Anne Baastrup (SF), 1998-06-12:
Da vores ordfører, hr. Jørn Jespersen, ikke kan være til stede i dag, skal jeg på hans vegne fremføre SF's synspunkter.
SF ser fem hovedproblemer i det danske sygehusvæsen:
Patienterne må vente alt for længe på at blive undersøgt og behandlet.
Patienterne får ikke den hurtige og fornødne efterbehandling, genoptræning og pleje.
Sundhedsvæsenet mangler tid og ressourcer til at tage individuelle hensyn til patienternes ønsker og behov.
Der mangler helhed og kvalitet i behandlingen, som kan sikre patienterne lighed, ligeværd og individuel respekt i behandlingen.
Sundhedsvæsenet savner tilstrækkeligt med kvalificeret personale til at yde en god service og kvalitet.
Og det er ikke billigt at løse disse problemer.
I dag handler det ifølge forespørgerne kun om ventelister og om nedlæggelse af de små sygehuse, men det har også handlet om en hel del andre ting.
Ministeren nævnte selv i sin tale, at den borgerlige regering op gennem 1980'erne også skar i de danske sundhedsudgifter.
Lad mig tage et eksempel: I 1980 udgjorde de danske sundhedsudgifter 7,3 pct. af bruttonationalproduktet.
Nedskæringerne gennem 1980'erne betød, at sundhedsudgifterne blev reduceret til at udgøre 6,3 pct. af bruttonationalproduktet i 1996.
Det er derfor op ad bakke at få helbredt sundhedsvæsenet, og jeg skal understrege endnu en gang, at det er ikke gratis.
I den forbindelse, og det er især til fru Henriette Kjær, skal jeg gøre opmærksom på, at det tager tid at uddanne
en speciallæge, og det er netop speciallægerne på et højt niveau, vi mangler.
Derfor hilser SF med glæde, at ministeren nu lufter tanker om at nedsætte en kommission vedrørende speciallægeuddannelsen, for den er ikke god nok i dag.
Det kan handle om, at uddannelsen er for lavt prioriteret; det kan handle om, at lægerne under uddannelsen udfører for få og for lidt krævende udviklende opgaver, at de større centralsygehuse udnyttes for lidt i videreuddannelsen osv.
SF støtter ministerens initiativ og satser på, at det snart kommer i gang.
Dette initiativ er naturligvis ikke nok og kan ikke stå alene.
Ministeren nævnte den elektroniske booking.
Det tror jeg også er vejen frem.
I 1980'erne anbefalede SF's sundhedspolitiske ordfører, at man ansatte nogle damefrisører, for de kunne også indgå aftaler med folk og på den måde også fastholde, at patienterne kunne komme til tiden.
Men det handler vel også om bedre udnyttelse af ressourcerne, og herunder skal vi sikre os, at vi ikke afsiger dødsdommen over de små sygehuse.
SF støtter ministerens initiativ til at etablere funktionsbærende enheder.
Nye organisationsformer og en øget specialisering kan samtidig yde et vist bidrag til en mere effektiv ressourceudnyttelse i en sektor med store flaskehalsproblemer.
Men endnu en gang: Det er ikke billigt at reparere på et nedslidt sygehus.
Her vil jeg så godt sige, at jeg synes,
det har været en utrolig træls debat med bl.a. Venstres og også lidt De Konservatives ordførere.
Det er jo rent faktisk sådan, at hovedproblemet, som vi sidder med i dag, opstod i 1980'erne.
De besparelser, som det danske velfærdssystem, herunder sundhedsvæsenet, blev udsat for i 1980'erne, er de besparelser, som vi skal til at reparere på.
Vi ved det alle sammen, og især fru Tove Fergo er jo klar over, at vi har problemet med specialuddannelsen af psykiatriske speciallæger.
Det er SF's opfattelse, at vi nu, hvor vi står midt i kommunalforhandlingerne - eller rettere: de andre står midt i dem - vil vi lægge op til, at finansministeren, støttet af sundhedsministeren, over en periode udbygger de statslige bloktilskud til amternes og kommunernes forbedringer på sundhedsvæsenets service og drift i størrelsesordenen 3 mia. kr. årligt, og at der afsættes et samlet rammebeløb til genopretning af de sidste 15 års forsømmelser på bygninger, apparatur m.v.
Til gengæld skal patienterne sikres moderne behandling, ordentlige stuer at ligge på og ingen senge på gangene.
Men det kræver selvfølgelig, at vi skal spare nogle steder, og SF foreslår her, at vi kan spare på de offentlige medicinudgifter.
SF vil bryde med de sidste 15 års udvikling, hvor medicinalindustrien har scoret kæmpefortjenester på stærkt stigende offentlige medicinudgifter.
Og til slut: SF stemmer selvfølgelig for Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse; det ville være unaturligt andet.