Frode Sørensen (S), 2001-10-25:
Venstre, Det Konservative Folkeparti, Dansk Folkeparti, CD og hr. Kim Behnke har fremsat forslag om at lempe beskatningsreglerne for tildeling af aktiekøberetter og tegningsretter til medarbejdere.
Forslaget er stort set identisk med det tidligere forslag, B 156, fra sidste folketingsår, som igen var en genfremsættelse af forslagene B 22 og B 64 fra de to forudgående folketingsår.
Ligesom med B 156 nærer jeg fortsat stor skepsis over for nærværende forslag, ganske som min forgænger gjorde det over for de to tidligere forslag.
Fælles for forslagene er, at køberetterne og tegningsretterne først beskattes, når medarbejderne til sin tid sælger deres aktier.
Til gengæld har selskabet ikke fradragsret for værdien af køberetterne og tegningsretterne.
Det nye ved sidste års beslutningsforslag var tanken om værnsregler mod skatteundgåelse, samt at virksomhedens tildeling af køberetter og tegningsretter skal foretages som et led i virksomhedens generelle personalepolitik for alle virksomhedens medarbejdere.
Det nye ved dette forslag er, at der skal kunne fastsættes almene kriterier ved tildeling af disse købe- og tegningsretter, en regel, der svarer til bestemmelsen i ligningslovens § 7 A, stk. 2, angående skattefri medarbejderaktie- og -optionsordninger.
Forslagsstillerne ønsker at styrke driften af de eksisterende virksomheder og at øge incitamentet til at etablere nye virksomheder.
Jeg mener bare fortsat, at de eksisterende muligheder for medarbejderaktieordninger er tilstrækkelige.
Skønt den aktieaflønningsordning, der blev indført ved vedtagelsen af lov nr. 1286 af 20. december 2000, end ikke har haft et år at løbe på, mener forslagsstillerne allerede nu, at der er et påtrængende behov for yderligere lempelser af beskatningsreglerne for aktiekøberetter og tegningsretter, ligesom de igen anfører, at VækstFondsordningen den korte løbetid til trods ikke i noget nævneværdigt omfang vil bidrage til at løse nystartede virksomheders problemer med at rekruttere og fastholde dygtige medarbejdere.
Det er jo faktisk interessante argumenter.
Skattefrihed eller skatteudskydelse vil altid være den enkleste løsning.
Med hensyn til argumentet om, at VækstFondsordningen formentlig kun vil blive anvendt af ganske få virksomheder, synes jeg, at man lige skal give ordningen en chance.
Ordningen blev vedtaget for mindre end et år siden.
Det virker, som om forslagsstillerne helst vil udråbe VækstFondsordningen som en fiasko, men det er altså lidt for tidligt at gøre det, hvilket forslagsstillerne jo egentlig også er klar over, jf. gentagelsen af ordvalget »formentlig«.
Sådan en formulering anvendtes også i sidste års udgave. Ligesom sidste år mener jeg altså igen i år, at de eksisterende ordninger er fuldt tilstrækkelige, og her tænker jeg også på den eksisterende ordning i ligningslovens § 7 A, hvor medarbejderne kan tildeles tegningsretter eller køberetter, og hvor beskatningen først sker ved medarbejdernes afståelse af aktierne.
Reglerne i ligningslovens § 7 A udgør et ganske udmærket redskab for alle virksomheder, der ønsker at supplere de ansattes løn, og jeg nærer store betænkeligheder ved at indføre yderligere skattebegunstigede ordninger, som kan bruges i stedet for kontante lønudbetalinger, ligesom lønnen nødig skal blive et spekulationsobjekt, heller ikke i forbindelse med skatten.
Det er da også bemærkelsesværdigt, at forslagsstillerne foreslår, at virksomhedens tildeling af køberetter og tegningsretter skal foretages som et led i virksomhedens generelle personalepolitik for alle virksomhedens medarbejdere, samt at der fastsættes en øvre grænse for virksomhedens udnyttelse af ordningen.
Sat på spidsen kan forslaget dermed nemt blive en ny variant af ligningslovens § 7 A.
Det mener jeg som nævnt ikke at der er brug for.
Der er altså ikke behov for endnu en ordning og da slet ikke en ordning som den foreslåede, der for mig at se er lige så problematisk som de tidligere beslutningsforslag.
Problemerne redegjorde den tidligere skatteminister for under behandlingerne af de tidligere forslag.
Dem skal jeg kort opsummere.
For det første er det et spørgsmål, om det er rimeligt, at medarbejderaktieordninger skal have en særlig skattemæssig begunstigelse, ved at løngodet til sin tid beskattes som aktieindkomst.
Mit svar er nej.
Der er tale om løn, som skal beskattes som løn.
Forslaget åbner mulighed for, at nogle medarbejdere via skattereglerne kan opnå særlige fordele frem for andre.
Det kommer ikke nødvendigvis ganske almindelige mennesker til gode.
Hvis man ønsker at give medarbejderne et supplement til lønnen, hvilket i særdeleshed kommer ganske almindelige mennesker til gode, er der rig mulighed for det i de eksisterende regler om skattefrie medarbejderaktieordninger i ligningslovens § 7 A.
For det andet vil forslaget betyde, at visse grupper
bliver lempeligere beskattet end andre, blot fordi de får udbetalt deres løn i andet end kontanter.
Det vil få andre grupper til at kræve, at også andre personalegoder på samme måde beskattes lempeligere end som personlig indkomst, og det kan betyde en ond cirkel, hvor løn omklassificeres til aktieavance, og hvor begreberne sammenblandes på en uheldig måde.
For det tredje har en ændring fra løn til aktieindkomst betydning i relation til udlandet.
Der er nemlig stor forskel på, om indkomsten er løn eller aktieavance.
Løn er omfattet af den begrænsede skattepligt til Danmark, mens aktieavance ikke er.
I visse tilfælde vil en ændring af løn til aktieindkomst betyde, at Danmark reelt fraskriver sig beskatning.
For det fjerde har medarbejderne mulighed for at udskyde beskatningen ved succession - i realiteten i det uendelige, og man kan derfor reelt slippe helt for beskatning, ligesom styringen med beskatningstidspunktet mistes.
Der kan ikke justeres på successionsreglerne, som er styret af EF's fusionsdirektiv.
Forslagsstillernes forslag om værnsregler mod skatteundgåelse er tiltalende, men lader sig desværre ikke gennemføre fuldstændigt.
Forslaget er ikke af begrænset rækkevidde, da man som nævnt kan frygte, at flere og flere vil kræve deres personalegoder beskattet lempeligere, og at det er såkaldt almindelige mennesker, der får tildelt aktiekøberetter, er heller ikke nogen garanti mod skatteundgåelse.
Tænk blot på timandsprojekterne, som ofte havde deltagere, som bedst kunne karakteriseres som almindelige mennesker.
Endvidere anfører forslagsstillerne, at der i en del andre lande, som vi normalt sammenligner os med, er særlig lempelige beskatningsregler for medarbejderskatteordninger, hvilket fremgår af den tidligere skatteministers svar af 15. august 2000 til Skatteudvalget på et spørgsmål om beskatning ved aktieaflønning af medarbejdere.
Det er selvfølgelig korrekt, men forslagsstillerne glemmer at nævne, at Danmark faktisk også har sådanne ordninger, og at vi på dette område sagtens kan konkurrere på lempelighed og på smidighed.
Regeringen er enig i intentionerne i forslaget, hvilket også var baggrunden for VækstFondsordningen, og med denne ordning fik forslagsstillerne til det nærværende forslag opfyldt, hvad de nu beder om igen, nemlig bedre vilkår for eksempelvis nystartede virksomheder med likviditetsproblemer.
Forslagsstillerne stemte alligevel nej til VækstFondsordningen, hvilket endnu en gang bekræftede regeringen i, at forslagsstillerne ene og alene er ude efter skattelettelser, medens virksomhedernes likviditetsproblemer kommer i anden række.
Det kan næppe komme som nogen overraskelse, at regeringen ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Til fru Mariann Fischer Boel: De huse, der bliver solgt inden for 2 måneder, er der jo ingen ændring for i forhold til det bestående.
De huse, der bliver solgt efter 2 måneder, skal ikke betale ejendomsværdiskat, men det er jo da et mindre antal end dem, der er, hvis karenstiden er nul.