runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Homann (SF), 2003-12-19:
Nu er der tre uger, til vi skal mødes herinde igen.
Nu ved jeg, at hr. Ulrik Kragh bor i Horsens, og jeg vil faktisk opfordre hr. Ulrik Kragh til at kontakte en handelsskole i Horsens for at høre, om ikke der er et hårdt intensivt økonomikursus, som man kan tage.
Og så synes jeg, hr. Ulrik Kragh skulle stille underviseren på det økonomikursus det spørgsmål, at hvis nu prisen på byfornyelse stiger, lad os sige fra fra 60 pct. til 75 pct., vil det så normalt få efterspørgslen til at stige.
Det kan godt være, det er muligt at opdrive en handelsskolelærer, som vil abonnere på det synspunkt, men jeg vil tvivle på det. Jeg synes i hvert fald, at hr. Ulrik Kragh skulle gøre forsøget.
Jeg vil meget gerne igen tage diskussionen med hr. Ulrik Kragh, hvis det er lykkedes at opdrive sagkundskab, som vil bekræfte det her.
SF har ikke gjort lejerne unødvendig utrygge.
Det var sådan set det, der var hele pointen i diskussionen, nemlig at SF har undervurderet huslejestigningerne som følge af det her.
Jeg håber at have præciseret det under andenbehandlingen og her under tredjebehandlingen, at det vil blive endnu værre, end jeg forventede under førstebehandlingen.
Og derfor bliver løftebruddet fra statsministeren endnu mere eklatant.
Hr. Ulrik Kragh må præcisere, hvor det er, statsministeren har henvist til boligreguleringsloven og til lejeloven, da han udstedte sit løfte, hvis han vil fortsætte med at forfægte, at der ikke er løftebrud.
Indtil hr. Ulrik Kragh gør det, står det tilbage, at statsministerens løfter er blevet brudt og sprængt til atomer med det her byfornyelsesforslag.
Ulrik Kragh (V), 2003-12-19:
Nu vil jeg godt rette en misforståelse hos hr. Morten Homann.
Hr. Morten Homann gentog endda, således at han sagde det to gange, at SF's måde at fremlægge forslaget på gjorde lejerne unødvendig trygge.
Og det synes jeg der er en væsentlig forskel på.
Morten Homann (SF), 2003-12-19:
Hr. Ulrik Kragh bliver ved med at køre rundt i det her fuldstændig håbløse regnestykke om, at en større privat finansiering vil få flere til at betale pengene.
Er det også sådan, at når priserne stiger i hr. Ulrik Kraghs lokale supermarked, så skynder han sig at gå ned for at købe lidt mere, for så kan han få lov til at betale endnu flere penge til indehaveren af supermarkedet?
Det er altså en meget, meget besynderlig økonomisk logik, som jeg glæder mig til at høre om der er andre end hr. Ulrik Kragh der kan abonnere på.
Det har hr. Ulrik Kragh og økonomi- og erhvervsministeren dementeret.
Der vil være tale om væsentlig større huslejestigninger som følge af denne her lov.
Så jeg er ked af, hvis jeg har gjort nogle lejere unødvendig trygge i forbindelse med denne her lovbehandling.
Der er tale om et soleklart løftebrud.
Hr. Ulrik Kragh må komme op og dokumentere, hvor det er, statsministeren har påpeget, at det alene var boligreguleringslovens og lejelovens huslejereguleringsbestemmelser og ikke de huslejereguleringsbestemmelser, som ligger i byfornyelsesloven eller for den sags skyld den almene lejelov, der er tale om.
Statsministeren har udelukkende talt om regulering af huslejen, at den ikke ville blive forringet, og det bliver den med det her.
Ulrik Kragh (V), 2003-12-19:
Det er overraskende, at hr. Morten Homann også har et ønske om at komme ind under betegnelsen fup.
Jeg troede egentlig, at jeg skulle have lov at give patent til Socialdemokraterne på det begreb, men det kan jeg så åbenbart forstå at Socialdemokraterne ikke skal have lov at være ene om.
Samtlige forudsætninger, der bliver brugt til at sige, at der er et løftebrud, er forkerte.
De er forkerte, og derfor skal hr. Morten Homann lade være med at gøre lejerne
Her er en situation, hvor lejerne er beskyttet efter boligreguleringsloven og efter lejeloven. Sådan er det. Hvis det er sådan, at vi laver en bedre udnyttelse af byfornyelsesmidlerne ved, at der bliver givet lidt færre offentlige støttekroner, men at de alle sammen bliver brugt, bliver der så ikke mere byfornyelse for skattekronerne?
Ulrik Kragh (V), 2003-12-19:
Til fru Lissa Mathiasen: Ja, der ændres på reglerne, således at de bliver ligestillet med, hvad der er i lejeloven, og hvad der er i boligreguleringsloven, og dermed fastholder vi, at den beskyttelse, der er af lejerne, står ved magt.
Fru Lissa Mathiasen siger så, at det kan betyde massive huslejestigninger.
Det lyder som et ekko af hr. Keld Albrechtsen, og det er det vel nærmest også.
Nu skal man huske på, at 80 pct. af den byfornyelse, der foregår, foregår uden nogen form for støtte.
De sidste 20 pct. foregår efter de her regler, og hvis det er sådan, at det foregår efter de her regler, så bliver det nu ligestillet med, hvis det foregår uden for byfornyelsen.
Det er da trods alt ikke så ringe endda, når det er sådan, at den socialdemokratisk ledede regering gennem 9 år syntes, at det var en meget passende beskyttelse af lejerne.
Når vi så kommer til den situation, at folks lejlighed kommer under byfornyelse og der sker en huslejestigning, fordi man får en decideret forbedring af den bolig, man har, så skal man jo huske på, at der har man også nogle beskyttelser.
Der er en genhusningsforpligtelse, hvis huslejen stiger over 155 kr. pr. m2.
Det er en beskyttelse, som har været fin og tilstrækkelig under hele SR-regeringen.
Nu er det pludselig en katastrofe, at man ikke har en bedre beskyttelse end det.
Det synes jeg egentlig er tankevækkende, når SR-regeringen gennem 9 år syntes, at det var i orden.
Derfor må jeg afslutningsvis sige, at det er en stor gang propaganda for at gøre mange lejere utrygge.
Den her byfornyelsesreform har mange gode elementer i sig: Vi får mere ud af skattekronerne, vi får en mere smidig, mere effektiv byfornyelse, de lejligheder, som virkelig trænger til at blive istandsat, bliver det, vi bruger pengene bedst muligt, så byfornyelsen får et godt skub fremad med den her lov.
Det bliver slet ikke anerkendt, og det synes jeg er synd og skam, for det er trods alt det, det drejer sig om.
Morten Homann (SF), 2003-12-19:
Jeg vil godt sige, at det da er klart, det tror jeg også at hr. Ulrik Kragh kan få bekræftet på Horsens Handelsskole, at bruger man 800 mio. kr. på byfornyelse det ene år og 800 mio. kr. på byfornyelse næste år, så får man det samme.
Det er fuldstændig korrekt, men det er jo ikke det, der er tilfældet.
For som hr. Ulrik Kragh rigtigt siger, så skærer man ned på byfornyelsen, og dermed stiger prisen for de private udlejere for at lave byfornyelse.
Derfor må hr. Ulrik Kragh stadig væk opstøve en handelsskolelærer, som kan forklare ham, at når prisen stiger, så er der ikke nogen grund til at tro, at der er flere, som vil købe varen, og at der er flere, som vil investere i byfornyelse.
Så ved jeg godt, at hr. Ulrik Kragh har brugt mange kræfter - det skal siges til hans forsvar, og det tror jeg også statsministeren sætter pris på - på at forsvare, at der ikke er tale om løftebrud hverken under første-, anden- eller tredjebehandlingen.
Det skal han have berettiget ros for.
Men det nytter jo ikke ret meget, at hr. Ulrik Kragh, efter at folk i god tro har stemt på statsministeren i forventning om, at der ikke vil ske ændringer af huslejereguleringen, så efterfølgende kommer og peger på, hvad det var for nogle ting, som stod med småt, hvad det er for nogle betingelser, man skal forstå det ud fra. Hr. Ulrik Kragh må jo komme og fortælle, hvor det var, statsministeren før valget gjorde rede for, hvad det var for nogle betingelser, man skulle forstå det ud fra.
Hr. Ulrik Kragh må jo fortælle, hvor det var, statsministeren pegede på, at det alene var lejeloven og boligreguleringsloven, man skulle forstå det her forhold til, og at de forringelser, der skulle ske i forhold til byfornyelsesloven eller den almene lejelov, ikke var medregnet i løftet.
Der skulle folk godt kunne regne med, at der ville ske forringelser, lige præcis som der altså nu er sket her, forringelser, som betyder, at man får huslejestigninger på op til 1.400 kr.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-19:
Nu præsenterede hr. Ulrik Kragh en ligning, der ikke kunne gå
op, nemlig at en højere pris skulle give en større efterspørgsel.
Men ved nærmere betragtning tror jeg i virkeligheden, at hr. Ulrik Kragh derved afslørede en ufattelig kynisme, som i virkeligheden får ligningen til at gå op på den måde, at for at den private udlejer, som altså forudsættes at fylde flere penge ind i byfornyelsen, på nogen tænkelig måde skulle finde på at bruge disse penge, så er det alene, fordi man åbner mulighed for disse massive huslejestigninger.
Det er alene derfor, man kan forestille sig, at udlejeren fremskaffer disse penge; det er jo, fordi man giver udlejeren ret til at vælte byrden over på lejerne. Kl. 9.55 Derfor vil jeg godt spørge hr. Ulrik Kragh: Kan vi så i det mindste ikke slippe for alle disse endeløse bortforklaringer af huslejevirkningen, som vi jo har dokumenteret er over 1.400 kr. oven i den i forvejen store huslejestigning?
Kan vi så ikke i det mindste blive fri for at høre på, at det var forkert, det vi lagde frem, så man i det mindste vil vedstå de massive huslejestigninger, man påfører lejerne?
Lissa Mathiasen (S), 2003-12-19:
Jeg beklager, jeg skulle faktisk have sagt fra starten, da jeg havde mit første indlæg, at vores ordfører, hr. Lars Kramer Mikkelsen, desværre er syg, og at jeg derfor deltager i debatten.
Jeg vil godt stille to helt konkrete spørgsmål til hr. Ulrik Kragh: Spørgsmål
nr. 1: Er hr. Ulrik Kragh enig i det, der står i svaret på spørgsmål 92, hvor ministeren svarer: Ja, der bliver ændret fra ét sæt af regler til en nyt sæt af regler i forhold til lejefastsættelsen?
Det kunne jo være interessant at vide.
Hvad er årsagen til, at vi pludselig ser den huslejestigning, hvis ikke det er, fordi man har et andet begreb, man skal beregne efter?
Morten Homann (SF), 2003-12-19:
Uha, det gør ondt at høre et folketingsmedlem fra Venstre begive sig ud i en så svært forståelig udredning af markedsmekanismerne.
Det, hr. Ulrik Kragh jo siger, er, at man får mere privatfinansiering; prisen stiger på byfornyelsen for de private udlejere, og derfor vil de altså købe mere af den.
Det er en af de eneste ting i det her samfund, folk vil købe mere af, når prisen stiger.
De private udlejere vil altså give sig til at byforny mere, når de skal betale mere for det.
Det er altså det eneste sted, hvor markedsmekanismerne fungerer sådan.
Så jeg må sige, at det, der står tilbage, er, at der ikke er nogen som helst redskaber i den her byfornyelseslov, som giver mere byfornyelse.
Derimod er der to ting, som klart peger i retning af mindre byfornyelse, nemlig mere egenfinansiering for udlejerne og færre redskaber for kommunerne.
Så vil jeg sige til hr. Ulrik Kragh, at jeg faktisk stillede to nye spørgsmål i sidste runde.
Jeg stillede det her som det ene, og det andet spørgsmål var, om ikke hr. Ulrik Kragh kan bekræfte, at der i den nuværende byfornyelseslov er en regulering af huslejen.
Er det ikke rigtigt, at der er en regulering af huslejen i den eksisterende byfornyelseslov, som fjernes med det foreliggende lovforslag?
Ulrik Kragh (V), 2003-12-19:
Løftebrudsdiskussionen havde vi også under både første og anden behandling, hvor jeg bl.a. svarede hr. Lars Kramer Mikkelsen, som ikke er her i dag, fru Lissa Mathiasen, hr.
Morten Homann og hr. Keld Albrechtsen på det samme spørgsmål
Nej, der er ikke tale om et løftebrud.
Kl. 9.50 Beskyttelsen af lejerne i boligreguleringsloven og i lejeloven er intakt, så der er ikke noget at komme efter.
Det er forkerte forudsætninger, der bruges, og derfor er det fup at påstå, at der er tale om et løftebrud.
Så til det nye spørgsmål, for der var jo faktisk et nyt spørgsmål fra hr. Morten Homann, som jeg ikke nåede at svare på i første omgang: Hvordan får vi fastholdt mængden af byfornyelse, når det er sådan, at det, staten bruger på byfornyelse, bliver mindre?
Det er jo et godt spørgsmål.
Det gør vi ved at få bedre udnyttelse af kronerne, ved at man giver plads til mere privat initiativ, ved at man giver plads til mere privat egenfinansiering.
Det, der er pointen, er, at samtidig med at vi nedsætter den mængde offentlige kroner, der bliver puttet ind i byfornyelsen i procent af det, omkostningen er ved det, så vil de private jo dermed skulle fylde hullet op, om man så må sige.
Når vi ser det i sammenhæng, vil mængden af byfornyelse ikke blive halveret krone til krone, sådan som beløbet, der bliver brugt til byfornyelse, bliver, men byfornyelsen vil, i og med at også fru Lissa Mathiasen under andenbehandlingen erkendte, at selv de socialdemokratiske kommuner vil fastholde den byfornyelsesramme, som de har mulighed for at få, fortsætte i det niveau, som der er mulighed for, og det er nogenlunde tilsvarende.
Der kan komme et lille dyk til at starte med, men det vil blive nogenlunde det samme, når vi har fået det udjævnet.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-19:
Jeg vil godt stille hr. Ulrik Kragh et spørgsmål.
Hvis det her skulle have gået hæderligt til i forhold til vælgerne, havde det så ikke været det rigtige at sige til vælgerne: Vi vil ikke ændre lejeloven og boligreguleringsloven, men hvis vi kan finde andre udveje til at sætte huslejen op, det være sig nedsættelser af boligsikringen, det være sig forhøjelser af antennebidraget, det være sig ændring af byfornyelsesloven, alle mulige andre måder, vi kan finde på til at sætte huslejen op, så gør vi det, det skal I bare vide; så vores løfte er kun et løfte, der drejer sig helt teknisk om lejeloven og boligreguleringsloven?
Havde det ærlig talt ikke været hæderligt, hvis regeringen havde sagt det til vælgerne?
For jeg tror, mange opfattede det sådan, at når man sagde, at der ikke ville ske forringelser for lejerne med hensyn til huslejen, så opfattede de det som huslejen, og så opfattede de det ikke som en forsikringspolice, hvor der stod en masse med småt, som de skulle studere med lup for at finde de smuthuller, som regeringen havde indbygget i sit løfte.
Jeg synes ikke, det er hæderligt.
Jeg synes, man bare skal erkende fra Venstres side, at man har ført vælgerne bag lyset, man har skrevet en hel masse med småt, som skulle have været udleveret til gennemlæsning inden folketingsvalget.
Lissa Mathiasen (S), 2003-12-19:
Vi er nødt til at få hr. Ulrik Kragh til i hvert fald at give os svar på, om han vil erkende følgende: Vi har i dag en lejelov - det håber jeg at hr. Ulrik Kragh er enig med os i - som regulerer lejefastsættelsen for en række mennesker. Vi har, indtil det her forslag bliver stemt igennem, en speciel lovgivning vedrørende byfornyelse, som regulerer, hvordan lejen dér bliver fastsat.
Det håber jeg hr. Ulrik Kragh er enig i. Sådan har lovgivningen set ud, og det er jo også det svar, jeg fik på spørgsmål 92, hvor man klart og tydeligt fra ministerens side siger: Ja, vi har særlige regler, når vi sætter lejen for byfornyelse.
Sådan har det været hele vejen igennem siden 1982.
Er det ikke løftebrud?
Morten Homann (SF), 2003-12-19:
Hr. Ulrik Kragh mangler at svare på, hvordan i alverden han forestiller sig at de fromme juleønsker skulle føres ud i livet; hvordan han forestiller sig at der ville blive gennemført den samme mængde byfornyelse, når tilskuddet til den falder, og kommunernes mulighed for at kræve byfornyelse forsvinder.
Det kræver altså mere end bare fromme ønsker, det kræver nogle konkrete svar.
Så vil jeg spørge hr. Ulrik Kragh, om ikke vi kan være enige om, at sådan som vilkårene er i dag, er der ikke kun to love, som regulerer huslejen, der er i hvert fald som minimum tre love, inklusive byfornyelsesloven, der regulerer huslejen.
Jeg er ked af at sige det, men da statsministeren udstedte et meget håndfast løfte - jeg tror, hr. Ulrik Kragh brugte ordet klippefast under førstebehandlingen - nævnte han ikke, at det kun omfattede boligreguleringsloven og lejeloven.
Nej, han sagde, at der ikke blev ændret ved huslejereguleringen.
Ulrik Kragh (V), 2003-12-19:
Til hr. Morten Homann, som spørger, om reguleringen af lejeberegningen i denne byfornyelsesreform ikke også medfører en regulering af lejen for lejerne: Jo, det gør den.
Det er et spørgsmål, som jeg svarede hr. Keld Albrechtsen på tre gange, som jeg svarede hr. Morten Homann på én gang, og som jeg svarede fru Lissa Mathiasen på én gang under andenbehandlingen, men jeg vil gerne gøre det en gang til.
Der er ikke ændret et komma i lejeloven, og der er ikke ændret et komma i boligreguleringsloven i forbindelse med denne byfornyelsesreform.
Det, vi har lovet vælgerne, er, at den beskyttelse, lejerne har, så længe der ikke er balance på boligmarkedet, stadig gælder ifølge boligreguleringsloven og lejeloven, og det, vi gør her, er, at vi ligestiller byfornyelsesreglerne for huslejeberegning med den beskyttelse.
Det er der intet problem i.
Kl. 9.45 Inden man gør alle boligejere utrygge med hensyn til, hvad regeringen har gang i, med sine fuppåstande om, hvad det er, vi har af intentioner, skal man huske på, at ud af den renovering, der foregår, er der 80 pct., der foregår uden nogen form for støtte overhovedet efter de regler, der er i lejeloven, og der er 20 pct., der foregår med støtte.
Det vil sige, at det kun er 20 pct., det får konsekvenser for med denne her ændring, og de konsekvenser er, at de har samme vilkår, som i lejeloven.
Det er for så vidt et svar til alle tre spørgere.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-12-19:
I A.P. Møller var de altså fuldstændig klar over, at Folketinget naturligvis kunne ændre beskatningen af Nordsøolien - den beskatning, som både Venstre og De Konservative i øvrigt har kritiseret sønder og sammen i dag.
Men Venstre ville ikke, og det interessante er nu: Hvorfor ville Venstre ikke?
Jeg kan se to muligheder, og jeg vil gerne have et svar fra hr. Kim Andersen på, hvilken af dem der er den rigtige.
Den anden mulighed er det, jeg kalder den psykologiske faktor, altså at man lå så meget på maven for Esplanaden og blev så høflig og selvudslettende, når man gik ind ad døren, at man fuldstændig glemte, at det var samfundets ressourcer, man havde ansvaret for.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-19:
Jeg synes ikke, at hr. Lidegaard svarer på det spørgsmål, jeg stiller ham. Hvis der sker denne fordobling af olieprisen, så vil A.P. Møllers samlede overskud være sådan - og her taler vi altså om et overskud efter skat, efter en helt usædvanlig høj såkaldt risikopræmie og normalforrentning, altså rent flødeskum oven på det hele, som ingen andre selskaber kunne gøre sig nogen drømme om nogen siden at opnå - at disse 87 mia. kr., som A.P. Møller-selskaberne og DUC får, som altså er rent overskud efter skat, stiger til ca. 135 mia. kr.
Er denne ekstragevinst, denne ekstraekstraprofit på 50 mia. kr., som ikke har kostet A.P. Møller-selskaberne en dråbe sved på panden, som bare er penge direkte ned i foret, hvoraf hr. Lidegaard ved hjælp af sit såkaldte håndtag maksimalt kan hente 10 mia. kr., og så er der altså 40 mia. kr. tilbage i ren ekstrafortjeneste, rimelig?
Det er da helt urimeligt. Jeg tror ikke, at hr. Martin Lidegaard helt forstod mit spørgsmål, men nu har jeg altså prøvet at skære det helt ud i pap.
Det er en gave på 40 mia. kr. fra det danske folk til A.P. Møller.
Er det virkelig rimeligt?
Arne Toft (S), 2003-12-19:
Der bruges jo mange citater, og man bruger også høringen for ca. 14 dage siden til noget forskelligt.
I Ugebrevet A4, som hr. Kim Andersen har citeret tidligere under debatten, er der bl.a. et indlæg med overskriften »Hård ekspertkritik af Nordsøaftalen«.
Hr. Kim Andersen har sin helt egen udlægning af eksperternes kritik, og jeg citerer: »Nu skal man huske på, at eksperterne var indkaldt med meget kort varsel, og at flere af dem ikke har haft ordentlig tid til at sætte sig ind i sagen. Når man sammenligner os med lande, som vi ikke normalt sammenligner os med, opfatter jeg det mest som en morsomhed og et kuriosum i debatten.«
Mener Venstres ordfører hr. Kim Andersen, at de eksperter, som var indkaldt til høringen, reelt gjorde grin med os, der mødte op?
Mener hr. Kim Andersen, at de bare var kommet for at komme med morsomheder?
Og mener hr. Kim Andersen, at de ikke havde været i stand til at sætte sig ind i stoffet, så de kunne give os en vurdering af, hvad de mente?
Martin Lidegaard (RV), 2003-12-19:
Uanset hvordan man fastlægger beskatningen frem til 2012, så tror jeg, at fru Anne Grete Holmsgaard vil medgive mig, at det er af stor betydning ikke at få et afbræk inden 2012, en uhensigtsmæssig, vi kan kalde det skumning af felterne, fordi en koncessionshaver får et direkte incitament til at pumpe så meget op så hurtigt som muligt og derefter overlade platforme og halvtomme felter til et udbud, som jeg tror er yderst tvivlsomt.
Nogle gange synes jeg, det er interessant at tænke lidt på proportionerne i det her.
Hvis vi med den middelproduktion, som regeringen lægger op til, forestiller os, at vi fra 2012 fik 80 pct. af overskuddet i stedet for 67 pct., så ville det svare til, at staten i hele perioden fra 2012 til 2042 fik 10,5 mia. kr. mere.
Så stor er forskellen på det, der forventes at komme op af jorden frem til 2012, og fra 2012 og frem.
Det vil sige, at vi altså snakker om en forskel på 330 mio. kr. om året.
Det er selvfølgelig mange penge, men det er bare lige for at få proportionerne ind.
Det lyder, som om vi har foræret milliarder og atter milliarder væk.
Det, det handler om, er, at vi frem til og efter 2012 får en samfundsøkonomisk hensigtsmæssig udnyttelse af undergrunden i Danmark.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-12-19:
Jeg vil lige sige til hr. Martin Lidegaard, at det altså var en noget fordrejet udlægning af, hvad der er SF's position.
Og at man så forberedte et udbud, så man kan bruge det middel, som man i øvrigt bruger i olieaftaler og også i alle mulige aftaler, nemlig at man går i udbud med det og dermed vender sagen om, så den kommer til at stå på fødderne i stedet for på hovedet, altså ved at spørge: Hvor lidt kan staten slippe med at betale i risikorente for at have en operatør?
Her er et af problemerne jo, at man fuldstændig har fravalgt konkurrencen.
Det har man så haft mulighed for, fordi der på et tidspunkt er blevet givet en lille musefældeklausul til Danmark om, at lige præcis i den her aftale kunne man lave en ny aftale uden at bruge udbudsmekanismen, som ellers er det, der er påbudt i EU, og som ellers bliver anvendt.