runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2005-04-19:
Jeg vil bare høre Venstres ordfører, hvad begrundelsen for lovforslaget egentlig er.
I den relativt korte ordførertale lykkedes det ordføreren at få meddelt, at det kun er i visse tilfælde, og at det oven i købet efterfølgende i de visse tilfælde derefter skal godkendes af ministeren, og så skal man oven i købet som havn kunne dokumentere, at de opgaver, som består i losning, bugsering og fortøjning, ikke kan løses af andre.
De bliver alle tre løst af andre i dag.
Alle tre opgaver løses af andre aktører end havnene.
Hvad er egentlig baggrunden for at stille lovforslaget?
Kim Andersen (V), 2005-04-19:
Det her forslag har til formål at etablere en forsøgsordning, så det bliver muligt for en kommunal selvstyrehavn eller en delvis ejet aktieselskabshavn i visse tilfælde af ministeren kan få tilladelse til at udføre såkaldt skibsrelaterede hjælpetjenester, det kan være losning eller det kan være bugsering af skibe i havnen.
Den skal etableres i en selvstændig virksomhed, som er afsondret fra havnens øvrige aktiviteter, og det vil være med til at gøre disse havne konkurrencedygtige på lige fod med andre.
Vi synes, det et fornuftigt tiltag, som vi fra Venstres side kan tilslutte os.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-19:
Det er vi jo ganske enige i, og det er derfor, jeg har prøvet at sige, at 1: Vi arbejder for freden nord-syd, at vi arbejder for at få bevaret bevaret freden, derfor sender vi SHIRBRIG ud.
2: Vi har Fttmo22.fm Page 1803
hele tiden været aktive i Darfur.
Vi har hele tiden arbejdet for, at Darfur skulle være på dagsordenen, og vi har arbejdet for, at Den Afrikanske Union, som ville påtage sig opgaven, kunne gøre det, og vi har støttet Den Afrikanske Union også økonomisk.
Så det synes jeg er ganske klare markeringer.
Da vi så også konstaterer, at Den Afrikanske Union ikke kan løse hele opgaven med de 3.200 mand, de har afsat til det, så har vi også arbejdet for, at de 10.000 mand i nord-syd-konstellationen kan få opgaver i forbindelse med Darfur.
Jeg har ikke hans model, for den skal han først aflevere, jeg tror, den 23. april, og jeg har i hvert fald ikke set den.
Jeg synes, vi faktisk har prøvet, med alle de resolutioner, der er lavet omkring Darfur, og med de aktioner, der konkret er taget, og at vi med de sammenkoblinger af aktioner, som er taget, plus straffedomstolens aktivering, er kommet ret langt, men det er klart, om man er kommet langt nok, viser sig jo kun på jorden, hvis man får stoppet myrderierne, det er vi enige om.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Frank Aaen (EL), 2005-04-19:
Bare to.
Først tak for svaret omkring USA.
Jeg vil bare sige, at jeg godt forstår udenrigsministerens argument for, at de jo bare kunne skrive under.
Men når de så ikke gør det, må der jo være en grund til det, og det er selvfølgelig stærkt beklageligt, at de forbeholder sig retten til at unddrage sig, at nogle af deres egne borgere bliver straffet for den slags forbrydelser, der ellers skal straffes ved Den Internationale Straffedomstol.
Anderledes kan det jo ikke forstås.
Det var den ene ting.
Den anden ting er, at det er ærgerligt, vi ikke kan nå det tættere i dag, men så vil jeg håbe, at man på det næste møde i Udenrigspolitisk Nævn vil være i stand til at komme lidt tættere på, hvad der kan gøres, for at der virkelig sker noget.
For det er utilstrækkeligt, hvad der i øjeblikket foregår i forbindelse med Darfur.
Kan vi ikke komme tættere på, hvad der kan gøres med støtte fra det internationale samfund for at få stoppet myrderierne, for vi skal jo ikke komme tilbage om flere måneder og konstatere, at der stadig væk sker myrderier?
Elisabeth Geday (RV), 2005-04-19:
Da den radikale ordfører ikke kan være til stede, har jeg på hans vegne lovet at fremføre følgende: I Det Radikale Venstre har vi med stor interesse fulgt den løbende og ofte følelsesladede debat om de kommunale havnes mulighed for at udbyde forskellige tjenesteydelser.
Fra radikal side har vi bidt mærke i, at der fra private aktørers side har været stor interesse for at bevare opgaverne i privat regi, mens der fra de kommunale aktørers side har været stor interesse for at kunne byde på flere opgaver.
En ikke helt overraskende fordeling af synspunkterne, kunne man fristes til at sige.
I Det Radikale Venstre går vi til sagen ud fra et helt ikkeideologisk ståsted.
Vi ønsker så meget konkurrence som muligt, men også på så fair vilkår som muligt.
Derfor har vi det fint med, at grundreglen er, at det er private aktører, der byder på dette marked.
Men vi er også opmærksomme på, at der kan opstå nogle situationer, hvor det nærmest ville være unfair ikke at give havnene mulighed for at byde ind.
Man afslører jo ingen hemmelighed ved at sige, at antallet af private aktører inden for slæbebåde er til at overskue.
Derfor synes vi sådan set, at det er fint, at ministeren får mulighed for at dispensere, og vi vil gå ind i udvalgsbehandlingen med åbent sind.
Dog skal det også her påpeges, at der i denne regering er en ganske udbredt mani med at løse mange problemer ved at give ministeren flere bemyndigelser.
Således også her.
Derfor giver vi samtidig fra radikal side tilsagn om løbende at vurdere, om ministeren udfylder denne bemyndigelse på tilfredsstillende vis, og vil selvfølgelig også være glade for, hvis ministeren vil give os tilsagn om at holde os løbende orienteret om de tilladelser og afslag, som han måtte beslutte sig for.
Et spørgsmål, som vi vil have belyst under udvalgsarbejdet,
Lad mig afslutningsvis sige, hvad der næppe kan komme bag på de øvrige partier, at også behandlingen af dette lovforslag har vist, at vi i Danmark i den grad mangler en samlet strategi for gods og transport, som også hele havnelovFttmo22.fm Page 1808 Friday, May 13, 2005 11:32 AM givningen kunne afspejle sig i, men det vil vi vende tilbage til ved en senere lejlighed.
Mette Gjerskov (S), 2005-04-19:
Kunne ministeren fortælle, hvilke eksperter der kunne være tale om på fødevarekvalitetsområdet, hvis ikke det skulle være forbruger- og erhvervsorganisationer og myndigheder, som der stod i den tidligere lov?
Det, der jo er sket, er, at det sted, hvor der tidligere stod forbruger- og erhvervsorganisationer og myndigheder, nu er fjernet.
Jeg har svært ved at forestille mig, hvilke eksperter man skulle kunne indkalde i et fødevarekvalitetsudvalg, som ikke kunne ligge inden for den her formulering.
Er der ikke snarere tale om, at man ikke ønsker at skulle følge indstillinger, og at man selv vil bestemme, hvem der skal sidde i de her råd, i givet fald de bliver nedsat?
Vi kan da udmærket under udvalgsarbejdet prøve at give nogle eksempler på det, hvis det er det, der måtte ønskes.
Der er simpelt hen tale om, at man her kan nedsætte råd, der kan bistå ved etablering af mærkningsordninger, og så kan man udpege en formand, og man kan udpege nogle medlemmer af et sådant råd.
Men jeg skal ikke her kunne sige – og det ville også være forkert af mig – hvilke konkrete eksperter der kunne blive tale om.
Men vi kan jo se, om vi kan eksemplificere det under udvalgsarbejdet, hvis det kunne hjælpe noget.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Jeg synes, det er glædeligt, at ministeren også selv er opmærksom på spørgsmålet om bemyndigelser og havde forberedt sig på spørgsmålene til det.
Men jeg hørte ikke noget svar fra ministeren på den problemstilling, jeg rejste om f.eks. bemyndigelsen i § 20 til fødevarekvalitetsudvalget.
Ministeren angiver alene, at det er af EU-hensyn, at der er de her bemyndigelser i loven, og det er der, hvor jeg anfører, at der her i § 20 er en bemyndigelse, som næppe kan skyldes EU-retten.
Hvilke organisationer der i givet fald skal deltage i forbindelse med et råd, der måtte blive nedsat, altså hvilke eksperter det nærmere er, der skal sidde i sådan et råd, kommer jo an på, hvad det er for nogle varer, den pågældende ordning skal dreje sig om, hvis der overhovedet bliver tale om at udnytte den bemyndigelse, som ligger i kapitel 6 om frivillige mærkningsordninger.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2005-04-19:
Overordnet er SF også tilfreds med, at så bredt et område er samlet i én lov.
Vi er også tilfredse med, at der er kommet ensartede regler på hele EU-området.
Det ser vi, igen overordnet, som en styrkelse af forbrugersikkerheden.
Men i denne her samling er der jo også forekommet nogle svipsere, kan man sige.
Men modellen som sådan er god.
Man kan sige omkring det, der skal ske, at der kommer flere bekendtgørelser, og at ministeren får en udvidet ramme til via bekendtgørelser at komme med de tekniske ting i loven.
Ligesom tidligere ordførere vil jeg sige, at vi bør finde grænsen for, hvad der er rene petitesseting, som kan komme i form af bekendtgørelser, og hvad der faktisk er stof, som skal ind i en demokratisk diskussion og så skal omkring lovstof.
Jeg har hørt på rækken af ordførere, at det her er et område, hvor vi virkelig kan komme til at gå konstruktivt ind og arbejde med det, fordi jeg hører noget, der ligner et flertal for at arbejde med det her.
Et eksempel på noget, jeg kunne være nervøs for ved mange bekendtgørelser, er f.eks. det nuværende problem, vi har omkring fødevaresikkerhed, hvor vi har fødevareregionerne.
Der sker nogle store besparelser.
Vil det ligge under bekendtgørelser, eller hvor vil det ligge henne?
Det vil være utrolig vigtigt og nødvendigt at få en debat i Folketingssalen omkring sådan nogle emner.
Og jeg er ikke villig til at lægge det over til bekendtgørelser.
Det kunne det f.eks. blive.
Det ville jeg være nervøs for.
Men i udvalgsarbejdet må vi gå tættere på sådan nogle ting: Hvor stopper bekendtgørelserne, og hvor er lovgivningsarbejdet?
Der er nogle ting, som også understreger det her.
Der er en bemyndigelse til et råd omkring frivillig mærkningsordning, og der er det nu lagt op til ministeren, at ministeren udpeger hele rådet, hvor det tidligere i den lov, det kommer fra, kun var formanden, som ministeren udpegede, og der var interesseorganisationer inde i sammensætningen.
Det er også den politik, jeg Fttmo22.fm Page 1815 Friday, May 13, 2005 11:32 AM mener der bør føres, og jeg har også hørt flere sige det.
Den årlige redegørelse og ministerens tilsagn om, at store sager kommer i salen, er sådan set godt nok, men det er farligt for den løbende proces, der skal diskuteres.
Den årlige redegørelse kan være god nok, men den er ikke så meget værd, hvis man skal diskutere en sag, som var aktuel for et halvt år siden.
Diskussionen skal være der, når sagen er der.
En god ting ved det her er bødeniveauet, differentierede bøder – nu skal jeg til at tænke på at blive færdig, kan jeg se.
En yderligere dårlig ting, som også Forbrugerrådet har bidt mærke i, er det omkring vildledning.
Der skal vi tættere ind og se på, hvor meget dårligere de regler er blevet.
At det hedder et motions- og ernæringsudvalg i stedet for kun et ernæringsudvalg er fint, det er vi med på.
Vi vil gå konstruktivt ind i udvalgsarbejdet og arbejde for, at vi får ændret nogle af de ting her, får en større løbende diskussion af området.
Elisabeth Geday (RV), 2005-04-19:
Lovforslaget er jo i al væsentlighed en konsekvens af en udvikling på EU-plan, som Det Radikale Venstre bifalder, fordi den skaber ensartede krav og et ensartet sikkerhedsniveau i alle EU-lande, når det gælder fødevarer.
Vi synes også, at det er en fordel at have fødevarelovgivninFttmo22.fm Page 1814
Friday, May 13, 2005 11:32 AM
gen samlet i én lov, som tilfældet er her, og navnlig med de tilføjelser, der er omkring en kommende vejledning.
Når det så er sagt, skal vi jo være opmærksomme på, at den udvikling, der sker på EUplan, også stiller krav til os som medlemmer af Folketinget.
Når det gælder selve forslaget, har jeg et par bemærkninger og et par ting, jeg vil dykke ned i under udvalgsbehandlingen.
Det gælder bl.a. tilkendegivelserne om at implementere EU-direktiver administrativt.
Fra arbejdsmarkedsområdet har vi jo gode erfaringer med at implementere, i hvert fald delvis, via lovgivning, og det vil jeg også opfordre til er en procedure, som vi får gennemarbejdet eller i hvert fald overvejet under udvalgsbehandlingen.
Jeg synes, at Folketinget i denne og i andre sager har brug for en mere præcis tilkendegivelse af, hvordan og af hvem vurderinger omkring vildledninger afgøres.
Jeg har bl.a. erfaret, at det nogle gange er Justitsministeriet, der vurderer, om en vare er vildledende.
Det synes jeg ikke i udgangspunktet er særlig betryggende, og derfor ser jeg denne her anledning til at få skabt lidt større klarhed over, hvem der egentlig vurderer hvad, når det gælder lige præcis det her aspekt.
Vi glæder os ligesom mange andre ordførere før mig over, at vi får et motions- og ernæringsråd.
Og vi glæder os også over, at man har opretholdt bestemmelserne i formålsparagraffen omkring eksport af fødevarer.
Det tror jeg var det, vi havde at sige til det her lovforslag.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-04-19:
Dette forslag til lov om fødevarer rummer ingen form for ideologi, men er en naturlig tilpasning af den nuværende lov til reformen af den europæiske fødevarelovgivning.
Desuden er det værd at bemærke, at lovforslaget ikke indeholder væsentlige ændringer af den gældende fødevarelovs formål eller anvendelsesområde.
For at sikre kvalitet, lige konkurrence og den størst mulige forbrugersikkerhed finder vi Konservative, at det tjener alles interesse, at der på fødevareområdet er fælles regler i EU-fællesskabet ikke mindst på baggrund af, at målet for fødevarelovgivning er den samme, uanset om lovgivningen laves i EU eller herhjemme.
Vi skal have gode regler, der beskytter forbrugerne mod sundhedsfare og vildledning i forbindelse med fødevarer.
Vi skal sikre forbrugerne adgang til fødevarer af høj kvalitet, vi skal sikre grundlaget for en effektiv, sammenhængende og ensartet kontrol med fødevarer fra jord til bord, og vi skal medvirke til at sikre fødevareproducenter og handlende rimelige og ensartede vilkår.
Fra dansk side blev det vores opgave at få sat så mange fingeraftryk på den europæiske lovgivning som overhovedet muligt, og den opgave ved vi også at ministeren har taget yderst alvorligt.
Vi Konservative finder det endvidere positivt, at der udarbejdes en vejledning, der beskriver reglerne i både loven og i de relevante forordninger, så vi undgår praktiske problemer.
Samtidig åbner loven op for, at bøder til virksomheder, der overtræder fødevareloven, i fremtiden følger virksomhedernes omsætning, hvilket efter min mening er en klar styrkelse af retssikkerheden, og jeg forventer, at det vil give en større præventiv effekt og dermed forhindre, at større virksomheder skulle blive fristet til at indregne bøder i deres produktion.
Martin Henriksen (DF), 2005-04-19:
Lovforslaget er en tilpasning til EU-lovgivningen.
Det har før vist sig at være problematisk.
Dog vil jeg ikke på Dansk Folkepartis vegne tale direkte imod hele lovforslaget, da det også indeFttmo22.fm Page 1813 Friday, May 13, 2005 11:32 AM holder positive elementer.
Det er i sig selv positivt, i og med at det lægger et større pres på de virksomheder, som ikke i dag lever op til lovgivningen.
Dansk Folkeparti har i lang tid presset på for at få denne forbedring igennem, og det ser ud, som om det nu kan lade sig gøre.
Derudover bliver der oprettet et motions- og ernæringsråd som erstatning for det nuværende Ernæringsråd.
At motion nu bliver til en del af rådets område er kun godt, for det kan være med til at sætte fokus på de problemer, der er i forbindelse med overvægt hos befolkningen, og de sygdomme, som opstår i kølvandet på denne tilstand.
På den anden side er det dybt problematisk, at Folketingets indflydelse indskrænkes forstået på den måde, at ministeren nu uden om Folketinget kan omsætte EU-direktiver til dansk lov.
Det er en uheldig udvikling set med Dansk Folkepartis øjne, da vi nu engang er tilhængere af det nationale demokrati.
Dansk Folkeparti er også bekymret over de mange bemyndigelser, som ministeren får.
Jeg synes, at Folketinget skal høres, når EU f.eks. ønsker at indføre kunstige vitaminer i danske fødevarer.
Her er det vigtigt, at storindustrien ikke får frit valg på alle hylder.
Her er det forbrugeren, der skal have frit valg, ikke de multinationale selskaber, der i EU har råd til at lobbye sig vej op igennem systemet.
Set i lyset af den debat, vi havde tidligere i salen i dag omkring EU-forfatningen, er det faktisk meget kendetegnende for EU's udvikling, at der nu også på fødevareområdet lægges op til, at Folketinget endnu en gang bliver sat uden for indflydelse.
Jeg har naturligvis forståelse for, at der er visse fordele forbundet med fælles europæiske regler, også fordi handel er et vigtigt område, men der er behov for en bedre balancegang mellem EU-lovgivning og dansk lovgivning.
Den balancegang er fraværende i dette lovforslag, og det er trist.
Når det så er sagt, vil Dansk Folkeparti gå kritisk, men konstruktivt ind i udvalgsarbejdet, og vi vil presse på for at få de nødvendige ændringer ført igennem.
Mette Gjerskov (S), 2005-04-19:
Jeg går ud fra, at hr. Per Clausen henviser til afsnittet om vildledning.
Det kan godt være, at jeg skal understrege det en gang til, men det var om det, jeg i min tale sagde: Vi har behov for at få kigget nærmere på området med vildledning, fordi det er røget ud af det her lovforslag i forhold til tidligere.
Så vi er enige.
Per Clausen (EL), 2005-04-19:
Bare for at være helt sikker på Socialdemokratiets holdning: Det kapitel, der nu handler om markedsføring og mærkning af fødevarer, er jo blevet stærkt kritiseret af Forbrugerrådet, fordi man der fjerner det i den eksisterende lov gældende forbud i forbindelse med markedsføring af fødevarer mod at give indtryk af, at en fødevare har særlige egenskaber, når alle lignende fødevarer har eller efter lovgivningen skal have tilsvarende egenskaber, plus så nogle underting.
Synes den socialdemokratiske ordfører ikke, at det vil være fornuftigt at overveje, om det skal bevares i loven, altså stemmes ind i det nye lovforslag, der ligger?
Inger Støjberg (V), 2005-04-19:
L 145, som vi behandler i dag, er langt hen ad vejen en genfremsættelse af L 87, som blev førstebehandlet den 19. november sidste år.
Fødevarelovgivningen har gennem årene ændret sig fra at være et dansk anliggende til i høj grad at være et anliggende for EU.
At fødevarelovgivningen er blevet flyttet fra snævre nationale regler med forskelligheder i alle EU-lande til at være ens regler, der gælder over alt i Europa, betragter Venstre som en rigtig god ting.
Det er i alles interesse, at man som forbruger trygt kan efterspørge produkter fra ethvert EUland og samtidig vide, at reglerne for produkterne omkring fødevaresikkerheden, hvad enten det angår en pølse fra Polen, en skinke fra Spanien eller en Danpokylling fra Danmark, er i orden.
L 145 er en bemyndigelseslov, og der skal ingen tvivl herske om, at vi i Venstre aldrig har brudt os om ministerbemyndigelser.
Når man så kigger på, hvor mange bemyndigelser der er i den her lov, så kan man måske godt undre sig lidt over, at min og Venstres holdning er tilfredshed.
Men loven bygger på en række EU-forordninger og -direktiver.
Forordningerne er allerede ved vedtagelsen gældende i de enkelte landes lovgivninger, hvilket også er grunden til, at de overføres direkte via bekendtgørelsen.
For hvad angår direktiverne, er det sådan, at det jo ikke altid er en ren afskrivning af de mandater, som partierne gav i Europaudvalget.
Derfor er det netop også utrolig vigtigt, at ministeren har tilkendegivet, at han vil forelægge Folketinget nye regler, hvis ændringerne er af væsentlig karakter, ligesom ministeren i det her har lovet, at han én gang om året vil komme i Folketingets Fødevareudvalg og redegøre for, hvilke ændringer der er sket i det forløbne år, og hvilke ændringer der er lagt op til at ske i det kommende år.
Netop derfor hilser vi i Venstre meget velkommen, at der bliver udarbejdet en vejledning, der sammenskriver de forskellige regelsæt og klart fortæller virksomhederne, hvad der er gældende regler.
Yderst glædeligt er det, at der med loven her bliver nedsat et motions- og ernæringsråd, som skal hjælpe til med at dæmme op for et af de allerstørste sundhedsmæssige problemer, vi står over for, nemlig fedmeepidemien.
Jeg er meget glad for, at der nu bliver taget alvorligt hånd om det her problem.
Venstre støtter den fremsatte lov.
Ole Sohn (SF), 2005-04-19:
Det var jo ikke just, fordi klarheden sådan lyste ud af svaret.
Er opgaven for en transportminister ikke at sikre, at man får de lavest mulige omkostninger for havnene og dermed de lavest mulige omkostninger for skibene, for rederne og for transportørerne?
Det må jo være det primære formål.
Hvordan kan det være, at det ligger så højt?
Hvordan kan det være, at man laver sådan en forsøgsperiode med så utrolig kort årrække, som vanskeliggør forrentningen af den investering, som de kommunale havne er nødt til at foretage?
Det gør det jo næsten fuldstændig umuligt at realisere det i praksis.
Det var derfor, hr. Ole Sohn fik det svar, han fik.
Det er rigtigt, at der er forhandlinger i EU om et direktiv, der skal sætte grænsen lavere, men jeg har ingen mulighed for at sige, for så havde jeg naturligvis gjort det, hvornår dette direktiv bliver vedtaget.
Og det er baggrunden for, at vi forsøger at komme igennem med det her som en hurtig løsning.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Fttmo22.fm Page 1811 Friday, May 13, 2005 11:32 AM
Afstemning
Jeg har meget forståelse for, at de mere specifikke spørgsmål bliver besvaret under udvalgsarbejdet, men der må jo være en eller anden politisk baggrund for at stille forslaget, og ministeren og regeringen må have gjort sig nogle overvejelser om, hvordan man egentlig forestiller sig, at de store havne, som i dag alle sammen uden undtagelse dagligt får bugseret, lodset og fortøjet skibe af private firmaer, skal dokumentere, at de ikke kan få det gjort.
Hvilke kriterier ønsker ministeren at lægge ind for at imødekomme havnene?
De får jo alle sammen løst opgaven af private i dag.
Det, der er problemet, er, at konkurrenceredegørelsen siger, at de private er for dyre.
Så der må jo ligge et eller andet.
Jeg går ud fra, at regeringen har en eller anden idé om, at man vil konkurrenceudsætte de private firmaer på nøjagtig samme måde, som man vil konkurrenceudsætte det offentlige, altså det, der hedder noget for noget i regeringens politik.
Så hvilke kriterier forestiller ministeren sig, at man kan bruge?
Og det er det, vi forsøger at imødekomme med netop dette forslag efter et udtrykkeligt ønske fra Folketinget, som blev fremhævet, da vi havde diskussionen om B 20, som Socialdemokratiet fremsatte.