runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-04-12:
Jeg kunne forstå, at der ikke er taget stilling til spørgsmålet om golden standards endnu.
Men arbejdet kører jo også i internationalt regi, og mit spørgsmål er, hvornår regeringen tager stilling.
Og er ministeren enig med mig i, at det vil være vigtigt, så vidt muligt man overhovedet kan det, at leve op til golden standards, sådan at vi bliver et land, der både respekterer en høj miljøstandard på det her område og bidrager til, at det er en standard, der vil brede sig internationalt?
Jeg vil godt sige, at det jo ikke var meget af et svar, at jeg fik at vide, at loftet vil blive fastlagt i 2006.
Når det alligevel skal fastlægges der, hvorfor så ikke sige det nu?
Jeg spurgte direkte, om man vil gå efter at overholde golden standards, og om man internationalt vil arbejde for, at det bliver en standard, som alle bruger, sådan at man sikrer, at det reelt er en teknologioverførsel baseret på bæredygtighedsprincipper.
Så vidt jeg har forstået det, er det sådan, at i øjeblikket er en meget stor del af de mulige CDM-projekter, der bliver arbejdet med, i virkeligheden nogle, der ikke understøtter bæredygtighed.
Det er bl.a. lossepladsprojekter, hvor man for at sige det sådan lidt enkelt sætter en tændstik til metanen, og så futter den af, og så har man godt nok transformeret en meget højpotent drivhusgas, nemlig metanen, til CO2, som er knap så farlig.
Men ikke desto mindre må vi sige, at det er der ingen som helst teknologioverførsel i.
Det ene har jeg forsøgt at besvare, og jeg kan ikke komme nærmere ind på det nu.
Så spurgte fru Anne Grete Holmsgaard om, hvordan det ser ud med golden standards.
Det er rigtigt, at det er miljøministeren, der tager stilling til det, men der er ikke taget stilling til det endnu.
Endelig spurgte fru Anne Grete Holmsgaard om varmluftsproblematikken.
Lovforslaget giver kun mulighed for at opnå og anvende kreditter, som stammer fra konkrete, og jeg gentager konkrete udledningsreducerende projekter.
Der åbnes således ikke op for, at virksomhederne kan anvende den såkaldte varm luft til indfrielse af deres forpligtelser.
Det var et konkret svar.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-04-12:
I Det Konservative Folkeparti ved vi, at klimaet jo er et globalt anliggende, og derfor mener vi, det er vigtigt, at der bliver mulighed for at supplere de hjemlige tiltag med tiltag i udlandet.
Vi har i Danmark påtaget os en meget ambitiøs forpligtelse på klimaområdet, og vi mener, det er relevant og vigtigt at varetage den forpligtelse på flere fronter.
Derfor er projektkreditterne for os at se en god mulighed for at lave konkrete projekter i udlandet.
Projekterne skal godkendes af miljøministeren, og man vil derved sikre, at de projekter, der sættes i gang, også har en kvalitet og en betydning for miljøet – det globale miljø, altså.
Vi synes, det er vigtigt, at der er mulighed for, at Danmark som supplement til de hjemlige tiltag giver mulighed for at overføre miljøteknologi til andre lande.
Det mener jeg er et meget godt eksempel på, hvorfor det er så utrolig vigtigt og har så stor betydning, at vi kan overføre teknologien til andre lande, for kan vi få effektiviteten op f.eks. på de kinesiske kulkraftværker, så har vi lavet en betydelig indsats for det globale miljø, og CO2-udslip er trods alt et globalt problem og ikke kun et lokalt problem.
Vi kan derfor støtte forslaget.
Tina Petersen (DF), 2005-04-12:
Som det fremgår, er lovforslaget en genfremsættelse af L 139, som aldrig nåede til behandling på grund af valget.
Lovforslaget er en eftervirkning af EU's såkaldte link-direktiv, som giver forskellige lande muligheder for at sikre, at virksomheder kan anvende de såkaldte CDM- og JI-kreditter.
Dermed overholdes de forpligtelser, som Kyotoaftalen pålægger, deriblandt CO2-ordningen.
Dansk Folkeparti ser positivt på mulighederne i CDM, altså tilgodehavende på antal CO2 ækvivalenter, og JI, altså Joint Implementation.
Vi finder det ganske fornuftigt, at nogle virksomheder, som nu kan se økonomien i at ændre driften af virksomheden til en mere CO2-venlig drift, kan gøre det gennem kvoter og kreditter.
Det skulle vel være motiverende i sig selv at kunne ændre sine CO2-udslip, og ligger der oven i købet en belønning i form af forbedret økonomi i at gøre det, kan det vel ikke være bedre.
Dansk Folkeparti finder det vigtigt endnu en gang at minde om, at virksomhederne allerede på nuværende tidspunkt har reduceret deres energiforbrug betragteligt, så det billige reduktionspotentiale sandsynligvis i et vist omfang allerede er udtømt i mange virksomheder.
Vedrørende økonomien går flere af høringssvarene på, at der skal afsættes midler til nye alternative løsninger inden for videns- og forskningsområdet i Danmark.
Her finder Dansk Folkeparti det vigtigt at minde vores nye energiminister om den aftale, der blev indgået den 29. marts 2004 mellem den forhenværende energiminister, hr. Bendt Bendtsen, og Dansk Folkeparti.
Kan ministeren bekræfte, at den aftale stadig er gældende, og at det er sådan, at såfremt vi ønsker nye alternative tiltag på det PSO-finansierede dobbeltreguleringsområde i fremtiden – altså nye tiltag, som går videre end den aftale, som foreligger på nuværende tidspunkt – kan det kun ske sammen med Dansk Folkeparti?
Afslutningsvis skal det med, at Dansk Folkeparti ser positivt på det globale miljøansvar og specielt det, der ligger i Kyotoaftalen om nedbringelse af CO2.
Dog finder Dansk Folkeparti det vigtigt at få slået fast, at der ikke ændres kurs fra Dansk Folkepartis side, fordi der er kommet en ny energiordfører, eller med andre ord: Dansk Folkeparti ønsker ikke, at det er forbrugerne, som i sidste ende skal betale en eventuel merudgift.
Som det er sagt før, er det en skjult skatteforhøjelse, som kan fremkomme ved en dobbeltregulering, så dobbeltreguleringen bliver også en af de første opgaver, udvalget skal vurdere i den kommende tid.
Dansk Folkeparti tilslutter sig lovforslaget, men ønsker bekræftende svar af energiministeren på de ovennævnte spørgsmål.
Lars Christian Lilleholt (V), 2005-04-12:
Vi investerer ganske meget på hjemmemarkedet.
Med det forlig, der blev indgået for et halvt års tid siden, blev der afsat ekstra midler til energiforskning, og det er klart, at regeringen og Venstre også i fremtiden vil afsætte flere penge til energiforskning for at sikre, at Danmark står stærkt.
Skal vi sikre, at den energiforskning også bliver omsat til arbejdspladser og job, er det vigtigt, at der er et hjemmemarked, og det er der også den dag i dag.
Man kan måske sige, at dette forslag kommer en postgang for tidligt, da det jo også er Socialdemokraterne bekendt, at regeringen i løbet af ganske kort tid vil fremlægge et forslag til en energistrategiplan frem til 2025.
Jeg tror, at regeringens strategi vil komme til at indeholde en række af de elementer, der er i det fremsatte socialdemokratiske beslutningsforslag, om end måske i en mere omkostningsbevidst form end det, der er tilfældet i det foreliggende forslag.
Det fremgår rent faktisk også af regeringens arbejdsgrundlag, hvoraf det fremgår, at vi netop vil støtte udviklingen af grøn teknologi.
Derfor er vi også indstillet på en fortsat udbygning af vedvarende energi, men det skal ske på et økonomisk ansvarligt grundlag og med et markedsøkonomisk sigte.
Vi kan ikke bare påføre elforbrugerne nye store udgifter.
Heldigvis er der også megen vedvarende energi, hvor prisen er tæt på at være konkurrencedygtig med el frembragt på grundlag af kul.
Det gælder bl.a. vindenergi, og derfor skal der også fortsat satses på udbygning af vindenergi både til lands og til vands, ligesom der også skal satses på udvikling af biobrændsler og anden vedvarende energi.
Danmark er i front med vedvarende energi.
Vi er det land i EU, der har den største andel af vedvarende energi i vores energiforbrug, og den andel vil stige i de kommende år.
Vi skal fortsat udvikle den vedvarende energi, og vi skal fortsat også i EU presse på, for at der bliver brugt flere midler netop på energiforskning.
Der er ingen tvivl om, at forskning og udvikling af vedvarende energi er et af de områder, der kan skabe nye job, og hvor danske virksomheder allerede i dag står meget stærkt.
Der er en række af forslagene her, som vi gerne vil diskutere, og som jeg mener naturligt skal indgå i den debat, der bliver forude for debatten og vedtagelsen af regeringens energipolitiske handlingsplan frem til 2025.
På den baggrund afviser vi forslaget.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-04-12:
Er hr. Lilleholt enig med mig i, at hvis man udtørrer investeringer på hjemmemarkedet, bliver det kun i en meget kort periode, man har mulighed for at investere i andre lande?
Det gælder, hvad enten det er vind eller energibesparelser, fleksible elløsninger, fleksibel styring af elforbrug, eller hvad det nu er.
Er hr. Lilleholt enig med mig i, at hvis man ikke bliver ved med at investere på sit hjemmemarked, vil man efter en kort årrække ikke have potentiale til teknologioverførsel?
Lars Christian Lilleholt (V), 2005-04-12:
Jeg tror, at vi også i de kommende år vil se en fortsat udbygning af vedvarende energi.
Vi har nu en havvindmøllepark i udbud, og der vil også blive taget andre initiativer på energiområdet for at forstærke udviklingen med vedvarende energi.
Vi er det land i EU, der har den største andel af vedvarende energi i vores energiforsyning.
Jeg tror, det er 20-25 pct. af elforbruget, der er baseret på vedvarende energi, og jeg er sikker på, at den bliver øget i fremtiden.
Martin Lidegaard (RV), 2005-04-12:
Fra radikal side vil vi gerne takke Socialdemokratiet for at have fremsat det her beslutningsforslag.
Vi kan støtte udbygningen af mere vindenergi i Danmark; vi kan støtte, at vi får lagt et loft, som måske er meget fornuftigt, på 75 pct. over, hvor stor en del af vores Kyotoforpligtelse vi skal hente hjemme; vi kan støtte mere forskning, mere udvikling, hvor Socialdemokratiet har lagt et konkret beløb frem.
Vi kan altså støtte de overordnede sigtelinjer.
Man kan jo altid diskutere hvor meget og hvilke tal.
Fra radikal side har vi både foreslået mere og mindre i forhold til det, der ligger her, og jeg er ikke i tvivl om, at vi kunne forhandle en rigtig god energihandlingsplan med Socialdemokratiet og SF.
Vi er flere partier, der skal i gang med det.
Det går vi ind i, og det er fint at få denne her offensiv på banen.
Der er kun en ting, jeg ærgrer mig lidt over og savner i beslutningsforslaget, og det er hele det trafikale spørgsmål.
Jeg ved ikke, om det er rigtigt, men nogle gange kan man altså få den fornemmelse, at der måske er, om jeg så må sige, en diskussion i Socialdemokratiet om, hvor offensiv man skal være på det trafikale område.
Det gælder både i forhold til roadpricing, og det gælder i forhold til veje og kollektiv trafik.
Vi er jo alle sammen enige om, det ikke er et enten-eller osv., men jeg synes, at det er meget sigende, at når man så laver en samlet plan for hele Danmarks fremtidige energiforbrug, har man ikke transportsektoren med, som dog immervæk æder ca. 25 pct. af vores energiforbrug.
Derfor håber jeg, at hvis vi nogen sinde skulle få det her forslag til realitetsbehandling, at Socialdemokratiet vil være velvilligt indstillet på også at tænke transportsektoren ind i de løsninger, vi skal finde for fremtidens energisektor.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-04-12:
Jeg vil tillade mig stadig væk at tage en smule hensyn til min stemme og først og fremmest henvise til den konservative ministers tale.
Jeg vil dog sige, at for os at se står vi netop i Danmark stærkt, når det gælder vedvarende energi, og det mener vi sådan set også vi skal blive ved med.
Derudover har vi, som jeg var inde på tidligere, en række andre teknologier, som det globale klima kan nyde godt af.
Det mener vi at der er stort behov for at vi også sikrer sker.
Derfor min henvisning til ministerens tale om en balanceret strategi, og vi venter med stor spænding på regeringens udarbejdelse af den langsigtede energistrategiplan, som vi ser meget frem til.
Vi mener bl.a. af hensyn til mulighederne for at bruge teknologier udeomkring i verden til energibesparende projekter ikke, at vi kan støtte det forslag, der ligger her.
Tina Petersen (DF), 2005-04-12:
Længere er den ikke.
Torben Hansen (S), 2005-04-12:
Jamen det er da glædeligt, at Dansk Folkeparti forholder sig til fakta.
Men hvis man så gør det, viser Danmarks Miljøundersøgelser, rapport nr. 507 fra februar 2005, netop sort på hvidt, at man har de ekstra omkostninger ved at bruge fossile brændstoffer, kulfyrede kraftværker osv., kunne Dansk Folkeparti så ikke, når man hele tiden ta ler om omkostninger, at det skal være så billigt som muligt for forbrugerne, ud over den miljømæssige fordel ved at bruge vedvarende energi se den økonomiske fordel ved ikke hele tiden læne sig op ad de kulfyrede kraftværker?
Her har Dansk Folkeparti inden for energiområdet mulighed for at være med i noget, der peger fremad.
Tina Petersen (DF), 2005-04-12:
Jamen Dansk Folkeparti er helt klart ikke enig med Socialdemokratiet i, at det ser så dårligt ud herhjemme, og vi forholder os til, at de fakta, der er i det forslag, som Socialdemokratiet er kommet med, ikke er realistiske.
Torben Hansen (S), 2005-04-12:
Men når man netop ser på de velfærdsøkonomiske beregninger, som Danmarks Miljøundersøgelser har fremlagt her i februar, viser de jo, at inden for det kulfyrede er – kan vi sige – ekstraomkostningen til forureningsbekæmpelse, sygehuse og alt muligt andet som minimum 25 øre pr. kWh.
Får det ikke Dansk Folkeparti til at tænke sig om en ekstra gang, inden man afviser et langsigtet forslag, der går frem til 2015, som netop vil betyde, at vi får flyttet energiproduktionen fra, hvor man har de forureningsomkostninger, til der, hvor man ikke har?
Tina Petersen (DF), 2005-04-12:
Vi skal her i dag førstebehandle beslutningsforslag nr. B 4, som er fremsat af Socialdemokraterne.
Forslaget hedder i sin enkelthed: »Forslag til folketingsbeslutning om en langsigtet strategi for udbygning af vedvarende energi og et ansvarligt dansk bidrag til løsning af de globale klimaproblemer.«
I beslutningsforslaget nævner Socialdemokraterne bl.a., at en væsentlig del af forklaringen på Danmarks overskud på statsbudgettet og betalingsbalancen skyldes en fremsynet energipolitik.
Den tidlige danske satsning på vindkraft har skabt et overvældende resultat.
I dag er hver anden vindmølle i verden bygget med dansk teknologi.
De danske producenter omsætter for ca. 20 mia. kr. årligt og beskæftiger i dag ca. 20.000 mennesker i Danmark.
90 pct. af omsætningen går i dag til eksport og er et langt større økonomisk aktiv for Danmark end baconeksporten, som tidligere var vores flagskib inden for eksporten.
Men fortsætter man med at læse, skifter tonen dog, hvilket kan undre.
Socialdemokraterne mener, at den energipolitik, som føres i dag, på visse punkter kan være skadelig og kan have konsekvenser for regeringens energipolitik i fremtiden.
Dansk Folkepartis holdning er helt på linje med regeringens, nemlig at Danmark har brug for en langsigtet og en ansvarlig energipolitik, hvor der ikke opstår hovsaløsninger eller er urealistiske mål.
Tingene skal ske støt og roligt, hvor markedet kan følge med.
Dansk Folkeparti henviser også til den aftale fra den 29. marts 2004 om det PSO-finansierede område samt til dobbeltreguleringsområdet, som er indgået med den forhenværende minister.
Dansk Folkeparti kan derfor ikke støtte beslutningsforslag nr. B 4.
Torben Hansen (S), 2005-04-12:
Man kan jo ikke andet end at få den følelse, at man lige nu bliver kvalt af en kvæler, der har et smil om munden, og som siger, at det slet ikke er så slemt.
Det er til det der med den omkostningsbevidste form.
Jeg regner med, at Venstres ordfører kender Danmarks Miljøundersøgelser og den rapport nr. 507, som de har lavet om de ekstra omkostninger, der er ved kulfyrede kraftværker.
Der siger de, at det meget konservativt sat er 7,5 mia. kr. til sundhedsudgifter og øvrig forureningsbekæmpelse plus det, man så skal lægge oveni på CO2-området.
Når man netop skal være omkostningsbevidst, som Venstres ordfører siger, vil det så ikke betyde en forstærket udbygning af vedvarende energi og en neddrosling af produktionen baseret på fossile brændstoffer?
Lars Christian Lilleholt (V), 2005-04-12:
Jeg vil sige til fru Anne Grete Holmsgaard, at det jo rent faktisk godt kan være sådan, at vi kan gøre det både bedre og billigere uden for landets grænser.
Der er jo lande, som langtfra har nået det teknologiske stade, vi er på i dag, som er langt bagefter, og som er meget dårligt stillet på klimaområdet.
Det er klart, at her har vi muligheder for at bidrage med dansk teknologi til at være med til at gennemføre nogle løsninger, som globalt sikrer, at vi får et så godt miljø som muligt, og som globalt sikrer, at vi får reduceret klimagasserne.
Martin Lidegaard (RV), 2005-04-12:
Jeg synes ikke, det er særlig befordrende for arbejdet med lovforslaget, at man ikke har en bare tilnærmelsesvis idé om, i hvilket omfang vi skal benytte de fleksible mekanismer, som et bredt flertal sådan set er enige om i et vist omfang kan benyttes til energioverførsel til tredjelande osv., men som nogle af os jo også mener skal være et supplement og ikke grundindsatsen.
Derfor vil jeg gerne gentage mit spørgsmål: Bør vi ikke i det mindste i forbindelse med den handlingsplan, vi nu skal forhandle, lægge os fast på en eller anden forestilling om, i hvor høj grad vi vil udnytte de mekanismer?
Ellers bliver det jo en meget åben ladeport.
Hr. Lars Christian Lilleholt var inde på, at forslaget også kan bidrage til at hjælpe os med at opfylde vores klimaforpligtelser, og derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om hr. Lilleholt ikke kan bekræfte, at energimærkning i sig selv ikke fører til reduktioner.
Regeringen har jo samtidig gennemført en CO2-lovgivning, som giver nogle CO2-kvoter til de energiproducerende virksomheder.
Det betyder, at hvis vi sparer på energien, kan de eksportere mere, og det hjælper ikke med til at reducere klimaregnskabet for Danmark.
Lars Christian Lilleholt (V), 2005-04-12:
Folketingets partier skal i løbet af få måneder diskutere den fortsatte indsats, og jeg er sikker på, at i den forbindelse vil alle Folketingets partier komme med nye tiltag på energibesparelsesområdet for at nedbringe energiforbruget yderligere.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-04-12:
Jeg er enig med hr. Lilleholt i, at en sparet krone er en tjent krone, men når man nu ved, at det at lave energimærkning sådan set koster ret mange penge, er det så ikke et meget magert resultat efter hr. Lilleholts mening, at ministeren vurderer, at det her vil give en besparelse på 4-6 GJ i 2012?
De 4-6 GJ skal sættes i relation til, at vi her i øjeblikket har et forbrug bare på rumopvarmning, der er på over 200 GJ.
Er det ikke lidt magert at få det ud af det, og peger det ikke på, at lovgivningen, som den er lagt frem her som forslag, er for svag?
Lars Christian Lilleholt (V), 2005-04-12:
Det er rent faktisk vores intention, at staten og kommunerne skal gå foran med hensyn til at gennemføre energibesparelser.
Det er vigtigt, at der både i staten og kommunerne gennemføres de besparelser, som er fornuftige og rentable, og som har en fornuftig tilbagebetalingstid.
Per Clausen (EL), 2005-04-12:
Jeg er selvfølgelig enig i, at det skal være så enkelt og fornuftigt som muligt.
Det er svært at være imod det standpunkt.
Men hvis vi så f.eks. ser, hvad der sker med hensyn til det, som vi kan sige at staten umiddelbart kan gribe ind over for, nemlig dens egne og offentlige ejendomme, synes jeg også, at jeg der faktisk savner, at der kommer nogle meget konkrete mål, og at man beslutter sig til, at når man nu har mærket, når man nu har registreret, og når man nu har udskrevet attester, så sørger man også for, at der sker noget efterfølgende.
Det er ligesom den del, jeg synes jeg savner her.
Så kunne man selvfølgelig sige, at det skal jeg ikke være ked af, for det her er bare rammerne.
Så kommer der jo en energispareplan fra regeringens side efterfølgende.
Men der må jeg bare sige, at de målsætninger, der ligger i den, måske passer meget godt til det forholdsvis lave ambitionsniveau i det her lovforslag, men svarer slet ikke til den udfordring, vi står over for i fremtiden, hvor det handler om radikalt at reducere forbruget af de fossile brændstoffer.
Lars Christian Lilleholt (V), 2005-04-12:
Energimærkning skal være et redskab, og det afgørende er rent faktisk, at det redskab er anvendeligt.
Derfor er det indholdet i ordningen, der er afgørende.
Hr. Per Clausen har ganske ret i, at det er vigtigt, at vi sætter ind med energibesparelser.
En tjent krone på det her område er en sparet krone.
Det er vigtigt, at vi gør en indsats på det her område, også i relation til klimaet og i relation til, at der er begrænsede energiressourcer i verden.
Derfor er regeringen og Venstre helt enige i, at det er afgørende, at vi fra dansk side gør alt, hvad vi overhovedet kan for at gennemføre energibesparelser, men også at vi gør det på en så enkel og fornuftig måde som overhovedet muligt for den enkelte forbruger.
Per Clausen (EL), 2005-04-12:
Nu er jeg meget enig med ordføreren i, at spørgsmålet om energibesparelse er meget vigtigt.
Det er da også rigtigt, at der er opnået resultater i Danmark, som er bedre end mange andre steder, men det er vel også rigtigt, at vi står over for nogle udfordringer, som bliver endnu større i fremtiden, forstået på den måde, at leveringen af olie og i det hele taget fossile brændstoffer til en pris, der er til at betale, nok bliver et meget stort problem i fremtiden.
Derfor skal man have en målsætning om regulært at nedbringe energiforbruget i de kommende år.
Der synes jeg måske også, at det er en lidt forkert vej at gå at sige, at der skal gå 10 år i stedet for 3 år imellem energimærkningerne.
Lars Christian Lilleholt (V), 2005-04-12:
Vi er villige til at debattere lovforslaget.
Det er naturligt, når det kommer til forhandling i Folketingets Energipolitiske Udvalg.
For os er det ikke tiden – om det er 3 eller 10 år – der er afgørende, det er indholdet i mærkningen, og hvis mærkningen har det rigtige indhold, er det for os ikke afgørende, om det er en 3- eller 10-årig periode.
Svend Auken (S), 2005-04-12:
Der sker netop meget på de her områder.
Det er netop totalt utrygt at købe en ejendom, hvis de oplysninger, man baserer sig på, er 10 år gamle, og med prisstigningerne bliver det stadig vigtigere.
Derfor stiller jeg igen mit spørgsmål: Hvorfor dog det?
Og er man indstillet på for at få en bred tilslutning til det her spørgsmål at diskutere spørgsmålet om, hvorvidt vi skal vende tilbage til det, som der har været bred enighed om i Folketinget indtil nu?
Lars Christian Lilleholt (V), 2005-04-12:
Det bliver ikke ringere, det bliver mere effektivt at udvide det til 10 år i stedet for 3 år.
Det er at påføre ejere af boliger og lejligheder unødige omkostninger at tvinge dem til at gennemføre regelmæssig energimærkning, når vi godt ved, at der for mange bygningers vedkommende over en 10-årig periode ikke sker afgørende ændringer med bygningen.
Så vil jeg til det med varmesynsloven og til det, at noget af direktivet muligvis kunne være en afskrivning af den, sige, at det jo bare viser, at vi i Danmark er langt fremme på det her område.
Men det er også vigtigt at understrege, at vi rent faktisk på en række områder går længere, end direktivet kræver.
Det gør vi med hensyn til energimærkning, det gør vi med hensyn til regelmæssig energimærkning af bygninger inden for handel, service og administration, det gør vi med hensyn til etageejendomme, og det gør vi med hensyn eftersyn af oliefyr.
Svend Auken (S), 2005-04-12:
Det er et lidt ejendommeligt forslag, forstået på den måde, at direktivet, som det bygger på, i virkeligheden er skrevet af efter den danske varmesynslov fra 1997.
Det vil også sige, at der jo er ikke meget fremskridt i den.
Men det, jeg gerne vil spørge om, er: Hvad er begrundelsen for, at energimærkeordningen forringes så markant, som tilfældet er?
Hvad er egentlig rationalet, hvorfor skal det være ringere og mere utrygt for befolkningen?
Når vi nu havde en god lov, hvorfor skal vi netop på disse punkter forringe den?