runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Homann (SF), 2002-12-10:
Det her lovforslag er i virkeligheden et meget godt eksempel på, hvordan regeringens skattestop er indrettet.
Man har et skattestop, som - og det må man give skatteministeren - er ganske effektivt, når det gælder folk, som har store huse liggende i whiskybæltet.
I den anden ende af skalaen har man lejerne i den almene sektor.
Nej, ikke alene skal de betale ekstra, når de vil have en VUC-uddannelse, hvis de skal bruge bussen til og fra arbejde osv., de pålægges også en ekstra skat til at finansiere byggeri af boliger.
Jamen er det ikke meget rimeligt, at de folk, der har en bolig, er solidariske med dem, der ikke har en bolig.
Sådan lyder argumentet, og det lyder selvfølgelig besnærende.
Men så vil jeg til gengæld spørge: Hvordan kan det være, at de eneste, som skal være solidariske med folk uden bolig, er folk, som bor i den almene sektor, som er de mennesker, som typisk har den laveste indkomst, som i forvejen ikke er økonomisk velstillede, mens de, som slipper og oven i købet får skattelettelser, de, som bor i whiskybæltet, ikke har nogen forpligtelse til at være solidariske med de boligløse? Det ligger meget langt fra SF's opfattelse af, hvordan man får en ansvarlig boligpolitik og en ansvarlig skattepolitik til at hænge sammen.
Derfor synes vi, at det er urimeligt med det forslag, som ligger, hvor man uden at have nået til en aftale med lejere i den almene sektor gennem Landsbyggefonden beslutter at pålægge den her ekstra skat til lejerne, når der er mange mennesker, som er økonomisk velstillede, som har rig mulighed for at være solidariske med lejerne og solidariske med folk, som ikke har nogen bolig i dag.
For SF er det meget magtpåliggende, at vi får løst boligproblemet, får bygget flere boliger, specielt boliger i en prisklasse, som er til at betale.
Men det går over min forstand, at de, som skal betale, absolut skal være dem, som har den dårligste økonomi, at det absolut skal være de dårligst stillede, som skal være solidariske med andre dårligt stillede, i stedet for at man holder fast i princippet om, at det er de bredeste skuldre, som skal bære det tungeste læs, og at man siger, at folk, som tjener hundredtusindvis af kroner på skattestoppet, som bor i whiskybæltet, også må bidrage til, at man får løst boligmangelen. Det er først og fremmest dem, der skal være solidariske med de boligløse, det er ikke lejerne i den almene sektor.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-12-10:
Jeg må sige til hr. Morten Homann, at det virker på mig, som om SF ikke har forstået det her lovforslag.
Det, det her lovforslag handler om, er, at de penge, der er i Landsbyggefonden, som kommer fra lejerne i de almene boliger, når de har boet i boligerne så længe, at lånene er amortiserede, og der derved skabes et overskud i forhold til lejebetalingen, bruger vi nu en lille del af til at bygge nyt for.
Det har ikke noget som helst med skat at gøre.
Tværtimod står det højt og tydeligt i Landsbyggefondens vedtægter, at pengene i Landsbyggefonden kan bruges til moderniseringer, renoveringer og nybyggeri.
Det er netop en indsats på alle de tre fronter, der nu bliver sat i værk med det her boligforlig.
Det har intet med skat at gøre.
Lissa Mathiasen (S), 2002-12-10:
Det virker, som om hr. Morten Homann kun har læst en del af lovforslaget.
Der er en nøje sammenhæng - det er der kommet undervejs i forhandlingerne - i det her lovforslag; en sammenhæng, der går på at sikre nybyggeri, og vi deler fra Socialdemokratiets side fuldt ud ønsket om, at der kommer det nybyggeri, men balancen ville kun være der, hvis vi også fik sikret, at der tilsvarende blev sat en mængde penge af til renovering, til forbedring i den bestående almene sektor.
Den balance er der blevet skabt med den her aftale
; en balance, som sikrer, at der både bliver brugt penge til nybyggeri og samtidig også bliver brugt penge til renovering og til forbedring.
Det er grunden til, at vi kan støtte det.
Vi havde gerne set, at det var i en længerevarende periode, denne aftale havde løbet.
Den løber kun til og med 2008.
Men der er jo ingen grund til at stå og kritisere perioden frem til 2008, hvor balancen rent faktisk er sikret, og hvor beboerne i den almene sektor hermed har fået den balance og fået de ønsker, som de havde, indfriet.
Lad os så kigge på perioden efter 2008: Jeg har ikke været i tvivl om på noget tidspunkt - og det skal der heller ikke herske nogen tvivl om her i dag - at vi vil gøre, hvad vi kan for, at der også bliver sat penge af til renovering efterfølgende, så balancen holdes.
Freddie H. Madsen (DF), 2002-12-10:
Hr. Morten Homann mener, det går over hans forstand, at vi nu tager nogle penge fra Landsbyggefonden til at bygge nogle nye boliger for.
Jeg synes, hr. Morten Homann i stedet for at være så negativ, som han har været, burde gå herop og sige: Jeg vil gerne være med, jeg vil gerne deltage i det samarbejde, der her er foregået.
Nu er det ligesom ved at være for sent, men han burde måske have gjort det fra starten af.
Vi har jo ikke hørt meget fra ham i udvalgsarbejdet.
Morten Homann (SF), 2002-12-10:
Jeg må desværre skuffe hr. Freddie Madsen.
I SF er vi ikke indstillet på at gå ind og lægge den her ekstra skat på lejerne, for at de dårligt stillede absolut skal være dem, som er solidariske med de boligløse. Vi synes, der skal bygges flere boliger, men vi synes, at der er mennesker i det her land, som får kæmpegaver af regeringens skattestop støttet af Dansk Folkeparti; folk, som bor i whiskybæltet, og som altså ikke skal være med til at løse denne opgave med at få bygget flere boliger.
Til fru Lissa Mathiasen vil jeg sige, at så vidt jeg erindrer - hun må korrekse mig, hvis jeg husker forkert - var det faktisk fru Lissa Mathiasen, som oprindelig benyttede begrebet først og kaldte det her for en ekstra skat på lejerne.
Så har man da selvfølgelig ret til at blive klogere og finde ud af, at det måske ikke var en ekstra skat alligevel, når man gerne vil være med til at pålægge lejerne denne her ekstra skat.
Men det synes jeg ikke gør princippet mere rigtigt.
Jeg synes grundlæggende, at det bør være de bredeste skuldre, som bærer det tungeste læs, og det gælder også, når det drejer sig om byggeri.
For det er jo det, der er virkeligheden.
Man har ikke nogen enighed.
Der ligger ikke nogen aftale med Landsbyggefonden om det.
Freddie H. Madsen (DF), 2002-12-10:
Jeg er af den opfattelse, at hr. Morten Homann ikke hele tiden bør kritisere dem, som bor i whiskybæltet, for det er jo ikke det, sagen drejer sig om nu.
Det, sagen drejer sig om nu, er, at vi skal have bygget nogle boliger til gavn for den danske befolkning.
Jeg synes, hr. Morten Homann burde komme herop på talerstolen og klappe i sine små hænder af glæde over det, der sker på nuværende tidspunkt.
At der bliver taget nogle penge af Landsbyggefonden på nuværende tidspunkt er ikke det store problem.
Der kommer mange milliarder kroner ind i løbet af ret kort tid ind på den konto.
Så vær nu glad for, at vi får bygget nogle boliger i stedet for at være så negativ hele tiden.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-12-10:
Nu er det her jo en tredje behandling, og vi har sådan set været igennem hele den her debat både en, to og tre gange, så den eneste grund til, at jeg tager ordet, er, at hr. Morten Homann simpelt hen ikke fortæller, hvordan virkeligheden ser ud.
Hr. Morten Homann påstår, at det kun er de dårligt stillede, der skal betale for nye boliger.
Så vil jeg gerne bede hr. Morten Homann om at fortælle mig: Hvor kommer den ene milliard til nye udlejningsboliger fra?
Hvor kommer den ene milliard til nye ungdomsboliger fra?
Og betaler de såkaldt velstillede i whiskybæltet ikke også skat?
Lissa Mathiasen (S), 2002-12-10:
Når man fra boligselskabernes side ikke kunne acceptere at gå ind i en aftale med regeringen, var det netop, fordi man fra regeringens side ikke ville lave en balance mellem de penge, der måtte bruges til nybyggeri, og det, der måtte bruges til renovering/forbedring.
Den balance har vi netop fra Socialdemokratiets side fået sikret i forhandlingerne.
Regeringens udspil gik på, at man årlig højst måtte bruge 1,1 mia. kr. til forbedring/renovering.
Det har vi fået hævet til de 1,5 mia. kr. - nøjagtig det, som lå i den aftale, den tidligere regering havde lavet, og derfor kan vi selvfølgelig støtte det, i og med at balancen er etableret.
Der, hvor vi gerne havde set, at det havde fulgt den tidligere aftale, var, at det blev i et 20-årigt forløb, man sikrede en renoveringsindsats.
Når jeg tidligere kaldte det særskat, var det, fordi balancen ikke var der.
Den er etableret nu, og vi kan både forklare det, forsvare det og støtte det.
Morten Homann (SF), 2002-12-10:
Jeg anerkender da fuldt ud, at fru Lissa Mathiasen og Socialdemokraterne gennem forhandlingerne har fået sat særskatten ned, men det ændrer jo ikke på, at der stadig væk eksisterer en særskat i en tid, hvor der er skattestop for de velstillede, men altså ikke for de dårligst stillede.
Så spørger fru Inge-Lene Ebdrup: Hvor kommer pengene fra, det er ikke kun de dårligst stillede, der betaler det her?
Jeg vil godt medgive fru Inge-Lene Ebdrup, at ser man boligpakken som en helhed, er det ikke kun de dårligst stillede, ikke kun de almene lejere, som betaler.
Det er skam også de private lejere, som gennem forslaget om byfornyelse er med til at finansiere regeringens boligpakke.
Så der er faktisk flere forskellige lejere, som er med til at betale det her, men de eneste, som ikke bidrager til at få bygget flere boliger, er de folk i whiskybæltet, som har
allerbedst råd
Det er rigtigt, at folk i whiskybæltet fortsat betaler skat, men de betaler betydelig mindre skat i dag, end de gjorde for halvandet år siden, før regeringen kom til.
Med regeringens skattestop er det dem med de højeste indkomster og de største huse, som får de gode gaver, som får fordelene. Til slut til fru Lissa Mathiasen.
Ja, det er rigtigt, at med de 1,5 mia. kr., som det bliver muligt at lave renoveringer for, har man nået det samme, som man havde med den tidligere regering, men det er jo kun den ene halvdel af en aftale. Der skal to til en aftale.
De 1,5 mia. kr. fik man, men til gengæld skal ejerne yde 1 mia. kr. ekstra sammenlignet med den aftale, Socialdemokraterne lavede før valget, plus at de kun kan regne med det her i en meget, meget kortere årrække.
Så de får altså færre penge igen.
Når de skal yde mere til at få bygget boliger, får de det samme igen, og det er i en kortere periode.
Det synes jeg egentlig er en dårlig forretning.
Lissa Mathiasen (S), 2002-12-10:
Egentlig sidder jeg og funderer over, om det er, fordi rønnebærrene er sure hos SF, fordi det udspil, som kom fra den daværende regering sidste år, og som vi havde til forhandling her i salen den 15. januar 2002, erindrer jeg, at SF syntes var helt i orden.
Det vil sige, at da accepterede SF altså, at man både brugte penge til nybyggeri og til forbedring.
Undskyld, så virker det lidt hyklerisk at stå her i dag og sige, at nu må man pludselig ikke bruge penge til nybyggeri, for da havde man altså sagt god for det.
Jeg synes, vi er nødt til at erkende, at her ligger der rent faktisk noget, som både SF burde støtte ikke bare halvhjertet, men også helhjertet, og som man egentlig burde være tilfreds med og glad for.
Vi har en kamp, der ligger forude, for at sikre, at penge til renovering og forbedringer i den bestående almene sektor kommer lejerne til gode, for, som hr. Freddie Madsen netop sagde, vil der være mange penge i Landsbyggefonden fremover.
Det har vi klart meldt ud.
Jeg håber, at flertallet herinde også vil være med til at støtte os, når vi når perioden efter 2008.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-12-10:
I forhold til forslaget om byfornyelse er det jo ikke sandt, at det er lejerne, der betaler.
Det er en øget egenbetaling for ejerne af ejendommene, der her er tale om, så derfor må jeg lige korrigere det, der blev sagt før.
Jeg synes, at det her forslag er et af de allerbedste forslag, der ligger i boligpakken.
Det, der sker her, er, at SF spræller for at sløre, at SF overhovedet ikke medvirker til at bygge nye boliger.
Morten Homann (SF), 2002-12-10:
Til fru Inge-Lene Ebdrup: Jamen SF medvirker gerne til at bygge nye boliger.
Vi stemmer for flere af de forslag bl.a. om ungdomsboliger, som regeringen omsider har fremsat, efter at SF har prøvet at rejse diskussionen længe.
Så vi medvirker gerne til at bygge nye boliger.
Men man bliver altså også nødt til at se på, hvad det faktisk er for nogle projekter, man sætter i gang.
Man sætter et projekt i gang, hvor man bruger 1 mia. kr. til at forære private udlejere uden at stille nogen som helst krav om en modydelse, og man lader altså lejerne i den almene sektor finansiere nybyggeriet i den almene sektor; man fodrer altså hunden med dens egen hale.
Det kan godt være, at vi skal bygge nyt, men vi må også diskutere, hvordan vi gør det smartest.
Til fru Lissa Mathiasen: Det er rigtigt, at SF har været positiv over for den aftale, som SR-regeringen lavede tidligere, men der er to ting, der er ændret.
For det første er det en betydelig dårligere aftale, som jeg sagde i mit forrige indlæg.
Lejerne skal betale mere til nybyggeri end tidligere, og de har en kortere periode, hvor de kan regne med til at få hjælp til renovering.
Det er bare ensidigt, at man siger fra forligspartierne, at nu inddrager man de penge, som det her drejer sig om. Jeg kan da godt personligt være tilfreds og glad, og fru Lissa Mathiasen kan godt være personligt tilfreds og glad, men lejerne i den almene sektor vil næppe være tilfredse og glade, for det er jo dem, der får ekstraskatten, og ikke folk i whiskybæltet.
Margrete Auken (SF), 2002-12-10:
Det er lige for at få tingene på plads.
Det, som Enhedslisten sagde nej til, var omdannelsen.
Det er det, vi arbejder med, og det er det, vi har nu.
Det sagde man nej til, og det er klart, at så kan man jo ikke være med videre, fordi omdannelsen er en forudsætning for selve oplægget til, hvordan Bornholmstrafikken fremover skal være; det hænger sammen.
Vi kan godt lave omdannelsen uden at gå videre med tingene; det kan vi sådan set godt.
Men det gør vi jo ikke, for det andet var bundet ind i det, og det var præcis omdannelsen, Enhedslisten ikke ville være med til.
Derfor har man jo sagt, at det her ville man ikke være med til. Det har jo også været forholdsvis bekvemt, for vi står da med noget, som er utrolig svært og utrolig smertefuldt for mange, men som koster kassen, hvis ikke man gør et eller andet. Det er jo det problem, vi alle sammen har i den her situation.
Jeg tror, at vi ingen problemer har med at fortælle det meste af det.
Søren Søndergaard (EL), 2002-12-10:
Det er klart, at når man har fulgt denne sag, ved man også, hvor meget denne her sag betyder for folk, der bor på Bornholm, og det ved man i øvrigt også, hvis man har haft tilknytning til Bornholm.
Jeg har selv haft den meget store glæde at være værnepligtig på Bornholm og har forstået det problem, som netop transporten betyder for en isoleret ø.
Lige præcis derfor er det også med meget stor undren, at jeg har overværet denne debat nu i tre omgange og især anden- og tredjebehandlingen, hvor der er kommet nogle væsentlige oplysninger frem.
Der er noget, der har undret mig.
Samtidig med at der har været en enorm interesse fra Bornholms side, og samtidig med at der har været en enorm diskussion, så har de bornholmske medlemmer af Tinget været fuldstændig fraværende i diskussionen ved anden- og tredjebehandlingen herinde.
Derfor synes jeg, at det må være rimeligt, hvis der skal være nogen mening i, at man vælger sine folketingsmedlemmer, og de folketingsmedlemmer på tinge giver udtryk for de synspunkter, de repræsenterer, hvad enten de er enige eller uenige med deres lokalsamfund, at bede hr. Thor Gunnar Kofoed og hr. Jeppe Kofod om herfra at redegøre for deres stilling til det her forslag og især det, der er sket i den sidste periode.
For mig er det jo åbenlyst, at det, der lægges op til, er en dramatisk forringelse af forholdene for bornholmerne, som ingen bornholmere kan være tjent med.
Så derfor - for at få demokratiet til at virke reelt - bare denne indtrængende opfordring til de bornholmske medlemmer om også at bidrage til denne diskussion.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2002-12-10:
Til hr. Søren Søndergaard kan jeg da godt sige, at vi deltager i det her arbejde sammen med ministeren, og jeg kan sige, at selve det her lovforslag har jeg ikke noget imod, for det bemyndiger ministeren til, at man omdanner BornholmsTrafikken til et aktieselskab, og at man udliciterer trafikken efterfølgende.
Det er det, det her lovforslag drejer sig om.
Det er resten, som Bornholm er utilfreds med, og der har
jeg mine helt klare holdninger til, hvordan det er.
Det er også derfor, jeg har en lidt anden holdning til det end ministeren, men jeg forsøger at ændre det sammen med ministeren.
Det håber jeg vi kommer frem til.
Flemming Hansen (KF), 2002-12-10:
Jeg vil indlede med at sige, at det ikke er muligt for mig at give et bedre svar end det, hr. Heiselberg har givet, så det er sådan set at bruge lidt af Folketingets tid.
Men jeg synes, det er på sin plads at sige, at det, vi diskuterer, er, at trafikministeren bemyndiges til efter forelæggelse for Folketingets Finansudvalg at stifte et aktieselskab ved navn Bornholmstrafikken.
Det er det, vi diskuterer.
Alle de andre ting, der er rejst, diskuterer vi med meget stor saglighed og seriøsitet i den følgegruppe, hvortil Folketingets partier har udpeget medlemmer, og de to medlemmer, der er valgt på Bornholm, sidder også i følgegruppen.
Jeg er sikker på, at hr. Keld Albrechtsen vil give mig ret, når jeg siger, at hr. Keld Albrechtsen også blev inviteret over til mig for at diskutere disse ting, for jeg ville gerne høre hr. Keld Albrechtsens mening, men hr. Keld Albrechtsen ønskede ikke at være med.
Det havde været rart at have hr. Keld Albrechtsen siddende i følgegruppen, så kunne vi jo have diskuteret tingene der.
Det havde ligesom været lidt nemmere, men det ønskede hr. Keld Albrechtsen jo ikke, i og med at han ikke er med i forliget. Og så kan jeg roligt sige, at når hr. Søren Søndergaard hårfint antyder, at medlemmerne, der er valgt på Bornholm, ikke er aktive i denne sag - jeg kigger ned på hr. Thor Gunnar Kofoed og hr. Jeppe Kofod - så er det ikke rigtigt.
De er overordentlig aktive, de kommer med kompetente indlæg hele tiden, og det giver ministeriet masser af arbejde, og det er vi glade for.
Vi besvarer spørgsmålene så godt, vi overhovedet kan, men det er i følgegruppen, det sker.
Det næste møde er allerede på torsdag, så det er altså ikke, fordi vi sover i timen.
Vi bliver ved.
Så til hr. Keld Albrechtsen til sidst: Hvem er det, vi forhandler med?
Bornholm har udpeget noget, der hedder Kontaktrådet for Bornholm, hvor der sidder repræsentanter for erhvervslivet, for amtsborgmesteren, den nyvalgte borgmester
og flere andre borgmestre på Bornholm
Vi forhandler med en yderst kompetent og kvalificeret forsamling, og den er vi ikke enig med endnu.
Vi har som sagt møde igen på torsdag, og vi får sikkert flere møder med den, heldigvis for det.
Men at sige, at demokratiet er sat ud af kraft, er altså efter min bedste overbevisning at gå lidt over stregen.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-12-10:
Jeg synes jo, det er en overordentlig besynderlig argumentation, ministeren har, når han skal forklare, hvorfor Enhedslisten ikke kan deltage i drøftelserne om en kommende aftale.
Jeg kan bare sige, at det altså ifølge ministerens egen forklaring ikke har den rigtige årsagssammenhæng.
Årsagssammenhængen er nok, at Enhedslistens synspunkter kom
alt for tæt på de synspunkter, der i almindelighed er kommet fra Bornholm, og derfor ønskede man ikke at have Enhedslisten med.
Men det kan jo laves om.
Det var derfor, jeg foreslog ministeren at gå regelret frem og så drøfte det her med Trafikudvalgets medlemmer.
Det er bare igen en opfordring om, at man gør det her med en åben metode.
Ministeren siger, at der skal forhandles med Bornholm, jamen det må da så være den nye regionskommune.
Ministeren elsker alle mulige privat sammensatte organer, men brug dog de folkevalgte organer, vil jeg sige til ministeren.
Søren Søndergaard (EL), 2002-12-10:
Jeg bliver nødt til at rette ministeren.
Jeg kunne ikke drømme om at påstå, at hr. Thor Gunnar Kofoed og hr. Jeppe Kofod ikke har været aktive i det her spørgsmål.
Det, jeg bare har konstateret, er, at de ikke har været aktive her fra Folketingets talerstol.
Det er muligt, at de er aktive i den følgegruppe, men den følgegruppe har jo den meget store ulempe, at den ikke er åben, og det vil sige, at der ved man ikke hvad der foregår.
Det er jo det, der er problemet for demokratiet i denne sag.
Man har lagt det hen i et forum, hvor tingene er lukkede, hvor der ikke er en åben diskussion, og hvor det ikke er klart, hvad folk står for.
Det er et stort problem, og det bliver selvfølgelig også et stort problem på Bornholm.
Så har hr. Keld Albrechtsen jo ret i, at det er en helt besynderlig situation: Enhedslisten kan ikke deltage i forhandlinger om, hvordan man sikrer en god trafik til Bornholm, fordi Enhedslisten har stemt imod et forslag, som ifølge ministeren intet har med det at gøre.
Jamen det er mageløst.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-12-10:
Nu siger en af forligsparterne, fru Margrete Auken, at de ting, lovforslaget her og aftalen, alligevel hænger sammen.
Vi må bare konstatere, at både ministeren og hr. Heiselberg altså var af en anden opfattelse, nemlig at det ikke hang sammen.
Det, man grundlæggende kan konstatere i denne sag, er, at der ingen ting er, der hænger sammen.
Svend Heiselberg (V), 2002-12-10:
Der er jo ikke meget at sige, for det er selvfølgelig klart, at vi, når vi om nogle få dage rejser til Bornholm i 2 dage, selvfølgelig først træffer beslutningen, efter at vi har talt med bornholmerne.
Men det ville jo også være lidt urimeligt over for bornholmerne, hvis vi her i dag stod og sagde, at beslutningen bliver sådan, for så var der ingen mening i, at vi skulle rejse til Bornholm.
Derfor rejser vi først til Bornholm, og derefter træffer vi en beslutning.
Når hr. Albrechtsen ikke sidder i følgegruppen, er det jo netop, fordi hr. Albrechtsen meldte sig uden for den gruppe, som gerne ville være med til at gennemføre det lovforslag her.
Margrete Auken (SF), 2002-12-10:
Nu ved jeg jo, at så tumpet er Enhedslisten ikke, at de ikke kan forstå, hvad der bliver sagt.
Omdannelsen er forudsætningen for, at resten kan laves.
Hvis man ikke vil være med til omdannelsen, vil man derfor heller ikke være med til resten.
Det skulle så bare have været en anden form for konstruktion.
Den kunne godt have været lavet uden, bortset fra at det så på et eller andet tidspunkt ville være gået bankerot selvfølgelig, men det er jo en anden side af sagen.
Så havde man sendt noget i byen, som ikke kunne klare sig.
Selve det, vi sidder og laver i øjeblikket, er omdannelsen, og det var præcis det, Enhedslisten sagde, at de ikke ville være med til, og i og med at man sagde det, kunne man jo heller ikke være med i resten.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-12-10:
Jamen hvis der skal være nogen mening med det, hr. Heiselberg nu siger, må det altså også betyde, at den beslutning, som hr. Heiselberg nu siger skal træffes efterfølgende, må være en beslutning, der først træffes, når man har drøftet den her sag med bornholmerne.
Det håber jeg vi kan være enige om.
Men så synes jeg også, at det ikke kan være rigtigt, hvis beslutningerne alene skal træffes i den der private forening, som hr. Heiselberg har, som hedder følgegruppen.
Så må det også være rimeligt, at de ting, man påtænker, bliver forelagt for Folketingets Trafikudvalg, således at også f.eks. mennesker fra Bornholm, som ønsker det, kan deltage regelret i lovgivningsarbejdet, så det også kan fungere, som det i virkeligheden var meningen efter grundloven, at Folketinget skulle fungere.
Det går jeg ud fra, vil jeg sige til hr. Heiselberg.
Jeg vil i hvert fald afkræve ministeren et tilsagn om, at Trafikudvalget også bliver behørigt inddraget.
Svend Heiselberg (V), 2002-12-10:
Jeg kan da kun sige til hr. Albrechtsen, at det jo hele tiden har været meningen.
Der ligger et kvalificeret udspil fra ministeren, som partierne har tilsluttet sig, og som nu skal forhandles færdig.
Det er derfor, vi har følgegruppen; det er derfor, vi tager møderne.
Når de ting er samlet sammen, træffer vi en beslutning, og hvordan den kommer til at se ud, kan vi jo kun fortælle efterfølgende.