runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2002-04-18:
Jeg må indrømme, at jeg stadig ikke forstår, hvorfor hr. Anders Samuelsen viser denne fine omsorg for debatten i dag, når hr. Anders Samuelsen og Det Radikale Venstre ikke vil stemme for forslaget.
Hvis man var arg modstander af Kina og ville være indstillet på at støtte forslaget, kunne jeg forstå, at man havde en fornuftig indgang til denne debat, men hvis man bare er modstander af forslaget, kan jeg ikke se fornuften i det. Grundlæggende mener jeg, at vi løbende må gøre regeringen opmærksom på, hvis der kan skabes et flertal uden om regeringen, og derfor synes jeg, det er vigtigt, hvad Det Radikale Venstre mener, og hvad Socialdemokratiet mener.
Hvis de to partier vil være med, er der det flertal.
Jeg synes også, at hr. Anders Samuelsen kommer let uden
om den situation, der var for bare et halvt år siden, hvor Det Radikale Venstre sad i regering. Hvad gjorde Det Radikale Venstre i EU-regi?
Man siger, at vi skal være enige med de andre EU-lande, men hvad gjorde Det Radikale Venstre i EU-regi for at fremme muligheden for enighed om, at Taiwan kunne få observatørstatus, da de sad i regering?
Mig bekendt ingenting.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-18:
Nu vil jeg sige til hr. Søndergaard, at jeg beklager, at tiden ikke levnede mig mulighed for at svare på alle spørgsmål.
Men jeg vil da gerne starte med hr. Søndergaard og sige, at der faktisk findes mange forretninger, som gerne vil have folk ind i deres butik, altså ind i deres virksomhed.
Jeg tror, at en del af den kunst, vi her taler om, bliver der mulighed for for ganske almindelige mennesker - hr. Søndergaard og jeg - at se og nyde.
Men derudover vil jeg sige noget om fremsættelsestidspunktet.
Det skulle have været fremsat før påske, men der kom en påske i vejen.
Vi beklager den lille udsættelse.
Så vil jeg sige, at sagen her jo er finanslovfinansieret, så der er ingen problemer i det. Hr. Homann siger, at det her ikke er i overensstemmelse
med reglerne for god afskrivningsskik
Jeg vil ikke gå ind i den teoretiske diskussion, for det kan man sige meget om.
Man kan se på mange lovforslag i tidernes løb.
Jeg vil bare nævne her, at da den tidligere regering skulle lave et forslag, så brugte den jo også skattereglerne.
Men o.k., sammenligningen med rødvin køber jeg ikke.
Jeg vil derimod gerne medgive, at selvfølgelig giver det her en meromkostning, når det drejer sig om administration og kontrol, det gør det da.
Men det er den pris værd, og vi har altså valgt at ville betale den pris for at få mere kunst på danske arbejdspladser.
Jeg beklager, at SF af alle partier er det, som ikke er med til at fremme kunsten på danske arbejdspladser, det må jeg sige.
Jeg er overrasket over, at man kan høre et sådant udsagn fra SF's repræsentant.
Så til hr. Sass Larsen: Jamen det er, som jeg nævnte det.
Og én af dem drejer sig jo om, at man skal kunne identificere det enkelte kunstværk helt nøjagtigt, for at det kan nyde godt af det her system.
Endelig til hr. Samuelsen: Jo, det giver lidt mere bøvl, det gør det.
Så spørger hr. Samuelsen om, hvor man så i øvrigt har tænkt sig at skære ned på bøvlet.
Det kunne jeg holde et langt foredrag om, men jeg skal bare indskrænke mig til nogle ganske enkelte bemærkninger: momsforslagene f.eks.
Vi har fremsat tre momsforslag.
31.000 virksomheder er ikke længere stillet over for et krav om at føre momsregnskab, efter vi har løftet momsgrænsen fra 20.000 kr. til 50.000 kr.
Det var bare et enkelt eksempel.
Jeg kunne nævne en stribe andre tilsvarende eksempler
, og der skal ikke herske nogen som helst tvivl om, at hr. Samuelsen også i kommende folketingssamlinger vil se mere af den slags fra denne regering.
Vi er optaget af at lette administrationen og forenkle vores system, ingen diskussion
om det.
Men en gang imellem må man gå en lille smule på akkord med sine synspunkter og sige: O.k., det er et formål, som vi ønsker at fremme, og der vil vi altså bruge de regler, som afskrivningsloven nu giver mulighed for.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-18:
Jeg vil godt takke ministeren for svaret om de åbne arbejdspladser.
Det vil bestemt blive afprøvet, når tusindvis af mennesker vil vælte ind på forskellige arbejdspladser for at få lov at se den kunst, de har betalt med deres egne penge.
For det er jo noget helt andet med den kunst, man køber for sine egne penge og putter i sit eget hjem.
Der kan man sige, at der kan man holde døren lukket.
Men det er selvfølgelig fuldstændig rimeligt, at skatteyderne, når det er skatteyderne, der har betalt kunsten, så også får adgang til den.
Ellers er det jo næsten ekspropriation og grundlovsbrud, og hvad ved jeg.
Men så var der to spørgsmål, som jeg ikke fik svar på fra ministerens side.
Det ene var det dér med fremsættelsestidspunktet, altså hvad det var, der gjorde, at det ikke blev fremsat inden den 1. april.
Og det andet er, hvor provenutabet på det her forslag skal komme fra i år, næste år og næste år igen.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-04-18:
Så jeg skal bare stille et enkelt.
I det her lovforslag siger man, at det alene er førstegangskøb af kunst, som kan afskrives efter forslaget.
Så er det jo, at begavede mennesker siger: Hvordan skal man bevise det?
Hvordan skal man kontrollere det?
Så er det, at jeg udbeder mig skatteministerens umiddelbare indsigtsfulde bud på, hvordan man lige præcis løser det her problem, for ellers ender vi jo med at vedtage en lov her, hvor vi igen åbner en ladeport for misbrug, og det kan da ikke være meningen.
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-18:
Jeg har forstået, at et af skatteministerens klare mål er at få forenklet vores skattesystem og få større gennemskuelighed og dermed forhåbentlig også færre kontrolinstanser.
Ved skatteministerens første bemærkninger efter ordførerne fik vi læst op - 5 minutter tog det vel næsten - hvilket kontrolsystem der skulle sikre mod misbrug på det her område for at få lov til at udbetale måske 30 mio. kr. om året.
Mener skatteministeren, at det her på nogen måde bidrager til et enklere skattesystem, og hvis det ikke er tilfældet, hvornår får vi så nogle bud på, hvordan man kan forenkle, eller er det i øvrigt totalt forhindret af skattestoppet, når det kommer til stykket?
Forenkler dette her noget som helst, eller gør det bare det hele meget mere uigennemskueligt?
Ja eller nej?
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-18:
Den socialdemokratiske ordfører havde meget travlt med at sikre, at alle fik noteret hans spørgsmål ned.
Jeg kan i hvert fald konstatere, at den socialdemokratiske ordfører ikke fik noteret det spørgsmål, jeg stillede til ham, men det får vi måske svar på lidt senere.
Om der indføres demokrati på arbejdspladsen?
Jamen det er altså ikke et forslag, som ændrer på alt muligt.
Men det er jo sådan - og det tror jeg også hr. Sass Larsen giver mig ret i - at man på en lang, lang række af landets arbejdspladser har kunstudvalg, grupper af mennesker, som er meget optaget af, hvordan udsmykningen skal være, osv. Jeg er overbevist om, at den interesse vil stige på grund af dette forslag, så jeg tror, der er særlig grund til at understrege den forundring, jeg nævnte i mit første indlæg - en forundring over, at et parti, som ellers burde interessere sig for miljøet og livet på arbejdspladserne, ikke er med, når det endelig gælder.
Hr. Søren Søndergaard spørger, om der skal være fri adgang for alle til at komme på arbejdspladserne.
Det tror jeg nok vil være at gå lige lovlig vidt, men når det gælder en lang række af de virksomheder og arbejdspladser, vi her taler om, er det jo ikke sådan, at vi i Danmark har lukkede arbejdspladser i den forstand.
Der er mange, hvortil der er offentlig adgang osv., så jeg tror ikke, at det i sig selv giver særlige problemer.
Så spørger hr. Homann, om det nu også er den rigtigste måde at bruge afskrivningsreglerne på.
Det kan man jo have mange forskellige opfattelser af, men her er altså tale om, at vi tager et skridt til gavn for kunstudviklingen i Danmark, og det har selvfølgelig også administrative omkostninger, ingen diskussion om det.
Men i regeringen har vi altså valgt at sige, at vi er parate til at betale den omkostning, som det indebærer at være med i den udvikling, vi her lægger op til.
Jeg kan da godt se, at vi på en række områder vil opleve, at her er der en pris, der skal betales.
Men det er altså en pris, vi har valgt at betale, og igen føler jeg mig overbevist om, at sammenlignet med den nuværende situation er der ingen diskussion om, at forslaget vil give mere kunst på danske arbejdspladser til glæde for den arbejdende befolkning.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-04-18:
Ja, jeg skal bede skatteministeren om at notere ned.
Foreningen har nemlig et par kritiske bemærkninger, fordi de vurderer, at der vil komme mange tvister om, hvad kunst er.
Det andet er, at begrænsningen i forbindelse med førstegangskøb vil betyde en administrativ byrde for såvel sælgerne som køberne af kunsten, idet der skal sikres dokumentation for, at der er tale om et førstegangskøb.
Kunne skatteministeren måske berolige mig ved at sige, hvordan han har tænkt sig, at man skal definere de ting?
Nu har ministeren nogle gange brugt det argument, at befolkningen får indflydelse, og jeg forstod også på hr. Søren Søndergaard, at han spurgte lidt om det.
Når det nu er virksomhederne, der træffer beslutning om, hvorvidt virksomhederne vil købe kunst, er der så automatisk indbygget et krav om demokrati på arbejdspladsen i forslaget?
Får medarbejderne mulighed for at få nogen indflydelse, eller er det den administrerende direktør, der træffer valget?
Det er jo ikke normalt at sammenligne befolkningen med direktører. Der er også noget andet.
Skatteministeren så jo ret snedig ud, da han garanterede mig for, at der var indbygget en hel del kontrolting i forslaget, og at det ikke ville gå så galt.
Nu skal du høre efter, hr. skatteminister, for du skal notere ned, så du kan huske at svare på det her.
De har nemlig...
Morten Homann (SF), 2002-04-18:
Jeg hørte i skatteministerens opsamling, at dette forslag kun skal betragtes som et supplement til den øvrige kulturpolitik, og jeg citerer: »Det er jo ikke sådan, at vi fjerner kunststøtten.«
Derudover vil jeg sige, at efter min opfattelse er der ikke noget i vejen for at bruge skattesystemet i kulturpolitikken.
Men jeg vil godt have skatteministeren til at bekræfte, at han opfatter dette forslag som noget, der giver mere gennemskuelighed i skattesystemet.
Jeg har svært ved at se, hvordan det kan ske, men mener skatteministeren, at det giver mere gennemskuelighed?
Jeg vil også have skatteministeren til at kommentere: Mener skatteministeren, at det er en ordentlig måde at bruge afskrivningsbegrebet på, når man ikke tager hensyn til, om der sker en egentlig værdiforringelse?
Og betyder det, at vi snart skal se et lovforslag fra ministeren om, at man også skal kunne afskrive fransk rødvin?
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-18:
Tre spørgsmål til skatteministeren.
For det første står der i fremsættelsestalen, at lovforslaget af hensyn til den politiske afklaring ikke kunne fremsættes inden den 1. april 2002.
Det vil jeg godt bede skatteministeren redegøre for.
For det andet står der i bemærkningerne til lovforslaget, at kunst på arbejdspladsen vil øge befolkningens adgang til den nyeste kunst, og derfor kunne jeg godt tænke mig at høre: Ligger der fra skatteministerens side planer om, at man skal give befolkningen adgang til arbejdspladserne? De fleste arbejdspladser plejer jo at være aflåste og kun tilgængelige for den lille befolkningsgruppe, der arbejder på dem.
Jeg ved ikke, om der er nogle tanker om, at man skal give adgang til arbejdspladserne for hele befolkningen, så befolkningen kan nyde det, den er med til at betale, eller om den skal betale uden at nyde.
Generelt synes jeg, det er en dårlig idé, at folk skal sættes til at betale noget, de ikke får noget for.
Hvor skal det komme fra i år og næste år og næste år igen?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-18:
Først til hr. Søren Søndergaard: Det skal nok passe, at jeg er for dårlig til at købe kunst, men med hensyn til om det er købt for dyrt, vil jeg sige til hr. Søren Søndergaard, at man kan købe meget, dejlig dansk kunst, som er betydelig billigere end gedigne, dansk designede møbler for eksempel.
Det kan man.
Og det er ikke investeringskunst.
Det er kunst, vi hænger op, fordi vi kan lide det, fordi det er gode dekorationer, de inspirerer os, de udfordrer vores tankevirksomhed osv.
Det er ikke bare den brølende kronhjort eller skovsøen eller de flyvende ænder, for dem har vi ikke.
Men jeg tror ikke, at ret mange danskere køber kunst som en investering, så dummer de sig i hvert fald.
De allerfleste kunstkøbere i Danmark køber sådan almindelig og ganske udmærket kunst.
Sådan er det.
Så til den socialdemokratiske ordfører med hensyn til at købe fransk kunst - jeg ved nu ikke, hvorfor fransk kunst skulle være mere investeringssikker end dansk, det er det jo ikke absolut, men altså udenlandsk kunst - og så afskrive på det.
Jamen, vi afskriver jo også på erhvervsbygninger, selv om de ikke mister deres værdi, og så beskatter vi genvundne afskrivninger, når vi sælger dem, og sådan skal det også være med kunsten.
Det synes jeg er helt fint.
Jeg synes, det er helt fint at få kunst ind i virksomhederne.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-04-18:
Sådan som jeg kunne forstå ordføreren, var han egentlig enig i, at det rent teknisk er et fuldstændig håbløst forslag, men han har alligevel tænkt sig at støtte det, fordi han synes, det var lidt godt for kulturen.
Var det så egentlig ikke bedre, at man brugte pengene direkte til danske kunstnere, hvis det nu er det, vi har som formål med dansk kulturpolitik?
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-18:
Hvis hr. Ole M. Nielsen har kunst hængende derhjemme, der taber 25 pct. om året i værdi, så er jeg skuffet over hr. Ole M. Nielsen, for så er der jo kun én ting at sige til det, og det er, at så er det stykke kunst betalt alt for dyrt.
Så er der jo givet alt for meget for det.
Så skulle det være solgt meget billigere.
Men vi er fuldstændige enige i det principielle, som jo også blev sagt her, nemlig at man havde noget hængende, fordi man kendte kunstneren, der havde solgt det.
Den slags vil der blive masser af med det her forslag, så vi er sådan set fuldstændig enige i, at det er et elendigt forslag.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-18:
Nej, den slags kunst har jeg hængende hjemme på min væg.
Det er kunst, som vi godt kan lide.
Det er kunst, der er kommet til at høre til i vores hjem gennem de mange år, vi har haft det.
Der er noget, der har hængt der helt fra starten, og som er en integreret del af vores hjem, men det har ingen handelsværdi.
Når vi smider det ud, ved vi ikke, om vores børn gider have det, ellers havner det i en genbrugsbutik.
Sådan er det med masser af dansk kunst, som kan være udmærket kunst.
Men der er jo ikke basis for så store mængder investeringskunst, som der bliver produceret af alle de gode danske kunstnere i Danmark, slet ikke.
Og sådan bør det vel heller ikke være.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-18:
Vil hr. Ole M. Nielsen ikke medgive mig, at det er ualmindelig ringe kunst, man køber, hvis det taber 25 pct. i værdi om året?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-18:
Vi kan egentlig godt lide det her forslag.
Vi kan ikke se, at det behøver at give anledning til den store ideologiske krig om, hvordan man støtter kunst.
Vi accepterer ikke det her som en erstatning for støtte til vækstlaget i dansk kunstliv, bestemt ikke.
Sådan ønsker vi ikke at opfatte det, og vi kan ikke acceptere det på den måde.
Men vi kan også godt se, at det åbner op for en masse problemer.
Jeg kan så godt lide den formulering, der er på side 6 i bemærkningerne.
Der står: »Dog omfatter afskrivningsadgangen ikke kunstnerisk udsmykning i bygninger anvendt til beboelse efter afskrivningslovens § 14, stk. 2 og 4. Der kan således ikke afskrives på kunstnerisk udsmykning, der ophænges eller opstilles i bygninger, der dels anvendes til erhverv og dels til bolig.«
Så kommer den søde: »Grunden hertil er, at det vil kunne være mere interessant at hænge en kunstnerisk udsmykning, f.eks. et maleri, op i privatboligen.« Ja, det havde jeg faktisk tænkt på.
Jeg synes, det er meget sødt formuleret, at man havde forudset, at det kunne komme til at gå sådan.
Men det synes jeg er svagheden ved det her, at det giver anledning til kreativ tænkning hos folk, der har evner til den slags ting der.
Og for at forhindre den kreative tænkning skal man selvfølgelig opbygge et kontrolsystem, som er tåbeligt.
Jeg ved ikke, hvordan man får registreret de enkelte kunstværker, sådan at man er sikker på, at de bliver, hvor de skal.
Der står noget om, at hvis kunstværket ikke længere er ophængt et sted, der udelukkende anvendes til erhverv, skal det anses for solgt, og så skal man have det vurderet.
Det må jeg indrømme, at det synes jeg giver anledning til meget.
Så vil jeg sige, at det da er godt, at man ikke fik nedlagt Akademiraadet.
Det var da heldigt, når man nu var i
Nu fik man noget at bruge det råd til, ikke sandt?
Det var da smart.
Det er spørgsmålet, om man ikke kunne få brug for flere af de råd, man har nedlagt, men så må vi selvfølgelig oprette dem igen hen ad vejen, efterhånden som man får andre kreative ideer.
Så forstår jeg ikke helt den frygt fra oppositionens side for, at det især er de anerkendte kunstnerne, man køber af.
Det tror jeg faktisk ikke på.
Jeg tror egentlig, at mindre og mellemstore lokale virksomheder i provinsen har lyst til at støtte lokale kunstnere.
Det har vi jo set at der er mange, der gør, også uden afskrivningsret.
Jeg synes da, det er helt fint, at man fortsætter med det.
Men det er rigtigt, som fru Ester Larsen sagde, at der jo ikke er meget dansk kunst, der er en god investering.
Det er noget, man køber, fordi man kan lide at have det hængende på væggen, måske fordi man kan lide kunstneren.
Det synes jeg er helt fint at man fremmer.
Så vi stemmer for forslaget her, men vi vil selvfølgelig gerne være med til at sikre, at der ikke bliver anledning til for megen kreativ tænkning, sådan at man får flyttet det over i direktørens privatbolig eller hjem til en af selskabets aktionærer osv.
Det skal vi ikke have.
Den anden del med hensyn til hædersgaverne kan vi fuldt ud tilslutte os.
Det ser vi ikke der er nogen problemer i.
Hans Andersen (V), 2002-04-18:
De nugældende regler er ikke særlig mange år gamle, og man kan så forstå, at man kan skifte holdning meget hurtigt afhængig af, om man er i regering eller ikke er i regering.
Men jeg vil gerne stadig væk animere til, at De Radikale støtter op omkring det her gode forslag, som netop øger efterspørgslen efter kunst, og som er en opfølgning i lige linje af de nuværende regler.
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-18:
Jeg mener faktisk, at jeg på mit partis ordførers vegne klart redegjorde for, hvad der er Det Radikale Venstres politik.
Vi støtter etkinapolitikken, og vi støtter, at hvis man skal ændre noget ved den, skal man gøre det sammen med sine samarbejdspartnere.
Det er det Radikale Venstres politik, så det er ikke det, der er spørgsmålet.
Det, der er spørgsmålet, er, hvor meget Dansk Folkeparti mener med det, og her mener jeg egentlig, at de svar, som jeg har fået indtil nu, fortæller ganske tydeligt, at det er et slag i luften.
Det kan så være, hvad det er, og det er o.k.
Det kan man vælge at bruge Folketingets tid på, men jeg siger
bare fra.
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-18:
Ja, jeg tænkte nok, at det var et svar i den retning, man skulle få, så lad mig stille spørgsmålet lidt mere præcist
: Er Dansk Folkeparti villig til at spille med sin egen indflydelse?
Er man villig til i en god sags tjeneste at sige: Vi sætter faktisk vores egen indflydelse, som vi nu har vundet i Folketinget, på spil og får det her testet for alvor?
Troels Lund Poulsen (V), 2002-04-18:
Først til spørgsmålet fra hr. Peter Skaarup om, hvornår tiden er moden: Det vil jeg ikke på nogen måde lægge mig fast på.
Til hr. Søren Søndergaard vil jeg sige, at der jo ikke er nogen grund til at fremprovokere en konflikt.
Jeg er overbevist om, at Kina er meget opmærksom på situationen omkring Taiwan, og jeg synes, det er utrolig vigtigt at pointere, at vi skal bevare det forhold, der er mellem Kina og Taiwan, for at sikre, at vi kan udbygge den handelsmæssige forbindelse.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-18:
Venstres ordfører sagde i sin ordførertale, at det at optage Taiwan i WHO kunne skade Taiwan og Kina.
Det sagde hr. Troels Lund Poulsen i sin ordførertale, og så er det bare, jeg spørger: Hvordan kan det dét?
Men hvordan kan det skade Taiwan og Kina?
Peter Skaarup (DF), 2002-04-18:
Jeg håber egentlig, hr. Troels Lund Poulsen selv kan høre, at det er fuldstændig umuligt at forsvare, at Danmark ikke skal bakke Taiwan op i at blive medlem af eller observatør i Verdenssundhedsorganisationen.
Det er da fuldstændig umuligt.
Det ene land efter det andet er efterhånden blevet optaget i Verdenssundhedsorganisationen, og godt for det, men hvorfor kan vi ikke lade de 21-22 millioner indbyggere på Taiwan få lov til at nyde godt af det samarbejde, der er?
Det virker da fuldstændig forskruet, hvis et liberalt parti skulle gå imod det.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Troels Lund
Poulsen: På nuværende tidspunkt siger hr. Troels Lund Poulsen ikke, der kan ske ændringer.
Hvornår mener hr. Troels Lund Poulsen så, der kan ske ændringer?
Hvornår mener Venstre, at tiden er moden til at gribe til handling og sørge for, at Taiwan selvfølgelig får mulighed for at deltage i dette samarbejde?
Troels Lund Poulsen (V), 2002-04-18:
Først til hr. Peter Skaarup og spørgsmålet om hvordan Venstre har stemt i Europa-Parlamentet og holdningen i det danske parlament: Jeg vil sige til hr. Peter Skaarup, at den holdning, som Venstre har fremført i det danske Folketing, står til troende.
Der har været en debat i Europa-Parlamentet også på andre områder, men det er nu engang i det danske Folketing, vi diskuterer det her, og ikke i Europa-Parlamentet.
Til det må jeg sige, at det jo ikke er af nyere dato, at USA har arbejdet for det.
Venstre mener, der er den grundlæggende forskel, at debatten på området ikke er så fremskreden, at det er nødvendigt at tage et opgør med etkinapolitikken.
Hr. Søren Søndergaard spurgte om forholdet mellem Kina og Taiwan, og om det er landbrugsinteresser, der gør, at Venstre støtter etkinapolitikken.
Til det kan jeg sige, at det ikke på nogen måde er landbrugsinteresser.
Jeg har i min ordførertale gjort rede for, hvorfor vi ikke mener, det er nødvendigt at tage et opgør med etkinapolitikken, men har samtidig anerkendt - og det er et svar på det spørgsmål, som hr. Søren Søndergaard stillede - at vi ser bl.a. samhandel som en af de muligheder, der er med til at stabilisere den udvikling, der foregår mellem Kina og Taiwan, og det er selvfølgelig noget af det, vi vil prøve at stimulere.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-18:
Jeg har fuld forståelse for, at det at lægge sig ud med etkinapolitikken måske kan have store, negative konsekvenser for danske landbrugsinteresser, danske erhvervsinteresser i Kina; det har jeg fuld forståelse for.
Men jeg forstår ikke, hvordan det at lægge sig ud med etkinapolitikken kan have negative konsekvenser for Kina og Taiwan, som Venstres ordfører sagde, så derfor vil jeg bede hr. Troels Lund Poulsen være så venlig at forklare præcis: Hvad er det, der vil være negativt for f.eks. Taiwan ved, at Taiwan bliver en del af WHO?
Peter Skaarup (DF), 2002-04-18:
Jeg havde da egentlig håbet, at Venstre ville indtage en mere fornuftig holdning her.
Det er vel grundlæggende sådan, at et demokrati, som Taiwan er, burde have lov til at være med i internationale organisationer som Verdenssundhedsorganisationen.
Det vil da være en fordel for alle, at så mange af verdens befolkningsgrupper som overhovedet muligt er medlem af en sådan organisation, så det er uforståeligt for mig, hvorfor Venstre ikke vil arbejde for det i Folketinget.
Jeg ved, at Venstre i Europa-Parlamentet her for nylig har stemt for, at man skulle optage Taiwan i Verdenssundhedsorganisationen, så jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Troels Lund Poulsen, hvad årsagen er til, at Venstre fører én politik i Europa-Parlamentet, men åbenbart en anden politik her i Folketinget.
Jeg vil også godt spørge hr. Troels Lund Poulsen, hvorfor man i Venstre ikke vil støtte USA.
Det amerikanske udenrigsministerium har den 20. marts meddelt, at man på alle mulige måder arbejder for, at Taiwan kan blive medlem af