Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-26:
Vi har i løbet af det seneste døgn her i Folketinget behandlet en række spørgsmål, som vedrører landbrugsstøtte.
I aftes behandlede vi et forslag fra Enhedslisten om, at der skulle sættes en dato for afviklingen af eksportstøtteordningerne af hensyn til ulandene.
Regeringspartierne kunne ikke støtte forslaget.
Man var ikke interesseret i at få en dato, for så ville det jo pludselig blive forpligtende, at man skulle til at arbejde for en afvikling af støtteordningerne.
Det ville man ikke.
Her i formiddags havde vi en debat om disse fabelagtige kalvepræmier, som man var kommet til at indføre, således at der blev udbetalt støtte til landmænd, der var holdt op med at producere.
Sådan kunne man blive ved.
Man siger en ting ud ad vinduet – især når man håber, at dansk landbrug ikke hører det – nemlig, at man vil afvikle støtten.
Og man påstår frejdigt, at man også i EU arbejder for at få afviklet støtten.
Når det kommer til stykket, så arbejder man i virkeligheden for det modsatte.
Hr. Ole Stavad nævnte det konkrete tal på stigningen i den samlede landbrugsstøtte fra i år til næste år: 800 mio. kr. oven i et enormt milliardbeløb.
Og i den situation, i den situation tillader man sig så at komme her og stille et forslag om, at landbruget skal kompenseres.
Jamen det er jo fantastisk.
Millionerne vælter ind i støtte, flere og flere.
Og i den situation tillader man sig at komme her og præsentere Folketinget for et forslag om, at så skal landbruget så sandelig have kompensation.
Jamen altså det trodser jo enhver beskrivelse.
Jeg vil godt spørge ministeren: Er det regeringens opfattelse – jeg kunne forstå, at det var Dansk Folkepartis opfattelse – at det her princip om stadig større kompensationer til landbruget for nogle tab, som man ikke har, skal fortsætte også i de kommende år, således at regeringen har tænkt sig at gå til valg på, at der skal være sådanne kompensationer for tab, man ikke har, også i de kommende år?
Og har jeg ret i, at så vil beløbet, tabet, for det offentlige vokse år for år?
Nu er det 168 mio. kr. det første år.
Hvor meget bliver det det andet og det tredje år?
Sådan ved løselig hovedregning når vi hurtigt op på 400 mio. kr., hvis det fortsætter på den måde.
Men jeg vil da godt bede ministeren komme herop og bekræfte, at det vitterlig er regeringens politik.
Sådan har jeg forstået det.
Egentlig er der jo noget storstilet over, at man går til valg på at kompensere nogle, der ikke har lidt et tab, men tværtimod har fået i pose og sæk.
Det er jo en helt ny form for princip for støtteordninger og kompensationer.
Tidligere har vi haft det princip, at kompensationer var noget, man gav folk, hvis de havde lidt et tab, så de var kommet i en ulykkelig situation, hvis der var en fyrværkerifabrik, der var eksploderet, eller til et eller andet, hvor man pludselig stod i nød, og så skulle staten ind og være med til at hjælpe og give en kompensation.
Men nu har man altså fået udmøntet et nyt støtteprincip, der går ud på, at hvis man får noget mere, så skal man have noget kompensation for det.
Jamen, det er vitterlig fantastisk.
Venstres ordfører var vel den, der var mest kunstfærdig i sin forklaring.
Det var selvfølgelig ikke alle de andre poster, som var steget.
Nej, det var lige præcis den finurlige post, han havde siddet og ledt efter i budgettet.
Den havde han så fundet.
Og den kunne man så give kompensation for.
Jeg vil godt spørge, om det er et kompensationsprincip, som vil blive udstrakt til andre områder af samfundslivet, for så vil vi endda fra Enhedslistens side kunne være interesserede.
Der kunne være befolkningsgrupper, der havde så store vanskeligheder, at vi ville være indstillet på fra Enhedslistens side endog at medvirke til sådanne kunstfærdigheder, hvis det kunne komme nogen til gavn, som virkelig havde brug for pengene.
Så vil vi gå meget langt, også med hensyn til besynderlige bortforklaringer.
Det vil jeg da ikke lægge skjul på.
Men jeg vil sige, at topmålet vel er nået i den her debat.
Og dybest set er det jo egentlig ikke morsomt.
Det er jo egentlig lidt trist, at debatten i vores folkestyre trækkes ned på det niveau af de borgerlige partiers ordførere.
Nu håber jeg ikke, man vil haste det her igennem, inden vi har fået belyst konsekvenserne grundigt.
Der vil jeg godt spørge, om det er sådan, at Dansk Folkeparti har forpligtet sig til at følge denne her vej også i årene fremover, for der vil beløbet, som det offentlige mister, vokse år for år til måske et eller andet sted mellem 300 og 500 mio. kr. i 2007.
Og det vil det gøre, uanset om den samlede landbrugsstøtte i EU falder.
Har Dansk Folkeparti forpligtet sig til at være med til hele tiden at udvide dette gabende hul i de offentlige finanser?