runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-21:
Men derudover vil jeg sige, at enhver jo kan søge asyl på en ambassade, det er jo klart.
Men forudsætningerne for, at man får noget ud af det, er tre ting.
Det er for det første, at man har et asylgrundlag, at man er forfulgt; for det andet, at man er i fare dér, hvor man er, at man risikerer at blive udvist til et andet land, hvor man bliver forfulgt, eller man er forfulgt i det område, hvor man er; og så for det tredje, at man har en særlig tilknytning til Danmark.
Derfor er det ekstremt vanskeligt at få via den paragraf, jeg tror, den hedder § 7, stk. 4, og derfor var der kun 75, der fik det sidste år, og derfor er vi hundrede procent sikker på, at netop de 75 er de rigtige flygtninge, som alle partier ved festlige lejligheder hævder er dem, der skal forsvares, og som vi selvfølgelig skal sikre fortsat får asyl.
Hvad er grunden til, at man så lige præcis går ind og rammer dér?
Elisabeth Arnold (RV), 2002-03-21:
Til fru Else Theill Sørensen: Jeg synes ikke, vi skal bruge denne her ordveksling til at begynde at beskylde hinanden for, hvem der ikke kunne få lov at tænke højt, mens vi var i regering sammen.
Der var også mange perioder, hvor vi ikke var i regering sammen.
Jeg vil blot konstatere, at i løbet af 1980'erne gik det op for også os, at Danmark nu havde 273 forskellige integrationspolitikker, nemlig dem, der var rundt omkring i kommunerne, og vi havde brug for at lave en lovgivning på Christiansborg, der redegjorde for, hvad de overordnede principper skulle være for integrationsindsatsen her i Danmark.
Jeg synes, vi skal glæde os over den erkendelse, at vi alle sammen efterhånden er enige om, at det er vigtigt, at vi udstikker nogle retningslinjer for, hvad der skal være styrende for integrationsindsatsen i Danmark, nemlig sprog og arbejde f.eks. Det synes jeg vi skal glæde os over.
Det var bare det, jeg gerne ville sige.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-03-21:
Jeg hæftede mig ved, at den konservative ordfører, fru Else Theill Sørensen, fortalte, at udlændinge er ikke problemet.
Det er udlændingepolitikken.
Samtidig kom hun dog også ind
på, at der var nogle, der var mere fremmede end andre.
Jeg har godt nok aldrig selv hørt den gradbøjning af ordet
»fremmed«
, så det vil jeg godt have en kommentar til.
Hvad er monstro argumentet for, at man valgte at lave stramningerne først og sige, at man ville komme med integrationspolitikken engang til efteråret?
Else Theill Sørensen (KF), 2002-03-21:
Til fru Elisabeth Arnold: Jeg er nok kun tredjegenerationsindvandrer, men jeg prøver jo også på at integrere mig. Schlüter-regeringerne bekymrede sig ikke om integrationen?
Men vi havde jo nogle fæller i regeringen og i støttepartierne, som gjorde, at det ikke var så nemt at komme til at tale om de her ting.
Og jeg synes også, når vi rundtomkring på vælgermøder gerne ville tale om, at vi syntes, det var et problem, at man meget let kunne få ordet »racist« smidt i hovedet, inden man overhovedet havde fået afleveret sit budskab.
Jeg er glad for, at hr. Søren Søndergaard anerkendte, at jeg dog er lidt normal, også som ordfører.
Så til folk, der har ret til at få politisk asyl, og spørgsmålet om at søge fra ambassader i udlandet.
Jeg mener, at fru Birthe Rønn Hornbech forsøgte at svare på det så godt som muligt.
Men der er jo ikke tale om dem, der bliver forfulgt ind i ambassaderne.
Sådan som jeg har forstået det, kan der være tale om folk, der er flygtet fra Afghanistan og så søger asyl på en dansk ambassade i Pakistan.
Jeg ved ikke, om det er helt rigtigt, men det er ikke nogen, der bliver skudt, hverken når de går ud på gaden, eller når de kommer hen til deres nuværende bopæl.
Men det kan vi måske få opklaret under udvalgsarbejdet.
Til fru Anne Baastrup og spørgsmålet om retssikkerhed og Dansk Flygtningehjælps plads i Flygtningenævnet, så er det jo
sådan, at man fuldt ud anerkender, at Dansk Flygtningehjælp har en meget stor viden, og at den viden skal bruges i asylbehandlingsfasen.
Men det, man siger, er, at når Dansk Flygtningehjælp stiller juridisk bistand og hjælp til rådighed for de mennesker, som står over for de danske myndigheder og søger asyl, og de så at sige er en slags part i sagen, så skal de ikke også være med i selve nævnet. Tilsvarende siger man om Udenrigsministeriets repræsentant, og man bruger stort set de samme argumenter.
Anne Baastrup (SF), 2002-03-21:
Jeg har et spørgsmål, som ligger lidt i forlængelse af hr. Søndergaards.
Det Konservative Folkeparti plejer jo at bryste sig af, at man respekterer retssikkerhedsbestemmelser.
Det, jeg så godt kunne tænke mig at høre, er den konservative ordførers begrundelse for, at Dansk Flygtningehjælp ikke længere skal sidde i Flygtningenævnet.
Hvad er det for overvejelser, der ligger bag?
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-21:
Det her lovforslag består, som jeg tidligere har nævnt, efter vores opfattelse af to dele: en del, som handler om at stramme en i forvejen meget stram udlændingelovgivning - det er jo et spørgsmål om gradsvurderinger, og det kan selvfølgelig diskuteres - og så handler det efter vores opfattelse også om, at der skal gøres vanskeligere for folk, der har et legitimt krav på at få politisk asyl, at få det.
Derfor vil jeg også godt spørge den nuværende konservative ordfører om baggrunden for, at man er med til at stille et forslag, som betyder, at man ikke kan søge asyl via ambassader i udlandet.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-03-21:
Som en af de danskere, fru Else Theill Sørensen omtalte med udenlandsk baggrund, som er blevet velintegreret gennem adskillige generationer - jeg er sjettegenerationsindvandrer - vil jeg blot sige, at bemærkningen om, at et problem ikke blev erkendt i tide, er fuldstændig rigtig.
Og jeg synes, det er påfaldende at tænke på, at den konservative regering, som Schlüter var chef for i mange, mange år, ikke bekymrede sig om integrationen.
Det var først i 1992, at et flertal her i Folketinget vedtog en beslutning, der hed B 92, eller B 60, tror jeg, den hed, der simpelt hen handlede om, at der nu skulle sættes ordentligt ind inden for integrationsindsatsen, og det gik på uddannelsesområdet, det gik på boligområderne, det gik på arbejdsmarkedet.
Det var altså ikke i de mange, mange år, hvor Det Konservative Folkeparti havde ledelsen af regeringen, man overhovedet erkendte det problem.
Det kom først senere.
Kan vi så ikke i det mindste glæde os over, at nu har vi alle sammen erkendt problemet?
Else Theill Sørensen (KF), 2002-03-21:
Fru Sophie Hæstorp Andersen havde hæftet sig ved, at jeg omtalte, at udlændingene ikke var problemet.
Det kommer an på, hvad man forstår ved udlændingene.
Jeg vil gerne gentage, hvad jeg sagde.
Jeg vil godt kraftigt understrege, at det ikke er den enkelte udlænding, der er problemet.
Med hensyn til, hvem der er mere fremmed end andre,
Undskyld, men det synes jeg altså.
Til fru Elisabeth Arnold: Jeg er da glad for, at vi er enige på en lang række punkter.
Og med hensyn til hr. Søren Søndergaard og ambassaderne synes jeg, vi skal drøfte det problem færdigt i udvalget, for der er helt sikkert nogle ting omkring det, som det ville være rart at få oplyst, inden vi fortsætter diskussionen.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-03-21:
Hvor var det dog ynkeligt at høre fru Pia Kjærsgaard.
Hun kunne ikke engang høre efter, hvad der blev sagt her fra talerstolen, men følte trang til bare at tage den sædvanlige lektie om, at andre lande ikke skulle blande sig i, hvad Danmark gjorde.
Det var slet ikke det, jeg sagde.
Jeg sagde, at Danmark var en del af et fællesskab, som vi var forpligtet af.
Vi er bl.a. en del af EU.
Vi kan ikke overvælte problemer til andre lande.
Det har ikke noget som helst at gøre med, hvad vi gør her i Danmark.
Det har noget
at gøre med, hvad realiteten er i den tid, vi lever i.
Derfor spurgte jeg meget specifikt fru Pia Kjærsgaard, hvor mange det er, fru Pia Kjærsgaard vil skære væk.
Hvor mange udlændinge er det, der har lov til at komme ind?
Hvad er det for krav, fru Pia Kjærsgaard stiller?
Jeg håber, at fru Pia Kjærsgaard i anden omgang vil svare på de spørgsmål, der bliver stillet, i stedet for bevidst at misforstå dem.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-03-21:
Hvis man læser Dansk Folkepartis arbejdsprogram, så forholder vi os til, at vi er en del af FN-systemet, at vi er tilhængere, og at vi støtter de forhold, som er under FN-systemet, men det har bare intet, intet, intet med denne her debat at gøre, intet.
Det har intet at gøre med udlændingeloven eller stramninger af udlændingeloven, hvordan man forholder sig til FN's menneskerettigheder, overhovedet intet med denne her debat at gøre.
Jesper Langballe (DF), 2002-03-21:
Jeg sidder også og undrer mig over det besynderlige, at man skal høre Socialdemokratiet og De Radikale stille Venstre det spørgsmål: Hvorfor i alverden skal flygtninge integreres, når de alligevel skal sendes hjem?
Det er ganske underligt.
Men så vil sige, at jeg synes, det var en næsten uforglemmelig sprogperle, da fru Birthe Rønn Hornbech sagde fra talerstolen, at det jo ikke er så vigtigt, hvad de facto-begrebet er, når vi alligevel afskaffer det.
Jo, Birthe Rønn Hornbech, det er ganske vigtigt at vide, og det er i hvert fald hensigtsmæssigt at vide, hvad det er, man afskaffer, men det bliver ikke drøftet i bemærkningerne.
Er det, man afskaffer, det grundlæggende princip, nationalselvmorderiske princip, som blev gennemført i indvandrerlovgivningen med udlændingeloven af 1983?
Det vil jeg gerne vide.
Og så vil jeg i konsekvens heraf stille dette spørgsmål:
Det står åbent, men hvad er det i dette lovforslag, der forhindrer, at det hele bare fortsætter, men hedder noget andet, nemlig »beskyttelsesstatus« i stedet for de facto-flygtninge?
Anne Baastrup (SF), 2002-03-21:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Søren Krarup i, at Venstre er et indadvendt og tilbageskuende parti, og jeg er helt uenig med fru Birthe Rønn Hornbech om de fremragende ting, regeringen laver med hensyn til repatriering.
Man har fjernet nogle meget, meget vellykkede projekter fra Dansk Flygtningehjælp.
Jeg kvitterer for fru Birthe Rønn Hornbechs erkendelse
af, at den fuldstændig totale umyndiggørelse af de mennesker, der er omfattet af udlændingelovgivningen, er uantagelig, og jeg kvitterer også for hendes tilsagn om, at vi gennemgår problemet grundigt.
Så bliver man jo nødt
til at ændre loven, og det ser jeg frem til.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-03-21:
Jeg må først sige til hr. Søren Krarup: Den dag, hr. Søren Krarup holder op med at kalde mig sin veninde, bliver jeg altså ked af det, og dette være sagt, selv om jeg nu er blevet opmærksom på, at hr. Søren Krarups ægteviede hustru sidder i tilhørerlogen.
Mon ikke nok det går?
Jeg sagde ikke, at Venstre ikke er et nationalt parti, og det er nok dér, hr. Søren Krarup og jeg alligevel ikke kan følges helt til vejs ende.
Vi har den grundholdning - jeg tror også, jeg har hørt integrationsministeren sige det mange gange, og jeg ynder selv at sige det - at man skal være national for at være international.
Vi lever jo ikke i et grænseløst samfund, hvor alle er ligestillede verdensborgere, så det er ligegyldigt, hvor de har indfødsret, og det er præcis derfor, vi kommer med dette lovforslag.
Vi har retshåndhævende myndighed og lovgivningsmagt over området Danmark, og derfor er det os, der er værter og bestemmer, hvem der kan være gæster.
Men det er altså ikke det samme som at være en øde ø afskåret fra resten af verden, og det er nok dér, hr. Søren Krarup ikke er lige så meget for at skelne, som vi er.
Vi er internationale i kraft af, at vi er nationale. Så vil jeg sige til fru Hæstorp Andersen, at jeg forstår ikke denne gentagne spørgen om repatriering.
Vi har jo i fællesskab vedtaget repatrieringslove og til stadighed forbedret forholdene.
Hr. Bødskov bliver ved med at spørge om de 80 mio.
Jeg synes altså, jeg udtrykte det klart, men vores forestillingsverdener er så forskellige.
I hr. Bødskovs forestillingsverden er der kun tilskud, hvis man overhovedet skal lave noget om, men vores udfordring er den modsatte: at lave nogle reformer uden alle mulige offentlige tilskud og uden al mulig offermentalitet og umyndiggørelse af borgerne, også udlændingene.
De trænger til det modsatte.
Morten Bødskov (S), 2002-03-21:
Jeg skal nok lade være med at kommentere fru Birthe Rønn Hornbechs standard i Venstres folketingsgruppe, men blot sige, at det er ikke hverdagskost at blive kaldt betonsocialdemokrat; men så har vi også hørt det.
Men det rokker ikke ved det faktum, at fru Birthe Rønn Hornbech stadig skylder et svar på det spørgsmål: Hvis man vil gøre noget ved integrationen, som jo ikke foregår her i Folketinget, men ude i kommunerne, hvorfor sparer man så 80 mio. kr. på integrationen?
Hvorfor stopper man tilskuddet til de beboersociale rådgivere?
Det er to meget, meget konkrete spørgsmål, og hvis fru Birthe Rønn Hornbech er i tvivl om rådgivernes indsats, kan hun slå op i en hvilken som helst kriminalpræventiv statistik.
Det er da rigtigt, at man har noget i den såkaldte integrationspose.
Det helt store orakel, som integrationsministeren har spillet på banen,
er et spørgsmål om længere praktikophold for lønmodtagere, flygtninge og indvandrere på arbejdspladserne, men jeg kan bare konstatere her til sidst, at jeg er meget glad for, at dette løntrykkerforslag er blevet afvist af både erhvervslivet, fagbevægelsen og også af Dansk Folkeparti.
Søren Krarup (DF), 2002-03-21:
Et af de større øjeblikke i denne debat var, da integrationsministeren stillede sig op og reciterede Grundtvigs digt fra »Danskeren« om folkelighed i 1848: Til
eet Folk vi alle høre
Det lød meget imponerende, selv om jeg ikke vil undlade at bemærke, at jeg så, at integrationsministeren var ude at kigge i Højskolesangbogen, før han gik på talerstolen, men det vil jeg nu lade ligge.
Jeg syntes, at der hermed var sat en ganske glimrende forudsætning for denne debat, og derfor hørte jeg til min forbavselse, at, jeg var lige ved at sige min veninde, fru Birthe Rønn Hornbech begyndte at bekende, at Venstre ikke er et nationalt, men et internationalt parti.
Jeg synes, at alt falder til jorden, både ministerens citat og egentlig også det, som i nu 130 år har været Venstres program og holdning.
Det kan da ikke passe.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-03-21:
Det er en misforståelse, at Socialdemokratiet ikke går ind for, at folk integrerer sig, mens de er her i Danmark.
Jeg spurgte sådan set, hvad der skulle være incitamentet
for flygtninge og indvandrere til at indgå i et 3-årigt integrationsprogram, ud over at vi byder dem at gøre det, hvis de ikke kan få sikkerhed for, at de virkelig kan få lov til at gå i gang med at skabe sig et nyt liv, mens de er i Danmark, men hele tiden har hængende over hovedet i 7 år, at nu skal de hjemsendes. Venstre siger en masse flotte ord om integration, men det, man reelt ser, det er jo, at folk skal hjem inden de 7 år. Uanset om de i mellemtiden har fået børn, der går i skole og taler dansk, og de selv taler dansk og er blevet en del af det danske samfund, skal de hjem, og hvis det er politikken, vil jeg godt spørge ligesom fru Pia Kjærsgaard: Hvorfor er der ikke et repatrieringstilbud i dette lovforslag?
Det er da et godt spørgsmål. Hvorfor gives der ikke hjælp til, at folk i det mindste kan tage hjem?
Og hvad er ideen med, at folk ikke skal kunne tage ned og bese tidligere krigshærgede områder, f.eks. i en ferie?
Hvorfor vil man nu også afskaffe den mulighed, når de reelle sager, vi kender til, handlede om tidligere flygtninge fra Eksjugoslavien, som vi bad om at tage ned og undersøge forholdene, for at de kunne tage hjem?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-03-21:
Jeg er ked af at bruge de slagord, men jeg er nødt til det. Det er jo den gamle betonsocialdemokratiske tankegang: alt skal koste penge, man kan ikke forbedre tingene, medmindre man smider tilskud ned i halsen på alle mennesker.
Det er sådan set ikke det, jeg ser i fru Ritt Bjerregaards forslag, som vi skal diskutere senere, for her læser jeg netop, at det er den enkeltes ansvar at integrere sig.
Bevar mig vel, staten og kommunerne har også et ansvar, men det er jo lige præcis det, der fremgår af regeringens forslag, som vi skal behandle senere i dag.
Jeg er ked af den tankegang.
Vi har fuldkommen den modsatte tankegang, i øvrigt den samme, Erling Olsen som boligminister engang gav udtryk for: udfordringen består i at lave reformer, uden at det koster noget.
Til fru Anne Baastrup: Jamen jeg har netop læst personoplysningsloven, og det er jo tydeligt, at der skal laves en undtagelse her, hvis man ønsker det.
Men hvis der er nogle meget grove retssikkerhedsmæssige garantier, som svigter - hvis fru Anne Baastrup kan påvise nogle tilfælde og kan anvise en forbedring - så lad os dog diskutere det. Men vi kommer altså ikke uden om, at når der skal tages stilling til, om de mennesker overhovedet har lov at være her i landet, er man altså nødt til at gennemtvinge, at man skal have alle oplysninger for at træffe afgørelserne.
Morten Bødskov (S), 2002-03-21:
Det er ofte meget store ord, der bliver sagt fra denne talerstol, og et lysende eksempel på det er, at fru Birthe Rønn Hornbech nu påstår, at den nuværende regering vil gøre meget mere ud af integrationsindsatsen, end den tidligere socialdemokratisk-radikale regering har gjort.
Det er meget flot sagt. Men kunne fru Birthe Rønn Hornbech så ikke komme herop og fortælle mig og den øvrige befolkning, som temmelig sikkert også sidder og følger med: Hvorfor lægger regeringen så op til besparelser på 80 mio kr.?
Hvorfor fjerner regeringen de beboersociale rådgivere i over 70 af de hårdest belastede boligområder i dette land, når resultat på resultat netop peger i retning af, at de har gjort en fremragende indsats for at forbedre integrationen?
Hvis det er sådan, at Venstre og De Konservative mener, at de gør mere for at integrere flygtninge og indvandrere, skylder fru Birthe Rønn Hornbech et meget, meget klart svar på de to spørgsmål.
Anne Baastrup (SF), 2002-03-21:
Nej, den var altså for nem.
Vi var enige for et par år siden om retssikkerhed, vi var enige om myndiggørelse af mennesker, og vi var enige om, at myndighederne ikke bare skulle skalte og valte med borgeres oplysninger, uden at borgerne selv vidste det og gav samtykke til det.
Dette forslag drejer sig om, at samtlige oplysninger, som kommunalbestyrelsen måtte have om lige præcis de mennesker, kan videregives til udlændingemyndighederne, uden at man bliver spurgt om det.
Det handler ikke om hjemsendelsesproblemerne, og hvordan kan det være, at fru Birthe Rønn Hornbech kan acceptere denne fuldstændige tilsidesættelse af menneskers helt almindelige retssikkerhed, når det drejer sig om, hvordan myndighederne skalter og valter med personlige oplysninger?
Hvordan kan det være, at fru Birthe Rønn Hornbech ikke i det mindste har slået op i personoplysningsloven for at se, hvad det var, vi blev enige om dengang?
Jeg synes simpelt hen ikke, at svaret var godt nok.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-03-21:
Fru Pia Kjærsgaard har fuldkommen ret.
Vi gør langt mere ud af integrationen end Socialdemokraterne, for nu skal udlændinge nemlig arbejde, og de skal selv betale for deres ophold.
Med hensyn til hr. Kamal Qureshis, jeg var lige ved at sige frieri med hensyn til tvangsægteskaber, ved jeg ikke, om man kan sige det på denne måde: Jamen vi er jo fuldkommen enige, men det er jo bare sådan, at straffeloven er indrettet sådan, at tvangsægteskaber er strafbare.
Den, der tvinger, skal straffes, og efter ægteskabsloven er de ugyldige, men problemet er bare, at hvis man er tvunget, er man jo også så tvunget, at man ikke tør sige det, og derfor er de sager meget vanskelige at opklare.
Men hvis hr. Kamal Qureshi har en fremgangsmåde, som kan afsløre flere og hjælpe flere kvinder, vil vi meget gerne se på det. Til fru Elisabeth Arnold: Nej, det er hverken lovsjusk eller mere uklarhed, men retskravet er ophævet.
Nu er det en konkret vurdering med et samspil af en lang række elementer. Men når det drejer sig om, hvordan loven er beskrevet, er jeg altså nødt til at sige til fru Elisabeth Arnold: Gå tilbage og led efter tilknytningskravet i den gamle udlændingelov.
Prøv at se, hvordan der er henvisninger i den ene paragraf efter den anden til stk. 7 og stk. 4 i andre paragraffer.
Man skal være jurist for at kunne læse det, men her er det positivt listet op, hvilke momenter forvaltningsmyndigheden skal lægge vægt på.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-03-21:
Jeg ved ikke, om fru Birthe Rønn Hornbech havde ventet en sådan skepsis fra Dansk Folkeparti og ros fra De Radikale, men jeg synes, det er lidt underligt allerede på dette tidlige tidspunkt set i forhold til den lov, vi har ventet på så længe. Men det, jeg bare kan konstatere, er, at fru Birthe Rønn Hornbech faktisk roder sig mere og mere ud i, at nu laver man nogle kostbare integrationsbestræbelser, hvor man gør meget mere ud af det, end Socialdemokraterne har gjort.
Det er altså lige før, vi får negative forventninger om, at nu skal man måske have et retskrav på en passende bolig hurtigere end de 3 måneder.
Og jeg er stadig væk i tvivl.
desto mere synes jeg, at dette her er meget lidt hæftet op med roser.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-03-21:
Jeg takker for fru Birthe Rønn Hornbechs svar.
Og nu har vi så fået slået fast, at det ikke var en smutter.
Det er helt bevidst, når Venstre nu går ind for, at man gør flygtninge til indvandrere.
Jeg konstaterer det blot, men jeg vil hilse det velkommen, for det betyder, at virkeligheden har indhentet Venstre, og det synes jeg er positivt.
Så vil jeg bruge min sidste korte bemærkning til at sige til fru Birthe Rønn Hornbech: Nu har vi i årevis hørt, at man skal gøre lovgivningen klar og tydelig.
Utallige gange har fru Birthe Rønn Hornbech stået her og læst højt af fortalen til Jydske Lov, hvor der bl.a. står - og det er til glæde for de øvrige tilhørere, for jeg ved, fru Birthe Rønn Hornbech kender den ud og ind: »Loven skal være ærlig og retfærdig, tålelig efter landets sædvane, passende og nyttig og tydelig, så alle kan vide og forstå, hvad loven siger.«
Når fru Birthe Rønn Hornbech nu ved, at sådan skal det være - loven skal være tydelig, så alle ved, hvad den handler om - hvordan kan fru Birthe Rønn Hornbech så gå med til, at man indfører et tilknytningskrav for danske statsborgere ved ægtefællesammenføring, hvor ingen levende sjæl kan ane, hvilke kriterier der vil blive lagt til grund?
Vi ved, at det ikke er forældrenes nationalitet, der betyder noget, men er det modersmålsundervisning eller ferierejser eller sprogkundskaber, der skal være afgørende for, om man kan komme til at bo i Danmark med sin ægtefælle?
Jeg fatter ikke, at Venstre kan gå med til sådan noget lovsjusk.
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-21:
Jeg vil gerne spørge fru Birthe Rønn Hornbech: Er det ikke rigtigt, at den tidligere regerings forsøg på at vurdere familiesammenføringssagerne med unge mennesker, hvor man gennemførte samtaler for nøje at vurdere, hvorvidt det var med de unges egen fri vilje, ægteskabet var indgået, netop viste, at det var meget, meget få sager, som blev afvist med den begrundelse, som netop viste, at man ikke kunne bruge et kriterium som tvangsægteskab til at afvise familiesammenføringer?
Jeg er enormt ked af, at Venstre ikke greb muligheden, da vi fra SF's side rakte hånden frem og sagde: Lad os kigge på de tragiske tilfælde, hvor mennesker kommer til det danske samfund under tvangslignende forhold.
Jeg er ked af, at man er bange for at ramme den 50-årige direktør, der tager til Thailand og henter en ægtefælle, udelukkende fordi hun er fattig og har mulighed for at få en bedre tilværelse i det danske samfund.