Frode Sørensen (S), 2005-03-03:
Når en gældende lov har nået skelsår og alder, er det rimeligt at se den efter, navnlig så betydningsfulde love som dem, der gælder for konkurser.
Gældssanering var og er en fornuftig ordning.
Den kan sikre og bevare arbejdspladser, samtidig med at den kan gøre en udsigtsløs gæld noget bekvemmere at leve med og betale af på, og derfor må reglerne altid følge udviklingen.
Derfor er vi tilfredse med det kvalificerede arbejde, som Konkursrådet har leveret som det egentlige forarbejde til disse lovændringer.
Jeg vil også påpege, at vi får bedre love af et grundigt forarbejde, når politikerne har en række paneler, råd, nævn og udvalg til at spørge om råd og dåd.
Jeg skal ikke berøre det konkrete indhold af alle syv hovedpunkter, som ændringslovforslaget indeholder, men udtrykke Socialdemokratiets tilfredshed med de justeringer, som navnlig vil komme de såkaldt håbløst forgældede til undsætning.
Lovforslagets hensigt er at give mennesker i bundløs gæld lidt lempeligere vilkår, og det bliver nu mere direkte skrevet ind i loven, hvad betingelserne er for at opnå gældssanering.
På den ene side skal man naturligvis betale, hvad man skylder andre, men på den anden side skal vi også sørge for bedre betingelser for, at skyldnerens forhold ikke længere bliver en permanent gældsfælde.
Vi er tilfredse med, at den nye, højere detaljeringsgrad i loven kan gøre både skyldnerens og kreditorernes retsstilling mere forudsigelig og ensartet.
Justitsministeriet vil fremover i bekendtgørelsesform få ret til at fastsætte regler for det beløb, som en skyldner skal betale sine kreditorer, og det er vi godt tilfredse med.
Man skelner her fornuftigvis mellem skyldnerens gæld og hans eller hendes ret til at modtage ydelser til familiens mindste.
De ændrede familiemønstre var måske ikke forudset med den model, vi kører med nu fra 1984, og derfor er det ikke rimeligt at pålægge skyldnerens eventuelle ny ægtefælle eller samlever at bidrage til afdragene på en gæld, der ret beset slet ikke vedkommer den nye ægtefælle.
Denne skævhed lægger forslaget også op til at rette op på; det synes vi er godt.
En varig forværring af skyldnerens forhold skal også kunne føre til en genforhandling af afdragsordningen – en fornuftig og fleksibel mulighed, der tager hånd om eventuelle ændringer af den gældssaneredes personlige forhold.
Alt i alt er det fornuftige forslag, som vi her behandler, og Socialdemokratiet medvirker gerne til at give de virkelig tungt gældsramte lidt mere luft, end de har i dag.
Og der er mange konkrete eksempler på, at gældssaneringsreglerne har virket mindre hensigtsmæssigt og været uensartede fra landsdel til landsdel, og vi skylder derfor at gøre en grundlæggende lov endnu bedre.
Høringssvarene giver anledning til at stille en del spørgsmål under udvalgsarbejdet.
Jeg kan eksempelvis nævne, at Advokatrådet ikke mener, at vejledningen til gældstyngede er tilfredsstillende, og det må vi kigge på.
Hvordan sikrer vi reelt borgerne en ensartet behandling?
Det kan måske være svært, når man har mange retskredse, så det må vi også kigge på.
Og sådan kunne vi blive ved.
Til sidst vil jeg blot nævne et forslag, der kommer fra Dansk Retspolitisk Forening, der foreslår, at det bør overvejes at nedsætte afdragsperioden fra 5 til 3 år, idet de mener, at skyldneren ofte har været håbløst forgældet i 1015 år, inden vedkommende får en gældssanering.
Der vil jeg gerne sige helt præcist, at i Socialdemokratiet er vi enige med Konkursrådet i, at de nuværende 5 år skal være gældende.
Så alt i alt er det et godt forslag, og vi ser frem til et godt og grundigt udvalgsarbejde omkring det.