runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 1999-11-12:
Vi er positive over for forslaget, som jo i virkeligheden først og fremmest går ud på, at når man har lavet en opsparing med skattebegunstigelse i Danmark, må man også betale skatten til Danmark, uanset at man flytter til Italien.
Så er der spørgsmålet om dem, der bor dernede i øjeblikket, og her bliver det nu det samme princip, som gør sig gældende, selv om det er lidt sent, vi får det gennemført.
Så skal man bare lægge mærke til i debatten her - og det er jo det sædvanlige - at man fra borgerlig side, dvs. fra Dansk Folkeparti og over til Venstre og De Konservative, altid stiller sig op og taler om pensionisten på en måde, så enhver folkepensionist i Danmark bliver rørt om hjertet.
Men det, det altså drejer sig om, er, at alle, som har lave pensioner - helt op til lidt over 250.000 kr. årlig, og det er altså langt, langt, langt de fleste - får en skattelettelse ud af det, og pengene går i den danske statskasse.
De meget få, der har en endnu højere pension - 400.000-500.000 kr. i årlig udbetaling - får ganske vist en skattestigning, men den er så beskeden som på 3 pct.
Der er altså ikke nogen, der kommer til at gå fra hus og hjem på grund af det her, heller ikke de velstillede.
Derfor er det hykleri, vi ser fra borgerlig side i
diskussionen her, og det er bare godt for landets borgere, at de kan se, at hver eneste gang - og det skal man lægge meget mærke til - man fra borgerligt hold her i Danmark, fra Dansk Folkeparti og til Venstre og De Konservative, siger »borgerne«, mener man de rige borgere.
Det er helt konsekvent. Hver gang vi går til materien, hver gang vi skræller hele retorikken fra, er der den kerne tilbage, at omsorgen gælder virksomhederne og de pensionister, der har de allerhøjeste indkomster, men at det meget sjældent er almindelige danskere, det drejer sig om, når man kommer ind til kernen.
Vi er positive, men vi har ét spørgsmål til skatteministeren.
Man er imod kildeskat af renter, fordi det er indlysende, at hvis man laver en kildeskat på renter, stiger renteniveauet. Men det behøver jo ikke være noget problem i virkeligheden, for det kan jo sagtens blive til, at det hele udjævner sig, når vi kigger det igennem, og når jeg spørger, om det nu er en klog strategi, at man konsekvent vil undgå al kildeskat på renter, er det, fordi det for det første er interessant, fordi vi i Danmark betaler nettorente. Derfor kunne man godt forestille sig, der var et provenu, der var værd at gå efter, hvis man indførte det kildeskatteprincip.
Det andet er i forbindelse med den diskussion, der skal være i næste uge om, hvilke kilder til skattebetaling Danmark kan opretholde under indtryk af EU-integrationen, som vi jo er imod, men som jo udhuler nogle af vore skattekilder.
Jeg tænker på jord og fast ejendom som en stabil skattekilde, og måske er udenlandske rentebetalinger også en relativt stabil skattekilde.
Jeg spørger, fordi det interesserer mig lidt, og fordi det godt kan være, at den strategi, der er udtrykt i lovforslaget, måske ikke er særlig vis på lidt længere sigt.
Men vi er altså positive over for forslaget.
Klaus Kjær (DF), 1999-11-12:
Kort til hr. Frank Aaen: Nu er det altså ikke alle pensionsudbetalinger, der sker som følge af en pensionsopsparing, man har fået et skattefradrag for.
Der er jo også de almindelige sociale pensioner, folkepensionen, invalidepensionen m.v.
Frank Aaen (EL), 1999-11-12:
For det første: Som det er blevet sagt, er skattetilskuddet jo ikke 40 eller 50, men 100 pct.
, fordi det er totalskattefinansieret, så derfor er det jo endnu mere interessant, at det bliver beskattet i Danmark og kommer det fællesskab, der har betalt pensionen, til gode.
Det, Dansk Folkeparti gør her med deres indsats i debatten, er altså at forhindre skattelettelser til dem, der får folkepension, for at beskytte dem, der har 400.000 kr. i årlig pension, og det er da virkelig social retfærdighed, der vil noget.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-11-12:
Kristeligt Folkeparti er enigt i principperne i det forslag, vi drøfter her, og de principper kan vi tilslutte os.
Ministeren er selv inde på noget, der kunne kaldes overgangsregler, og regeringen foreslår et særligt fradrag på 50.000 kr. til de omhandlede personer.
Jeg synes, vi må dyrke det lidt mere under udvalgsarbejdet, så vi ser, hvem der bliver ramt og med hvilke beløb, og så håber jeg, vi både kan få en god drøftelse og i givet fald en justering, så vi kan få et tilfredsstillende samlet forslag.
Frank Aaen (EL), 1999-11-12:
Jeg er enig i det med de 50.000 kr., og jeg har også noteret mig forskellen fra land til land.
Men uanset al anden diskussion om det med tilbagevirkende kraft, kan jeg ikke forstå bekymringen hos Frihed 2000, når det tilbagevirkende for stort set alle kommer til at betyde, at de får en skattelettelse.
Det er meget sjældent, man hører folk klage over, at de får en skattelettelse med tilbagevirkende kraft, og derfor forstår jeg ikke bekymringen, som udelukkende drejer sig om, at de personer, der har en pension på 400.000 kr. eller derover, kommer til at betale en meget beskeden merskat. Jeg ville nok, hvis jeg var Frihed 2000 - det er jeg heldigvis ikke - og i hvert fald ud fra mit sociale synspunkt sige, at hvis det er sådan, at forslaget kan give en skattelettelse til måske 95 pct. af pensionisterne, ville jeg altså ikke være så bekymret over, at 5 pct., altså de allerrigeste, får en meget beskeden skattestigning.
Kim Behnke (FRI), 1999-11-12:
Det er ikke helt så enkelt, som hr. Frank Aaen efterlader indtryk af, at 95 pct. får en skattelettelse.
Nej, der bliver tale om en fuldstændig individuel selvangivelse, som kan havne både det ene og det andet sted.
Jeg har ulykkelige eksempler - og det er ikke nogen, der er flyttet til Italien, det er nogle, der er flyttet fra Tyskland til Danmark, fordi de læste en dobbeltbeskatningsoverenskomst, hvorefter de ikke længere skulle betale skat i både Tyskland og Danmark, og det glædede de sig over.
Men så viste det sig, at den måde, skattesystemet er bygget op på i Danmark med bundskat og mellemskat osv., betød, at de alligevel kom til at betale skat, fordi det ikke kun er et spørgsmål om, hvor meget man betaler i skat, men også at det danske skattesystem er progressivt.
Derfor er det ikke helt så enkelt, som hr. Frank Aaen giver udtryk for.
De pågældende skal nemlig lige pludselig til at aflevere selvangivelse, og det har de ikke skullet hidtil.
Kim Behnke (FRI), 1999-11-12:
Folketinget skal selvfølgelig altid være tilfreds, når en minister giver tilsagn om positivt at medvirke til at forbedre lovkvaliteten omkring nogle ting, så det er udmærket - til inspiration måske for ministeren, som siger, at vi jo ikke kan sidde og læse korrektur på sådan et samlet kæmpe dobbeltbeskatningsoverenskomstkompleks.
Og det er jo rigtigt, men langt de fleste dobbeltbeskatningsoverenskomster har jo OECD-modellen som udgangspunkt, og der har aldrig været nogen i Folketinget, der har været modstander af eller har haft til diskussion, at OECD-modellen naturligvis er den rigtige.
Så min anbefaling til ministeren er, at man forud for, at man forhandler sådan nogle overenskomster endeligt på plads, så tager de punkter, hvor dobbeltbeskatningsoverenskomsten enten afviger fra OECD-modellen, eller hvor der er et tillæg i forhold til, hvad OECD-modellen bygger på, og at man så blot på de punkter indhenter, skal vi så med et stort ord kalde det et mandat fra Folketingets Skatteudvalg.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-12:
Det spørgsmål, der jo rejser sig, er, om et sådant beslutningsforslag, som vi behandler nu, er et egnet middel til at sikre generationsskiftet.
Vi har nu en betænkning fra Generationsskifteudvalget.
Den viser, at der er meget delte meninger om successionsspørgsmålet, altså om at lade skatten overgå til den nye ejer.
Må jeg citere.
I bilag 5 i betænkningen skriver professor ved Handelshøjskolen, Niels Blomgren-Hansen, i et notat: I hvilket omfang og under hvilke omstændigheder kommer subsidiet køber til gode og vil dermed kunne lette generationsskiftet, og hvilken effekt har subsidiet på markedets evne til at udvælge de mest effektive ledere af virksomheden?
Det er det spørgsmål, Niels Blomgren-Hansen stiller sig selv.
Han giver også svaret.
Svaret er som udgangspunkt enkelt: Subsidiet vil tilfalde sælgeren.
Det vil altså sige, at det ikke er køberen, der får fordelen, men den sælger, som afhænder sin virksomhed.
Og som det videre fremgår af svaret, så har subsidiet ingen effekt på virksomhedens fremtidige ledelse.
Derfor har CD's forslag ikke den effekt, som CD med sit forslag forfølger.
I værste fald - og det synes jeg er dybt betænkeligt - så kan CD's forslag medføre, at en mindre effektiv køber overtager virksomheden på sigt til skade for virksomheden og for virksomhedens medarbejdere, idet man jo så kan forvente, at virksomheden ikke kan videreføres.
Det vil ikke være til gavn for virksomheden og for et samfund, som er i en rivende og dynamisk udvikling.
Den udvikling kræver altså også, at man har sikret sig dynamiske ledere, dynamiske medarbejdere.
Det vil jo nærmest virke lidt planøkonomisk, med de ulemper vi jo så kender fra planøkonomien, hvis man godtager det forslag, som vi behandler nu. Jeg vil godt sige, at i Socialdemokratiet er vi af den opfattelse, at der absolut skal være gode vilkår for virksomhederne.
Men vi er ikke af den opfattelse, at vi skal indføre regler, der måske dybest set ikke tjener virksomhedernes tarv.
Det er på den baggrund, vi ikke kan støtte det fremsatte forslag.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-11-12:
Venstre støtter varmt CD's forslag om en udvidet succession til nære medarbejdere.
Og det bliver så defineret i beslutningsforslaget, at nære medarbejdere er en person, der har været ansat i virksomheden i mere end 5 år og har haft en arbejdsindsats på, jeg tror man taler om op imod 5 timer daglig.
Og på den måde er der så mulighed for at sænke prisen på virksomheden til gavn for likviditeten hos køberen.
Altså køberen skal så ikke betale sælgers skatter, men overtager i stedet for skattegælden.
Og det er jo klart, at prisen for succession, altså adgang til succession, er, at man får et forringet afskrivningsgrundlag og en skattegæld, der så bliver udløst på det tidspunkt, man sælger virksomheden.
Men nu er det jo sådan i virkelighedens verden, at det ikke altid er sådan, at der er et ønske om og eller måske en reel mulighed for slægtninge til at gøre brug af successionsmuligheden.
Og jeg mener også, at der med en udvidet kreds er større chance for, at man får en måske mere egnet person til at videreføre virksomheden, fordi der jo i det her tilfælde bliver tale om, at man vil lade successionsmuligheden gælde for medarbejdere, der kender virksomheden indgående.
Og til den socialdemokratiske ordførers referat fra generationsskiftebekendtgørelsen eller -betænkningen, hvor den socialdemokratiske ordfører postulerer, at subsidiet tilgår sælger og ikke køber - og det var det, der skulle være ideen i det - så er jeg sikker på, at den socialdemokratiske ordfører i hvert fald ikke i alle tilfælde har ret. For det vil da ofte være sådan, at en virksomhedsejer er meget interesseret i, at den virksomhed, han har og som måske i virkeligheden er hans livsværk, overgår til en person, som han har tiltro til kan føre virksomheden videre måske i samme ånd, som stifteren eller ejeren har haft.
Hvis jeg f.eks. vender mig imod et meget stort erhverv på Fyn, så ligger det fuldstændig klart, at væksthusgartnerierne har været inde i en voldsom strukturudvikling.
Den udvikling må forudses, så vidt jeg kan vurdere det, i hvert tilfælde at fortsætte med uformindsket styrke, medmindre der kommer nogle andre regler for generationsskifte, altså at de bliver væsentligt smidiggjort, for det er faktisk sådan, at den gennemsnitlige alder hos de her ejere - og det er jo en god indikator for et udskudt generationsskifte - er meget høj.
Men nu er det jo altså ikke kun gartnerier, der har problemer.
Der er jo i dag, så vidt det kan gøres op, ca. 91.000 danske virksomheder, der har en ejer, som er over 50 år, med en omsætning på over 250.000 kr., og jeg mener jo, at det alt andet lige er en stor fordel, at en iværksætter indtræder i en bestående virksomhed, frem for at vedkommende skal til at starte på helt bar bund.
Som sagt støtter vi i Venstre forslaget, og vi mener også, at det vil kunne bidrage til at sikre, at vi i fremtiden vil have en underskov af små og mellemstore virksomheder i Danmark. Fra Kristeligt Folkepartis ordfører, hr. Flemming Kofod-Svendsen,
skal jeg meddele, at Kristeligt Folkeparti også støtter forslaget.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-12:
Jeg vil godt slå fast over for fru Mariann Fischer Boel, at netop det punkt, fru Mariann Fischer Boel citerede fra min ordførertale, var det et citat, som jeg havde fra professor Niels Blomgren-Hansen, der tilkendegiver, at subsidiet tilfalder sælger.
Det er altså ikke kun Socialdemokratiet, der har den opfattelse.
Det er faktisk også folk, der arbejder med de her spørgsmål, der tilkendegiver præcis det samme synspunkt.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-11-12:
Så skal jeg for en ordens skyld sige, at man i Generationsskifteudvalgets rapport også har den modsatte opfattelse af den, hr. Jens Peter Vernersen giver udtryk for.
Pernille Sams (KF), 1999-11-12:
Skatteministeren gav udtryk for, at han ikke kunne se det samfundspolitiske sigte med det her lovforslag, og den socialdemokratiske ordfører, hr. Jens Peter Vernersen, var meget langt omkring for at finde sin modargumentation, helt ude i de planøkonomiske tankerækker.
Altså jeg må indrømme, at jeg synes, at det i virkeligheden er forstemmende, efter at vi i flere år har haft det her problem på dagsordenen i den danske
erhvervspolitik, at det er blevet dyrt og svært at ejerskifte virksomheder, og bunker af virksomheder vælger at stoppe og lukke i stedet for at blive ejerskiftet på grund af de meget tunge og dyre regler, vi har i Danmark, at landets skatteminister ikke kan se det samfundspolitiske sigte med et forslag som det nærværende.
Så skal jeg fortælle skatteministeren, at Det Konservative Folkeparti i hvert fald har fundet det samfundspolitiske sigte i det nærværende forslag.
Vi har også selv stillet det et par gange i forbindelse med vores finanslovforslag, og vi mener, det er et ualmindelig godt og sundt og solidt forslag at komme med, for når vi har 40.000 - som det er opgjort til - virksomheder, som har problemer med at blive ejerskiftet, og når flere af dem overvejer at lukke virksomheden på grund af de nuværende regler i stedet for at videreføre de eksisterende gode arbejdspladser, så har vi et problem.
Derfor blev der også nedsat det udvalg, som har siddet længe, og som har barslet og har været dybt uenigt om, hvad der skulle ske.
Og på en eller anden måde virker det, som om regeringen helt bevidst sylter problemstillingen og sylter konklusionen i rapporten og efter sigende endda planlægger stramninger af de økonomiske forhold ved generationsskifte.
Det kunne jo være rart, om vi i det mindste
herfra i dag, selv om Socialdemokraterne og selv om regeringen afviser det her forslag, kunne få dementeret, at der planlægges stramninger i forhold til ejerskifte af virksomheder.
Jeg synes også, at jeg har lyst til her at præcisere, at når både skatteministeren og den socialdemokratiske ordfører lagde meget vægt på, at man indtrådte i de rettigheder, som den tidligere ejer havde efter forslaget, så indtræder man jo også i de pligter, den tidligere ejer havde i relation til skattevæsenet.
Det er jo både en succession i rettigheder og pligter, og det var, ligesom om det blev forbigået i både skatteministerens og den socialdemokratiske ordførers tale.
Men Det Konservative Folkeparti synes, det er et utrolig godt forslag.
Det ligger fuldstændig på linje med, hvad vi selv har foreslået.
Vi synes også, regeringen skulle opgive sin helt monotone argumentation mod alt, der kunne føre os lidt videre i en lempelse af generationsskifteproblematikken.
Det ville gavne hele det danske samfund, og det her er et af de områder, som vi i hvert fald så vil forsøge at tage ind i finansloven og finanslovforhandlingerne, nu når Socialdemokraterne så kategorisk afviser det i forbindelse med en behandling af selve forslaget.
Men støtte fra Det Konservative Folkeparti.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-12:
Om dette spørgsmål om rettigheder og pligter, som jo også optager Det Konservative Folkeparti, vil jeg godt tilkendegive, at pligterne til at betale skatten hviler altså alene på køberen.
Så enkelt kan det altså defineres, og det er faktisk den tilstand, vi ikke vil bidrage til udvikler sig.
Hugo Sørensen (S), 1999-11-12:
En dobbeltbeskatningsoverenskomst mellem Danmark og Belgien går ud på at undgå international dobbeltbeskatning som følge af, at begge stater beskatter samme person eller selskab af samme indkomst.
Det sker typisk, når en person eller et selskab er hjemmehørende i den ene stat og modtager indkomst fra den anden stat.
Overenskomsten fordeler derfor retten til at beskatte indkomsten mellem to stater.
Endvidere er der regler for, hvordan bopælsstaten skal ophæve dobbeltbeskatningen, når begge stater beskatter samme indkomst.
Generelt medfører dobbeltbeskatningsoverenskomster, at virksomheder og personer får gunstigere vilkår i forbindelse med etablering, investering og arbejde i udlandet, end hvis sådanne overenskomster ikke foreligger.
Dertil kommer, at en dobbeltbeskatningsoverenskomst kan medføre direkte skattebesparelser for danske virksomheder. Protokollen medfører en række ændringer af den gældende dobbeltbeskatningsoverenskomst, der stammer fra 1969.
Renter, der betales fra en af staterne til en person eller et selskab i den anden stat, kan i fremtiden højst beskattes i kildestaten med 10 pct. imod tidligere 15 pct. Erhvervsmæssige renter er dog undtaget fra denne beskatning i vidt omfang.
De gældende regler medfører derimod, at pensioner vedrørende tidligere tjenesteforhold - bortset fra tjeneste for staten m.v. - og udbetalinger fra privattegnede pensionsordninger kun kan beskattes i den stat, hvor modtageren er bosat.
dansk skat af denne pension, hvor de hidtil har betalt belgisk skat.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-11-12:
Alt gør indtryk på De Radikale, men vi finder ikke desto mindre, at de foreslåede ændringer er rimelige, set i lyset af de fradrag, der er indeholdt i forslaget.
Flemming Hansen (KF), 1999-11-12:
Fra De Konservatives side er vi umiddelbart positive over for lovforslaget med de generelle kommentarer i mente, som vi fremførte under behandlingen af lovforslag nr. L 70.
Og så er jeg i øvrigt spændt på svaret til hr. Jensby.
Kim Behnke (FRI), 1999-11-12:
Ja, det er jo et lidt interessant forslag, fordi det er alt det ufarlige, ministeren har lagt ned i salen, og det har vi ingen indvendinger imod.
Men måske med en lidt anden argumentation end hr. Frank Aaens er vi da også lidt optaget af, hvordan reglerne er for pensionister, der bor i Spanien, ikke mindst når man sammenligner med de regler, der er kommet for pensionister, der bor på den anden side af grænsen, nemlig inde i Portugal, for der var det jo en disposition fra den danske regering, at man gik ind og opsagde den aftale, der var med Portugal.
Det fik altså den udløber, som ministeren ved vi har udvekslet synspunkter om gennem en lang række spørgsmål og svar i Skatteudvalget, at danske pensionister, som bor i Portugal, lige pludselig blev skattepligtige både i Danmark og i Portugal og derfor har fået deres økonomiske grundlag fuldstændig ødelagt.
Mest ubehageligt har det været at følge de mennesker, som bor i Portugal af lægelige grunde, simpelt hen fordi de har sygdomme osv., der gør, at de er nødt til at bo under et særligt klima, og som fuldstændig har fået ødelagt deres økonomi. Så har vi altså her Spanien, hvor man ikke har fået etableret en dobbeltbeskatningsoverenskomst for pensionisternes vedkommende.
Så ud fra filosofien om, at der naturligvis skal være nogle skatteregler, men at de ikke skal have tilbagevirkende kraft, vil vi da kraftigt opfordre ministeren til at få en aftale med Spanien, men så sandelig også med Portugal, sådan at der ikke er så kæmpestor forskel økonomisk på, om man bor med nogle få kilometers mellemrum på hver sin side af den portugisiske og spanske grænse.
Det er ikke noget, der er særlig godt, og da slet ikke i betragtning
Ole Stavad (S), 1999-11-12:
Jamen jeg kan love hr. Kim Behnke, at jeg vil gøre mig lige så meget umage, jeg kan, for at der bliver en ligelig behandling også mellem Spanien og Portugal. Det kan godt være, hr. Kim Behnkes og mine konklusioner
om, hvordan det skal ske, vil være forskellige, for jeg vil arbejde ihærdigt for, at vi får en yderligere justering, en ændring i forhold til den spanske overenskomst, så vi får holdt fast i det, der er det danske princip omkring forhandlingerne, nemlig at pensionerne beskattes i det land, som pensionerne kommer fra. Når det er sådan, at det ikke er med i den spanske aftale, ja, så skyldes det, at det ikke var muligt at nå til enighed på det punkt.
Når vi alligevel har ment, at det var rigtigt, at vi, om jeg så må sige, slog en streg og sagde, at så er vi kommet hertil, og så fortsætter vi diskussionen, så er det, fordi det jo ikke er en ny aftale, det er en protokol, det er et tillæg til den aftale, der er.
Og det er faktisk meget vigtigt, at vi får lavet et systemskifte fra eksemption, altså helt at se bort fra indtægten, og så til at få creditmodellen.
Derfor fremgår det også - og det er ikke mindst til hr. Jensby - af lovforslaget her, også for at sende et meget præcist signal, at det, at vi har, om jeg så må sige, taget en mellemkonklusion og fået en vigtig del, der var opnået enighed om, ratificeret og sat i værk, betyder ikke, at der er noget nyt signal fra den danske regering til de forhandlinger, vi fører i øvrigt omkring principperne for, hvem der skal beskattes af pensionerne.
Derfor var det vel sådan set lidt et svar til både hr. Jensby og også til hr. Frank Aaen.
I forhold til Portugal skal jeg kun gøre den lille bemærkning til hr. Kim Behnke, at når den danske regering opsagde aftalen, havde det ikke noget med pensioner at gøre.
Det havde at gøre med, at vi ikke kunne få en forhandling og en løsning med portugiserne, så den gamle dobbeltbeskatningsaftale ikke kunne bruges til at lave
Det var baggrunden. Vi er i øvrigt i øjeblikket i nogle ganske - tror jeg, jeg tør sige - konstruktive forhandlinger med Portugal, så jeg har en forhåbning om, at vi inden for en overskuelig fremtid kan nå et resultat dér.
Svend Aage Jensby (V), 1999-11-12:
Nu siger hr. Frank Aaen, at det vil han gerne se.
Det vil jeg også.
Så spurgte jeg også: Hvem er det, der har taget initiativet?
Det svarede skatteministeren måske på, nemlig at det var danskerne, der havde gjort det.
Men som sagt vil vi gerne se - og vi skal eventuelt nok selv få den oversat fra spansk til dansk - den aftale, der er indgået med den spanske regering om nye forhandlinger, og hvornår de nye forhandlinger skal ske.
Ole Stavad (S), 1999-11-12:
Bare det tilsagn til hr. Jensby: Hvad vi måtte have af skriftsteder om den problemstilling vil jeg i sagens natur med stor glæde stille til rådighed for både hr. Jensby og resten af Folketinget.
Hugo Sørensen (S), 1999-11-12:
Regeringen har den 19. august 1999 undertegnet en ny dobbeltbeskatningsoverenskomst med USA, der skal afløse den gældende overenskomst fra 1948.
Dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem USA og Danmark er den ældste gældende dobbeltbeskatningsoverenskomst.
Overenskomsten indeholder regler for, hvornår henholdsvis Danmark og USA kan beskatte forskellige former for indkomster, som en person, der er hjemmehørende i den ene stat, modtager fra den anden stat, og om, hvordan dobbeltbeskatning undgås.
Efter den gældende overenskomst har alene bopælsstaten adgang til at beskatte private pensioner.
I den nye overenskomst er der den væsentlige ændring, at alene kildesstaten kan beskatte private pensioner.
For Danmarks vedkommende gælder det pensioner, som er fradragsberettigede ved indbetalingen.
Personer, der bor i USA og modtager dansk pension, skal ved vedtagelsen af forslaget fremover betale dansk skat af pensionsudbetalinger fra Danmark.
For at tage hensyn til personer, der ved overenskomstens ikrafttrædelse er bosat i Danmark eller USA og allerede modtager pension fra det andet land, er der indsat en overgangsregel, der betyder at disse pensioner fortsat kun beskattes i bopælsstaten.