runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2002-05-21:
Efter mange og lange og trange kontakter og diskussioner er jeg glad for, at det nu ser ud til at lykkes at få bestræbelserne til at nå sammen om en vedtagelse, vi alle kan stå bag.
Jeg synes også, det skal noteres, at statsministeren har grebet effektivt ind i forløbet, som ellers meget let kunne være gået helt galt for os.
Lad os samles om det væsentlige, om indholdet, om realiteterne, og ikke bruge mere tid end højst nødvendigt på det formelle.
Men alligevel hænger de to ting sammen, især når vi skal vedtage en vedtagelse af denne her karakter.
Jeg vil derfor på vegne af fru Pernille Blach Hansen fra Socialdemokratiet, hr. Jørn Jespersen fra SF, fru Elsebeth Gerner Nielsen fra Det Radikale Venstre og hr. Jann Sjursen fra Kristeligt Folkeparti tage forslag til vedtagelse nr. V 67 tilbage og give udtryk for Socialdemokratiets støtte til den af Folketingets formand netop oplæste vedtagelse,
idet jeg gerne vil understrege, at det sker under den klare forudsætning, som statsministeren tidligere og senest her fra Folketingets talerstol har bekræftet: dette forslag til vedtagelse har intet at gøre med dansk ulandsbistand og foregriber ikke dansk ulandsbistandspolitik.
Det har alene at gøre med den globale problematik, sådan som det blev sagt fra statsministerens side her fra Folketingets talerstol, og dermed ligger hr. Peter Skaarups fortolkningsbidrag, som vi nu har bevæget os væk fra, ikke i forslaget.
Under denne forudsætning kan Socialdemokratiet tiltræde det forslag til vedtagelse, som nu foreligger.
Troels Lund Poulsen (V), 2002-05-21:
På baggrund af den debat, der har været her i dag, og de betragtninger, der er kommet til udtryk i Folketingssalen, vil jeg gerne på vegne af Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti trække det oprindelige forslag til vedtagelse tilbage og fremsætte et nyt udkast til folketingsvedtagelse på vegne af Venstre, Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti, SF, Det Radikale Venstre og Kristeligt Folkeparti, som lyder:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget bekræfter vedtagelse nr. V 127 og noterer med tilfredshed redegørelsen for regeringens forhandlingslinje op til topmødet i Johannesburg.
Folketinget opfordrer regeringen til fortsat at arbejde aktivt for, - at der i Johannesburg byggende på Doha og Monterrey opnås en global aftale, som forpligter de rige lande til at give ulandene bedre udviklingsmuligheder gennem gældslettelse, øget markedsadgang og udviklingsbistand i overensstemmelse med regeringens fastlagte politik om en global opfyldelse af FN's 0,7 pct.-målsætning og samtidig forpligter alle lande til at fremme god regeringsførelse og bedre miljø, - at topmødet resulterer i en erklæring, som bekræfter det internationale samfunds vilje til at fremme integrationen af økonomiske, sociale og miljømæssige hensyn i bæredygtig udvikling og viderefører målsætningerne fra Rio-topmødet og Millennium-erklæringen, - at topmødet resulterer i en handlingsplan på områder som vand, energi, sundhed og fremme af bæredygtige forbrugs- og produktionsmønstre og biodiversitet, og - at topmødet inviterer til indgåelse af partnerskaber til opfyldelse af målsætningerne, og at regeringen vil tage initiativ til danske partnerskaber«.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-21:
Både hr. Jørn Jespersen og fru Elsebeth Gerner Nielsen var inde på spørgsmålet om 0,7 pct.-målsætningen.
Jeg vil gerne understrege, at Danmark arbejder aktivt for at få landene til at opfylde 0,7 pct.-målsætningen.
EU besluttede i Barcelona, ikke mindst efter dansk pres, at øge det gennemsnitlige bistandsniveau fra det nuværende 0,33 pct. af BNI til 0,39 pct. af BNI i 2006.
EU-landene var altså drivende kraft i forbindelse med FN's konference om finansiering for udvikling, der blev afholdt i Monterrey, og vi støtter effektivt en opfølgning af både Barcelonamødet og Monterreymødet.
Det skal der ikke herske nogen som helst tvivl om, og det er det, regeringspartierne og Dansk Folkeparti har ønsket at understrege i det udkast til vedtagelse, der ligger.
Vi skal se udad, vi skal tage fat på de globale udfordringer, og det håber jeg at et bredt flertal kunne enes om.
Derfor handler det her ikke om den indenlandske fastsættelse af den danske udviklingsbistand, men det handler om den globale politik.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2002-05-21:
Jeg opfatter situationen sådan nu, at regeringen er enig i: Punkt 1: at den vedtagelse, vi har fra sidste år, indgår i den fælles vedtagelse, hvis vi kan nå en sådan.
Punkt 2: at den vedtagelse, der nu forhåbentlig kan dukke frem som en udløber af vore samtaler, ikke refererer til den af regeringen fastlagte danske ulandsbistand.
Det er noget helt andet.
Det, vi refererer til i vedtagelsen, hvis vi kan nå sammen - hvad jeg synes er utrolig vigtigt, for så passer billedet pænt med to vedtagelser, først om det danske formandskab og nu om Johannesburg - er med andre ord punkterne i V 127 direkte refereret, men med en formulering i afsnittet om regeringspolitikken, som ikke forpligter det store flertal i Folketinget til at sige ja til den danske ulandsbistandspolitik, som formes af VK-regeringen.
Hvis jeg har forstået det sådan, tror jeg, vi har nogle gode muligheder.
Jeg lægger selv megen vægt på, og det fornemmer jeg at statsministeren også gør, at vi nu virkelig bruger nogle minutter på at få det her til at hænge sammen.
Og jeg ville være utrolig glad for, at også SF kan være med i øvrigt sammen med Det Radikale Venstre og Kristeligt Folkeparti.
Kan det lykkes for os, mener jeg i virkeligheden også, at vi har givet de her forhandlinger et værdigt punktum i dag.
Det håber jeg kan lykkes.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-05-21:
Jeg vil bare bekræfte over for statsministeren, at Det Radikale Venstre selvfølgelig synes, at det er vigtigt, at det her bliver understreget, at den politik, vi taler om, er på globalt plan, altså at udviklingsbistanden på globalt plan skal op på FN's målsætning, for som statsministeren også allerede har tilkendegivet, er det selvfølgelig umuligt for oppositionen at gå ind og bekræfte regeringens nationale politik på bistandsområdet, men omvendt synes jeg, at der ville være gode muligheder for, at vi gik ind og bekræftede i forhold til de globale målsætninger.
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-21:
Det er klart, at det er en væsentlig anstødssten for SF, der fjernes, hvis vi klargør, at det intet har at gøre med den indenrigspolitiske diskussion omkring ulandsbistandens størrelse og indretning, for dér er vi jo reelt uenige, i hvert fald indtil videre.
Men jeg vil sige, at selv om vi koncentrerer os om det globale, må det jo være sådan, at regeringens globale politik rummer både mål og midler.
Og for os er det helt afgørende, at et middel til at nå det, er, at nogle lande er parate til at gå foran og bidrage med et højere beløb, og at man har en langsigtet målsætning.
Derfor er det stadig væk ikke acceptabelt for os, og jeg synes, regeringen skulle komme os i møde ved at fjerne den omtalte sætning.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor regeringen ikke kan gøre det.
Det kunne jeg egentlig godt tænke mig en forklaring på.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-21:
Jeg har med fornyet interesse lyttet til de udtalelser, der
nu er kommet fra en række ordførere fra oppositionen, og jeg forstår på både hr. Jørn Jespersen og fru Pernille Blach Hansen, at det, der tilsyneladende er problemet, er, hvis ordene »regeringens fastlagte politik« kan opfattes, som om det var indenrigspolitik; så er det et problem.
Så jeg vil gerne gentage, at vi ikke har nogen interesse i at tvinge oppositionen til at acceptere regeringens finanspolitik
, når det gælder udviklingsbistanden.
Det er slet ikke det, det handler om for os. Nu tilkommer det jo ikke mig som statsminister at sidde
og forhandle vedtagelser, det skal ordførerne jo gøre, men jeg vil gerne yde et procesbidrag til om muligt at få samlet et bredt flertal i Folketinget
Derfor vil jeg da sige, at hvis det kunne hjælpe at præcisere, at det er den globale politik, vi taler om, vil regeringen klart være indstillet på det. Men som sagt er det jo ordførerne, der skal forhandle det på plads.
Jeg giver bare et signal om, at det vil regeringen ikke føle har ubehagelige konsekvenser på nogen måde, for det er hele tiden det, der har ligget bagved.
Så kan sådan en præcisering hjælpe, vil vi se med sympati på det, men det må så komme an på nærmere drøftelser.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-05-21:
Jeg kan forstå, statsministeren mener, der er tale om en indenrigspolitisk krig.
Så vil jeg gerne have lov til at sige, at første angreb blev sådan set sat ind, da regeringspartierne fremsatte deres forslag til vedtagelse sammen med Dansk Folkeparti.
Det her er jo ikke teknik; det her er politik.
Statsministeren taler hele tiden om, at vi skal hæve tingene over det nationale niveau.
Men hvorfor skal der så stå noget om regeringens politik i en vedtagelse, hvor man i hvert fald nemt kan forstå, at det er regeringens indenrigspolitik, når det handler om at fastlægge den danske udviklingsbistand.
Det er jo præcis det, der er problemet.
Statsministeren kan da ikke forvente, at vi stemmer for et forslag til vedtagelse, som Dansk Folkeparti fortolker på én facon, og som regeringen fortolker på en anden facon.
Det er dårligt politisk håndværk at lave en vedtagelse, som det ene parti fortolker på den ene måde, regeringspartierne på en anden og de partier, man bejler til, måske på en helt tredje måde.
Hvis der skal være en vedtagelse, og det er vi meget villige til at synes, vi vil gerne være meget imødekommende, så er man altså nødt til at lave en tekst, som gør det ganske klart, at vi ikke ved at stemme for blåstempler regeringens udviklingsbistand og dens niveau.
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-21:
Jamen jeg deler statsministerens ønske om at kunne få et bredt flertal bag en vedtagelse.
Jeg er også enig i, at det er for småt, hvis indenrigspolitiske diskussioner skal forhindre det.
Men hvis vi skal komme ud over det, kræver det jo trods alt en vis imødekommenhed fra alle sider.
Og det, som statsministeren beder om, er, at vi skal stemme for en vedtagelse, hvor der står: i overensstemmelse med regeringens politik på ulandsområdet.
Så bliver vi jo nødt til at spørge os selv: Jamen hvad er regeringens politik internationalt, hvad angår udviklingsbistanden?
Det ved vi jo ikke.
Vi ved, at den hidtil har bestået i ganske dramatiske nedskæringer, hvor vores miljøbistand til Syd er halveret, vores miljøbistand til Øst er skåret ned til en tredjedel.
Det sender da et signal til andre lande, som har betydning for den internationale diskussion omkring miljøbistanden.
Det er regeringens praktiske politik på området.
Man har hidtil sagt, at det vil man se, når man fremsætter finanslovforslaget.
Hvis det er det, man vil oplyse til alverdens lande i Johannesburg som formandskabsland, så er det da fuldstændigt umuligt i hvert fald for SF at stemme for.
Derfor synes jeg, at statsministeren skal hæve sig over det indenrigspolitiske og sige: Selvfølgelig kan vi da tage den sætning ud, for så har vi ikke forholdt os til den indenrigspolitiske strid.
Vi er ikke bundet til Dansk Folkeparti i forhold til det, og derfor kan det også tages ud.
Så jeg synes, bolden ligger på statsministerens banehalvdel.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-05-21:
Jeg vil tro, at for mange, som har fulgt den her debat, kan det måske forekomme lidt besynderligt, hvad det egentlig er, Folketinget er uenige om, hvorfor der ligger to forslag til vedtagelse, og hvad indholdet i hele problemstillingen egentlig er.
Det, der var grunden til, at vi fra Enhedslistens side sidste år stemte imod det forslag til vedtagelse, som der nu er så meget diskussion om, og som statsministeren har tilbudt at han godt vil skrive ind i en ny vedtagelse, var, at der dengang forelå en plan om at lave en international investeringsaftale, som et bredt flertal i Folketinget støttede, en investeringsaftale, som yderligere ville styrke de multinationale og transnationale selskabers mulighed for at investere, uden at nationerne kan kontrollere disse selskabers gøren og laden.
Og det vil sige, at efter min opfattelse er debatten sådan set ikke meget opmuntrende. Det, man så satser på i Johannesburg, så vidt jeg kan se det, er at få en eller anden formulering om partnerskaber med de multinationale selskaber strikket sammen.
Hvis det bliver konklusionen, risikerer vi for det første, at de miljøaftaler, der findes, bliver undermineret, at WTO-regler fortsat kan få lov til at gå forud for internationale miljøaftaler, at miljøproblemerne i stigende grad, som vi har set i lang tid, skubbes væk fra staternes kontrol, og at de multinationale selskaber får lov til at skalte og valte på verdensmarkedet, som de har lyst til.
Et af de visuelt tydeligste eksempler på den udvikling er jo hele spørgsmålet om gensplejsede organismer, hvor selskabet Monsanto har overtaget hele verdensmarkedet, og hvor man nu også desværre ser ud til at få held til her i Folketinget - i næste uge, tror jeg det er - at få vedtaget en ny lov om genmodificeret teknologi, en lov, der i alle henseender er skruet sammen med henblik på, at de multinationale selskaber ikke skal kunne styres og kontrolleres af statsmagten, og at de skal kunne operere over grænserne uden kontrol.
Jeg synes, der er ærgerligt, at nu har der været en timelang debat her i Folketinget, men det egentlige problem, nemlig at de transnationale selskaber overtager den politiske magt her i verden, og at de folkevalgte organer i verden får mindre og mindre indflydelse på udviklingen, var jo det, der for alvor burde være på dagsordenen i Johannesburg.
Derfor vil jeg på Enhedslistens vegne fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-05-21:
Jeg føler behov for lige at præcisere, hvad det var, jeg sagde om Kyoto.
Jeg brugte Kyoto som et godt eksempel på en global aftale.
Og det vil sige, at det er meget klart - trods alt - hvad de enkelte lande skal bidrage med.
Det er den type konventioner, jeg synes vi skal gå efter i fremtiden, og jeg så meget gerne, at vi kunne blive enige om det samme f.eks. i forhold til den samlede bistandspolitik, altså hvor meget vi globalt set skal bidrage med til udviklingsbistanden.
Og på samme måde: Hvad betyder dét med forbedret adgang til markederne?
Hvad kan vi gøre i forhold til landbrugsstøtteordningerne?
Så jeg tog bare Kyoto frem som, ja, et fremragende eksempel på en begyndelse til en global aftale.
Jann Sjursen (KRF), 2002-05-21:
Jeg synes, det er interessant, at regeringen så forholdsvis kort tid efter sin tiltræden og så forholdsvis kort tid efter, at regeringspartierne tiltrådte den tidligere øststøttestrategi, rent faktisk fremlægger en ny.
Derfor vil jeg godt i tilknytning til hr. Jørn Jespersens spørgsmål fra før spørge om, hvorfor regeringspartierne ikke under valgkampen gik ud og argumenterede kraftigt for, at man skulle reducere i øststøtten, og hvorfor man ikke sidste sommer, da der blev indgået ny aftale om øststøttestrategi, sagde fra over for denne.
Det sidste spørger jeg om, fordi vi jo oplevede før folketingsvalget, at Venstre og De Konservative sagde fra over for alle aftaler, der rakte ret meget videre, end lige det, man kunne øjne kunne blive en valgdato.
Jeppe Kofod (S), 2002-05-21:
Det er helt fantastisk, hvad man hører af ting fra den her talerstol.
Nu vil jeg gerne spørge Venstres ordfører, for jeg fik
ikke svar på mit spørgsmål før: Hvis det virkelig er Venstre så meget på sinde, at vi skal have en udvidelse i 2004, hvorfor skærer man så ned i den danske øststøtte fra 1,4 mia. kr. til 550 mio. kr.?
Man siger, at det er for at lave nogle kortsigtede projekter, der virkelig sikrer, at de her lande kan komme med ind i EU, men hvorfor så ikke bruge 1,4 mia. kr. til det?
Så havde man haft endnu flere penge, og så havde chancerne været endnu større for, at de lande var bedst muligt forberedt, når de blev medlemmer af EU.
Det spørgsmål vil jeg bare gerne have svar på.
Det er det første.
Det andet er så, og det synes jeg er utrolig vigtigt,
hvad man har tænkt sig med de lande, som man godt ved ikke bliver medlemmer af EU i 2004.
Hvad har man tænkt sig at gøre
for dem?
Kunne man måske ikke have brugt nogle af de penge, som man har sparet væk, til at sikre, at disse lande ikke blev svigtet, at man også dér havde givet forhåbninger til befolkningerne om, at de kan udvikle sig til demokratiske samfund, givet dem forhåbninger om investeringer i miljø, så de kunne få løst nogle af de miljøproblemer, de har, sikret dem en god overgang til markedsøkonomi osv.?
Jeg synes, at der også her savnes svar.
Jeg håber, at Venstres ordfører kan give dem, for det er meget uklart, hvad Venstres politik er på det område, desværre.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-05-21:
Hvis det færøske folk ønsker fuld suverænitet, er det Færøerne selv, som afgør dette spørgsmål.
Det er Socialdemokratiets holdning, ligesom det er kommet til udtryk gennem en lang række debatter i Folketinget igennem de seneste år. Hvis et politisk flertal og en efterfølgende folkeafstemning på Færøerne måtte ønske det, vil vi ikke stille os i vejen herfor.
Men vi vil beklage det.
For i Socialdemokratiet mener vi faktisk, at vi har et værdifuldt historisk og aktuelt fællesskab, at vi hører sammen som folk, og at vi også i fremtiden vil have stort udbytte af dette fællesskab - et fællesskab, der har berøringsflader i familier, i arbejdslivet, på uddannelsesstederne og mange andre steder.
Det betyder til gengæld ikke, at det her fællesskab ikke kan moderniseres og udvikles.
Også her vil vi i Socialdemokratiet være konstruktive over for sådanne tiltag, hvad enten det gælder overdragelse af flere opgaver til hjemmestyret eller nye udviklingsaftaler til fordel for at styrke fællesskabet. Beslutningsforslaget springer imidlertid alle de her forudsætninger over og indebærer reelt, at der allerede på Færøerne er taget stilling til, at man ønsker fuld suverænitet.
Dette er som bekendt ikke tilfældet, og derfor vil vedtagelsen af beslutningsforslaget være imod den selvbestemmelse, som det færøske folk har retten til, nemlig hvorvidt man ønsker fuld suverænitet.
Derfor kan Socialdemokratiet ikke støtte det her forslag.
Pia Larsen (V), 2002-05-21:
Jeg må desværre gentage, at denne her diskussion måske er lidt malplaceret at tage lige nu i det danske Folketing.
Den diskussion bør tages på Færøerne.
Og det er Venstre til enhver tid rede til.
Jeg må gentage, at det færøske folk bestemmer her.
Og hvis det færøske folk har lyst til at tilkendegive en måske lidt sen fortørnelse over, at man ikke er blevet spurgt om grundloven, ja, så kunne det være - er jeg lige ved at sige - at lagtingsvalget for nylig var faldet anderledes ud.
Jeg tror ikke, at man generelt på Færøerne anser det som et problem, at man ikke er blevet spurgt om grundloven.
Man brugte ikke så meget folkeafstemninger dengang, så vidt jeg er orienteret.
I Danmark blev man heller ikke spurgt om det, så på den måde er der altså en total ligestilling mellem den færøske befolkning og den danske befolkning.
Efter at man så havde indført ved lov, at nu skulle der være folkeafstemning om grundloven, har der både i Danmark og på Færøerne været holdt folkeafstemning om de ændringer, der har været i grundloven, senest i 1953.
Så der er altså ikke noget usædvanligt i, at man ikke har fået spurgt den færøske befolkning, for man spurgte heller ikke den danske befolkning i 1849.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-21:
Jamen vi kommer da ikke uden om, at det lige præcis er denne kolonisnak, som er årsag til problemet.
Det har været sådan, og derfor er der ingen grund til at diskutere det, og der har ikke været nogen grund til, at det færøske folk skulle acceptere grundloven, for sådan er det bare.
Men udgangspunktet er, at det færøske folk ikke har accepteret grundloven, og derfor er det at vende tingene på hovedet at sige, at det færøske folk på en eller anden måde skal være forpligtet af noget, som står i den grundlov.
Det er i hvert fald ikke vores opfattelse.
Derfor ligger det klart i det her forslag, at Danmark ligeså godt først som sidst kan anerkende, at det er det færøske folk uden nogen godkendelse eller accept fra Danmark, der kan træffe beslutning om sin egen fremtid, og at det sådan set er fuldstændig ligegyldigt, hvad Danmark og det danske Folketing beslutter efterfølgende.
Pia Larsen (V), 2002-05-21:
Da det færøske folk er en del af det danske rige, gælder grundloven også for det færøske folk, så der har ikke været tale om, at man skulle have accepteret det.
Det har bare været sådan.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-21:
Blot et enkelt spørgsmål til Venstre: Har det færøske folk efter Venstres opfattelse på noget tidspunkt accepteret grundlovens § 19, og hvornår er det i så fald sket?
Pia Larsen (V), 2002-05-21:
Min færøske kollega, hr. Tórbjørn Jacobsen, ønsker, at Folketinget med dette beslutningsforslag skal opfordre regeringen til at erklære over for FN, at Færøernes folk har ubegrænset selvbestemmelsesret i henhold til folkeretten.
Det må siges at være en vanskelig eller rettere sagt en umulig opgave at sætte den danske regering på.
Færøerne er jo en del af det danske rige, og det eneste, der kan ændre på dét, er et ønske fra det færøske folk om udtræden af rigsfællesskabet.
Hvis det færøske folk ved en folkeafstemning tilkendegiver, at Færøerne bør have fuld suverænitet, vil Folketinget naturligvis respektere dette.
Det er fremgået med al tydelighed af flere debatter her i Folketingssalen, senest under forespørgselsdebatten om F 67 den 9. maj 2001.
Jeg har ikke fantasi til at forestille mig, at nogen partier eller nogen medlemmer af Folketinget ikke fortsat har denne holdning, at det er det færøske folk, der bestemmer Færøernes fremtid i rigsfællesskabet.
At Folketinget skal bekræfte en sådan eventuel beslutning fra det færøske folk, ser jeg nærmest kun som en formssag, idet grundlovens § 19 naturligvis skal respekteres.
I Venstre ser vi ingen mulighed for - og vi har heller ikke noget ønske om det - at skyde genvej, hvis man kan sige det sådan, og gå uden om det færøske folk ved at bede regeringen om at sende erklæringer til FN.
Desuden vil man formentlig i FN ikke vide, hvad man skal bruge en sådan erklæring til, og den vil ikke ændre på de faktiske forhold, så længe Færøerne er en del af det danske rige.
Venstre kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Og på Kristeligt Folkepartis vegne skal jeg sige, at de heller ikke kan støtte beslutningsforslaget.