Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-24:
Det er jo et godt signal om, at hvis det kommende folketingsvalg, som forhåbentlig kommer meget, meget snart, giver det resultat, at disse partier har flertal i Folketinget, vil denne ordning blive afskaffet, og det er jeg naturligvis meget tilfreds med som ordfører for forslagsstillerne.
Hvad der er mindre forståeligt
er, at Dansk Folkeparti, Venstre og De Konservative klamrer sig til denne gamle krikke, som dårligt nok er i stand til at bevæge sig.
Der har ikke vist sig nogen interesse for det, ministeren har bekræftet oplysningerne om de to små afdelinger, som har drøftet det, men vi ved ikke engang, om det bliver til noget.
Men det, jeg synes er foruroligende, er, at for at prøve at redde et projekt, som i realiteten allerede er kuldsejlet, og som ikke fører til andet end en masse administrative omkostninger, fordi det er så indviklet, kaster regeringen sig ud i et forsøg på at finde ud af, om den kan finde et eller andet område, hvor den alligevel kan få nogle til hoppe på den galej.
Der står nogle tomme lejligheder de steder, hvor der er befolkningstilbagegang, altså ude i de tyndest befolkede dele af vores land, og det er selvfølgelig beklageligt.
Det skyldes, at man fører en politik, der koncentrerer befolkningen i de store byer, og det kunne man jo prøve at tænke lidt over.
Men det gør man ikke.
Man får den idé, at her står der nogle tomme boliger, og de må jo kunne sælges.
Det er ganske vist, så vidt jeg ved, ikke nogen beboere, der er interesseret i, at de skal sælges, men det har bl.a. fru Carina Christensen fundet ud af.
Men et salg vil altså have den konsekvens, at der opstår et tab.
Tabet opstår, fordi man skal sælge boliger til en meget lav markedsværdi, så gælden bliver større, og jeg kan ikke forstå, at der kan være nogen fornuft i at bruge Landsbyggefondens penge til at dække tabet.
Fordi man af ideologiske grunde absolut vil gennemtvinge et salg, skal Landsbyggefondens penge bruges i lige netop de områder, hvor der ikke er nogen økonomi i at sælge, og det har i øvrigt slet ikke noget med den lave rente at gøre, for den lave rente løser ikke noget som helst af problemet.
Det samme tab vil opstå, hvis ministeren forsøger at gennemtvinge sin plan om at få solgt boliger i de store boligafdelinger med sociale problemer.
Ministeren vil fratage folk deres ventelisterettigheder, og så kommer boligerne til at stå tomme, fordi der ikke er nogen andre på ventelisten, der kan få boligerne.
De, der står på ventelisten, må ikke få lejlighederne, og så kommer de til at stå tomme.
Det, der er resultatet af loven – og det er efter min mening mildt sagt ikke sympatisk – er, at man i disse store boligafdelinger som Gellerup og Vollsmose skaber nogle tomme lejligheder ved at fratage folk deres ret til at få disse lejligheder.
Man vil skabe tomme lejligheder og dermed få den begrundelse, der skal til for at gennemføre salg af boliger.
Det synes jeg ikke er sympatisk, og derfor synes jeg, man hurtigst muligt skal lægge enhver idé om salg af almene boliger på hylden.
Det, der er tilbage af projektet, er tabsgivende forretninger, og tabene skal dækkes af alle lejere i fællesskab ved penge fra Landsbyggefonden.
Lejlighederne kan kun sælges langt under markedsprisen, og det vil sige, at det bliver en ny form for støttet byggeri, som Venstre og De Konservative altså går ind for.
Det vil ske de steder, hvor markedsprisen ligger under omkostningerne, fordi der er gæld i de pågældende lejligheder, men den gæld skal jo betales tilbage, så det er da Ebberød Bank.
Jeg har selvfølgelig respekt for, at hr. Freddie H. Madsen siger, at når Dansk Folkeparti har indgået en aftale, bliver man nødt til at holde den.
Det er et argument, jeg godt kan forstå.
Men hr. Freddie H. Madsen kunne jo ydmygt spørge ministrene, om de ikke godt kunne ændre den aftale.
Det var da en mulighed, og det kunne Dansk Folkeparti da i det mindste opfordre regeringen til, når man åbenbart selv har erkendt nu, at det måske ikke var nogen fantastisk god aftale, man indgik.
Det er bare en opfordring.