Aage Frandsen (SF), 1999-01-28:
Jeg vil da godt først takke for debatten, som har været betydelig mere fremadrettet i forhold til tidligere debatter, vi har haft om grundloven, og også takke en række ordførere for det, skal vi sige, engagement, de går ind i diskussionen på.
For et er, at man ønsker, at en grundlov skal se ud på en bestemt måde - vi har jo ikke lagt skjul på, at vi ønsker at gå i en bestemt retning, og man kan godt være uenig med os i det - noget andet er at mene, at man alligevel kan diskutere grundloven seriøst.
Og det synes jeg at nogle af ordførerne har gjort.
Jeg vil ikke nævne navne for ikke at blive uvenner med nogen eller for ikke at gøre nogen uret.
Så vil jeg godt sige indledningsvis, at når vi taler om den dér grundlov, som er så god, så er det i hvert fald i mit hoved sådan, at vi har en grundlov.
Den er ikke stor, men den er ganske god.
Derudover har vi en hel masse, som nogen tror også er grundloven, fordi det jo har den samme status, og det er vores forfatningsudbygning til grundloven.
Og havde vi ikke den, så stod det sandelig skidt til med grundloven.
Det synes jeg altså er vigtigt.
Når man taler om, at den dér grundlov er så god, så er det altså, fordi vi taler om det hele, og hvis vi ikke på et eller andet tidspunkt får de ting skrevet ind i grundloven, så ender det med, at man må sige, at vi nærmere har det, som de har i England.
At man hos os nok har noget, der er skrevet ned, men det er i virkeligheden noget andet, der tæller mest.
I England har man ikke engang noget, der er skrevet ned.
Derfor tror jeg, at hvis vi ikke på et eller andet tidspunkt i begyndelsen af det næste årtusinde får skrevet en grundlov, så er det et spørgsmål om, hvornår vi kan sige, vi har en grundlov, der tæller specielt, men har en masse forfatningstraditioner, der selvfølgelig er mindst lige så vigtige.
Så igen til det med, at den er så let at forstå og sådan noget, dér synes jeg altså, at man skulle prøve at møde nogle ganske almindelige mennesker og sige til dem: Prøv lige og læs den paragraf, hvad tror du, det betyder?
Det gør jeg, når jeg underviser i samfundsfag på hf.
For det første tror de slet ikke, at den er så lille, og for det andet bliver de overrasket over, hvad der står.
Så forklarer jeg dem, at det betyder noget helt andet, og så bliver de ganske rolige igen.
Sådan tror jeg mange danskere har det.
De tror, grundloven er noget andet, end den er.
Derfor tror jeg, at den diskussion, som der nu er almindelig enighed om, også vil give grundlaget for en langt større forståelse for grundloven.
Og så kan man ud fra det tage stilling til, om vi skal have en grundlovsændring, og i hvilket omfang det skal ske.
Det er også sagt, som om det er alle paragraffer, der virkelig er noget, vi kan være stolte af.
Jeg vil nævne en enkelt paragraf, § 29, omkring valgretten, hvor der står i andet punktum, stk. 1: »Det bestemmes ved lov, i hvilket omfang straf og understøttelse, der i lovgivningen betragtes som fattighjælp, medfører tab af valgret.«
Det er jo fra en anden tid.
I dag synes vi da ikke, at det er særlig flot, at det står i grundloven, at vi kan sige til en person: Du er straffet.
Så kan vi i henhold til grundloven godt tage valgretten fra dig.
Der er ingen af os, der har tænkt sig at gøre det, men det er da ikke noget, vi er stolte af, at vi har sådan en paragraf.
Det tror jeg da ikke.
Men det var det i 1953.
Da følte man, at man stadig væk skulle have sådan en, fordi den havde man i 1849.
Der er noget andet, der er karakteristisk ved vores grundlov.
Den har været meget tro mod historien for at sige det på en pæn måde.
Masser af paragraffer følger helt tro bestemmelsen fra 1849, f.eks. forsørgelsesparagraffen.
Den er ordret den samme.
Jeg siger ikke, at vi skal indbygge en hel masse detaljerede ting, tværtimod.
Man skal ikke være detaljeret i grundloven, men det er alligevel slående, at i 1849 og 1953 har man de samme formuleringer om, at den, der ikke kan forsørge sig og sine, skal samfundet tage sig af.
Det, vi gør i praksis i dag, er betydelig mere end det, som man kan udlægge af grundloven.
I dag er vi enige om, at det drejer sig om børn.
Kan man ikke forsørge sine børn, så er man berettiget. Men som det ligger i grundloven, er det mere vidtrækkende, end dengang man skrev det.
Der er også en række andre ting i grundloven, som ikke er tidssvarende, og det betyder jo ikke, at vi ikke kan nyindtolke ting.
I 1953 fik man det med telefon, post og telegraf ind i husfredsparagraffen.
Man havde fundet ud af i 1953 - det havde man åbenbart ikke fundet ud af i 1915 - at det var noget, man måske skulle have ind i grundloven.
Det virker lidt absurd i dag, at det nævnes specielt.
Skal vi lave den bestemmelse i dag, skal vi jo nok skrive et eller andet om, at enhver meddelelsesform skal være sikret og ikke nævne de tre ting.
Det er nok ikke det, som er mest fremtidsrettet.
Vi skal ikke skrive ind, at man, når man e-mailer, også skal sikres, for det er enhver meddelelsesform, der skal sikres.
Og sådan er der mange ting i denne grundlov, som vi alle sammen her nok forstår, hvad betyder, men folket forstår det selvfølgelig ikke.
Det kan man ikke bebrejde folk.
Så vil jeg også godt sige, at den proces, som regeringen og også Socialdemokratiet, som tidligere ikke har været så vild med at gå i gang med en proces, har lagt op til med høring, for os er udmærket.
Det er udmærket, at vi på den måde kommer længere i retning af diskussion af grundloven, for jeg tror nok, vi alle sammen ved, at før eller siden kommer der jo en grundlovsændring.
Jeg er også glad ved, at hr. Buksti sagde, at det ikke kun var noget, der skulle foregå som høring formentlig i Landstingssalen, men at det også var andre steder, for det er den folkelige diskussion, der skal gøre, at folk kan forstå, at vi skal have en grundlov, hvis vi skal have den.
Med hensyn til Venstres forslag om et ekspertpanel, som man skulle spørge, kan jeg i hvert fald godt forestille mig, at man stille og roligt i Folketingets Udvalg for Forretningsordenen diskuterede, hvordan man fik nogle sparringspartnere, udvalget og nogle eksperter imellem, som kunne belyse forskellige vinkler af grundloven i forhold til, hvad der står, hvilken udvikling der er sket, hvordan vores forfatning er, hvad man har andre steder, hvad der er af problematikker, som det kunne være værd at se på.
Og så er jeg hundrede procent enig med Venstres ordfører, fru Birthe Rønn Hornbech, i, at det så skal være nogle bud fra nogle eksperter, og at disse eksperter under ingen omstændigheder skal sætte sig ned sammen og prøve at skrive en grundlov.
Det ville være, ja, nærmest en forbrydelse mod folkestyret, hvis det skete.
Ikke fordi de ikke er kloge folk, problemet er næsten, at de er for kloge.
Det er heller ikke Justitsministeriet, der skal gå i gang; justitsministeren kan tage det helt roligt, og vi andre også.
Det er ikke Justitsministeriet, der skal gå i gang med at skrive en grundlov, nej, det er på det tidspunkt, hvor den folkelige debat også er afklaret, at vi begynder at skrive.
De, der skrev grundloven tidligere, havde det ikke, og alligevel er det den grundlov, som vi besynger så meget, og som vi må sige er skrevet af folket.
Derfor regner jeg med, at den diskussion, som vi nu får ude omkring i forsamlingshusene - en gang imellem taler vi om de dér forsamlinghuse, som om det er nogle, vi løber ude i hele tiden, sådan er det jo desværre ikke, men så i hvert fald nok mere på højskoler - er den, som vi skal afprøve vores egne synspunkter med, og vi, som har stillet forslaget, skal også have afprøvet, i hvilket omfang folk er interesseret i at få ajourført grundloven.
Som sagt synes jeg, at det har været en god debat, vi har haft i dag, og vi havde ikke regnet med, at vi afsluttede debatten med, at man sagde: Det her er alletiders, lad os få det vedtaget med det samme.
Det vidste vi godt, og jeg vil også sige, at det måske heller ikke havde været det mest hensigtsmæssige, fordi vi ikke har haft den afklaring i forhold til folkets interesse for det og vores egen afklaring omkring det.
Vi regner med, at det forhåbentlig sker, inden dette år er omme, og hvis ikke det sker på det tidspunkt, så sker det i hvert fald senere.