Ole Vagn Christensen (S), 2004-01-27:
Socialdemokraterne har sympati for forslagsstillernes ambition om at sikre de danske lønmodtagere bedre rettigheder.
Men selv om man kan have sympati for forslaget, så synes jeg, at erfaringerne viser, at alt, hvad der har været vedtaget ved lov, føler lovgiverne at der kan skaltes og valtes med.
Lad mig bare minde om debatten om de overenskomstmæssige rettigheder for deltidsarbejde, eller om forslaget om den femte ferieuge, som blev vedtaget med stemmer fra regeringen og Dansk Folkeparti.
Så erfaringerne med, at en lov giver minimumsrettigheder, er, at det giver lovgiverne frit spil til at bryde med det system, hvor arbejdsmarkedets parter løser en lang række opgaver.
Det kan godt være, at den måde, vi organiserer os på i Danmark, ikke er fuldt tilstrækkelig på alle områder, men ser vi den ud fra et overordnet samfundshensyn, så er det alligevel en hensigtsmæssig måde, vi har valgt at løse arbejdsmarkedspolitikken på.
Det er det, som giver os den levestandard, vi har.
I dag består reglerne for organisering af arbejdsmarkedet af såvel overnationale som nationale bestemmelser og kompetencer.
En del lande rundtomkring i Europa har indskrevet minimumsrettigheder i de nationale love, mens vi her i Danmark har overladt spørgsmålet til arbejdsmarkedets parter i form af kollektive aftaler og pligter.
På dette punkt skiller vi os ud fra de øvrige europæiske lande.
Forslagsstillerne begrunder forslaget med, at minimumsrettighederne skal sikre alle lønmodtagere menneskeværdige forhold. Vi mener sådan set allerede, at det danske arbejdsmarked med dets kollektive aftalesystem giver lønmodtagerne gode forhold, ja, faktisk er løn- og arbejdsvilkår i Danmark de bedste i Europa.
Efter vores opfattelse er det grundlæggende en udmærket måde at organisere det på.
Man skal heller ikke overse, at den danske model efterhånden har vakt sympati i flere europæiske lande, og det vil ikke undre mig, hvis modellen med minimumsrettigheder, som især kendes fra Sydeuropa, med tiden vil blive fortrængt af kollektive aftalemodeller, som ligner den danske model.
Forslagsstillerne har samlet en buket af mange forskellige problemstillinger, som skal ophøjes til minimumsrettigheder.
Bl.a. går bekymringen fra forslagsstillerne på, at østeuropæiske arbejdere vil søge til Danmark for at arbejde for en væsentlig lavere løn end den, vi betaler andre danske lønmodtagere for det samme arbejde.
Denne form for lønmæssig dumping kan vi naturligvis ikke acceptere.
Derfor har Socialdemokraterne sammen med et flertal, også med Kristendemokraterne, stillet krav om, at ansættelse af personer fra de nye EU-lande bl.a. skal ske på overenskomstmæssige vilkår, i første omgang i en overgangsperiode.
Især på det sociale område vil det være i dansk interesse, og det vil også rumme store perspektiver for et europæisk velfærdssamfund.
Vi Socialdemokrater vil meget gerne medvirke i den politiske drøftelse af, hvordan vi kan tilrettelægge vores arbejdsmarked.
Men det danske kollektive aftalesystem skal fortsat være grundlaget for den danske arbejdsmarkedspolitik, og derfor kan vi fra Socialdemokratiets side ikke støtte beslutningsforslaget om at indføre minimumsrettigheder på trods af vores sympati med hensigten.