Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-02-26:
Jeg har en fornemmelse af, at der slet ikke er nogen uenighed
om det her
, så det bliver sådan lidt en leg med ord.
For det er jo et spørgsmål om, hvornår noget har en lille effekt, og hvornår det har en stor effekt.
Det er altså 60 pct. af de demente, der har Alzheimers demens; det er i forhold
til de 60 pct., den her medicin har en effekt.
Den har en dokumenterbar effekt på de der 6-12 måneder, og så er der follow-up-studier, der viser, at der måske er en længere effekt.
Om det er en stor eller en lille effekt, er jo lidt et temperamentsspørgsmål.
Jeg har det grundsynspunkt, at når det har en effekt, skal vi også forfølge den effekt, og derfor står jeg ikke og plæderer for, at disse patienter ikke skal have den medicin.
De får den medicin efter reglerne om enkelttilskudsordning, og derfor er diskussionen her altså, om man skal opgive den ordning og sætte en ordning i stedet, hvor der generelt er tilskud.
Når jeg ikke mener, man skal det, er det, fordi det altså skaber risiko for, at der er patienter, som ikke har nytte af den medicin, som får den medicin med skadelige bivirkninger til følge.
Det er i øvrigt sådan, at for en del af de her præparaters vedkommende har man skiftet udleveringsgruppe her pr. 3. februar, således at det ikke kun er speciallæger, men alle læger, der kan udskrive nogle af disse præparater.
Det øger jo sådan set risikoen ved at gå fra en enkelttilskudsordning til en generel tilskudsordning.
Det er slet ikke det, der sådan set er problemstillingen.
Problemstillingen er at få diagnosticeret patienterne i tide og få stillet den rigtige diagnose.
Og jeg vil da sådan set give spørgeren medhold i, at der er brug at gøre en indsats på den front.
Og socialministeren har over for landets øvrige amter og amtskommuner gjort opmærksom på det modelprojekt og i øvrigt også stillet ressourcer til rådighed. Det er jo netop et projekt, der går ud på i et dynamisk samspil mellem den kommunale ældrepleje, almen praksis og sygehussektoren at have et stærkere fokus på demens, sådan at vi får diagnosticeret disse mennesker og får stillet den rigtige diagnose.
Sker det, så har vi også et medicintilskudssystem, som er indrettet på en sådan måde, at patienterne har adgang til at få den medicin.
Det er sådan set ikke det, der er problemet.
Jeg er glad for, at fru Sophie Hæstorp Andersen også nævner spørgsmålet omkring diagnosticering her og ikke det, som jeg ellers forstod at spørgsmålet kun gik på, nemlig det med medicintilskudsordningerne.
Det forekommer mig at være fornuftigt.
Jeg vil i hvert fald meget gerne stå vagt om, at det skal være sådan
fremover
, så det ikke er her i Folketingssalen, vi skal stemme om, hvad der er tilskudsberettiget eller ej.
Jeg har nemlig det grundsynspunkt, at vi skal sikre, at den rigtige medicin kommer de rigtige patienter til bedste.
Lægemiddelstyrelsen har oplyst, at lægemidlerne Aricept, Reminyl og Exelon, der ordineres til patienter med let til moderat Alzheimers demens, samt lægemidlet Ebixa, der ordineres til patienter med moderat til svær Alzheimers demens, ikke er generelt tilskudsberettiget, idet behandling med disse lægemidler kræver særlig undersøgelse og diagnosticering.
Det er sådan set
kort fortalt baggrunden
for, at der ikke er generelt tilskud. Lægemiddelstyrelsens holdning er baseret på en lægefaglig indstilling fra Medicintilskudsnævnet.
Patienter, der ikke responderer, bør ophøre med behandlingen med Aricept, Reminyl og Exelon eller overgå til behandling med Ebixa.
Som alle andre lægemidler har demensmidlerne nemlig bivirkninger, som patienterne ikke bør udsættes for, hvis lægemidlet ikke har nogen effekt.
Til spørgsmålet om offentlige besparelser ved medicinsk behandling af demente vil jeg gerne understrege, at alle patienter med en påvist let til moderat Alzheimers demens eller middelsvær til svær Alzheimers demens, og hvor andre demenssygdomme er udelukket, efter ansøgning fra den behandlende speciallæge kan få tilskud efter den såkaldte enkelttilskudsordning.
Lægemiddelstyrelsens sagsbehandlingstid af enkelttilskudsansøgninger er maksimum 14 dage, og tilskuddet bevilges med op til 6 måneders tilbagevirkende kraft.
Derfor er det også vigtigt, at behandling kun bruges til behandling af patientgrupper, hvor de pågældende lægemidler har vist effekt.
Lægemiddelstyrelsen har oplyst, at kun 60 pct. af alle demenstilfælde skyldes Alzheimers sygdom.
Det er derfor særlig vigtigt, at andre årsager til demens, eksempelvis depression eller andre alvorlige sygdomme i hjernen, er udelukket, idet disse sygdomme skal behandles med andre lægemidler. Det er min opfattelse, at man gennem enkelttilskudsordningen sikrer, at disse forudsætninger er opfyldt til gavn for både patienter og sygesikring, og derfor tror jeg i virkeligheden, sådan som det også blev antydet i spørgsmålet før, at der, hvor den store udfordring ligger, er i at få diagnosticeret i tide og korrekt.