runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2002-02-22:
Først vil jeg takke hr. Jens Vibjerg for at have forstået forslaget, for forslaget er jo sådan set relativt enkelt, nemlig at foretage det analysearbejde og komme med nogle forslag, som fremmer incitamentet for lavtlønnede til at tage arbejde i efterlønsperioden.
Men pointen i, at vi har formuleret det på den måde, er sådan set, fordi det var det tilsagn, statsministeren gav under valgkampen sammen med lederen af det daværende største oppositionsparti, Socialdemokratiet.
For der er en erkendelse af, at de lavtlønnede faktisk ikke gør brug af den nye efterlønsordning og dens muligheder for, at man kan tage arbejde.
Derfor forstår jeg simpelt hen ikke, hvorfor Venstre ikke, når man kan lave et forslag, der gavner de lavtlønnede, springer på vognen og imødekommer det valgløfte, som statsministeren gav.
Jens Vibjerg (V), 2002-02-22:
Nu skal jeg sige til hr. Ole Sohn: Jeg fulgte ikke statsministeren rundt i hele hans valgkamp, men det, jeg hørte statsministeren sige under valgkampen - efter forslaget fra SF's formand, hr. Holger K. Nielsen - var, at han ikke ville afvise at se på modellerne.
Men jeg var også meget positiv over for den første pind i SF's forslag, nemlig at se på: Kan vi gøre det her mere attraktivt og få folk til at blive længere på arbejdsmarkedet? Det afviser jeg jo heller ikke.
Men samtidig at forpligte regeringen til at komme med nogle forslag er halsløs gerning, for det vil sandsynligvis munde ud i, at man ikke kan finde nogle modeller, der er bedre, og som tilskynder folk til i mindre grad at bruge efterlønsordningen og blive længere på arbejdsmarkedet.
Ole Sohn (SF), 2002-02-22:
Jeg har meget forståelse for, at Venstre ikke mener, at SF's model er den bedste.
Det kan man tage en diskussion om.
Derfor har vi også udtrykkeligt undladt at skrive det ind i forslaget, fordi det er vores bud.
Vi har bare i bemærkningerne sagt, at sådan kan vi foreslå, at man kunne løse det.
Vi har udtrykkeligt lavet forslaget sådan, at der er mulighed for Venstre og selvfølgelig også Socialdemokratiet, for det er jo de to x Rasmussen, den nuværende og den forrige statsminister, der i valgkampens to afsluttende tv-debatter
gav tilsagn om at se på den skævhed, som helt åbenlyst er i den nye efterlønsreform.
Jeg er helt opmærksom på, at det er forligsstof.
Derfor er forslaget netop lavet sådan, at man har mulighed for, at forligskredsen kan tage fat i at løse det åbenlyse problem, der er.
Så kan man lytte til SF's forslag eller lade være, det vedrører egentlig ikke forslaget.
Men det er et spørgsmål om, hvorvidt man tør imødekomme det valgløfte, som statsministeren gav på DR og på TV 2.
Jens Vibjerg (V), 2002-02-22:
Jeg afviser ikke, at forligskredsen kan se på, om tingene kan skrues sammen på en anden måde.
Jeg lægger ikke op til det, men jeg afviser ikke, at forligskredsen kan se på det.
Bjarne Laustsen (S), 2002-02-22:
Dermed være også sagt, at de ændringer, der måtte komme, og der skal ske, skal være i respekt og forståelse over for den samlede forligskreds.
Men jeg vil også sige, at Socialdemokratiet gerne vil være med til at se på, om det er muligt at give et større incitament specielt for de lavtlønnede til at arbejde i efterlønsperioden.
Men jeg vil også gerne slå fast her i dag, at den nye fleksible efterløn jo netop var et bidrag til det, fordi den nye fleksible efterløn faktisk er så fleksibel, at man kan arbejde sig ud og ind af ordningen flere gange.
Det var jo ikke muligt i den gamle ordning, hvor der var et loft på 200 timer.
Men jeg ser et stort problem med det forslag, som SF her fremsætter, og det er, at
hvis man indfører en sådan generel regel, uanset om den måtte hedde 30.000 kr. eller 40.000 kr. oven i efterlønnen, ja, så ville der opstå det forhold, at efterlønsmodtagere ville være bedre økonomisk stillet end personer, der er på dagpenge.
Og så lang tid man ikke har fundet en løsning på det problem, vil vi have meget svært ved at finde en løsning på det andet.
For hvis det er sådan, at man har arbejde i ledighedsperioden, vil man også blive modregnet fra første klokketime.
Skulle Socialdemokratiet gå ind for forslaget, ville vi finde det være mere hensigtsmæssigt, om man foretog en lavere modregning for de lavtlønnede, fordi en generel grænse på 30.000 kr. også ville komme de højtlønnede til gode.
Jeg håber, at hr. Ole Sohn hørte den imødekommelse, den åbning der lå her.
I efteråret var den socialdemokratiske regering inde på, at man godt ville være med til at ændre efterlønsordningen, bl.a. på baggrund af en rapport om selvstændiges muligheder for at arbejde i efterlønsperioden.
Og ved den lejlighed kunne regeringen passende fremsætte forslag om dette emne, som bl.a. jo Venstres formand i valgkampen udtalte sig meget positivt om. Men jeg må nok sige, at når vi har hørt beskæftigelsesministerens tale i dag, ja, så afliver man enhver tanke om noget som helst; man har ikke engang en åbning om at ville indkalde og drøfte forskellige forhold. Før regeringsskiftet var det meget magtpåliggende for Venstre og De Konservative at få ændret efterlønsordningen, specielt for de selvstændige.
Og vi gav som sagt en række
imødekommelser, men efter regeringsskiftet har vi intet hørt og har ingen dialog med regeringen om de her ting. Men ved en passende lejlighed, hvor vi skulle drøfte de andre forhold, var det muligt, hvis ministeren og ministeriet kan komme frem til en model, at vi så gerne medvirker til at kigge på det forslag her.
Jens Vibjerg (V), 2002-02-22:
Nu skyder den socialdemokratiske ordfører, hr. Bjarne Laustsen, lidt på den nuværende minister - nu er det jo ikke så længe siden, han kom i sadlen - men jeg vil så gerne have, at den socialdemokratiske ordfører vil bekræfte, at Venstre og De Konservative i vel 2 år har arbejdet på over for den gamle regering og den tidligere minister at få ændret nogle af de dér tåbeligheder, der er.
Det er rigtigt, at vi fik en dialog, men der skete ikke mere, og det flytter jo altså ingenting.
Det hjælper jo ikke noget at indkalde til et møde, hvis der ikke sker noget.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-22:
Jeg vil spørge hr. Bjarne Laustsen, om ikke han finder det mærkeligt, at de tåbeligheder, som hr. Jens Vibjerg helt retfærdigvis omtaler, og som den tidligere minister har indført administrativt, ikke er blevet rettet under den nuværende minister.
Det er ikke sikkert, vi kan blive enige om, hvad der er tåbeligt.
Men hvis det, hr. Jens Vibjerg kalder tåbeligt, ikke er blevet rettet endnu - f.eks. er der sådan noget som medhjælpende hustruers tilbagetrækning, det er jo et af de kæmpestore problemer, som vi har arbejdet med hele tiden
, og det er forholdsvis enkelt at løse, hvis man ellers har viljen til det - så vil jeg gerne spørge hr. Bjarne Laustsen, om han ikke mener, det var rimeligt, at det kunne rettes på nuværende tidspunkt.
Bjarne Laustsen (S), 2002-02-22:
Man kunne godt ønske sig, at denne regeringsperiode ville blive kort, for hr. Jens Vibjerg er meget bedre i opposition. Der går ikke ret lang tid, inden man skifter om til at begynde at tale om tåbeligheder og en masse andre ting.
Jeg kan ikke helt genkende hr. Jens Vibjergs udlægning
af teksten
hr. Jens Vibjerg må også erkende, at der rent faktisk ligger et stykke papir på, at da Socialdemokratiet var med i og havde regeringsmagten, gav vi nogle tilsagn også til hr. Jens Vibjerg.
Men der kom jo ikke mere ud af det, det ved vi godt.
Det ville også kræve nogle lovændringer og ikke bare nogle administrative ting.
Det er jo klart, at den slags ting skal vi finde ud af i enighed. Jeg kan bekræfte hr. Ole Sohns meldinger omkring det forhold, at der er akademikere, der har en høj timeløn.
Nu er der et specielt forhold, nemlig om det er kontrollabel arbejdstid eller det er ukontrollabel arbejdstid; der er en speciel sats, ellers bruger man omregningssatsen.
Men ellers er det rigtigt, at de har betydelig mere ud
af det
Det var jo også derfor, jeg i mit første indlæg var inde på, at hvis man indfører en generel regel på 30.000 kr., vil det også tilgodese de højestlønnede, hvorimod hvis man sænker den modregning, som de lavestlønnede bliver modregnet med, nemlig hvad der svarer til efterlønssatsen i dag, ja, så ville man opnå en større gevinst, og så ville de andre ikke få den fordel.
Over for hr. Ole M. Nielsen kan jeg til fulde bekræfte, at det ser meget underligt ud, at regeringen nu har haft travlt med at fremkomme med en lang række ændringer, ikke nogle ændringer, der giver flere arbejdspladser eller noget som helst andet eller løser nogle særlige problemsæt, men som mere er af ideologisk karakter.
Men de praktiske ting, som man påpegede før valget, ja, dem har man fuldstændig glemt her efterfølgende.
Så det kan jeg til fulde bekræfte: Det ser underligt ud.
Bent Bøgsted (DF), 2002-02-22:
I Dansk Folkeparti har vi altid ment, at det her med indgreb i efterlønsordningen har været sådan noget underligt noget, der er sket gang på gang.
Vi har også spekuleret på, når vi ser de indgreb, der er foretaget i efterlønsordningen, om der egentlig er noget tilbage til dem, der skal på efterløn om 10-15 år.
Det kan man begynde at tvivle på, for der er blevet lavet indgreb hele tiden, og dette er jo nok heller ikke det sidste.
Det, som Venstre og Socialdemokratiet fremfører, kan jeg fuldt ud tilslutte mig.
Men vi har lidt problemer med det sidste, det med, at der skal fremsættes et lovforslag om forbedringer, hvis regeringen nu ikke kan se, at der kan laves nogle forbedringer.
For jeg kan også godt følge det, ministeren sagde om problemerne med de små erhvervsdrivende, der kan få billig arbejdskraft.
Det er også konkurrenceforvridende. I det spil her er Dansk Folkeparti egentlig nok lidt radikalt.
I første omgang vil jeg sige, at vi støtter det, der ligger i forslaget om, at der skal kigges på problematikken i efterlønnen; det støtter vi fuldt ud.
Men hvis det sidste er et krav om, at der skal fremsættes forslag om en forbedring på området, sådan forstår jeg det, så vil vi vente og se, hvad der eventuelt kommer ud af det, og så se, hvad forligspartierne så kunne finde ud af. Dansk Folkeparti er jo ikke et af forligspartierne og bliver nok heller ikke indbudt til forhandlingerne, hvis der skal laves nogle forbedringer.
Men jeg er ikke helt inde i det spil dér, om vi bliver det.
Så vi både støtter og ikke støtter, og det håber jeg hr. Ole Sohn forstår.
Ole Sohn (SF), 2002-02-22:
Jo, jeg forstår såmænd til fulde den musefælde eller den klemme, som hr. Bent Bøgsted er kommet i.
Altså på den ene side har Dansk Folkeparti lavet en musketered med regeringen, og på den anden side er man jo grundlæggende enig i, at det indgreb, som blev lavet i efterlønsordningen i 1998 til ugunst for de lavtlønnede, at det bryder man sig ikke om.
Det gør SF heller ikke, så derfor ønsker vi at rette lidt op på det.
Så kan man diskutere, om SF's model er den rigtige, men grundlæggende er Dansk Folkeparti og SF jo enige i, at de lavtlønnede på efterlønsordning bør have nogle bedre forhold.
Derfor håber jeg, at vi under udvalgsarbejdet kommer dertil, at vi om ikke andet kan finde nogle formuleringer, som gør, at vi kan ændre beslutningsforslaget i en retning, som gør, at Dansk Folkeparti også kan støtte det.
For det helt afgørende er jo, at vi får rettet op på nogle af de skævheder, der er lavet.
Bjarne Laustsen (S), 2002-02-22:
Jeg vil ikke beskylde hr. Bent Bøgsted for at være radikal, men der var jo nok sådan lidt på den ene side og lidt på den anden side-tale omkring det her, og det kan jeg sådan set godt forstå, når man ikke er med i forliget, og man jo tidligere også sammen med Venstre og De Konservative helt frem til 1998 sagde, at der ikke var behov for en efterløn i Danmark, og hvis der var det, så var det noget, arbejdsmarkedets parter selv måtte finde ud af. I øvrigt er det den holdning, Dansk Folkeparti har på alle arbejdsmarkedsspørgsmål, at det må arbejdsmarkedets parter selv finde ud af, det skal ikke være noget, staten blander sig i.
Det var sådan den generelle holdning, så derfor skal man heller ikke blande sig i det.
Men det vil være til ubodelig skade for hr. Bent Bøgsted og alle SiD's medlemmer, SiD, som han selv er medlem af, og derfor kan jeg sige, at jeg synes, det er lidt underligt, at man sådan siger på den ene side og på den anden side.
En gang imellem måtte det meget godt komme frem, hvad det egentlig var, man var ude i.
Bent Bøgsted (DF), 2002-02-22:
Til hr. Ole Sohn vil jeg sige: Jamen altså vi er villige til under udvalgsarbejdet at være med til at prøve at finde en løsning på det; det er helt sikkert.
Til hr. Bjarne Laustsen vil jeg sige: Jeg tror ikke, det bliver i alle sager på arbejdsmarkedet, hvor vi siger, at arbejdsmarkedets parter skal indblandes; vi kan også træffe nogle selvstændige beslutninger; men det kommer.
Lars Barfoed (KF), 2002-02-22:
Og så er der så mulighed for en meget begrænset erhvervsdeltagelse alligevel.
Det er jo sådan, det hænger sammen.
Udgangspunktet er tilbagetrækning.
Efterlønsreformen, som vi er enige om er forligsstof, og som vi ikke kan lave om på, uden vi er enige om det, havde jo ikke mindst til formål at sikre en senere anvendelse af efterlønsordningen for flere og en mindre brug af ordningen, ikke mindst for at tage de hensyn til arbejdsstyrken, som det også er nødvendigt at tage, fordi derved ville flere altså være i arbejde, i og med at de ville benytte sig af ordningen på et senere tidspunkt.
Derfor er ordningen jo også sådan et mix af hensyn til den enkeltes mulighed for det, hvis man gerne vil holde lidt tidligt op på arbejdsmarkedet, og nogle overordnede, samfundsøkonomiske hensyn, der ikke mindst drejer sig om arbejdskraftbalancen.
Men de hensyn og mål, som jeg har nævnt omkring efterlønnen, grundlæggende omkring efterlønsreformen, ligger for Det Konservative Folkeparti fast, og det levner jo i virkeligheden meget lidt spillerum til at ændre på reglerne om at kunne påtage sig et arbejde ved siden af efterlønnen.
Når jeg så har sagt det, vil jeg også sige, at jeg egentlig har meget forståelse for en del af argumentationen i forslaget.
Altså jeg kan jo godt se, at de problemer, der bliver peget på, er der.
Man kan jo ikke benægte, at den vinkel kan man angribe den nuværende ordning fra; sådan er det.
Så synes jeg også, at det måske er lige lovlig tidligt efter efterlønsreformen at begynde at lave fuldstændig om på den, medmindre der er tvingende grunde til det, og det kan man måske sige at der vel trods alt heller ikke er.
Men hvis man kan analysere sig frem til nogle modeller, der tilgodeser også de hensyn, som der ligger i beslutningsforslaget, hvis man i forligskredsen kan finde en bedre ordning, så vil vi da gerne være med til at se på det, Men det skal altså vel at mærke en ordning, der respekterer de grundlæggende hensyn og formål, som jeg først nævnte, og det tror jeg som sagt umiddelbart bliver lidt svært. Men vi er ikke helt afvisende over for at se på det, hvis det er muligt. Men vi kan ikke støtte beslutningsforslaget, ikke mindst
selvfølgelig fordi der i det ligger en forpligtelse til at fremsætte forslag, og hvis der nu i en analyse ikke kommer nogen forslag, som vi synes er gode,
vil vi ikke være forpligtet til at skulle fremsætte dem.
Jens Vibjerg (V), 2002-02-22:
Jeg synes, hr. Ole Sohn var ved at svinge sig op i sit indlæg til at kritisere forligskredsen for - og det undrer mig, at SF gør det - at vi har sikret et højt kompensationsniveau for de lavtlønnede, har sikret, at når de, der har slidt og slæbt i en menneskealder på arbejdsmarkedet, går på efterløn, får de en høj kompensation.
Hr. Ole Sohn er jo ved at svinge sig op til i sin argumentation til, at det var et problem, og at vi rent faktisk skulle have skældud for det.
Anders Samuelsen (RV), 2002-02-22:
Jamen hvis det samtidig på grund af de ændrede regler medfører, at der er en anden person, som vælger at gå på efterløn, fordi det nu er blevet mere attraktivt at gå på efterløn, er det en underskudsforretning.
Altså, hvis vi har 10 personer, de 9 af dem er på efterløn i forvejen og vælger at arbejde et par timer ekstra om ugen eller om måneden og siger, at det gør de nu, fordi det godt kan betale sig, men hvis den tiende, hvis bare én ekstra, som ellers ville være blevet hundrede procent på arbejdsmarkedet, til gengæld går på efterløn, fordi det bedre kan svare sig, for nu får han både efterløn plus lidt lidt mere, så er det en underskudsforretning for staten.
Det er jo det, der er problemstillingen her.
Det er jo på grund af kompensationsgraden.
Det er det, der er den grundlæggende problemstilling.
Hvis vi laver nogle regler, som gør det for attraktivt at trække sig over på efterlønnen - mere attraktivt, end det er i forvejen - risikerer vi, at der bliver en alt for stor tilstrømning, og så risikerer vi for alvor, at vi skal ind og skære så meget i ordningen, at det kommer til at gå ud over dem, som reelt har et behov for at have en efterlønsordning.
Det er den risiko, vi ikke vil løbe.
Bjarne Laustsen (S), 2002-02-22:
Ved sådan en lejlighed kunne man jo godt drille lidt, også SF og hr. Ole Sohn, for vi skal jo lige huske på, at SF var indædt modstander af efterlønsordningen.
Det er blevet modereret lidt.
Vi er sådan set glade for, at man har mere holdning til den reform af efterlønnen, som vi nu har lavet
Men det korte af det lange er, at hele argumentationen var dengang, at man var bange for, at SiD'er og KAD'er ikke ville gå på efterløn, fordi man har indført nogle modregningsregler, der gør, at de fleste først vil gå på efterløn, når de er 62 år.
Nu vender bøtten så.
Nu er det store problem, at der ikke er så mange SiD'er og KAD'er, der går på efterløn.
Dengang var man bange for, at de slet ikke kunne gå på efterløn på grund af modregningsreglerne.
Der er jo stort set ingen af dem, der bliver modregnet noget som helst.
Så derfor har man fundet en ny model, der kører på, at det handler om, at de også skal have lov at arbejde noget mere, det er sådan set godt nok; men det er jo sådan, verden forholder sig.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-22:
Jeg tror, jeg i denne her sag bekender mig som værende socialliberal konservativ for nu at henholde mig til de to ordførere dér, som jeg synes, jeg kunne tilslutte mig nogenlunde.
Der er jo et problem her.
Det er jo ikke noget, der kræver sådan meget udvalgsarbejde.
Men jeg vil sige, ligesom den radikale ordfører sagde, at det er jo ikke nemt på én gang at have stor fordel ved at arbejde og så have en høj kompensationsgrad.
Det er, som om de ting går lidt imod hinanden. Jeg må sige, at jeg har egentlig ikke interesse i at gøre det mere attraktivt at gå på efterløn.
Jeg er også enig i, at de lavtlønnede har en dårlig situation her i forhold til de højtlønnede.
Men spørgsmålet var, om vi ikke skulle vende tingene på hovedet og så reducere den fordel, som de, der ved at gå på arbejde tjener 500 kr. eller 1.000 kr. i timen, har.
Det er jeg i virkeligheden lige ved at være mere positiv over for.
Men som tidligere bekendtgjort er det jo også forligsstof, og vi er med i forliget.
Det forhindrer selvfølgelig ikke, at vi vil se på fornuftige analyser.
Jeg synes faktisk, at der med hensyn til at fastholde ældre på arbejdsmarkedet er langt, langt større problemer end det her.
Det forhindrer selvfølgelig ikke, at man skal tage sig af de små problemer, det er da altid udmærket; de er måske lettere at løse.
Men jeg kan ikke lade være med at benytte lejligheden til her at kritisere den fremgangsmåde, som regeringen bruger, når den er ude at fyre folk, hvor man langt, langt hen ad vejen fyrer fra den ældre ende af.
Jamen det er da nationaløkonomisk så tåbeligt, at jeg ved ikke hvad. De ældre medarbejdere har stort set ingen chance for at komme ind på det private arbejdsmarked.
Det betyder, at de kommer til at gå i ledighed eller vente meget længe på at komme ind i et andet offentligt job.
Hvis man derimod havde fyret fra den unge ende af, havde man chancen for at få ført en masse unge og aktive folk over til det private erhvervsliv, folk, der kunne tilføre noget til det private erhvervsliv.
Det har man ingen mulighed for nu, når man fyrer fra den gamle ende af.
Det er fuldstændig forkert, det, man laver.
Det er umenneskeligt, og det er ufornuftigt
økonomisk set.
Men jeg benytter bare lejligheden til at sige noget, der ikke har ret meget med det her stof at gøre - beklager.
Bjarne Laustsen (S), 2002-02-22:
Også af hensyn til protokollen skal jeg selvfølgelig bekræfte, at jeg udmærket er klar over, at SF stemte for ved efterlønsordningens indførelse i 1979, men at man ikke var med senere.
Men jeg har også lagt mærke til, at der er kommet mange positive tilsagn om det sidenhen.
Hvis det er sådan med det forslag, som SF her har fremsat, at man skal have indflydelse på det, skal man jo med ind i forligskredsen, og det betyder så, at man accepterer det, der ligger dér.
Men det dér med, at man taler om, at vi har forringet efterlønnen og også kompensationsgraden, har jeg lidt svært ved at forstå, for hvis man ser efterlønnen over 5 år, er der ikke én eneste øres forringelse i forhold til, hvad den var før 1999, ikke en.
Vi har samtidig gjort det, at vi har sat pensionsalderen ned fra 67 år til 65 år, og det er sikkert dér, at der er et problemsæt, hvis der overhovedet er noget problemsæt.
Jeg synes, at der var mange af dem, der var kritiske dengang, som skulle have koncentreret sig omkring det med modregning, som ikke er et problem nu, og især det med kontingentet, som selvstændigt er det største problem i forhold til efterlønsordningen.
Pernille Falcon (EL), 2002-02-22:
Vi finder det ikke rimeligt, at de lavtlønnede ikke bliver bedre tilgodeset, end det er tilfældet i den nuværende ordning.
Og vi er med på, at det vil være en god idé at arbejde på en forbedring af efterlønsordningen for de lavtlønnede. De lavtlønnede har typisk kun 10-15 kr. ekstra efter skat, sådan som ordningen er nu, hvorimod de højtlønnede har et langt større beløb, og det er der god grund til at få kigget på.
De lavtlønnede kunne under den gamle 200-timers-ordning tjene langt mere, end de kan nu.
Vi vil ikke lægge op til nogen faste beløbsgrænser eller noget som helst på nuværende tidspunkt, men synes, det er en god idé, at der bliver kigget på det.
Vi er da glade for, at De Konservative tilsyneladende også kunne være positivt indstillet med hensyn til, at man i hvert fald får kigget på det i forbindelse med et analysearbejde.
Om det kommer igennem i denne her omgang, er jo så en anden snak.
Lars Barfoed (KF), 2002-02-22:
Vi vil i hvert fald gerne i første omgang under udvalgsarbejdet tale lidt om, hvad det er for en form for analyse, vi skal pålægge regeringen at foretage.
Så vi er åbne over for, at der sker analyser og samtaler om det her, men jeg vil ikke lige her og nu afgive løfter om, hvad vi i sidste ende vil acceptere at vedtage. For jeg mener, at hvis det bare er sådan, at vi skal undersøge noget, så behøver vi vel ikke ligefrem at vedtage et beslutningsforslag om det i Folketinget.
Det kan vi vel gøre under udvalgsarbejdet, hvis der er ønske om det.
Så en så klar tilkendegivelse ønsker jeg trods alt ikke at give fru Pernille Falcon her og nu.
Pernille Falcon (EL), 2002-02-22:
Jeg synes, at bemærkningerne fra hr. Lars Barfoed lyder positive, og jeg vil høre, om hr. Lars Barfoed og De Konservative ville kunne støtte forslaget, hvis det blev ændret derhen, at det alene omhandlede analysearbejdet uden efterfølgende forpligtelser, men sådan at det lå åbent til drøftelse.
Lars Barfoed (KF), 2002-02-22:
Jeg ved ikke, hvorfor jeg står med sådan en underlig fornemmelse, når jeg lige før hørte hr. Bjarne Laustsen tale i retning af, at der er et eller andet, hr. Bjarne Laustsen rigtig gerne vil have mig til at sige, men det er ikke gået op for mig, hvad det er.
Men jeg synes, vi klart har sagt, at vi synes, det ser meget tungt ud med at lave om på det her, selv om vi godt kan se det problem, der er nævnt i forslaget, og det gør da, at vi er parate til at se på, om der er nogle muligheder.
Vi synes ikke på forhånd, at det lige ser ud til, at der er det, men vi er parate til at se på problemstillingen, om der er nogle modeller, som alle i forligskredsen kan tilslutte sig.
Det er altså dels en nuanceret opfattelse, og der er
vel trods alt også plads til at give udtryk for nuancerede opfattelser fra denne her talerstol, dels er det en åbning i retning af, at vi er da villige til at se på problemet.