runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-09-07:
I første omgang bliver man jo så opløftet, når man hører
fru Rosenkrantz-Theil, fordi nu betyder det jo, at vi har fire mandater ekstra i Folketingssalen til kamp for en ordentlig ældreydelse; i stedet for vores 22 mandater er der jo så 26 mandater, og så kan vi jo håbe, at det kan give et lidt ekstra pres for at få ydelsen op, og det er jeg da bare glad for. I forhold til det andet omkring satspuljen gør fru Pernille Rosenkrantz-Theil jo det, som enhver dygtig politiker selvfølgelig skal gøre: Man skal kun stille spørgsmål, man selv kender svaret på.
Fru Rosenkrantz-Theil har stillet nøjagtig det samme spørgsmål i forskellige versioner, men altså det samme spørgsmål i hvert fald det seneste års tid, og det er jo også logisk nok, fordi fru Rosenkrantz-Theil så baserer sit spørgsmål på, at folk måtte have glemt, hvad udgangspunktet var for det seneste satspuljeforlig, nemlig at et stort flertal her i Folketinget ville køre satsreguleringsordningen videre, som den var.
Vi havde så valget imellem at fordele de, jeg tror, det næste år er 533 mio. kr., der skal fordeles, eller se, at andre gjorde det.
Og vi synes altså, det er bedre at varetage vores vælgeres interesser ved, at vi er med til at fordele de her midler, end at vi ikke er med til at fordele de her midler.
Så enkelt er svaret.
Med hensyn til talstørrelser for, hvad folk ville have modtaget, hvis man ikke havde haft satsreguleringspuljen, har jeg ingen grund til at anfægte det, fru Rosenkrantz-Theil kommer med, for vi har selv haft det samme udgangspunkt og den samme diskussion, og jeg synes ikke, det skal fornægtes, at man jo tager penge for at lave en pulje, man så kan dele ud af.
Vores udgangspunkt har bare været, at det er bedre at være med til at dele den pulje ud end ikke at være det.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-09-07:
Lad os køre lidt videre i det her med de ældre, dem synes jeg vi skal vende tilbage til, for når hr. Kristian Thulesen Dahl siger, at 150.000 får fuld ydelse, og at man i Dansk Folkeparti ønsker at udvide ældrechecken, så kunne jeg jo ikke være mere enig.
Jeg kunne heller ikke være mere enig i den erkendelse, der vel må ligge bag det, hr. Kristian Thulesen Dahl siger, nemlig at der er flere, der har brug for at få del i ældrechecken, og at de, der allerede får den i dag, godt kunne bruge lidt ekstra.
Det synes jeg er et rigtig fint udgangspunkt, og det er også derfor, Enhedslisten har støttet at udbygge ældrechecken.
Men jeg vil gerne sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, at der jo er et område, hvor vi ikke har været helt enige, hvad angår de ældre, og det er det såkaldte satspuljeforlig.
Nu har jeg dugfriske tal fra Finansministeriet liggende her.
Kan hr. Kristian Thulesen Dahl bekræfte det?
Morten Helveg Petersen (RV), 2004-09-07:
Det er vi da utrolig glade for, og vi synes faktisk, at denne spændende diskussion burde have en mulighed for at udfolde sig andre steder end ovre i finansministerens sofa.
Vi synes, det er en lidt underlig måde at lave politik på at sige til hele omverdenen: Jamen det her må vi jo kigge på, og det finder vi jo nok ud af sammen med regeringen - i stedet for at engagere os andre i en eller anden debat eller dialog om, hvordan fremtiden skal se ud.
Det, jeg må forstå på hr. Thulesen Dahl, er, at skattestoppet i sin nuværende udformning ikke har den rette sociale profil, og så er det selvfølgelig spændende for os andre at vide: Aha, hvad er det så for en profil, der ikke er i orden?
Hvor skal der i givet fald sættes ind?
Ud over at vi synes, det er en lidt mærkværdig måde at bedrive politik på.
Det er klart, at i erkendelse og konsekvens af, at man har det flertal, som man har med regeringen, så kan man sidde bag lukkede døre og forhandle sig frem til det.
Jeg synes bare ikke, det er noget, der stimulerer en diskussion om fremtidens skattesystem.
Jann Sjursen (KD), 2004-09-07:
Tilbage står jo det spørgsmål omkring skattestoppet, om vi får et konkret diskussionsudgangspunkt fra Dansk Folkeparti, eller om man bare skal diskutere lidt løst og fast, om man skal ændre på skattestoppet.
Har Dansk Folkeparti et konkret bud på, hvor skattestoppet skal ændres, eller er det endnu en gang bare tom snak, lige så vel som at regeringen bare kommer med sin højttænkning på familieområdet - som hr. Thulesen Dahl så i øvrigt ikke nævnte i sin ordførertale - hvor vi nu i snart mere end et år har hørt først socialministeren og nu den nye familieminister have et eklatant forbrug af tomme løfter i forhold til, hvordan man kan forbedre hverdagen for børnefamilierne?
Hvad med det område?
Er det også noget, vi bare skal diskutere, eller vil hr. Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti være med til at sætte en anden dagsorden ikke kun for, hvordan børnefamilierne får et løft i forbindelse med dette års finanslov, men så sandelig også at det bliver et løft, der for alvor batter noget, ud over de 100 mio. kr., regeringen har afsat hvert år de næste 4 år?
Hvad er Dansk Folkeparti til på det område?
Eller er det også noget, man snakker med finansministeren om ovre i sofaen, og så ser vi igen næste år på, hvor langt man nu er nået?
Ole Sohn (SF), 2004-09-07:
Jeg er helt enig med hr. Kristian Thulesen Dahl i, at det her ikke er nogen særlig speciel finanslov - der er sådan lidt strøsukker hist og pist - og jeg er også fuldstændig enig med Dansk Folkeparti i analysen, at det bliver Dansk Folkeparti og regeringen, der kommer til at lave en finanslov.
Og det er vel også naturligt, at en valgfinanslov har den karakter, som nu er tilfældet. Når vi nu nærmer os valget, skal vi også se på: Hvad er det så, der er opnået i perioden, og hvad er det, Dansk Folkeparti har lagt stemmer til, altså hvilken indflydelse er det, Dansk Folkeparti har haft?
Hr. Kristian Thulesen Dahl har nævnt nogle af områderne, men jeg kunne godt tænke mig at få uddybet et par stykker.
Vil hr. Kristian Thulesen Dahl ikke bekræfte, at der i dag bruges færre penge pr. ældre i kommunerne til hjemmepleje og hjemmehjælp, end der gjorde, inden Dansk Folkeparti fik indflydelse på regeringens politik?
Et andet spørgsmål er, om hr. Kristian Thulesen Dahl ikke kan bekræfte, at taksterne i den kollektive trafik er steget markant, efter at Dansk Folkeparti fik indflydelse på VK-regeringens politik.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-09-07:
Hr. Ole Sohn bliver nødt til at acceptere, at mit udgangspunkt for, om der tilføres ældreområdet flere eller færre midler, bygger på: Får Dansk Folkeparti, når vi indgår forlig med regeringen, flere penge tilført ældreområdet?
For vi mener, der er et eklatant stort behov for flere penge til ældreområdet, og vi mener også, at der er behov for langt flere penge, end der bruges i dag.
Og svaret er: Ja, det gør Dansk Folkeparti.
Hver eneste gang vi forhandler med regeringen - eksempelvis finanslov - har vi prioriteret flere penge til ældreområdet.
Så det er punkt 1-svaret.
Punkt 2-svaret er, at vi kan se, at der i nogle kommuner føres en politik, som ikke giver tilstrækkelige ressourser til ældreområdet, til hjemmeplejen eksempelvis.
Det mener vi der er et stort behov for at gøre noget ved.
Det er jo også derfor, vi har presset på over for regeringen for, at der skal laves en udligningsreform, som sikrer også de kommuner, der har meget svært ved at få økonomien til at hænge sammen, en bedre økonomi. Vi har accepteret, nødtvunget accepteret, at sådan en udligningsreform selvfølgelig først kan laves, når man ved, hvad man skal udligne imellem, og derfor måtte den afvente strukturreformen.
Prisen for det var jo, at regeringen anerkendte, at der i de sidste to kommuneaftaler skulle laves en særlig pulje til de kommuner, der er særlig dårligt kørende.
Det er der blevet lavet, og den pulje har været større end tidligere, og det har været nødvendigt.
Men det er klart nødvendigt at se fremad og gøre endnu mere, og det gør vi.
Hver eneste gang vi forhandler med regeringen, er det den baggrund, vi kommer med.
Ole Sohn (SF), 2004-09-07:
Jeg tvivler slet ikke på Dansk Folkepartis ønske om at tilføre ældreområdet flere penge.
Det, hele denne her 4-års-periode sådan set er gået med at promovere sig på, er, at ældreområdet skal i fokus.
Men når man har et skattestop og er parlamentarisk grundlag for en regering, der har et skattestop, så skal der jo prioriteres. Så min pointe er bare at få Dansk Folkeparti til at bekræfte, at den form for prioritering, Dansk Folkeparti har medvirket til, er, at godt nok er der kommet nogle penge over til en ældrecheck, sådan at nogle ældre får lidt ekstra, og det er også fint nok, men det er jo finansieret ved, at de samme personer har fået skåret ned i den omsorg, som fællesskabet skal give den enkelte, altså i form af hjemmehjælp og ældrepleje.
Så det et jo sådan set hunden, der fodres med sin egen hale.
Spørgsmålet er bare, om Dansk Folkeparti ikke godt vil bekræfte, at i den tid, Dansk Folkeparti har været parlamentarisk grundlag for den borgerlige regering, kan det konstateres via regnskabstallene, at der bruges færre penge pr. ældre til hjemmehjælp og ældreomsorg rundtomkring i kommunerne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-09-07:
Det er notorisk forkert, når hr. Ole Sohn siger, at hunden er blevet fodret med sin egen hale. Da vi eksempelvis udmøntede forårspakken, skattelettelsespakken, husker hr. Ole Sohn sikkert, at vi før det havde krævet, at 1 mia. kr. af de 10,6 mia. kr., som regeringen ellers ville bruge til skattelettelser, blev pillet væk og brugt primært til ældreområdet, primært på ældrechecken.
Det lykkedes det at komme igennem med, og det gjorde jo, at vi i foråret kunne hæve ældrechecken til nu at omfatte 170.000 pensionister, herunder 150.000, der får den fulde, beskedne, men altså fulde ydelse, i forhold til tidligere, hvor det var 44.000, der fik den fulde ydelse.
Sympatisk at man gør noget dér, men vi mente klart, der var behov for at prioritere nogle af de her midler til de ældre, og det lykkedes det os at komme igennem med.
Så der har de ældre bestemt ikke været fodret med penge, der ellers ville være gået til de ældre; de ville være gået til andre områder.
Jeg husker forløbet sidste år en anelse anderledes, end hr. Sjursen gør.
Vi har den holdning, som jeg præsenterede, da vi diskuterede det senest, at skattestoppet skal være der nu, og skattestoppet skal også være der næste år, fordi det er nødvendigt for at skabe tryghed for borgerne i forhold til, at politikerne ikke bare render og sætter skatterne op evig og altid.
Selve det at have et skattestop er jo også blevet vigtigere efter det såkaldte skatteloft, der er blevet fremlagt af Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, for nu er der for alvor igen skabt usikkerhed med hensyn til, om skatterne fremover skal stige.
Det vil vi diskutere med regeringen.
Der har vi ikke på forhånd sagt til regeringen, at den definition, der er i dag, skal være definitionen fremover.
Det har vi ikke på forhånd lagt os fast på, for vi kan se, at med skattestoppet - som jeg også sagde, da vi sidst diskuterede det her - er det et faktum, at alle får glæde af det, men dem, der tjener mest, får mest glæde af det.
Derfor handler det her jo også om social lighed, som vi lægger ind i denne her diskussion.
Hvordan man skal løse det, kan man så have en hel bred vifte af tanker om, men vi vil have en diskussion med regeringen om det inden et valg, for at vi sammen med regeringen vil gå ud og sige, at et skattestop også skal køre den kommende valgperiode.
Og det tror jeg altså også at regeringen har en interesse i at få diskuteret med Dansk Folkeparti.
Den opfordring vil jeg gerne komme med også i dag, som jeg gjorde, da vi sidst diskuterede det.
Jann Sjursen (KD), 2004-09-07:
Da vi sidste år behandlede finanslovforslaget for 2004, var vi i flere omgange i debatten med hr. Kristian Thulesen Dahl inde på spørgsmålet om Dansk Folkeparti og skattestoppet, for hr. Thulesen Dahl havde været ude i dele af dagspressen og offentliggjort, at Dansk Folkeparti nok fandt, at det kunne være værd i hvert fald inden et valg at se på en justering af skattestoppet, som også i hr. Thulesen Dahls øjne var lige lovlig rigidt.
Måske var det de økonomiske vismænd, der bl.a. havde fået hr. Thulesen Dahls og Dansk Folkepartis øjne op for det.
Kan vi få svar på det i år?
For det kunne vi jo ikke sidste år.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-06:
Nu gjorde ministeren jo desværre meget ud af at beskrive, hvordan hun er bundet på hænder og fødder af alle mulige væmmelige forlig, ja, det var ikke ministerens udtryk, men det er jo nogle forlig, som ministeren har arvet.
Vi havde jo håbet på, at der bl.a. med hensyn til vandmiljøet kunne blive rettet op på de store mangler, der f.eks. er, når det gælder, at vi har alt for mange svin på svinefarmene, til at naturen kan bære det.
Jeg stiller så spørgsmål til ministeren, og så får jeg det svar, at ministeren altså først i 2009 kan tage stilling til, om det nu er et problem eller ej.
Så det må køre, som det kører, til 2009, og så får vi se.
Det var jeg lidt ked af, og derfor havde jeg jo med spænding ventet på, om der så i spørgetiden her skulle komme noget rigtig nyt.
Det gjorde der så ikke, bortset fra at ministeren henviste til, at hun har en plan om at standse nedskæringerne, ikke i denne finanslov, der skal vedtages for 2005, men måske efter et valg i 2006, hvis ministeren så stadig væk er minister.
Så jeg synes, vi nu står tilbage med spørgsmålet: Hvad vil ministeren egentlig som hovedlinje?
Er der tale om, at der er en ny linje?
Jeg synes ikke, det ligner det, men jeg håber da, ministeren kan uddybe det.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-06:
Som jeg allerede har svaret, er der ikke fremlagt oplysninger, som på nogen måde skulle sandsynliggøre, at den tidligere fødevareminister skulle have truffet afgørelse i sager, hvor hendes ejerskab af Daniscoaktier burde have ført til, at hun efter forvaltningslovens regler måtte betragtes som inhabil.
Det er kernen i denne sag.
Jeg ved da godt, at i Enhedslisten er det sådan, at hvis noget menneske har bare den mindste berøring med noget, der har med erhverv at gøre, er vedkommende på forhånd dømt som mistænkelig og suspekt; det ved jeg da godt.
Det er en politisk holdning, og det er fair nok, at Enhedslisten har den, men det betyder altså ikke, at man overtræder lovgivningen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-06:
»Kan ministeren give eksempler på, at hun har foretaget ændringer på natur- eller miljøområder, der markerer afgørende ændringer af den politik, som ministerens forgænger havde ansvaret for?«
Skriftlig begrundelse
Ministeren har besvaret 18 spørgsmål stillet af spørgeren den 9. september 2004, jf. spørgsmål nr. S 5419-5434 og S 5439-5441, som havde til formål at afklare, om ministerrokaden ville indebære en positiv ændring af regeringens miljøpolitik.
Connie Hedegaard (KF), 2004-10-06:
Nu nævner spørgeren jo selv f.eks. vandmiljøplan III, og der må man sige, at den jo altså ikke har haft mange måneder til at virke i.
Og det kan jo ikke nytte noget, at hr. Keld Albrechtsen tror, at fordi der kommer en ny konservativ miljøminister, skal det være min opgave at føre den politik, han ikke kunne få flertal for her i Folketinget i foråret, hvor han altså ikke har argumenteret stærkt nok for sin politik.
Sådan kan det jo ikke være.
Der er et forlig på vandmiljøplan III-området.
Man har bl.a. ved evalueringen af vandmiljøplan II jo konstateret, at kvælstofudvaskningerne ved vandmiljøplan II var reduceret med 48 pct. siden midten af 1980'erne.
Der er gennemført en skærpelse af den generelle regulering med den målsætning at reducere udvaskningen med yderligere 13 pct. i 2015 i forhold til 2003.
Nu har man så en ny vandmiljøplan med en yderligere reduktion på 13 pct.
Der sigter man så mod en balance mellem en ambitiøs generel kvælstofregulering og en supplerende regional regulering.
Når vi har at gøre med virkelig langtrækkende ting, fordi det har kørt over lang tid, kan den samme regering da ikke komme efter 3-4 måneder og sige, at nu ændrer vi det forlig.
Det ved hr. Keld Albrechtsen også godt.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-06:
Jeg ville gerne allerførst byde den nye minister velkommen her i spørgetiden, som jeg håber ministeren får meget fornøjelse af.
Det skal vi andre i hvert fald prøve at medvirke til, som vi også har gjort det i forhold til de øvrige ministre.
Var der tale om, at der her skete et reelt kursskifte?
Var det et signal om, at det nu skulle være slut med den, kan vi vel godt sige, ret brutale miljøpolitik, som den tidligere minister førte, nu skulle der føres en ny politik?
Eller var der tale om, at nu skulle regeringen udstyres med en smuk facade, og så skulle det i øvrigt alligevel bare fortsætte som hidtil ned ad skråplanet?
Det er det, jeg håber, vi kan få belyst gennem det her spørgsmål og det næste her i spørgetiden.
Connie Hedegaard (KF), 2004-10-06:
Allerførst: Tak for den varme velkomst.
Jeg ved, at hr. Keld Albrechtsen i hvert fald aldrig svigter, når det gælder at få fyldt Folketingets spørgetid og det både skriftligt og mundtligt – og det er jo en slags kompliment.
Men allerførst må jeg sige, at jeg overhovedet ikke accepterer spørgerens præmis.
Som bekendt har landet jo ikke skiftet regering, landet har fået en ny miljøminister, en konservativ miljøminister, men det er jo altså 2 måneder siden, og efter min bedste overbevisning er det absurd at efterlyse, som det fremgår af spørgsmålets formulering, afgørende ændringer på 2 måneder.
Så kvikt ændrer et lands miljøpolitik sig altså ikke afgørende; det gør en regerings miljøpolitik selvsagt heller ikke, og det er der så heller ingen grund til.
Naturligvis vil der hele tiden være nye mål, og der vil være nye prioriteringer, men faktum er jo, at mange af de mål og handlingsplaner, vi arbejder med, har en tidshorisont på mange år, nogle op til en halv snes år, og det gælder både nationalt og internationalt; tag f.eks. vandmiljøplanen fra i foråret.
Andre ting er så forligsstof, f.eks. naturforliget fra maj 2003, og det ville da ærlig talt være mærkeligt at lave afgørende ændringer på områder, hvor et flertal i Folketinget inden for de allerseneste år har vedtaget forlig/love eller på anden vis har forpligtet sig på en bestemt politik.
Tag bare den skovlov, der lige er trådt i kraft, og den ændrede naturbeskyttelseslov, og man kunne nævne mange flere eksempler.
Igen er der jo altså ting, som der slet ikke er grund til at ændre.
Eksempelvis fortsætter jeg da gerne linjen med at prioritere vand og natur, som det sker med de i alt 200 mio. kr. over de næste 4 år til et særligt initiativ vedrørende natur og vand.
Virksomhedsordningen er lige trådt i kraft, og det er et spor fra min forgænger, som jeg selvfølgelig gerne viderefører.
Ordningen tilbagefører som bekendt CO2-afgifter til projekter inden for områder, der har potentiale for væsentlige miljøgevinster.
Men så har en ny minister selvfølgelig også nye prioriteringer.
Jeg har eksempelvis prioriteret at få gjort det helt klart, at nedgangslinjen i de økonomiske bevillinger til miljøområdet stoppes; jeg har sat håndhævelse på dagsordenen, bl.a. ud fra et klart ønske om, at systemet i langt højere grad skal være præventivt; jeg har fået regeringens opbakning til, at Danmark i forbindelse med Lissabonprocessen argumenterer stærkt for at prioritere miljøteknologi ud fra en tankegang om, at miljø og innovation inden for miljø kan bidrage til EU's vækst og beskæftigelse, fordi miljø ikke kun er en udgift, men i den grad også er en investering i fremtiden; jeg har også givet grønt lys for, at der blev udsendt en pjece om tilpasning til klimaforandringerne, og som noget nyt, at der nu bliver igangsat et arbejde med en egentlig tilpasningsstrategi.
Det sidste, jeg så kan nå at sige her, er, at jeg har fået en ny beføjelse på jordforureningsområdet, så miljøministeren får bemyndigelse til at ændre regionernes prioritering i større jordforureningssager, lidt i forlængelse af den linje, jeg jo også lagde i forbindelse med sagen om Kærgård Plantage.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-06:
Nu sagde ministeren, at jeg jo ikke kunne forlange, at ministeren allerede efter så få uger skulle kunne præsentere en hel masse resultater, der var gennemført.
Det er jeg enig i, det kan vi ikke forlange.
Men det, jeg synes vi kunne forlange, var, at når regeringen præsenterer den nye minister som en ny miljøpolitisk profil, faktisk lancerer det som en kursændring, skulle der også være noget rent fysisk konkret indhold i det.
Og der var vandmiljøet, synes jeg, oplagt, for vi ved jo alle sammen, det håber jeg også ministeren kan bekræfte, at f.eks. den vandmiljøplan, der blev aftalt i foråret, jo ikke kunne sikre gennemførelsen af EU's vandrammedirektiv i Danmark.
Det ved vi jo godt, det mål kan jo ikke nås, og det skal nås til 2009.
Og først i 2009, siger ministeren nu, vil hun vurdere situationen.
Der kunne et nyt signal jo være: Jeg vil som minister sikre, at vi når målet i 2009, dvs. tage de nødvendige skridt nu.
Her vil jeg da så godt spørge: Var det en mulighed, at ministeren så kunne komme med den melding?
Men ellers må jeg jo sige, at det sådan set ikke er specielt imponerende, det katalog over ting, ministeren så kommer med.
Det er fint med ministerens laks.
Det ved ministeren, det støtter jeg også – og Kærgård Plantage.
Men nu snakker vi altså om hovedlinjen i regeringens miljøpolitik.
Ministeren vil også komme med en pjece.
Men det er, ligesom der mangler de bærende ting.
Der mangler det helt grundlæggende på vandmiljø, kemikalier.
Nu nævner ministeren så selv grænseværdier.
Jamen er det ikke korrekt, at vi havde et samråd, hvor jeg faktisk spurgte ministeren, om ikke ministeren ville tage skridt til at få strammet op på de grænseværdier?
Ministeren ville godt lave alle mulige udredningsarbejder.
Det får vi også bekræftet i dag, men ministeren ville jo rent faktisk ikke gøre noget ved det.
Så jeg synes, det samlede billede tegner, at vi måske nok har fået en minister, der har nogle gode hensigter, og som godt vil skrive pjecer om det, men når det kommer til den praktiske handling på de centrale spørgsmål, udebliver handlingen.
Når vi ser på budgettet, henviste ministeren så til de her 200 mio. kr.
Det har vi undersøgt omhyggeligt i Miljøudvalget, og jeg tror, at ministeren selv havde den opfattelse, da hun blev minister, at nu skulle det være slut med nedskæringerne, og at der måske endda skulle komme flere penge til f.eks. sådan noget som naturgenoprettelse.
Det har ministeren jo så også efterfølgende erkendt.
Men den nedskæring er ministeren stadig væk indstillet på at gennemføre.
Det synes jeg er besynderligt, for hvis det var et virkelig nyt signal, så ville ministeren da gå ud og sige, at vi fjerner den nedskæring i budgettet for 2005.
Kunne vi så ikke få et tilsagn om det?
Connie Hedegaard (KF), 2004-10-06:
Jeg ved ikke, om hr. Keld Albrechtsen mener, at han selv afslører sådan en stor ting her for offentligheden og for Folketinget.
Jeg har ikke efterfølgende erkendt noget som helst.
Jeg har været fuldstændig klar over, hvordan de der ting var.
Jeg har sagt åbent, vi har sagt i åbne samråd i Miljøudvalget, at ja, det er stykket sammen på den måde, det nu engang er, og jeg kunne ikke drømme om at gå ind og benægte, at det er sådan, det hænger sammen.
Men jeg har jo også sagt, at de tal lå i finanslovforslaget for 2005 den 2. august, da jeg blev udnævnt.
Det ved hr. Keld Albrechtsen jo også udmærket godt.
Det er så også baggrunden for, at der, hvor jeg har fokuseret, er at sige, at i den første finanslov, som jeg så som en del af en regering får lejlighed til at kunne have indflydelse på, har jeg nu fået regeringens koordinationsudvalg til at være enig med mig i, at der ikke skal ske yderligere nedskæringer på Miljøministeriets område i 2006.
Der skal ske rationaliseringer og effektiviseringer og sådan noget, som der skal alle steder, men pengene går tilbage til Miljøministeriet med mulighed for også at udvide rammen derudover.
Hermed sluttede spørgsmålet.