runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2005-04-21:
Jeg tror, at fru Elisabeth Arnold gjorde sig skyldig i en fortalelse.
Den radikale ordfører gjorde opmærksom på, at der var et stort flertal for den konstruktion, og det er i hvert fald i strid med matematikkens grundregler.
Jeg erkender dog, at der er et flertal.
SF har det på samme måde som Det Radikale Venstre: Vi er uenige i den politiske konstruktion, der ligger bag kommunalreformen, og ikke mindst uenige i, at regionerne ikke får en regionalpolitisk forankring og dermed også mulighed for at kunne tilrettelægge den service, der skal være i regionerne, bl.a. i form af skatteudskrivning.
Derfor er vi som sagt grundlæggende uenige i konstruktionen.
Da vi godt kan se, at der her er tale om en i og for sig teknisk konsekvens af en politik, som vi ikke er enige i, vil vi afvente den politiske behandling, før vi tager stilling til lovforslaget.
Vi er ikke mindst meget forundrede over den beskrivelse af, at regionerne er blevet gjort til statslige institutioner, hvilket de jo er beskrevet som i bemærkningerne til lovforslaget.
Det er noget, vi mener skal dyrkes meget under udvalgsbehandlingen, men indtil den politiske afklaring omkring kommunalreformen og strukturreformen er på plads, kan vi ikke tage stilling til lovforslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 2005-04-21:
Jeg synes, at ordføreren fra Dansk Folkeparti kom med den mest befriende erklæring her i sin ordførertale for et øjeblik siden.
Han sagde, at Dansk Folkeparti hele tiden har haft et eneste ønske, nemlig at Danmark kun skulle have to niveauer, kommunerne og staten.
Det er fuldstændig ærligt, og det er ren tale, og det har vi sådan set vidst i lang tid.
Derfor synes jeg ikke, at der er nogen grund til at besmykke, iklæde eller forklæde det her eller lave omsvøb.
Det er det, som Dansk Folkeparti har ønsket.
Vi ved også fra talrige tidligere debatter og fra den offentlige debat, at De Konservative er fuldstændig enige i dette synspunkt.
De Konservative har længe ønsket at nedlægge amterne, har længe ønsket at blive fri for dette mellemliggende administrative og politiske organ.
Det er der ikke noget nyt i.
Det vanskelige ved den her øvelse er selvfølgelig, at partiet Venstre fra starten ikke har været enig i denne konstruktion.
Fordi De Konservative og Dansk Folkeparti har ønsket amterne nedlagt og Venstre ikke har ønsket det, har man nu fået denne mærkelige konstruktion, der hedder regionerne, som hverken er det ene eller det andet.
Det er hverken fugl eller fisk, det er en slags institutioner eller en slags forlænget statsadministration, som nu får en folkevalgt bestyrelse, der ikke kan gøre ret meget: De kan ikke opkræve skatter, de kan ikke manøvrere med pengene, de kan ikke designe en særlig god eller dårlig sygehusadministration i deres område, og de bliver stort set afhængige af staten.
Hver gang der er problemer i sygehusadministrationen, skal de stille op herinde og bede om flere penge, for de kan ikke selv få dem nogen steder fra.
Den konstruktion er Det Radikale Venstre modstander af.
Vi har ønsket regioner med selvstændig skatteudskrivning, så der kunne blive et reelt politisk indhold i det arbejde, som de folkevalgte bestyrere af regionernes opgaver skulle have.
Sådan er det imidlertid ikke blevet.
Der er et stort flertal her i Folketinget for at få den konstruktion, der hedder, at regionerne skal have en slags status som forlænget statsadministration.
Vi må så bare acceptere, at sådan er demokratiet.
Der er flertal for noget andet end det, vi er tilfredse med.
Det foreliggende forslag her er formentlig en nødvendig konsekvens af den kommunalreform, der er flertal for her i Folketinget.
Derfor vil vi tage endelig stilling til forslaget, når vi ser, hvordan kommunalreformens og strukturreformens forhandlinger ender.
Vi er godt klar over, at det her er en konsekvens, og derfor er det selvfølgelig logisk, at man skal støtte en teknisk konsekvens af noget, der er flertal for her i Folketinget.
Vi er uenige i den konstruktion, der er fundet her, og derfor vil vi ikke komme med en umiddelbar tilslutning til forslaget.
Pia Gjellerup (S), 2005-04-21:
Når man har den største og vigtigste opgave, vil man jo altså også have nogle andre opgaver, kan jeg forstå på hr. Helge Adam Møller.
Så sundhedsenheder dækker altså over noget mere end sundhedsvæsenet.
Line Barfod (EL), 2005-04-21:
Man kan så undre sig over, hvordan hr. Poul Nødgaard kan få det at tale varmt for nærdemokrati og folkevalgte til at rime med, at der så samtidig er et forslag her, hvor der står, at regionerne er det samme som en institution, altså noget, der er rent styret fra staten.
Det hænger ikke helt sammen.
Men det, der egentlig fik mig til at tage ordet, var, at hr. Poul Nødgaard i sit ordførerindlæg sagde, at regionerne får sundhedsopgaven og så nogle enkelte koordinerende opgaver derudover.
Så undrede jeg mig over, hvor det sociale lige pludselig forsvandt hen.
Mener hr. Poul Nødgaard, at det, at regionerne fortsat skal drive en lang række institutioner for handicappede og andre socialt udsatte, har forsyningspligten og pligten til at udvikle det her område, bare er en lille koordinerende opgave?
For så er det i hvert fald noget forkert, vi hidtil har fået at vide, når vi har diskuteret det sociale område.
Helge Adam Møller (KF), 2005-04-21:
Det er der jo ingen tvivl om, og sådan er det.
Hvilke andre opgaver de eventuelt får, vil bl.a. fremgå af de behandlinger, der er i fuld gang her i Folketinget i disse måneder.
Men at hovedopgaven bliver sundheden, er der efter min mening ingen tvivl om.
Pia Gjellerup (S), 2005-04-21:
Jeg skal bare spørge, om hr. Helge Adam Møller er enig i, at de kommende regioner, som hr. Helge Adam Møllers parti støtter dannelsen af, er at ligne med sundhedsenheder, og at de er institutioner, der skal behandles på linje med statslige institutioner, og at de ikke er led i det kommunale selvstyre.
Helge Adam Møller (KF), 2005-04-21:
De her lovforslag og beslutningsforslag er efter konservativ opfattelse først og fremmest overvejende tekniske forslag.
Jeg siger det, fordi der selvfølgelig også er meget politik i det, for hvis man er uenig i den politik, der er baggrunden for teknikken, er det en anden sag.
Men det er Det Konservative Folkeparti ikke.
Vi er enige i den kommunalreform, der er lagt frem i lovforslag nr. L 65, hvor man bl.a. afskaffer amtsrådene og laver nogle nye regioner, fem i alt.
Når vi er enige i det, er vi selvfølgelig også enige i det, der fremgår af, jeg tror, det er § 28 i lovforslaget om den nye kommunalreform, nemlig at rigsrevisor enten af egen drift eller også efter anmodning fra de seks statsrevisorer kan foranstalte undersøgelser.
Og når vi altså har fremlagt det for et par måneder siden, den 24. februar, så er det her teknik for at få disse love, rigsrevisorlov og statsrevisorlov, til at passe sammen.
Baggrunden er altså simpelt hen ønsket om, at den adgang, vi har skabt med lovforslag nr. L 65, til, at regionernes regnskaber inkorporeres i rigsrevisorloven, nu på denne måde skal inkorporeres i de ændringer, der skal stå i rigsrevisorloven og i statsrevisorloven.
Da vi er enige i den overordnede struktur, er vi selvfølgelig også enige i teknikken, der fører frem til denne.
Det betyder selvfølgelig ikke, at der ikke kan komme tekniske spørgsmål – det fremgår jo også – som viser, at vi har overset et eller andet, eller at noget teknisk kan gøres bedre, og det er vi selvfølgelig meget villige til at kigge på under udvalgsbehandlingen.
Poul Nødgaard (DF), 2005-04-21:
Må jeg lige have lov at sige, at jeg er utrolig glad for de spørgsmål, jeg får der.
Da vi etablerede de regioner på tegnebrættet og kørte dem ud i offentligheden, sagde stort set alle folkevalgte: De regioner får ikke noget som helst at skulle have sagt, det vil vi ikke opstille til.
Det så nærmest ud, som om partierne overhovedet ikke ville indgive kandidatlister.
Sådan fremstillede man det i starten.
Og hvad er der nu sket?
I mit eget amt er der, for nu at tage Socialdemokratiet, en kamp i øjeblikket om pladserne på den socialdemokratiske liste til regionsvalget.
Der er en interesse for at opstille til disse regioner, der er uden sidestykke.
Så i hvert fald i lokalbefolkningen betragtes det som en god ting at få indflydelse på, hvordan sundhedsvæsenet i ens regionsområde skal drives, og det synes jeg er da meget, meget centralt.
Fru Pia Gjellerup kan gå ind og læse aviserne; der står om den netop stedfundne kamp om pladserne på den socialdemokratiske liste til regionsvalget i Sjællandsregionen, som jeg hører under.
Jeg skal svare ganske kort, for ellers kan vi gå ud i en langstrakt diskussion om kommunalreformen.
Det ligger sådan, når vi når datoen den 1. januar 2007, at hvis en region efter anmodning fra en kommune kører en institution videre på regionsniveau, er det ikke anderledes, end at det er under ansvar over for kommunen, at den gør det.
Så de er altså, kald det, hvad man vil, en slags driftsherrer på det.
Men det ligger sådan, at ansvaret på en lang række områder stadig væk ligger i kommunen, selv om regionen i praksis driver institutionen.
Line Barfod (EL), 2005-04-21:
Jeg spurgte såmænd bare fuld af undren, fordi hr. Poul Nødgaard i sin ordførertale sagde, at regionerne skulle beskæftige sig med sundhed og nogle få koordinerende opgaver derudover, og så nævnte han lidt på gymnasieområdet som en koordinationsopgave.
Så tænkte jeg: Hvor er hele socialområdet så blevet af?
Jeg kunne så ikke helt høre ud af hr. Poul Nødgaards svar her, hvor hr. Poul Nødgaard fik det til at passe ind sammen med, at regionerne kun har sundhed og lidt koordinering herudover.
Hvor bliver socialområdet så af med hensyn til forsyningsforpligtelsen og med udviklingsforpligtelsen på det sociale område?
Og så skal jeg bare sige, at det ikke er mig, der har fundet på at sige, at regionerne skulle behandles som statslige institutioner.
Det står i bemærkningerne til det lovforslag, vi behandler nu.
Poul Nødgaard (DF), 2005-04-21:
Det der med, at det er rent styret af staten, har jo så groet i Enhedslistens have, for det har aldrig været vores mening med regionerne og regionsrådene.
Meningen er naturligvis, at de på god demokratisk vis i de enkelte regioner skal finde ud af, hvordan de bedst styrer de opgaver, de har.
Der blev nævnt en ting om de sociale institutioner.
Nu mener jeg, at det fører lidt for vidt under det her lovforslag at gå dybt ind i kommunalreformen, men jeg kan dog alligevel, når nu spørgsmålet er rejst, oplyse, at forligskredsen på det sociale område, på handicapområdet har gjort sig de yderste anstrengelser for, at tingene skulle virke optimalt fra dag et.
Dag et er den 1. januar 2007, og derfor er det lavet sådan, at med hensyn til en hel del sociale institutioner, der egentlig skal overgå til kommunerne, har kommunerne ret til at sige, at de i en periode gerne vil have, at regionen driver det.
Det kan være 1-2 år, men kommunen kan altid hjemtage opgaverne.
Når vi har sagt ja til det, er det, fordi vi er meget, meget optaget af, at ingen forældre og andre, der er i berøring med handicap- og invalideområdet, på nogen måde med rette skal kunne sige, at det, der blev lavet vedrørende den kommunalreform, ikke var så godt, og at det har skadet deres børn og unge.
Det er det, vi vil prøve på at hindre ved netop at lave en mulighed for, at regionen i en kortere eller måske endda også en længere periode kan drive en social institution.
Det synes jeg egentlig vi skulle roses for i stedet for at skældes ud for, men sådan er livet jo lidt underligt en gang imellem.
Pia Gjellerup (S), 2005-04-21:
Jeg tolker Dansk Folkepartis holdning sådan, at de er glade for at have en statslig institution, som skal lede det danske sygehusvæsen, og at det er en sådan lidt underlig nødløsning, man har, nemlig at prøve at få det til at se ud som et nærdemokrati eller et led i det kommunale selvstyre, at man har været nødsaget til at lade folkevalgte sidde i ledelsen af disse nye regioner.
Mener hr. Poul Nødgaard virkelig, at det er en tilfredsstillende omgang med det danske demokrati, herunder det danske nærdemokrati?
Helge Adam Møller (KF), 2005-04-21:
Man gør regionerne til regionerne.
Det er jo en ny konstruktion, som vi ikke har haft direkte før.
Den er sammensat på en ny måde, får nogle nye opgaver, og folk er valgt på en anden måde.
Nej, de ikke valgt på en anden måde, men de får ikke de samme beføjelser som eksempelvis amtsrådsmedlemmer, så derfor ved jeg ikke rigtig, hvad man kan sammenligne med.
Vi har skabt noget nyt, fordi vi mener, at det bl.a. og først og fremmest vil give os et endnu bedre sundhedsvæsen i Danmark.
Christian Mejdahl (V), 2005-04-21:
Det forslag vil jeg ikke forholde mig til på nuværende tidspunkt.
Lad os få spørgsmålene stillet i udvalget, og så tager vi en debat om dem og får i øvrigt spørgsmålene sendt af sted til dem, som skal besvare dem.
Jeg tror, at vi vil få en udvalgsbehandling, som blotlægger de dunkle spørgsmål, der eventuelt er.
Afstemning
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-04-21:
Jeg går ud fra, at de fleste har fulgt så meget med, at de ved, at jeg har særstandpunkter, når det drejer sig om kommunalreformen.
Men det er altså ikke dem, jeg forfægter i dag, selv om oppositionen jo har gjort det her til en hel debat om den kommunale reform.
Jeg står her i dag som Venstres ordfører, og uanset hvad jeg mener om kommunalreformen, er det en logisk konsekvens.
Vi indfører noget nyt.
Hvad er regionerne, spørger fru Pia Gjellerup om.
I juridisk forstand, i statsretlig forstand, eller hvad fru Pia Gjellerup vil kalde det, er det et nyt folkevalgt organ, som bliver valgt ved direkte valg, og som får tillagt opgaver ved lov.
Sådan opfatter jeg regionerne.
Det er noget nyt, og det kan fru Pia Gjellerup ikke lide; det skal jeg ikke udtale mig om hvad jeg synes om.
Jeg kan bare sige, at det er Venstres politik, at sådan er det blevet.
Det er en ny konstruktion, og så skal der ske nogle ændringer i ombudsmandsloven og i revisorloven, sådan er det.
Poul Nødgaard (DF), 2005-04-21:
Det her er da ret interessant.
Når det er fru Birthe Rønn Hornbech selv, der bringer statsministeren ind i diskussionen ...
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-04-21:
Jeg vil slet ikke udtale mig om forholdet mellem statsministeren og mig.
Det tror jeg fru Elisabeth Arnold har bedst af ikke at høre om.
Poul Nødgaard (DF), 2005-04-21:
Socialdemokratiet kan udlægge det på den måde, de vil, med hensyn til de regioner, men da de skulle have bestemmelse over vores sundhedsvæsen og sygehusvæsen, som jo er meget en fundamental del af det offentlige liv i Danmark, følte vi også, at det var rigtigt, at der sad et folkevalgt led.
41 medlemmer bliver der i hver region, uanset hvor store regionerne er, og det er op til disse regioner at prøve at styre sygehusog sundhedsvæsenet på en fornuftig måde.
De får ikke nogen skatteudskrivningsret, og vi har også været helt enige om i forligskredsen, der består af regeringen og Dansk Folkeparti, at vi skulle gå fra tre til to skatteniveauer i Danmark.
Det har vi gjort, og det synes jeg er ganske udmærket.
Jeg vil også gerne understrege over for fru Pia Gjellerup, at disse regioner ikke får en stribe udvalg, som de nuværende amter og kommuner har.
De får kun et enkelt udvalg, et forretningsudvalg, som skal tage sig af hverdagen i regionerne.
Elisabeth Arnold (RV), 2005-04-21:
Jeg vil ønske, at fru Birthe Rønn Hornbechs indflydelse på statsministeren fremover vil være lige så stor, som den åbenbart har været i denne sag.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-04-21:
Jeg har også forstået, at statsministeren er nået til den konklusion, at det var noget, han ville nøjes med at lufte.
Elisabeth Arnold (RV), 2005-04-21:
Jeg vil sige til fru Birthe Rønn Hornbech, at jeg bliver lidt forvirret.
Er det ikke rigtigt, at statsministeren også har luftet ønsket om at få borg mestres økonomiske interesser registreret, eller husker jeg forkert?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-04-21:
Jeg kan høre, at hr. Ole Sohn ikke kan forstå det.
Hr. Ole Sohn kan, fordi han er socialist, ikke forstå, at vi i Venstre tager det danske folkestyre meget alvorligt, og at vælgerne er vores arbejdsgivere.
Vi viser ikke ben, fordi nogen er bange for pressen herinde.
Jeg viser ikke ben for pressen, det gør jeg ikke.
Det har hr. Ole Sohn åbenbart behov for, og så kan han bare gøre det, men han skulle lade være at tvinge andre.
Jeg er altså så nødt til at sige: Det er ganske usandt, når hr. Ole Sohn nu prøver at efterlade det indtryk, at statsministeren på noget tidspunkt har sagt eller er blevet citeret for, at han støtter en tvangsordning.
Det eneste, statsministeren har udtalt om en tvangsordning, er, at han er imod.
Ole Sohn (SF), 2005-04-21:
Jeg vil ikke afvise, at statsministeren har skiftet holdning.
Det sker jo i mange sager her på det seneste, hvor statsministeren siger ét den ene dag og ændrer opfattelse den næste dag.
Så det undrer mig ikke.
Jeg hæfter mig bare ved, hvad han har sagt og er refereret for i aviserne og dagbladene, altså den dagspresse, som regeringen ønsker at støtte så voldsomt meget.
Der har han tilkendegivet, at han mener, at det ville være fair og rimeligt, at Folketinget vedtager det samme.
Man kunne også gøre det, man gør i Norge.
Der er det faktisk sådan, at ikke bare stortingsmedlemmerne, men alle landets borgeres selvangivelser er offentligt tilgængelige.
Når SF mener, at det er vigtigt, at det bliver en pligt for folketingsmedlemmerne, er det, fordi det, når vi lovgiver – vi er jo lovgivere – da er lidt væsentligt at vide, om der ligger økonomiske interesser til grund for de holdninger, vi har.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-04-21:
Det er slet ikke et spørgsmål om, hvad der er rimeligt og ikke rimeligt, for det er noget, vælgerne afgør.
Hvis min valgkreds spørger mig ud om mine økonomiske forhold, og om jeg vil blive ved med at være kandidat, kan jeg jo tage stilling til, om jeg vil svare dem, men det er ikke noget, en del af Folketinget skal bestemme over andre folketingsmedlemmer.
Når jeg sagde, at det havde slagside, var det med hensyn til den frivillige ordning.
En tvangsordning kunne jeg aldrig drømme om at gå med til.
Det er en af de helt grundlæggende folkestyreholdninger, vi har i Venstre.
Men under den frivillige ordning – nu har jeg siddet i Udvalget for Forretningsordenen i en halv snes år – har jeg sammen med andre prøvet at få afsløret, hvor ensidig den måde, man registrerer på, er.
Hr. Ole Sohn afslører så også en forfærdende mangel på forståelse af, hvad forskellen mellem det folkevalgte Folketing og det, statsministeren kan efter grundloven, er.
Statsministeren har jo det prærogativ efter grundloven, at han kan udnævne de ministre, han vil, og han kan afskedige dem, hvis han ikke kan lide deres næse eller hårfarve.
Man kan så bare lade være med at sige, at man vil være minister, så enkelt er det.
Det er overhovedet ikke den samme problemstilling.
Jeg har spurgt statsministeren, og han har faktisk på et pressemøde for nylig afvist den her ordning.
Sådan er det.
Pia Gjellerup (S), 2005-04-21:
Nu har jeg ikke hørt, at der var nogen fra oppositionen, der kom rendende og mente, at regionerne fremtidigt ikke vil være en del af det kommunale selvstyre.
Det er jo netop det oppositionen mener det er.
Jeg er meget glad for at få bekræftet, at fru Birthe Rønn Hornbech mener, at regionerne er en vigtig del af det danske folkestyre.
Derfor kan jeg ikke få det til at stemme overens med, at fru Birthe Rønn Hornbech ikke mener, at det er en del af det kommunale selvstyre.
Hvad er det så?
Jeg vil også gerne høre, om fru Birthe Rønn Hornbech mener, at det ud fra en demokratisk betragtning er acceptabelt fremtidigt at behandle et folkevalgt organ, regionerne, som en statslig institution, altså at sætte Rigsrevisionen til at revidere folkevalgte.
Det vil ikke stemme overens med min opfattelse af fru Birthe Rønn Hornbechs holdninger i andre sammenhænge.
Ole Sohn (SF), 2005-04-21:
Først vil jeg lige sige til Venstres ordfører, at vi er meget åbne over for at opkvalificere forslaget, så hvis fru Birthe Rønn Hornbech har ideer til, hvordan det kan udbygges, ser vi meget gerne på det.
Det undrer mig lidt, at Venstres ordfører så kategorisk afviser det.
For dybest set ligger det her forslag jo i fin forlængelse af statsministerens politik på området, og i øvrigt er det i fin forlængelse af statsministerens og beskæftigelsesministerens opfordring til Folketinget om at vedtage samme regler, som er gældende for ministre.
Jeg vil dog sige, at jeg er uenig med statsministeren i, at man skal snage i ægtefællers private forhold.
Det må være den enkelte ministers og det enkelte folketingsmedlems ansvar.
Vi er jo en arbejdsplads, som fru Birthe Rønn Hornbech siger, men vi kan vel også vedtage nogle samfærdselsregler.
Line Barfod (EL), 2005-04-21:
Jeg er glad for tilslutningen fra ordføreren for forslagsstillerne til, at vi kan tage os den fornødne tid.
Jeg skal bare høre, om ordføreren for forslagsstillerne så også er enig i, at det under udvalgsarbejdet er væsentligt at få afklaret, hvad regionerne egentlig er for en størrelse.
Det vil være en væsentlig del af udvalgsarbejdet at få afklaret det her spørgsmål.
Christian Mejdahl (V), 2005-04-21:
Med hensyn til tidsintervallet skal lovforslaget og beslutningsforslaget, som vi behandler her, træde i kraft samtidig med kommunalreformen.
Derfor er der formentlig ingenting til hinder for, at vi kan tage den fornødne tid til det, men vi har bare skønnet, at det var praktisk og naturligt, at de blev behandlet, samtidig med at vi behandlede kommunalreformforslagene i Folketinget i øvrigt.
Pia Gjellerup (S), 2005-04-21:
Jeg vil stille et spørgsmål til, jeg ved ikke, om jeg skal sige ordføreren, hr. Christian Mejdahl eller Folketingets formand; jeg kan vel holde mig til ordfører for forslagsstillerne.
Er han enig med mig i, at der teknisk set ikke er nogen vanskeligheder med at behandle og gennemføre dette forslag i næste folketingssamling?
Der er jo ikke noget at revidere før i 2007, og på nuværende tidspunkt er der ikke på nogen måde en antydning af, hvad det er for en økonomi, Rigsrevisionen skal have til sin rådighed med den foreslåede udvidelse af Rigsrevisionens opgaver.
Forslaget peger jo udtrykkeligt på, at det vil man først have, når der skal lægges budget for 2007, og det sker jo som bekendt først med de første rids i foråret 2006.
Christian Mejdahl (V), 2005-04-21:
Forslagene er jo fremsat af præsidiets medlemmer efter indstilling fra statsrevisorerne, og vi har fremsat forslagene til fri debat.
Med hensyn til de enkelte ordføreres bemærkninger skal jeg kun kommentere ganske lidt.
Fru Pia Gjellerup mener, at de er kommet i en forkert rækkefølge, hvis jeg forstod fru Pia Gjellerup rigtigt.
Vi har i præsidiet skønnet, at de skulle lægges frem nu, samtidig med at lovforslagene om kommunalreformen i sin helhed var fremme.
Om det her bliver en foreløbig førstebehandling vil jo vise sig i udvalget.
Nu tager vi en udvalgsbehandling, og jeg kunne høre, at fru Elisabeth Arnold og hr. Ole Sohn var inde på, at det formentlig var en nødvendig konsekvens, og at man ville afvente den politiske behandling i udvalget.
Det bliver der i allerhøjeste grad mulighed for.
Nu vil de her forslag blive sat på dagsordenen til UFO-mødet den 27. april.
Så må vi få de spørgsmål frem, som det er relevant at få frem, og behandle dem i den rækkefølge og i den takt, som vi nu kan nå frem til i udvalget.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-04-21:
Måske i meget stærk modsætning til Socialdemokratiet har Venstre altid haft det sådan, at man godt kan sende en ordfører på talerstolen, der ikke dækker Venstres holdning, når det drejer sig om det personlige synspunkt.
For naturligvis kan jeg stå her som Venstres ordfører og forfægte Venstres holdning, altså forfægte det forslag, som er en konsekvens af kommunalreformen, og jeg ved nøje, hvad jeg sagde.
Jeg sagde: Denne nye konstruktion er for mig og for Venstre en meget vigtig del af det danske folkestyre.
Jeg har ikke kommenteret, om det er en del af det kommunale selvstyre.
Der er ikke pålagt den danske stat nogen pligt til at have to instanser af kommunalorganer, overhovedet ikke.
Man er helt galt afmarcheret.
Jeg har så valgt at tage den saglige del af kommunalreformen med hensyn til retssikkerhed og den slags.
Men jeg kan jo høre, at oppositionen bare tager det hele.
Man skal bare være imod, selv om det også er et revisionsforslag.
Det synes jeg ikke er særlig konstruktivt.