runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Jespersen (S), 2000-11-23:
Jeg skal gøre det kort.
at tilføje til min besvarelse.
Jeg synes også, det har været opmuntrende, at der har været den enighed om betydningen af at gøre en aktiv indsats for integrationen, at ikke blot samfundet gør det, men selvfølgelig også, at de mennesker, der kommer her til landet, selv gør en indsats.
Jeg vil gerne medgive hr. Knud Erik Hansen, at det er meget vigtigt ikke kun at se integrationsindsatsen i forhold til de mennesker, der kommer til landet, som den 3-årige indsats; den skulle jo så efterhånden gerne være nok.
Men jeg vil gerne medgive, at der er jo den store gruppe i landet, og jeg nævnte den også i forbindelse med den handlingsplan, som regeringen har lavet, som det jo er fantastisk vigtigt at gøre en indsats for, fordi det jo er
mennesker, der hænger fast i nogle problemer både med manglende sprog og arbejde.
Der er så altså muligheden for at få sprogundervisning, og det er jo selvfølgelig vigtigt, at vi også følger det og ser: Hvordan går det?
Er der så tilbud til de mennesker, der ønsker det og har brug for det?
Er indsatsen god nok?
Jeg vil også gerne sige, at på undervisningsministerens område er man nu ved at oprette et center, der skal kunne godkende de kvalifikationer, folk kommer til landet med fra andre lande, som de har erhvervet sig i et andet system, andre uddannelser, og så se: Hvad kan uden videre bruges i det danske system?
Hvad kræver tillægsuddannelse, supplerende uddannelse?
Det står nu klart, at det kræver en egentlig lovændring
Klaus Hækkerup (S), 2000-11-23:
Det var en ordentlig mængde spørgsmål.
Jeg skal prøve at besvare dem så hurtigt og klart, som jeg kan.
Jeg vil godt starte med at sige til hr. Ebbe Kalnæs, at jeg ikke synes - men det er selvfølgelig en personlig vurdering - at det nuværende system er vanskeligt at overskue.
Det har nogle få hovedelementer, og det basale i det er spørgsmålet om at fordele bloktilskuddene og fordele dem ud.
Det er, hvis man skærer det ned, hovedbestanddelene i det.
Så vil jeg godt sige, at jeg ikke synes, at bloktilskuddene rammer dybt, dybt forskelligt eller uretfærdigt.
Bloktilskuddene rammer efter et helt objektivt grundlag.
Man kan diskutere, om man skal ændre det grundlag,
det er jeg åben over for, men det er et helt klart og objektivt grundlag, de fordeles efter.
Det kan der ikke herske tvivl om.
Jeg vil også godt nævne - for det sagde hr. Ebbe Kalnæs også - at de generelle tilskud siden 1991 og til i dag har udgjort ca. 10 pct. af kommunernes samlede indtægter.
Det vil sige, at der heller ikke på det område er sket nogle væsentlige forskydninger.
Så spørger hr. Kristen Touborg om, hvad fejlen er ved Nakskovrapporten.
Jeg vil godt sige, at det, jeg synes er forkert, er, at der ikke regnes med en afledt beskæftigelse af de stigende indkomster, og det vil der selvfølgelig komme, når man har stigende beskæftigelse og stigende indkomster.
Så regner man kun med, at 1½ pct. af de etablerede job besættes af kontanthjælpsmodtagere - husk på, at vi taler om en 12-årig beregningsperiode - og jeg vil godt sige, at jeg synes, det er et meget beskedent ambitionsniveau, der er lagt ind i rapporten.
Så medregnes udgifter til børnepasning, selv om et flertal i Folketinget har sagt, at det, vi stiler imod, under alle omstændigheder er fuld børnepasningsgaranti.
Og endelig medregnes skatteindtægter ved overskud af privat virksomhed heller ikke, og det synes jeg selvfølgelig også er forkert.
Det kan godt ske, at der ikke er et stort overskud det første år, men jeg tror ikke, der er nogen private, der driver en virksomhed i 12 år, uden at der kommer et overskud, endda et betydeligt overskud, det er i hvert fald ikke de erfaringer, vi har.
Og så må jeg nævne, at der er én ting til, som jeg synes er en ganske alvorlig mangel ved Nakskovrapporten, men det bliver ikke i denne svarrunde, kan jeg se, at jeg kan redegøre for det.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-23:
Ordføreren bemærkede, at der de senere år var sket en indsnævring mellem kommunernes indtægtsgrundlag og beskatningsgrundlag.
Men jeg tror, jeg gerne vil bede ordføreren bekræfte, at i de allerseneste år, hvis vi begrænser det til det, er den indsnævring i stedet for igen afløst af, det hedder ikke en udsnævring, men det hedder vist en spredning.
Er det ikke korrekt, at det er sådan?
Så vil jeg gerne spørge, om ikke også det kan opfattes sådan, at der er sket en ændring i regeringens holdning til spørgsmålet i pressemeddelelsen fra den 15. august og til det resultat, der ligger i kommissoriet af den 1. november, som vi har set det.
Kunne det så måske give anledning til, at der også - og det antyder ordføreren jo også - er mulighed for at gå lidt længere med forståelsen og faktisk nå det samme resultat som det, vi foreslår i beslutningsforslaget?
Kristen Touborg (SF), 2000-11-23:
Jeg skal blot kort bede Socialdemokratiets ordfører præcisere, hvor det er, beregningerne fra Nakskov Kommune er behængt med fejlvurderinger.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-11-23:
Vi har jo adskillige gange drøftet det her, som jeg nævnte før.
Jeg vil gerne spørge Socialdemokratiets ordfører, om ikke det er rigtigt, at vi faktisk har et kommunalt finansieringssystem, som det i dag er vanskeligt at overskue, og hvor det med den måde, vi opererer med bloktilskuddene på, i mange tilfælde kan påvises, at det rammer dybt, dybt tilfældigt.
Det er steget, og problemerne er steget.
Det, som man, som jeg ser det - det vil jeg gerne have, at den socialdemokratiske ordfører forholder sig til - har talt om er sammenlægninger.
Man har talt struktur med henvisning til, at
hvis man laver nogle nye grænser, så kunne man nok få en homogenitet ud af det, det vil sige få en rigtig sammensætning af befolkningen, børn, ældre, indkomst osv.
Og det er ikke muligt at lave et ordentligt system
, før vi har et ordentligt grundlag at tage stilling ud fra.
Klaus Hækkerup (S), 2000-11-23:
Det beslutningsforslag, vi tager fat på at behandle nu, drejer sig om pålæg til regeringen om, at den skal nedsætte en kommission af dem, der kaldes uvildige eksperter og repræsentanter for kommunerne og staten, til at kulegrave de kommunale tilskuds- og udligningsordninger og så komme med forslag til et helt nyt kommunalt tilskuds- og udligningssystem.
Baggrunden er, siger forslagsstillerne, at der er kommuner, der har vanskeligt ved at få økonomien til at hænge sammen.
Til det vil jeg sige, at det er rigtigt.
Der er flere kommuner, der har peget på, at hvis man ændrer på udlignings- og tilskudssystemet, så ville de få flere penge ud af det og få bedre økonomiske muligheder.
Jeg skal derfor ganske stille pege på, at hvis man laver sådan en ændring af udligningssystemet, så vil det jo forværre andre kommuners økonomiske situation, og dem har vi ikke hørt fra i debatten endnu. Men vi har selvfølgelig i Socialdemokratiet registreret, at der er en øget kommunal opmærksomhed på vores udlignings- og tilskudssystem.
Jeg vil også sige, at vi ikke har kunnet finde noget entydigt mønster i, hvilke kommuner der føler sig meget hårdt ramt, og hvilke der bare føler sig hårdt ramt.
En undtagelse fra det er måske en række af de kommuner, der har en svagere økonomisk udvikling end resten af landet.
Der kan vi måske godt se, at de på en eller anden måde kan føle sig hårdere ramt.
Jeg vil alligevel gøre opmærksom på, at vi jo i de senere år har haft en indsnævring af indkomstforskellene mellem kommunerne, og man kan derfor faktisk godt undre sig over, at spørgsmålet om revision af udligningssystemet fra kommunernes side rejses så stærkt, som det bliver nu.
, samt hvilke økonomiske forudsætninger det har forrykket for kommunernes vedkommende.
Vi er i Socialdemokratiet tilfredse med den aftale, som regeringen har indgået med de kommunale parter i juni sidste år om at igangsætte et arbejde i Indenrigsministeriets finansieringsudvalg til at analysere og vurdere det nuværende system og overveje mulige løsninger.
Vi må se på, om det er noget, der for os at se kunne gøre, at vi fik et bedre resultat.
Men umiddelbart vil jeg stille mig lidt tvivlende over for det.
Jeg vil godt sige, at den redegørelse efter min mening er behæftet med så stor usikkerhed, så den ikke kan danne et entydigt grundlag, ud over at den efter min mening også er behæftet med en tankegang, der er forkert, når vi snakker om at igangsætte kommunale tiltag.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-23:
Ministeren kom med bemærkninger om, at det her var et lidt for alvorligt område til bare sådan at gøre nogle generelle overvejelser og skrue på flere skruer på én gang osv. Vores beslutningsforslag lægger altså i høj grad op til et grundigere arbejde end det, der ligger i finansieringsudvalget.
Det er det, det handler om.
Jeg vil godt sige, at det måske ser lidt mærkeligt ud, at vi fremsætter det her, når regeringen har lavet et udmærket kommissorium den 1. november.
Jeg vil gerne sige, at vores blev fremsat den 11. oktober, og der kan jeg henvise til, at da vi udarbejdede det i august måned, var det på grundlag af en pressemeddelelse fra Indenrigsministeriet af 15. august, hvor der står, at regeringen ingen planer har om at ændre på udligningsordningerne mellem kommunerne, men man er lidt opmærksom, og finansieringsudvalget vil nu blive bedt om at se på nogle af de spørgsmål, der er rejst.
Men der var altså ikke lagt op til det her tilbundsgående kulegravningsarbejde, bare lige for at få rettet nogle misforståelser ved indgangen til det her.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-11-23:
Af de mange gange, hvor vi har drøftet det her undervejs ved at tage det op i forhold til en række andre lovforslag, der har med området at gøre, husker jeg især den debat, vi havde, lige inden vi gik hjem på sommerferie, nemlig om landdistriktredegørelsen.
På det tidspunkt understregede jeg meget over for ministeren, at jeg ikke mener, det her er en egentlig politisk diskussion.
Jeg tror ikke, at det er det, Kristeligt Folkeparti lægger op til med deres forslag, men en analyse af, hvor vi overhovedet er.
Og på den baggrund kan der tages stilling til det politiske. Jeg tror ikke - selv om jeg synes, det er et udmærket initiativ - at dét er tilstrækkeligt til for alvor at få belyst, hvordan hele den kommunale planering hænger sammen.
Først når vi ved, hvordan tingene hænger sammen, altså når vi har et fælles grundlag, er jeg overbevist om, at vi sammen politisk er i stand til at lave nogle ændringer.
Alt for lidt viden er der på nuværende tidspunkt.
Karen Jespersen (S), 2000-11-23:
Jeg er enig med forslagsstillerne i, at der af forskellige grunde er behov for at se på tilskuds- og udligningsordningerne.
Der er både nogle lidt mere strukturelle ting, f.eks. overvejelser over efter hvilke principper bloktilskuddene skal tildeles til kommunerne, og nogle mere aktuelt prægede som den grundtankemodel, der i øjeblikket bliver overvejet i Socialministeriet.
Det er da også baggrunden for, at regeringen har taget initiativ til, at Indenrigsministeriets finansieringsudvalg her i efteråret er gået i gang med et udvalgsarbejde lige præcis med den opgave, som forslagsstillerne beskriver.
Der er også lavet et kommissorium, og udvalget har holdt sit første møde.
Af kommissoriet fremgår det, at det bl.a. er de emner, jeg har nævnt her, som udvalget skal se på, og det var forslagsstillerne også inde på.
Men de, der er blevet sat til opgaven, er - ud over de relevante ministerier - Kommunernes Landsforening, Amtsrådsforeningen, Københavns og Frederiksberg Kommune. Der er lavet en tidsfrist.
Omkring 1½ år har udvalget til at udføre sit arbejde, inden de skal pege på, hvordan man eventuelt kunne gøre tingene anderledes med det formål at sikre, at ingen kommuner er langt dårligere stillet end andre, altså at der sker så retfærdig en fordeling af tilskuddene som muligt.
Så på den måde er jeg også enig med forslagsstillerne i, at det ikke kun er den heldigvis lille gruppe af særlig trængte kommuner, der er brug for at se nærmere på, men at det er hele fordelingen af de midler, der tilflyder amterne og kommunerne.
Men da jeg netop selv har taget initiativ til at sikre, at der bliver set på hele den omlægning i Indenrigsministeriets finansieringsudvalg, så synes jeg, at det vil være dobbelt arbejde at nedsætte en særlig gruppe ved siden af. Det er også sådan, at det at gå ind i de her ting ikke bare er noget, man kan gøre med den store pensel, hvor man kommer med nogle lidt mere generelle overvejelser.
Det kan
man selvfølgelig godt, men hvis det faktisk skal bruges til lovgivningsarbejdet, så er det jo noget, hvor der er brug for at gå helt ned i detaljerne og have nogle muligheder for at lave kørsler og beregninger.
For det handler jo om den slags ting, og hvis man skruer lidt på de her mange skruer, så kan det give nogle ret store konsekvenser for amterne og kommunerne.
Hvis man skruer på flere skruer på én gang, så er det jo fantastisk vigtigt, at man har et meget, meget detaljeret overblik over, hvad det også er for nogle konsekvenser, det får.
Man kan jo altid spørge eksperter til råds og bruge dem som sparringspartnere, men jeg mener, at det kan være problematisk at bede dem om at lave et konkret bud på en finansierings- og tilskudsmodel.
Så jeg vil holde mig til Indenrigsministeriets finansieringsudvalg og på den baggrund afvise forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2000-11-23:
For 5 år siden diskuterede jeg retspolitik med sådan ca. 200 politibetjente og en enkelt konservativ, og i den forbindelse foreslog jeg, at politiet skulle starte en hvervekampagne med henblik på at få ansat folk fra etniske minoriteter.
Der lød et ramaskrig.
Mange tog ordet og beklagede sig over, at politiet nu skulle til at ansætte folk, der ikke talte dansk, som ikke kendte den danske mentalitet, som ikke levede op til kravene om at blive ansat som politibetjent, osv.
Kort sagt, de var ret sure.
I dag har politiet tilrettelagt en bredt anlagt hvervekampagne, mange unge fra de etniske minoriteter dukker op, og intet ondt ord hører jeg fra almindelige politifolk.
På 5 år har vi nået det.
Det er godt.
Men det viser samtidig, at integration er svær og tager utrolig lang tid, og desværre, at den arbejdsgiver, der har sværest ved at leve op til kravet om at ansætte folk fra etniske minoriteter, er den offentlige arbejdsgiver.
Det er sølle, det er en skamplet.
I OECD-rapporten fra sidste år viste det sig, at Danmark er det land i Vesten, der er dårligst til at integrere.
Den førsteplads er pinlig, og den er dyr.
Det koster i overførselsindkomster, manglende indtjening til landet og skaber et samfund, hvor modstanden mod mennesker fra etniske minoriteter er mærkbar netop med henvisning til deres manglende placering på arbejdsmarkedet.
SFI har nu lavet en større undersøgelse af integration
af nydanskere fra Pakistan, Tyrkiet og det tidligere Jugoslavien.
Men den viser samtidig, at der er store problemer.
Er de tilbage i deres hjemland, oplever de sig i meget høj grad som danskere.
Kort sagt, de er på en mellemstation, som er svær at håndtere, men hvor jeg omvendt læser SFI-rapporten som et tegn på, at der er gode muligheder for, at vi kan nå målet, det mål, at alle, der vokser op i Danmark, også kan opleve sig som medborgere med lige muligheder og lige pligter.
Men det kræver en effektiv indsats, en indsats, hvor vi får fjernet den lille diskrimination, en indsats, hvor alle unge får adgang til diskoteker uanset hårfarve, hvor man uanset navn kan få adgang til at få lejlighed hos en privat udlejer, hvor man kan få adgang til at låne penge i banken uden at skulle stille med ekstraordinært store garantier.
Men det kræver især en indsats mod den betydningsfulde, den store diskrimination, som vi jo kender: Adgangen til arbejdsmarkedet.
Adgangen til arbejdsmarkedet er forudsætningen for integration.
Adgangen til arbejdsmarkedet er forudsætningen for, at man får et godt forhold til det danske sprog, at man får et godt forhold til det danske samfund.
For vi må alle sammen holde os for øje, at endemålet må og skal være integration, gensidig integration. Men det betyder jo ikke, at vi blot skal lade stå til over for nydanskeres værdier.
Personligt argumenterer jeg for mine grundlæggende værdier om demokrati, retssikkerhed, solidaritet, økologi og ligestilling.
Andre her i Folketinget vil lægge vægt på andre værdier.
Henrik Svane (RV), 2000-11-23:
Jeg går ud fra, at den konservative ordfører er klar over, hvorfor sagsbehandlingen ofte trækker i langdrag.
Det er jo netop, fordi man er nødt til at have svar på en række spørgsmål, og at det ofte er meget vanskeligt at få dem, fordi flygtningene kommer fra samfund, hvor man ikke bare lige kan benytte telefon eller telefax og give et svar inden for 48 timer.
Det tror jeg ikke holder, og jeg synes, det er tankevækkende, at et parti, der i den grad har båret retssikkerheden igennem den danske politiske historie til nu, er sunket så dybt.
Arne Melchior (CD), 2000-11-23:
Jeg forsøgte at holde tand for tunge til fru Rønn Hornbechs ordførertale, skønt jeg synes, at den var stærkt provokerende på flere punkter.
Men når jeg nu alligevel tager ordet, er det, fordi det altså ikke er lykkedes for ordføreren for De Radikale og for SF at få fru Rønn Hornbech til at indse, at det kun er nogle af asylansøgerne og af dem, der har fået asyl, der misbruger deres ophold her i landet, og at det ikke er alle.
Jeg synes, den måde, fru Rønn Hornbech bruger kollektiv fordømmelse på, er ret usmagelig.
Den udøver desværre nu fru Rønn Hornbech her i denne debat.
Det gør mig umådelig trist.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-11-23:
Jamen jeg kan konstatere, og det var jo ikke uventet, at vi i Venstre er meget uenige både med dem til højre og dem til venstre, og jeg må sige specielt til hr. Henrik Svane: Han kan hverken true mig med fru Pia Kjærsgaard eller lokke mig med nu afdøde Poul Hartling.
Til fru Aase D. Madsen kan jeg bare sige: Der er jo ikke andet at gøre end at gå ud og holde møder, hvis det er det, man ønsker.
Det har vi gjort i Venstre i 100 år hver dag året rundt.
Aase D. Madsen (DF), 2000-11-23:
Ja, når man sidder og hører debatten her, kan man ikke tænke andet end: Hvor er den danske befolkning henne i denne her diskussion?
Repræsenterer de, der har været oppe, virkelig den danske befolkning?
Trænger vi ikke til at få debatten ud af disse lokaler og til at komme ud og diskutere med danskerne?
Nu har der været holdt ældrehøringer, der har været holdt sundhedshøringer osv.
Jeg vil spørge fru Birthe Rønn Hornbech: Er dette problem ikke så vigtigt, at vi løfter det ud af Folketinget og går ud og spørger den danske befolkning ved nogle høringer eller på anden måde?
Knud Erik Hansen (SF), 2000-11-23:
Jeg må sige, at jeg synes stadig, der er illusionsmageri og lidt ordflom i det, der kommer fra fru Birthe Rønn Hornbech, når vi får at vide, at de, der misbruger systemet, er kriminelle, og at det er et problem, at de misbruger systemet.
De får jo ikke asyl, hvis de ikke er truede.
De skal ud af landet, hvis de er kommet herind for at begå kriminalitet.
Jeg håber ikke, det er dem, vi snakker om.
Er det dem, Venstre vil vise ud?
Det har jeg ikke fået noget svar på.
Hvis jeg ikke får noget svar på det, synes jeg, det er ganske letkøbt blot at sige, at dem, der får asyl, misbruger asylsystemet.
Det er at skabe illusioner og skabe en fjendtlighed over for det, der burde være værdigt, at vi også tager vare på dem, der er truede rundtomkring.
Henrik Svane (RV), 2000-11-23:
Jeg må altså tage et ord i min mund, som jeg ikke bryder mig om at bruge om Venstres ordfører, men jeg synes, at det svar, der lige blev givet til mig, er for billigt.
Man får det indtryk, at Venstre kører med på fru Pia Kjærsgaards måde at argumentere på, når det siges, at folk kommer ind i vort system for at misbruge det.
Er det en kritik af de mange mennesker, der hvert år får asyl i vort land, som har en retfærdig sag, og som bliver hjulpet på baggrund af de konventioner, vi har indrettet
vores flygtningepolitik efter i mange år, bl.a. tilskyndet af en af Venstres store, stolte, nu afdøde høvdinge, hr. Poul Hartling?
Er det efterkommerne af hr. Hartlings humanistiske tilgang til området, vi nu hører, når der ligesom lægges op til at stigmatisere samtlige flygtninge i dette land, der har fået deres sag grundigt behandlet og i henhold til konventionerne har fået flygtningestatus?
Er de kun kommet hertil for at være kriminelle?
Det synes jeg er for billigt.
John Vinther (KF), 2000-11-23:
Det Konservative Folkeparti ønsker fortsat en række stramninger af reglerne om udlændinges ophold i Danmark.
Vores udgangspunkt er et ønske om en reel efterlevelse af indvandrerstoppet fra 1983 og samtidig et ønske om til fulde at efterleve FN's flygtningekonvention.
Efter konservativ opfattelse undermineres indvandrerstoppet i dag af reglerne om familiesammenføring.
Til trods for at Folketinget flere gange op gennem 1990'erne har strammet reglerne, må det konstateres, at antallet af familiesammenføringer ikke er faldet. Det Konservative Folkeparti har en lang række forslag
til en ny udlændinge- og flygtningepolitik.
Jeg skal her nævne de fem af dem: For det første ønsker vi at stramme kriterierne for opnåelse af opholdstilladelse på grundlag af familiesammenføring.
Man kan konstatere, at regeringens seneste ændringer på dette punkt har været uden effekt.
Reglen om, at udlændinge skal have større tilknytning til Danmark end til hjemlandet for at have et retskrav, ja, det ses, så vidt det er oplyst, ikke at have medført et eneste afslag.
For det andet ønsker vi, at de facto-flygtninges retskrav på opholdstilladelse skal afskaffes.
Danmark har her en europarekord.
Der tegnes altså et billede af, at Danmark tildeler asyl til mennesker, der ville blive afvist i andre lande.
Jeg tror ikke på, at andre lande - eksempelvis Holland, der har en væsentlig lavere godkendelsesprocent - er mindre humane, end vi er i Danmark.
For det tredje - der er vi meget enige med fru Birthe Rønn Hornbech - skal flygtninge ikke gøres til indvandrere.
Derfor er det stadig vores opfattelse, at flygtninge ikke skal kunne opnå permanent ophold i Danmark efter kun 3 år, men tidligst efter 7 år.
Indtil da skal hovedreglen være, at flygtninge vender hjem, når de ikke længere har behov for beskyttelse.
For det fjerde ønsker vi, at der gribes effektivt ind over for kriminelle asylsøgere og kriminelle udlændinge, der har opholdstilladelse i Danmark; de skal udvises.
Det er fortsat Det Konservative Folkepartis politik, at udlændinge, som har begået grov kriminalitet med en strafferamme på 4 år eller derover, grov personfarlig kriminalitet eller narkokriminalitet, som absolut hovedregel skal udvises af Danmark.
For det femte: Hvis udlændinge mener, at deres børn skal undervises i modersmål, er det deres egen opgave; det er ikke en opgave for det danske samfund.
at Det Konservative Folkeparti fortsat ønsker kravene for opnåelse af dansk statsborgerskab skærpet.
Vi står uden for det nuværende forlig om indfødsret.
Det er efter vores opfattelse fundamentalt forkert, at tidligere udviste kriminelle kan opnå dansk indfødsret.
Sådan er reglerne i dag.
Vi står også ved, at sprogkravet skal være en absolut betingelse for opnåelse af dansk statsborgerskab.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-11-23:
Fru Birthe Rønn Hornbech sagde endnu en gang, og det synes jeg var helt rigtigt, at flygtninge ikke skal gøres til indvandrere.
Men så synes jeg altså, at fru Birthe Rønn Hornbech og Venstre og i øvrigt også De Konservative på et tidligere tidspunkt burde have kendt deres besøgelsestid. Man undlod at stemme til integrationsloven, og det gjorde man, fordi man godt vidste, at så gik den igennem.
Hvis man havde stemt imod integrationsloven, var den ikke gået igennem, for så havde der ikke været flertal for den i Folketinget, men man foretog en taktisk afvejning fra V og K's side og undlod at stemme.
Dermed gik integrationsloven igennem, og dermed bliver flygtninge gjort til indvandrere.