runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger Graversen (S), 2001-01-18:
Det kommer ikke bag på os andre, at Frihed 2000 stemmer imod.
Men vi vil gøre alt, alt, hvad vi kan, for at forhindre, at nye starter på noget, der er så sundhedsskadeligt, som tobaksrygning beviseligt er.
Det er også i det lys, forslaget her skal ses.
Man kan sige, og det tror jeg at alle læger og hele sagkundskaben vil give mig medhold
i, at hvis man havde kendt tobakkens skadevirkninger, dengang man startede med at indføre tobak i Danmark, var det jo slet ikke blevet tilladt.
Tove Videbæk (KRF), 2001-01-18:
Fru Henriette Kjærs svar på mit tidligere spørgsmål opfatter jeg som historien om, hvad der kom først, om det var hønen eller ægget. Fru Henriette Kjær mener, at vi i Danmark indretter os på en fornuftig måde, og mener dermed, at vi ikke kan bruge de amerikanske undersøgelser til noget som helst.
Fru Henriette Kjær nævnte om disse livsstilsreklamer, at det er forbudt at reklamere på de måder, som blev nævnt.
Ikke desto mindre bliver der reklameret på denne måde.
osv. osv.
Dér vil jeg gerne påpege mit ærinde med at bringe det frem, og det var at påpege og nævne, at tobakken er den absolut største dræber overhovedet.
Tobakken dræber hvert år 13.000 mennesker, og tobakken alene er dobbelt så stor en dræber som alle de andre ni på dødens top 10
tilsammen
Derfor mener jeg ikke, vi kan sammenligne med de øvrige ting.
Hr. Graversen nævnte, at man måske vil tage forbud mod salg af tobak op senere som en naturlig opfølgning, og man vil se på resultaterne af forbudet mod salg af alkohol til unge under 15 år osv. Jeg ser frem til, at et sådant lovforslag kommer på bordet, og vi kan da sige allerede nu, at Kristeligt Folkeparti helt afgjort vil støtte et sådant lovforslag.
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-18:
Det var faktisk ikke noget, jeg sammenlignede med, men det, jeg sagde, var, at man kunne sætte spørgsmålstegn ved, hvad der ellers skulle forbydes af reklamer, og jeg nævnte bl.a. alkohol, men også osen fra bilerne.
Skal vi forbyde bilreklamer, fordi bilerne oser og gør nogle folk syge?
Det mener jeg overhovedet ikke vi skal.
Det her forslag er selvfølgelig stadig væk et led i en nedgørelse af dem, der fremstiller nogle varer i det her land.
Det skal de naturligvis have lov til, indtil det bliver forbudt overhovedet at sælge tobak i Danmark.
Henriette Kjær (KF), 2001-01-18:
Fru Tove Videbæk udtalte, og jeg har ikke helt fat i citatet, men det var noget med, at tobaksreklamerne påvirker unge mennesker, ved at man reklamerer med, at man bliver tynd, glad, afslappet af at ryge. Så vil jeg spørge fru Tove Videbæk, om det ikke er fru Tove Videbæk bekendt, at det er forbudt at reklamere på den måde, at fremkomme med sådan et budskab i en reklame?
Det er også forbudt at antyde det.
Det er altså ikke nok med, at det er forbudt i skrift, man må heller ikke antyde det.
Der var for nogle år siden et cigaretmærke, der annoncerede ved at lægge en pakke cigaretter oven på en vægt, hvilket skulle antyde, at man holdt vægten, ved at man røg, eller at man måske direkte ville tabe sig, og den blev forbudt.
Sådan er vores lovgivning i dag i Danmark; det må man ikke.
Modellerne i tobaksreklamer må heller ikke henvende sig til unge mennesker; de skal være over 30 år.
Er det ikke fru Tove Videbæk bekendt?
Holger Graversen (S), 2001-01-18:
Jeg tager ikke ordet, fordi jeg er uenig med ordføreren fra Kristeligt Folkeparti, tværtimod, men Kristeligt Folkeparti rejser spørgsmålet om forbud mod salg af tobaksvarer til unge
under 15 år, som vi eksempelvis har det for alkohol.
Vi har ikke i vores parti taget stilling til et sådant forslag endnu.
Personlig synes jeg, at det må være en naturlig opfølgning af de øvrige tiltag, der er gjort.
Tove Videbæk (KRF), 2001-01-18:
Dette lovforslag er et skridt i den rigtige retning og en klar holdningstilkendegivelse om tobaksvarers sundhedsskadelige virkninger.
Et reklameforbud ændrer måske ikke etablerede rygeres forbrug, men der er solid dokumentation for, at børn og unges tobaksforbrug påvirkes af livsstilsannoncering, altså annoncer, der f.eks. påstår, at man bliver tynd, glad, afslappet eller noget i den stil, hvis man ryger.
Og vi ved, at tre ud af fire rygere begyndte at ryge, før de blev 16 år.
Hvis bare nogle få procent af alle unge mennesker får lyst til at prøve at ryge, fordi nysgerrigheden vækkes af reklamer, ja, så mener jeg, at det er grund nok til at forbyde reklamerne.
Jo flere hindringer vi kan sætte op imod rygning, jo bedre.
For Kristeligt Folkeparti må det gerne følges op med et forbud mod salg af tobak til børn op til 15 år.
Allerede nu går 75 pct. af alle danskere ifølge Kræftens Bekæmpelse faktisk ind for et sådant forbud.
Når man ser på tobakkens talstatistikker, ser de rygende sorte ud.
Danskerne er et af de mest rygende folkefærd i den vestlige verden.
Tobakken er den største enkeltstående dræber i Danmark med 13.000 årlige dødsofre.
Det er næsten dobbelt så mange ofre, som de ni andre dødsårsager på dødens topti kræver tilsammen.
Det er tankevækkende, og derfor hører det heller ingen steder hjemme at sammenligne med reklamer for slik og plasticposer, som fru Birthe Skaarup gjorde det.
Regeringen fremlagde sidste år et visionært folkesundhedsprogram, og i forlængelse af dette kommer nu L 134.
Det er helt klart, at tobaksindustrien ikke er særlig glad for dette forbud.
Det kan man vist kalde en underdrivelse, det, jeg dér sagde.
Tobaksindustrien siger bl.a. i sit høringssvar, at Danmark ikke har nogen international forpligtelse til ved lov at indføre restriktioner af den art, som vi behandler nu, og det er naturligvis helt sandt, men Danmark har så sandelig da en forpligtelse over for sine egne sønner og døtre, over for sine egne børn og over for alle danskere, en forpligtelse til at begrænse de sundhedsskader, som brug af tobak medfører, og især at undgå, at flere begynder at ryge.
Så er det, man må spørge sig selv: Hvorfor i alverden poster tobaksindustrien så mange millioner kroner ud i reklamer, hvis de ikke virker?
Hvis de ikke øger antallet af rygere eller øger salget af tobaksvarer, er det jo virkelig at smide penge ud ad vinduet.
Og hvis tobaksreklamerne alligevel ikke virker, behøver industrien jo ikke ligefrem græde over et forbud imod dem.
Tobaksindustrien har givet os nogle bilag fra undersøgelser, der skulle være dokumentation for, at tobaksreklamer ikke virker efter hensigten.
Kræftens Bekæmpelse har modsat sendt os bilag fra undersøgelser, hvor der er en solid dokumentation for, at tobaksreklamer virker - desværre.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-18:
Jeg er da beæret over den opmærksomhed, der er blevet tildelt reserveordføreren, som det blev sagt.
Jeg kan gøre opmærksom på, at for Enhedslisten er det generelt utrolig vigtigt at skelne mellem udbudssiden og efterspørgselssiden.
Vi har aldrig haft nogen skrupler
Vi har intet imod - tværtimod mener vi, det er meget væsentligt - at vi begrænser kapitalejernes, pengemagtens udfoldelse på det her punkt.
Anni Svanholt (SF), 2001-01-18:
Jeg er ærligt talt
noget overrasket over den reaktion fra fru Henriette Kjærs side, for jeg har da noteret mig med tilfredshed, at også De Konservative har været meget optaget af at få kulegravet tobaksindustriens virke i Danmark, og at vi faktisk havde fået et tilsagn fra den forrige sundhedsminister om, at der blev lavet en grundig undersøgelse, herunder altså den sammenhæng, der kunne være til partier osv. Så jeg synes, det er meget relevant, og jeg synes, at det var meget fint, at der var en række partier, der sådan set kom med den opfordring.
Henriette Kjær (KF), 2001-01-18:
Jeg ved godt, at det ikke er pænt at spørge en vikar for ordføreren, men jeg synes, det skal siges fra Folketingets talerstol, for jeg er faktisk meget, meget skuffet over Enhedslistens holdning.
Da vi havde forslaget om forbud mod rygning i skoler og daginstitutioner, var Enhedslisten ikke villig til at stemme for.
Man mente ikke, at det ville have nogen effekt, på trods af at jeg faktisk mener, at den måde, man får flest til at ryge på, jo netop er, hvis der står en ældre elev, en elev, som de yngre elever ser op til, en rollemodel, der står og ser smart ud med en cigaret og ryger i skolegården.
Men Enhedslisten ville ikke være med til at vedtage et forbud imod rygning i disse folkeskoler og i øvrigt også i daginstitutioner, men så snart det er reklamer, hvor der ligesom i det andet tilfælde heller ikke er den dokumentation, så vil man gerne.
Den forskel har jeg altså svært ved at få øje på, og jeg vil gerne spørge ordføreren her, hvis det er muligt for vikarordføreren at svare, hvorfor man lægger det her snit, hvorfor man ikke vil være med til et forbud mod rygning i daginstitutioner og skoler, men et forbud mod tobaksreklamer.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-18:
Da vores sundhedspolitiske ordfører ikke kan være til stede,
skal jeg meddele følgende: I Enhedslisten er vi glade for, at det endelig er kommet så vidt, at sundhedsministeren har fremsat lovforslag om at forbyde tobaksreklamer, og herunder forbud mod, at tobaksfirmaer optræder som sponsorer.
Det er rystende, at der har skullet gå så mange år, før det endelig ser ud til, at et forbud mod tobaksreklamer kan indføres. Der er ingen tvivl om, at tobaksreklamer er sat i verden for at sælge tobak.
Der er heller ingen tvivl om, at tobak dræber mange.
Således ved man, at når der står en gruppe på ti unge i en skolegård og ryger, vil én af dem dø af lungekræft, og hvis de bliver ved med at ryge også i voksenårene, vil de i gennemsnit få 20 år mindre at leve i.
Forskellige dele af erhvervslivet har i mange år tjent penge på denne industri, herunder ugeblade og aviser, som har solgt reklamesider til tobaksindustrien.
Imens har det offentlige forsøgt at kurere de syge og har brugt store summer på oplysningskampagner om tobak.
Sammenblanding af rygning og f.eks. støtte til sportsaktiviteter er også helt hen i vejret og kan nemt give nogle forkerte signaler om, hvad der er smart.
Et forbud som dette er helt på sin plads.
Rygning er i den grad bevist at være sundhedsskadeligt og vanedannende
, og derfor er vi nødt til at gå meget langt for at begrænse anvendelsen af tobak.
Det har været ulideligt at se på, at der blev reklameret så kraftigt for tobak, samtidig med at der blev ført store kampagner for at stoppe med at ryge.
Sædvanen tro er det EU, som fremstår mest absurd, idet EU poster penge i at opfordre til at stoppe med at ryge tobak, samtidig med at EU direkte støtter tobaksdyrkning.
Vi mangler stadig at få forbudt de tilsætningsstoffer i tobakken, som fremmer afhængigheden, og her kan jeg komme med den glædelige meddelelse, at Enhedslisten genfremsætter sit beslutningsforslag herom.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-01-18:
Jeg kan da lige fortsætte der, hvor fru Yvonne Herløv Andersen slap, for det minder jo om regeringernes holdninger
til aids i Afrika; dér er der også en stor berøringsangst. Tobaksrygning er skadeligt, og det står ikke til diskussion.
Tobaksrygning er en af de væsentligste årsager til kræft, hjerte-kar-sygdomme og lunge- og luftvejssygdomme, ligesom rygning er en væsentlig årsag til tidlig død.
I Europa er danskerne, som også fru Anni Svanholt sagde, et af de mest rygende folk.
Det kan være svært at bringe antallet af rygere ned.
Folk, der har røget gennem længere tid, har, som vi alle ved, svært ved at holde op, men vi kan gøre noget for at reducere antallet af unge, der begynder at ryge. Diverse undersøgelser har som bekendt vist, at især unge er påvirket af tobaksreklamer.
Vi har allerede i dag et forbud mod tobaksreklamer i radio og tv.
Med det fremsatte lovforslag indføres et fuldstændigt forbud mod reklamer for tobaksvarer med meget få undtagelser.
Der indføres endvidere forbud mod sponsorering fra tobaksfirmaers side og mod uddeling, der har til formål at fremme afsætningen af tobaksvarer.
Vi ved, at lovgivning eller kampagner ikke alene kan ændre folks rygevaner, men det er de mange små skridt, der tilsammen gør udslaget.
Det Radikale Venstre mener, at det fremsatte lovforslag vil være en medvirkende faktor hertil, og vi kan på den baggrund stemme for lovforslaget, og jeg vil også føje til, at vi selvfølgelig er villige til at diskutere både overgangsbestemmelser og sponsoreringsreglerne, som de er udformet, når vi nu når frem til udvalgsarbejdet.
Jeg havde i hvert tilfælde svært ved at forklare sponsoreringsbestemmelserne i dag for min folketingsgruppe, så det kunne måske nok i sig selv være en indikator for, at vi lige havde behov for at få drøftet dem igennem en gang til.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-01-18:
Det har jo været undervejs et langt stykke tid, det har også været drøftet i Europaudvalget igennem uendelig lang tid.
Alle nuancer har været fremme lige fra ytringsfrihedens knægtelse og videre frem; det er jeg da vidende om.
Dér er vi ikke.
Det er et sundhedsmæssigt problem, vi står med.
Og før man vil erkende alvoren i problemet, flytter vi ikke ret meget.
Vi er så nogle i Folketinget, der stadig væk forsøger at skubbe på for at gøre det forståeligt.
Man behøver heller ikke at argumentere for, om et reklameforbud ville virke.
Det er det, der er så vigtigt.
Danmark er et liberalt land, når det drejer sig om sundhedspolitik og oplysning.
Jeg må nok sige, at man er kommet til kort, når det drejer sig om tobakken.
Derfor kan det også blive nødvendigt at bruge det forslag, som jeg derfor vil rose regeringen for at have fremsat, implementeringen af et direktivforslag, selv om det er blevet afvist ved dom i EU.
Der kommer vel nok et nyt, og så må vi så tage debatten én gang til, men det bliver jo så udelukkende i Europaudvalget.
Men forslaget er, som det har været drøftet her, delt op i to.
Det tror jeg i øvrigt også den siddende sundhedsminister gerne ville, men det ville Folketinget ikke.
Vi går med snor i sutskoene, meget små skridt, som hun siger, Lisbet Dahl, meget små skridt, men vi kommer da fremad.
Og det her det går også igennem Folketinget.
CD støtter det også, men jeg vil tro, der er en eller to, der tager dissens.
Jeg tror nok, det er betydende for mange, hvordan den løber af.
Når nu der er blevet talt om to tobaksfirmaer, som også har items, som det hedder, når det drejer sig om sko, bælter, tasker osv., så er det jo nogle smarte ting, de sælger, og det har en ganske klar forbindelse med tobakken.
De har jo fået en frist til at ændre deres logo, og det har de sådan set indstillet sig på.
Flere firmaer har jo lagt det om, så der ikke er en genkendelighed i de to ting.
Det synes jeg også skal have sin tid, og jeg synes, det er helt fint, når de gør det, for de eksempler, jeg har set indtil nu på, hvordan man gør det, viser, at der ingen sammenlignelighed er i de to ting.
Man kan så sige, at selve navnet jo er det samme, men det vil jeg mene betyder mindre i den her forbindelse, for logoet er det, der springer i øjnene.
Der var en artikel i går i Politiken, nej, det var i Jyllands-Posten - sådan kan man tage fejl - hvor der stod: »Forestil Dem et land, hvor det både er lovligt og acceptabelt, at tiårige køber cigaretter, hvor det er normalt for elever at ryge i skolen, hvor rygning under graviditet er almindeligt, hvor nyfødte er undervægtige, hvor gennemsnitslevealderen er blandt de laveste i Europa, hvor hvert femte dødsfald skyldes rygning, og hvor ingen tilsyneladende bekymrer sig om det.
Det er jo den situation, vi står i.
Derfor er det ufatteligt for mig, at man ikke i de to store partier på den borgerlige fløj har indset, at problemet altså er alvorligt.
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-18:
Ingen tvivl om rygningens skadelige virkninger.
Forslaget mod reklamering for tobaksvarer er næsten totalt, for med det foreliggende forslag kan kun tobakssalgssteder få lov til at udstille tobaksvarer og prisskilte for dem i de respektive butikslokaler.
Det er Dansk Folkepartis opfattelse, at der må gøres en ekstra indsats for at højne folkesundheden i Danmark, herunder sygdomme, der har baggrund i rygning, og det er nødvendigt med en indsats for at ændre tobaksforbruget.
Dansk Folkeparti har da også derfor fremsat forslag her
i salen om, at der skal kunne reklameres for lægemidler til rygeafvænning, der har dokumenteret effekt, ligesom tobaksvarer skal påføres klare varedeklarationer for at advare mod de skadelige virkninger, der er ved at ryge.
Det har vi gjort her i Folketingssalen, og det vil vi også gøre fremover, når der kommer lignende forslag.
Vi er som sagt udmærket klar over rygningens farlighed, men vi mener, at indtil videre må det være fuldt legalt at sælge og fremstille tobaksvarer samt distribuere disse i Danmark, og så længe det er det, mener Dansk Folkeparti, det er forkert at forbyde at reklamere for et lovligt produkt.
nemlig ansvaret for sig selv, at kunne tage stilling til i det her tilfælde reklamer. Selve reklamen tror vi ikke på vil mindske tobaksrygningen, men gode reklamer kan godt flytte brugen af diverse tobaksmærker.
Man kan sætte spørgsmålstegn ved, hvad der ellers skulle forbydes at reklamere for af sundhedsskadelige ting.
Hvad med alkohol?
Hvad med fedt slik?
Og hvad med biler?
Sidstnævnte oser, vi indånder skadelige stoffer, når vi færdes i byerne, og hvad får det af konsekvenser for vores helbred?
Det ved vi udmærket.
Endelig kan vi jo heller ikke udelukke reklamer.
Hvad med Internettet?
Her kan befolkningen surfe sig ind på diverse tobaksreklamer.
Skal man sætte koder ind her, ligesom nogle har foreslået vedrørende pornografi?
Det er derfor, vi synes, at det bliver svært at håndhæve.
Hvad med plasticposer?
Hvad med lightere?
Tobaksreklamer findes også i udlandet.
Må vi ikke sælge udenlandske blade og aviser her i landet?
Der er jo også tobaksreklamer i.
Rejselysten er stor i Danmark, og hvad med varer, som sælges identisk med tobaksvarer?
Andre ordførere har nævnt et par eksempler.
Ingen tvivl om, at vi i Dansk Folkeparti mener, at vejen frem er, at vi skal få unge så vel som ældre til at holde op med at ryge.
Vi vil have mere oplysning, vi vil have mere information, og det skal ske aktivt - aktivt - og det kan ikke pointeres længe nok og godt nok.
Reklame for varer skal bestå, så længe det er lovligt at fremstille, sælge og distribuere disse her i Danmark.
Det skal være sådan, at firmaerne har mulighed for at indstille sig på anden markedsføring.
Men Dansk Folkeparti kan ikke tilslutte sig forslaget
Vi vil hellere have en aktiv indsats mod rygning blandt unge og borgere i det her land i al almindelighed.
Anni Svanholt (SF), 2001-01-18:
Hvert år dør 12.000 mennesker af sygdomme, der kan henføres til rygning, og danskerne er stadig et af de mest rygende folk i den vestlige verden.
Det er desværre en kendsgerning, en kendsgerning, der kalder på politisk handlekraft.
Det var et stort fremskridt.
Men vi vil videre.
Der skal gøres en ekstraordinær indsats for at undgå, at unge begynder at ryge.
For undersøgelser viser nemlig, at tre fjerdedele af rygerne begynder at ryge, inden de er fyldt 16 år.
Der er en solid dokumentation for, at børns og unges tobaksforbrug påvirkes af livsstilsannoncer og brugen af mærkevarer.
Men et forbud kan ikke stå alene.
Prisen på tobak har selvfølgelig også stor betydning for unge mennesker.
Afgifterne skal derfor ikke sættes ned.
Hvis der er EU-problemer, burde man dér kunne blive enige om, at det er fornuftigt med høje afgifter set ud fra en sundhedsmæssig synsvinkel, ligesom det er vigtigt at fjerne de tilsætningsstoffer fra tobakken, som øger afhængigheden.
Derudover mener vi, at samfundet til stadighed skal være ansvarlig for at give en objektiv oplysning om rygningens skadelige virkninger, ligesom der hele tiden skal være vilje og evne til at tage utraditionelle instrumenter i anvendelse for at få nedbragt antallet af rygere.
Hvis antallet af rygere skal nedsættes, skal oplysningen suppleres med rådgivning og tilbud om hjælp til rygeafvænning.
SF mener, at nogle af de midler til forebyggelse, som vi fik afsat på finansloven, skal bruges til rygeafvænning.
Her får vi meget sundhed for pengene.
Den anden del af lovforslaget vedrører forbud mod sponsorering og uddeling, der har til formål at fremme omsætningen af tobaksvarer.
Det støtter vi også, og vi kan ikke forstå, hvorfor den del først skal træde i kraft to år efter forbudet.
SF er klar over, at rygning i lighed med andre forhold såsom arbejdsmiljø og alkohol skader på forskellig måde alt efter, hvilken social status mennesker har, og hvilken livsstil de i øvrigt fører.
Men det bortforklarer altså ikke, at rygning er meget sundhedsskadeligt og er den væsentligste årsag til den høje dødelighed, vi har i Danmark.
Tobaksrygning er den enkeltfaktor, der har størst indflydelse
på folkesundheden.
Jeg er meget tilfreds med at høre udtalelserne fra hr. Holger Gravesens side om, at man også er indstillet på at se på de mere indirekte reklamer, og jeg håber også, at det vil være muligt under udvalgsarbejdet at få en drøftelse af, hvorfor det lige netop skal være 2 år, man skal vente med at effektuere sponsorforbudet. Vi mener altså, at det må kunne afkortes.
Ellers må der være nogle helt, helt, helt specielle, gode forklaringer på det.
Kort sagt vil jeg afslutningsvis sige: Livet er for kort til tobak.
Vi støtter forslaget.
Henriette Kjær (KF), 2001-01-18:
Jeg synes sagtens, man kan bruge mange videnskabeligt dokumenterede undersøgelser fra USA til mange ting.
Men i det her tilfælde har vi indrettet os meget forskelligt; vi har også tradition for at opføre os meget forskelligt, i og med at medierne trods alt, selv om de spiller en større og større rolle i Danmark, spiller en meget stor rolle i USA.
Man har ikke samme restriktioner i forhold reklamer i tv-mediet, som vi har i Danmark, og man har heller ikke den beskyttelse af mindreårige og unge, som vi har i Danmark.
Derfor mener jeg ikke, at det er sammenligneligt i det her tilfælde.
Men jeg mener, at i mange andre tilfælde er det selvfølgelig sammenligneligt, og der kan man bruge undersøgelser fra USA.
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-18:
Lige til reserveordføreren til at tage med hjem til ordføreren kunne jeg godt lide at vide, hvorfor man ikke kunne støtte Dansk Folkepartis forslag her i Folketingssalen om reklamer imod rygning, nemlig for rygeafvænningsmidler.
Det synes jeg, at man lige skulle skrive sig bag øret i Enhedslisten.
Endelig kunne det her forslag jo lige så godt ligge i Erhvervsudvalget, som det kan ligge i Sundhedsudvalget.
Jørgen Winther (V), 2001-01-18:
Fru Anni Svanholt er blandt ordførerne i dag
Der står i forslaget, at Sundhedsstyrelsen skal have hjemmel til at bevilge offentlige tilskud til behandling i udlandet i følgende tilfælde - og så kommer det - hvis det i øvrigt skønnes, at behandlingen vil give patienten en bedre livskvalitet i den sidste periode af livet i form af enten livsforlængelse eller lindring af smerte.
Den betingelse er der, og det skal Sundhedsstyrelsen og dens konsulenter ind og vurdere, og derefter har man så mulighed for at sige ja til at betale for patientens behandling i udlandet.
Jeg må sige til fru Anni Svanholt, at det er direkte uanstændigt at stå på talerstolen flere gange og debattere et forslag, som om man ikke har læst det, og tale imod bedre vidende.
Det er det dårligste, jeg har oplevet.
Ester Larsen (V), 2001-01-18:
Jeg synes, de faldne bemærkninger fra Socialdemokratiets side giver anledning til dyb bekymring.
De hospicer, vi har, den erfaring, vi har, bygger udelukkende på privat initiativ; engagerede mennesker har løftet denne her opgave i landet, og det offentlige har set stiltiende på.
Nu taler fru Karen Klint om, at man skal til at kvalitetsudvikle det produkt, som hospicebevægelserne præsenterede os for.
Ministeren brugte vendingen »nu skal de professionelle
ikke overtage døden«
Jamen er det ikke lige præcis det, man kan frygte i de meldinger, der kommer fra Socialdemokratiet, at her lægger man op til, at nu er det det offentlige, de professionelle, der skal overtage opgaven, som de private har præsenteret så udmærket?