runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mariann Fischer Boel (V), 2002-05-08:
Jeg håber ikke, at der heller ikke i fru Ritt Bjerregaards sind er tvivl om, at den her sag er magtpåliggende for regeringen, for det er jo indlysende klart, at vi står i en situation, hvor det nye oplæg til fiskeriaftaler skal være forhandlet færdigt inden den 31. december.
Udsættelsen, som nu ser ud til at ville slutte med udgangen af denne måned, sådan at vi på fiskerirådsmødet den 11. juni kan førstebehandle forslaget, vil klart sætte Danmark i en vanskelig situation, som jeg også sagde før, fordi vi tidsmæssigt - samtidig med at Parlamentet skal behandle forslaget - vil komme i nød.
Vi får i hvert fald ikke den tid til rådighed, som vi gerne havde haft for at sikre, at et så væsentligt forslag fik en så gennemgribende behandling som overhovedet muligt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-05-08:
Det er jo en fuldstændig banalitet.
Selvfølgelig gør han det, og Steffen Smidt har haft en lang og god karriere i Kommissionen, men han er dansker.
Der er kun én anden dansker på et niveau, der nogenlunde svarer til det her, og det, der er sket nu, betyder rent faktisk, at han får en udmærket løn uden overhovedet at udføre et arbejde.
Det er da klart i dansk interesse at sørge for, at der ikke begås den slags overgreb i forhold til en person med dansk nationalitet, og det har ikke noget som helst at gøre med, at han ikke udfører sit arbejde som international embedsmand.
Det har noget at gøre med, hvad hans baggrund er, hvor han kommer fra, og det, man kunne forvente, nemlig en stærkt indsats fra en regering, når sådan noget sker.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-05-08:
Jeg ved ikke, hvem der har sagt, at jeg har taget let på det store arbejde, som Steffen Smidt har ydet i sit job som generaldirektør for fiskeriområdet.
Jeg er overbevist om, at Steffen Smidt i den position har varetaget opgaven som ansat af Kommissionen og ikke som dansker.
Det er min klare opfattelse, at det er den opgave, en generalsekretær i Kommissionen har, og det er jeg sikker på, at fru Ritt Bjerregaard også er velbekendt med fra sin periode som kommissær.
Det må være en klar forudsætning, at en generaldirektør arbejder som generaldirektør for Kommissionen og ikke med henblik på specifikt danske interesser.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-05-08:
Jamen passiviteten går på, at når det, der foregår her med en højtstående dansk embedsmand, en af de mest højtstående, vi overhovedet har, på et område, hvor den pågældende er blevet angrebet på grund af sin nationalitet, på grund af at man har sagt, at han varetog nogle nordiske interesser i forhold til fiskeripolitikken, så må Danmark selvfølgelig protestere, og vi må protestere over for Kommissionen, og vi må protestere på højeste niveau.
Jeg synes, det er fint, at ministeren har skrevet til kommissæren, men jeg synes bestemt ikke, det er nok, og jeg forstår ikke, at ministeren kan tage så let på en sådan underkendelse af det arbejde, som Steffen Smidt har varetaget på fiskeriområdet.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-05-08:
Jeg vil godt have lov til at imødegå spørgerens postulat om passivitet i denne her sag.
allerede lige inden nytår.
Vi blev så bekendt med, at der var foretaget forskellige udsættelser af sagen.
Den sidste melding fra Kommissionen var, at forslaget skulle lanceres den 28. april, og jeg havde aftalt møde her i København med kommissæren den 3. maj.
Umiddelbart i forbindelse med et rådsmøde i Luxembourg fik jeg den besked, at mødet var udsat, fordi Kommissionen ikke kunne komme overens om udkastet.
Straks derefter har jeg selvfølgelig taget kontakt til Franz Fischler, skriftligt såvel som mundtligt, og påpeget de utrolig negative konsekvenser, der er for det danske formandskabs vedkommende i forbindelse med en udsættelse af sagen.
Hele det forløb er jeg overbevist om, at spørgeren er fuldstændig bekendt med, så jeg vil gerne undgå, at der skulle danne sig den myte, at regeringen i denne her sag skulle have været passiv.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-05-08:
Det beder jeg sandelig heller ikke ministeren om.
Jeg beder ministeren om at forholde sig som minister til, at en højtstående dansk embedsmand er blevet behandlet dårligt.
Det er faktisk også ministerens opgave at forsvare danske interesser i EU, og jeg forstår simpelt hen overhovedet ikke den passivitet, der har været udvist i denne her sag, især ikke når man ved, hvor aktivt det spanske formandskab har været.
Hvis man bare ser en lille smule på, hvordan Steffen Smidt er blevet svinet til i spanske aviser, kunne man jo forestille sig, at der også var nogle danske interesser på spil i denne her sag.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-05-08:
Selvfølgelig har jeg også set den artikel i Mandag Morgen
omkring hele den sag, der har rejst sig omkring Steffen Smidt, og jeg har i øvrigt noteret mig med tilfredshed, at Europa-Parlamentet har taget sagen op til videre drøftelser formodentlig på mødet i næste uge i Luxembourg.
Men jeg bliver nødt til at sige til fru Ritt Bjerregaard, at jeg ikke ønsker at kommentere konkrete personalesager, der pågår i Kommissionen.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-05-08:
Jeg går ud fra, at ministeren også er bekendt med den artikel, som var i Mandag Morgen her den 6. maj.
Her fremgår det jo meget klart, at den rokade, der var forberedt i Kommissionen, ikke omfattede Steffen Smidt, at Steffen Smidt fik besked på at gå fra sit job den samme dag, som han fik beskeden, at han ikke på noget tidspunkt er indgået i listerne, at han ikke har haft nogen mulighed, hvad de andre embedsmænd, der nu flytter rundt, har haft, for søge nogen som helst andre stillinger.
Finder ministeren virkelig, at det er en ordentlig behandling af en dansk embedsmand?
Mariann Fischer Boel (V), 2002-05-08:
Så vil jeg blot sige, jeg havde lejlighed til på udvalgets møde i fredags at redegøre for sagen.
Men da det jo er en sag af meget stor interesse, vil jeg godt have lejlighed til at komme igen og i det her tilfælde, kunne jeg forstå på spørgeren, koncentrere mig om sagen omkring Steffen Smidts ansættelsesforhold.
Jeg har i den forbindelse noteret mig, at Kommissionen har oplyst, at flytningen af Steffen Smidt er sket som et led
i de almindelige personaledispositioner, som Kommissionen træffer, og jeg ønsker ikke at kommentere konkrete personalesager i Kommissionen.
Jeg må gå ud fra som givet, at de dispositioner, Kommissionen foretager sig, træffes på et sagligt og et fagligt grundlag.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-05-08:
Vi har nu på forskellig vis behandlet det meget pinlige forløb, der har været omkring beslutningen i Kommissionen i forbindelse med den kommende fiskeripolitik.
Ministeren har også givet et svar til formanden for Fødevareudvalget, hr. Christian H. Hansen, vedrørende generaldirektør Steffen Smidt, som forekommer mig unødigt arrogant. Derfor skal jeg sige til ministeren, at for mig er det ikke et spørgsmål om personen Steffen Smidt, men om, hvad der sker med en dansk embedsmand, og hvilken interesse regeringen har i at undersøge en sådan sag og sørge for, at den slags ting ikke overgår danske embedsmænd.
»Kan ministeren oplyse, hvorfor Kommissionens udspil til en ny fiskeripolitik blev taget af dagsordenen og generaldirektør Steffen Smidt med meget kort varsel blev flyttet fra sin stilling som generaldirektør for fiskeriet?«
Tove Fergo (V), 2002-05-08:
Jeg synes, det er vigtigt at understrege, at da Det Mellemkirkelige Råd blev oprettet, var det vigtigt, at det ikke kunne udtale sig eller underskrive på folkekirkens vegne.
Jeg vil gerne også i dag benytte lejligheden til at understrege, at vi har en meget decentral folkekirke, hvor der ikke er nogen, der kan udtale sig på kirkens vegne, og det var i sin tid en forudsætning for Folketinget for at vedtage loven om Det Mellemkirkelige Råd.
Derfor mener jeg, det er vigtigt, at vi hele tiden holder os det for øje, når vi taler om Det Mellemkirkelige Råds arbejde.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jesper Langballe (DF), 2002-05-08:
Jeg takker endnu en gang for svaret, og jeg synes i og for sig, at svaret efter ministerens oplæsning af den afgrænsning af Det Mellemkirkelige Råds kompetence jo næsten giver sig selv.
Det vil sige, at vi selvfølgelig må vente, til den redegørelse, som jeg ikke kan forestille mig tilføjer noget særlig nyt, er kommet fra Det Mellemkirkelige Råd.
Motiverne til det her, de politiske motiver, er jo både folkekirken og alle os andre fuldstændig ligegyldige, det væsentlige er, om kompetencen er overskredet.
Det synes den at være, og vi ser frem til, at sagen på det tidspunkt, hvor ministeren har læst redegørelsen, virkelig får konsekvenser.
Jeg takker ministeren for svaret.
Vi var jo nogle stykker, da Det Mellemkirkelige Råd i sin tid blev dannet, som nøje forudså, hvordan dette råd ville blive en grim gevækst på folkekirken, ville blive et politiserende instrument.
Det var på grund af denne forhåndskritik og skepsis, at det, som ministeren sagde, blev nøje understreget, at rådet ikke måtte udtale sig på folkekirkens vegne.
Sidst ved i februar i fjor at melde folkekirken ind i den såkaldte Leuenberg Concorde fuldstændig uden hensyn til, at vi har den skik, at i sådan nogle tilfælde spørger man menighedsrådene. Nu synes jeg, at krukken er gået så langt til vands, at den er kommet hankeløs hjem, for nu er der jo tale om direkte at oprette en slags kirkeligt udenrigsministerium.
Jeg forstår godt, at ministeren som en honnet minister vil spørge rådet først.
Men jeg vil dog alligevel måske på den her baggrund gentage mit spørgsmål, nemlig om det her ikke må få konsekvenser.
Tove Fergo (V), 2002-05-08:
Jeg vil godt indlede med at sige, at jeg kun har kendskab til sagen fra en artikel i Jyllands-Posten og Kristeligt Dagblad, hvor to erfarne og i øvrigt nyligt genvalgte rådsmedlemmer af Det Mellemkirkelige Råd har rettet en skarp kritik mod rådet, fordi det har medvirket ved udsendelse af observatører til Israel og de palæstinensiske områder.
Dermed bidrager rådet efter forfatternes mening til forkerte tendenser til, at Det Mellemkirkelige Råd og Folkekirkens Nødhjælp fører deres egen ensidige parallelle udenrigspolitik.
Jeg havde nu besluttet at spørge Det Mellemkirkelige Råd om, hvad årsagen er til, at de vælger at sende observatører til områder i Israel og Palæstina.
Det er et folkevalgt organ.
Det er den ene ting.
Det har ti medlemmer, som er valgt.
For det andet er det fastslået, da Det Mellemkirkelige Råd blev dannet, da loven blev vedtaget i sin tid, at Det Mellemkirkelige Råd ikke kan udtale sig på folkekirkens vegne.
Folketingets Kirkeudvalg udtalte i sin betænkning over lovforslaget, som førte til rådets oprettelse, at rådet ikke har en synodal karakter, at deltagerne under møder og konferencer derfor kun tegner deres egne synspunkter, og at fortsat ingen kan udtale sig på folkekirkens vegne.
Generelt om rådets virksomhed gælder ifølge den gældende bekendtgørelse, at det skal varetage folkekirkens mellemkirkelige opgaver på landsplan og herunder tage stilling til folkekirkens medlemskab af nationale og internationale organisationer.
Det er den baggrund, som Det Mellemkirkelige Råd har for sit arbejde og for at træffe beslutninger.
Jeg har ligesom spørgeren imidlertid svært ved at se, at udsendelse af observatører til konflikten mellem Israel og Palæstina kan falde ind under begrebet »mellemkirkeligt arbejde«.
Derfor har jeg som nævnt bedt rådet om en redegørelse, og først når jeg har fået den, så ...
Jesper Langballe (DF), 2002-05-08:
»Hvilke konsekvenser vil ministeren drage af, at Det Mellemkirkelige Råd gennem udsendte observatører har politiseret ensidigt i konflikten mellem Israel og Palæstina?«
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-05-08:
Jeg synes, at det står helt tydeligt tilbage, og det tror jeg også man vil kunne se, når man læser udskriften af spørgetiden her, hvordan spørgeren har karakteriseret den indsats, som den tidligere regering har gjort på sundhedsområdet, og hvordan øjebliksbilledet af, hvordan det danske sundhedsvæsen ser ud, karakteriseres.
Vi har taget initiativer, 1,5 mia. kr. ekstra, som også kommer det elektive medicinske område til bedste.
Vi følger nu op på, at amterne i deres håndtering af sygehussektoren udlever de ting, der jo blev aftalt med den sidste regering.
Og derfor er der på det her punkt en lige linje, for det blev aftalt i økonomiaftalerne sidste år, og dem gør vi status på, når vi mødes senere på måneden, at der skulle ske en særlig indsats i forhold til den ældre medicinske patient.
Det er altså min samlede vurdering, at der er værktøjer.
Det handler om at få dem brugt.
Der er mange problemer, der skal tages hånd om.
Det er som at fortære en elefant.
Og hvis man skal kaste sig ud i den opgave, er man nødt til at skære den i skiver først.
Det er det, vi har gjort.
Vi har skåret en ganske betragtelig skive af, nemlig hele det spørgsmål, der handler om at få øget kapaciteten på det elektive område, så det matcher patienternes behandlingsbehov.
Det vil have den dobbelte effekt, at vi både får gjort noget på det elektive medicinske område og får håndteret et af de store problemer på sundhedsområdet, som i virkeligheden har skygget over nogle af de andre problemer.
Derfor er det min forhåbning, at når vi har fået skabt bedre balance i sundhedsvæsenet, får vi også skabt mulighed for både økonomisk og politisk at kaste energi ind i det, man kunne kalde samspilsproblemerne, for det her er samspilsproblemer mellem primærkommuner og amtskommuner.
Det er efter min bedste overbevisning ikke kun et spørgsmål om ressourcer.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2002-05-08:
Ganske kort vil jeg sige, at jeg ikke synes, at jeg har fået noget direkte svar på, om der bliver øremærket noget specielt til de medicinske afdelinger.
Så vil jeg endnu en gang sige, at jeg ikke på noget tidspunkt har talt om, hvad den tidligere regering magtede, og hvad den ikke magtede.
Jeg synes, at det, den er nået frem til, har været fint, og derfor håbede jeg, at det, den nuværende regering ville køre videre med, ligesom var i tråd med, hvad den tidligere regering tog op.
Men jeg vil sige tak.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-05-08:
Jamen jeg forstod helt klart, at spørgeren var af den opfattelse, at den tidligere regering har gjort, hvad den kunne.
Jeg forstod så også bare, at spørgeren var af den opfattelse, at det så bestemt ikke var godt nok.
Jeg betvivler sådan set slet ikke, at der er den sammenhæng, og det er jo selvfølgelig også derfor, at vi nu står i den situation, vi står i, med et sundhedsvæsen, der er i ubalance.
Regeringen har prioriteret at give den største koncentrerede saltvandsindsprøjtning til dansk sundhedsvæsen nogen sinde, 1,5 mia. kr. i én injektion, som er målrettet de steder, hvor man skaber mere aktivitet.
Det gælder også på det medicinske område.
alt andet lige også en bedre rummelighed til i øvrigt at kunne håndtere det medicinske område.
Så derfor har vi sådan set gjort noget.
Jeg kan så i øvrigt oplyse spørgeren om, at jeg netop her i dag har godkendt de modeller, som de enkelte danske amter plus H:S har opstillet for de lokale spilleregler
Der er stillet ressourcer til rådighed, der er skabt de frihedsgrader, der skal til.
Nu er det så op til de myndigheder, der i hvert fald indtil vi laver arbejdsfordelingen om, har ansvaret for at drive sygehusene, nemlig amterne, at levere varen i et tæt og forpligtende samarbejde med kommunerne.
Det er det, vi intenst følger med i.
Første gang, hvor vi med mening kan tage en ny status på det,
Ritt Bjerregaard (S), 2002-05-08:
»Hvilke initiativer vil ministeren tage for at forhindre, at andre lande svækker det for Danmark betydningsfulde fiskerierhverv?«
Skriftlig begrundelse Fiskeri er et betydningsfuldt erhverv i Danmark og meget tyder på, at andre lande forsøger at svække det.
Lad mig fortsætte med at sige, at, jo, der er absolut hos mig tvivl om, at ministeren gør, hvad der er nødvendigt.
Jeg har set ministeren i pressen blive citeret for at have sagt, at man kunne fyre kommissærer.
Derfor er det simpelt hen et spørgsmål, om regeringen, og dermed også ministeren, gør nok i forhold til de interesser, Danmark har på det her område, og derfor omhandler mit andet spørgsmål hele forholdet til fiskerierhvervet og, kan man sige, de muligheder, der nu ligger for Danmark for at få et udspil og også have en chance for at bringe det igennem under det danske formandskab.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-05-08:
Som jeg sagde før, har det været magtpåliggende at sikre, at vi havde tid nok til at få gennemarbejdet forslaget, samtidig med at Parlamentet jo skal komme med en udtalelse, og jeg er selvfølgelig bekymret for den tidsmæssige horisont i forbindelse med vores muligheder for at skabe en fornuftig løsning på denne her sag.
Jeg er overbevist om, at fru Ritt Bjerregaard er helt bevidst om, at fiskeripolitikken også interesserer regeringen.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-05-08:
Jo, men det er ikke nok at interessere sig for fiskeripolitikken
Man er jo nødt til, når der foregår den slags aktiviteter fra et land, der oven i købet er formandskabsland, virkelig at gøre en indsats.
Og det rækker altså ikke med udtalelser om, at man kan fyre kommissærer.
Det kan ministeren ikke, og det er jo ikke noget, der gør indtryk på nogen som helst i miljøet i Bruxelles.
Ministeren er simpelt hen nødt til at tage nogle initiativer, som spiller en rolle i det miljø, der er afgørende for, om ministeren overhovedet kan få noget nyttigt og godt ud af det danske formandskab.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-05-08:
»Vil ministeren indskærpe overfor Arriva, at kontraktens krav om siddepladser til alle passagerer ved 95 pct. af selskabets afgange skal fortolkes som præciseret af trafikministeren under debatten om spørgsmål nr. S 1580 onsdag den 10. april 2002, hermed citeret »Arriva har nogle helt klare krav, helt klare krav, 95 pct. af kunderne skal der være plads til at sidde ned også i myldretiden«?«
Louise Frevert (DF), 2002-05-08:
Skriftlig begrundelse
Dansk Folkeparti er aldeles ubekendt med de i skrivelsen anførte besparelser.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-05-08:
»Vil ministeren garantere, at ændringen af planloven ikke fører til flere nye butikscentre, som frygtet af blandt andet Forbrugerrådet, Dansk Familielandbrug, Danmarks Naturfredningsforening og De Samvirkende Købmænd?«
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-08:
Meningen med en spørgetid er jo at få regeringens politik og dens forudsætninger belyst, og så får vi en sludder for en sladder den ene gang efter den anden.
Vil ministeren nu ikke klart og tydeligt fortælle: Var det Venstres politik i sommeren 2001, at vores Øststøtte skulle skæres dramatisk ned, og at den resterende del skulle målrettes til de nære regioner og dermed skulle f.eks. Moldova forsvinde?
Vidste Venstres medlemmer, der var med på turen, at det var Venstres politik, eller er det noget, der er besluttet senere?
Hvis det er besluttet senere, hvorfor har Venstre så ikke sagt det i valgkampen?
Kan vi ikke få et svar på det?
Det er da ikke så kompliceret.
Hvornår lagde Venstre sig fast på den her linje.
Det har jo også noget med Venstres troværdighed at gøre.
Det har noget med statsministerens troværdighed at gøre, og derfor er det da rimeligt at bede om et svar.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-05-08:
Først til fru Ritt Bjerregaard
: Der har jo, når vi taler om fiskeripolitikken i EU generelt, været en vældig diskussion om, hvilke lande der har efterlevet de regler, der har været omkring kapacitetsnedbringelse, og der er der jo ikke nogen tvivl om, at vi fra dansk side har været, som vi plejer, jeg vil ikke sige den flinke dreng i klassen, men vi har efterlevet de påbud og de henstillinger, der har været i de forskellige fiskeriprogrammer, som vi har set over de senere år.
Hensigten med, at vi tilpasser kapaciteten til den mængde fisk, der er til rådighed, er selvfølgelig et klart ønske om, at når man er beskæftiget i fiskeriet, er der også en rimelig indtægt.
Der skal være mulighed for, at man også på sigt kan investere i nye, moderne fartøjer, der tilgodeser nogle af de ønsker omkring arbejdsmiljøet, der bl.a. er hos dem, der er medarbejdere på skibene.
Der er i hvert fald meget at komme efter.
Det var det, jeg også prøvede at sige i min indledning.
Jeg ved ikke, om hr. Kristen Touborg, når han nævner rovfiskeri, tænker på industrifiskeriet, eller om det er fiskeriet af særlige sorter ned langs Afrikas kyst.
Det er jeg ikke helt klar over. Men for regeringen er det vigtigt at sikre, at vi får genopbygget de truede arter, det er bl.a. torsk, som har været fisket i bund.
Bortfaldne spørgsmål
Kristen Touborg (SF), 2002-05-08:
Jeg vil godt sige tak til ministeren for det sidste svar.
Men jeg synes alligevel, selv om ministeren ikke ønsker at gå ind i en mere detaljeret vurdering af fiskeripolitikken, at det for mit vedkommende er ret interessant, hvad det er for forhold, regeringen ønsker at slå på, når man snakker om bæredygtig udvikling inden for fiskeriet.
Så vidt jeg kan se, er det altafgørende, at vi sætter ind over for nogle af de, skal vi kalde det rovfiskerier, der foregår, og hvis man ikke gør det, mener jeg, at vi står i en situation, hvor det bliver meget, meget vanskeligt at styre fiskeriet og sikre, at fiskeressourcen også bevares for eftertiden.
Så jeg håber alligevel, at ministeren vil løfte lidt af sløret for, hvad det er for redskaber, man ønsker at benytte.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2002-05-08:
Jeg vil godt sige, at jeg på intet tidspunkt har sagt, at den tidligere regering ikke har gjort, hvad den kunne inden for sundhedsområdet.
Det vil jeg godt lige slå fast.
Det er jo sundheds- og indenrigsministeren, der har det overordnede ansvar, og derfor vil jeg godt vide: Hvad agter ministeren at gøre nu og her for at forbedre forholdene på de medicinske afdelinger?
Jeg ved godt, at der er afsat 1,5 mia. kr. til hospitalsvæsenet, sundhedsvæsenet.
Jeg var selv ordfører på sagen.
Men vi fik heller ikke på daværende tidspunkt at vide, hvordan og hvorledes ministeren agter at udmønte de 1,5 mia. kr., så det bl.a. bliver til et gode for de medicinske afdelinger.
Det spurgte jeg om på daværende tidspunkt.
Kan jeg bare få løftet en lille flig af, hvad ministeren agter at gøre, såfremt der ikke sker noget i de forhandlinger, der skal være med kommuner og amter?
Ritt Bjerregaard (S), 2002-05-08:
I fortsættelse af hr. Kristen Touborgs spørgsmål vil jeg gerne spørge ministeren, hvordan ministeren vil sikre, at den bæredygtighed, som danske fiskere har prøvet at tage hensyn til ved en indskrænkning i flådestyrken, kommer til at spille ind i forhold til andre lande i EU, som jo ikke har foretaget de samme indskrænkninger, som vi har.
Kristen Touborg (SF), 2002-05-08:
Jeg synes, det, ministeren siger, lyder smukt, men det er meget, meget bredt. Det at sige, at vi skal have en bæredygtig udnyttelse, betyder jo ikke, at vi dermed ved,
hvor er det, man vil sætte ind
Så jeg vil godt konkretisere det lidt nærmere.
Jeg mener, at vi har måske tre store problemer i fiskeriet i EU-området.
Vi har de hollandske bundtrawlere - først og fremmest hollandske bundtrawlere - vi har det danske industrifiskeri, og så har vi spørgsmålet om udsmidning.
Det er alle tre forhold, som er stærkt belastende for et bæredygtigt fiskeri.
Det, jeg gerne ville have ministeren til at løfte sløret lidt for, var: Hvor er det egentlig, den danske regering vil sætte ind?
Hvad er det, den danske regering mener, når den snakker om en bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne?