Poul Nødgaard (DF), 2004-02-05:
Indholdet i medieaftalen er kendt, og jeg har derfor ingen planer om at gå ind i en detaljeret gennemgang af de enkelte dele af aftalen, men vil blot fremdrage, at jeg personligt synes, det var en stor nyskabelse, at der på radiosiden blev mulighed for at etablere et næsten landsdækkende alternativ til Danmarks Radio.
Det er der allerede sagt så meget om i debatten indtil nu.
Jeg synes, det har styrket formidlingen, både af nyheder og også af andre interesseområder for den danske befolkning.
Et andet element var privatisering af TV 2.
Jeg må indrømme, at det er en stor sag at gennemføre, og det er mit klare indtryk, at forberedelserne skrider planmæssigt frem.
I den forbindelse vil jeg gerne sige, at der ikke hersker spor tvivl om i forligskredsen, at vi skal have et TV 2, når det er privatiseret, af mindst samme gode styrke, som vi kender det nu.
Det, der virker lidt generende i øjeblikket, er den statsstøttesag, der kører, men jeg håber, der findes en god løsning på det.
At de regionale TV 2-stationer er blevet hundrede procent selvstændige, er en anden virkelig god ting, der er gennemført.
De lokale TV 2-regioner er af uvurderlig betydning ude i lokalsamfundet, præcis på samme måde som også lokalradioerne er af uvurderlig betydning.
Det, jeg synes måske i dag er lidt kedeligt, er, at man går så utrolig meget ned i nogle detaljer.
Jeg mener, at det har været Folketingets opgave - og den har vi løst - at lave en medielov, der lægger nogle rammer for medieudvikling i Danmark, og så er det op til de forskellige at udfylde rammerne, og ikke, at vi her i Folketinget skal gå ned i nogle små petitesser af den ene eller den anden art.
Jeg synes også, jeg vil nævne her, at vi jo har et Radio- og tv-nævn, der på forskellig vis kigger efter, om tingene også kører, som de skal efter de retningslinjer, som vi har lagt her i Folketinget.
Frem for alt: Skal vi ikke i dagens debat glæde os over den enorme ytringsfrihed, vi har?
Ordet ytringsfrihed har stort set ikke været nævnt.
Der er jo ikke en dag, hvor man ikke kan tænde for en lang række forskellige tv-kanaler, hvad enten de er landsdækkende eller lokale.
Radiostationerne myldrer rundtomkring og trives mange gange også på virkelig god vis.
Det forslag til vedtagelse, som blev fremsat af hr. Jens Rohde på Venstres, De Konservatives og Dansk Folkepartis vegne, synes jeg faktisk man burde nærlæse, og så synes jeg faktisk, at man burde tage det under dyb overvejelse at stemme for et sådant forslag, for jeg synes, det indeholder alle de elementer, der skal til, for at vi har et godt og et forsvarligt mediebillede i Danmark.
Med disse ord vil jeg bare sige, at jeg synes, det har været godt, at debatten her kom, men jeg vil samtidig sige, at jeg synes, vi har haft så mange debatter, efter at vi vedtog medielovgivningen i sin tid, at jeg efterhånden næsten synes, det er ved at være lidt for meget af det gode, men det kan det måske aldrig blive.
I hvert fald er demokratiet sådan skruet sammen, at man har lov til det her.
Men jeg erindrer, at der, siden vi vedtog medieloven - jeg tror, det var i efteråret 2002 - har været en stribe af debatter her i Folketinget netop om medielovgivningen. Jeg beklager - og det vil jeg gerne understrege
afslutningsvis - dybt, at der ikke var flere partier, der gik med i medieaftalen.
Kulturministeren gjorde store bestræbelser den nat i Kulturministeriet for at få så mange partier med som muligt, men af en eller anden uforklarlig grund valgte en lang række partier her i Folketinget pludselig at vende tommelfingeren nedad.
Hvem der var førerhund for det, kan jeg ikke vide noget om, men der var i hvert fald et eller andet parti, der pludselig tog teten og mere eller mindre tvang de øvrige partier til ikke at være med i medieaftalen. Lad det ligge.
Det er historie.
Jeg synes alligevel, jeg ville have lov at nævne det, og man kan godt ryste lidt på hovedet af det, men det er den historiske sandhed, vi skal have frem ved en lejlighed som denne.