runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Møller (V), 2002-05-13:
Som sagt tillader tiden ikke, at jeg gentager min tale, hvor jeg lægger vægt på de prioriteter, Venstre har for at sikre et godt og et sundt arbejdsmiljø.
Men det er da sådan set fuldstændig rigtigt, når hr. Bjarne Laustsen siger, at en stor del af vores første halvleg af arbejdsmarkedsindsatsen består i at ændre og afskaffe det bureaukrati, som den forrige regering har sat sig i spidsen for.
Den centralisme vil vi afskaffe, og vi vil afskaffe den til fordel for at inddrage arbejdsmarkedets parter mere, end vi gør i dag.
Jeg tror såmænd gerne, vi ville have fjernet den fra dag ét, men trylle kan vi dog ikke. Så er der det med, om de små virksomheder kan få en sikkerhedsorganisation eller ej.
Ja, jeg nævnte det allerede i mit spørgsmål tidligere.
Det er altså sådan, at vi nedsætter de generelle regler for at etablere en formel sikkerhedsorganisation fra 10 og til 5 mand, fordi vi undertiden synes, det er absurd, at en lille virksomhed, hvor mor og far og en søn og to ansatte, som sidder og spiser frokost sammen hver dag, skal etablere en sikkerhedsorganisation.
Til gengæld siger vi så, at over for de krævende og de sikkerhedstunge virksomheder - det er dermed også et svar til hr. Ole M. Nielsen - nemlig de virksomheder, som er udsatte, som er sikkerhedstunge, hvor der er belastende problemer, arbejdsmiljømæssigt, fysisk eller psykisk, dér sætter vi ind med ekstra turbo.
Jeg er ikke læge og kan ikke diagnosticere, hvor den indsats skal ske, og jeg er heller ikke ekspert.
Jeg er politiker, og netop af den årsag har vi også bedt arbejdsmarkedets parter om at tage stilling til den del af indsatsen, nemlig hvor skal der sættes ind med ekstra kontrolbesøg.
Hvad jeg i hvert fald kan sige sluttelig og helt konkret
er, at den indsats, der skal gøres, skal gøres dér, hvor der er klager, eller hvor der er gentagne arbejdsulykker, og det er jo målbart, for jeg er helt enig i, at kun hvad der er målbart, kan gøres bedre.
Må jeg have lov til på vegne af Venstre,
Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti at oplæse følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget udtrykker tilfredshed med, at arbejdsmarkedets parter inddrages mere i arbejdsmiljøarbejdet, og at parterne drøfter prioriteringen af den fremtidige arbejdsmiljøindsats herunder arbejdsmiljøarbejdets organisering.
Yderligere initiativer afventer derfor parternes indstilling«.
Lene Garsdal (SF), 2002-05-13:
Hr. Anders Møller siger i sit indlæg, man vil tilbageføre ansvaret til parterne.
Det kan jeg da godt blive en lille smule utryg over.
Ansvaret for arbejdsmiljøet ligger og har siden 1975 ligget hos virksomheden; det er virksomhedens ledelse, som har det fulde ansvar for sikkerhed og sundhed på egen virksomhed.
Hvad mener hr. Anders Møller med, at ansvaret skal gå tilbage til parterne?
Og så var der det med Arbejdstilsynets rolle, som mere skal være at rådgive og ikke kontrollere så meget.
Så vidt jeg kender Arbejdstilsynet, og det gør jeg faktisk temmelig godt, er det også den rolle, som Arbejdstilsynet har i dag. Jeg vil gerne høre, hvad forskellen er efter hr. Anders Møllers mening.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-13:
Jeg vil godt bede hr. Anders Møller om at være lidt mere præcis.
Det er altså ikke nok at sige, at handlingsprogrammet »Rent Arbejdsmiljø 2005« er et udmærket udgangspunkt osv., osv., osv.
Der er syv konkrete målsætninger om ting, der skal reduceres eller helt undgås, f.eks. spørgsmålet om, at skader blandt børn og unge i forbindelse med arbejde skal reduceres eller undgås.
Sådan er der syv helt konkrete målsætninger.
Det, jeg beder om fra Venstres side, er en klar melding: Står Venstre ved de syv målsætninger - så kan der komme nogle flere til - sådan at vi om et år eller to eller tre kan måle Venstres politik i forhold til, hvordan det er gået med de målsætninger?
Det synes jeg må være et fuldstændig rimeligt andragende at få opklaret her i forbindelse med denne debat.
Står Venstre ved de syv målsætninger, eller gør man ikke?
Anders Møller (V), 2002-05-13:
Hr. Bjarne Laustsen problematiserer lidt over, at vi vil deregulere indsatsen på arbejdsmiljøområdet, og det kan jeg bekræfte.
Og så spørger hr. Laustsen videre, hvordan vi vil forholde os, hvis antallet af arbejdsulykker ej falder.
Nu er jeg ikke udstyret med sådan en spørgekonkurrence med hvis og hvis og hvis her fra talerstolen.
Jeg vil blot gentage, hvad også ministeren sagde i sit oplæg.
Så forbeholder vi os naturligvis retten til at sætte ind, uden at jeg her i dag skal præcisere det yderligere. Fru Lene Garsdal spørger til, at vi vil tilbageføre ansvaret til arbejdsmarkedets parter, og fru Lene Garsdal er bekymret og utryg over det.
Det håber jeg sådan set ikke at fru Lene Garsdal behøver at være utryg over. I hvert fald skulle der i denne sal være ganske rig lejlighed til at være utryg over, at arbejdsmarkedets parter fik en sag til høring,
al den stund hver eneste gang vi i øvrigt diskuterer arbejdsmarkedspolitik i Folketingssalen, så ønsker fru Lene Garsdals udmærkede parti altid, at ansvar, indflydelse skal følges ad hos arbejdsmarkedets parter.
Arbejdstilsynet leverer i dag en god indsats, det er gedigne medarbejdere, og jeg har intet at udsætte på de medarbejderes arbejdsopgaver, men jeg har noget at udsætte på de politikere, der i dette Folketing har pålagt dem at løse fuldstændig uhyrlige opgaver.
Endelig spørger hr. Søren Søndergaard, om Venstre kan tilslutte sig de syv målepunkter, der var i projekt »Rent arbejdsmiljø 2005«, og jeg kan som sagt bekræfte, at de syv målepunkter i arbejdsprogrammet leverer et udmærket afsæt for en fremtidig prioritering på arbejdsmarkedsmiljøindsatsen. Det handler jo om, at vi skal have dødsulykkerne nedbragt, at vi skal have fokus på de kræftfremkaldende stoffer, specielt børn og unge er i fokus.
Skader som følge af tunge løft, ensidigt gentaget arbejde, høreskader, helbredsskader og sygdomme med alvorlige gener ved dårligt indeklima er alt sammen ting, som er i spil.
Som sagt beder jeg om, at før vi konkret melder ud om, hvilke hovedindsatsområder en ny regering tillader sig at gøre, ja, så har vi arbejdsmarkedets parters svar, og det kommer allerede denne sommer.
Carsten Hansen (S), 2002-05-13:
Jeg stillede hr. Anders Møller et ganske enkelt spørgsmål.
Det er fremgået af dagspressen, at ifølge den hemmelige plan, som alle kender, i forhold til reduceringer i Arbejdstilsynet vil man nedlægge et produktregister, der har eksisteret i ganske mange år.
Går Venstre ind for, at man nedlægger det produktregister, så - hvis jeg må have lov til at citere ledende arbejdsmiljømedicinforskere - der kommer lig på bordet?
Det var det ene.
Det andet er, at hver gang vi stiller et spørgsmål, skal vi vente, til parterne kommer med deres indstilling. Ingen politisk stillingtagen, intet nyt under solen!
Lad mig så spørge: Hvad har Venstre holdning til?
At mennesker, der har overtrådt klar lovgivning i Danmark, får bøderne tilbage?
Ville Venstre have samme holdning, hvis det drejede sig om fartbøder, hvor hastigheden blev sat op?
Lene Garsdal (SF), 2002-05-13:
Når jeg er utryg, er det, fordi et ansvar kun kan ligge ét sted, og hvis ansvaret for arbejdsmiljøet skal ligge hos parterne, kan det jo ikke ligge hos virksomhedsejerne.
Det vil jeg gerne have et svar på fra hr. Anders Møller.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-13:
Hr. Anders Møller har svært ved at forstå, hvorfor der er partier, der går ind for, at man kan lave indgreb over for arbejdsmarkedets parter, når det gælder nogle områder, men ikke når det gælder andre områder.
Jeg forstår ikke, at hr. Anders Møller ikke kan forstå, hvorfor der er den forskel. Spørgsmålet om, hvilken løn man får på en virksomhed, eller hvilken arbejdstid man har, er jo grundlæggende set en sag mellem den enkelte arbejdsgiver og den enkelte arbejder.
Det har ikke nogen konsekvenser for nogen ud over dem, som aftaler det.
Men spørgsmålet om et dårligt arbejdsmiljø, som betyder, at folk ryger helt ud af arbejdsmarkedet og kommer på sygedagpenge og skal have revalidering, er i høj grad
et problem, som vedrører hele samfundet.
Der er forskellige beregningsmodeller, men det er 20 mia. kr. om året, dårligt arbejdsmiljø koster.
Så der er al mulig grund til, at samfundet lige præcis blander sig dér i modsætning til det andet området.
Nu var hr. Anders Møller stadig væk lidt uklar, men jeg forstår det på den måde, at man står fast på de syv punkter, de syv målsætninger, og derfor vil jeg bare til sidst spørge: Betyder det, at hvis de syv målsætninger ikke er nået inden år 2005, vil vi se politiske initiativer fra regeringens side for at gennemtvinge, at de bliver nået?
Anders Møller (V), 2002-05-13:
Hr. Carsten Hansen spørger meget konkret til, om Produktregisteret vil fortsætte efter en ny revurderet indsats.
Der må jeg her og nu bedrøve med, at mit svar er, at det er der ikke taget stilling til på nuværende tidspunkt.
Det gælder også den helt konkrete og generelle indsats.
Altså jeg beder om forståelse for, at dette land har fået en ny regering.
Ganske som da landet her fik en ny regering forrige gang, tillod man sig at omprioritere indsatsen også på det her område, og det er altså ikke noget, man gør fra dag et.
Vi tillader os at inddrage arbejdsmarkedets parter.
Jeg kan også over for hr. Søren Søndergaard bekræfte, at hvis der ikke er sket bedringer i tallene i år 2005, så forestiller jeg mig naturligvis ikke, at denne regering sidder med hænderne i skødet, men foretager en aktiv indsats.
Og så anser jeg det ikke som uanstændigt, at man tilbagefører administrative bøder, som er skrevet ud på et fuldstændig urealistisk vilkår.
Jeg anser det tværtimod for ualmindelig anstændigt, at man tilbagefører nogle bøder til nogle virksomheder, som er udskrevet uden om domstolene og alene er udskrevet administrativt.
Det virker nærmest, som om indsatsen, før denne regering trådte til, var fryd og gammen.
Det har jeg ikke noget indtryk af at den var, når man ser på tallene.
Aldrig har der været så mange på sygedagpenge, som der er nu; aldrig har der været så mange, der har psykiske arbejdsskader, som der er nu; aldrig har der været så mange arbejdsulykker, fra SR-regeringen trådte til og frem til i dag.
Så måske skulle vi først og fremmest tage fat i indsatsen i den offentlige sektor frem for at pålægge det private arbejdsmarked flere nye afgifter.
Bent Bøgsted (DF), 2002-05-13:
Til hr. Søren Søndergaard: Arbejdsmarkedets parter skal inddrages mere i arbejdsmiljøet.
Det er korrekt, at det er det, vi går ind for.
Hvis det sker, at det bliver trukket i langdrag, så kan der jo komme et diktat fra regeringen om, hvad virksomhederne har at rette sig efter.
Det mener jeg absolut godt at vi kan finde ud af herinde i salen.
Hvis nu virksomhederne ikke vil samarbejde, så får de besked på, at der er visse ting, de skal opfylde.
Det er et svar også til fru Lene Garsdal.
Jeg sagde ikke, at bøder gav en dårlig økonomi, men jeg sagde, at de kan være medvirkende til en dårlig økonomi i de små virksomheder.
Og det med en trussel om lukning er i forbindelse med det, som jeg sagde til hr. Søren Søndergaard: Hvis ikke firmaerne vil være med til at arbejde for et godt miljø - de dårlige firmaer, der er; jeg siger ikke alle firmaer, men jeg ved, at der er nogle dårlige firmaer, som ikke vil høre efter noget som helst - så har jeg før sagt, at jeg ikke har noget imod, at de så får at vide, at de ikke har noget at gøre som erhvervsdrivende. Selvfølgelig har vi vores egne visioner, som vi også er i gang med at arbejde med, men vi er ikke færdige med at arbejde med dem.
De går da også ud på et bedre arbejdsmiljø.
Det sagde jeg også ved første behandling af det lovforslag, som jeg ikke lige kan huske, men det har jeg sagt.
: Produktregisteret har vi ikke taget endelig stilling til i Dansk Folkeparti, så umiddelbart kan jeg hverken sige ja eller nej, for vi er ikke færdige med at diskutere det.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-05-13:
Ministeren sagde i sin svartale, at man ville gøre indsatsen dér, hvor problemerne er størst.
Det er sådan et mantra, der ligner det her med »mest muligt miljø for pengene«.
Hvordan finder man ud af det?
I øjeblikket har tilsynet for Nordjyllands Amt sit udgangspunkt i Aalborg.
Tilsynet på arbejdspladserne omkring Aalborg er betydelig større, end det er omkring Hirtshals, som ligger langt derfra.
Hvis man fører det videre og flytter Arbejdstilsynet langt længere sydpå, bliver det altså arbejdspladserne nede omkring Østjylland, hvor problemerne er størst, for det er dér, indsatsen vil blive størst.
Eller er det problemer, som man ikke kan sammenligne?
Hvor mange gravide kvinder skal f.eks. få en fosterbeskadigelse på grund af omgang med giftige stoffer i forhold til, hvor mange der skal falde på en byggeplads og få kraniebrud?
Hvor mange kraniebrud går der på et misdannet foster eller omvendt?
Hvordan håndterer man sådan nogle begreber?
Carsten Hansen (S), 2002-05-13:
Jeg vil godt tage den sag op, som den forrige ordfører, hr. Ole M. Nielsen, var ude med, for det produktregister er jo det mest omfattende, man overhovedet har i Danmark.
Det er det, man f.eks. bruger til at sige, at gravide kvinder ikke kan arbejde med de og de stoffer.
Der er faktisk mange arbejdsgivere, der sparer penge på det.
Og hvis der er et menneske, som kommer ud for en pludseligt opstået allergi eller ulykke, man ikke kender til, og hvor det har med stoffer at gøre, så bruger man det. Mener Venstre virkelig - nu spørger jeg Venstre og ikke beskæftigelsesministeren - at man skal nedlægge eller lukke det her?
Det kunne være interessant at vide.
Så er jeg nødt til at spørge, hvad det er for prioriteringer, der ligger, for man har også i det samme papir fra Arbejdstilsynet sagt, at de landsdækkende kampagner, som lever op til de syv visioner, enten må forkortes eller forsvinde helt.
Hvad siger Venstre: Vil man leve op til alle de prioriteter, der ligger i planen?
Anders Møller (V), 2002-05-13:
Det er vel bl.a. det, jeg her i dag er udsat for
, når jeg
Hvorfor skulle man dog sætte en sag i høring, hvis man forlods havde taget stilling til, hvordan den sag skulle ende op? Så vil jeg sige til hr. Bjarne Laustsen, at jeg ikke håber, at der er nogen problemer med, at man i denne sal som ordfører for et regeringsparti er enig med sin minister.
Men i hvert fald kan jeg bekræfte, at min parlamentariske erfaring her i salen er begrænset. Hvad vil Venstre?
Ja, jeg kunne da godt gentage min tale, hvis min taletid tillod det.
Det gør den ikke.
Men hvad vi har en ganske klar fornemmelse af, er, at det er en administrativ lettelse for landets virksomheder, for det er altså ikke ved administrative byrder, at man skaffer fornuft og forståelse og respekt for et sundt arbejdsmiljø.
Endelig spørger hr. Ole M. Nielsen lidt til Arbejdstilsynets reorganisering, og det vil jeg gerne opholde mig blot en anelse ved.
Jeg tror, det er korrekt, at man må sige, at der samlet set bliver færre tilsyn.
Til gengæld er det også korrekt at sige, at der bliver flere tilsyn på de udsatte, sikkerhedstunge virksomheder. Hvordan kan vi så reorganisere det?
Ja, vi har fået det input fra Arbejdstilsynet, efter at budgetrammerne er meldt ud, at man ønsker at få færre, men større kredse, nemlig fire kredse.
Nu er det jo ikke antallet af kredse, der gør antallet af tilsynsbesøg, men det er selvfølgelig en ekspertise, og det er antallet af besøg, som er det afgørende.
Flere medarbejdere i Arbejdstilsynet er tiltænkt at få hjemmearbejdsplads.
Vi samler løn- og personaleadministrationen ét sted, og det er altså en afregulering, vi i øvrigt foretager.
F.eks. frafalder vi det gebyrbelagte tilsyn, og det faktum alene gør, at der bliver behov for 45 mand færre i Arbejdstilsynet.
Må jeg så ikke sluttelig sige, at Arbejdstilsynet i dag kun besøger ca. 5 pct. af landets 300.000 virksomheder.
Så om vi så i morgen fordoblede budgetrammerne for Arbejdstilsynet, ville vi ikke komme uden om, at et sundt arbejdsmiljø skal drives frem af engagement på landets virksomheder.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-13:
Alt andet ville selvfølgelig også være underligt og ville måske nok have høstet nogle forsidehistorier i morgen.
Men man må nu på baggrund af det, vi har hørt Venstres ordfører har været i stand til at fremmane, sige, at Venstre ingen politik har.
Det er kejserens nye klæder.
Der er ingenting.
Der er kun dereguleringer over hele linjen.
Når hr. Jens Rohde var oppe tidligere og sagde, at vi ikke får noget bedre arbejdsmiljø med afgiften,
Hvorfor stemte man så ikke for Kristeligt Folkepartis ændringsforslag om at fjerne afgiften?
Hvorfor konstruerede man ikke en finanslov, hvor afgiften ikke var med, når man har så meget imod den?
Nu putter man bare pengene ned i foret uden at betale pengene tilbage til de virksomheder, som kunne få et tilskud.
Det er da underligt. Jeg vil også gerne have, at hr. Anders Møller heroppefra fortæller, hvor mange klager det er, der er kommet ind til f.eks. Folketingets Arbejdsmarkedsudvalg, over de sager, som vi har påført erhvervslivet, altså krav om små sikkerhedsorganisationer, og hvad det ellers kan være, som man siger er meget bøvlet og administrativt besværligt.
Hvor mange har der egentlig været i deputation fra arbejdsmarkedets parter, især fra arbejdsgiverne?
Det er det, jeg er mest interesseret i at vide
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-05-13:
Hr. Anders Møllers teknik med at gribe fat i en enkelt flig af mit indlæg og svare på det dybt seriøst, selv om mit indlæg var ret polemisk, synes jeg var ret godt klaret.
Det kunne godt tyde på en længere parlamentarisk erfaring, det var såmænd helt godt klaret.
Til gengæld fik jeg ikke noget svar på, hvordan man sammenligner kraniebrud og fosterskader eller ligefrem dødsfald og dårlige knæ ved systematisk nedslidning osv.
Jeg synes, det er det, der er problemet, når vi vil gøre indsatsen dér, hvor problemerne er størst.
Hvordan er det, man skelner?
Hele den øvelse er i princippet rigtig, men hvordan gør man det?
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-13:
Hr. Anders Møller har selvfølgelig ikke den helt store parlamentariske erfaring, men jeg synes, det er groft, at når man spørger Venstres ordfører om, hvad Venstres politik er, henviser man bare til ministeren.
Det er da en total mangel på respekt for folkestyret og for, at forskellige politiske partier her kan melde, hvad de mener, den dag vi har en forespørgsel eller en første behandling af et lovforslag.
Vi spørger ganske simpelt, hvad Venstre mener.
Jeg spurgte f.eks. - det er jeg jo nødt til at spørge om igen - hvordan Venstre ved, at det hjælper at deregulere forskellige regler på arbejdsmiljøområdet, og at man får et bedre arbejdsmiljø af at hæve antallet af ansatte fra fem til ti.
Hvor er dokumentationen henne?
Har Venstre noget, eller henviser man bare til ministeren igen? Så siger man, at man vil det samme som ministeren.
Næ, nu spørger vi Venstre, hvad Venstre vil.
Hvis ikke ulykkestallet falder, hvad vil Venstre så i forhold til det her?
Det har Venstre haft to muligheder for at stemme for.
Begge gange har man sørget for at beholde pengene i kassen.
Det er da hykleri af værste skuffe.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-05-14:
Jeg har et spørgsmål til ministeren på baggrund af udviklingen i den her sag, for som jeg husker forløbet, blev det præsenteret sådan, at regeringen gerne ville have, at der var flere fjernbusser, som i og for sig også kunne være et alternativ til jernbanen.
Men så viser det sig jo under sagens behandling, at det, der åbenbart har været det egentlige formål for regeringen, ikke har været ønsket om at skabe nogle buslinjer, det har været ønsket om at markere et liberalistisk principrytteri gående ud på, at offentlige myndigheder skulle forhindres i at drive fjernbusser i tyndt befolkede områder.
Det vil sige, sådan som det nu ser ud, og hvis det bliver vedtaget, sådan som regeringen lægger op til, at forslaget vil få to konsekvenser: at der bliver lavet nogle private fjernbusser, som på vigtige jernbanestrækninger kan underminere grundlaget for jernbanedriften.
Det tror jeg ikke nogen vil være glade for andre end de vognmænd, der eventuelt kan tjene nogle flere penge på det.
Og så vil det få den anden konsekvens, nemlig at en række selskaber først og fremmest X-bus-selskaberne i offentlig drift, som føder jernbanenettet, og som skaber forbindelse mellem tyndt befolkede egne især i Jylland og så jernbanenettet og gør det muligt at få et samlet kollektivt transportsystem til at fungere i amter som Århus, Viborg, Vejle osv., nu bliver smadret.
Det er efter min opfattelse tæt på at være ubegribeligt, hvad det er for motiver, der driver regeringen i den her sag, medmindre det simpelt hen er sådan, at det er vognmandsinteresserne, som styrer ministerens hånd.
Det kunne man jo godt få en fornemmelse af.
Det er i hvert fald ikke hensynet til de mange mennesker i Jylland, der er afhængige af en god forbindelse mellem jernbanedrift og busdrift.
Jeg vil godt spørge ministeren: Hvad vil regeringen så gøre, hvis nu den her busdrift bliver smadret?
Den eksisterer i Jylland i dag og gør det muligt, f.eks. med udgangspunkt i Vejle, at få tingene til at hænge sammen for de mennesker, der skal til deres uddannelsessted eller arbejdssted,
Hvordan vil ministeren sikre, at de mennesker bliver transporteret? Jeg synes, der er utrolig mange spørgsmål, som stiller sig i lyset af den måde, sagen har været håndteret på fra ministerens side, og det ændringsforslag, ministeren har stillet.
Men jeg håber, vi kan få svar på det her under andenbehandlingen.
Jeg støtter da i hvert fald selvfølgelig, at udvalget får mulighed for at se nærmere på det, for ministeren er jo ved at skabe et meget alvorligt trafikproblem især i Jylland.
Peder Sass (S), 2002-05-14:
Under førstebehandlingen var Socialdemokratiet positive over for det oprindelige lovforslag, idet vi vurderede, at forslaget kunne betyde, at der måske kunne oprettes
flere fjernbusruter i Danmark, og dermed havde vi en forventning om en bedre service over for en række borgere.
Under udvalgsarbejdet har trafikministeren tilsyneladende været under et stærkt pres fra en række store rutebilejere og fundet anledning til at stille ændringsforslag, som markant ændrer på det oprindelige lovforslag fra ministeren.
Ændringsforslaget hedder: »Tilladelse til fjernbuskørsel kan ikke gives til offentlige myndigheder eller en virksomhed helt eller delvist ejet af én eller flere offentlige myndigheder.«
Vedtagelsen af dette ændringsforslag betyder for X-bussers vedkommende med hensyn til den service, som borgerne får i de jyske amter, at man fra den 1. januar 2005 bliver forpligtet til at lukke syv ruter i Jylland.
Kan trafikministeren give borgerne i de jyske amter, herunder de tyndt befolkede områder, en sikkerhed for, at de også efter den 1. januar 2005 kan komme på tværs af Jylland eller til en jernbanestation?
Det spørgsmål er interessant at få et svar på fra trafikministeren.
Hvis der ikke er rutebilejere, der finder disse ruter økonomisk interessante, bliver der ingen kørsel, og det vil især ramme børn og unge og ældre, men ikke kun dem.
Og det undrer mig endnu mere, at en minister, der repræsenterer et borgerligt flertal, indirekte vil ramme en række af de mindre og mellemstore busejere, der i dag kører som selvstændige erhvervsdrivende under X-bus-trafikselskabet.
Socialdemokratiet har under udvalgsarbejdet tilkendegivet, at der måske kunne findes en løsning, der var bedre end den, som trafikministeren har stillet ændringsforslag om, og vi ønsker, at vi får lovforslaget tilbage her mellem anden og tredje behandling for at se, om der er muligheder for, at der kan stilles et ændringsforslag, således at vi kan få dette store, samlede, brede flertal bag dette lovforslag.
Det har vi i Socialdemokratiet et ønske om, og derfor ønsker vi at få lovforslaget tilbage mellem anden og tredje behandling.