Elisabeth Arnold (RV), 1999-12-08:
Hr. formand, jeg er så glad for, jeg får lov at holde min ordførertale.
Det må så være det, der hedder B-holdet, der er i gang her.
Det går hurtigt; det var der flere ordførere, der var inde på i deres tale.
Fru Charlotte Antonsen sagde det samme, og fru Pia Christmas-Møller sagde også, at det går
utrolig hurtigt.
Vi har set under et meget dynamisk finsk formandskab, at tingene går meget hurtigt.
Jeg er fuldstændig enig.
EU er blevet udvidet, og det fortsætter.
NATO er blevet udvidet, og det fortsætter, og jeg synes også, man kan konstatere, at
Det er nu 10 år siden Muren faldt, og hvis man skal have en fornemmelse af, hvor lang tid 10 år er,
så skal man snakke med unge mennesker i dag.
Unge mennesker i dag, sådan i begyndelsen af 20'erne, siger: Nu gider vi ikke høre mere om den mur.
Vi gider ikke høre jeres historier om, hvordan Europa i gamle dage var delt mellem et øst og et vest, og I kunne ikke dit og dat osv.
Det er fuldstændig som at høre mig selv, da jeg var ung og ikke gad høre mere om mørklægningen og rationeringsmærkerne og høkasserne hjemme i min fars og mors hjem, da de var unge under besættelsen.
Så der er gået så lang tid nu, at unge mennesker i dag overhovedet ikke fatter, hvordan Europa så ud blot for 10 år siden.
Derfor synes jeg, at meldingen skal være herfra, og det er også det, der er lagt op til i det forslag til vedtagelse, som jeg er medforslagsstiller til: Lad det nu blive til noget med den udvidelse i EU, lad os sørge for at få den regeringskonference, der skal forberede udvidelsen, afviklet, lad os få nogle regler for stemmevægte i Ministerrådet, for Kommissionens sammensætning, sådan at vi er parate til at modtage de nye medlemslande i EU.
Det kan ikke vente længere.
Vi er også i gang med andre vigtige ændringer i EU-samarbejdet end blot udvidelsen.
Der har været afholdt et møde i Tammerfors om de retlige og indre anliggender.
Det er et område, som nærmer sig konflikt med det danske forbehold. Jeg vil gerne sige fra Det Radikale Venstres side, at vi synes, samarbejdet om de retlige og indre anliggender er utrolig vigtigt.
Det er vigtigt for Europas selvforståelse, for Europas samliv med sig selv og med naboerne.
Det er meget vigtigt for samarbejdet internt i de europæiske lande, og derfor synes vi også, at det vil være vigtigt at diskutere om ikke så længe igen, om vi fortsat skal opretholde vores forbehold på dette område.
Også her er vi i direkte konflikt med det danske forbehold, eller rettere sagt, det danske forbehold bliver aktiveret, som det hedder på nudansk, fordi det, der tages skridt til her i de kommende uger, er en konstruktion af, hvordan en kommende krisestyringsfunktion skal være inden for EU.
Der er ingen grund til at lægge skjul på, at det er en risikofuld færd mellem gamle europæiske stormagtsdrømme og deraf trussel mod NATO's fortsatte eksistens, eller om man skal fortsætte med at have et større og mere solidarisk fælles forsvarssystem, som vi har i et udvidet NATO.
Det er et lille korps, som skal være parat til at rykke ud i krisesituationer.
Det er selvfølgelig fuldstændig rigtigt, som det står beskrevet.
Det står også udtrykkelig beskrevet, at NATO har ansvaret.
NATO-Alliancen har ansvaret for territorialforsvaret.
Og der er derfor ikke tale om en erstatning af det territorialforsvar, vi, der er medlemmer af NATO, allerede har gennem denne alliance.
Der blev også talt om i statsministerens tale, at der er nogle, der er bange for, at EU skal underminere NATO.
»Nej, det er der ikke tale om,« sagde statsministeren, »USA har selv presset på, for at Europa skal påtage sig flere opgaver.
Ja, selvfølgelig er det rigtigt: Europa skal påtage sig flere opgaver, men vi skal ikke bagatellisere problemerne.
Vi skal ikke være blinde for, at der kan være problemer.
Det er en risikabel færd, vi er i gang med, og derfor skal vi være meget opmærksomme på og meget vågne over for, hvordan konstruktionen bliver fremover.
Fru Charlotte Antonsen sagde i et svar til mig på et tidspunkt, da vi debatterede i anledning af fru Charlotte Antonsens ordførertale, at Det Radikale Venstre i hvert fald igennem de spørgsmål, jeg havde stillet, opførte sig meget pernittengrynagtigt.
Jeg synes, det er meget vigtigt at opføre sig pernittengrynagtig. Det her er et spørgsmål om detaljer, det er et spørgsmål om meget vigtige detaljer.
Så jeg vil ikke kalde det pernittengrynagtigt.
Jeg vil sige, at det faktisk er et eksempel på det, vi kalder rettidig omhu.
Det er efterhånden blevet et almindelig dansk udtryk for snusfornuft og for at tage sig god tid til at undersøge tingene grundigt og gå
Det er faktisk det, jeg mener er et adelsmærke, og som dansk politik burde være, når den er bedst.
Det er ikke pernittengrynpolitik.
Det er at være opmærksom på faresignalerne.
Fra Det Radikale Venstres side ønsker vi ikke NATO-alliancen ødelagt.
Vi ønsker ikke, at vi skal give næring til nye stormagtsdrømme i Europa, som måske nogle ydmygede stormagter går og hemmeligt har.
Vi ønsker et trygt og stabilt allianceforhold med dem, der er i NATO nu, gerne med et udvidet NATO, også med flere lande end dem, der er med nu.
Men vi ønsker naturligvis også, at Europa skal være i stand til at handle, når der er konflikter på det europæiske kontinent, som det kan være problematisk at bede andre om at hjælpe os med.
Derfor synes vi, at ordlyden i den sidste pind i det forslag til vedtagelse, hvor der står: »Vi skal nøje følge udviklingen og deltage aktivt i alle drøftelserne og sikre danske interesser i det videre arbejde i EU om krisestyring og den europæiske forsvarsdimension under fuld respekt af det danske forbehold« er det et udtryk, ikke for pernittegryntænkning, men for rettidig omhu, og derfor anbefaler vi naturligvis forslaget til vedtagelse.