Lene Espersen (KF), 2004-03-17:
Den 30. januar i år drøftede vi her i Tinget, om FN's børnekonvention skulle inkorporeres i dansk ret.
Ved den lejlighed gav jeg udtryk for, at regeringen ikke kunne støtte inkorporering af børnekonventionen i dansk ret.
Jeg oplyste samtidig, at regeringen havde truffet beslutning om heller ikke at inkorporere de tre FN-menneskerettighedskonventioner, som Inkorporeringsudvalget i betænkning nr. 1407 fra 2001 har anbefalet at inkorporere i dansk ret.
Det drejer sig om FN's konvention om borgerlige og politiske rettigheder, FN's racediskriminationskonvention og FN's torturkonvention.
Regeringen har ikke ændret holdning til dette spørgsmål i mellemtiden.
Vi er fortsat af den overbevisning, at inkorporering ikke vil ændre noget reelt ved den gældende retstilstand.
En inkorporering vil kun have en mere symbolsk karakter, og vi ønsker ikke at støtte gennemførelsen af unødvendige rent symbolske love.
Endvidere indgår det også i regeringens overvejelser, at hvis vi inkorporerer FN-menneskerettighedskonventioner i dansk ret, vil det blive meget vanskeligt at trække en grænse mellem konventioner, der bør inkorporeres i dansk ret, og konventioner, der ikke bør inkorporeres. Jeg vil gerne på ny redegøre for, hvorfor vi har denne holdning:
For det første er det vigtigt at være opmærksom på, at Danmark ikke efter FN-konventionerne er forpligtet til at inkorporere disse i dansk ret.
Danmark er derimod forpligtet til at sikre, at dansk lovgivning og praksis indholdsmæssigt lever op til konventionernes krav.
Forud for at Danmark i sin tid tiltrådte FN's menneskerettighedskonventioner, blev det vurderet, om dansk lovgivning og praksis var i overensstemmelse med konventionerne, og de nødvendige lovændringer blev gennemført, inden konventionerne blev ratificeret.
Men også efter at Danmark ratificerede konventionerne, har skiftende regeringer sørget for løbende at sikre, at dansk ret fortsat opfylder konventionernes krav.
På baggrund af afgørelsen fra konventionsorganerne foretages en sådan løbende vurdering bl.a. i forbindelse med fremsættelse af lovforslag for Folketinget.
Danmark efterlever derfor til fulde konventionernes krav, selv om disse ikke er inkorporeret i dansk ret.
For så vidt angår FN's konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, vil jeg gerne understrege, at Inkorporeringsudvalget ikke anbefalede, at denne konvention blev inkorporeret i dansk ret på nuværende tidspunkt.
Udvalget pegede i den forbindelse bl.a. på, at konventionen indeholder flere vagt formulerede bestemmelser, der til dels har karakter af programerklæringer, som domstolene og andre retsanvendende myndigheder vil have vanskeligt ved at anvende som grundlag for løsningen af konkrete tvister.
Et eksempel er konventionernes artikel 12, hvorefter medlemsstaterne anerkender ethvert menneskes ret til at nyde
den højest opnåelige fysiske og psykiske sundhed
Tilsvarende kan jeg nævne konventionens artikel 9, hvorefter medlemsstaterne anerkender ethvert menneskes ret til social tryghed, herunder social forsikring.
Det virker mildest talt ikke særlig hensigtsmæssigt at opfylde disse bestemmelser ved at inkorporere dem ordret i dansk lovgivning.
Virkeliggørelsen af den sidstnævnte artikel forudsætter jo bl.a., at man ved indførelsen af forskellige sociale ordninger må tage stilling til, hvem der skal være omfattet af ordningen, hvilke betingelser der skal være opfyldt, for at borgerne kan få adgang til de pågældende sociale ydelser, hvor store de pågældende sociale ydelser skal være m.v. Den slags må og skal afgøres af politikerne, når vi vedtager de sociale love.
Vi kan ikke bare overlade det til domstolene og de administrative myndigheder at opfylde en sådan programerklæring.
Inkorporering af en konvention, der i vidt omfang indeholder programerklæringer, er derfor ikke nogen hensigtsmæssig måde at opfylde konventionen på.
En inkorporering kan desuden medvirke til, at vi stikker folk blår i øjnene, hvis de tror, at de reelt kan støtte ret på en konventions programerklæringer under en retssag.
De kan få sig en slem skuffelse, når de opdager, at inkorporering hverken ændrer den gældende retstilstand eller skaber nye retstilstande til gavn for borgerne.
Hvad er inkorporering så værd? Afslutningsvis vil jeg gerne understrege, at der ikke skal herske nogen som helst tvivl om, at regeringen lægger afgørende vægt på, at Danmark overholder sine internationale forpligtelser på menneskerettighedsområdet. Inkorporeringsspørgsmålet har imidlertid intet at gøre med overholdelse af vores internationale forpligtelser.
Som jeg nævnte før, efterlever Danmark til fulde konventionernes krav, selv om de ikke er inkorporeret i dansk ret.
Vi sørger for løbende at sikre, at dansk ret opfylder konventionernes krav, og konventionernes bestemmelser kan påberåbes for og anvendes af de danske domstole.
Regeringen kan derfor ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag fra SF.