Tom Behnke (FP), 1998-05-05:
Den frie abort er en kendsgerning, og det har den været gennem ganske, ganske mange år her i Danmark.
Men svangerskabsafbrydelse er jo nok den dårligste løsning på en uønsket graviditet, men ikke desto mindre en nødvendig mulighed, sådan som jeg ser det.
Der er ingen tvivl om, at når vi taler om uønsket graviditet, er der en lang, lang række situationer, hvor det er nødvendigt, at den mulighed eksisterer.
Der er desværre også de heldigvis ganske få tilfælde om året, hvor kvinden bliver påtvunget en uønsket graviditet, og i hvert fald i de tilfælde - det regner jeg også med at initiativtagerne til forespørgselsdebatten er enige i - skal muligheden selvfølgelig være til stede.
Det, forespørgslen lægger op til, er jo at forebygge noget mere, så vi i den sidste ende kan få bragt antallet af svangerskabsafbrydelser ned, og i Fremskridtspartiet er vi ganske enige i, at det skal der gøres noget mere for.
Men når vi taler om forebyggelse, vil jeg gerne understrege, at her har forældrene en helt central rolle, og vi skal passe på den hårfine balance mellem, at vi fra samfundets side hjælper og støtter og laver oplysning, og at vi overtager ansvaret fra forældrene.
Det er utrolig vigtigt, at det ikke bliver samfundet og det offentlige, der bliver barnepige for børnene, og derfor skal det understreges meget, at det er forældrenes ansvar.
Det er forældrenes opgave at vejlede og rådgive deres børn.
Når det offentlige laver kampagner for at forebygge svangerskabsafbrydelser, er det vigtigt, at den form for kampagner er målrettede mod dem, man ønsker at ramme med dem, og her taler vi hovedsagelig om de unge.
Men når man har lavet en målrettet kampagne mod de unge - og det har man gjort på forskellig vis - har vi desværre også set, at når de er så målrettede, at de i den grad rammer de unge mennesker, er der også politikere, der tager afstand fra den form for kampagner, og det duer altså ikke.
Vi kan ikke have den dobbeltmoral, at vi på den ene side siger, at der skal forebygges, der skal rådgives, der skal oplyses, og kampagnerne skal målrettes mod de unge mennesker, og vi på den anden side bagefter tager afstand fra kampagnernes indhold.
Det duer ikke.
Hvis vi vil forebygge - og det vil vi -
skal vi også lave nogle kampagner, der indfanger målgruppen.
Vi har i Fremskridtspartiet været tilhængere af fri abort, men jeg synes nok, der blev rejst en væsentlig problemstilling her under debatten, som jeg håber, sundhedsministeren fik skrevet ned på sit papir og vil kommentere senere.
Det er hele spørgsmålet om de meget sene aborter.
Det er rigtigt, som det er blevet sagt, at bl.a. Retsudvalget er blevet gjort opmærksom på den problemstilling for vel omkring 2 år siden, og jeg synes ikke rigtig, vi har hørt regeringens bud på, hvordan man vil løse den problemstilling.
Det problem bør der findes en løsning på, og jeg håber, ministeren vil tage det med i sit videre arbejde.
Det forslag blev dengang afvist, men nu, hvor vi har behandlet regeringens forslag om retssikkerhed m.v. i hele sundhedssektoren, hvor man generelt sætter aldersgrænsen ned fra 18 til 15 år på en række områder, håber vi, at vores forslag ved en genfremsættelse kan få lidt mere medvind.
Det er jo i fin overensstemmelse med det, regeringen i øvrigt har foreslået.
Jeg vil også gerne slå fast, at vi i Fremskridtspartiet altid har haft den holdning, at det principielt bør være sådan, at en svangerskabsafbrydelse betales af den, der ønsker den.
Men vi har nogle undtagelser, for selvfølgelig er der en række tilfælde, hvor det ikke vil være rimeligt.
Det er tilfældet, når helbredsmæssige eller sociale årsager kan indikere, at det er nødvendigt at gøre det, eller det måske endda er en direkte påtvungen graviditet.
I Fremskridtspartiet har vi den opfattelse, at man naturligvis skal have lov til at dumme sig, men så skal det også koste derefter.
Vi har også lidt en fornemmelse af - selv om der ganske vist kun er tale om ganske, ganske få personer - at der er nogle, der nærmest bruger abort som en slags prævention.
Det er ikke hensigtsmæssigt, og derfor mener vi, det bør være sådan, at man principielt selv skal betale for det.
Forslaget til vedtagelse fra forespørgerne, altså Kristeligt Folkeparti, lægger op til, at der skal laves en handlingsplan.
Der kommer mere på bordet, og det er blevet lovet og blevet stillet i udsigt, at der rent faktisk kommer noget, så man kan sige, at der allerede er gang i sagerne, og derfor behøvede man egentlig ikke lave et forslag til vedtagelse.
Men da det nu ligger her, har Fremskridtspartiet ikke noget imod det og vil derfor støtte det.