runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2002-04-11:
Jeg er jo lidt ked af at måtte skuffe hr. Poul Qvist Jørgensen, men Socialdemokratiet har altså ikke længere førstefødsret hverken til regering eller til parlamentarisk flertal.
Alle de initiativer, vi har igangsat på kulturens område,
har et politisk flertal i det her Folketing.
Det er demokrati, så det batter.
Der er ikke et eneste forslag, som jeg har fremsat, som ikke har flertal bag sig i det danske Folketing og dermed så også har baggrund i et flertal i den danske befolkning.
Se, det er demokrati i allerhøjeste potens.
Regeringen vil gerne tilstræbe for kontinuitetens skyld, for breddens skyld, at vi får så brede aftaler som overhovedet muligt, men udgangspunktet er, at alt det, jeg har foreslået, er der flertal for, og det kan gennemføres, og det vil blive gennemført. Med hensyn til den nye struktur vil den blive fastholdt.
Det er en revolution, det skaber gennemsigtighed, det giver flere penge til kunstnerne, det giver en direkte forbindelse ud til kunstnerne og mere kvalitetsorientering og nyorientering af hele kunststøtten, et projekt, som vi forventer os utrolig meget af
Men diskussionen om, hvilke personer der sidder og vurderer projekterne, skal jo ikke overskygge diskussionen
om, at vi laver en revolution på strukturområdet, vores største nyskabning på Kulturministeriets område siden 1961, så derfor vil vi meget gerne diskutere det.
Jeg har jo ikke personlige venner, som jeg vil sætte i de råd og nævn, og det tror jeg heller ikke min regeringspartner har.
Meningen er, at vi vil udnævne kvalificerede folk, som skal rådgive os i Folketinget og i regeringen og være med til at fordele de penge videre. I alle de råd og nævn, vi udnævner medlemmer til, vil der være en udenlandsk repræsentation.
Det er også et nybrud og en nyorientering, så vi får noget mere luft under vingerne, får udvidet vores horisont, så det ikke kun er i lille Danmark, vi henter folk.
Tak for tilsagnet fra fru Jytte Andersen og hr. Ole Sohn om at gå ind i forhandlingerne, og kort vil jeg sige til fru Jytte Andersen, at vi er i julegavehumør i regeringen.
De ekstra penge, vi har fundet til kulturen, er bl.a. kommet ind ved fradragsordningen og legatordningen.
Det bliver ikke finansieret af Kulturministeriets budget, men af finansministerens kasse.
Så det er ekstra penge til kulturen, vi har skaffet.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2002-04-11:
Jeg vil da også gerne sige tak for tilsagnet om en vis kommunikation omkring kunstrådssammensætningen, men jeg vil også benytte anledningen til at spørge, om det er udtryk for en ny stil hos ministeren her, hvor der er gået en 120 dage eller sådan noget i den retning, at man kan vende tilbage til de gode gamle dage, hvor man talte med hinanden.
Det har der jo ikke været så meget af indtil nu.
Mange ting kunne måske have været forebygget, hvis vi havde talt med hinanden.
Ole Sohn (SF), 2002-04-11:
Jeg synes, at når ministeren finder anledning til at gå ind i debatten og kommer med et udspil, et tilsagn om at invitere til åbne og brede forhandlinger om den nye kunstrådsstruktur, er det også naturligt, at vi som ordførere tilkendegiver eller i hvert fald agter jeg som ordfører for SF her at tilkendegive, at selv om vi er uenige i dele af kunstrådsstrukturen og også har forslag til alternativer, som vi selvfølgelig vil lægge på bordet, kvitterer jeg for invitationen og agter selvfølgelig at deltage.
Jeg er glad for, at ministeren fastholder, at det væsentligste er armslængdeprincippet, men når en minister udpeger mere end halvdelen af et råd, ja, så bryder man armslængdeprincippet.
Derfor forstår jeg, at det også er noget, der kan forhandles, sådan at armslængdeprincippet bliver det bærende.
Jytte Andersen (S), 2002-04-11:
O.k. Betyder det så, sådan som jeg forstår det, at kulturministeren trækker det forslag, som er lagt frem til drøftelse, tilbage som grundlag for de drøftelser, der skal være politisk?
Så vil jeg også godt spørge, når jeg nu har fået lov til at spørge, om de udgifter, der knytter sig til de skattefradragsregler, der er lagt frem, skal finansieres af kulturministerens budget eller af Skatteministeriet.
Jeg takker for invitationen til drøftelser, så vi i hvert fald kan bidrage til at få fjernet det meget centralistisk prægede forslag, der ligger på bordet nu.
Nu ved jeg ikke, om jeg må spørge.
Må jeg spørge ministeren om noget?
Brian Mikkelsen (KF), 2002-04-11:
Jeg synes, det er vigtigt at slå fast, før debatten kommer ud ad et helt forkert spor, at denne regering har skabt en nyorientering på råds- og nævnsområdet, som er blevet meget positivt modtaget ude i kulturlivet.
Alt skal jo ikke vare ved, fordi det har bestået før.
Den nye råd/nævnsstruktur, vi laver, skaber mere gennemsigtighed, betyder, at der bliver flere penge til kunstnerne af de midler, der er til rådighed, betyder, at der stadig væk er armslængde og sikrer en kvalificeret vurdering af de talenter, som vi vil støtte i den nye kulturpolitik.
Jeg vil også gerne tilkendegive heroppefra over for fru Jytte Andersen, at for os er det ikke afgørende, hvem der udpeger hvem.
For os er det afgørende, at de vigtige beslutninger, der bliver truffet, bliver truffet af kvalificerede folk.
Derfor vil jeg indbyde til politiske forhandlinger om, hvem der skal sidde i det nye kunstråd.
Det er en revolution, vi har skabt på kunstområdet.
Vi har brudt med socialdemokratisk-radikal politik på området, skabt væsentlig færre råd og nævn til gavn for kunstnerne, som nu ved, hvor de kan søge penge, og ved, hvor de kan få penge fra.
Så skal den debat jo ikke forplumres af, hvem der sidder der.
Vi har skabt en nyorientering med udenlandsk repræsentation, som man ikke har haft før.
Det er jo helt fantastisk, at vi nu får nogle andre ind at se på vores kulturpolitik og give os nogle gode råd.
Det fastholder vi.
Men alt det andet er vi villige til at diskutere.
Så vil jeg hellere diskutere strukturen, men vi skal ikke diskutere personerne. Regeringen byder meget snart op til forhandlinger om, hvem der skal sidde i den nye struktur til gavn for dansk kultur, og det er ikke afgørende for os, hvem der udpeger de personer, der skal sidde der.
Det vigtigste for os er, at det er kvalificerede mennesker, som har et bredt kultursyn og også vil tilgodese talenter, samtidig med at de kigger på kvaliteten.
Jytte Andersen (S), 2002-04-11:
Jeg vil gerne slå fast, at vi ikke har nogen mistillid som sådan til ministerudpegede medlemmer.
Vi siger bare her, at der kan være måde med galskaben, at det må være sådan i kulturpolitik, at det er de kulturbærende organisationer, der er primus motor for, hvordan de kulturbevillinger, som vi her i Folketinget slås for at få vedtaget, bringes ud i verden og ud til befolkningen.
Det er det, vi gerne vil slås for.
Der skal være ministerudpegede ud fra en vis balance.
Nuvel, det har der altid været, og det synes vi også skal fortsætte, men det, jeg har problematiseret, er størrelsesordenen. Jeg vil sige, vi har ingen som helst problemer med, at der er udenlandske repræsentanter i råd, nævn og udvalg.
Ingen problemer med det.
Det har vi aldrig nogen sinde givet udtryk for var et problem.
Så dette her med, at det er et supplement til offentlig støtte.
Det er det jo ikke, for den offentlige støtte er faktisk skåret væk allerede på forhånd, og derfor kunne det være interessant at spørge fru Ester Larsen ...
Ester Larsen (V), 2002-04-11:
Jeg er lidt overrasket over fru Jytte Andersens omgang med tal i dag.
Skattefradragsforslaget indebærer, at der bliver omsat for væsentligt større beløb.
Det er umuligt på forhånd at beregne, men de embedsmænd, der har forsøgt at opstille en beregning, regner med, at der bliver købt yderligere kunst for 125 mio. kr.
Det er noget ganske andet end de 10 mio. kr., som fru Jytte Andersen nævnte.
Jeg vil godt hele tiden fastslå, at det ikke er i stedet
for offentlige tilskud, det er et supplement oven i den ekstra markedsudvidelse.
Så vil jeg spørge, om fru Jytte Andersen ikke ser med meget stor begejstring på, at der blandt de ministerudpegede
nu også skal indgå internationale, udenlandske kyndige, sådan at vi kan få et bredere perspektiv, at vi kan få et internationalt perspektiv, når man skal vurdere.
Med den frygt, som fru Jytte Andersen har givet udtryk for over for de ministerudpegede, må det være en lettelse, at nogle af dem bliver hentet udefra og formentlig ikke i samme grad kan påvirkes af ministerens ånd.
Jytte Andersen (S), 2002-04-11:
Det er jo rørende at høre fru Ester Larsen, rørende at høre en ordfører, som til enhver tid i de seneste 9 år har kritiseret, når tidligere ministre har villet have udpeget medlemmer til råd, nævn, udvalg, bestyrelser osv.
Det har Venstre faktisk altid været imod.
Det har De Konservative i øvrigt også altid været imod, når det var en socialdemokratisk ledet regering.
Sådan er det.
Jeg glemte før at svare hr. Jens Rohde på det der med problemet med det direkte forhold mellem kulturen og kunstnerne og så dem, der gerne vil købe produktet.
Der siger Venstre, at ligesom for at frigøre nogle penge til vækstlaget vil man hellere have skattebegunstigede ordninger.
Nu har jeg forstået, at de der skattebegunstigede ordninger er sådan noget omkring vel en 10 mio. kr., vi snakker om i forhold til den kompensation, afskrivning, der skal være.
Det er noget i den retning.
Det skal altså ses over for, at det, der er kalkuleret med i lovforslagene, er, at man sparer hundrede og nogle og halvfjerds millioner kroner på kulturen, sparer meget massivt på vækstlaget, så den der frigørelse af penge, fordi der nu er nogle kunstnere, der bliver uafhængige, har man jo taget ind som besparelse, så der er ikke noget at komme efter.
Så til hr. Vesselbo igen: Ja, det var meget smart, og det er meget fikst.
Jeg vil igen sige, at jeg glæder mig over, at Venstres kultur- eller miljøpolitiske ordfører, eller hvad hr. Vesselbo nu er, faktisk læser det, socialdemokrater skriver i aviserne.
Jeg er nødt til at sige til hr. Vesselbo, at der i Socialdemokratiet er højt til loftet, og at der kan være forskellige vurderinger.
Kendsgerningen er, at vi har prioriteret kulturen højt, at vi vægter den fri, uafhængige kunst- og kulturformidling, og det vil vi fortsat gøre.
Ester Larsen (V), 2002-04-11:
Jeg vil godt lige for god ordens skyld sige, at nok har vi været enige, og der har været konsensus om en del af kulturpolitikken, men det har ikke været et ubrudt billede.
Vi har været uenige om medieforliget, vi har været uenige om Udviklingsfonden, vi har været uenige om etablering af Børnekulturrådet, så den der store og brede enighed om alt og alle har ikke været tilfældet.
Jeg synes, det er interessant at høre fru Jytte Andersen nærmest beklikke de ministerudpegede medlemmer af Kunstfondens udvalg og andre nævn.
Vil det virkelig sige, at Socialdemokratiet har mistillid til personer, som er ministerudpegede?
Der bliver talt om, at de er præget af en ministerånd.
Hvordan lader det sig gøre i et demokratisk
samfund
Det er min klare opfattelse, at ministre udpeger kvalificerede folk fra miljøet, og hvis fru Jytte Andersen har en oplevelse af, at de ikke er fuldgyldige og ligeværdige og ordentlige og ansvarlige medlemmer af de udvalg, så vil jeg gerne have en kommentar til det.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-04-11:
Ja, så fik vi svaret, og det vil jeg godt sige tak for.
Af det kan jeg udlede, at fru Jytte Andersen ikke er enig med fru Mette Frederiksen i, at Socialdemokratiet har svigtet kulturpolitikkens område i de 9 år, man sad i regering. Det, fru Jytte Andersen siger, er ganske klart, at bare vi giver nogle flere penge, så har vi også gjort det godt nok.
Men kulturpolitik er mere end penge, det er også kvalitet, det er ideologi, det er perspektiver, og det hørte jeg ikke noget af fra fru Jytte Andersen.
Så jeg vil godt høre et ganske klart svar på, hvem det så er, der tegner Socialdemokratiets kulturpolitik.
Er det fru Jytte Andersen, der forgylder Socialdemokratiets kulturpolitik, eller er det fru Mette Frederiksen, der siger, at Socialdemokratiet har svigtet fatalt?
Jens Rohde (V), 2002-04-11:
Jeg kan i hvert fald sige, at jeg hører til dem, der synes, at det bliver dejligt, at det hele bliver lidt mere gennemskueligt.
Fru Jytte Andersen talte i sit hovedindlæg om kompensationen til kunstnere og om, at den borgerlige regering vil forhindre, at kunstnere får kompensation for den kopiering, som bliver lavet af deres musik.
Det er jo ikke korrekt at vi vil det, men vi er faktisk internationalt forpligtet til at sikre, at der gives en kompensation for den lovlige kopiering. Hvis man så tager de blanke cd'er, så har Copydan lagt en afgift på, som er væsentlig højere end i nogen af de lande, der ligger omkring os, men det er så en anden sag.
Det, regeringen jo ikke vil, og det, Venstre ikke vil være med til, er at give kompensation for ulovlig kopiering.
Er det virkelig Socialdemokratiets politik, at man skal give en kompensation for ulovligheder, der bliver begået?
Det ville jo rent faktisk sige, at vi skulle gå ud og opkræve nogle afgifter for hashhandelen ude på Christiania.
Jytte Andersen (S), 2002-04-11:
Først til dette her med pengene.
Altså da den socialdemokratisk ledede regering kom til i 1993, var kulturbudgettet 3.000.036.000 kr.
Det var i 2001 4,15 mia. kr.
Det er en meget kraftig stigning af kulturbudgettet, og over for det står der altså konkret en reduktion af kulturbudgettet for indeværende år, og det fører til fyringer, og som vi lige har set i Politiken i dag konkret til fyringer på f.eks. Det Kgl. Bibliotek; nogle og halvfjerds deltidstillinger.
Så der var altså tale om en massiv økonomisk opprioritering.
Nu er det sådan, må jeg sige til hr. Eyvind Vesselbo, at der også i Socialdemokratiet er højt til loftet, når vi diskuterer.
Det kan der være delte meninger om også i Socialdemokratiet, og det synes vi sådan set er en levende og frugtbar diskussion og dialog, men det ændrer ikke ved, at kulturen faktisk har været højt prioriteret, at den har fået tilført betydelige midler under 9 års socialdemokratisk ledelse af dette land.
Så vil jeg godt sige til hr. Jens Rohde: Dette her med at indrette sine projekter i forhold til dem, der nu er bevilgende myndigheder, er jo kendt, ja, også i arbejdsmarkedspolitikken og i boligpolitikken.
Er der en pulje, så er der nogle projekter, og hvordan skal man få det rettet ind.
Men nu er der jo tale om, at der her bliver mange færre råd, meget færre rum for dem, der skal bevilge, og der vil sagen jo være den samme, kan man sige, nemlig at man indretter sig bare efter færre bevillingsorganer.
Det synes jeg at man skal modarbejde, og hvis vi kommer ind i nogle reelle drøftelser, kan vi godt se på, om man overhovedet kan undgå det.
Men sagen er jo, at der i det råd vil være en meget stærk ministerånd, og derfor vil kulturprojekterne meget miste den uafhængighed og frihed, der er i det nuværende system.
Ester Larsen (V), 2002-04-11:
Når fru Jytte Andersen fremstiller den økonomi, som regeringen stiller til rådighed for kulturområdet, som så fatal, hvordan har det så været muligt for fru Jytte Andersen at kunne leve med det kulturbudget, som Nyrupregeringen havde eksempelvis i 1997?
Det må have været svært at leve med.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-04-11:
Til fru Jytte Andersen:
Nu stillede jeg jo sådan set spørgsmålet, for at det skulle blive besvaret.
Jeg kan godt læse det op igen, for det er egentlig meget sigende, jeg deler nemlig fru Mette Frederiksens opfattelse af Socialdemokratiets kulturpolitik.
Hun siger: Socialdemokratiet har forsømt kulturpolitikken, og det har haft fatale konsekvenser.
Det er lige netop kulturområdet, som Socialdemokratiet ikke fik prioriteret ordentligt i de 9 år, partiet havde regeringsmagten, og det var, fordi Socialdemokratiet overså vigtigheden af at føre en politik med kulturel forankring. Jeg spurgte så: Hvad er det, Socialdemokratiet har svigtet?
Hvor er det, Socialdemokratiet ikke har prioriteret ordentligt, selv om man har tilført området 50 pct. flere penge?
Jytte Andersen (S), 2002-04-11:
Det var sådan, det blev fremstillet.
Jeg synes, at det spørgsmål, som hr. Jens Rohde stiller, hviler på en meget dyb mistænkeliggørelse, en mistænkeliggørelse af de faglige udvalg, som jo løbende udskiftes.
Det er jo et forkert billede at give, at der skulle sidde nogle bestemte mennesker i en årrække, der uddeler kulturbevillinger.
Sådan er det jo ikke.
Der er jo en løbende udskiftning af de faglige bedømmelsesudvalg, og det ved hr. Jens Rohde godt.
Vi deltager gerne i en forenkling, hvis det kan lade sig gøre på en måde, hvor vi fastholder en fri og uafhængig kunst- og kulturformidling.
Vi taler ikke for, at alt skal bevares, som det er, til evig tid.
Vi synes bare, at seks medlemmer af Kunstrådet, som kulturministeren lægger sin ånd over, er lidt for meget, det er temmelig meget for meget. Det
er det, vi siger.
Jeg synes ikke, fru Ester Larsen er sådan helt præcis i sin besvarelse, men der kom dog et skær af en holdning her til sidst.
Anser fru Ester Larsen det ikke for at være en risiko for den fri og uafhængige kultur- og kunstformidling, at det kommende kunstråd som fra at have et meget decentralt beslutningsystem, formidlingssystem, som foreslået vil bestå af 8 medlemmer, hvoraf de 6 er ministerudpeget, enten direkte eller indirekte?
Jeg vil så gerne yderligere spørge fru Ester Larsen, om man ikke i Venstre er bekymret for f.eks. de besparelser, der er på museumsområdet, som bidrager til, at der vil være tale om lukning, kortere åbningstider, større brugerbetaling og meget mindre til at bevare den kulturarv, som Venstre så gerne vil bevare.
Ester Larsen (V), 2002-04-11:
Jeg kan høre, hr. Naser Khader har meget lidt tillid til, at virksomheder og personale vil være i stand til at købe rigtigt ind.
Men jeg kan sige, at man behøver såmænd ikke at bekymre sig sådan for, at folket ikke er godt og klogt nok.
Det projekt, jeg omtalte, fra Herning, det meget interessante projekt om jordens grundsokkel, Socle du Monde, repræsenterer netop et samarbejde med nogle af de fremmeste danske kunstnere, som er grænseoverskridende.
Så man kan godt også uden for Christiansborg orientere sig i kunstens verden.
Det er et meget interessant spørgsmål, hr. Ole Sohn stiller mig, om ikke det er bedre at bruge statens penge dér, hvor de yngler, i stedet for dér, hvor det er en ren underskudsforretning.
Jeg synes, det er et underligt syn at anlægge på en af vores allermest centrale velfærdsopgaver, det er at have et ordentligt sundhedsvæsen.
Det vil aldrig kunne betale sig.
Jo bedre vi gør det, jo mere koster det.
Og med hensyn til Kulturrådet for Børn vil jeg gerne gentage, at det ikke er indsatsen, der bliver fjernet.
Der bliver en omorganisering af den måde, som støtten bliver formidlet på.
Jeg kan egentlig godt undre mig over, at man i en tid, hvor man taler så meget om nødvendigheden af omstilling, om innovation og fornyelse, fra nogens side er så utrolig fast bundet til en helt bestemt struktur, og at man mener, at verden går under, hvis strukturen bliver forenklet og moderniseret.
Jeg deler ikke det synspunkt.
Nicolai Wammen (S), 2002-04-11:
Jeg vil godt vende tilbage til fru Ester Larsens svar i forhold til Kulturrådet for Børn.
Det svar, der blev givet, var, at det skulle væk, fordi der skulle være noget regelforenkling.
Det fortjener vi et svar på.
Ole Sohn (SF), 2002-04-11:
I Jyllands-Posten i dag kan jeg læse, at forespørgslen her i dag er sådan et udtryk for et drilsk forsøg på måske at tirre regeringen i forhold til dens kulturpolitik.
Jeg vil sige, at det har faktisk overhovedet ikke været planen eller tiltænkt.
Begrundelsen for ønsket om en bred forespørgselsdebat om kulturpolitikken er sådan set, at det er første gang, vi siden valget har haft mulighed for at få en mere generel debat om regeringens kulturpolitik, og jeg synes for så vidt, at det er en meget saglig begrundelse, at man inden for de forskellige områder tager fat i, hvad det er for nogle ideer og planer, der ligger.
Vi kunne selvfølgelig se i regeringsprogrammet, hvilke initiativer regeringen har sat sig for på kulturområdet, men man kan godt blive en smule forvirret, når man ser
på de intentioner, der ligger i regeringsgrundlaget, og så de konkrete handlinger, der er foretaget, ikke mindst i forbindelse med finansloven.
Det er klart, at når man ikke har en kulturpolitisk begrundelse for nedskæringerne, er det jo i dag, vi kan få en mulighed for at få at vide, hvad der er den kulturpolitiske begrundelse for de initiativer og konkrete handlinger, regeringen har foretaget. Der står eksempelvis i regeringsgrundlaget, at man skal støtte de skabende og udøvende kunstnere.
Jeg tvivler på, at det er sådan.
På samme måde er det sådan, at regeringen har ønsket, at folk skal kunne leve af deres kunst, men gennem nogle af de konkrete initiativer, man har taget, f.eks. i forhold til digital kopiering, biblioteksafgift og lignende, afskærer man faktisk mulighederne, eller man forringer i hvert fald mulighederne for, at kunstnerne kan leve af deres kunst.
Begrundelsen for, at vi har ønsket forespørgslen, er som sagt, at vi så kan få anledning til i dag at få en bred og forhåbentlig også fremadrettet diskussion, for selvfølgelig er vi uenige, men vi plejer jo også at have en tradition for, at vi kan lave en lang række kulturpolitiske initiativer i fællesskab.
Det er det, vi gerne vil lægge an til ved at spørge om regeringens bud, og vi vil selvfølgelig også komme med vores.
Det er begrundelsen for forespørgslen.
Besvarelse
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-11:
Vi kan jo alle sammen glæde os over, at der er fremgang i produktionen af vindmøller, men de sælges jo i udlandet, og det er også fint.
Det er fint for dansk industri og dansk beskæftigelse, men det berører jo ikke det andet spørgsmål, nemlig at det går baglæns i Danmark på hjemmemarkedet, og det kan jo på lang sigt også komme til at berøre industriens muligheder for udvikling.
Men jeg takker for ministerens svar på den måde forstået, at ministeren bekræfter, at der er en fuldstændig uafklaret situation.
Jeg forventer så bare, at når regeringen selv er klar over, at prisdannelsen er fuldstændig uklar, så er regeringen også klar over, at det betyder, at investeringerne går i stå, at det er en situation, der ikke er holdbar, og at regeringen derfor bør tilvejebringe et grundlag for investeringer i nye vindmøller meget, meget hurtigt.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-04-11:
Det er korrekt, at de nye priser på det her område, plus at VE-bevismarkedet er uafklaret, det, der så skal komme i stedet for et VE-bevismarked, altså det beløb, man kan sige skal erstatte VE-beviset, ikke er på plads, det er ikke aftalt.
Det er på nuværende tidspunkt endnu ikke aftalt, hvad prisen på det her skal være for fremtiden.
Det kan jeg bekræfte.
Men ellers kan man jo sige, at dansk vindmølleindustri jo ikke er den, der har det ringest for øjeblikket.
De stigninger, der har været i aktiekursen - jeg tror, det er 21 og 35 pct., plus at der er fremgang på alle markederne - kan vi da så glæde os over alle sammen.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-11:
Kan ministeren ikke bekræfte, at investeringerne i vindmøllebygning i Danmark rent faktisk er ved at gå helt i stå, fordi man har den situation, at dels har man ikke interesse i det VE-marked, for det tror man ikke på, og dels ligger der en uafklaret situation, som gør, at ingen aner, hvilke vilkår der kommer til at gælde for fremtidige investeringer?
Er det ikke en meget utilfredsstillende situation?