Kirsten Jacobsen (FP), 1998-06-23:
Jeg kan da godt forstå, at finansministeren har haft det dårligt med at blive beskyldt for at snyde nogen; det ville de fleste have. Én ting er i hvert fald sikker, og det er, at der var nogen, der blev snydt.
Det tror jeg såmænd ikke engang at finansministeren er uenig i, for ellers havde finansministeren i hvert fald slet ikke skrevet dette aktstykke.
Hvis det ikke var tilfældet burde han have søgt anden beskæftigelse.
I Fremskridtspartiet har vi vel aldrig her fra talerstolen givet udtryk for, at danske regeringer snød Færøerne med vilje, eller at det var noget, man kom til.
Jeg tror, at jeg som ordfører helt klart i den allerførste debat om den færøske banksag, som jeg faktisk tror finansministeren var ansvarlig for, sagde, at drejebogen til dette show var skrevet af en anden regering.
Det er jo sådan, at det ikke er ulovligt at skrive kriminalromaner om, hvor mange mennesker man vil slå ihjel, eller hvor mange bankrøverier man vil lave.
Der, hvor problemerne begynder at opstå, er, hvis nogen begynder at føre det ud i livet, og det var jo det, der skete.
Man fandt et stykke gammelt arvegods, og så er man måske, fordi det skulle gå lidt hurtigt - og det erkender jeg at det faktisk skulle - kommet til at iværksætte en plan, hvis konsekvenser
Det skal jeg være den første til at indrømme.
Men så hører rosen også op, for så har man altså siden brugt alle sine kræfter, al sin magt og al sin energi på at forhindre, at Folketinget fik kortlagt, klarlagt, hvad der i grunden skete.
Jeg ved alt om Grønborg-rapporten, men Grønborg-rapporten kendetegnes jo bedst ved, at den ikke måtte skrive, hvad det hele i grunden gik ud på, altså hvilke konklusioner den kunne komme frem til.
Hr. Eidesgaard
kender vi ikke så godt, han er sikkert en besindig mand, men det har altså været en fest at høre hr. Óli Breckmann skrige og råbe om kolonimagt, og jeg ved ikke hvad, kl. 5 om morgenen i Radioavisen, og her står hr. Óli Breckmann og hr. Eidesgaard så som fuldstændig spæde, nyfødte færøske påskelam og logrer med halen og er så glade og tilfredse.
Det er dog ikke hørt siden jeg ved ikke hvornår.
Jeg nævner boligejerne, og det er da rigtigt, at man også kan nævne noget andet, men jeg er nødt til at sige til finansministeren, at den politiske virkelighed jo er, at timingen i det her gør, at den danske vælgerbefolkning, den helt almindelige dansker oppe i Nordjylland, nede i Sønderjylland eller et andet sted, som nu bliver belastet med masser af udgifter, ikke kan lade være med at se en sammenhæng mellem det, der sker med denne pinsepakke, og så de ulykker, vedkommende selv får ned over hovedet. Jeg vil gerne sige til hr. Breckmann
, at jeg sandelig ikke har mistænkeliggjort Lagtinget.
Hr. Breckmann har ikke hørt efter, for jeg stod nærmest og skamroste lagmanden, jeg lå nærmest næsegrus af beundring ned over talerstolen over hans forhandlingsvilje og udtrykte stor, dyb og inderlig sympati med den finansminister, som havde været tvunget i knæ og til at åbne den kasse, han i øvrigt vogter så flot og så godt.
Fremskridtspartiet har altid sagt, at denne drejebog er skrevet af andre, og at det ikke var ulovligt.
Det blev først problematisk, da man begyndte at føre ugerningerne ud i livet.