runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 1999-04-16:
det har man nok sikret sig fra NATO's side at de ikke får lov til.
Men jeg vil sige til hr. Melchior: Jeg forlanger ikke på nogen måde, at man ikke skal kunne begå fejl.
Vi begår selv tonsvis af fejl, så det ville det da være dumt at jeg forlangte af folk.
Men det, som jeg synes er relevant, er, at man diskuterer og lærer af sine fejl, og dér bliver vi jo bare nødt til at konstatere, at når vi forud for den sidste debat, i oktober, spurgte Udenrigsministeriet, hvilke konsekvenser man forestillede sig at aktionen ville have for flygtningene, fik vi at vide, at formodningen var, at der ikke ville ske en yderligere tilstrømning af flygtninge til Kosovas nabolande, og det viste sig jo helt klart ikke at være rigtigt, og så spørger vi bare om én ting: Hvilke konsekvenser drager man af, at man har taget fejl?
Der er som bekendt ikke noget galt i at fejle, men der er noget galt i at fremture i sine fejl.
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-04-16:
Nu må jeg indledningsvis sige til hr. Melchior, at jeg tror ikke, det hjælper at råbe, så det vil jeg afholde mig fra.
Men jeg synes, det er en utrolig svær debat, og jeg vil bare i al stilfærdighed spørge hr. Arne Melchior, om ikke også han en gang imellem kan føle sig omfavnet af tvivlens nådegave.
Og jeg synes, det er en utrolig ulykkelig og svær situation, og indimellem synes jeg, man tager lidt for skråsikkert på denne debat.
Man må som politiker tage et standpunkt, og Dansk Folkeparti har taget det standpunkt, som vores ordfører, hr. Peter Skaarup, har givet udtryk for her i dag, men jeg opfatter lidt hr. Melchior, som om han fuldstændig ved, hvordan det her problem bliver løst, og synes, det er i orden, som det kører, og det synes jeg faktisk er farligt.
Jeg synes, det er en af de sværeste debatter, vi hidtil har haft i Folketinget, i hvert fald hvad jeg kan mindes, og jeg synes, man indimellem også må være lidt ydmyg og sige: Det her er altså meget svært.
Men som politiker er man naturligvis forpligtet til at føre sine synspunkter frem, og det gør man så mere eller mindre højrøstet.
Arne Melchior (CD), 1999-04-16:
Hr. Søren Søndergaard spørger om konsekvensen af fejl.
For det første er der jo tale om en fejlantagelse, og for det andet har jeg jo brugt en hel del tid på at sige, at det er meget, meget svært at vide, hvordan en modstander, i dette tilfælde en fjende, vil reagere på de handlinger, som man selv foretager.
Men det er klart, at konsekvensen af fejl og fejlskøn må være at forsøge at gøre det bedre næste gang, men jeg ved ikke, hvem der kan handle ufejlbarligt.
Det kan være, hr. Søndergaard kan, men jeg tvivler.
Så har fru Pia Kjærsgaard ligesom hr. Peter Skaarup bemærket, at jeg måske er lidt højt gearet, men jeg ønsker altså ikke så meget at få min form diskuteret som mine synspunkter.
Og så spørger fru Kjærsgaard mig, om jeg ejer tvivlens nådegave.
Jeg har ved mangfoldige lejligheder betegnet mig selv som en stor tvivler.
Jeg er sandelig meget i tvivl.
Og fru Kjærsgaard taler imod bedre vidende - eller også må jeg råbe lidt højere, så fru Kjærsgaard kan høre det - når hun påstår, at jeg har givet udtryk for at vide fuldstændig, hvad der vil ske.
Og jeg siger ikke: Hvis det og det sker,
hvad skal vi så gøre?
Jeg har netop sagt, at jeg ikke ved, hvornår det ender, eller på hvad måde det ender.
Så skal fru Kjærsgaard da ikke komme her og påstå det modsatte: at jeg skulle have givet udtryk for, at jeg ved det hele.
Det passer ikke; det er det modsatte, jeg har sagt.
Og så skal jeg blot sige til hr. Keld Albrechtsen, at efter min bedste viden - og jeg tror, det er en rigtig viden - har Prodi ikke benyttet udtrykket europahær. Han har talt om en fælles hær, men han har ikke brugt udtrykket europahær.
Men bortset fra det er CD jo helt parat til dét.
Vi ønsker da, at Danmark skal deltage i EU's militære samarbejde.
Det skal der ikke herske nogen tvivl om, så det er da ikke noget nyt.
Det er i øvrigt ikke det, der er til genstand for debatten her i dag.
Peter Skaarup (DF), 1999-04-16:
Hr. Arne Melchior var under debatten inde på - jeg tror, jeg citerer rigtigt - at Dansk Folkeparti har i dag malet sig ned i et mørkt og ensomt hul.
Så er det jo, jeg lige vil minde hr. Arne Melchior om, at vi faktisk er sammen med CD om et forslag til vedtagelse her i dag, som går ud på, at konflikten skal løses ad forhandlingernes vej, og at man skal sikre, at flygtningene kan vende tilbage til det område, som de kommer fra, og at man skal sørge for, at Rusland bliver udpeget som en vigtig partner i løsningen af konflikten.
Så det kan da godt være, at hr. Arne Melchior er blevet bibragt den opfattelse, men rent faktisk er det tanken med det forslag, der formentlig bliver vedtaget lidt senere i dag, og som regeringspartierne og bl.a. Dansk Folkeparti står bag, via tre punkter at forpligte regeringen til at arbejde i denne retning.
Og der står altså ikke noget om militære midler eller landstyrker, eller hvad det ellers er, hr. Arne Melchior har argumenteret for her i dag.
Og så vil jeg afslutningsvis lige bore lidt mere i hr. Arne Melchiors holdning til landkrig:
Jeg har hørt hr. Arne Melchior sige flere gange i medierne og også her i dag, at vi skal være parate til at deltage i en landkrig, og derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Arne Melchior: Fastholder hr. Arne Melchior ikke det?
Søren Søndergaard (EL), 1999-04-16:
Jamen det spørgsmål, der rejser sig, er: Hvor lang tid vil hr. Arne Melchior støtte luftkrigen?
Vil hr. Arne Melchior støtte luftkrigen, til den sidste kosova-albaner er uddrevet af Kosova, til vi har et Kosova uden kosova-albanere og alt, hvad der er tilbage af kosovaalbanere i dag, ligger fem fod under jorden?
Er det logikken i hr. Arne Melchiors synspunkt?
SF og Enhedslisten har fremlagt et klart alternativ.
Vi fremlagde det for 10 år siden, vi fremlagde det for 5 år siden, og vi fremlægger det også i dag, og det hedder: Vælt Milosevic gennem støtte til den demokratiske og antinationalistiske opposition!
Det forslag har vi ikke fået flertal for, men vi arbejder videre for det.
Er det forslag virkelig fuldstændig uacceptabelt set gennem hr. Arne Melchiors briller?
Er det kun den totale krig, der er redskabet, selv om det desværre viser sig, at resultatet af denne krig indtil videre har været det stik modsatte af det, man påstod var hensigten?
Per Stig Møller (KF), 1999-04-16:
Fru Pia Kjærsgaards spørgsmål til hr. Arne Melchior
vil jeg godt følge op med et spørgsmål til hr. Arne Melchior: Jeg forstår, at fru Pia Kjærsgaard er meget i tvivl, og jeg kan også konstatere, at Dansk Folkeparti er så meget i tvivl, at man har valgt at dobbelttjekke, så man er både for og imod forslaget til vedtagelse, og al den tvivl betyder jo i virkeligheden, at vi ikke aner, hvor Dansk Folkeparti står i dag. Det er jo sådan, at hvis man tvivler - og det skal vi alle gøre - så skal man ende med at tage en beslutning.
Det går jeg ud fra at vi er enige om, og det forstår jeg også at hr. Arne Melchior har gjort, og den beslutning har så været at gå ind for et selvstyrende Kosovo.
Og når man har truffet den beslutning, må man også ville midlerne, og midlerne er og har altså været luftbombardementer, og de kan så på et eller andet tidspunkt til sidst i fasen betyde, at man må indsætte landtropper for at sikre, at flygtningene kan vende tilbage.
Det går jeg også ud fra at vi er enige i: Har vi sagt a, må vi også sige b.
Så vil jeg godt spørge hr. Arne Melchior: Når man så på et eller andet tidspunkt er rede til at sætte landtropper ind for at sikre, at flygtningene kan vende tilbage til et selvstyrende Kosovo, er hr. Arne Melchior så ikke enig i, at vi skal opfordre NATO til at forberede landtropperne nu, således at Milosevic ikke ved, hvornår han kan møde dem? Jeg er nemlig enig med hr. Arne Melchior i, at han aldrig skal vide, hvornår han møder dem.
Men så er det vel også bedre, at vi begynder at forberede dem, så han kommer i tvivl om, hvornår han kan møde en forstærket NATO-indsats.
Arne Melchior (CD), 1999-04-16:
Det er der jo adskillige af talerne under de korte bemærkninger der har dokumenteret.
Han har jo været heroppe mange gange
, og han har slet ikke levet op til den. Det var derfor, jeg sagde, at han havde gravet sig ned i et mørkt hul, ikke fordi han er af en anden mening end jeg, for det har man da lov at være, men man kan bare ikke have begge meninger samtidig: stå som medforslagsstiller til en tekst og så sige cirka det modsatte heroppefra.
Om jeg har sagt, at landkrig er nødvendig?
Næ, det har jeg ikke sagt; jeg har sagt, at den
kan blive nødvendig, men at jeg ikke ved, om den bliver det.
Så længe det er nødvendigt.
Der er ingen vej tilbage.
NATO og vi og menneskerettighederne må ikke tabe den sag, for så ligger der sorte tider forude.
Endelig spørger hr. Søren Søndergaard, om jeg synes, det er uacceptabelt at vælte Milosevic indefra.
Næ, i 1930'erne og i begyndelsen af 1940'erne var vi også mange, der var enige om, at det tyske folk og det italienske folk og det japanske folk ville vælte deres voldsherskere indefra.
Det skete bare ikke, og jeg ser heller ikke nogen udsigt til, at det vil ske i Serbien.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-04-16:
Hr. Arne Melchior mener ikke, at Romano Prodis planer er en del af debatten her i dag, men det var nu CD's formand, der rejste spørgsmålet om EU's rolle, og det er faktisk et relevant spørgsmål, for hvad kommer der ud af denne diskussion i EU?
Der kommer jo det ene forslag efter det andet om, at EU skal have sin egen militære rolle at spille.
Det står Romano Prodi jo desværre ikke alene med; det er også ideer, der i øjeblikket fostres i den tyske regering og i den franske regering osv.
Og derfor kunne jeg egentlig godt ønske mig, at vi på et eller andet tidspunkt også kunne få ministerens svar på, hvad den danske regerings holdning er til de planer, som Prodi har fostret, og som mange regeringer jo støtter, nemlig at hele denne tragiske situation, hvor man ved at gå ind med en militær aktion har forkludret situationen totalt i det tidligere Jugoslavien, nu skal bruges som anledning til at indføre en militær dimension i EU.
Peter Skaarup (DF), 1999-04-16:
Jeg vil lige sige til hr. Arne Melchior: Det er da rigtigt nok, at man i en krigssituation måske ikke skal afskrive nogen muligheder.
Og det kan godt være, at den er det, men statsministeren har faktisk afskrevet den mulighed flere gange i forbindelse med debatten om det her.
skal arbejde for, at Forbundsrepublikken Jugoslavien snarest efterlever de krav, der er formuleret af det internationale samfund med udgangspunkt i resolution 1199 fra FN's Sikkerhedsråd, og at der snarest indledes forhandlinger om en varig politisk løsning, der må indebære selvstyre for kosovoalbanerne, at Rusland skal fastholdes som en vigtig partner, og at den humanitære indsats skal ydes i nærområdet.
Derfor er der altså ikke nogen modsætninger.
Det, som Dansk Folkeparti hele tiden har fremhævet i debatten at vi vil, står i denne vedtagelse
, og derfor kan jeg ikke forstå, hvorfor hr. Arne Melchior ikke længere er stolt af, at vi er sammen om den vedtagelse.
Arne Melchior (CD), 1999-04-16:
Mine udtalelser var ikke og kan ikke med rette fortolkes som en kritik af statsministeren.
Og jeg ønsker sandelig ikke landkrig, selv om jeg faktisk er uddannet til krig.
Jeg var soldat i den danske brigade i Sverige og blev uddannet til at være med til at befri Danmark, men var der nogen, der var taknemlig for, at jeg ikke kom i krig, var det faktisk mig og sikkert mange andre.
Så det er da ikke noget, jeg ønsker.
Men jeg var da nødt til at forberede mig på det, så jeg kunne gøre min pligt i den givne situation. Og hr. Søren Søndergaard kan da godt have ret i, at ifølge den tekst, han har givet sin forespørgsel, om den sikkerhedspolitiske situation i Europa, er det ikke irrelevant at tale om EU's forhold til det militære, men dér ved hr. Søndergaard og alle andre jo udmærket, at CD ønsker samtlige de danske EU-forbehold ophævet, herunder det forsvarsmæssige - ikke således at en EU-militærorganisation skal træde i stedet for NATO, men således at den kan være en nødvendig og integreret del af NATO. Det er da kendt stof.
Det er vi selvfølgelig for, og vi glæder os til, at det sker, og jeg er overbevist om, at det ikke varer så mange år, før der vil være et kæmpe flertal for det i den danske befolkning, for der er allerede nu flertal for det, ikke mindst i lyset af de begivenheder, vi oplever i disse uger.
Helle Degn (S), 1999-04-16:
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at udtrykke glæde over, at så mange partier bakker op om regeringens håndtering af konflikten, og understrege, også bare for en klarheds skyld, at vi er villige til at følge den plan, som NATO har lagt frem, og holde ved.
Det er et utrolig vigtigt signal at få sendt, ikke alene til den danske befolkning, men også til dem, som vi udøver og udfører denne aktion sammen med.
Vi er villige til, hvis der fortsat skønnes at være behov for luftbombardementer, at følge det, så længe det skønnes nødvendigt, og vi er villige til, når vi engang langt henne i forløbet kan se det formålstjenlige i at finde en femte, syvende fase, så at kunne gå ind i en diskussion om at bruge troppedeployering, men det er ikke tidspunktet endnu, og derfor er vi villige til solidarisk at følge den plan, som de allierede sammen med NATO opererer ud fra.
Jeg vil gerne glæde mig over enigheden, også blandt de øvrige lande, altså de allierede landes regeringers enighed.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at afvise Enhedslistens forslag til vedtagelse.
Jeg havde håbet, at SF havde fundet sine egne ben under processen, så man havde haft evnen til at tegne et lidt klarere billede, en lidt klarere linje i sin stillingtagen.
Også her vil jeg benytte lejligheden til at afvise SF's eget forslag til vedtagelse, som efter vores skøn ikke giver den fornødne sikkerhed for, at en fredsproces vil kunne implementeres.
Afsluttende må jeg glæde mig over den meget stærke folkelige reaktion, som er en opmuntring, er jeg sikker på, for alle dem, som ønsker at gøre en indsats, og som ikke bare vil se passivt på efterkrigstidens største og værste humanitære katastrofe i Europa.
Vi er nu vidende om, at en million mennesker er fordrevet inde i Kosovo, nogle af dem er kommet ud.
Vi har aldrig været vidne til en større humanitær katastrofe i Europa.
Socialdemokratiet glæder sig over nu, at stats-, udenrigs- og forsvarsministeren med denne her debat som baggrund kan signalere, at Danmark fortsat står bag de politiske og militære aktioner, som man i situationen skønner er nødvendige, og som der kan opnås enighed om blandt de 19 lande.
Arne Melchior (CD), 1999-04-16:
Nu har hr. Peter Skaarup i et flertal af sine mange indlæg her i dag sovset rundt i, hvad regeringens politik vil være i en given, på nuværende tidspunkt ikke kendt situation, og jeg er drønskuffet over, så banalt hr. Skaarup kan bruge sin tid her, så banal han kan være, for vi har en kompetent udenrigsminister, og selvfølgelig agter han da ikke, drømmer han da ikke om at svare hr. Skaarup på, hvad regeringens politik vil være i en given situation.
Jeg ved ikke, hvad det er, hr. Skaarup leger her.
Det er jo ikke en sandkasse.
Hr. Skaarup har jo en stol i Det Udenrigspolitiske Nævn.
og hvorfor har vi Det Udenrigspolitiske Nævn, hvor der forhandles for lukkede døre?
Fordi man ikke er så blød i bolden, at man står her og meddeler offentligheden og sine modstandere, hvad man eventuelt vil gøre i en given situation.
Det har vi Forsvarskommandoen og forsvarsministeren til, og så skal hr. Skaarup nok få besked i rette tid.
Svend Aage Jensby (V), 1999-04-16:
Nu har jeg flere gange forsøgt at få en stillingtagen fra hr. Peter Skaarup med hensyn til spørgsmålet om den implementeringsstyrke, som udenrigsministeren også i sit andet indlæg var inde på, og det er nok forgæves at spørge
igen, men så vil jeg tage den sidste pind i vedtagelsen.
Dér står, »at den humanitære hjælpeindsats under UNHCR's ledelse fortsættes med henblik på snarlig hjemvenden af flygtninge til Kosovo.«
Hvis der nu i den pind ligger - og det gør der - at det kan blive nødvendigt for Danmark midlertidigt at tage imod nogle flygtninge, for at de senere kan vende hjem til Kosovo, når en implementeringsstyrke er indsat, kan hr. Skaarup så stadig væk stemme for vedtagelsen? For sådan fortolker vi det i Venstre: at det kan blive nødvendigt midlertidigt i Danmark at hjælpe Makedonien og de øvrige lande ved at få nogle flygtninge herop. Kan vi få en klar melding på det spørgsmål?
Peter Skaarup (DF), 1999-04-16:
Det må dog være rimeligt, at vi får lov til dét.
Men jeg mener, at regeringen har ført en slingrekurs, og det er der jo også andre partier herinde der har påpeget, idet regeringen fra starten har sagt, at vi måske skal deltage i en landkrig, og senere har sagt, at det skal vi ikke, og for et par dage siden sagde statsministeren så, at det skal vi alligevel.
Flygtningesituationen er også gået frem og tilbage: På et tidspunkt skulle vi ikke modtage nogen i Danmark, så skulle vi modtage nogle, og nu skal vi tilsyneladende ikke modtage nogen. Regeringens meldinger på det her område har været meget forvirrende.
Endelig til hr. Svend Aage Jensby, og det handler netop om det: Hr. Jensby og Venstre mener åbenbart nu, at den sidste pind i denne vedtagelse, hvor der står, »at den humanitære hjælpeindsats under UNHCR's ledelse fortsættes med henblik på snarlig hjemvenden af flygtninge til Kosovo«, skal kunne tolkes i retning af, at vi eventuelt via en særlov eller på anden vis skal tage imod mange tusinde flygtninge i Danmark.
Det er ikke vores tolkning, og den tolkning kan man ikke læse ud af det her, for der står udtrykkeligt, at det er »med henblik på snarlig hjemvenden af flygtninge til Kosovo« fra nærområdet.
Og UNHCR har meddelt, at der i øjeblikket ikke er brug
for at tage imod flygtninge i Danmark, og grunden til dét er måske, at vi er nogle partier herinde, der har presset på for netop at fortælle, at i modsætning til, hvad der var situationen i Bosnien, hvor vi lavede bosnierloven for 20.000 flygtninge, som nu har permanent asyl i Danmark, er det altså vigtigt, at vi klarer den situation i nærområdet.
Og i forbindelse med samtalerne om vedtagelsen har vi selvfølgelig også ønsket, at det blev den formulering, og den er blevet sådan, og det er vi glade for, og derfor kan vi også støtte vedtagelsen her i dag.
Mimi Jakobsen (CD), 1999-04-16:
Jeg er af gode grunde afskåret fra at stille spørgsmål til hr. Søren Søndergaard, så jeg vil stille et spørgsmål til hr. Arne Melchior, og jeg vil spørge hr. Melchior, om hr. Melchior er enig i, når vi nu taler om fejlvurderinger og bagklogskab - so what? - at den største fejlvurdering, der i dag bidrager til bombardementerne, er, at de store medlemslande i EU ikke i tide kunne finde ud af at tale med én stemme og sige til Milosevic: Det her finder vi os bare ikke i, og for det andet, at selv lille Danmark jo knap kan påstås at have været særlig hjælpsomt, for i de selv samme år vedtog vi et forbehold, for vi skulle endelig ikke have mere union, og vi skulle endelig ikke have et stærkere og mere forpligtende udenrigspolitisk og forsvarspolitisk samarbejde.
Jeg vil gerne høre hr. Melchiors mening om den sag.
Arne Melchior (CD), 1999-04-16:
Tak til hr. Frank Dahlgaard.
Ja, det er gået Kosovos befolkning ilde under denne aktion.
Men hvordan gik det tyskerne under de allieredes bombardementer i 1943,1944 og 1945?
Da tyskerne foretog raids mod London i 1942 og Hitler skreg: »Wir werden die englischen Städte ausradieren« - vi vil udradere de engelske byer - sagde Churchill i Underhuset: »For hver engelsk by der bliver udraderet, vil vi udradere syv tyske byer.«
Det sagde han, og det gjorde man tillige på vore vegne, og det skabte ulykke, og der var mange anstændige, uskyldige, menneskekærlige tyskere, som det gik
ud over, men det var altså nødvendighedens gerning, belært af fortiden.
Men selvfølgelig er jeg da enig med fru Frahm i, at vi skal lukke vores grænser op på en helt anden måde, end vi gjorde dengang, men det skal vi jo diskutere senere på dagen, hvis ikke det bliver i nat.
Det er da klart, at vi skal opføre os bedre, end vi bl.a. her i landet gjorde i 1930'erne, men det er vi også godt på vej til.
Hr. Søren Søndergaard vil gerne have en definition på begrebet bagklogskab.
Den skal jeg give ham, og jeg kan bare tage den syvende pind i forslaget til vedtagelse
Ja, det har der nok været en fejlvurdering af.
And so what?
Skulle det af den grund ikke gøres?
Vi ved jo ikke, hvordan modparten reagerer over for det, vi gør.
Vi kender jo ikke fjendens næste træk, og selvfølgelig har man da lov til at tage fejl.
Det er jo altså mennesker, der er ved værket.
Og hr. Søndergaard talte om syndsforladelse.
Jeg tror, at både NATO og alle vi andre kan få syndsforladelse for den slags fejlskøn, for vi har ikke den glaskugle, hvori vi kan forudse, hvad denne og andre handlinger vil føre til hos bisser og forbrydere som Milosevic.
Holger K. Nielsen (SF), 1999-04-16:
Jamen jeg vil godt lige komme med en generel kommentar i forlængelse af denne her debat, og det er, at jeg synes, der er sådan en del dobbeltmoral i al den her snak om selvstændighed for Kosovo.
Hvor er man henne, når man taler om kurdernes situation? Vi ved udmærket godt, at der er en tilsvarende undertrykkelse af det kurdiske mindretal i NATO-landet Tyrkiet.
Hvornår har vi hørt hr. Per Stig Møller tale om, at man skal bombe Tyrkiet for at tvinge tyrkerne til at overholde kurdernes rettigheder?
Hvad med palæstinenserne?
Hvem er det, der konsekvent har støttet deres kamp for både selvstyre og også deres egen stat?
Er det de borgerlige partier, som her i dag puster sig op og taler om Kosovos selvstændighed?
Nej, det er det ikke, det er venstrefløjen, der konsekvent har gjort det.
Så jeg vil sige, at i hele debatten om selvstyre, selvstændighed, mindretalsrettigheder synes jeg, at det er betegnende, at her har man fundet en sag, og den har efter min vurdering meget at gøre med, at det er NATO, der skal involveres.
Der har man fundet en sag, som man kører sig op på alle de andre steder, hvor NATO har meget i klemme, f.eks. i NATO-landet Tyrkiet, der fuldstændig på tilsvarende vis undertrykker kurderne, som vi har set her.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-04-16:
Jeg må sige, at jeg er dybt imponeret over den klogskab, som hr. Skaarup har lagt for dagen her i sin ordførertale.
Ikke bare bagklogskab, men også klogskab og kundskab på det militære område.
Og det til trods for at hr. Skaarup ikke har været soldat.
Hr. Skaarup ved præcis, hvordan det fungerer, hvor meget effekt bomberne har og rykker rundt med tropperne og ved bare det hele.
Jeg vil spørge hr. Skaarup, om han er at finde her i aften nede på Rådhuspladsen, hvor der skal demonstreres med fakler i hænderne, ikke for menneskerettighederne, ikke for frihed, men for fred.
Vil hr. Skaarup være blandt de såkaldt nyttige idioter, der vil have fred for enhver pris, også selv om prisen er friheden for folk og de mest elementære menneskerettigheder?
Tom Behnke (FP), 1999-04-16:
Jeg synes simpelt hen, at det er for dumt af hr. Peter Skaarup.
Hr. Peter Skaarup har både i sine korte bemærkninger, som der har været mange af, og også i sit ordførerindlæg i den grad kæmpet for at skabe usikkerhed, usikkerhed om, hvor Danmark står henne. Den væbnede konflikt er i gang.
Og hvad enten man kan lide det eller ej, så gælder det nu alt andet lige om, at vi står sammen om, at man så gennemfører den operation. Vi taler om international politik; vi taler om storpolitik.
Det, der er det vigtige, er, at vi står sammen, og vi lader NATO gøre det, som er nødvendigt.
Og man må spørge Dansk Folkeparti: Er Dansk Folkeparti med, eller er Dansk Folkeparti ikke med?
For hvis Dansk Folkeparti ikke er med, hvorfor er Dansk Folkeparti så medforslagsstiller til det forslag til vedtagelse, der skal stemmes om senere?
Det kan undre mig ganske alvorligt.