runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jette Gottlieb (EL), 2000-12-01:
Enhedslisten vil godt være med til at øge retssikkerheden på hjemmehjælpsområdet.
Serviceniveauet er meget forskelligt fra kommune til kommune.
Det reguleres mest i takt med, hvor slunken
kommunekassen er.
Kort sagt, så er retssikkerheden på det her område den samme, som hvis man købte elastik i metermål.
Vi vil ikke afvise, at modellen ville kunne være et fremskridt for de stærkeste hjemmehjælpsmodtagere, dem, der har flest fysiske og psykiske ressourcer i behold, men de kan jo allerede med den gældende lovgivning selv finde den hjælp, de ønsker.
Derimod risikerer vi, at de svageste bliver taberne.
De kan have vanskeligt ved at gøre brug af klippekortet, og da kommunerne skal overholde deres budget på området, kan resultatet let blive, at der bliver mindre hjælp til dem. Enhedslisten har mange gange foreslået, at man strammer loven, sådan at der defineres et minimumssortiment af ydelser, som alle kommuner er forpligtede til at yde til de borgere, der ikke selv kan gøre de samme ting. Derudover kan kommunerne supplere med ydelser, som de hver især finder vigtige ud fra deres servicemål.
Jeg synes, det er vigtigt, at kommunerne har den mulighed.
Men de basale ting, det sikre, sikkerhedsnettet under det opfatter vi som vigtigt.
Det er vigtigt, at basale ting som hjælp til personlig hygiejne, rengøring, påklædning, tøjvask, indkøb og så den daglige varme mad er noget, man skal have ret til.
Vi er tilhængere af målsætningen om, at den praktiske og personlige bistand skal ydes med et forebyggende og aktiverende sigte.
Desværre er det ikke det, man altid ser.
Det forudsætter nemlig, at man inddrager den ældre i løsningen af opgaverne.
Jeg er godt klar over, at det i første omgang vil koste, fordi der skal tildeles længere tid til opgaverne, men jeg er ikke et sekund i tvivl om, at det vil give gevinst både i form af mere livskvalitet for dem, der modtager hjælp, og større faglig tilfredshed hos hjemmehjælperen.
I øvrigt vil det give mindre hjemmehjælpsbehov på lang sigt, fordi man vedligeholder og opøver færdigheder hos den, der skal have hjælp. Enhedslisten ønsker, at praktisk og personlig bistand skal ydes af offentligt ansatte veluddannede hjemmehjælpere,
dels fordi der ikke er nogen grund til at gøre ydelserne dyrere eller dårligere for at få plads til profitten til det private firma, dels fordi vi ikke tror på, at det offentlige er dårligere til at lede og fordele arbejdet end private firmaer.
Men det skyldes først og fremmest, at samlingen af hjemmesygepleje, hjemmehjælp, forebyggende hjemmebesøg, plejeboliger og pensionssagsbehandlere under samme arbejdsgiver giver de bedste muligheder for et overblik, et tværfagligt samarbejde og en koordineret indsats.
Vi vil altså meget gerne deltage i diskussioner om forbedring af hjemmehjælpen, men vi mener ikke, at det her forslag løser det problem, Kristeligt Folkeparti rejser.
Tove Videbæk (KRF), 2000-12-01:
Kan fru Jette Gottlieb ikke være enig med os i, at der er rigtig mange svage ældre, som kan have svært ved at klage gennem det nuværende system og have svært ved at finde ud af, hvor de skal henvende sig, og at det ville være en styrkelse af retssikkerheden, hvis de svage ældre var udstyret med et telefonnummer på et alternativt firma, som de kunne ringe til, hvis deres hjemmehjælper en dag kommer og siger: Jamen fru Jensen, jeg kan kun nå det halve af det, jeg egentlig skulle udføre i dag, fordi jeg skal noget andet? Hvad skal den svage ældre gøre i den situation? Mener fru Jette Gottlieb ikke, at det er en styrkelse af retssikkerheden, hvis den ældre i sådan en situation havde et telefonnummer, som man direkte kunne ringe til og spørge: Vil I komme og gøre det, som min hjemmehjælper ikke nåede at gøre færdigt?
Grete Schødts (S), 2000-12-01:
Da vores ordfører, hr. Peder Sass, ikke kan være til stede, har jeg lovet at tage hans ordførertale: Dette Ting har gennem de sidste år ændret meget i adoptionsloven. Det er lykkedes at smidiggøre adoptionssystemet, at skabe en ensartethed i forbindelse med udvælgelse af adoptanter og i det hele taget sikre bedre mulighed for adoption af børn, primært fra tredjeverdenslande.
Vi har også opstillet krav om kurser til adoptanter, så de er bedre rustet til at blive forældre til et adoptivbarn.
Hele loven om adoption har gennemgået adskillige justeringer inden for de sidste år og senest i samlingen 1998-1999.
Jeg er enig med forslagsstillerne i, at det ikke er helt billigt at adoptere.
Psykisk stilles der krav til de kommende forældre i form af en lang proces, fra beslutningen er taget, ansøgningen er afsendt til Adoptionsnævnet, og godkendelsen foreligger.
Økonomisk kan prisen virke høj, som forslagsstillerne også gør opmærksom på.
Man må dog påpege, at der allerede nu efter børnetilskudsloven udbetales et engangsbeløb til forældre, der adopterer et udenlandsk barn.
Jeg har svært ved at se, hvordan vi fra Folketingets side kan sikre en rimelig prisudvikling på adoptionsgebyrområdet, og som jeg forstår det, mener forslagsstillerne, at staten skal betale samtlige udgifter til hele formidlingen.
Jeg anser det for vigtigt at have en ordning, der er enkel at administrere, og som ikke er sårbar over for valutakursændringer og andre udgifter.
Jeg mener, at vi skal passe på ikke at blande os for meget og nærmest påtage os ansvaret over for par, som ikke selv kan få børn.
Det må stadig være et frivilligt valg, om man ønsker at få børn.
Jeg kan på Socialdemokratiets vegne sige, at vi ikke støtter forslaget.
Jeg vil godt spørge Kristeligt Folkepartis ordfører om, hvor den arbejdskraft kommer fra, som det private firma kan stable på benene?
Har de private firmaer ledig arbejdskraft, der sådan fleksibelt kan træde til lige fra den ene dag til den anden?
Hvordan forestiller Kristeligt Folkeparti sig en økonomisk ressource på det her område?
Er det kommunerne, der har det fulde ansvar?
Er det en personaleudvidelse?
Hvordan havde Kristeligt Folkeparti i øvrigt tænkt sig at administrere det?
Tove Videbæk (KRF), 2000-12-01:
Fru Grete Schødts stiller en række spørgsmål vedrørende administration og organisering af det her: Hvor kommer den private arbejdskraft fra?
Jamen jeg tror da, at den private arbejdskraft kommer fra almindelige mennesker rundt om i kommunerne, som ønsker at få et arbejde.
Den kommer fra mennesker, som har taget en eller anden uddannelse, som giver dem mulighed for at yde den her service.
Det skal selvfølgelig være mennesker, der har uddannet sig til det her område, men idet det bliver en konkurrent, hvis ikke servicen lever op til det, som den kommunale hjemmehjælpsservice yder, jamen så vil den ældre jo hurtigt vælge tilbage igen. Vi mener, at det absolut er en retssikkerhed og en ekstra service for den ældre, at den ældre selv kan vælge.
Jeg kan se, min tid er løbet.
Henrik Dam Kristensen (S), 2000-12-01:
Efter gældende regel udbetales efter børnetilskudsloven et engangsbeløb til forældre, der adopterer et udenlandsk barn.
Beløbet reguleres årlig med satsreguleringsprocenten.
Efter det fremsatte beslutningsforslag skal denne model ændres, således at tilskuddet udbetales direkte til den formidlende organisation. Myndighederne skal årlig forhandle budget for næste år med de enkelte organisationer og derefter fastsætte
et tilskud, der udbetales for hvert barn.
Efter forslaget kan der ved forhandlingerne tages udgangspunkt i forskellige kategorier af udgifter, hvoraf nogle kan indeks- og valutareguleres.
Det er forslagsstillernes opfattelse, at statens tilskud bør dække samtlige udgifter til formidlingsarbejdet.
Begrundelsen for forslaget er, at adoptionsgebyrerne til adoptionsformidlingsorganisationerne nu er af en sådan størrelse, at de lægger hindringer i vejen for den internationale adoption.
Vi er i regeringen opmærksomme på, at der i den seneste tid har været væsentlige stigninger i priserne på adoption.
Det kan give anledning til at overveje adoptionstilskuddets størrelse.
Men det er imidlertid ikke det, der fremsættes forslag om her.
Det, der fremsættes forslag om, er en ny model for det offentlige tilskud til adoption af udenlandske børn.
Efter regeringens opfattelse er den eksisterende ordning administrativt enkel. Den foreslåede ny model vil betyde, at der skal sættes et større administrativt apparat i gang ved fastsættelse af tilskuddet, og der lægges op til, at de offentlige udgifter til adoption automatisk skal følge valutasænkningerne og ændringerne i udgifterne, som beror på, hvordan formidlingsarbejdet i udlandet er organiseret.
Det giver altså mere administration og mindre styr på udgifterne.
Eva Kjer Hansen (V), 2000-12-01:
I Venstre finder vi det vigtigt, at det er muligt for danske familier at kunne adoptere udenlandske børn.
Adoption af udenlandske børn kan absolut være en god løsning for dem, der ikke selv kan få børn.
Vi er også enige i, at staten i et vist omfang økonomisk skal yde støtte til adoption, da omkostningerne jo ellers vil kunne afskære nogle fra at kunne adoptere.
Fra Venstres side ser vi meget gerne, at vi under udvalgsarbejdet i forbindelse med det her beslutningsforslag får belyst de omkostninger, der i dag er forbundet med adoption.
På baggrund af dette arbejde vil vi gerne se på niveauet
for den offentlige støtte, også set i relation til andre muligheder for at afhjælpe barnløshed.
I Venstre synes vi f.eks. ikke, at sådan noget som kunstig befrugtning skal være gratis, og det er klart, at hvis der blev lagt en vis brugerbetaling på kunstig befrugtning, så vil det også medføre, at alternativerne til afhjælpning af barnløshed ville være mere ligestillede.
Men hvorfor lige netop den model, som SF her foreslår, skulle være bedre, end at tilskuddet gives direkte til adoptanterne, det har jeg umiddelbart svært ved at se, og jeg har også svært ved at se, at det her skulle være med til på nogen måde at synliggøre de udgifter, der er i dag.
Jeg ville også være alvorlig bekymret for, at det betyder mindre styr på udgifterne på det her område. Endelig skal jeg nævne, at SF's finansieringsforslag i det her beslutningsforslag jo slet ikke holder vand.
At den merudgift, der er foreslået her, som jo er mere end en fordobling af udgifterne på området, skulle kunne opvejes af en nedgang i udgifterne til teknisk behandling af barnløshed, har jeg meget svært ved at tro på skulle kunne blive tilfældet.
Så vi vil altså gerne være med til at diskutere tilskudsstørrelser og få skabt noget mere gennemskuelighed om, hvad pengene egentlig går til, og vi vil gerne diskutere rimeligheden i reglerne på det her område.
Anders Samuelsen (RV), 2000-12-01:
Forslaget her vil forpligte kommuner til at lave aftaler med mindst én privat udbyder af hjemmehjælpsydelser.
Samtidig udstyres borgeren med en ret til hjemmehjælp, som kan benyttes valgfrit hos mindst to leverandører.
Beslutningsforslaget giver ingen muligheder, som kommunerne ikke allerede har i dag.
Kommunerne kan sagtens lave en ordning, som den Kristeligt Folkeparti skitserer,
men kommunerne er også frit stillet til at organisere hjemmehjælpen på en anden måde, hvis de finder det optimalt.
Forslaget er derfor et indgreb i det kommunale selvstyre og vil fratage borgerne muligheden for gennem deres lokalpolitikere - og ikke gennem deres folketingspolitikere - at finde den måde, de ønsker at organisere hjemmehjælpen på.
Forslagets mål er klart en bedre service for de ældre gennem en garanti for, at hjælpen udføres.
Det er kommunerne imidlertid allerede forpligtet til i dag.
Det Radikale Venstre ser ingen grund til at indskrænke
det kommunale selvstyre, men vil gerne opfordre til, at man dér, hvor man er utilfreds med den service, som man får leveret, lægger pres på sine lokalpolitikere, samtidig med at vi selvfølgelig overordnet overvåger herinde fra Folketinget, hvordan udviklingen er.
På den baggrund kan Det Radikale Venstre ikke støtte forslaget.
Tove Videbæk (KRF), 2000-12-01:
Hr. Villy Søvndal spørger, hvorfor kommunen skal tvinges til at indgå kontrakter, og der vil jeg da ganske kort sige, at der står, at det alene har det formål at sikre hjemmehjælpsmodtageren den service, man er blevet visiteret til - alene.
Så vil jeg spørge hr. Villy Søvndal, om hr. Villy Søvndal er tilfreds med den service, der leveres i dag i kommunerne.
Hr. Villy Søvndal siger, at kommunerne løser opgaverne, som de finder det bedst.
Men er hr. Villy Søvndal ikke enig med Socialministeriets vejledning, hvor der står, at hjemmehjælpen ikke altid er god nok, og at mange brugere får aflyst eller flyttet hjælpen, og at der er uens serviceniveau osv. osv.?
Er hr. Villy Søvndal enig i, at kommunerne ikke altid gør det godt nok?
Villy Søvndal (SF), 2000-12-01:
Som hr. Erik Larsen ved - også fra de mange timer, vi har tilbragt sammen på det sidste - er jeg dybt optaget af folks mulighed for at vælge det, de gerne vil, og at man lader være med at statsdirigere folk hen i et eller andet system, de ikke bryder sig om.
Så vidt er jeg enig.
Jeg forstår bare ikke udtalelsen her fra fru Tove
Videbæk, der afviser, at det har noget med udlicitering at gøre, når der står i forslagets nr. 1: »Kommuner, der ikke har udliciteret hjemmehjælpen til et privat firma, skal have pligt til at indgå aftale med mindst ét privat firma ...«.
Er det ikke udlicitering?
Betyder det ikke, at der skal være nogen ansat i det der private firma, man laver aftale med, som kan betjene dem, som kommunen tidligere betjente? Er det ikke udlicitering, eller er det mig, der fuldstændig har misforstået forslaget?
Så vil jeg bare sige, at man kan have mange trosretninger, og den nyreligiøse bevægelse her går jo på, at bare man udliciterer, så lykkes alting, der ikke lykkedes før.
Jeg vil advare imod den type af nyreligiøse bevægelser.
Det lykkes ikke af den grund.
Det lykkes alene, hvis nogle politikere sætter sig ned og tager et ansvar for de områder, der i dag ikke fungerer tilfredsstillende, tager et ansvar for den genoptræning, der ikke fungerer, og bevilger de penge, der er en forudsætning for, at det skal komme til at fungere, tager ansvaret for det lave ældreboligbyggeri og bevilger de penge, der er en forudsætning for, at der kommer gang i ældreboligbyggeriet - i stedet for nyreligiøse besværgelser.
Grete Schødts (S), 2000-12-01:
Til Kristeligt Folkepartis ordfører vil jeg blot sige: Ja, og derfor er det her forslag også fuldstændig overflødigt.
Erik Larsen (V), 2000-12-01:
I Venstre er vi klart af den opfattelse, at Kristeligt Folkeparti med det her forslag prøver at komme med et behjertet forsøg på at gøre det bedre for de ældre, som ikke får den tilstrækkelige hjemmehjælp på grund af, at der sker svigt i den offentlige tildeling.
Jeg er på Venstres vegne i den situation, at jeg kan sige, at Venstre sammen med Det Konservative Folkeparti i flere omgange her i salen har fremsat forslag om et reelt frit valg af hjemmehjælp, et frit valg, der betyder, at det ikke er kommunen, der vælger på borgerens vegne, at det ikke er kommunen, der har afgørelsen af, hvordan borgeren er stillet.
Det forslag bliver genfremsat, og jeg kan oplyse, at i forbindelse med regeringens lovforslag omkring fleksibel hjemmehjælp vil Venstre og De Konservative stille et ændringsforslag, som betyder reelt frit valg af hjemmehjælp mellem offentlig og privat. Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at en kommune som Odense har givet sine borgere det frie valg mellem offentlig og privat hjemmehjælp.
Det har betydet en langt større tilfredshed og større stabilitet i hele ydelsen, som man får som ældre.
Det er meget flot, at kommunerne på den måde kan give deres borgere en bedre service og en større tilfredshed, men vi vil gerne fra Venstres side også gå længere, end Kristeligt Folkeparti gør med sit forslag her, nemlig ved at give borgeren en generel ret til at vælge mellem offentlig og privat.
Det tror vi er langt den bedste løsning for de ældre.
Bevidstheden om, at man kan vælge andet end det, det offentlige tilbyder, giver i sig selv en stor følelse af frihed og af tilfredshed.
De evalueringer, som har været foretaget i de kommuner, som har gjort de her ting, bekræfter til fulde det, som jeg lige har fremført her.
Men som sagt er vi fra Venstres side klar over, at forslaget her er sympatisk ment, og at det er positivt ment i forhold til at gøre en bedre indsats på området.
Derfor vil vi ikke afvise forslaget, men vi vil meget gerne også have Kristeligt Folkepartis opbakning til vores ændringsforslag og vores øvrige forslag.
Pia Christmas-Møller (KF), 2000-12-01:
Det er et interessant forslag, SF er kommet med, men da jeg stort set er hundrede procent enig i alt, hvad Venstres ordfører lige har sagt, synes jeg ikke, der er grund til at gentage de problemstillinger, som vi gerne vil have undersøgt under udvalgsarbejdet.
Vi er optaget af at få styr på området, så vi er konstruktive under udvalgsarbejdet, men jeg kan ikke på nuværende tidspunkt give endelig melding om, hvordan vi stemmer til sidst.
Grete Schødts (S), 2000-12-01:
Jeg vil godt spørge hr. Erik Larsen, om han er bekendt med, hvor få borgere der overhovedet bruger en fritvalgsmodel, og om hr. Erik Larsen også er opmærksom på, at det faktisk ikke kører ret godt?
Borgerne er faktisk mere og mere utilfredse, og de, der får hjemmehjælp fra den offentlige sektor, bliver faktisk mere og mere tilfredse.
Så jeg tror nok, der er lidt, man lige skal undersøge lidt nærmere fra Venstres side.
Erik Larsen (V), 2000-12-01:
Jeg vil gerne sige til fru Grete Schødts, at jeg er helt opmærksom på, at det ikke er en stor procentdel - hvis vi f.eks. tager Odense Kommune, ligger procentdelen på omkring 10 - af de ældre, der vælger den private løsning. Jeg kan kun henholde mig til de evalueringsrapporter, som er udarbejdet i de kommuner, som har indført det, og som i hvert fald, for så vidt angår de rapporter, har nogle meget positive konklusioner omkring de ældres oplevelser af det her.
Så vil jeg da gerne sige: Det kan vel ikke komme bag på fru Grete Schødts, at når det offentlige får en konkurrent, hvor de ældre kan stemme med fødderne og vælge et privat firma, vil der automatisk ske nogle bevægelser i forhold til den måde, det offentlige system vil varetage sine servicefunktioner på over for de ældre.
Pia Christmas-Møller (KF), 2000-12-01:
Som hr. Erik Larsen allerede har været inde på, har Det Konservative Folkeparti og Venstre gang på gang fremsat forslag om et regulært frit valg på hjemmehjælpsområdet.
Vi kan ikke forstå, hvorfor det ikke skal være den ældre selv, der skal bestemme, hvem der skal ind i deres eget hjem; det overlader vi altså trygt til den ældre selv at beslutte.
Det er det sædvanlige: Man tænker i kasser, man tænker i offentlige løsningsmodeller, man tør ikke overlade valgmuligheder til borgerne.
Vi anbefaler naturligvis vores forslag til en fritvalgsordning.
Men det forslag, som Kristeligt Folkeparti har lagt frem i dag, er også positivt.
Det er et markant skridt i den rigtige retning.
Det er ikke så vidtgående som Venstres og Det Konservative Folkepartis forslag, men altså et meget stort skridt i den rigtige retning.
Vi er meget positivt indstillet over for forslaget, hvis det skulle vise sig, at vi ikke kan få flertal for vores eget.
Grete Schødts (S), 2000-12-01:
Det er både lidt morsomt og lidt hyggeligt sådan på en 1. december at høre de borgerlige partiers ordførere slå et slag for en fritvalgsmodel og mere fleksibel hjemmehjælp
Og samtidig er vi så vidne til, at den aftale, regeringen har indgået med SF og Enhedslisten om fleksibel hjemmehjælp, vil man ikke tage stilling til hverken i Venstre eller hos De Konservative; dér bliver knapperne heroppe på stemmebrættet gule, når vi når til tredje behandling.
Der er altså et eller andet, det ikke hænger helt sammen.
Pia Christmas-Møller (KF), 2000-12-01:
Det hænger meget smukt sammen.
Vi har fra konservativ side udtalt os meget positivt om regeringens forslag til at gøre hjemmehjælpen mere fleksibel.
Vi synes langtfra, at det er vidtgående nok, men det er et lillebitte skridt i den rigtige retning.
Så det støtter vi.
Problemet er, at Socialdemokratiet har pakket det ind i en sammenhæng, hvor der er en række forslag, vi ikke synes er gode.
Særlig synes vi, det er en meget, meget dårlig idé, at regeringen ikke vil kompensere alle folkepensionister for den skattestigning, som man sammen med venstrefløjen har vedtaget
fra næste år.
Man vil kun kompensere en lille del af pensionisterne, nemlig dem, der har så gode muligheder, at de kan få pensionstillægget, som er indkomstafhængigt.
Hvis man ville kompensere hele pensionistgruppen, skulle det ske over grundbeløbet.
Det har vi stillet ændringsforslag om, men regeringen og venstrefløjen har stemt det ned.
Derfor stemmer vi blankt til det samlede forslag, for der er elementer i det, vi ikke bryder os om.
Tove Videbæk (KRF), 2000-12-01:
Jeg vil gerne stille et modspørgsmål til hr. Villy Søvndal, for hr. Villy Søvndal mener, at man ikke skal tvinges til at lave en kontrakt med et privat firma, og der vil jeg gerne spørge hr. Villy Søvndal
: Mener hr. Villy Søvndal, at det vil nedsætte kvaliteten af hjemmehjælpen, at det på nogen som helst måde vil kunne skade de ældre, at der bliver indgået en kontrakt med et privat hjemmeservice- eller hjemmehjælpsfirma? Vil det ikke tværtimod være med til at sikre, at brugerne får den hjælp, som de skal have - sådan som Socialministeriet også skriver det i sin vejledning?
Villy Søvndal (SF), 2000-12-01:
Jeg tror, at erfaringerne er meget forskellige.
Det tror jeg alle, der har fulgt med i debatten, vil medgive.
Jeg kan huske, at man på et tidspunkt udliciterede madlavningen i Lyngby-Taarbæk Kommune - som i øvrigt er en borgerligt styret kommune.
Det varede ½ år.
Det var, fordi de gamle blev så rasende over kvaliteten af den mad, de fik, at det ville de simpelt hen ikke finde sig i.
Og så var det, byrådet trak beslutningen tilbage.
I Esbjerg Kommune har man udliciteret rengøringen - med et borgerligt flertal med Venstreborgmester og det hele.
Man vil formentlig også kunne finde eksempler på, at det er lykkedes; det tror jeg da, for så mangfoldig er verden jo.
Det forekommer mig bare fuldstændig underligt, at vi her fra Folketinget - også steder, hvor det faktisk er velfungerende - skulle tvinge en model igennem, der ikke er
noget lokalt ønske om, som de ældre i lokalområdet ikke har efterspurgt.
Og det er jo det, Kristeligt Folkeparti vil med dette her forslag.
Tove Videbæk (KRF), 2000-12-01:
Jeg vil gerne spørge hr. Villy Søvndal, om han mener, at de ældre via det her forslag bliver påtvunget en hjælp, som de ikke har ønsket. Vi mener, at formålet alene er at sikre, at hjemmehjæpsmodtagerne får den hjælp, de ønsker, og en god kvalitetshjælp, men mener hr. Villy Søvndal, at de ældre bliver påtvunget noget som helst via dette forslag, og mener hr. Villy Søvndal, at det her forslag har noget som helst med generel udlicitering at gøre?
Erik Larsen (V), 2000-12-01:
Jeg kunne se, hr. Villy Søvndal kiggede ned på mig, da han nævnte, at det godt kunne være dårligt at udlicitere, men når vi taler om frit valg til de ældre, taler vi jo ikke om udlicitering.
Vi taler om at udstyre de ældre med en mulighed for at vælge mellem det offentlige tilbud og en privat løsning, og dermed kan man jo sige, at man styrker mangfoldigheden i de udbud og de tilbud, som de ældre får.
Jeg ved, at hr. Villy Søvndal i en eller anden udstrækning gerne vil være formynderisk, men er der nogen grund til at være så formynderisk, at man ikke kan overlade til de ældre selv at gå derhen, hvor kvalitet og standard er i orden, og hvor man føler sig tryg ved den behandling, man får?