runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Homann (SF), 2002-11-12:
Først til fru Lissa Mathiasen: Jeg tror, at jeg nævnte i mit ordførerindlæg, at jeg selvfølgelig synes, det kan være naturligt også at bruge nogle af Landsbyggefondens midler til at bygge almene boliger.
Det var også noget, som SF gav sit tilsagn om, da vi forhandlede boligpolitik med den tidligere regering, og det har vi ikke nogen berøringsangst over for.
er, om man indgår en aftale med hinanden om, hvordan de her beløb skal udvikles, eller om man går ensidigt ind og siger, at nu overføres pengene uden nogen videre snak.
Og dér synes jeg, at man har valgt en meget uelegant model.
Jeg kan godt sige til hr. Ulrik Kragh, at jeg ikke skal gøre mig til dommer over, om det her er konfiskation eller ekspropriation sådan i grundlovens forstand.
Men hvis jeg sad som lejer i den almene sektor, ville jeg sidde med en lidt underlig smag i munden efter at have oplevet det her.
Vel bliver der bygget nye boliger, men det er med nogle penge, som jeg har været med til at indbetale med henblik på at få renoveret og vedligeholdt også min egen bolig.
Og når der ikke er kommet nogen frivillig aftale ud af det, kan jeg godt forstå, hvis man har en dårlig smag i munden. Så vil jeg lige sige til hr. Ulrik Kragh, som spørger om, hvordan det kan være, at SF kun vil være med til det søde, at sådan har jeg det ikke.
Som sagt er SF også gerne med til det sure.
Jeg kan sige, at jeg også i dag har markeret tilslutning til en idé om at aftrappe støtten til andelsboliger.
Det er også så at sige et surt forslag, som er med til at finansiere de gode ideer, der ligger f.eks. på ungdomsboligområdet.
Så i SF har vi ikke nogen berøringsangst i forhold til at skulle finansiere forslagene, men på samme måde som hr. Ulrik Kragh har jeg også nogle politiske holdninger til, hvad det er for nogle ting, jeg gerne vil bruge penge på, og hvor jeg vil hente en finansiering.
Jeg synes f.eks., det er underligt at bruge penge på skattestop til folk i millionvillaer i whiskybæltet.
Det vil jeg ikke bruge penge på.
Jeg vil gerne bruge pengene på ungdomsboliger og på boliger til familier osv.
Så dér skiller de politiske vande nok.
Ulrik Kragh (V), 2002-11-12:
Nu kan jeg høre på det hele, at hr. Morten Homann også er på vej ud for at købe chokolade til mig.
Dertil vil jeg sige, at det kan godt være, at hr. Morten Homann tror, at han kan blive ved med blot at dele ud af det søde, såsom chokolade, lige så vel som han har delt ud af ungdomsboligerne og delt ud af alle de positive forslag, hvor man skulle bruge penge, men alle de steder, hvor man skal bidrage, har SF ikke villet være med.
Det har jo været typisk for hele dagen.
Det, der er overordentlig væsentligt lige netop i den sag her, er, at ejendomsretten er noget, som jeg sætter utrolig stor pris på, og hvis det er sådan, at hr. Morten Homann bliver ved med at udsprede det rygte, at der er tale om ekspropriation eller om nogen, der stjæler noget, er det vildledning af de mennesker, som tror, at det er deres penge, der bliver stjålet.
Det er der ingen grund til, så lad være med at sprede det rygte, medmindre det er noget, som hr. Morten Homann og SF har tænkt sig at gå helt til tops med.
Lissa Mathiasen (S), 2002-11-12:
Nu er der jo ingen grund til, at vi bruger tiden og kræfterne på at tale os længere væk fra hinanden, end vi egentlig er, og derfor vil jeg godt stille et spørgsmål til hr. Morten Homann: Er vi enige i, at man også fra SF's side vil støtte ønsket om at få mere nybyggeri i form af almene boliger?
Vil man fra SF's side støtte, og vil man fremover støtte, at der kan komme mere gang i nybyggeriet af almene boliger, under forudsætning af, at der stadig væk kan holdes en takt i forhold til renovering og forbedring, som der er lagt an til her? Det, jeg egentlig spørger til,
Det lyder nemlig lige pludselig, som om SF slet ikke er indstillet på at støtte den tanke, og det kan jeg ikke forestille mig ikke skulle være tilfældet.
Morten Homann (SF), 2002-11-12:
SF er meget stor tilhænger af adskillige af de forslag, som ligger i pakken her, men der er samtidig også nogle forslag, som er meget langt fra SF's politik, og dem må vi selvfølgelig gå imod.
Sådan håber jeg også at Dansk Folkeparti forholder sig; at man forholder sig selvstændigt og kritisk til de forslag, der bliver lagt frem, i stedet for at deponere sin beslutningsret andre steder.
Til hr. Ulrik Kragh: Jeg er ikke jurist, så jeg kan ikke udtale mig skråsikkert, om der er tale om en egentlig ekspropriation i grundlovens forstand, men jeg kan i hvert fald udtale mig om, at hvis hr. Ulrik Kragh og jeg satte os ned og prøvede at blive enige om, at hr. Ulrik Kragh skulle give mig 500 kr., og vi ikke blev enige, og jeg så tog pengene alligevel, så ville jeg være at finde nede på den nærmeste politistation med det samme, for så ville det være tyveri.
Freddie H. Madsen (DF), 2002-11-12:
Det er egentlig lidt ufatteligt for mig, at hr. Morten Homann ikke én eneste gang her fra talerstolen i dag har kunnet komme med nogle positive bemærkninger om de lovforslag, vi har haft til behandling.
Vi taler om nogle ældreboliger, der skal bygges, vi taler om handicapboliger, vi taler om private udlejningsboliger, og vi taler om et øget antal ungdomsboliger.
Hvis det er det, så synes jeg, at hr. Morten Homann her fra talerstolen skal sige det.
Hvorfor er hr. Morten Homann ikke gået med i forliget og dermed fået sine synspunkter repræsenteret, således at han kunne støtte det her forslag i dag?
Han har jo haft alle muligheder for at være med i denne omgang.
Morten Homann (SF), 2002-11-12:
Som jeg har sagt flere gange tidligere, har jeg ikke nogen problemer med, at man også bruger Landsbyggefonden til at finansiere almene boliger.
Men jeg synes, det er fornuftigt, hvis man kan nå til en aftale om, hvordan man kan gøre det, og hvor mange midler der kan overføres.
Skal man indgå en aftale, kræver det en gensidighed og en villighed til at lytte fra begge parter.
Det betyder, at man også fra regeringens side skal være villig til at give sig i forhold til nogle af de krav, som kommer fra Landsbyggefonden.
Det er forudsætningen for, at man kan nå til en enighed.
Det var noget, som lykkedes for den tidligere regering.
Det skal siges til dens ros.
Det lykkedes faktisk at nå til enighed om en ordning, hvor Landsbyggefonden finansierede noget byggeri af almene boliger, og hvor man så til gengæld fik mulighed for at bruge nogle flere penge på renovering.
Det syntes jeg var en fornuftig aftale, og sådan en aftale ville jeg meget gerne støtte.
Så spurgte hr. Freddie H. Madsen, om jeg ville fremlægge en finansieringsplan for de forslag, som SF vil støtte.
Jeg vil sige, at de forslag, SF kommer med, er fuldt finansierede.
Dem finder vi altid finansiering for.
Jeg kan så sige til hr. Freddie H. Madsens orientering, at jeg, ud over at jeg har præsenteret en masse positive ting i løbet af dagen, også har markeret afstand til udgiftkrævende forslag, f.eks. det at bruge 1 mia. kr. på at give til det private udlejningsbyggeri.
Det er klart, at der så er en mindre udgift for mig, og det betyder selvfølgelig, at mit finansieringsbehov er noget mindre end hr. Freddie H. Madsens.
Jeg vil gerne være med til at finansiere de forslag, der skal til, men jeg vil også gerne forholde mig kritisk til, hvad det er for noget boligbyggeri, vi skal sætte i gang, og hvor det er, jeg synes, at vi bruger penge på nogle boliger, der ikke er brug for.
Her omgår vi altså ikke skatteydernes penge med varsomhed, og det er nok grunden til, at Dansk Folkeparti og SF også kan blive uenige om boligpolitikken, for vi betragter boligmarkedet som et sted, hvor man også skal være varsom med skatteydernes penge.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-11-12:
Hr. Morten Homann har ret i, at det ikke har været muligt at indgå en frivillig aftale med Landsbyggefonden om betaling af penge til nybyggeri.
Det er helt korrekt.
Dog vil jeg sige, og det er også et svar til hr. Keld
Albrechtsen, at jeg faktisk synes, at begge ordførere bør glæde sig over, at der bygges nyt, og at det finansieres, og at der samtidig er midler til at bygge nyt på mange andre områder i henhold til de forslag, vi tidligere har behandlet i dag.
Det, der er aftalt i forligskredsen, er, at vi senest i 2004 mødes igen for at kigge på yderligere ting i forhold til Landsbyggefonden, ikke mindst i forhold til renoveringer og moderniseringer.
Der er afsat penge nu til 2008, og jeg synes ærlig talt, det er en fin horisont for at kunne planlægge de renoveringer og forbedringer, der skal ske.
Det er en lang årrække fremover, så det synes jeg også er ganske optimalt.
Men jeg medgiver, at det ikke er en frivillig aftale med Landsbyggefonden.
Det har ikke været muligt.
Carina Christensen (KF), 2002-11-12:
Det er vigtigt, at vi i Danmark har nogle boliger, som er af god kvalitet, og som lever op til nutidige standarder.
Derfor er det også vigtigt, at vi sikrer, at der løbende sker en modernisering af de boliger, vi har.
Desværre sættes de fleste byfornyelsesprojekter i dag i gang på offentligt initiativ, ikke på privat initiativ.
Vi oplever derfor, at vi har en byfornyelse med et meget højt offentligt støtteniveau samt en meget begrænset differentiering mellem ejerformerne.
Resultatet er, at vi har få, men meget omfattende byfornyelsesprojekter.
Det er det, vi nu skal rette op på.
Regeringen har med sit boligoplæg lagt op til, at der i år 2004 skal ske en gennemgribende forenkling og modernisering af den offentlige byfornyelse.
Der skal være større fokus på privat initiativ, og den offentlige støtte skal i fremtiden nøje prioriteres, således at den går til reelt problemramte områder, som vurderes at kræve en offentlig indsats, og så til bevaringsværdige bygninger.
Det vil i høj grad hjælpe til at aflaste kommunernes og statens udgifter til byfornyelsen.
Samtidig sikrer vi forhåbentlig en hurtig og mere fleksibel indsats af modernisering af boligerne end den, som den offentlige byfornyelsesindsats tilbyder i dag.
Med dette lovforslag tages de første skridt til realisering af reformen.
Her lægges op til en målretning af den offentlige støtte, hvilket også betyder en reduktion af den offentlige støtte til byfornyelsen.
I Det Konservative Folkeparti er vi meget tilfredse med den nyorientering af byfornyelsen, der nu lægges op til.
Vi tror på, at vi, når reformen er fuldt gennemført, vil få væsentlig mere byfornyelse for pengene.
Vi kan støtte forslaget.
Morten Homann (SF), 2002-11-12:
Det er fuldstændig korrekt, som fru Inge-Lene Ebdrup refererede - nu skal jeg ikke hænge mig i, om formuleringen var helt korrekt - at Landsbyggefonden kan yde støtte til nybyggeri.
Det er jo ikke det, der foregår her.
Her foregår det, at regeringen sammen med et flertal i Folketinget beslutter sig for, at den vil overføre penge uden at indgå i forhandling eller lave aftale med Landsbyggefonden.
Det vil sige, at de penge, som lejerne i almene boliger har indbetalt til Landsbyggefonden, beslutter man uden at spørge dem at tage og bruge til at afholde statens udgifter, tilfældigvis også til almene boliger.
Så det er altså ikke et spørgsmål om, at man, som vedtægterne for Landsbyggefonden lægger op til, går ind og bruger pengene på almene boliger, nej, man konfiskerer dem fra et flertal af Folketingets og fra regeringens side og bruger de penge til at bygge nye almene boliger for.
Anita Knakkergaard (DF), 2002-11-12:
Men jeg mener, det vil være rart at få en forenkling af det regelsæt, der findes, altså det vi ser med tabsgivende udgifter og alle de ting med hensyn til støtten.
Et af forslagene i høringssvarene er bl.a. en forenkling af systemerne også med hensyn til at gøre det nemmere, så man ved, hvad man har, når man snakker med kommunerne, og hvor meget man skal betale, og jeg kan godt se ideen i, at man ved sådan nogenlunde på forhånd, hvad man går ind til.
Lissa Mathiasen (S), 2002-11-12:
Jeg sad og undrede mig over, at jeg hørte Dansk Folkeparti give udtryk for, at man var positiv over for en forenkling og en modernisering af regelsættet, og at det egentlig var det, der var afgørende, men jeg synes ikke, jeg hørte fra Dansk Folkeparti noget som helst om: Hvad vil man med byfornyelsen?
Er man ikke fra Dansk Folkepartis side optaget af, at der er en stor gruppe mennesker, langt over 100.000 mennesker, flere hundredtusind mennesker, som rent faktisk bor i noget, som er så ringe, som er så utidssvarende, som er så usundt, som tilfældet er?
Er man ikke optaget af det fra Dansk Folkeparti set i forhold til også at afhjælpe de problemer?
Anita Knakkergaard (DF), 2002-11-12:
Forslaget drejer sig om at styrke kommunernes incitament til udgiftbegrænsning eller sagt på en anden måde: at få flest gode boliger for pengene.
Den nuværende byfornyelsesindsats har gennem mange år i de større byer betydet, at mange af de ældre boliger, som de unge uddannelsessøgende kan betale prisen for, bliver renoveret for byfornyelsesmidler.
Når denne renovering så er foretaget, er det ikke muligt for de unge at betale den høje husleje, og de må derfor flytte.
Derfor er det yderst rimeligt, at den reducerede investeringsramme kan benyttes til ungdomsboliger.
For den enkelte kommunes samlede årlige investeringsramme vil det betyde i 2003 60 pct. og fra 2004 50 pct. Som det fremgår af høringssvar fra Københavns Kommune, har kommunen forbrugt 73 pct. af den vejledende investeringsramme til tabs- og refusionsudgifter.
Jeg finder det fuldt ud rimeligt, at ejernes andel af disse udgifter hæves.
Fjernelse af barrierer for forhandlet finansiering:
Samtidig skal de egenfinansierede arbejder registreres som en del af byfornyelsesbeslutningen, og det foreslås at fjerne forhindringer herfor.
Så er der fuld regulering af beboerbetalingen: Efter de nuværende regler betaler beboerne efter gennemførelse af byfornyelse 5 pct. af de værdiforøgende ombygningsudgifter.
Det gælder for udlejningsboliger.
For andelsboliger er det 6 pct.
Herefter har prisen været reguleret med tre fjerdedele af lønudviklingen eller prisudviklingen, hvis den var mindre, altså det man kalder valsetaktreguleringen.
Dette medfører, at lejeforhøjelsen udhules, hvilket selvfølgelig ikke er acceptabelt.
Med forslaget her erstattes valsetaktreguleringen af fuld regulering af beboerbetalingen med den laveste pris- eller lønudvikling.
Andelsboliger udgår af aftalt boligforbedring: Forslaget indebærer, at den offentlige støtte til aftalt boligforbedring forbeholdes private udlejningsboliger.
I fremtiden vil andelshavere kunne optage banklån med sikkerhed i deres andelsboliger, hvilket indgår i boligforliget, og herved får ejerne mulighed for boligforbedring, hvis det er det, de ønsker.
Afkortning af støtteforløbet i aftalt boligforbedring
Forslaget indebærer, at dette ændres til 9 år.
Ændring af rentesatsberegning i aftalt boligforbedring:
Det drejer sig om at få en administrativ forenkling.
Dette vil medføre en mindre reduktion af den permanente lejeforhøjelse og tilsvarende en beskeden reduktion af støtten.
De samlede økonomiske konsekvenser af besparelsen i 2003 vil være 250 mio. kr. og i 2004 og fremover 267 mio. kr. Investeringsrammen i 2003 vil være 1.050 mio. kr., og fra 2004 og fremover 1.150 mio. kr., altså en fortsat pæn ramme. Vi er selvfølgelig positive over for forslaget og ser frem til, at regeringen fra 2004 vil gennemføre en gennemgribende forenkling og modernisering af området; det er nemlig hårdt tiltrængt.
Ulrik Kragh (V), 2002-11-12:
Lovforslaget hedder »Styrkelse af kommunernes incitamenter til udgiftsbegrænsning«.
Vi har med regeringens boligoplæg til hensigt at lave en forenkling af byfornyelsen, som er stærkt tiltrængt; dette er første skridt i den retning.
Det, der er meningen her, er, at vi skal have mere privat ansvar for finansiering af byfornyelsen, vi skal have en prioritering af det område, der er mest krævende, og endelig skal der frigøres nogle ressourcer, således at vi får mulighed for at kunne styrke andre boligformer, herunder ungdomsboliger, som lige har været forhandlet.
Med hensyn til hvordan man gør det, så er det meningen, at ejerne skal inddrages i byfornyelsesfinansieringen.
Denne gennemsnitsvurdering er for at kunne bevare den kommunale frihed, således at hvis der er en kommune, der eksempelvis har en bevaringsværdig bygning, de gerne vil have byfornyet, så har de stadig væk muligheden for at kunne gå over.
Det er blot således, at gennemsnittet skal være de 60 henholdsvis 50 pct.
Så er der en række barrierer, som gør, at det kan være svært at komme til denne forhandlingsløsning mellem ejerne og kommunen, som sætter denne her byfornyelse i værk.
Det er således, at udmeldingen af lejeforhøjelsen er bindende.
Der er også en del af forslaget her, der går ud på regulering af lejen efter byfornyelsen.
Den regel, der gælder i dag, er, at huslejen reguleres med tre fjerdedele af løn- og prisindekset.
Dette forslag er indført på et tidspunkt, hvor vi havde en høj rente og en høj inflation, som en beskyttelse af lejerne.
I dag har vi en lav inflation og en lav rente, og dermed har vi mulighed for at lave en forenkling af lovkomplekset, således at vi giver huslejestigningen et nøk på den fulde pris- og lønudvikling og ikke kun de tre fjerdedele.
Et andet område, vi tager fat på, er den aftalte boligforbedring.
Det er således, at man har kunnet få aftalt boligforbedring, som er en frivillig aftale, for andelsboliger.
Man laver en afkortning af støtteforløbet, således at man ikke har en aftrapning på 15 år, men på 9 år, og da der alligevel er et stort ønske om at komme med, forventer man heller ikke, at det virker negativt.
Endelig er der en forenkling af rentesatsberegningen, hvor man har haft specielle regler for henholdsvis almene boliger og aftalt boligforbedring, og der laver man en forenkling, således at man bruger det samme.
Det her munder ud i en besparelse på 250 mio. kr., der, som jeg tidligere har sagt, bliver brugt til finansiering af de andre boligtiltag.
Man nedsætter rammen fra 1.250 mio. kr. til 1.050 mio. kr.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-11-12:
Forslaget om at få bygget flere ungdomsboliger synes jeg er utrolig nødvendigt. Jeg vil takke de ordførere, der har bakket op omkring forslaget.
Formålet er jo netop at aktivere en ny kreds af private bygherrer, herunder private investorer, fonde og selvejende institutioner.
Der afsættes, som det er nævnt, 1 mia. kr. over de næste 5 år til etablering af de her private ungdomsboliger, og tilskuddet finansieres fuldt ud af staten.
Det er altså hensigten, som det også blev nævnt, at etablere godt 3.500, gerne nogle flere, ungdomsboliger i den her 5-års-periode. Der blev rejst nogle spørgsmål under behandlingen af dette forslag om, hvorfor andre unge med et boligsocialt behov ikke har adgang til boligerne og om, hvorfor der ikke er kommunal anvisningsret.
Det var fra hr. Keld Albrechtsen.
Hensigten med forslaget er jo netop at sætte særligt ind i forhold til unge uddannelsessøgendes vanskelige boligsituation for på den måde at styrke vilkårene for den kompetenceudvikling, der er så vigtig en forudsætning for væksten i Danmark.
Derfor er boligerne forbeholdt
unge uddannelsessøgende, og der er ikke adgang for unge, som ikke er uddannelsessøgende.
Af samme grund er der heller ikke kommunal anvisning.
Andre uddannelsessøgende har jo i samme omfang som hidtil adgang til de almene ungdomsboliger, ligesom der også er kommunal anvisning til almene ungdomsboliger.
Hertil kommer, at kommunerne stadig væk, som det også har været nævnt af nogle af ordførerne, har en mulighed for at bygge flere almene ungdomsboliger. Det er jeg meget enig i, og det regner vi selvfølgelig også med at de stadig væk gør fremover.
Man er næsten målløs over at høre Enhedslistens stillingtagen til det her forslag.
Med hensyn til ommærkning af boliger er det jo sådan, at en ommærkning forudsætter, at der er indgået en aftale med den pågældende boligorganisation omkring ommærkningen, og det er også noget, man taler med kommunalbestyrelsen om.
Jeg vil gerne sige, at der selvfølgelig er en årsag til, at man i forbindelse med lovforslaget har lagt sig lige på de 50 m2.
Når man har gjort det, er det, fordi det er begrundet i almenboliglovens gældende maksimale bruttoetageareal for nybyggede ungdomsboliger, som også er på de 50 m2.
Jeg har noteret mig, at der er kommet et høringssvar her i går fra BL, der beder om noget mere fleksibilitet på det her område, og jeg hører også hr. Claus Larsen-Jensen bede om, at man kigger på det under udvalgsbehandlingen.
Jeg vil da gerne herfra tilkendegive, at det synes jeg vi skal drøfte under udvalgsbehandlingen.
Det skal ikke være sådan, at nogle småting måske blokerer for det, vi vil i den sidste ende.
Uden at give nogen garantier vil jeg gerne sige, at vi ser
positivt på at drøfte, om der kan være en fleksiblitet, under udvalgsbehandlingen.
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-12:
Kristeligt Folkeparti er meget positiv over for både L 56 og L 55.
Der vil via disse forslag kunne gives tilskud til etablering af støttede private ungdomsboliger ved nybyggeri, ved ombygning af eksisterende ejendomme, som ikke allerede anvendes til beboelse, og ved at der via L 55 vil blive givet mulighed for at omdanne almene familieboliger på op til 50 m2 til almene ungdomsboliger.
Hvert år ved studiestart ser vi lange ventelister til ungdomsboliger, og således er der enkelte studerende, der i den første studietid bruger 3-4 timer daglig på transport mellem hjem i provinsen og studiested.
Andre ligger i telt de første måneder, og atter andre, som studerer i København, finder en bolig i en by i et fremmed land, nærmere betegnet Malmø.
Disse forhold er det simpelt hen uacceptabelt at byde de unge, som vil dygtiggøre sig og tage en uddannelse.
I høringssvarene til L 56 har KL og Det Sociale Kollegiebyggeselskab skrevet, at man ønsker, at det ikke alene skal være par, der har fortrinsret til 2-rums-ungdomsboligerne, men i det hele taget husstande med mere end én person, og dette er blevet indskrevet i det lovforslag, som vi nu har liggende.
Det mener vi i Kristeligt
Folkeparti er meget positivt, fordi der her tages hensyn også til en eventuel enlig far eller enlig mor med et eller flere børn, og de trives jo helt klart bedst med mere end ét rum, så det ser vi som yderligere positivt.
Der er endvidere indføjet et forslag om, at 20 pct. af boligerne kan udlejes af udlejeren selv, mens 80 pct. skal udlejes via fællesanvisning.
Det synes vi på en eller anden måde er fair, alt taget i betragtning. Så alt i alt kan Kristeligt Folkeparti tilsige disse forslag sin fulde støtte.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-12:
Med hensyn til det samlede byggeri ved vi altså ikke, hvor meget det bliver.
Vi ved, at den pakke, der ligger til behandling i dag, trækker nedad med hensyn til private andelsboliger, og sandsynligvis trækker nedad på alment nybyggeri, som vi kommer til senere på dagen.
Den medfører muligvis lidt flere pensionskasseboliger, men det ved vi ikke engang, for det har i lang tid kunnet betale sig for pensionskasserne at bygge, men de har ikke gjort det, så selv om de får 1 mia. kr., er det jo ikke sikkert, at de bygger af den grund.
Så om det i det samlede regnestykke medfører en forøgelse af byggeriet, får vi vente
at se.
Det er jeg ikke engang sikker på.
Det kan vi vende tilbage til under behandlingen af forslaget om det almene byggeri.
Så vil jeg bare sige, at Enhedslisten altså ikke ønsker at overlade det til kommunerne alene at styre den boligsociale opgave, for der er rigelig mange kommuner, der gerne vil udskifte beboere, således at de f.eks. får flere uddannelsessøgende, fordi det er en god kommunaløkonomisk forretning at have uddannelsessøgende.
Det er knap så god en kommunaløkonomisk forretning at have flere, der er på bistandshjælp, og derfor kunne man godt forestille sig, at man kunne finde på at nedlægge lejligheder, der faktisk burde anvises til folk, der var på bistandshjælp, som jo også skal have noget at bo i.
Det er deres boliger, vi tager for at løse ungdomsboligproblemet, og den måde at løse boligproblemer på vil Enhedslisten faktisk ikke være med til.
Vi vil gerne have flere ungdomsboliger - til hver en tid - men vi vil ikke tage dem fra nogle andre, der også har brug for en bolig, og som måske har endnu mere brug for en bolig.
Det er det, jeg mener med social skævdeling i det her forslag.