Jesper Langballe (DF), 2004-02-25:
Indtil folketingsvalget i 2001 var Danmark kendt i Mellemøsten og andre eksotiske udlande, som sender bølger af fattigdomsflygtninge til Vesteuropa, som landet, der flød med mælk og honning.
Tog man herop og sagde, at man havde været forfulgt, ja, så udløstes der en fyrstelig kontanthjælp.
Danmark var slet og ret på selvmordskurs, og befolkningen ville ikke mere finde sig i den folkevandring, som danske politikere selv havde sat i gang.
Og som ministeren har sagt, er der ikke nogen grund til at flove sig over den, for den svarer nogenlunde til gennemsnittet af understøttelsen i de lande, vi sammenligner os med.
Det er klart, at man sagtens kan leve af starthjælp.
Socialdemokratiet og De Radikale har løbet storm mod starthjælpen, og de er blevet afvist, og nu forsøger De Radikale så igen.
Jeg må sige, at jeg egentlig godt kan undre mig over, at regeringen altid i de her diskussioner viger tilbage fra, når vi diskuterer starthjælp, tilknytningskrav osv., at slå fast, at et væsentligt motiv til disse stramninger er at bremse for tilstrømningen af fremmede.
Starthjælpen handler, hvis man sådan helt forudsætningsløst hører ministeren, kun om at få folk i arbejde; tilknytningskravet handler kun om at forskåne de unge udlændinge fra tvangsægteskaber.
Og de to motiver er også Dansk Folkepartis. Men vi er ikke så nervøse for at sige højt, at vores hovedmotiv er at standse tilstrømningen, så meget mere som at det faktisk er lykkedes forbløffende godt, og at det er et resultat, som både regeringen og Dansk Folkeparti med rette kan være stolte af.
Det er jo egentlig ikke helt forkert, når hr. Søren Søndergaard fra Enhedslisten under en tilsvarende tidligere debat sagde til regeringen, at hvis formålet med starthjælpen udelukkende var at få udlændinge i arbejde - udelukkende -
Nej, der er altså et helt klart et andet og vigtigere motiv, som ingen af os behøver at skamme os over.
Nu vil De Radikale have starthjælpen væk for traumatiserede udlændinge og for udlændinge over 50 år.
Og du milde, hvad vil vi ikke se af fuptraumer, der trækker ud i det uendelige?
Det er jo altså diskussionen fra før.
De Radikale var i 2002 med i forliget »Flere i arbejde«, og her står der: Særlig for de ledige over 50 år er det afgørende, at der fremover er en tidlig og individuel kontakt og tilbud om relevant og jobrettet aktivering.
Den gamle ordning med, at 58-59-årige kan, i gåseøjne, fritages, er dermed overflødig.
Samtidig var den et forkert signal, for at fritage de ledige forstås som, at samfundet har opgivet dem, og at arbejdsgiverne kan gøre det samme.
Man kunne godt spørge: Er forslaget om at fritage udlændinge over 50 år i grunden ikke forligsbrud?
Det har måske kun teoretisk interesse.
Her så vi, hvilket effektivt tiltalende helbredsprogram beboerne blev udsat for fra dag et, hvor næsten alle benyttede sig af det frivillige tilbud om undersøgelse - jeg ved ikke, hvorfor det skal hedde screening, er det ikke det, man plejer at kalde undersøgelse?
Altså selv om vi taler om udlændinge, kan vi jo godt tale dansk.
Når De Radikale nu vil gøre dette fine tilbud tvungent, og sådan må jeg ærlig talt læse forslaget, ja, så kan vi kun tilslutte os ministerens karakteristik af dette delforslag som usympatisk.
Vi siger altså nej til det.