Karen J. Klint (S), 1998-06-12:
De to beslutningsforslag, som er fremsat i dag, er, som det også fremgår af ministerens oplæg, meget mere omfattende, end deres korte formulering alene lader ane, for de omhandler et af den slags problemer, som vi kæmper med til evig tid.
For hvornår får tilskadekomne tilstrækkelig og tilstrækkelig hurtig hjælp?
Det kan altid gå hurtigere, og medmindre der er en læge i hver eneste ambulance og ambulancerne har alt det udstyr med sig, som de overhovedet kan transportere i en bil, vil der altid være tilfælde, hvor hjælpen kunne have været bedre.
Og vi er bestemt fra Socialdemokraternes side enige i, at der skal kigges på, hvordan det akutte beredskab kan styrkes.
Jeg har med interesse fulgt den offentlige debat om en omorganisering af alarmfunktionerne og hele den indsats, der sker før en eventuel hospitalsindlæggelse, som har kørt siden efteråret.
Og de mange indlæg i aviser og fagblade illustrerer, hvor utrolig mange der er interesserede i at varetage hele det her område: Ikke mindre end 5 ministerier, 54 politikredse, 41 alarmcentraler, Falcks Redningskorps, de kommunale brandvæsener og civilforsvaret er blandt de ansvarlige.
Dertil kommer læger, sygeplejersker, redningsfolk og uddannelsesinstitutioner, som hver især har deres interesser at forfægte.
Én ting forekommer mig klar, og det er, at vi nok kunne være tjent med, at ansvaret kom på lidt færre hænder.
Og det er sandsynligt, at vi ville være tjent med en centralisering af alarmcentralerne.
Vi kan naturligvis fra Socialdemokratiets side tilslutte os, at det skal sikres, at der er et velfungerende alarmberedskab, men vi føler os ikke overbeviste om, at en afprivatisering af ambulancetjenesten alene er vejen frem, og ej heller om, at der nødvendigvis er brug for en ambulancelov, der fastsætter faste responstider.
I Vejle Amt, som jeg kommer fra, har vi en gennemsnitlig responstid på 7,7 minutter, og det synes jeg faktisk er ret flot.
I Oslo-området, som vi kan sammenligne os med, fordi de har nogenlunde de samme afstande og det samme antal ambulancer pr. indbygger, og hvor de har den efterspurgte tættere sammenhæng mellem hospitaler og akutberedskab, er den gennemsnitlige responstid oppe på 25 minutter.
Vi anser det ikke umiddelbart for hverken praktisk eller økonomisk hensigtsmæssigt eller helt realistisk at opsige alle kontrakter med Falck, som det i øvrigt er mit indtryk i vid udstrækning fungerer godt og i overensstemmelse med de indgåede kontrakter.
Det, vi helt klart kan tilslutte os, er, at der er behov for en teknisk og politisk analyse af hele det problemkompleks, som Enhedslistens og CD's beslutningsforslag vedrører.
Og et af de oplagte tekniske problemer, som der skal kigges på, er, at der i dag er en større del af opkaldene, som kommer via mobiltelefon, og som jo mellemlander hos TeleDanmark centralt for derefter at blive stillet om til den lokale station, når man har fundet ud af, hvor den lokale station er.
Det tror vi godt kunne gøres bedre.
Det tekniske udvalg under Rigspolitichefen, som bl.a. indsamler de erfaringer, der gøres med ny teknologi på alarmcentralerne i Aalborg, Århus og Odense, skal komme med sin vurdering inden udgangen af 1998.
Og som ministeren lige har sagt, er der jo givet tilsagn om, at der nedsættes et udvalg, som skal se på de mere politiske sider af sagen.
Til slut vil jeg gerne lige inddrage nogle af de erfaringer, man faktisk har i nogle af de lande, som pressen ynder at sammenligne os med: I Norge, hvor man har en ambulancetjeneste, som er tilknyttet hospitalerne, og alarmtelefoner bemandet med sygeplejersker, har det imidlertid vist sig, at det ikke er nok.
Det er vigtigt, at det personale, som modtager opkald, har skadestueerfaring, fordi kriser af den type, der opstår ved en ulykke, får folk til at opføre sig på en helt speciel måde, og det skal man som svarperson kunne svare på og kunne håndtere.
Dertil kommer et helt andet problem, nemlig at det f.eks. i Norge har vist sig svært at fastholde det personale, som sidder ved telefonerne.
Jeg er ikke helt klar over den præcise årsag til dette konkrete problem, men bruger det blot her for at påpege, at det altså er et meget komplekst område.
Og med hensyn til de gode intentioner om bedre løsninger, der ligger i de to forslag, skal det senere vise sig, hvordan vi kan få løst problemerne, når vi har fået dem analyseret.
Derfor må vi fra Socialdemokratiets side sige, at vi er positive over for de hensigter, der ligger i de to beslutningsforslag, og at vi er overbeviste om, at der skal ske både en forenkling og en forbedring, men at vi ikke kan støtte de to konkrete forslag, da vi gerne vil afvente resultaterne af de analyser, som vi får fra et forhåbentlig hurtigtarbejdende udvalg.