Ole Stavad (S), 1999-11-16:
Jeg skal nøjes med nogle enkelte bemærkninger til det, som ordførerne har været inde på.
Først til hr. Kim Behnke, der meget rigtigt henviste til sine bemærkninger tilbage ved tredjebehandlingen, da vi havde det i salen første gang, og hvor hr. Kim Behnke henviste til nogle udtalelser, som i en radioudsendelse var fremkommet fra FDM og en repræsentant for Statens Bilinspektion.
Og det var sådan set det, der var hr. Kim Behnkes anledning til at anmode om, at sagen blev stoppet og sendt tilbage for at blive undersøgt nærmere.
Dér synes jeg så også, at vi lige skylder svaret på det spørgsmål, i og med at det jo var det, der var den angivelige anledning, og dér fremgår det nu af bilag nr. 157 i forhold til Statens Bilinspektion og bilag nr. 150 i forhold til FDM, at dér tror jeg ikke, vi kan blive så uenige om, at de udtalelser kunne i hvert fald ikke bruges sådan, som hr. Kim Behnke havde en bekymring om at de kunne forstås.
Så er det også rigtigt, at det er klart, at med den tid, der blev, fordi vi har haft EU-diskussionen, benyttede jeg anledningen til at få et par stykker af mine embedsmænd til at tage den direkte kontakt til Kommmissionen.
Og jeg har i fortrolig form orienteret udvalget helt præcist om, hvad det var for en nøjagtig tilbagemelding, jeg fik fra de pågældende embedsmænd.
Når det derfor i dag fremstår fra en række af ordførerne, som om der her var et lovforslag, som var i direkte strid med EU-lovgivningen, vil jeg godt sige: Det er jeg ikke enig i.
Der var et lovforslag, hvor der var uenighed om, hvorvidt det var i strid med EU-lovgivningen.
Jeg er stadig væk overbevist om, at det, jeg sagde ved andenbehandlingen, og den vurdering, jeg lagde til grund i forhold til EU-medholdeligheden, stadig væk står til troende. Vi kunne også konstatere, som udvalget er bekendt med,
at der var to forskellige synspunkter repræsenteret i forhold til EU-medholdeligheden i Kommissionen.
Det, jeg derfor skulle tage stilling til, var, om det ville tjene denne sag at gå tilbage til Folketinget og orientere om EU-diskussionen, de tilbagemeldinger, jeg havde fået fra mine embedsmænd, og dermed bede Folketinget om at vedtage et lovforslag, som der var en betydelig sandsynlighed for kunne ende i en retstvist.
Jeg føler mig stadig væk overbevist om, at vi ville kunne have vundet denne retstvist, men ingen kan - som jeg har sagt tidligere - give garantier.
Dér var det min opfattelse, at det ikke ville være hensigtsmæssigt, og derfor stillede jeg det ændringsforslag, som vi bl.a. har til behandling her i dag.
Så er jeg lidt forundret over, at hr. Flemming Kofod-Svendsen, og jeg tror også hr. Kim Behnke, har brugt nogle ord som, at det er blevet et »tyndt« forslag, og at det ikke indeholder noget særligt, og opfordret til at trække forslaget.
Samtidig giver samme ordførere udtryk for, at det er en ualmindelig skidt behandling af nogle forhandlere.
Begge synspunkter kan ikke være rigtige.
Altså hvis det er uden indhold, kan det jo ikke have den mening, jeg har givet udtryk for, og som hr. Kim Behnke citerede: at det er uklart med den ændring, hvor katalysatordelen kommer til at tælle langt mindre og den samlede afgift dermed bliver mindre, end der var lagt op til, om det tilstrækkelig effektivt vil sikre, at biler, der indkøbes i Tyskland som brugte og får sat plader på - og her typisk gule plader i Danmark - vil få en afgiftsbelastning, som bliver lige så høj som på danske biler, der har kørt her fra nye af.
Det har jeg givet udtryk for en tvivl om.
Med den reaktion, jeg har set fra forhandlerside, kan man så sige: Det er måske betryggende, for forhandlerne har jo i hvert fald givet udtryk for, at de mener, at det er et ganske effektivt forslag, der stadig væk står tilbage, når Folketinget om et lille øjeblik stemmer ved tredjebehandlingen.
Og det kan godt være, det ikke var ment som en beroligelse for mig, men det er blevet opfattet sådan.
Må jeg så med hensyn til ikrafttræden, som er det andet hovedspørgsmål, vi har til diskussion,
Danmarks Automobilforhandler Forening er således enig i skatteministerens ændringsforslag, der i øvrigt er i overensstemmelse med de sædvanlige overgangsregler ved registreringsafgiftsændringer for nye biler.«
Bare for at sende det signal, at når man fremstiller det, som om det her er noget fuldstændig danmarkshistorisk, så er det ikke rigtigt.
Og så kan vi have vore diskussioner, og det bliver vi jo nok, selv om vi fortsætter eftermiddagen her ud, ikke fuldstændig enige om.
Så lad mig derfor takke udvalget, på trods af at jeg er helt enig i, at det har været en bøvlet sag.
Jeg tror, det var mig, der brugte ordet »mandagsbil«, vil jeg sige til fru Mariann Fischer Boel, men andre er helt velkomne til at overtage ordet.
Det er, som om der hviler onde ånder over afgifter, der har relation til biler, der kører på gule plader.
Det er jo desværre ikke en ny erkendelse.
Ikke desto mindre vil jeg takke udvalget for et godt samarbejde og også slutte med at glæde mig over, at et meget stort flertal, også hos partierne til højre i salen, har givet udtryk for, at det hovedindhold, lovforslaget har, er man enig i: at vi selvfølgelig bør have ens afgiftsregler på hvide og gule plader efter de principper, vi beregner det efter, og at man derfor er enig i forslaget, men vi har en lille tvist om ikrafttræden.
Med de bemærkninger skal jeg takke Folketinget og takke ikke mindst Skatteudvalget for et behageligt, om end til tider besværligt, samarbejde.