepensionisten og den studerende får 0 kr. ud af det her.
Det siger det jo ikke noget om.
Det siger heller ikke noget om, hvorfor man sender en velfærdsregning videre til hver dansker på 2.000 kr. i form af dyrere busbilletter, i form af højere brugerbetaling på uddannelserne osv.
Det her er ikke at lette i bunden, det er at holde folk for nar.
Anders Samuelsen (RV), 2003-05-09:
Nu mener man, at man har opfyldt sine forpligtelser, ingen argumentation.
Det er fuldstændig ligesom finansieringen af hele skatteplanen her: Jamen vi har finansieret den, fordi vi har finansieret den.
Det er simpelt hen ikke en værdig måde at føre politik på.
Jeg vil gerne have, at skatteministeren kommer op og forklarer, hvordan man har opfyldt aftalen »Flere i arbejde«,
når den aftale gik ud på, at først fandt vi en pose penge, satte dem ind på kontoen, og hvis regeringen kunne komme med flere penge, så var det til yderligere skattenedsættelser.
Regeringen kom så med flere penge, og så snuppede de lige de penge, der stod på kontoen.
Det var ikke det, der stod i aftalen, men det er det, regeringen har gjort, og det er derfor, det er løftebrud.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-05-09:
Jeg skal ikke gå dybere ind i den sidste besvarelse.
Jeg henviste til side 3, fordi emnet jo er der.
Jeg kunne selvfølgelig også have henvist til den ordveksling og forklaring, som finansministeren, som dette jo hører under, har givet hr. Samuelsen.
Og jeg synes da, at det ville være nyttigt, hvis der er udestående tvivlsspørgsmål i denne sag, så at fortsætte den dialog. Så vil jeg sige til hr. Vernersen, at jo, man kan stille tingene op på mange måder.
Det undrer mig i og for sig, at hr. Vernersen bliver ved med at gøre op, hvor stor lettelsen er pr. dag.
Hvorfor ikke pr. time eller pr. minut, det kan man jo more sig meget over. Men det, jeg tror, mange mennesker synes, er, at hvis man i en ganske almindelig jævn arbejderfamilie får en lettelse, der svarer til en lønforhøjelse på 20.000-25.000 kr. om året, så er det nu også værd at regne med.
Det er ikke så dårligt, som hr. Vernersen vil gøre det til, tværtimod.
I min optik er det faktisk ganske godt. Under alle omstændigheder må vi sige, at der faktisk ikke rigtig er nogen, der har oplevet en tilsvarende skattelettelse igennem mange år, uden at den blev ædt op af andre ting.
Så lad nu være med at kaste vrag på det her.
Det er måske ikke ikke så meget, som hr. Vernersen kunne ønske sig, javel, men jeg tror, at der er ganske mange, som siger: O.k. nu er det altså begyndt at gå den rigtige vej, nu kan vi da se, at der er kommet et skifte, at der er flyttet nogle hegnspæle.
Jacob Buksti (S), 2003-05-09:
Skatteministeren giver nærmest indtryk af, at 2010-perspektivet og den deri indregnede vækst er fuldstændig automatisk og derfor er sådan en vækst, vi kan gå og tage af.
Men vil skatteministeren ikke godt bekræfte heroppefra, at den vækst, som man regner med i 2010-perspektivet, og som regeringen har regnet sine 10,6 mia kr. ud fra, forudsætter, at der sker en stigning i beskæftigelsen på 85.000.
Finansministeren skriver i et svar følgende til Socialdemokratiet i forbindelse med forhandlingerne, i tilfælde af, at den vækst i beskæftigelsen ikke kommer, og jeg citerer: »På baggrund af de beregningstekniske antagelser, der er opstillet i Finansredegørelse 2002, kan det skønnes, at en uændret beskæftigelse fra 2002 til 2010 alt andet lige vil forringe de offentlige finanser med 1,1 pct. af bruttonationalproduktet frem til 2010, oversat til en negativ realvækst i det offentlige forbrug på knap 0,1 pct. årlig.« Dette vil sige, at hvis der ikke kommer den vækst i beskæftigelsen, så afføder det - fordi man har brugt de 10,6 mia. kr. - en årlig offentlig besparelse i størrelsesordenen 2 mia. kr. i årene 2004-2010.
Ole Stavad (S), 2003-05-09:
Som det har været dokumenteret her i dag, er det et meget, meget stort antal, stort set alle uvildige økonomer nationalt og internationalt, der har udtalt sig om det her, der har advaret imod det og siger, at det er ufinansieret.
Det er der, skatteministeren ikke vil erkende virkeligheden. Jeg vil godt spørge, om ikke at ministeren mener, at det at have et ministeransvar betyder, at man ikke udtaler sig på en måde, der er vildledende hverken i forhold til Folketinget eller i forhold til offentligheden.
Forleden var der en stor artikel i Børsen om, at vi havde den dyreste lønbeskatning, hvor ministeren går ind og bekræfter, på trods af at der i Skatteministeriet ligger store, grundigt gennemarbejdede rapporter, der siger det modsatte.
Jeg synes, at det er fuldstændig uacceptabelt at have en skatteminister, der går rundt og vildleder og bevidst - håber jeg næsten - siger forkerte ting, fordi han ikke vil lade sig påvirke af kendsgerningerne, fordi det ikke passer til hans politiske dagsorden.
Det er simpelt hen uacceptabelt af en skatteminister.
Og det er fuldstændig uacceptabelt, at en skatteminister på den måde forsøger at tegne et billede både i Folketinget og i offentligheden af en anden virkelighed, end den ministeren godt ved eksisterer.
Efter nu at have lyttet til skatteministeren i meget lang tid, sådan føles det i hvert fald, så vil jeg godt sige, at uanset om skatteministeren ved, at det, han siger, i de fleste sammenhænge er lodret forkert, eller skatteministeren ikke ved, hvad han snakker om, så synes jeg, det er et megaproblem i forhold til en minister på et område som skatten. Ministeren siger, at hvis man laver grønne afgifter som tidligere, så vender de den tunge ende nedad, men hvis ministeren ved, hvad han snakker om, vil han også vide, at der blev kompenseret præcis til arbejdsløse, til pensionister og til studerende, og at der faktisk var overskud. Hvis vi tager det, man nu foreslår, så påstår ministeren, at det er reelle skattelettelser, når det er sådan, at pengene tages ved en højere betaling i daginstitutionerne, højere priser på kollektiv trafik, ved at sygehusene lukker, også selv om en meget, meget stor gruppe, nemlig alle dem, der har allerallermindst, ikke får noget som helst som kompensation.
Det er derfor, jeg spørger: Hvordan kan Venstre blive ved med at holde festtalerne om, at reelle skattelettelser er der, hvor pengene tages fra dem, der næsten ingenting har, eller man låner, som man gjorde i Hartlings tid, og så beskylder os andre for, at tingene ikke hænger sammen.
Det er simpelt hen for dårligt; det er en skatteminister, der står her og siger lodret forkerte ting.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-05-09:
Til det sidste vil jeg blot henvise til side 3 i lovforslaget, og til det første omkring vækstproblematikken, som hr. Buksti peger på igen og igen og igen, vil jeg bare lige sige: Hr. Buksti erkender, at 2010-målsætningen baseres på en vækst - 0,7 pct., 0,5 pct., o.k. - men på en vækst. Men hr. Bukstis partikollega, fru Sandy Brinck, siger: Der er slet ikke penge til noget som helst, vi skal have øget brugerbetalingen.
Jeg er nødt til at gøre opmærksom på, at hvis man tilslutter sig 2010-erklæringen, så er der en vækst, og dér siger vi: Vi reserverer denne vækst til skattenedsættelser, og vi tror på, at der bliver den vækst, og den tro deler vi med Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre, Kristeligt Folkeparti og en række andre partier.
Vi tror på, at der er
en vækst.
Så har vi øremærket pengene.
Ikke bare til skattenedsættelser, men vi har sandelig også sagt, at den vækst i den offentlige sektor, som vi vil opleve, og som vi har oplevet i den tid, regeringen har siddet, fortrinsvis er gået til kommunerne, til lokalsamfund.
Næste år er der minusvækst i staten, i dag er der nulvækst i staten sådan so oder so.
Den vækst, vi oplever nu, går næsten udelukkende til amter og kommuner i lokalsamfundet.
Jeg synes bare, man skal have det med i sine overvejelser.
Ole Stavad (S), 2003-05-09:
I de sidste 10 år er der gennemført meget massive lettelser i indkomstskatten, men da de har været finansierede, henregner ministeren dem ikke under reelle.
Derfor sagde ministeren, at det er den største reelle skattelettelse i mere end 20 år.
Her tænker ministeren selvfølgelig tilbage på den foregående Venstreregering, vi havde under ledelse af hr. Poul Hartling, hvor man vedtog massive skattelettelser uden at finansiere én eneste krone, hvilket var starten til, at Danmark blev et gældstynget land, fordi man efterlod en ubetalt regning til nuværende generationer.
Jeg kan ikke forstå, og jeg vil godt spørge
, hvorfor det er sådan hos Venstre, at hvis man skal kalde det reelle skattelettelser, så skal de enten være fuldt lånefinansierede, eller også skal de betales af de svageste i det her samfund? Hvis det er sådan, at de finansieres på anden vis, og hvis også rimelig velstillede folk er med til at finansiere dem, så er de ikke reelle. Hvorfor er det sådan?
Det vil jeg gerne spørge skatteministeren om.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-05-09:
Skatteministeren får det jo til at lyde, som om det her med øget brugerbetaling er en eller anden fremtidsvision, og
Men jeg skal bare nævne nogle få områder, hvor der allerede er brugerbetaling, og hvor det allerede er vedtaget, at der skal komme øget brugerbetaling.
Det er på VUC-området, hvor man er gået op til en brugerbetaling på 900 kr., og det er på AMU-kurserne, hvor man har været inde og lave markante stigninger i brugerbetalingen. Så det er altså ikke et eller andet med at male fanden på væggen eller en eller anden fremtidsvision.
Det er
virkeligheden, det er det, regeringen allerede har lavet.
Så vil jeg sige om svaret, som skatteministeren gav mig
før, at nu blev det slået fast, at direktøren får mere ud af den her skattereform end kassedamen.
Så mangler jeg sådan set bare, at skatteministeren reagerer på sit udsagn, som jeg har været heroppe og spørge til, om, at skattestoppet især kommer de laveste indkomster til gavn.
Det var det, skatteministeren sagde.
Eller om det er fru Jensen, der bor i et lille parcelhus, der får mest ud af skattestoppet, eller direktøren på Strandvejen, der får mest ud af skattestoppet.
Erik Mortensen (S), 2003-05-09:
Omvendt kunne jeg godt tænke mig at spørge, om ministeren kan bortforklare, at disse markante skattelettelser ikke allerede på forhånd er spist op af diverse takststigninger.
Da jeg nu har fået ordet, vil jeg også gerne spørge, om ministeren kan forklare sin partifælle, formanden for Kommunernes Landsforening, at skattestoppet jo er en stor lykke for kommunerne, for selvfølgelig må man gå ud fra, at hvis det her er så positivt, som det bliver udlagt, så har borgerne selvfølgelig også en klar forståelse for, at de ikke kan stille så store krav til kommunerne.
Det vil selvfølgelig sige, at serviceniveauet daler, og det må der da være stor forståelse for hos borgerne.
Og skulle det endelig knibe, jamen så har de altså flere penge til at betale med til de ydelser, som de måtte forvente og forlange.