runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kent Kirk (KF), 1998-01-27:
Jeg vil gerne spørge hr. Kristian Thulesen Dahl, om hr. Kristian Thulesen Dahl er enig med mig i, at hvis det var sådan, at man ikke havde givet den garanti over for Nationalbanken fra finansministerens side, kunne Nationalbanken heller ikke have tilladt sig at give tilsagn om likviditetsstøtte til de færøske banker.
Men så ville den garanti, Nationalbanken udstedte til de færøske banker, jo have været ulovlig, hvis man ikke var sikker på, der var et politisk flertal bag den.
Er hr. Kristian Thulesen Dahl ikke enig med mig i det?
Ole Stavad (S), 1998-01-27:
Jeg var glad for de afsluttende bemærkninger i hr. Johannes Martin Olsens indlæg, men jeg synes, der var nogle enkelte ting i indlægget, som berettiger, at vi måske lidt mod sædvane stiller et par spørgsmål til det færøske medlem hr. Johannes Martin Olsen.
Jeg hørte det sådan, at hr. Johannes Martin Olsen sagde, at selv om Færøerne selv havde været skyld i krisen, berettigede det ikke til, at den danske regering bedrager det færøske landsstyre.
Hvis jeg har hørt rigtigt, så håber jeg, hr. Johannes Martin Olsen vil bekræfte, at netop den beretning, vi har fra undersøgelseskommissionen, fuldstændig klart afdækker, at der ikke var nogen i den danske regering, der ønskede at bedrage nogen på Færøerne, men at det ufuldstændige grundlag, der efterfølgende har vist sig, har været til stede både hos det færøske landsstyre og hos den danske regering.
Det andet var, at hr. Johannes Martin Olsen henviste til et møde i Nationalbanken den 17. marts 1993.
Da Nationalbanken nævnes, er det måske vigtigt for en ordens skyld at få sagt, at det var det møde, som landsstyreformanden og finansministeren havde
med Den Danske Bank og ikke med deltagelse fra den danske regering
Endelig skal jeg sige, at hr. Johannes Martin Olsen vel også har været opmærksom på, at den eneste, der fremstår fuldstændig klart i rapporten som vidende om, at der ikke har været foretaget den sædvanlige opgørelse ved overdragelsen af aktierne, var den daværende færøske finansminister, Sundstein, som ud over at være finansminister også havde erfaring som statsautoriseret revisor.
Pia Gjellerup (S), 1998-01-27:
Jeg har en bemærkning til et lidt senere punkt i hr. Johannes Martin Olsens indlæg, hvor det blev udtrykt, at man fra dansk side bevidst påførte Færøerne et tab.
Dér går jeg også ud fra, at det ikke handler om den danske regering.
I den sammenhæng vil jeg sige, at det forslag til vedtagelse, der blev præsenteret, indeholder en hensigt, som vi meget gerne vil støtte, nemlig et mere tillidsfuldt rigsfællesskab, og vi synes, at beretningen med de ting, vi kan være kede af i den, og det, vi kan lære af den, kan bidrage til at skabe et mere tillidsfuldt rigsfællesskab efterfølgende.
Men når det så også i forslaget til vedtagelse hedder, at man skal yde en rimelig godtgørelse for de tab, Færøerne har lidt som følge af redningen af de færøske banker, så må jeg sige, at det ligger langt ud over, hvad jeg havde forestillet mig.
Det, der er problemet her, er et aktiebytte, som er gennemført på en måde, som ikke var tilfredsstillende, og som har givet Færøerne et ansvar for en bank, som var mindre værd, end man fik oplyst at den var.
Men de øvrige omkostninger i forbindelse med redningen af bankerne er jo vitterlig kommet af, at færinger, der har lånt penge i færøske banker, ikke har kunnet betale deres lån tilbage.
Dem kan vi ikke godtgøre fra dansk side, men vi kan bidrage til, at det er muligt for det færøske samfund at redde bankerne, og det er faktisk det, der er sket.
Johannes Martin Olsen (V), 1998-01-27:
Til hr. Stavad må jeg bare sige, at han har forstået mig helt rigtigt.
Der er den difference i forståelsen, som også statsministeren har påvist før: Vi går ikke efter Den Danske Bank, men vi går efter Statsministeriet, som er vores ministerium, og som har ansvaret for rigsfællesskabet i Danmark, ligesom landsstyret er ansvarligt, og derfor henvender vi os til statsministeren.
Jeg har også sagt, at regeringen som regering må være ansvarlig for sine embedsmænds handlinger og viden, herunder også fortiet viden, og det er det, jeg lægger til grund her.
Der har været fortiet viden, som har kostet os en milliard kroner på Færøerne.
Og den milliard kan du bare gange op, som jeg sagde, så får du det danske beløb, for det er det, vi har betalt for meget.
Og den har ikke bare kostet os det.
Den har også kostet os en fraflytning fra øerne, der svarer til 30 pct. af den befolkning, der er mellem 20 og 35 år.
Det er en pris, der ikke kan godtgøres i penge, men det er, hvad det har kostet os. Vi fik sten oven på byrde.
Til fru Pia Gjellerup må jeg bare sige, at jeg ikke har forståelse for alt, hvad hun sagde, men det, jeg mener, er også dækket af det, som jeg har sagt til hr. Stavad: at vi føler, vi er ført bag lyset, for ikke at sige bedraget, i denne her sag.
Ole Stavad (S), 1998-01-27:
Jeg vil godt spørge, om ikke hr. Johannes Martin Olsen har bemærket, at det af det forslag til vedtagelse, der blev fremsat ved starten af denne debat af fru Pia Gjellerup på en række partiers vegne, fremgår, at Folketinget herefter som det første punkt opfordrer regeringen til i samarbejde med landsstyret at undersøge mulighederne for at gøre krav gældende over for Den Danske Bank. Mener hr. Johannes Martin Olsen ikke, i betragtning af at han selv anser et af de væsentligste punkter i den her sag, som det fremgik af den første tale, for at være mødet i Nationalbanken den 1. marts, hvor det er Den Danske Banks direktør, der giver forkerte oplysninger til den færøske lagmand og den færøske finansminister, at det er rimeligt på den baggrund, at den danske regering sammen med det færøske landsstyre finder ud af, hvordan man håndterer den sag?
Er det ikke en meget fælles sag for de to regeringer, hr. Johannes Martin Olsen?
Pia Larsen (V), 1998-01-27:
Jeg vil gerne spørge hr. Johannes Martin Olsen, om det er korrekt opfattet, at man på Færøerne har en opfattelse af, at regeringen med statsministeren i spidsen - statsministeren er jo ressortminister for Færøerne - helt klart i denne sag har svigtet sit ansvar, som leder af rigsfællesskabet har forsømt sit ansvar for at holde Færøerne informeret om de oplysninger, som Færøerne ikke naturligt havde adgang til fra f.eks. Finanstilsynet?
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-01-27:
I Fremskridtspartiet har vi faktisk stor forståelse for den uret, som vi også mener aktieombytningen var for det færøske samfund.
Men når jeg læser hr. Johannes Martin Olsens forslag til vedtagelse, er det, ligesom det - i hvert fald for mig - får kæden til at hoppe af, og derfor er jeg nødt til at stille et konkret spørgsmål.
Det er dér, hvor der står, at Folketinget pålægger regeringen at sikre Færøerne en rimelig godtgørelse af de økonomiske tab, og at regeringen snarest optager forhandlinger.
Det er jo svært at finde ud af, hvad der er en rimelig godtgørelse, og derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Johannes Martin Olsen: Man har sagt fra færøsk side, at det, man talte om nu, var 3 mia. kr., og at det var det, man ville have godtgjort, hvor vi andre har den opfattelse, at aktieombytningen måske var en milliard kroner for dyr.
Og det er vigtigt for os at vide: Hvad er det for et beløb, færingerne taler om i dag?
Pia Gjellerup (S), 1998-01-27:
Jeg vil gerne slå fast, at det foreligger klart fra beretningen, at den danske regering ikke havde flere oplysninger at give til det færøske landsstyre.
Det er det ene.
Det andet er, at jeg vil spørge hr. Johannes Martin Olsen, om dette forslag til vedtagelse er fremsat og støttet af den gruppe, hr. Johannes Martin Olsen er medlem af, nemlig Venstres gruppe, for det er et meget interessant signal at få her sidst i debatten, at den bankredning, som Venstre har siddet og præsideret over tilbage i 1992, at det tab, der er i den sammenhæng, som jo altså også er i form af et lån, man har fået i Danmark - det var den måde, det var muligt at redde banken på - også er omfattet, og det skal også honoreres fra dansk side i dag.
Jeg vil gerne høre, om det er støttet fra Venstres side som sådan.
Pia Larsen (V), 1998-01-27:
Jeg vil gerne spørge hr. Johannes Martin Olsen, om han kan bekræfte, at Færøerne ikke havde de samme oplysninger som den danske regering.
Kan hr. Johannes Martin Olsen bekræfte, at man f.eks. i landsstyret ikke havde nogen som helst oplysninger om, hvordan økonomien så ud i Føroya Banki, fordi det var en danskejet privat bank, som landsstyret overhovedet ikke havde nogen anledning til at blande sig i i modsætning til Sjóvinnubankin, så alene det ene eksempel viser, at hverken det færøske landsstyre eller Finansieringsfonden var i besiddelse af de samme oplysninger som den danske regering?
Sonja Mikkelsen (S), 1998-01-27:
Det var de sidste bemærkninger fra hr. Johannes Martin Olsen, der fik mig på talerstolen.
Jeg vil gerne spørge hr. Johannes Martin Olsen, om det virkelig er opfattelsen, at det er den danske regerings ansvar, at bankerne på Færøerne har opført sig uansvarligt i deres udlånspolitik i en lang periode på Færøerne.
Det er det ene.
I den sammenhæng vil jeg gerne spørge, om det virkelig er hr. Johannes Martin Olsens opfattelse, at det er det danske Folketing, der bærer ansvaret for bank- og sparekasselovgivningen på Færøerne.
Mig bekendt har der, lige siden hjemmestyret blev indført, været særlig lovgivning for det færøske område på bank- og sparekasseområdet, og mig bekendt er den bank- og sparekasselovgivning, man har, indført via Lagtinget og ikke i kraft af, at Folketingets lovgivning er gældende på Færøerne.
Det er altså særanliggende for Færøerne at vedtage lovgivning på det her område, og dermed bærer færingerne det erhvervspolitiske ansvar for bankernes drift.
Det er jo noget helt andet i modsætning til pengevæsenet som sådan, som er en anden sag, og som klart er et fællesanliggende imellem den danske stat og Færøerne.
Peter Duetoft (CD), 1998-01-27:
Tre svar til hr. Thulesen Dahl:
For det første: Vi har ikke haft anden ordførerrunde endnu, men hvis hr. Thulesen Dahl ville have ventet til anden ordførerrunde, ville jeg dér have meddelt, at CD vil undlade at stemme til det forslag til vedtagelse, men nu gør jeg det så alligevel her.
For det andet: Jeg mener, at hr. Thulesen Dahl lige så godt råt for usødet kan få dette svar: Vi står ved den ordning, som regeringen dengang gennemførte, og vi mener bestemt, at det var en rigtig beslutning, regeringen tog, for på den måde var man med til at stoppe et hul og forsøge at standse en uheldig udvikling.
Og det er ikke noget med at komme rendende og sige, at vi vil gøre både det ene og det andet, for det var en rigtig ordning.
Og for det tredje har jeg stadig væk ikke fået svar på mit spørgsmål, og nu siger hr. Thulesen Dahl igen, at hvis man havde haft disse oplysninger, var det jo ikke sikkert, at det var denne løsning, det var endt med.
Så jeg vil sige til hr. Thulesen Dahl: Kom nu med et bud på, hvad den anden løsning var!
Vi kender jo oplysningerne.
Kom med et andet bud i stedet for at angribe en regering for noget, som åbenbart var det eneste, der kunne gøres på det tidspunkt, som regeringen gjorde, og som den nu skal stille til spanking for 5 år efter.
Kom dog med et andet bud, når man er så hellig!
Johannes Martin Olsen (V), 1998-01-27:
Lad mig sige til fru Pia Larsen, at det, som det hele kører på for Færøerne, er, at vi havde ikke den viden, og derfor kunne vi ikke handle, som vi gjorde det, før i sidste øjeblik, da vi simpelt hen, som det så ofte er blevet sagt, fik en revolver for panden og måtte handle over en nat.
Det er indiskutabelt, og når jeg hører fru Sonja Mikkelsen, må jeg sige, at det, som jeg hæfter mig ved, er selve aktieombytningen.
Jeg sagde det så tydeligt: Ansvaret for den økonomiske krise på Færøerne har færingerne.
Det er os, der har ansvaret for krisen på Færøerne.
for den aktieombytning, for den uret - for at bruge et mildere ord - der er begået imod os ved selve aktieombytningen.
Ellers har vi ansvaret; det skal der ikke være nogen tvivl om.
Pia Gjellerup (S), 1998-01-27:
Vi har et par gange i dag været udsat for, at en ordfører bliver meget vred over, at der er nogle af os, der forholder sig til det, ordføreren siger, og så siger ordføreren til os, at vi ikke skal tale udenom og tale om noget helt andet.
Så det er en mærkelig debat.
Men hr. Kristian Thulesen Dahl er altså interesseret i en forelæggelse for Finansudvalget af en sag, der ikke eksisterer, men måske ville kunne komme til det.
Derfor er vi selvfølgelig lidt interesserede i, hvornår man skal komme til Finansudvalget, og jeg synes, det begynder at blive vældig interessant, hvilke beredskabsplaner vi for alle eventualiteters skyld skal lægge i Finansudvalget, for at hr. Thulesen Dahl, eller hvem det ellers måtte være, ikke skal føle sig misinformeret.
Det synes jeg er en meget nødvendig vejledning efter den indsats, som hr. Thulesen Dahl har beskrevet, at man vil forlange af en regering.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-01-27:
Jamen det er da det værste vås!
Det er da ikke sikkert, at Den Danske Bank var sluppet ud af sin moderselskabsforpligtelse, hvis alle oplysninger havde været kendt.
Det er i hvert fald ikke sikkert, at de var sluppet til den pris, som det nu lykkedes dem at slippe til.
Hvad er det for noget vås?
Hvis alle tingene havde været på bordet, er det da slet ikke sikkert, at det var blevet den løsning, som nu blev resultatet.
Det, som hr. Ole Stavad og hr. Peter Duetoft gør her, er at forsøge at afspore debatten, og jeg synes, det er utroligt, at de overhovedet forsøger at gøre det.
Og så vil jeg spørge hr. Peter Duetoft, hvordan man i CD forholder sig i efterrationaliseringens lys.
Har hr. Duetoft f.eks. meddelt, hvordan man vil stemme til forslaget til vedtagelse?
Jeg har nemlig hørt et eller andet om, at hr. Duetoft vil undlade at stemme til det forslag til vedtagelse, men det kunne være interessant at få hr. Duetoft til at markere det her fra talerstolen, for jeg tror ikke, hr. Duetoft har gjort det.
Og det kunne også være spændende at høre hr. Duetoft komme med en redegørelse om det, som han her stiller spørgsmål om.
Det har jeg nemlig heller ikke hørt.
Så hr. Duetoft skal passe på ikke at stille
for mange spørgsmål, som hr. Duetoft heller ikke selv vil kunne svare på her fra talerstolen.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-01-27:
Jeg vil gerne spørge hr. Johannes Martin Olsen, hvornår det færøske landsstyre blev bekendt med det brev, som den danske statsminister modtog fra Den Danske Bank den 8. februar.
Hvornår vidste man på Færøerne, at Den Danske Bank var på vej til at trække sig ud af Færøerne?
Vidste man det, før Richard Mikkelsen gav det færøske landsstyre en mundtlig redegørelse en måned senere, den 8. marts?
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-01-27:
Jeg er i øvrigt enig i, at det her ikke er en folkesag.
Det er der nu meget af det, som Folketinget beskæftiger sig med, der ikke er, og derfor er det vores ansvar alligevel.
Jeg vil bare spørge hr. Peter Duetoft, om han ikke er enig med Fremskridtspartiet i, at Folketinget, uanset om det er en folkesag eller ej, efter grundloven har en pligt til at føre kontrol med regeringens embedsførelse.
Er hr. Peter Duetoft ikke enig i, at det også drejer sig om, at man skal kunne placere et ansvar, og at der med denne rapport er lagt op til, at det kan man ikke, for sådan var kommissoriet ikke?
Og er hr. Peter Duetoft ikke enig i, at hvis man bliver gjort opmærksom på tingene, har man også pligt til at udvise det, der hedder rettidig omhu?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-01-27:
Man kan tydeligt høre den svære balancegang, det må være at være CD i denne sag, sådan at skulle uddele lidt små hug til alle og helst ikke for meget, men det, mit spørgsmål nu går på, er bl.a., at hr. Peter Duetoft er formand for Finansudvalget, og at hr. Peter Duetoft selvfølgelig også har sat sig ind i beretningen, og hvad der står om, hvornår Finansudvalget er blevet inddraget og orienteret om forskellige spørgsmål, bl.a. den bevillingshjemmel, som finansministeren jo ikke havde, da han gik til Nationalbanken, men som han måske burde have fået.
Det, der er mit spørgsmål til hr. Peter Duetoft, er, om hr. Peter Duetoft synes, det er betryggende, at man lader en EU-folkeafstemning være bestemmende for, hvornår man orienterer Folketingets Finansudvalg, at man lader spørgsmålet om, at man skal have et ja igennem den 18. maj l993, være udslagsgivende for, om man går i Finansudvalget og søger dækning for det mundtlige tilsagn, man giver Nationalbanken?
og frem til den 28. maj, og derfor er jeg meget interesseret i at høre hr. Duetofts holdning til det spørgsmål.
Per Stig Møller (KF), 1998-01-27:
Hr. Peter Duetoft beklagede lidt, at det ikke virker som en politisk debat.
Det synes jeg nu nok det gør, men meningen med denne undersøgelse har jo præcis været, at Folketinget bagefter skulle træffe sin politiske vurdering, således at det ikke var en dommer, der gjorde det.
Derfor må hr. Peter Duetoft altså respektere, at det var meningen med det hele, at når beretningen forelå, skulle der være en debat i Folketingssalen.
Jeg synes da også, at debatten viser noget, for den har jo f.eks. vist det, som hr. Peter Duetoft sagde, og jeg synes, det er interessant, at det dog fastslås også fra CD's side: Regeringen traf beslutningerne på et mangelfuldt grundlag.
Her er det altså vores opfattelse, at det er regeringens forpligtelse at sikre sig et ordentligt beslutningsgrundlag.
Hr. Peter Duetoft sagde: Vi skal jo også lære af det her.
Vi skal bruge denne kommissionsrapport til at komme videre og at til at lære noget af.
Lad uvildige eksperter se på f.eks. det kommunikationsmæssige, sagde hr. Peter Duetoft, og det synes jeg er en udmærket idé, men så synes jeg også, vi skal lade uvildige statsretseksperter og forvaltningsretlige eksperter se på de forhold, der har fundet sted i forbindelse med Finansudvalget, Finanstilsynet og Nationalbanken.
Så kan vi lære endnu mere.
Peter Duetoft (CD), 1998-01-27:
Det var jo lidt af en trussel.
Til fru Kirsten Jacobsen vil jeg sige, at det selvfølgelig er Folketingets ansvar at holde styr på en regering, det er et hundrede procent sikkert.
Det går vi vel også hver eneste dag og prøver på.
Det, som jeg konstaterede, og det, som jeg gav nogle eksempler på, er, at de beskrivelser, der findes i denne rapport, er af en sådan karakter, at man ikke kan fastsætte det endegyldige ansvar.
Her er det bare, jeg beder om, at vi i stedet for at stå i hver sit ringhjørne og råbe og skrige til hinanden om noget, som man aldrig finder en løsning på - apropos eksemplet med, om det er den, der har afsendt budskabet, der ikke har gjort det godt nok, eller den, der skulle lytte, der ikke har gjort det godt nok - kommer videre og siger: Det var det, og nu må vi sørge for, at det ikke sker igen.
Det er det, jeg beder om, men det er ikke en anfægtelse af, at det er Folketingets ansvar at passe på regeringen.
Så må jeg sige, at med hensyn til EU-afstemningen - nej, jeg vil godt have hr. Breckmann med.
Jeg vil sige til hr. Óli
Breckmann
, at jeg ikke kan forestille mig, at dygtige færøske erhvervsfolk, dygtige færøske politikere og dygtige færøske embedsmænd ikke var klar over, at der var et økonomisk problem på Færøerne og i den færøske bank.
Det er det med det uskyldsrene: ja, vi mangler viden, og den danske regerings store fejl er, at den ikke har fortalt os det, som jeg tillader mig at anfægte. Derfor kan det godt være, at regeringen skulle have gjort det, men jeg anfægter, at man ikke selv burde vide noget om det.
Og så til hr. Thulesen Dahl: Min opfattelse er, at Finansudvalget skal behandles på en ordentlig måde, det skal inddrages, og det skal behandles værdigt, men jeg har aldrig anfægtet en ministers ret til at gå ud og sige, at han vil søge Finansudvalgets tilslutning til sådan og sådan, også over for en tredje part.
Det er bare ikke juridisk gyldigt, før der er sket en afstemning i Finansudvalget.
Med hensyn til EU-afstemningen vil jeg i al stilfærdighed sige: EU er så godt, at vi overhovedet ikke behøver at stikke noget under stolen i nogen som helst spørgsmål, for det vil nemlig ikke være det, der vil være problemet.
Men det er min opfattelse, at vi bestemt godt kan stå ved både det, der foregår i Folketinget, og det, der foregår i EU, og sagtens vinde en folkeafstemning alligevel.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-01-27:
Vi havde før pausen på baggrund af hr. Duetofts ordførerindlæg en kort ordveksling om Finansudvalget, altså
hvornår Finansudvalget blev orienteret om det mundtlige tilsagn, som finansministeren havde givet Nationalbanken
Mit spørgsmål til hr. Duetoft, som jeg ikke synes hr. Duetoft rigtig forholdt sig til, var jo, om han i sin egenskab af formand for Folketingets Finansudvalg mener, det er tilfredsstillende, når man klart kan læse ud af undersøgelseskommissionens beretning, at regeringen har undladt at gå til Finansudvalget og orientere eller få bevillingshjemmel til det tilsagn, som finansministeren gav Nationalbanken, og at man ifølge beretningen helt åbenlyst gjorde det af hensyn til den EU-folkeafstemning, der skulle afholdes den 18. maj 1993.
I Dansk Folkeparti synes vi, det er en skandale, at vi nu ved, at regeringen altså på må og få orienterer Folketinget alt efter forgodtbefindende af hensyn til en folkeafstemning, der skal være om EU.
Vi synes, det er at blande tingene fuldstændig sammen, og jeg synes, det ville tjene folkestyret, hvis hr. Duetoft vil give os ret i, at det er utilstedeligt, at regeringen tager hensyn til en folkeafstemning om EU, når den vurderer, om den vil gå til Finansudvalget eller ej.
Peter Duetoft (CD), 1998-01-27:
Jeg vil sige til hr. Thulesen Dahl, at jeg har svaret før pausen, og jeg kan gentage det svar.
Og så vil jeg sige til hr. Thulesen Dahl: Nok er det at være formand for Finansudvalget en god post at have i dette Folketing, og jeg føler også, at de gyldne lænker er værd at bære, men det ligger ikke i en finansudvalgsformands lod at vurdere, hvornår regeringen skal bede om en bevilling.
Men om regeringen vil gøre det den ene dag eller den anden dag eller fjorten dage efter eller tre uger efter, bestemmer hverken Finansudvalgets formand eller Finansudvalget.
Det er et spørgsmål om, hvornår ministeriet oversender et aktstykke.
Til hr. Breckmann vil jeg sige, at jeg har jo også i min ordførertale nævnt gældsafviklingsaftalen osv.
, så dér er vi helt enige.
Men det, der er min pointe, er, at der må have været nogle på Færøerne, som har vidst, hvor galt tingene stod til.
Det var ikke kun informationer fra den danske regering, der manglede.
Nogle embedsmænd, nogle politikere og nogle bankfolk på Færøerne må altså også have vidst et eller andet.
Så det, jeg reagerede lidt på, var det dér med, at alt skulle komme via Oslomødet.
Der må altså også have været andre, der har sovet i timen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-01-27:
Jeg kan forstå, at hr. Duetoft ikke ønsker at tage stilling til mit spørgsmål i sin egenskab af formand for Finansudvalget, og det er jo fair nok, men det må være muligt at få en politisk tilkendegivelse fra hr. Duetoft som folketingsmedlem for CD og ordfører her i dag i Færøsagen om, hvorvidt hr. Duetoft finder, at det er politisk tilfredsstillende, at Folketinget altså nu ved og har fået det godtgjort i en beretning, at den nuværende regering - altså med de samme partier - i 1993 vurderede, om man på baggrund af en forestående EU-folkeafstemning ville informere Folketinget og Folketingets Finansudvalg om det mundtlige tilsagn, man havde givet.
Det har jo intet med hinanden at gøre, og det er fuldstændig usagligt, at man på grund af, at man vil vinde en folkeafstemning, altså have et ja ved en EU-afstemning, forholder Folketingets Finansudvalg oplysninger, som man efter min bedste overbevisning burde være kommet med.
Og jeg kan bare henvise til beretningen side 1008, hvor den telefonsamtale, der fandt sted mellem finansministeren og Eigil Mølgaard den 22. april, jo er refereret, og hvoraf det klart fremgår - og jeg citerer fra Mølgaards notater
: »Når sagen udsættes til ultimo maj, skyldes det, at regeringen ikke tør søge nye bevillinger hos de politiske partier for ikke at skabe angrebspunkter under debatten op til folkeafstemningen.«