runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Dahlgaard (UP), 1999-10-13:
»Hvorledes kan regeringen begrunde sit ønske om at afskaffe
den danske krone og indføre euroen i Danmark med hensynet til beskæftigelsen, når vi i Danmark faktisk klarer os væsentligt bedre på dette område, end man gør i euroområdet?« Skriftlig begrundelse
En af statsministerens og regeringens tre begrundelser for at afskaffe den danske krone og i stedet indføre EU's fællesvaluta, euroen, er - ifølge regeringens trontale - hensynet til »beskæftigelsen og danske arbejdspladser«.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-13:
Jo, det har statsministeren selvfølgelig ret til, når det er således, men jeg må så bare sige, at spørgsmålet var foranlediget af statsministerens egen besvarelse af det forrige spørgsmål.
Det var faktisk statsministeren selv, der begyndte at diskutere det her spørgsmål, også med en dato, og det var derfor, jeg tillod mig at stille spørgsmålet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Charlotte Antonsen (V), 1999-10-13:
Det sidste svar til hr. Buksti er jo netop kernen i min argumentation, nemlig at Storbritannien, som ikke er medlem af euroen, til gengæld har erkendt, at hvis de skal have indflydelse i EU, så er de nødt til at søge mod det centrale EU; så kan de ikke fortsat stå ude i periferien.
Det, Danmark gør,
er, at vi har vores tre reelle forbehold, og så står vi derudover ude i periferien.
Så jeg mener, at det netop er argumentet.
Vedrørende afstemning og dato er erfaringen altså, at diskussionen først kommer i gang den dag, man har en dato.
Gå tilbage og se på de foregående afstemninger, vi har haft.
Det er en realitet, og det har et eller andet med den menneskelige optræden at gøre.
Altså jeg skal ikke sådan gå nærmere ind med psykosociale eller psykologiske vurderinger af det.
Jeg mener bare, det er en realitet.
Og så med hensyn til statsministeren
: Statsministeren skal jo spørge befolkningen, før befolkningen kan svare, og derfor er det altså i øjeblikket statsministeren, som forhindrer befolkningen i at svare.
Og så har jeg set de seneste meningsmålinger; det går lidt op, og det går lidt ned.
Det havde været bedre, hvis vi havde haft folkeafstemningen omkring årsskiftet; da var målingerne pænere, end de er i øjeblikket.
Så mangler jeg at svare fru Anne Baastrup.
Det nationale kompromis indgik Venstre, fordi vi havde fået et nej i 1992, og så mente vi af politiske grunde ikke, at man kunne tage den samme afstemning én gang til; derfor var det vigtigt for os, at der var nogle ændringer i forhold til Maastrichttraktaten, før vi sendte sagen ud til folkeafstemning på ny.
Men allerede inden afstemningen sagde daværende udenrigsminister, hr. Uffe Ellemann Jensen, Venstres daværende formand, at det jo ikke var vores - altså Venstre har aldrig været begejstret for undtagelserne, men vi opfattede dem altså som nødvendige. Men vi har da altid ønsket et fuldt dansk EU-medlemskab, og det sagde vi faktisk allerede inden afstemningen den 18. maj 1993.
Så til sidst til hr. Keld Albrechtsen, som jeg jo heller ikke nåede før: Ja, det er faktisk meget rimeligt udlagt af hr. Keld Albrechtsen, det, jeg har sagt og ment og gjort i dag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-13:
Man må jo lade fru fru Charlotte Antonsen, at det er en fuldstændig gennemført manglende respekt for befolkningen.
Det her er helt utroligt at høre på.
Altså at England vil noget bestemt, fordi den engelske regering vil noget.
Alle prognoser i England siger, at der er et stort flertal i befolkningen for at bevare pundet.
Så tager man den danske situation og siger: Det dér med, at befolkningen tager en afstemning, det skulle man lige have gjort på et eller andet bestemt tidspunkt, fordi da var der en særlig gunstig situation, men hvis befolkningen i dag ikke ønsker at kvitte kronen, jamen så er det, fordi det ikke lige er det rigtige tidspunkt at have en afstemning på.
Det er en gennemført manglende respekt for befolkningen i det her spørgsmål, som Venstre slår til lyd for.
Jeg synes egentlig, det er ret utroligt.
Det, jeg vil spørge fru Charlotte Antonsen om, som jeg forsøgte før, var at få at vide: Hvad er minimumsperioden, der må være for Venstre, for en debat?
Altså nu er det slået fast med syvtommersøm, også i den her diskussion: Der kommer først en debat om euroen i befolkningen, når der foreligger en dato, siger fru Charlotte Antonsen.
Så siger jeg: Hvor kort tid vil Venstre acceptere der bliver, fra en folkeafstemning bliver udskrevet, og til den bliver afholdt?
Jacob Buksti (S), 1999-10-13:
Der mener jeg faktisk, at lige præcis eksemplet med UK understreger, at det altså ikke er ligegyldigt, om man er et lille land eller et stort land.
Når det store land heller ikke er medlem af Euro 11-Rådet, kan det store land alligevel spille en fremragende rolle, mens når vi andre ikke er det, fordi vi er et lille land, kan vi ikke spille nogen som helst rolle.
Det hænger jo ikke sammen.
Men så vil jeg bare sige, at jeg synes ikke, det er særlig klædeligt for Venstre som et stort parti, og jeg synes indimellem også, at man som det ledende oppositionsparti i den stil og i den grad har despekt for befolkningens situation, for befolkningens holdninger.
Vores holdning i Socialdemokratiet er: Vi står bag det danske forbehold, det skal gå ordentligt til.
Det kan ikke være rigtigt, at det eneste, det drejer sig om, er at konstatere, at målingerne var pænere tidligere, end de er nu. Det må være sådan, at man giver folk en chance for at forholde sig til det her og så derefter tage stilling til det.
Og jeg kan ikke forstå, hvorfor man ikke snart kan komme til at diskutere indhold i den danske debat, hvorfor det skal være procedurer og formalia og datoer osv. Jeg må tilstå, at det har jeg svært ved at forstå.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-10-13:
Jeg vil sige tak til fru Charlotte Antonsen for svaret, som jo er åbent og oprigtigt, og vi må sige, at nu ved den danske befolkning efter den her debat, hvad den står over for.
Den står over for et flertal i Folketinget, som har hejst den føderalistiske fane og under det blafrende unionsflag nu fuldtonet går ind i europahær og fælles mønt og unionspoliti
og hele molevitten
Folkeafstemningerne vil komme efter hinanden som - nej, jeg vil ikke sige som perler på en snor, det ville være overordentlig forkert at sige. Så vil jeg godt stille et spørgsmål til fru Charlotte Antonsen.
Charlotte Antonsen (V), 1999-10-13:
Først til hr. Keld Albrechtsen: Venstre snyder ikke befolkningen, men som jeg sagde i min tale, lægger vi faktisk op til en meget smal regeringskonference, og derfor er der ikke noget, der tyder på, at der vil være behov for en folkeafstemning.
Hr. Thulesen Dahl spørger, hvor lang tid der skal gå, fra en dato fastsættes, til folkeafstemningen afholdes.
Altså, det har vi ikke nogen præcise bud på.
Som jeg gjorde meget ud af i min tale, har vi diskuteret denne sag i 10 år, så for os at se kunne man sagtens afholde den relativt hurtigt, efter at en dato er blevet fastsat.
Det, jeg har sagt, er, at vi oplever det sådan, at der først for alvor kommer gang i debatten, at man først får denne meget intensive debat den dag, datoen er fastsat.
Hr. Buksti føler vel, at han bør sige et eller andet i strid med Venstre, og det er vel derfor, vi har den diskussion om store og små lande, og det kan jeg da godt forstå.
Det er da også ubehageligt pludselig at skulle til at erkende, at vi har behov for folkeafstemningen.
Min vurdering er, at vi mister politisk indflydelse på grund af vores forbehold, og min vurdering er, at det kan have kostet os nogle vigtige poster, men det er da klart, at det er en vurderingssag, hvordan og hvor vi mister indflydelsen.
Det, vi kan se, er, at nogle steder er vi fysisk ikke til stede, nogle steder har vi ikke stemmeret. Men det andet kan man jo ikke måle objektivt, så den diskussion kan vi jo selvfølgelig ikke blive enige om, vil jeg sige til hr. Buksti.
Med hensyn til forbeholdet: Som sagt værner Venstre om forbeholdet: Vi vil have det væk den rigtige vej, nemlig via en folkeafstemning.
Så vi har aldrig opfattet det, som at vi har snydt befolkningen eller noget som helst.
Tværtimod var det jo et knæfald for befolkningen i forhold til det, der var Venstres egentlige ønske, nemlig den fulde og hele Amsterdamtraktat dengang i 1992.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-13:
Nu synes jeg, at fru Antonsen må bestemme sig.
Altså, nu har vi lige pludselig diskuteret det her spørgsmål i 10 år, og derfor kan vi sagtens tage en hurtig folkeafstemning.
Som jeg forstod fru Charlotte Antonsen lige før i et svar til hr. Buksti, da hed det sig, at der først kom en debat, når en dato var fastsat.
Altså, nu må Venstre bestemme sig.
Har vi debatten kørende nu, eller har vi ikke?
Får vi først debatten, når en afstemningsdato er fastsat?
Og så må jeg igen spørge: Hvis det er således, at Venstre fastholder, at debatten jo først for alvor kommer - hvad jeg kan være meget enig i - når vi har en dato, hvor kort en periode vil Venstre så være med til, altså den periode, hvor man så har den dér meget intensive debat?
Kan det f.eks. være 4 uger?
Er man villig til at gå ned til 6 uger?
Taler vi om måneder?
Hvad taler vi overhovedet om?
Vi må da i det mindste, selv om vi ikke kan få en nøjagtig tidsangivelse, få en fornemmelse af, om Venstre mener, der skal gå minimum f.eks. 2 måneder eller 6 måneder eller 1 år.
Vi andre synes, det kunne være godt at have en aftale mellem alle partier i Folketinget om, at der skal være en minimumsperiode.
Så har vi da i det mindste det på plads i forhold til at sikre en fair debat.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-10-13:
Fru Lene Espersen gentager statsministerens påstand om, at der er ikke tale om nogen europahær, men så forstår jeg ikke helt Det Konservative Folkepartis hensigt.
Jeg har opfattet det sådan, at når EU træffer beslutninger om militære aktioner, altså det, der kaldes fredsskabelse - og modsat statsministerens fremlæggelse kan det jo godt være ganske væsentligt store militære aktioner - og de foregår under EU's ledelse, hvilket jo også bliver resultatet af de beslutninger, der skal træffes, har det hidtil været og er stadig Det Konservative Folkepartis opfattelse, at vejen skal banes gennem en folkeafstemning, for at danske styrker kan deltage direkte i en sådan EU-operation.
Så kan fru Lene Espersen selvfølgelig hævde, at en sådan hær ikke er en europahær, men er det ikke korrekt, at det i hvert fald er en hær, og at den rykker frem under EU's føderalistbanner, og er det så alligevel ikke i virkeligheden ret korrekt at kalde den en europahær, i hvert fald en EU-hær?
Er det ikke rigtigt?
Jacob Buksti (S), 1999-10-13:
Jeg kan forstå på Venstres ordfører, at de danske forbehold sådan nærmest er nogle selvpålagte plager, og den eneste, der står i vejen for, at befolkningen kan slippe af med dem, er statsministeren.
Det, jeg bare vil spørge Venstres ordfører om, er: Hvad med befolkningen?
Altså det er et spørgsmål, om det er statsministeren, der forhindrer befolkningen i at sige ja.
Mener fru Charlotte Antonsen, at stillingen er så klar, at det også er tilfældet?
Derfor vil jeg også godt spørge, hvordan det kan være, det efter Venstres mening er så afgørende for at få en debat, at man skal have udmeldt en dato.
Hvorfor er det så afgørende?
Hvordan kan det være, at det for Venstre ikke er vigtigt at sige, at et ja er vigtigere end en dato?
Endelig til fru Charlotte Antonsen om det dér med de små og de store lande og Danmarks forbehold, som spiller ind
Hvordan spiller det ind på Englands, UK's, stilling, at de ikke er med i euroen?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-13:
Som jeg kan forstå det, er der to parter, der står sammen i dansk EU-politik, og det er regeringen og De Konservative, og fint nok at få det afklaret.
Men jeg må bare lige for forståelsens skyld vide, om den enighed også rækker til tidspunktet for afholdelse af en folkeafstemning om euroen.
Regeringen har lagt op til, har jeg forstået fra statsministerens side, at der skal afholdes folkeafstemning inden udløbet af denne valgperiode.
Er det også De Konservatives opfattelse?
Frank Dahlgaard (UP), 1999-10-13:
Vi vil formentlig vælge den danske monark, tyskerne har valgt den tyske ørn, og andre lande har andre symboler.
Men i en ny møntunion flyder sedler og mønter jo rundt, og da Tyskland - for nu at tage det som et eksempel på et stort land, der grænser op til os - økonomisk og befolkningsmæssigt er 16 gange så stort som Danmark, har det derfor omkring 16 gange så mange mønter i omløb.
Er det, hvad Det Konservative Folkeparti ønsker?
Knud Erik Hansen (SF), 1999-10-13:
Nu kan man jo kalde en hær mange forskellige ting, men hvis man hørte, hvad udenrigsministeren sagde, sagde han faktisk, at hvis vi skulle trække på en militær aktivitet, kunne det ske ved, at EU i visse tilfælde trækker på NATO-aktiviteter ved egne midler, hvor en opgave er af begrænset omfang.
Hvis man så har en kommando med en militærkomité, der kan styre aktiviteter og et militært udstyr, vil jeg egentlig kalde det en hær.
Lene Espersen (KF), 1999-10-13:
: Nu ved jeg ikke, om det er forbigået hr. Frank Dahlgaards opmærksomhed, men der florerer sådan set allerede masser af den slags mønter - måske ikke så meget lige i dette område, men hvis man bevæger sig længere over vestpå til Jylland, vil man opleve, at der er masser af mønter med en tysk ørn bagpå, og hvis man bevæger sig nordpå, vil man opleve, at masser af mønter fra Sverige og Norge allerede indgår som en del af betalingen mange steder i landet.
Men jeg vil da sige, at i den fase, vi er i for øjeblikket, er der ikke nogen, der kan sige noget som helst fornuftigt om, hvordan det overhovedet ender. Der er en masse debat om, hvilken struktur og hvilke muligheder der foreligger, men der er da mig bekendt ikke på nuværende tidspunkt truffet nogen afgørende beslutninger om, hvordan en sådan struktur skal se ud fremover, og hvordan samspillet skal være mellem NATO på den ene side og EU og den mængde af lande, der måske kun er med i dele af det samarbejde, på den anden side.
Det synes jeg man skal afvente, før man fremturer med alt for mange skræmmebilleder, men jeg synes altså, at den udlægning, som udenrigsministeren er kommet med i dag, giver et ganske præcist svar på, hvorfor der ikke er tale om en europahær. Så vil jeg sige til hr. Kristian Thulesen Dahl
, der spurgte om tidsfrister, at Det Konservative Folkeparti hopper ikke på den limpind, at vi skal diskutere en hel masse datoer her og nu.
Vi synes, der skal være plads til en debat først, vi synes, man skal give sig god tid til det, og jeg synes, at med det afsæt, som vi bl.a. fik i sidste uge i forbindelse med Folketingets åbning, er der også skabt grobund for, at vi kan komme godt i gang allerede her i efteråret.
Det har vi alle sammen en forpligtelse til, og så må vi jo afvente og se, hvordan debatten går.
Frank Dahlgaard (UP), 1999-10-13:
Jeg kan fornemme, at fru Lene Espersen ikke har forstået rækkevidden af det hele, og hvis det for De Konservative spiller en rolle med nationale symbolværdier - og det gør det da for mig, selv om det slet ikke er det afgørende for mig, om vi skal beholde kronen, eller vi skal afskaffe den - og fru Lene Espersen havde tænkt det igennem, ville hun være klar over, at i et euroland, hvor Danmark er med, vil der for hver gang, der er en dansk euromønt med dronningen på den ene
være 60 euromønter med andre landes nationalsymboler på den ene side.
Og som tiden går, blandes mønterne jo rundt omkring, og så bliver det ikke, som det er i Nordjylland - det er i øvrigt meget sjældent, jeg har set D-mark dér - så bliver det sådan, at det bliver en absolut undtagelse, når man betaler med euromønter i Danmark mellem danskere, at det er med en mønt, der bærer det danske symbol.
Det er meget mere sandsynligt, 16 gange så sandsynligt, at det bliver med en mønt med den tyske ørn eller med de franske eller italienske symboler. Har man tænkt over det?
Er det det, man vil?
Forslag til vedtagelse »Folketinget opfordrer regeringen til at arbejde for at ændre EU-traktaten, således at sætningen i traktatens § 1: »Denne traktat udgør en ny fase i processen hen imod en stadig snævrere union mellem de europæiske folk« erstattes med følgende formulering: »EU-samarbejdet skal være et samarbejde mellem selvstændige, suveræne lande«.«
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-13:
Jeg har forstået det således, at det konservative mål helt entydigt er at nå frem til en situation, hvor man får kvittet kronen til fordel for euroen.
Det har fru Lene Espersen gjort klart også i dag, og det er fair nok.
Men når fru Lene Espersen så ikke samtidig vil forholde sig til et tidspunkt for en afstemning, eller hvor lang tid der som minimum skal gå, fra en folkeafstemning bliver udskrevet, til den bliver afholdt, er det så ikke, fordi fru Lene Espersen sammen med en række af Folketingets andre partier forbeholder sig muligheden for at udskrive en lynafstemning, hvis man tror, det fremmer muligheden for et ja?
Bunder al den pseudosnak om, at man skal have en saglig debat, og at der skal være god tid til debat, i virkeligheden ikke bare i, at man ønsker at have alle muligheder, den største chance - den største risiko set med vore øjne - for at få et ja hjem?
Lene Espersen (KF), 1999-10-13:
Til hr. Kristian Thulesen Dahl: Jeg synes, vi skal prøve at se på EU-debatten med nye og friske øjne.
Det er, som om hr. Kristian Thulesen Dahl stadig hænger lidt fast i dyndet af, hvordan vi har gjort det alle de andre gange med de meget alvorlige demokratiske konsekvenser, jeg synes, det har haft.
Jeg synes, vi har brugt alt for megen tid på bare at forsøge at undergrave hinandens argumenter i stedet for at forsøge at diskutere åbent og fordomsfrit om tingene, og derfor har Det Konservative Folkeparti sagt, at det, der er behov for nu, er at have en reel debat.
Jeg synes, vi skal prøve at se tingene på en ny måde.
Jeg synes, det er reelt over for befolkningen, og at det er et fuldstændig åbent og ærligt svar.
Det er ikke et spørgsmål om at luske frem til en eller anden mørk nat og så fastsætte en afstemningsdato, for i modsætning til andre herinde tror jeg egentlig, at det, der kommer til at ske i det øjeblik, man sætter en dato på, er, at så kører partiapparaterne bare derudad, og så sætter vi os ikke ned og prøver at være åbne og fordomsfri; for eksempel er der da ingen tvivl om, at alle her i salen kan blive enige om, at der er ulemper forbundet med f.eks. at være med i den fælles mønt, men der er også fordele forbundet med det.
Jeg tror faktisk, at det, at vi nu går ind i en fase, hvor vi tager den åbne debat, måske kan være med til, at vi alle sammen kan diskutere på et mere ærligt grundlag, og når jeg siger ærligt grundlag, mener jeg et grundlag, hvor vi er mere enige om, hvad der er udgangspunktet, frem for at vi bare starter debatten med at sige, at det, de andre siger, er noget vås eller noget, der ikke er troværdigt.
Lene Espersen (KF), 1999-10-13:
Først til hr. Frank Dahlgaard om, hvorvidt dansk deltagelse i ØMU'en er udtryk for god konservativ politik: Ja, det er udtryk for god konservativ politik.
Det er der mange grunde til, men den tidligere konservative statsminister, Poul Schlüter, var om nogen den, der gik i spidsen for, at Danmark skulle deltage helt og fuldt her.
Sådan noget som konvergenskravene er jo i høj grad en kopiering af god konservativ økonomisk politik.
De er udtryk for en ansvarlig økonomisk linje.
Man kan jo aldrig vide, hvilke andre partier der skulle komme til regeringsmagten.
I dag har vi en socialdemokratisk regering, og jeg synes, det er meget godt, at der er de begrænsninger i den økonomiske politik, der gør, at man fører
en ansvarlig linje, hvor man ikke gældsætter sig for meget, og hvor man kører med lavinflation.
Det er efter min mening
Og hvis man skal være i det lidt muntre hjørne, kan man jo sige, at i dag er problemet i hvert fald, at de mønter, der er huller i, er der ikke nogen dansk dronning bag på, men det vil der komme den dag, vi får euromønter.
Deri ligger jo, at det skal være en samlet hær iført uniformer og anført af en general, der kører i et eller andet EU-regi, og det er der overhovedet ikke nogen tanker om.
På det forsvarspolitiske område - hvad enten vi taler om NATO-samarbejde, om vi taler om FN, eller om vi taler om, at EU på nogle områder skal være den forsvarspolitiske dimension af NATO i Europa - er der jo tale
om, at dele af hærene fra forskellige lande mødes, og at et eller andet land får kommandoen over dem - det kan være Frankrig, det kan være England, det kan være Danmark, det kan være Tyskland - og så laver man et samarbejde om en aktion
Men jeg tror, at når der er tale om større militære aktioner, kan man i hvert fald ikke inden for en overskuelig tid overhovedet gøre sådan noget alene i EU-regi.
Charlotte Antonsen (V), 1999-10-13:
Hr. Thulesen Dahl spørger, om husejere kan optage lån i euro.
Det kan de godt.
Og der kom jeg ikke engang ind på den anden økonomiske risiko, der er for Danmark.
Det er nemlig den risiko, der hedder, at vi af en eller anden grund bliver tvunget til at devaluere.
Så jeg forstår godt, at trafikken af husejere hen til at optage lån i euro ikke er så stor, for man risikerer som husejer, at den danske valutas pris falder, og dermed får man altså et lån, der er meget større.
Så muligheden er til stede, men den er søreme ikke særlig sikker.
Det var derfor, jeg gjorde så meget ud af at citere, hvad udenrigsministeren har sagt, og også her, hvad statsministeren har sagt.
Altså det, der er nyt nu, er vel, at folkeafstemningerne ligger lige for, især om euroen, men hvis man lytter til udenrigsministeren også de to andre.
Det, vi til stadighed har været meget optaget af i Venstre, er, at man ikke fifler med forbeholdene, at vi altså afskaffer dem den rigtige vej via en folkeafstemning.
Og den diskussion, vi havde i august, var så en diskussion af, om man politisk efterhånden var ved at overskride forbeholdene, og der fik vi jo så til Europaudvalget bl.a. nogle teknisk-juridiske notater fra regeringen, som beskrev, hvordan regeringen nåede frem til, at man i hvert fald teknisk set, juridisk set lå inden for forbeholdene. De papirer accepterer vi fra Venstres side, men vi mener
altså politisk set, at tiden er inde, fordi vi kommer med i flere og flere ting i EU, der vedrører forbeholdene, og derfor bliver det for os at se sværere og sværere for danskerne at se forskellen på at være inde og være ude.
Så vi synes altså, at tiden er inde til afstemningerne, og det er jo så det, vi har fået bekræftet af regeringen.
Frank Dahlgaard (UP), 1999-10-13:
Jeg vil gerne spørge den konservative ordfører, om det dybest set er i overensstemmelse med konservativ politik at arbejde for en ændring af møntsystemet og pengevæsenet, når vi altså går ind i euroen, som indebærer, at i løbet af få år vil de fleste mønter i danske tegnebøger på den ene side have den tyske ørn og i mindre omfang, hvis Danmark tilslutter sig, den danske dronning eller den danske krone.
Er det konservativ politik?
Jeg vil spørge den konservative ordfører, om det er konservativ politik at omdanne Danmarks Nationalbank til en filial af Bundesbank eller, som det hedder nu, Den Europæiske Centralbank, og at nedlægge ens eget pengevæsen, med de vidtrækkende konsekvenser det har ikke bare for penge- og valutapolitikken, men også for finanspolitikken og for indkomstpolitikken og for strukturpolitikken, dvs. spørgsmålet om at ændre i de forskellige systemer, skattesystem, dagpengesystem, socialsystem, pensionssystem.
Er det virkelig konservativ politik?