Lissa Mathiasen (S), 2006-05-05:
Lad det være sagt meget klart fra starten, at vi i Socialdemokratiet finder det overordentlig vigtigt, at offentligt ansattes ret til at ytre sig sikres, og at eventuel tvivl om deres rettigheder og pligter bliver afklaret.
Vi finder, at begreber som åbenhed, gennemsigtighed og troværdighed er meget væsentlige værdier i den offentlige debat, og derfor er det også naturligt, at vi skal gøre, hvad vi kan, for at sikre, at offentligt ansatte, der har en grundig indsigt og interesserer sig for forholdene inden for deres egne arbejdsfelter, også kommer til at bidrage med den viden og de synspunkter, de måtte have, i den offentlige debat.
Ytringsfriheden skal sikre, at offentligt ansatte udnytter den vidtgående ret, de har til at deltage i den offentlige debat om forholdene på deres arbejdsområder og på samme vis udnytte den mulighed, meddelelsesretten giver.
Det er nødvendigt, og vi og jeg selv synes, det er afgørende i et samfund, der skal være åbent.
Vi ved på grund af dels nogle konkrete sager, dels af debatten som sådan, at der har været og er en del tvivl om, hvor grænserne for rettighederne går.
Jeg tror, at mange af os føler, at vi godt kunne have en mere åben debat, og at det ville være til gavn for både samfundet som helhed og ikke mindst for forståelsen og beslutningsprocessen som sådan.
Netop derfor har det været væsentligt for os at få undersøgt, hvordan de gældende regler om ytringsfrihed og meddeleret rent faktisk har fungeret i praksis, herunder blotlagt, hvilket behov der eventuelt måtte være for yderligere lovregler, oplysninger osv.
Det har vi, synes vi, på en meget flot måde fået beskrevet af det nedsatte udvalg, som efterhånden har været omtalt nogle gange her i dag, det såkaldte Jens Peter Christensen-udvalg.
Udvalget har på en meget seriøs måde gennemarbejdet problemet.
Det har afdækket problemerne, og det er kommet med nogle anbefalinger.
Et flertal i udvalget finder ifølge rapporten ikke, at der er behov for yderligere lovregler, og det er vi sådan set enige i.
Vi har dog noteret os, at et mindretal ønsker klare regler for den ansættelsesretlige beskyttelse, og vi synes egentlig, at det bliver begrundet ret godt i rapporten.
Til gengæld peger et samlet udvalg på behovet for en klar og konstruktiv vejledning om de gældende reglers indhold og ikke mindst deres rækkevidde på området.
Ledelsen må spille en meget stor rolle for at være med til at skabe en kultur, hvor det både er legitimt og velset, at man viser interesse for at debattere arbejdspladsens forhold, og i den forbindelse anbefales det, at der på kurser og i andre sammenhænge kommer gang i drøftelser med udgangspunkt i vejledningen.
Som det er fremgået, finder vi, at der med udsendelsen af den foreslåede vejledning vil blive taget et meget afgørende skridt i den rigtige retning.
Man får en guide, der kan vejlede, som kan være med til at sætte debatten i gang, og som også kan medvirke til at skabe en ordentlig personalepolitik, en ordentlig ledelsespolitik og en generel åbenhed, så det kan afdækkes, hvad der måtte være behov for, og hvad der er af tvivlsspørgsmål på den enkelte arbejdsplads.
På den baggrund er det også vores opfattelse, at vi bør afvente at se, om der kommer det ryk, vi ønsker – et ryk, som skal afdække tvivlsspørgsmål og medvirke til, at vi får en bedre offentlig debat, og som ikke mindst gerne skal give den ballast, der skal til for at få de offentligt ansatte til uden bekymring at turde deltage i debatten uden at risikere at blive uberettiget anklaget.
Den tryghed er også meget afgørende i forbindelse med udnyttelse af meddeleretten, ja, måske ikke mindst her meget afgørende.
Vi finder derfor ikke, at tiden er inde til at etablere et nævn her og nu.
Lad os få de konstruktive udspil fra udvalget sat i søen, og lad os få dem til at virke.