runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-03:
Det er svært at frigøre sig fra en fornemmelse af, at man har siddet rundt om bordet, og så har man gnægget, når man har fundet ud af, hvordan man kunne være rigtig snedig, for de fleste af os ser det her som en meget tydelig, entydig politisk prioriteret tematisk forskningsindsats.
Som ordføreren vil have bemærket, er der meget stor enighed i Folketinget om, at det vil være fornuftigt at blive ved med at forske i den kolde krig.
Så det er ikke det, der er sagens genstand her.
Det, der er sagens genstand, er, at man har vredet begreberne i en sådan grad, at de plastisk set er lige ved at gå fuldstændig i opløsning, når man kalder det her for basismidler, for at kunne komme uden om at bruge en forskningsrådsstruktur, der er sat i verden for at kvalificere den forskning, der foregår.
Er det ikke betænkeligt set ud fra De Konservatives synspunkt, at man på den måde sniger sig igennem, for at man kan være sikker på, at det er nogle særligt politisk udpegede, der kommer til at bestemme, hvem det er, der skal forestå den her forskning?
Jesper Langballe (DF), 2006-03-03:
Jo, men i en række tilfælde kan det da være betydningsfuldt og inspirerende, at man er i et bredere forskningsmiljø, især hvis der er en hyggelig kantine.
Men i en lang række tilfælde er det faktisk bedøvende ligegyldigt, og det vurderer vi at det er i det her tilfælde.
Det er klart, at de forskere, der bliver ansat ved det koldkrigscenter, af sig selv søger kontakt med dem, som de kan hente noget hos.
Forskere er ikke pattebørn, der sådan skal nurses og hele tiden være omgivet af selskab.
Det er voksne mennesker.
Ole Sohn (SF), 2006-03-03:
Det er en ret besynderlig form for argumentation at sige, at man vil lægge et center i Forsvarsakademiet, fordi det skal være et sted, hvor der er et miljø.
Forsvarsakademiet siger jo, at de ingen ekspertise har på området.
Så er det da helt ulogisk at lægge det der.
Så siger ministeren, at det gøres, fordi man kan lave administrative besparelser, idet man lægger det i et center, hvor der i forvejen er nogle ansatte.
Hvis det nu var Syddansk Universitet, Københavns Universitet eller et andet universitet, var der vel også et fagligt miljø dér, som kunne give nogle administrative besparelser og en synergi med andre forskere.
Men det egentlige spørgsmål er: Hvad er grunden til, at det ikke er videnskabsministeren, der skal udpege bestyrelsen, men forsvarsministeren?
Og hvorfor cutter man armen af, altså cutter armslængdeprincippet?
Det er jo forsvarsministeren, der skal udpege alle 5 i bestyrelsen.
Det er da en besynderlig form for selvstændighed, at en minister skal udpege alle 5; godt nok skal de 2 indstilles eksternt, men de 5 bliver udpeget af ministeren.
Helge Sander (V), 2006-03-03:
Jamen i den her situation har vi jo netop foretaget det valg, jeg nu har beskrevet op til flere gange, at vi har brugt den mulighed, som er i forskningsrådgivningsloven, som er blevet brugt ved tidligere lejligheder også af hr. Rasmus Prehns parti.
I den aktuelle situation har vi foretaget det valg, at vi gerne vil lave en fokuseret indsats i et center.
Det gives der så mulighed for i forskningsrådgivningsloven, og det er det, vi benytter os af.
Per Clausen (EL), 2006-03-03:
Det kunne nu alligevel være interessant, hvis der bag regeringens og Dansk Folkepartis forslag og aftale om finansloven lå en seriøs undersøgelse af, at det lige præcis var på det her felt, der var brug for forskning, og at det ikke var sådan, at både Dansk Folkeparti og regeringspartiernes ledende medlemmers eneste argument var, at den undersøgelse, man havde fået gennemført, gav et forkert resultat.
Men lad nu det være.
Kunne videnskabsministeren ikke løfte sløret for, hvorfor man har anbragt det her center under en institution, som – det fremgår af det svar, ministeren selv har givet mig – ingen kompetence har på det område, der skal undersøges.
Det er dog alligevel en anelse usædvanligt.
Christine Antorini (S), 2006-03-03:
Det er en debat, vi har set frem til i kredsen mellem Socialdemokraterne, De Radikale, SF og Enhedslisten, fordi det er uhyre vigtigt, hvad der kommer til at ske med centrene for videregående uddannelser.
Ikke bare fordi det er centre, men fordi der er rigtig mange unge mennesker allerede i dag, der er i gang med at tage en professionsuddannelse, og som vil blive påvirket af, hvad det er for nogle tanker, regeringen gør sig om udviklingen af centrene for videregående uddannelser.
Det betyder, at den politiske debat, man helt naturligt måtte forvente der kunne være her i Folketingssalen, er rykket over til nogle steder, hvor politikerne ikke deltager i de drøftelser, og så kan vi ellers vente på, at der kommer et eller andet forslag fra regeringen.
Men vi synes, at hvad der kommer til at ske med hele det professionsrettede uddannelsesområde, er så vigtigt, at vi ønsker en drøftelse af det her i salen i dag.
Strukturen: Hvordan udstikker vi en klar ledelsesstruktur med en selvstændig profil, som matcher de regionale uddannelsesbehov, samtidig med at vi får en landsdækkende profil?
Så ønsker vi og håber, at regeringen vil løfte lidt af sløret for økonomien, og at der kommer et stabilt økonomisk fundament for professionsuddannelserne.
Endelig håber vi, at regeringen løfter sløret lidt for uddannelsernes indhold; hvordan man sikrer sig, at der reelt kommer en ordentlig sammenhæng med hensyn til forskningstilknytningen til de praksisnære områder.
Og vigtigst måske: at regeringen også vil løfte sløret bare en lille smule for, hvordan man har tænkt sig at sikre, at der kommer et bredt uddannelsesudbud også langt uden for de store byer, så vi sikrer, at alle unge mennesker kan få en god professionsrettet uddannelse.
Vi ser frem til debatten og håber på at høre lidt her, inden vi skal vente på, at der kommer en færdig rapport fra Globaliseringsrådet.
Besvarelse
Christine Antorini (S), 2006-03-03:
Nu er det lidt svært at lade regeringens forslag til vedtagelse indgå i de nærmere drøftelser, for som jeg hørte det, var det: Vi vil ikke sige noget som helst, før vi er færdige med drøftelserne med Globaliseringsrådet, og så vil vi godt delagtiggøre jer andre i vores overvejelser.
Derfor er jeg nødt til at spørge ordføreren lidt mere præcist om den eksisterende CVU-sektor.
Noget af det, som mange i CVU-sektoren har brug for lidt pejling på, og som vi også er interesserede i for at udvikle kvaliteten af CVU’erne – det er der jo ikke nogen uenighed om mellem partierne her i Folketinget – er: Hvad er det for typer af samarbejde, der giver mening, hvis målet er at profilere det over for unge mennesker, der gerne skulle have lyst til at tage en professionsrettet uddannelse?
Er det, at man laver ganske få, men meget store CVU’er eller højskoler, seks til otte højskoler, hvor alle uddannelser er der?
Eller er det det, som sker i øjeblikket, hvor der tages udgangspunkt i de regionale behov, og hvor man ser, at det nogle steder er pædagoguddannelserne, der samler sig, og at der andre steder er en merkantil, teknisk søjle?
Er det forskelligheden, man vil lægge vægt på i regeringen, eller skal alle uddannelserne være i de her få store konstruktioner?
Tina Nedergaard (V), 2006-03-03:
Jeg repræsenterer partiet Venstre, og det er således også partierne, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Venstre, der har fremsat et forslag til vedtagelse, og ikke regeringen.
Den forholder sig i øvrigt slet ikke til Globaliseringsrådets arbejde.
Det, vi konstaterer med forslaget til vedtagelse, er, at regeringen har lagt op til en proces.
Regeringen kommer med et oplæg, som vil blive drøftet med interessenterne rundtomkring i omverdenen, det vil sige institutioner og andre regionale interessenter, og derefter vil vi drøfte – selvfølgelig med de øvrige partier, der ønsker at være med til at drøfte det – hvordan vi på baggrund af de høringssvar, der kommer ind, kan skabe en institutionsstruktur, som imødekommer de uddannelsespolitiske mål, vi har.
Det er der lagt op til nu.
Vi vil ikke kortslutte en høringsproces ved at diktere her fra Folketingets talerstol i dag, hvad der skal ske.
Christine Antorini (S), 2006-03-03:
Så er jeg nysgerrig efter at høre lidt mere om, hvad Venstres ordfører mener om området.
For jeg går ud fra, at Venstres ordfører har en mening, også selv om der er noget, der skal handles af i Globaliseringsrådet først.
Derfor vil jeg gentage mit spørgsmål: Synes Venstres ordfører, at det er en god udvikling, der sker i øjeblikket, hvor CVU’erne rent faktisk samler sig, muligvis til færre CVU’er?
Er det vigtigste, at der kommer en klar faglig profil, eller er det vigtigste, at der kommer en udvikling ligesom CVU Vitus Bering, hvor man har erhvervsuddannelserne og videre op?
Er det en god idé, at man har en profil, når det gælder pædagogområdet?
Hvad er det egentlig for en udvikling, som Venstres ordfører kan se giver perspektiv, hvis endnu flere unge mennesker skal have lyst til en professionsuddannelse?
Tina Nedergaard (V), 2006-03-03:
Nu kan der være forskellige opfattelser af, hvordan man bedst sikrer det.
I Venstre er vi meget optagede af, at når der skal ske ændringer i institutionsstrukturen, er det noget, der entydigt støtter den faglighed, der skal være i den enkelte uddannelse.
Det kan så i nogle tilfælde være, at man har et smallere felt, og andre steder har man et bredere felt.
Jeg er simpelt hen ikke parat til i dag på Venstres vegne at diktere noget herfra, for gør jeg det, er det jo ikke særlig interessant for de mange institutioner og aktører, der nu regionalt får en mulighed for at give deres besyv med, overhovedet at bruge energien på det.
Hvis det var sådan, at vi var fuldstændig afklarede med, hvor vi vil hen, er det jo at stikke blår i øjnene på folk, når vi laver en høringsproces.
Vi er meget tilfredse med den proces, der er lagt op til her, og vi er meget spændte på, hvad der kommer ud af den.
Min egen personlige opfattelse og Venstres opfattelse er, at vi i Folketinget kun kan blive klogere.
Vi vil næppe blive dårligere stillet i forhold til beslutningsprocessen ved at få noget mere at vide fra lokalområderne.
Thomas Krog (SF), 2006-03-03:
Nu er det at have en holdning ikke det samme som at ville diktere ting.
Jeg synes, at det er rart, når man laver en høringsproces, kommer med nogle holdninger, som folk rundtomkring kan spille op ad.
Det er jo et væsentligt område.
Det er det på landsplan, men det er det også, når man ser på det regionalt og lokalt.
Tina Nedergaard (V), 2006-03-03:
Jeg synes faktisk, at hr. Thomas Krog netop peger på et dilemma, der kan være, når vi diskuterer institutionsstrukturer, nemlig på den ene side hensynet til nogle meget stærke faglige miljøer, som typisk også vil være større miljøer, og på den anden side hensynet til, at man kan rekruttere lokalt, og at der er gode uddannelsesmuligheder lokalt.
Det er det dobbelthensyn, hvor vi i Venstre er meget interesserede i at høre, hvad man regionalt mener om, hvordan man vægter de to hensyn mod hinanden.
Det kan f.eks. være i det nordjyske, hvor vi begge er fra, hvor der kan være nogle hensyn til, at man ønsker at fastholde nogle uddannelsessteder, hvilket jeg er meget enig i, men det kan godt være, at det kan ske i en sammenhæng med, at der bliver skabt et fagligt miljø omkring en større og stærkere institution, samtidig med at de lokale uddannelsessteder fastholdes.
Det mener vi i Venstre er meget afgørende at tage ind i overvejelserne.
Det er derfor, vi lægger op til den meget åbne proces.
Thomas Krog (SF), 2006-03-03:
Det er nogle spændende overvejelser, som jeg bestemt godt kan tilslutte mig, altså at oprette et stærkt fagligt miljø og så have mulighed for at uddanne sig andre steder også.
Et af de problemer, som kan opstå i den sammenhæng, er, at det kan komme til at koste nogle penge.
Er det et problem, som Venstre også anerkender og er villig til at gøre noget ved, eventuelt ved ekstra bevillinger, for at fastholde nogle af de lokale uddannelsessteder, hvor der er langt til de centrale steder?
Tina Nedergaard (V), 2006-03-03:
Hr. Thomas Krog har ret i, at der kan være den der overvejelse om, hvorvidt det er for dyrt at have et lokalt uddannelsessted.
Men det, vi har set f.eks. i erhvervsskolesektoren, er, at det er lykkedes at få de meget store faglige miljøer, men hvor to selvstændige erhvervsskoler har sagt, at man gerne vil indføre noget specialisering inden for et område – det kan være jord til bord-indgangen – mens man ovre i et andet område gerne vil have byggeriets indgang.
Derfor har man på mange måder styrket ekspertisen uden at gå på kompromis med de lokale uddannelsestilbud.
Vi har oplevet, at det blev meget positivt modtaget, og det har været med til at styrke fagligheden i erhvervsuddannelsen, uden at det har været på bekostning af netop den lokale rekruttering, som vi tillægger stor betydning.
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-03:
Som de andre ordførere vil jeg også registrere Venstres helt nye strategi: at man ingen holdning har.
Det er en ny strategi fra Venstres side, og det anerkender jeg fuldstændig.
Jeg har den bekymring, at når Venstre får en holdning, vil det være regeringens holdning; så vil det ikke være en dialoginspireret holdning eller en holdning, der er inspireret af høringen.
Det vil være regeringens holdning.
Det er selvfølgelig også et sikkert spil, det kan man rolig sige, men måske en lille smule anderledes end det, vi har været vant til, specielt da CVU’erne blev dannet, hvor Venstre jo havde meget, meget, meget stærke holdninger til, hvad der måtte være af bindinger, og bestemt hvad der ikke måtte være af bindinger.
Hvad er det, der har gjort, at Venstre er kommet fra at have holdninger til CVU’er til absolut ingen holdning at have?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er affødt af ordførerens redegørelse for strukturen på erhvervsuddannelsesområdet.
For det er i hvert fald en model, som vi ikke har haft på bordet før i forhold til forskellige strukturelle konstruktioner.
Tina Nedergaard (V), 2006-03-03:
Nu bringer fru Margrethe Vestager ind i debatten, at man åbenbart skal uddannes til sygeplejerske i én region og måske til lærer i en anden region eller til pædagog i en tredje region.
Men det, jeg havde i tankerne, var f.eks. Aars- og Aalborg-skolerne, som har deltes om nogle kompetencer inden for erhvervsskolesektoren.
Så det behøver ikke at medføre så stor en geografisk afstand, som fru Margrethe Vestager måske ønsker.
Det, der er interessant for os, er ikke at lægge os fuldstændig fast på et nøjagtigt billede.
Man kan godt sætte sig ned og tegne et nøjagtigt billede af, hvordan man vil have institutionsstrukturen i Danmark.
Det, der er afgørende for os i den proces, vi er i nu, er, at vi netop tager hensyn til de to målsætninger, vi har.
Og det er de målsætninger, der bliver afgørende for Venstres stillingtagen i den her sag.
Det er på den ene side at skabe faglige miljøer, som sikrer, at vi har uddannelser i verdensklasse, og at vi får det bedst mulige ud af ressourcerne, så den enkelte studerende oplever, at der er nok til rådighed til, at man kan få en god uddannelse med sig.
Det er det ene hensyn.
Men der er også det andet hensyn, og det håber jeg fru Margrethe Vestager vil anerkende, og det er, at der også er adgang til uddannelse i de mere sparsomt befolkede områder af Danmark.
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-03:
Nu er Folketingets debatregler så hensigtsmæssige, at vi nu diskuterer, hvad Venstres ordfører siger, og når jeg så får ordet som radikal ordfører, diskuterer vi, hvad Det Radikale Venstre mener.
Derfor vil jeg gerne have mig frabedt at få lagt i munden, hvad Det Radikale Venstre mon måtte mene, for det får ordføreren anledning til at spørge mig om senere.
Jeg synes, det ville være interessant at få uddybet, hvad der kan være konsekvensen af at opfylde de to principper på samme tid.
Jeg synes nemlig, det er lidt svært at gennemskue, om Venstre f.eks. er villig til at afsætte ressourcer til, at der kan være miljøer i verdensklasse også i det, ordføreren kalder sparsomt befolkede områder af Danmark.
Det er jo det, der så at sige er spændingsfeltet: på den ene side at få det bedste ud af ressourcerne – stordriftsfordele og stærke faglige miljøer med mange studerende – og så på den anden side sørge for, at man også har stærke faglige miljøer, hvor der er færre studerende.
Det er meget ofte et økonomispørgsmål.
Er Venstre klar til at stabilisere økonomien på CVU-området og sørge for, at der også er en selvstændig økonomi til det, ministeren også fremhævede som vigtigt, nemlig forskningstilknytningen, videnskabelsen og de videnscentre, som det er nødvendigt at have for at have et stærkt fagligt miljø?
Tina Nedergaard (V), 2006-03-03:
Det er jo sådan, at når man taler om ressourcer, hvilket er relevant, naturligvis er det det, så sker der det i det uddannelsessystem, vi har i dag – det gælder jo desværre fag- og ungdomsuddannelserne helt op på topniveau – at vi bruger mange ressourcer på en uddannelse, som det unge menneske alligevel vælger fra, falder fra, hvor vedkommende mister modet og ikke gennemfører.
Så skal den unge igen i gang med en ny uddannelse, og på den måde bliver der faktisk brugt mange ressourcer, uden at man nødvendigvis kan se resultatet i form af en højere kvalitet på den uddannelse, vedkommende så aktuelt er i gang med.
Derfor er det en entydig målsætning for Venstre, at når vi laver en institutionsstruktur, så imødekommer den behovet for faglige miljøer, som øger sandsynligheden for, at man kommer igennem uddannelserne, altså at der bliver taget hånd om den studerende, som går der, og at man kommer igennem med en god kvalitet, således at vi får en bedre ressourceudnyttelse.
Det er nemlig uhensigtsmæssigt både for den studerende og også samfundsøkonomisk, at mange ressourcer i dag faktisk løber lidt ud i sandet, fordi man ikke har formået at få den unge til at gennemføre.
Så det er også et hensyn, der vil indgå i vores videre overvejelser.
Martin Henriksen (DF), 2006-03-03:
Det sikrer vi ved at skabe en ordentlig grundskole, for her lægges fundamentet for fremtiden.
Med det nye forlig om folkeskolen er der skabt et godt grundlag for videreuddannelse.
Det er oplagt, at Folketinget i fællesskab gør en indsats for, at flere gennemfører en uddannelse og får reelle muligheder for at opkvalificere sig livet igennem.
Derfor er det naturligt at se på, hvordan vi kan gøre uddannelsessystemet bedre, end det er i dag.
Vi skal have en udvikling, der tager udgangspunkt i sammenhængen mellem forskning, udviklingsprojekter og grund-, efter- og videreuddannelse.
Hvis der i en region på tværs af de forskellige uddannelser er en vilje til at arbejde sammen og ikke mindst en faglig god grund til det, er det den rigtige vej at gå.
Der er allerede ude i uddannelsessystemet medarbejdere og ledere, der arbejder ihærdigt og seriøst.
Derfor er det op til os politikere at understøtte deres engagement og give gode og fornuftige rammer, inden for hvilke de kan skabe den nødvendige dynamik, viden og faglighed til gavn for Danmark.
Det er vigtigt, at uddannelsessystemet er i stand til at løfte de opgaver, som hele tiden ligger ude i fremtiden og venter på os.
Uddannelsessystemet er den vigtigste kilde til velfærd og velstand i Danmark.
Det er igennem uddannelse, at vi får skabt et fundament, som arbejdsmarkedet kan bygge videre på, og det fundament er efter min overbevisning til stede i dag.
Spørgsmålet er så, hvordan det kan blive bedre.
Danmark skal være et foregangsland, når det kommer til uddannelse.
Midlerne kan og vil uundgåeligt blive diskuteret, og spørgsmålet er for Dansk Folkepartis vedkommende et åbent spørgsmål forstået på den måde, at vi er villige til at diskutere, hvilke redskaber og instrumenter der skal bruges eller eventuelt opfindes for at gøre systemet bedre.
Dansk Folkeparti ønsker et højt fagligt niveau på uddannelserne; vi ønsker en bedre sammenkobling mellem teori og praktik i uddannelserne; vi lægger vægt på samarbejde mellem de forskellige uddannelser, såfremt det fagligt set er fornuftigt.
Det er Dansk Folkepartis opfattelse, at Danmark er bedst tjent med, at et bredt flertal i Folketinget bakker op om uddannelsespolitikken.
Dog er det indholdet og ikke de brede forlig, der er det vigtigste for Dansk Folkeparti.
Hvis vi skal fremme en kultur hos unge danskere, og hvis vi skal give dem lyst til at lære og lyst til at fordybe sig, så er det i folkeskolen, vi skal starte.
Derfor vil jeg også benytte lejligheden til at komme ind på den nye formålsparagraf, hvor det netop står skrevet, at folkeskolen i samarbejde med forældrene skal give eleverne kundskaber og færdigheder, der forbereder dem til videreuddannelse og giver dem lyst til at lære mere.
Dermed er grundlaget lagt, og det er Dansk Folkeparti godt tilfreds med, og det mener vi også at uddannelsessystemet generelt har grund til at være.
I Dansk Folkeparti er vi ligeledes tilfredse med, at regeringen giver udtryk for, at den i samarbejde med de relevante aktører på området og i samarbejde med Folketingets partier lægger op til en drøftelse af det videre forløb til foråret.
Det var ordene.
Christine Antorini (S), 2006-03-03:
Nu håber jeg, at den brede aftale rækker ud over den normale VKO-blok, altså at man også gerne vil have en dialog med de øvrige partier om det, så der kan komme en rigtig bred aftale om det.
Jeg har et spørgsmål til Dansk Folkeparti.
Regeringen har jo i forhold til Globaliseringsrådet spillet ud med, at centre for videregående uddannelse skal laves om til 6-8 højskoler.
Det er jo væsentlig færre end det antal CVU’er, der er i dag, hvor der er 22 CVU’er.
Og dernæst: Hvad vil Dansk Folkeparti gøre for at sikre, at der fortsat er uddannelsessteder også i de mere tyndt befolkede dele af Danmark, sådan at der ikke skal nedlægges f.eks. endnu flere små lærer- og pædagogseminarier?
Martin Henriksen (DF), 2006-03-03:
Først vil jeg bekræfte, at vi som udgangspunkt ønsker et bredt forlig om uddannelsespolitikken her i Folketinget, men selvfølgelig også, at det vigtigste er, vi kan nå de mål, vi sætter os.
Jeg vil ikke sige, at vi ubetinget er enige i den linje, regeringen lægger.
Jeg synes også, at man må kigge på, hvad de forskellige aktører på området siger der fagligt set er fornuftigt, men også et eller andet sted på, hvad der er attraktivt for unge mennesker: om flertallet af unge mennesker ønsker et uddannelsessted, et forum, hvor der fagligt set er en meget stringent linje, eller om de ønsker et forum, hvor der er flere forskellige slags uddannelser; om det måske er attraktivt.
Så jeg synes, der er flere forskellige ting, der spiller ind.
Vi vil selvfølgelig også kigge på, hvordan man kan sikre, at der ude i lokalområderne er attraktive uddannelsestilbud.
Christine Antorini (S), 2006-03-03:
Jeg synes, det er meget positivt, at Dansk Folkeparti vil tage udgangspunkt i, hvordan de regionale uddannelser og uddannelsesbehov ser ud, sådan at det ikke bliver et princip om et antal, men om, hvordan man faktisk får løftet kvaliteten i professionsuddannelserne.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge, om Dansk Folkeparti også har gjort sig nogle overvejelser om, hvorvidt målet – uanset hvor mange højskoler, eller hvad vi nu kommer til at kalde dem, der skal være – er, at de skal repræsentere hele viften af professionsuddannelser, både de merkantile, tekniske, og også at man får nogle ungdomsuddannelser ind under, erhvervsungdomsuddannelser.
Eller vil Dansk Folkeparti også her sige: Jamen lad os kigge på, hvor der er nogle uddannelsestraditioner, hvor der er nogle eksisterende velfungerende institutioner, og bruge det som afsæt?
Så er det den store bredde eller lidt mere, at man kigger på de konkrete uddannelsesbehov?