Bent Bøgsted (DF), 2005-03-30:
Det var egentlig helt befriende lige at høre hr. Jan Petersen tale om, at der trods alt var mulighed for, at man her kunne komme i dialog om beskæftigelsesindsatsen.
Så det var da meget positivt, det skal hr. Jan Petersen have tak for.
Det kunne jo være, at vi kunne få Socialdemokratiet med, når det kommer til stykket.
Det ved vi ikke.
Meningen med omlægningen er, at vi tager det bedste fra arbejdsformidlingen og det bedste fra det kommunale system og bygger det sammen til en ny struktur.
Staten vil fortsat have ansvaret for indsatsen over for ledige, der modtager arbejdsløshedsdagpenge, og kommunen vil have ansvaret for ledige, der får ydelse fra kommunen.
Regionerne får til opgave at holde øje med jobcentrene, som der laves tre typer af, og de kan iværksætte initiativer, hvis der er manglende resultater.
Samtidig holder de øje med, at loven overholdes.
Det betyder, at vi undgår en sammenblanding af beskæftigelsesindsatsen og kommunens vurdering af borgerens ret til udbetaling af offentlige ydelser, f.eks. kontanthjælp, starthjælp, sygedagpenge og boligstøtte, da det ikke må finde sted i jobcentrene, der udelukkende skal beskæftige sig med at få den ledige i gang på arbejdsmarkedet.
Kommunalbestyrelsen har ansvaret for den kommunale del af beskæftigelsesindsatsen, og det betyder dermed, at staten og kommunerne er ansvarlige for hver deres målgruppe.
Alle borgere har dermed fremover kun ét sted at henvende sig, hvis de har brug for hjælp til at komme i arbejde, nemlig jobcentrene, som vil være i alle kommuner, og der er frit valg af, hvilket jobcenter man vælger, når den ledige skal registreres som arbejdssøgende eller har brug for rådgivning.
Der bliver tale om tre typer jobcentre, og der bliver et center i hver kommune: type A, hvor kommunen varetager alle opgaver for egne målgrupper og staten alene varetager generelle serviceopgaver for sine målgrupper; type B, hvor både kommunen og staten varetager alle opgaver for hver deres målgrupper, og der bliver her tale om ca. 40 kommuner; type C, hvor kommunen varetager alle opgaver, også for statens målgrupper, da staten her har delegeret ansvaret for sine målgrupper ud til kommunen, og det bliver så 10 jobcentre, der skal udvælges blandt de 40 B-jobcentre.
Alle jobcentrene kan formidle arbejdskraft til virksomhederne, uanset hvor i landet virksomhederne er beliggende, og det står virksomheden frit for, hvilket jobcenter den henvender sig til, på samme måde som det står en ledig frit for at vælge et jobcenter.
Det betyder dermed også, at jobcentrene skal samarbejde for at få de ledige i beskæftigelse.
Det er en vigtig del af beskæftigelsesindsatsen, at arbejdsmarkedets parter får indflydelse, og det får de igennem Beskæftigelsesrådet, som skal rådgive beskæftigelsesministeren og integrationsministeren om den indsats, der skal til for at få flere i arbejde.
Arbejdsmarkedets parter får også en vigtig rolle i de regionale beskæftigelsesråd, som skal overvåge og følge op på resultater og effekt af indsatsen i de lokale jobcentre.
Derudover får arbejdsmarkedets parter stor indflydelse på det lokale niveau, hvor de er repræsenteret i de lokale beskæftigelsesråd som rådgivere om jobcenterets indsats, og de samordner og udvikler den lokale forebyggende indsats for personer, der har svært ved at klare sig på arbejdsmarkedet.
I den forbindelse oprettes der også en klageadgang med et ankenævn i de fem regioner.
Beskæftigelsesankenævnet behandler alle klager over afgørelser om tilbud, som er truffet af de to myndigheder, staten og kommunen, i jobcentrene.