runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Egil Møller (DF), 2000-10-25:
Hr. Ole M. Nielsen er jo erhvervsordfører for sit parti.
Jeg vil spørge erhvervsordføreren samtidig: Er det ikke et problem, at man kan få nogle forretninger, som har nogle driftige indehavere, som så pludselig ser, at deres forretnings omsætning, inden året er omme, er ved at nå toppen af, hvad den må, så de bliver nødt til at lukke de søndage, de ellers ville have åbent?
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-10-25:
Jo, jeg synes godt, der kan være et lille problem dér.
Men sådan er det jo, når man har grænser, når man laver lovgivning. Så opstår der nogle små uhensigtsmæssigheder, og det der synes jeg da godt nok er lidt uhensigtsmæssigt. Nu kunne de mennesker, hvis butikker så kommer over 20 mio. kr. i omsætning ved at have åbent alle syv dage, f.eks. vælge at lukke mandag og tirsdag formiddag eller noget i den retning, hvad de nu vil - eller hele mandagen - og på den måde få bedre arbejdsvilkår og også få bedre mulighed for at få arbejdsplanen for deres ansatte til at gå op.
Det er klart, der er nogle små uhensigtsmæssigheder dér.
Men de kan ikke vælte hele det projekt her.
Egil Møller (DF), 2000-10-25:
Jeg er da glad for, at hr. Ole M. Nielsen kan se problemet.
Men det er da et problem for forretningsindehaveren, at han skal finde ud af, om han så skal lukke nogle andre hverdage eller nogle tilfældige søndage, der er tilbage af året.
Det er da noget, der irriterer forretningen, men det må da irritere forbrugerne endnu mere, hvis de ikke ved, hvornår den forretning, de er vant til at handle i, har åbent.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-10-25:
Altså hvad forbrugerne er vant til vil være betydelig vanskeligere at finde ud, hvis vi liberaliserer lukkeloven fuldstændig, for så ville der jo være alle mulige åbningstider.
Så ville man lave om på det hele tiden, så det kan jeg nu ikke rigtig se det store problem i.
Og så er det jo sådan med aktive forretningsfolk, at ham, der har været heldig at få en butik banket op til over 20 mio. kr., måske starter en butik mere eller sælger den, han har, og starter en ny.
Og det er da ikke det store problem, at en butik, der investerer i at sælge for 12-15 mio. kr., kommer til at sælge for 20 mio. kr.
Det er da kun god forretning.
Så jeg har set større problemer end det.
Det er gået op for den radikale ordfører, at De Radikale ikke altid lige nøjagtig er dér, hvor vandene skiller, at der faktisk kan stemmes uden om regeringen.
Det sker faktisk ganske ofte, og noget af det, der er interessant ved at være i Folketinget i denne valgperiode, er, at der kan findes sådan forskellige alternative samarbejdsmuligheder.
Det er faktisk rigtig underholdende. Det, jeg vil sige noget om, er, at hr. Morten Helveg Petersen klandrer os, der ikke vil noget, for, at vi går ind for bevaring i stedet for forandring.
Jeg går sandelig ind for forandring på masser af områder, men jeg går ind for bevaring af det, jeg synes har værdi, og jeg går ind for forandring, når det er bedre.
Selvfølgelig, sådan er det.
Og så kom hr. Morten Helveg Petersen jo til at sige sandheden om det, som står i bemærkningerne, altså glidebanen, som også hr. Flemming Hansen var inde på.
Det er jo den beskrivelse, der næsten er meget værre end de fire første søndage, og jeg har spekuleret lidt på, om det, der står i bemærkningerne, i virkeligheden er noget, man har glemt at få rettet i forhold til en tidligere udgave af lovforslaget, som vi andre aldrig har fået at se.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-10-25:
Da vores ordfører ikke kan være til stede, skal jeg fremføre, hvad vi mener i Frihed 2000.
Det gælder både den lukkelov, vi har nu, og de ændringer, der foreslås.
Vi mener, at lukkeloven er en plage, den er en irritation.
Det er den for butiksejeren, men det, der er endnu vigtigere for os, er, at den er en irritation for den moderne forbruger.
Efter vores opfattelse er de, der bedst ved, hvornår forretninger skal have åbent, forbrugerne, og det må forretningerne så indrette sig efter.
Vi står ikke og diskuterer, om forretningerne skal have åbent om søndagen eller ej, nej, det, vi skal diskutere, er, om de har mulighed for det.
Vi mener absolut, at de skal have den mulighed, og så må de jo indrette sig efter det, som forbrugerne ønsker.
Jeg er overbevist om, at forbrugerne ønsker en mere fleksibel måde at købe ind på, end de er vant til i dag.
Og hvorfor skal vi så forhindre det?
Det hænger jo heller ikke sammen.
Alle - også herinde i Folketinget - er enige om, at hele samfundet bliver mere og mere fleksibelt.
Det gælder på hele arbejdsmarkedsområdet.
Det bliver mere og mere fleksibelt.
Det er ikke som i gamle dage, hvor det var sådan og sådan.
Derfor skal der da også være mulighed for familierne for at kunne købe ind, når de har tid til det.
Man kunne selvfølgelig ønske, at alle sammen havde bedre tid, end de har i dag, men sådan er det ikke. For en familie i dag - det kan være en børnefamilie - er det jo en kærkommen lejlighed, hvis de sammen med børnene kan gå hen i supermarkedet eller en større forretning om søndagen og spise et stykke mad sammen og købe ind sammen.
Så det er ikke bare negativt, nej, det er positivt for forbrugeren.
Men til det forslag, der ligger her, med hensyn til en lille bitte start på en liberalisering, vil jeg sige: Det vil vi selvfølgelig gerne forhandle om, og vi vil da heller ikke stemme imod den lille bitte liberalisering, der er på vej.
Som det er nu - det ved vi - må forretningerne holde åbent fra mandag morgen til lørdag aften, men det, der foreslås nu, er, at der bliver mulighed for at holde åbent fire søndage om året og om 3 år op til otte søndage.
Hvor de tal og ideer kommer fra, kan jeg jo selvfølgelig ikke sige noget om, men var det ikke en bedre idé, når man nu ikke vil være med til helt at liberalisere lukkeloven, at have 12 søndage om året, dvs. så kunne man have én bestemt søndag hver måned, og så kunne forbrugerne jo vide, hvornår der var åbent.
Men det er noget, som vi godt vil forhandle om.
Vi er absolut ikke afvisende over for det her.
Som jeg startede med at sige: Det er et lille bitte skridt i den rigtige retning.
Men som der også står i bemærkningerne, er det meningen, at lukkeloven skal tages op til revision igen om ganske få år, og hvis ministeren i mellemtiden føler, at det er muligt, så kan den tages op tidligere.
Og den vil selvfølgelig komme op tidligere, for det vil gå så stærkt i den retning, at det bliver et krav fra befolkningen, at lukkeloven bliver totalt liberaliseret.
Men vi vil gerne gå ind i forhandlingerne om det her, og kan vi se, at det bare er et lille bitte skridt i den rigtige retning, så stemmer vi for det.
Flemming Hansen (KF), 2000-10-25:
Der er så mange ting i hr. Morten Helveg Petersens indlæg, som jeg er nødt til at kommentere.
jeg kan nå i første omgang.
Hr. Morten Helveg Petersen talte om højre og venstre akse.
Det er på kryds og på tværs her i Folketinget.
Man kan tale om højre eller venstre side af midterlinjen, og der er det radikale parti jo et godt parti at rådføre sig med.
Så talte hr. Morten Helveg Petersen om generationsskiftet, og dér må jeg altså minde om, at Venstre, CD, Det Konservative Folkeparti og andre adskillige gange, også i sidste samling, har foreslået, at man skulle forbedre muligheden for generationsskifte uden for det familiære område, altså ved succession til nære medarbejdere.
Det har regeringen indtil nu stemt imod.
Det er den mest oplagte måde at generationsskifte på.
Så jeg er bare meget opmærksom på, at det ikke bliver tomme ord.
Det ligner ikke hr. Morten Helveg Petersen.
Så havde hr. Morten Helveg Petersen to bemærkninger.
Han sagde: Det her er en gradvis åbning mod søndagsåbent.
Og senere sagde hr. Morten Helveg Petersen: Det her er en gradvis indførsel af søndagsåbent. Og det er jo lige nøjagtigt det, der er årsagen til, at Det Konservative Folkeparti siger nej, for det er nemlig en glidebane.
Egil Møller (DF), 2000-10-25:
Erhvervsministeren er sammen med ministeriets embedsmænd fremkommet med dette lukkelovsforslag, som bærer præg af, at mange kokke i ministeriet har frembragt en sammenkogt ret, som de ikke kan være bekendt at servere for kunderne, nemlig de handlende og forbrugerne.
Ministeren havde nu muligheden for at servere et lovforslag, som kunne ophæve lukkeloven eller i det mindste gøre den væsentlig mere liberal end den nugældende.
Ministeren vælger en blanding af stramninger og liberaliseringer i forhold til den gældende lovgivning.
Tror ministeren, at den danske befolkning ønsker statens indblanding i, hvornår og hvor dagligvareindkøbene skal finde sted?
Som bekendt kan familien Danmark handle hus, lystfartøj, bil, blomster, chokolade og mange andre varegrupper om søndagen, men f.eks. ikke en pakke cornflakes, en pose vat eller et par damesko i den butik, de ofte er vant til at handle i til daglig.
Det er overformynderisk.
I et land som USA kan butikker frit holde åbent alle døgnets 24 timer undtagen 4 helligdage om året.
I Sverige har man ingen lukkelov.
Erhvervsministeren er også turisterhvervets minister.
Hvorfor skal Danmark træde sig selv over tæerne, fordi vi ikke ønsker at handle med de turister, som erhvervet gør sig
De kunne give os en større valutaindtjening og samtidig beskæftige flere personer.
Er det en begavet politik?
Når vores nabo, Sverige, ikke har begrænsninger i butikkers åbningstid, er det konkurrenceforvridende i forhold til det storkøbenhavnske erhvervsliv.
Hvorfor skal vi sende danske familier til Sverige om søndagen for at gøre storindkøb i ro og fred, som indkøb en søndag naturligt vil være?
Hvis vi ønsker en fair og fri konkurrence til forbrugernes fordel, skal vi give alle forretninger mulighed for selv at indrette deres åbningstid.
Dermed får vi tilfredse forbrugere.
Såfremt et flertal i Folketingssalen skulle ønske at støtte det fremsatte forslag, skal jeg alligevel forsøge mig med nogle forbedringer.
For det første: I stedet for de fire søndagsåbningsdage om året bør antallet ændres til en søndag i hver måned.
For det andet: Omsætningsgrænsen bør fjernes af hensyn til en bedre konkurrence.
Og endelig for det sjette: Havneregler ændres til, at eksisterende butikker fortsat uden tidsbegrænsninger kan holde åbent som hidtil.
Vil ministeren ændre loven i den retning, vil Dansk Folkeparti have stor sympati for anretningen og glæde sig til serveringen ved tredje behandling.
Skulle det ikke være tilfældet, jamen så kan man helt forvente, at Dansk Folkeparti vil stemme nej til det fremsatte lovforslag.
Egil Møller (DF), 2000-10-25:
Hr. Flemming Hansen repræsenterer som de fleste ved Det Konservative Folkeparti.
Jeg gik ud fra, at det parti egentlig også havde som målsætning, at staten skulle blande sig mindst mulig i borgernes gøren og laden.
Så jeg vil godt lige spørge ordføreren, om man er ved at ændre synspunkter, sådan at man accepterer, at staten også skal regulere mere på, hvordan forbrugere og de handlende har det med hinanden.
Og så endnu et spørgsmål til den konservative ordfører, som henviste til Forbrugerrådet, og da er det vel nok hr. Flemming Hansen bekendt, at Forbrugerrådet ønsker, at forbrugerne skal have mulighed for at få så gode og så billige varer som overhovedet muligt, og derfor ønsker man størst mulig konkurrence. Er det så ikke så ikke naturligt, at man får den størst mulige konkurrence, hvis alle butikker har mulighed for at holde åbent, når det passer dem?
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-10-25:
Jeg vil gerne sige den konservative ordfører tak for talen.
Jeg synes stort set, den var god, men der var lige et enkelt punkt, jeg var lidt træt af.
Jeg synes, hr. Flemming Hansen er lidt for løs i kødet omkring de fire søndage dér.
Jeg synes, at der helt klart tegner sig en mulighed for at undgå de fire søndage.
Og derfor vil jeg spørge: Når nu Kristeligt Folkeparti stiller ændringsforslag om at fjerne fire af de otte søndage, er Det Konservative Folkeparti så parat til at stemme for det ændringsforslag?
Flemming Hansen (KF), 2000-10-25:
Til hr. Ole M. Nielsen: Det er vi.
Til hr. Egil Møller: Hr. Egil Møller får det til at lyde, som om det er svært at komme til at handle i dag.
Må jeg gøre opmærksom på, man hver dag kan handle fra klokken 7 morgen til klokken 20 aften, dog til klokken 19 om lørdagen.
Man kan i masser af supermarkeder også handle om søndagen.
Jeg synes, det er meget svært at sige, at det er vanskeligt for forbrugerne at komme til at handle.
Med hensyn til Det Konservative Folkepartis holdning så er den faktisk meget klar.
Det er en holdning, vi har haft altid, og som vi har fået meget skældud for, men der har været masser af interesser at varetage.
Der har været detailhandelens, der har været medarbejdernes, og nu er der også forbrugernes.
Det interessante er jo, at Forbrugerrådet er svinget over og siger: I får altså et bedre og mere alsidigt butiksnet med bedre og mere veluddannede medarbejdere, hvis vi har en eller anden form for lukkelov.
Endelig så kan man sige: Hvad er en fri lukkelov?
Det er jo også en form lovgivning.
Egil Møller (DF), 2000-10-25:
Hr. Flemming Hansen mener, at forbrugerne kan handle, når det passer dem, fordi der er mange forretninger, der har mulighed for at holde åbent, sådan som den nuværende lukkelov giver mulighed for.
Det ved jeg godt.
Men der er jo også mange, der ikke har ret til at udnytte den mulighed for at handle med forbrugerne.
Kan hr. Flemming Hansen ikke se, at med den lovgivning, der lægges op til her, så bliver der skabt endnu mere bureaukrati for at overholde og efterse, at loven bliver opfyldt?
Det er da også at gøre livet surt for de forretningsdrivende.
Flemming Hansen (KF), 2000-10-25:
Jeg har altså meget svært ved at se, hvad det er for et bureaukrati, der er tale om.
Regeringens lovforslag siger noget om, at man skal indsende et regnskab en gang om året, og dem indsender vi jo desværre i tonsvis af i forvejen, så det kan man nok leve med. Så er der spørgsmålet om, at forbrugerne ikke udnytter mulighederne.
Ja, det ved jeg nu ikke.
Skulle jeg slå sådan et slag på tasken, så tror jeg, at i Vejle, hvor jeg bor, og hvor jeg er valgt i øvrigt, er der en 10-15 steder, hvor man kan handle om søndagen, fordi det er mindre supermarkeder. Det har gjort, at disse supermarkeder har overlevet, og det udvalg, de har, er ganske godt.
Mere end 10-15 steder på en søndag kan jeg alligevel ikke nå.
Egil Møller (DF), 2000-10-25:
Jeg har meget svært ved at forstå argumentationen fra den konservative ordfører, for man må jo heller ikke glemme, at blandt de forretningsdrivende findes jo mange med forretninger, som har et rigtig godt koncept, og som måske indehaves af manden og konen i fællesskab.
Hvis de så er i stand til at opbygge en fornuftig forretning med en stor omsætning, så skal de holde øje med, hvornår de rammer det øvre loft, der er gældende for, hvornår de må holde åbent i forretningen. Kan det være rigtigt, at man begrænser effektive forretningsfolk, hvis de ellers har succes med deres koncept, i virkelig at gå til den og faktisk skabe så gode vilkår for dem selv og for forbrugerne?
Kan det slet ikke interessere og røre den konservative ordfører?
Flemming Hansen (KF), 2000-10-25:
Det rører mig meget dybt, men hvis man skal følge hr. Egil Møller, så er der altså kun ét alternativ til det lovforslag her, og det er ikke at have nogen lukkelov.
Det vil Det Konservative Folkeparti ikke være med til.
Flemming Hansen (KF), 2000-10-25:
Jeg tror, at jeg er i stand til på mit partis vegne at love hr. Ole Sohn, at det bliver ingen vane, at vi er enige om alting.
Og så vil jeg gerne understrege det, fordi hr. Ole Sohn stillede også spørgsmål ved vores intentioner omkring søndagsåbent; jeg sagde det i min tale, og jeg gav et meget præcist svar til hr. Ole M. Nielsen: Vi ønsker ikke åbent om søndagen.
Jeg ved godt, at Folketingssalen ikke er noget udvalgsværelse,
Ole Sohn (SF), 2000-10-25:
Jeg synes bare, at det er vigtigt, at Folketinget får understreget, at i hvert fald SF og også Det Konservative Folkeparti, og jeg kan også forstå, at det gælder Kristeligt Folkeparti, ønsker, at vi ikke skal have de søndagsåbningsdage, og det synes jeg er et vigtigt signal at sende til regeringen, når vi skal i gang med forhandlingerne.
Ole Sohn (SF), 2000-10-25:
Jeg kan forstå, hr. Egil Møller bekymrer sig for forbrugernes ve og vel.
Nu tvivler jeg på, at der er ret mange forbrugere, der kunne finde på at tage til Malmø, når man tænker på, hvad det koster at komme derover.
Men til gengæld har hr. Egil Møller selvfølgelig ret i, at de om ikke andet kan få ro og fred, når de tager over broen, for den er jo ikke særlig befærdet.
Men det, jeg vil spørge hr. Egil Møller om, er: Er der ikke en tendens til, hvis man ser på samfundet i øvrigt, at når man skaber konkurrence, hvad jeg går ind for, når det er på fair betingelser, er det ofte de store kæder med stor kapital i ryggen, som ubetinget altid vil have en konkurrencefordel i kampen om markedsandelene?
Og vil det ikke alt andet lige gå ud over de små og mellemstore forretninger specielt i periferien af byområderne, og er det virkelig i Dansk Folkepartis interesse?
Flemming Hansen (KF), 2000-10-25:
Hr. Egil Møller havde nogle myter, som jeg er nødt til slå en pind igennem, for det er noget sludder, han siger.
Hr. Egil Møller taler om, at i USA kan man handle hver dag.
Jeg ved ikke, om hr. Egil Møller har været ved FN i New York, men hvis han har, så vil han have observeret, at i New York by er der lukket om søndagen.
Det er rigtigt, at der er åbent i nogle butikscentre, men den kundebetjening, man får i disse butikscentre er sådan, at jeg tror, at ikke engang hr. Egil Møller efter at have handlet dér ønsker, at lukkeloven skal være fri.
Må jeg så godt sige om Malmø, for det er jo også en af de mange meget morsomme historier, at jeg ved ikke, hvor stor
en succes det er med Malmø
For det første har den lukket om søndagen undtagen for butikscentrene.
har man måttet sætte prisen på broforbindelsen ned, fordi der ikke er trafik nok. Sagen her er jo lige modsat.
Selv om vi har en lukkelov, er der 30.000 svenskere, der handler i København hver dag.
Så det er altså stik modsat af det, hr. Egil Møller siger.
Undskyld, jeg siger det.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-10-25:
Det er lidt det samme, jeg vil hænge mig i.
Nu skal man jo ikke afvise betydningen af, at øllet er billigere i Danmark end i Sverige, men det kan dog ikke betale brobilletten. Der må altså være en anden grund til, at trafikken går den modsatte vej.
Det er helt rigtigt, som hr. Ole Sohn siger, at der er god plads til danskerne, når de vil over og handle i Sverige, for den store trafik går altså modsat danskerne.
Men der er da ingen danskere, der kører til Sverige og handler.
Svenskerne kommer derimod til Danmark, fordi vi har
en spændende butiksstruktur.
Det er lige nøjagtig det, det handler om.
Og så bliver der ofte snakket om de her små erhvervsdrivende.
Jamen det er jo ikke små erhvervsdrivende, det er udvalgsvarebutikker, det er jo manufaktur, sko, isenkram og alt, hvad de hedder, med 5-6 medarbejdere, som giver de spændende butikker, de spændende bycentre i Danmark, og det er dem, det kommer til at gå ud over.
Deres omsætning flytter væk, for hvis de store holder åbent om søndagen, så lægger de alle deres bedste tilbud om søndagen og fjerner dermed omsætningsgrundlaget for de andre.
Anser hr. Egil Møller ikke det for et problem?
Egil Møller (DF), 2000-10-25:
Jeg kan forstå på hr. Ole Sohn, at man i SF interesserer sig for forbrugernes ve og vel.
Jeg kan betro hr. Ole Sohn, at det er også det, der står Dansk Folkepartis hjerte nær.
Dér har vi den holdning, som jeg har givet udtryk for tidligere her.
Så var hr. Ole Sohn inde på, om det så ikke er de store kæder, som udraderer de andre?
Jamen der sker jo en udvikling i samfundet på alle områder.
Det er jo heller ikke ukendt, at uanset der er nogle store kæder, som kan sælge varerne billigt, fordi de køber stort ind, så har de små jo også dannet indkøbsforeninger, hvor de køber samlet ind.
Vi har jo også hele motorvejsnettet, hvor det er de store, der så i givet fald kan udbyde deres varer til forbrugerne.
Så var hr. Flemming Hansen inde på, at jeg havde nogle myter om Dansk Folkeparti, nej, undskyld, om Det Konservative Folkeparti.
Det kan da godt være, jeg har nogle myter, men jeg tror da nok, jeg ved nogenlunde, hvad der står i partiprogrammerne, uanset om det er det ene eller det andet parti, der er repræsenteret herinde. Uanset om man henviser til, hvad der foregår i USA, og at man dér ikke udnytter lukkeloven, som man kan, så forhindrer det jo ikke forretningerne i at gøre det, hvis de har lyst.
Det er jo den mulighed, jeg godt vil give både forretninger og forbrugere her i landet, at de kan udnytte en mulighed, de får, hvis den ellers er til stede ifølge lovgivningen. Hr. Ole M. Nielsen gjorde reklame for svenske varer her fra talerstolen for et øjeblik siden.
Hr. Ole M. Nielsen sagde, at varerne i Sverige er billigere end i Danmark, og jeg går ud fra, at det er visse varer. Hvis det er sådan, så skal forbrugerne bare lige gøres opmærksom på det, og så ved jeg, at på sigt vil forbrugerne, for det er kloge mennesker, gøre, hvad de kan for at få flest mulige varer i indkøbskurven for færrest mulige penge.
Sådan er forbrugerne nu engang.
Der er en glidende udvikling i handelsmønsteret.
Ole Sohn (SF), 2000-10-25:
Hr. Egil Møller påpeger ganske rigtigt, at det ikke alene er de store supermarkedskæder, som kan købe stort ind og dermed sælge billigere.
De små forretninger har også indkøbskæder.
Det er jo netop det, der er pointen.
Der er små forretninger, og de kan gå sammen og lave fælles indkøb, som kan gøre, at de kan konkurrere i forhold til de store kæder.
Men fjerner man den mulighed, at de kan eksistere, og det er jo det, en liberalisering vil medføre, ja, så vil det alene være de store kæder, som overlever. Med de erfaringer, vi har eksempelvis fra mejerisektoren, ved hr. Egil Møller godt, at vi ikke får billig mælk, fordi vi har fået et stort monopol i Danmark.
Det går jeg ud fra hr. Egil Møller ved, og det er en logisk udvikling, når man får en monopolisering på området.
Derfor er Folketingets opgave jo netop at sikre mangfoldigheden og det brede butiksnet og de små og mellemstore forretninger, og det er det, lukkelovsforslaget medvirker til.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-10-25:
De danske forbrugere blev for en tre måneder siden gjort rigeligt opmærksom på, at mange varer var billigere i Sverige.
Det gik medierne rigtig stærkt op i.
Så det har de fået at vide, men de gider da ikke køre derover alligevel.
Hvorfor det er billigere derovre er, fordi den svenske krone er fordelagtig og sådan.
Det behøver vi ikke bekymre os om.
Men hvorfor skulle vi tro, at varerne bliver billigere, når nogle få kæder bliver stort set ene om markedet på et tidspunkt?
Vi kan se, hvad der sker, når vi har det for liberalt.
Vi kan se, hvad der sker, når vi har det for liberalt.
Vi kan se det f.eks. inden for pengeinstitutverdenen i øjeblikket.
Og hvorfor skulle det i øvrigt blive billigere af, at man skal have lys og varme og rengøring og personale fordelt over hele døgnet?
Det er der da ikke noget der bliver billigere af, tværtimod.
Omsætningen vil da kun stige stadig væk med nogle ganske få procent om året, selv om vi får liberaliseret lukkeloven.
Det bliver ikke billigere, det bliver dyrere af at liberalisere lukkeloven.
Svend Erik Hovmand (V), 2000-10-25:
Det er bare den her diskussion om de store kæder, som kalder mig frem.
Jeg har jo med nogen interesse fulgt udviklingen inden for servicestationer.
For 10-15 år siden havde servicestationerne måske 5 eller 8 pct. af dagligvarehandelen om søndagen.
Hvad har de i dag?
I dag har de efter den seneste undersøgelse 27,3 pct. af dagligvarehandelen.
Altså hvad er det for nogle, man ønsker at beskytte? Er det de store multinationale benzinselskaber?
Er det dem, man ønsker
at beskytte?
Er det dem, der skal have lov til at tage dagligvaremarkedet om søndagen og tage brødet ud af munden på de små købmænd?