Gitte Seeberg (KF), 1999-02-26:
Forslaget fra SF om lægeordineret heroin til de særlig hårdt belastede narkomaner er et forslag, som ikke kan støttes af den konservative folketingsgruppe.
Som det tidligere er blevet sagt, er der ingen patentløsninger, når vi taler om narkopolitik, men vi mener, at det forslag, som SF her har fremsat, rejser såvel en række etiske som en række retspolitiske og en række praktiske problemer:
Kan det være rigtigt at behandle narkomanen med det stof, som er selve årsagen til narkomanens forfærdelige liv?
Skal staten nu til at være pusher?
Hvordan skal vi kunne forsvare vores forbudspolitik, hvad angår euforiserende stoffer, hvis et stof legalt gives til nogle, men er forbudt for andre?
Er det ikke det forkerte signal at sende ikke bare til unge mennesker, men også til nuværende narkomaner?
Vil narkomaner i mellemgruppen, altså de, der endnu ikke er med i forsøget, bestræbe sig for at komme ud af narkomisbruget, hvis de måske har udsigt til i løbet af kort tid at komme med i ordningen?
Det er blot nogle af de problemer, som forslaget rejser.
Forslaget har jo reelt været debatteret gennem meget lang tid, og mange elementer er indgået i debatten, herunder hensynet til den omfattende kriminalitet, som narkomisbruget er årsag til.
Jeg mener, at det er det menneskelige hensyn, som må veje tungest i denne debat.
Intet menneske får et godt liv som varig narkoman, og opskriften må derfor være behandling, behandling og atter behandling.
Det drejer sig om at få folk ud af misbruget.
Jeg tror også, man skal være varsom med at konkludere, hvor meget kriminaliteten eventuelt vil falde.
Vi har, anslår
man, omkring 12.000-15.000 narkomaner i Danmark, så kriminaliteten vil ikke falde nævneværdigt med dette forslag.
SF henviser i beslutningsforslaget til det schweiziske forsøg, men jeg mener ikke umiddelbart, at resultaterne fra dette forsøg kan overføres til danske forhold.
Situationen i Schweiz var en ganske anden, da man iværksatte forsøget
i 1994
Der var ganske enkelt ikke etableret et behandlingssystem, som vi kender det her i Danmark, og det behandlingssystem, som vi har her i Danmark, er gennem de senere år blevet væsentligt forbedret; det må man trods alt sige. I Schweiz var det nok snarere hensynet til kriminaliteten end hensynet til mennesket, som var det bærende for gennemførelsen af forsøget.
Og der er intet bevis
for, at det ikke er den massive psykosociale indsats, som også sundhedsministeren var inde på, der har virket, frem for tilbudet om heroinen. I vores system kunne man nå langt videre, hvis indsatsen over for vore narkomaner blev forbedret, både med hurtige behandlingstilbud og ikke mindst med massiv hjælp efter afvænningen.
Vi hører alt for mange historier om, hvorfor der er sket tilbagefald, og det skyldes blandt andet, at mange afvænnede narkomaner overlades til sig selv efter et endt behandlingsforløb.
Det er her, vi skal være bedre, og det er her, vi kan lære noget af det schweiziske forsøg.
Jeg kan derfor fuldt ud slutte op om det, sundhedsministeren sagde i indledningen: at det er den vej, vi skal gå.
Og jeg deler sundhedsministerens frygt for, at det kan gå som med metadonen, som oprindelig også var tiltænkt den mest belastede gruppe, og sådan kan man jo bestemt ikke sige at det er gået; alt for mange er i dag parkeret på metadon.
Afslutningsvis vil jeg sige, at jeg ikke mener, at vi kan være det bekendt, hvis vi parkerer narkomanerne på livsvarig heroin.
Som sagt slutter jeg op om ministerens forslag om en kombinationsbehandling med metadon og en psykosocial indsats, men kan ikke støtte SF's forslag.
Vi må forsøge alt andet, før et eventuelt forsøg med heroin etableres her i Danmark.