runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2002-02-27:
Jamen så må jeg erkende, at jeg så måske er blevet en lille smule ældre, end jeg egentlig selv forestiller mig.
Men jeg takker for historikken fra hr. Ole M. Nielsen.
Jeg vil gerne sige til fru Rikke Hvilshøj, at Venstre faktisk varetager nogens interesser.
Det er klart, at det gør man.
Når man siger, at man vil liberalisere lukkeloven, så varetager man de stærkes interesser, og de stærke er altså de store.
Det er supermarkedskæderne.
Det er deres interesser, Venstre åbenlyst har varetaget i denne her sammenhæng.
Det er ikke forbrugernes.
Forbrugerne har sådan set tilkendegivet meget klart, at de også har behov for, at der er lidt mere ro en dag om ugen, og det kan da være en søndag.
Det er heller ikke i lønmodtagernes interesser.
De har sådan set et meget stort behov for, at man ikke udvikler weekendarbejde for meget.
Det er ikke de handlende i byerne eller for den sags skyld slet ikke de handlende på landets interesser, man varetager.
Alle de instanser har advaret mod den ændring af lukkeloven, som fandt sted sidste år eller i forrige samling, eller hvornår den seneste revision nu var.
De eneste, der ikke advarede imod det, de eneste, der støttede det, var supermarkedskæderne inden for fødevareområdet - jeg tror også, det var IKEA og andre, som har de her store særintereser - og det var de særinteresser, som Venstre varetog.
Nu har hr. Ole M. Nielsen vejledt mig lidt med hensyn til borgerskabet i byerne og De Konservatives historiske udvikling, men jeg har ikke helt fanget, hvor det er, Venstre har bevæget sig hen. Jeg mener i hvert fald at kunne konstatere, at Venstre i dag er noget anderledes end det Venstre, som jeg voksede op med på landet, hvor jeg kommer fra.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-27:
Det var en fremragende tale, hr. Sohn holdt.
Det var jeg sådan set heller ikke i tvivl om, han ville.
Jeg ved, at vi er enige på det område her, jeg vil bare godt for historieskrivningens skyld forklare lidt om ideologierne eller om, hvad det er for en udvikling, der gør, at hr. Ole Sohn er blevet forvirret.
For det er nemlig sådan, at De Konservative i gamle dage var de handlendes parti.
De handlende var jo borgerskabet i byerne, de var Konservative, det var deres parti, og det er det sådan set stadig væk.
Der er bare det ved det, at de handlende i byerne, de selvstændige butikshandlende med speialbutikkerne, købmændene osv., som før var sådan lidt fine mennesker, som måske ligefrem gik med høj hat eller i hvert fald blød hat, nogle af dem kaldtes grosserere, og nogle af dem blev så galt vicekonsuler og konsuler og sådan noget i den retning, i virkeligheden blev de små, nemlig i forhold til storkapitalen, som er modsætningen, som har overhalet dem.
Det er forklaringen på, at hr. Ole Sohn egentlig er blevet forvirret i forhold til, hvordan det er.
De dér selvstændige handlende i byerne er altså ikke store nu om dage.
De, der har sådan en en, to, fire, syv medhjælpere, er i realiteten små butikker, men de var store butikker i gamle dage.
Det er forskellen.
Rikke Hvilshøj (V), 2002-02-27:
Jeg kan forstå, at hr. Ole Sohn måske har behov for lidt vejledning i Venstres politik.
Der, hvor hr. Ole Sohn går helt galt i byen, er jo, at Venstre ikke er interessevaretagere for nogen.
Vi har nogle grundholdninger, som vi bygger vores politik på, så det her er ikke et spørgsmål om, hvilke interesser vi varetager.
Det her er et spørgsmål om nogle grundholdninger, hvor meget vi egentlig mener, vi som politikere skal regulere på det her område.
Og jeg vil da gerne spørge hr. Ole Sohn, om han ikke mener, at det grundlæggende er forbrugerne, os, der, når vi går hen og handler, bestemmer, hvilke butikker der overlever, og hvilke butikker der ikke overlever.
Det er da os, der som forbrugere bestemmer, om vi vil handle i Bilka, eller vi vil handle i den lokale brugs, bestemmer, hvor vi lægger vores penge.
Så kan vi lave nok så meget lovgivning herinde i Folketinget.
Carina Christensen (KF), 2002-02-27:
Hovedelementerne i det her lovforslag er to af de ændringer, der blev gennemført ved den seneste ændring i loven i december år 2000.
Det drejede sig om antallet af søndage, hvor alle butikker generelt må holde åbent, samt om den omsætningsgrænse, som tillader mindre virksomheder at holde åbent om søndagen.
Kristeligt Folkeparti foreslår, at det ikke længere skal være muligt at holde søndagsåbent fire gange om året efter de gældende regler og otte gange om året fra juli næste år, og man foreslår desuden, at omsætningsgrænsen for de mindre dagligvarebutikker sættes ned fra 23 mio. kr. til 20 mio. kr. Først vedrørende omsætningsgrænsen: Ved den seneste regulering af omsætningsgrænsen for mindre supermarkeder i efteråret 2000 var vi i Det Konservative Folkeparti stærke fortalere for, at grænsen blev hævet i det oprindelige forslag fra 20 mio. kr. og til 23 mio. kr. Vi mener stadig, at grænsen på 23 mio. kr. er den rigtige, og der er vi altså ikke enige med forslagsstillerne.
Vedrørende søndagsåbent er det ikke nogen hemmelighed, at vi i Det Konservative Folkeparti ikke var begejstrede for ideen med i første omgang 4 dage med søndagsåbent.
Vi havde som minimum meget gerne set, at de, hvis de blev gennemført, var blevet lagt på nogle nøje fastlagte tidspunkter, eksempelvis omkring juletid. Men sådan kom det altså ikke til at gå.
Efter nogle lange og grundige drøftelser blev lovforslaget med søndagsåbent gennemført.
Ordningen har nu fungeret i 8 måneder siden 1. juli sidste år, og butikkerne er så småt ved at indstille sig på, at de fra næste år kan holde åbent 8 søndage om året.
Nu bliver vi så spurgt, om vi vil være med til at lave
om på lukkeloven igen.
Og vores svar hertil er, at det vil vi ikke.
Og det er der to gode grunde til: For det første handler det om at give vores butikker arbejdsro.
Lukkeloven er en fundamental lov, der berører hele vores detailhandel og dermed også alle de mange mennesker, der er beskæftiget i detailsektoren.
Det er uhyre vigtigt, at vi har nogle gode, faste regler for butikkernes åbnings- og lukketider, men det betyder altså også, at vi ikke bare kan lave ændringer i reglerne for åbningstiderne hele tiden.
Det gavner hverken butikkerne eller forbrugerne.
Vi kan ganske enkelt ikke byde vores butikker, at de endnu en gang og så kort tid efter den sidste ændring igen skal indrette sig på nye regler for deres åbningstider.
Lad os nu give vores detailhandel lidt arbejdsro. For det andet mener vi, at vi bør afvente effekterne af loven, før vi igen tager nye politiske initiativer på området.
Vi er villige til at erkende, at man med den seneste ændring i lukkeloven faktisk på ganske fornem vis har formået at tilgodese både butikkernes og forbrugernes ønsker om et finmasket butiksnet og nogle kundevenlige åbningstider.
Der er, som vi har hørt, planlagt en revision af lukkeloven i år 2004 og 2005.
Lad os nu afvente den planlagte revision.
Det Konservative Folkeparti kan ikke tilslutte sig forslaget.
Poul Fischer (DF), 2002-02-27:
Den nuværende lukkelov blev sidst ændret i folketingsåret 2000-2001, og da blev det vedtaget, at butikker med detailsalg skulle holde lukket fra lørdag kl. 17 til mandag kl. 06 undtagen sidste søndag før juleaftensdag.
Fra 1. juli 2001 har disse butikker mulighed for yderligere at have søndagsåbent fire søndage, og fra 1. juli 2003 yderligere fire søndage.
Herudover blev det vedtaget, at dagligvarebutikker med en omsætning på under 23 mio. kr. inkl. moms og punktafgifter var undtaget fra søndagslukninger.
Dansk Folkeparti og forslagsstillerne til dagens lovforslag, nr. L 102, stemte imod vedtagelsen af de i dag gældende regler, men med hver sin begrundelse.
Dansk Folkeparti stemte imod, fordi det er Dansk Folkepartis politik, at lukkeloven skal ophæves.
Dansk Folkeparti tror ikke, at den danske befolkning ønsker, at staten skal blande sig i, hvornår og hvor der skal købes ind.
Dansk Folkeparti har en tro på, at butikserhvervene som udbydere og forbrugerne som efterspørgere nok skal finde ud af det sammen.
Dansk Folkeparti har for nuværende ingen intentioner om at fremsætte forslag om ophævelse af lukkeloven, men afventer en implementering af den nugældende lov, således at en ophævelse af lukkeloven vil kunne ske i 2004, såfremt der forhåbentlig kan samles flertal for dette.
Jan Trøjborg (S), 2002-02-27:
Ja, må jeg sige til hr. Ole M. Nielsen, lov om butikstid er jo virkelig sådan et stykke politisk arbejde eller en lovgivning, som er fuld af dilemmaer, og jeg har faktisk meget grundlæggende sympati for Kristeligt Folkepartis ønske om, at butikkerne skal være lukket om søndagen, så der er fred i kirketiden, og man har tid til venner og til familie.
Imidlertid mener jeg, at man også på den anden side må anerkende, at der er ganske gode effekter af den lukkelovsrevision, som blev gennemført sidste gang, vi ændrede lov om butikstid, således at forstå, at der faktisk er en række lokalsamfund, der nyder godt af, at der er butikker, der kan overleve, og som har åbent.
Det mener jeg er et argument, man må anerkende.
Jeg mener, at det her er et stykke arbejde, hvor vi skal finde en balance.
På den ene side er der nogle hensyn at tage til behovet for, at samfundets udvikling tilgodeses; de skiftende arbejdstider, som folk har, skal også afspejles i en mere liberal lukkelov end den, vi havde tidligere.
Så det er efter min opfattelse et stykke balancearbejde, der skal gøres her lovgivningsmæssigt.
Jeg hører ikke til dem, der synes, at Venstres model om fuldstændig uden grænser-frihed på området er fornuftig.
Jeg tror, at det er vigtigt, at vi også som lovgivere sætter visse grænser, så vi har et tåleligt og anstændigt fungerende samfund, der også tager hensyn til de mindre handlende og tager hensyn til de ansatte.
Jeg synes, at vi er nået et nødvendigt skridt frem siden 1992.
I 1993, da der blev dannet en ny socialdemokratisk ledet regering, tog vi fat på revision af lov om butikstid, og det var tiltrængt.
Vi er nået nogle fornuftige skridt i en retning, der var behov for, men jeg synes heller ikke, at det er tiden til at gå videre.
Derfor vil Socialdemokratiets konklusion være, at vi er tilfredse med det kompromis, der blev nået sidste gang - selv om det er med Venstre -
Vi mener bestemt ikke, at tiden er inde til nu at ændre de regler, som nylig er trådt i kraft.
Rikke Hvilshøj (V), 2002-02-27:
Venstre så gerne en meget mere liberaliseret lukkelov, men vi har indgået en aftale, hvor der er en bestemmelse om revision i 2004-05, og den respekterer vi fuldt ud.
Så må vi på det tidspunkt tage op, hvordan lukkeloven står.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-27:
Jeg er jo helt klar over, at Venstre mener det og fru Hvilshøj mener det, men kan vi alligevel ikke lige få bekræftet fra talerstolen, at Venstre overhovedet ikke ønsker en lukkelov, men fuld frihed til at handle, når man vil?
Rikke Hvilshøj (V), 2002-02-27:
Det er i fuld overensstemmelse med Venstres holdning til det her spørgsmål, at vi ikke går ind og vurderer, hvad der er forkerte butikker, og hvad der er rigtige butikker.
Jeg synes, det er helt urimeligt, at hr. Ole M. Nielsen står her og siger, at det var lidt forkert med den lovændring, fordi det var de forkerte butikker, som fik succes af det her.
De butikker, som har succes med den her ordning, er de butikker, som folk handler i, og Venstre respekterer et hundrede procent, at de butikker, som tjener penge, er de butikker, som kan tiltrække kunder, det er der, hvor kunderne vil handle.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-27:
Det er jo en kendsgerning for os, der var med, dengang den seneste lukkelov blev vedtaget, at de to partier, der nu er i regering, havde vidt forskellige ønsker til lukkeloven, og det er jo helt fair, at man kan have fælles holdninger til at gå i regering sammen, men har vidt forskellig holdning på et enkelt punkt.
Det er jo naturligt nok.
Når fru Hvilshøj siger, at Venstre trak i den rigtige retning, er det altså den, jeg mener er den forkerte, nemlig den mere liberale retning, bl.a. med hensyn til søndage. Det, jeg så alligevel vil spørge om, er specielt den dér omsætningsgrænse.
Den omsætningsgrænse havde jo nemlig til formål at sikre, at de små butikker kunne overleve.
Det er rigtigt, som fru Hvilshøj gør opmærksom på, at det er så stor en succes, at nogle af dem bliver for store.
Det er jo netop, fordi det er de forkerte butikker, der har succes med det, det er netop ikke de små butikker.
Det er derfor, vi ønsker omsætningsgrænsen sat ned.
Det viser sig, at det er discountkædernes butikker, der har succes her.
Det vil sige, at de fungerer altså under det system her, hvor det egentlig var tiltænkt, at det var de små købmænd i de mindre byer og på landet, i udkanten af de større byer osv. og de små brugsforeninger, der skulle have fornøjelse af den omsætningsgrænse, men i stedet for er det blevet discountkæderne.
Er det i overensstemmelse med Venstres livsholdning til de selvstændige erhvervsdrivende?
Rikke Hvilshøj (V), 2002-02-27:
I efteråret 2000 indgik Venstre en aftale med den daværende regering om revisionen af lov om butikstid, der populært kaldes lukkeloven.
Venstre indgik aftalen, fordi vi fik det trukket i den rigtige retning i form af lidt mere liberalisering.
De vigtigste elementer i den sammenhæng var en øget tilladelse til at holde åbent om søndagen, først fire søndage om året og fra 2003 yderligere fire søndage, som dog skal placeres i juli eller august måned. Samtidig blev omsætningsgrænsen for generelt at få lov til at holde åbent om søndagen hævet til 23 mio. kr. om året. På den baggrund er det forhåbentlig åbenlyst, at Venstre må afvise dette lovforslag, som jo netop vil fjerne den udvidede mulighed for søndagsåbent og nedsætte den omsætningsgrænse på de 23 mio. kr. til det, som Kristeligt Folkeparti foreslår: 20 mio. kr. Erfaringen er jo, at de butikker, der har søndagsåbent, har rigtig stor succes, ja, mange har faktisk så stor succes, at de er nødt til at holde lukket for ikke at overskride omsætningsgrænsen på de 23 mio. kr., og det er til stor glæde for især børnefamilier, der uden stress og jag kan klare deres indkøb om søndagen. Venstre mener, at en øget mulighed for at holde åbent også om søndagen er den rigtige vej, og vi er derfor tilfredse med den aftale, vi indgik for lidt over et år siden.
Lovforslag nr. L 102, som vi her behandler, vil direkte modarbejde denne udvikling.
Venstre kan ikke støtte lovforslaget.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-02-27:
Den nugældende lov om butikstid trådte i kraft for godt 8 måneder siden og indeholder en klausul om revision i folketingsåret 2004-05.
Med vedtagelsen af den nugældende lov om butikstid blev der bl.a. skabt mulighed for, at butikker uanset størrelse kan holde åbent fire søndage om året og fra 2003 yderligere fire løse søndage i sommerperioden juli og august. Endvidere blev omsætningsgrænsen for, hvornår mindre dagligvarebutikker generelt var undtaget fra lukketidsreglerne, forhøjet fra 14,6 mio. kr. til 23 mio. kr.
Den største del af forhøjelsen skyldtes en ændring i opgørelsesmåden.
Ifølge Kristeligt Folkepartis forslag skal muligheden for at holde åbent de løse søndage bortfalde, og omsætningsgrænsen skal nedsættes til 20 mio. kr.
Der er i realiteten tale om at vende tilbage til lukketiderne før den seneste lovrevision.
Butikstidslovens nuværende indhold er et resultat af et forlig efter drøftelser af såvel de ekstra søndage som omsætningsgrænsens størrelse.
Under hensyn til, at den nugældende lov kun har været i kraft i godt 8 måneder, er det regeringens opfattelse, at tiden ikke er til en lovændring, som Kristeligt Folkepartis foreslår, idet der så i realiteten er tale om, at den planlagte revision i 2004-05 er sat i gang.
Regeringen kan derfor ikke støtte forslaget.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-27:
Jeg vil bare spørge hr. Ole Sohn, om ikke han kan bekræfte, at for Venstre er politikken og ideologien på nogle områder fuldstændig overflødig.
Man spørger, hvad vælgerne vil have.
Man glemmer så at fortælle vælgerne, hvad de får.
Nu hører vi gentagne gange Venstre sige, at vælgerne den 20. november valgte sådan og sådan.
Og det gjorde de også.
Der var tre ting, de valgte, og så fik de en hel masse andet, som de slet ikke havde bedt om, og som de bitterligt fortryder at de fik med i hatten.
Det er nu, som det er.
Men altså på masser af områder kunne man fuldstændig undvære politikere og politiske partier, hvis man gør ligesom Venstre.
De siger, og det er omkring fremmedpolitikken og andre steder som f.eks. på dette lukkelovsområde her, hvor det er et spørgsmål om at have nogle holdninger: Vælgerne vil have.
Jeg mener faktisk, at vi politikere er valgt for at have nogle holdninger, som vi varetager og prøver at indtænke i helheder.
Jeg vil bare spørge, om hr. Ole Sohn kan bekræfte mine overvejelser.
Torben Hansen (S), 2002-02-27:
Der fremkom i hvert fald to interessante betragtninger i hr. Lilleholts tale, og en af de sidste pointer var, at en forøgelse af vægtafgiften ville være i strid med regeringens skattestop.
Betyder det, og vil Venstres ordfører bekræfte, at skattestoppet, sådan som det er blevet formuleret, får direkte negative konsekvenser for vores miljø?
Det må jo være konsekvensen af Venstres ordførers udtalelser. Venstres ordfører siger også, at vi skal have mest mulig sundhed og mest muligt miljø for pengene.
Betyder det, at i dette tilfælde, hvor Venstres ordfører mener, det er for dyrt, skal vi slet ingenting have, og at vi skal se stort på de mange dødsfald og de mange sygedage blandt borgerne, især i de fire store byer?
Rikke Hvilshøj (V), 2002-02-27:
Nu er det jo lidt interessant at høre Kristeligt Folkeparti og SF diskutere, hvad der er Venstres politik, og hvad der er Venstres holdninger.
Men jeg har nu tillid til, at befolkningen godt ved, at det er Venstre bedst til at beskrive.
Jeg vil gerne sige, at det, jeg snakker om i denne her sag, er forbrugerne og ikke vælgerne.
Lars Christian Lilleholt (V), 2002-02-27:
Venstre kan ikke støtte forslaget om indførelse af partikelfiltre på busser og lastbiler.
Vi er dog enige med Kristeligt Folkeparti i, at filtrene på de dieseldrevne lastbiler og busser vil kunne forbedre miljøet og sundheden ikke mindst i store byer med stor trafiktæthed, om end det er vanskeligt at sige, hvor stor den sundhedsmæssige effekt vil være i forhold til den pris, det vil koste at indføre et krav om filtre på de tunge køretøjer.
Vi må hele tiden holde os for øje, at vi får mest mulig sundhed og miljø for pengene.
Det er en meget dyr løsning, partiet lægger op til ved at stille krav om, at lastbiler - nye som gamle - der kører inden for nogle bestemte zoner i de store byer, skal have filtre på, og at staten skal yde et tilskud på 50 pct. af filterets pris.
Kristeligt Folkeparti peger på en forhøjelse af vægtafgiften som en mulig finansiering af forslaget.
Det vil reelt betyde, at vægtafgiften for lastbiler og busser skal forhøjes med ca. 8.600 kr. om året.
En sådan forhøjelse vil yderligere svække danske vognmænds konkurrenceevne.
En forhøjelse af vægtafgiften vil også være i strid med regeringens skattestop.
Det er vores opfattelse, at krav om partikelfiltre skal koordineres igennem EU, dels fordi forurening ikke kender grænser, dels fordi et EU-krav om filtre i nye lastbiler og busser ikke vil føre til en ensidig svækkelse af danske vognmænds konkurrenceevne, som det vil være tilfældet med Kristeligt Folkepartis forslag om dansk enegang.
Derfor er vi glade for, at EU med virkning fra den 1. oktober sidste år indførte nye normer for nye lastbiler og busser, der medfører, at de miljøskadelige, små partikler reduceres med en tredjedel, og fra 2006 indføres der i EU-regi en yderligere skærpelse af reglerne, som i praksis betyder, at filtrene bliver obligatoriske i alle nye busser og lastbiler.
Dertil kommer, at især mange rutebiler i forvejen er udstyret med filtrene, fordi det har været et politisk krav i forbindelse med udbud af buskørsel. Således er ca. en tredjedel af alle rutebiler forsynet med filtre, og det antal forventes at blive fordoblet i forbindelse med kommende udbud.
Forsøget i Odense viste, at filtrene er af meget svingende kvalitet.
Der er brug for en generel godkendelsesordning, og vi er enig med Kristeligt Folkeparti i at pege på, at man kigger på det her, og at vognmændene, inden de investerer, får mulighed for at få undersøgt, om de her filtre har rimelige funktionskrav.
Derfor er vi tilfredse med, at ministeren har lovet at gennemføre en godkendelsesordning af de filtre, der introduceres på det danske marked. Selv om vi er positive over for dele af forslaget, må vi indrømme, at vi alligevel stemmer imod det samlede beslutningsforslag.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-27:
Det er det.
»En af de bedste investeringer ...
Jeg ved ikke, om det her er en fungerende miljøminister eller det er et trafikministerforslag.
Jeg mente egentlig, at det var et miljøforslag, og det vil jeg egentlig ønske - også for ministerens skyld - at det er, for så kan det jo være ham undskyldt, at hans argumentation er for tynd.
Jeg er virkelig bekymret, for ministerens væsentligste indvending var, at det var for dyrt og for administrativt tungt for transporterhvervet, og at det ikke var nødvendigt før 2006 - altså af hensyn til EU-lovgivning.
Ministeren overser fuldstændig antallet af dødsfald.
Vi nævner kun, at der dør mellem 22 og 1.700 om året.
Det er altså mange, og det er en meget stor spredning, men selv om vi holder os til 22 om året, der dør på grund af partikelforurening i byerne, er det mange.
En artikel i Sygeplejersken opererer med, at der dør ca. 100 om året.
Jeg vil lige have lov til at læse noget op.
Der er en vis hr. Bjørn Lomborg, der er kendt i dagspressen; han skriver i en artikel: » En af ...
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-27:
Jamen der er også et problem for den enkelte ansatte, og det er, at hvis man politisk vil udstrække åbningstiderne, sådan som Venstre gerne vil det, bliver der jo også behov for at få ansat flere i butikkerne, og det er svært med de lønninger, som butikkerne indfører.
Når Venstre så også vil forhindre, at der kommer flere mennesker til vores land for at kunne arbejde, bliver det helt umuligt.
Det vil sige, at så lægger arbejdsgiverne et pres på den enkelte ansatte for at arbejde mere til den samme lønsum, som man fik i forvejen, altså reelt til lavere betaling.
Det er det, der sker, og derfor er den liberalisering, man foretager, vendt mod de ansatte.
Det kan man gå ind for, hvis man er liberalist, men man skal da ikke stå og hævde fra talerstolen, at det ikke betyder noget for de ansatte.
Jo, det betyder forringelser for de ansatte i deres arbejdsvilkår.
Rikke Hvilshøj (V), 2002-02-27:
Når jeg taler om arbejdstid, er det selvfølgelig i forhold til den enkelte, som kunne gå hen og føle det her stress og jag i forhold til længere arbejdstid, som hr. Keld Albrechtsen forsøger at opstille som et skrækscenarie.
Men hr. Keld Albrechtsens skrækscenarie holder ikke, for tingene regulerer sig af sig selv.
I dag er der jo faktisk med den eksisterende lukkelov vide muligheder for at holde døgnåbent fra mandag morgen til lørdag eftermiddag kl. 17, men det regulerer sig selv, for det er der ikke marked for i Danmark.
Præcis ligesom i Middelhavsområdet, dér har de andre omstændigheder, så de har siesta, til gengæld har de åbent meget længere om aftenen, end vi har her, så har de bare en lang middagspause.
Jeg har lige været i Rom, og dér var rigtig mange butikker åbne om søndagen, specielt specialbutikkerne havde åbent, og folk var ude at handle.
Så skræmmebilledet, sat op i forhold til hvordan de gør det i Sydeuropa, passer altså heller ikke.
Aflys det skrækscenarie, vil jeg sige
til hr. Keld Albrechtsen.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-27:
Jeg forstår ikke den betragtning, at den samlede arbejdstid ikke skulle være påvirket af, hvor længe butikkerne har åbent.
Jeg går ud fra, at fru Rikke Hvilshøj er enig i, at antallet af timer, som butikkerne er åbne, er direkte proportionalt med antallet af løntimer, der skal ansættes folk til i butikkerne.
Det er jo da så elementært.
Så hvis man direkte stiler mod et samfund, hvor butikkerne skal være åbne så meget som muligt til hver en tid, er det det samme som at sige, at samfundet skal bruge en større del af sin produktionsværdi til at drive butikker.
I Middelhavsområdet har de en anden opfattelse.
Det er da meget fornuftigt indrettet, i Spanien f.eks., og så kan man bruge arbejdskraften til at lave andre ting, som samfundet måske har mere gavn af.