Margrethe Vestager (RV), 2001-05-02:
Det fremsatte forslag er stort set identisk med et beslutningsforslag fra omtrent samme forslagsstillere fremsat for mindre end 1 år siden.
Konklusionen er derfor, at regeringen fortsat ikke kan tilslutte sig forslaget.
Den nuværende ordning med undervisning i naturfag på sproglig linje blev indført med gymnasiereformen i 1988.
Faget var med kombinationen af fysik, kemi og matematik en nyskabelse, og da gymnasiereformen skulle evalueres, nedsatte Undervisningsministeriet i sommeren 1993 en arbejdsgruppe, der fik den særlige opgave at se på netop dette fag.
Det skete med nogen betænkelighed, da alle vidste, at en permanent udvidelse af timetallet ikke ville være realistisk.
I efteråret 1999 foretog en evalueringsgruppe en vurdering af erfaringerne af model 2.
Gruppens hovedkonklusion var, at forsøget var vellykket for de elever, der havde deltaget.
Det var imidlertid desværre kun et mindretal af gymnasierne - nemlig 38 ud af 144 - der havde valgt at tilbyde ordningen.
Det var således 3/4 af landets gymnasier, der ikke ønskede at forsøge sig med model 2, på trods af at udvidelsen af timetallet og lærernes øgede rettearbejde blev betalt via finansloven. Da den særlige finanslovbevilling udløb, ophørte den statslige finansiering af ordningen.
Det betød dog ikke, at ordningen ophørte.
Ministeriet har meddelt skolerne, at alle, som ønsker at udbyde naturfag efter model 2, vil kunne opnå dispensation fra gymnasiebekendtgørelsen.
De skal selv afholde omkostningerne inden for de ressourcer, der følger af den såkaldte timestyringsmodel, som er tildelt skolen.
Model 2 finansieres således på linje med skolens øvrige tilbud om valgfag.
Ordningen vil lægge beslag på ca. 2 pct. af skolens ressourcer til valgfag.
I de 2 skoleår er der godt 30 gymnasier, der har benyttet sig af muligheden for at få omtalte dispensation.
Som det også var tilfældet for 1 år siden, da vi drøftede samme forslag, har skolerne således allerede i dag mulighed for at tilbyde deres sproglige elever naturfag efter model 2.
De har også andre muligheder, f.eks. den mulighed, der findes på hf med to adskilte fag, fysik, kemi og matematik, hvilket også sker på enkelte skoler.
Det er muligvis denne ordning, forslagsstillerne bag beslutningsforslaget har i tankerne som en alternativ mulighed, hvilket imidlertid ikke løser forslagets afgørende problemer, der er de samme som i det tilsvarende forslag fra folketingssamlingen 1999-2000.
Dengang nævnte jeg tre væsentlige grunde til, at regeringen ikke kunne tilslutte sig det daværende beslutningsforslag, og jeg skal gerne gentage de centrale. For det første er det ikke givet, at det er hensigtsmæssigt at øge arbejdsbelastningen yderligere for de sproglige gymnasieelever.
Samtidig med en obligatorisk model 2 eller tilsvarende vil man forrykke balancen mellem de naturvidenskabelige og de sproglige fag, også med hensyn til arbejdsbelastningen, og det var en del af forudsætningen for gymnasiereformen.
For det andet vil en obligatorisk model 2 eller tilsvarende betyde årlige merudgifter for staten på omkring 13 mio. kr. For det tredje vil jeg fastholde, at vi må se de videre erfaringer med model 2 og andre løsningsmuligheder i et bredere perspektiv, nemlig det, som ligger i udviklingsprogrammet for fremtidens ungdomsuddannelser.
Folketinget vedtog det enstemmigt i foråret 1999.
Jeg mener, det er vigtigt at afvente, men selvfølgelig også tæt at følge de erfaringer, som er på vej, med andre forsøgstyper, som har betydning for fagenes indhold, samspillet mellem fagene, fagrækker og elevernes arbejdsbelastning, før der ændres på fagsammensætningen i gymnasiet.
Jeg er fortsat helt overbevist om, at når vi på baggrund af bl.a. erfaringerne fra udviklingsprogrammet om få år skal beslutte os for, hvordan fremtidens gymnasium skal være indrettet, vil ikke mindst placeringen af matematik og naturvidenskab blive et af de helt centrale diskussionspunkter.
Vi ved, at model 2 rummer én mulig måde at tilrettelægge tingene på.
Udviklingsprogrammet kan vise, at der er andre muligheder.
Jeg mener derfor, vi skal afvente erfaringerne herfra, før vi indfører obligatoriske ændringer af fagprofilerne i gymnasiet.
Ikke desto mindre ser jeg meget frem til, at de tre forbehold, jeg har over for forslaget for indeværende, kan lægges til side, og at vi kan få en diskussion af, hvordan fagprofilerne skal være for et kommende gymnasium.
Men for indeværende kan regeringen på baggrund af det, jeg har sagt, ikke tilslutte sig det fremsatte beslutningsforslag