runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-10:
Det, ministeren sagde her, er skuffende, jeg havde frygtet det: Det eneste rigtige er at følge normerne og udviklingen i samfundet.
Er det sådan en politiker siger?
Hvis normerne og udviklingen i samfundet ikke er anstændige, ikke er rimelige, ikke er forsvarlige over for børn og unge,
Den vil vi ændre på.
Det var ikke regeringens eller justitsministerens indgang til det.
Det var, at her skal der ikke ske noget, den er god nok.
Jeg ved ikke, om justitsministeren selv eller andre i regeringen har børn eller børnebørn - det har man jo nok - og hvordan man synes, det er at gå ind på en tankstation eller se fjernsyn med ungerne, og så bliver der klasket billeder i hovedet på én, som giver anledning til ubehagelige situationer.
Det er da noget, som vi politikere her - de af os, der er ansvarlige og voksne - skal forhindre, skal stoppe.
Vi skal ikke bare sige:
Nå ja, men det er normerne for acceptabel adfærd i samfundet, og sådan er det jo, og vi må følge med tiden.
Jeg har en mening på det her område, og det er derfor, jeg har rejst forespørgslen, og jeg vil stærkt opfordre til, at Folketingets partier giver deres medlemmer frit slag her, så man kan stemme efter sin egen overbevisning og i overensstemmelse med grundloven og ikke bare afvise det her problem, som er påtrængende, og som er voksende.
Ministeren sagde det jo selv: Billedpornografien er i vækst.
Han talte om den almindelige udvikling i vores samfund, som går i retning af mere og mere af denne her slags, og så skal der altså ikke gribes ind.
Jeg har svært ved at forstå det - især fra et parti, som slår sig op på at være miljøbevidst.
Hvis ikke det her er forurening, mental og psykisk terror og vold over for børn og unge og i øvrigt også voksne, så ved jeg ikke, hvad det er.
Det er da ikke frihed, at man ikke kan blive fri for at blive konfronteret med billedpornografi offentlige steder.
Jeg foreslår ikke og siger ikke, at det skal fjernes og være forbudt.
Jeg siger, at det skal fjernes fra de offentlige rum, sådan at der ikke bare er en frihed til at tage disse ting i øjesyn, men også en frihed til at blive fri.
Og er det ikke en forpligtelse for os i Folketinget som ansvarlige mennesker at værne om vores børn og vores unge, så de ikke bliver konfronteret med det her?
Der er jo udsagn fra børnelæger og fra psykologer og pædagoger, også her i den seneste tid, som siger: Dette er ikke sundt.
Dette er skadeligt for børn.
Det giver dem nogle gange en ekstrem og forkvaklet seksuel adfærd.
Det skal vi da forhindre og ikke bare henvise til nogle paragraffer i straffeloven og politivedtægten og til en politiadvokat, der har givet op og ikke synes, der skal ændres på tingenes tilstand - formentlig ud fra en fornemmelse af, at der jo ikke er politisk opbakning i Folketinget til det, og hvis politiet og myndighederne skal til at agere, uden at der virkelig er politisk opbakning, så er det ikke sjovt.
Det er derfor, at vi skal kende vores ansvar og handle efter det her i Folketinget.
Jeg imødeser de kommende indlæg fra partiernes ordførere med stor bekymring og interesse.
Christian H. Hansen (DF), 2000-11-10:
Først skal jeg takke hr. Frank Dahlgaard, fordi han har rejst denne debat.
Jeg synes, det som udgangspunkt er godt at få debatteret det her.
Men det her er også meget et spørgsmål om moral.
Det er jo et spørgsmål om moral hos forældrene, det er et spørgsmål om moral hos de forretningsindehavere, som nu sælger disse pornografiske ting.
Som det har været nævnt her i debatten, er det jo ganske voldsomt, og det er en stigende voldsomhed, der bliver kastet i hovedet på os, når vi går ind i forskellige forretninger, det være sig tankstationer, kiosker og andre steder.
Der var en, der nævnte heroppefra - jeg tror, det var SF's ordfører - at det kunne virke irriterende, at man fik kastet bare bryster i hovedet, når man kom ind i en forretning.
Jeg vil sige, at hvis man så kunne forholde sig til, at det kun var det, men det er det jo ikke.
Det er jo film med titler som »voldtægt«, »vold og voldtægt«, »family incest«, vi ser stå i disse forretninger.
Det er efter min opfattelse meget forkert. Jeg vil også gerne sige, at når hr. Frank Dahlgaard siger, at så må man hæve de her ting lidt, så kan der, som jeg nævnte før, godt opstå lidt problemer. Dels kan der opstå det med, hvor højt det skal op, dels kan der jo opstå det: Hvad er det, der skal sættes op?
Hvis eksempelvis »Ugens Rapport« skulle sættes op, jamen hvad så, når »Se og Hør« om sommeren går i gang med deres »Miss Solskinskonkurrence«?
Altså det vil det være svært at lovgive omkring.
Men dermed ikke være sagt, at vi ikke godt kan følge intentionerne og retningslinjerne i det, hr. Frank Dahlgaard her har lagt frem i sit forslag til vedtagelse.
Dog kan jeg se, at der måske vil være nogle problemer omkring det, som også har været drøftet heroppe før, nemlig mulighederne for at gå ind på Internettet og se det.
Men noget andet, der også er et problem i det her, er jo, at når børn bliver konfronteret med de her voldsomme - nu vil jeg ikke remse titlerne op igen - men nogle af de voldsomme titler, som man får smidt i hovedet, ja, så giver det lidt et forvrænget billede af, hvad et godt samliv kan være.
Det behøver altså ikke at indeholde de her voldsomme ting.
Det kan også være et helt normalt samliv.
Det er grovere og grovere, det, der bliver omdelt, også det, som er blevet husstandsomdelt.
Jeg tror faktisk, at hvis der i den konkrete sag, som bliver behandlet i Slagelse, ikke var en forælder, der havde taget den op, hvis sagen ikke var blevet taget op politisk, så havde vi ikke stået i en situation, hvor firmaet skulle i retten inden så længe.
Firmaet har jo brystet sig af, at de faktisk har delt det her ud et godt stykke tid og haft et godt salg ud fra det.
Men vi kan altså støtte hr. Frank Dahlgaards forslag her.
Dog vil jeg gerne sige, at det her handler, som jeg sagde indledningsvis, meget om moral.
Det handler om, at vi med vedtagelsen af det her også sender et signal til de forskellige forretningsindehavere, som har med handel med sådan nogle ting her at gøre, om, at de godt må være en lille smule mere etiske på det her område.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-10:
Jeg synes ikke, det er tilfredsstillende, hvad justitsministeren siger i denne her sag.
Vi kender jo alle sammen virkeligheden ude i samfundet, og den er, at der ikke er frihed mere i dag, hverken for børn, unge eller ældre til at blive fri for at blive konfronteret på offentlige steder med billedpornografi også af den grove og hårde karakter.
Ministeren sagde selv i sit første indlæg, at han ikke var bekendt med forholdene i nabolandene.
Det var noget i retning af det, han sagde, men det kan man jo skaffe sig kendskab til.
Jeg har selv spurgt om det og fået materiale tilbage af varierende kvalitet fra ambassaderne i vores nabolande.
Der er heldigvis nogle af ambassadørerne og folkene derude, der har gjort noget ud af det og beskrevet det, så det er til at forstå.
Det kan vi vende tilbage til i debatten.
Jeg skal som indspark i den kommende debat fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget pålægger regeringen inden den 1. marts 2001 at tage de nødvendige initiativer, som kan gøre det muligt for børn og forældre i Danmark at undgå at blive konfronteret med pornografiske billeder i offentlige rum - herunder bl.a. på internettet og ukodede tv-kanaler«
Sandy Brinck (S), 2000-11-10:
Både hr. Christian H. Hansens og fru Tove Videbæks indlæg
viser jo med al tydelighed det, jeg sagde i mit ordførerindlæg, nemlig at bestemmelserne bruges.
Og jeg noterede mig også, at justitsministeren gav udtryk for, at når sagerne var færdige, måtte vi se på, hvad det så ville give anledning til.
Men sagerne er der, og det viser netop, at bestemmelserne er der, og bestemmelserne bruges, nøjagtig som jeg sagde i mit indlæg.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-10:
Baggrunden for denne forespørgsel er, at vi skal arbejde for et ordentligt miljø på alle måder, og til et ordentligt miljø hører også, at man kan blive fri for pornoforurening i offentlige rum.
Det kan ikke være frihed, at man ikke har friheden til at slippe for disse ting.
Det er ikke sjovt at være forældre til børn, der får smasket sådanne ting i hovedet i børnehøjde.
Et anstændigt og ansvarligt flertal i Folketinget vil selvfølgelig ændre på denne retstilstand.
Jeg glæder mig til at høre justitsministerens bemærkninger.
Besvarelse
Ja, det skuffer mig, at Venstre også er på pornopolitikernes side - ja, lad os sige det, som det er.
Man siger: Hvad er pornografi, og skal Frank Dahlgaard eller andre myndigheder nu bestemme det, og hvad er offentlige rum, og hvad er ikke, det er så svært at lovgive om?
Altså hvis man havde den indstilling, kunne man ikke lovgive om ret meget andet, end at man gerne må køre for grønt, og at man skal holde for rødt. Virkeligheden er sådan, at massevis af lovgivning bemyndiger et skøn hos myndighederne, det gælder skattemyndigheder, det gælder de sociale myndigheder, det gælder alle mulige myndigheder.
Hvorfor i alverden kan det så ikke lade sig gøre her?
Det kan lade sig gøre i andre lande,
også i vores kulturkreds.
Når så fru Karen Rønde taler om, at man ikke skal have formynderi, og at det er forældrene, der har et ansvar: Jo, men det har vi også herinde i Folketinget.
Og mener fru Karen Rønde ikke, at vi herinde skal hjælpe forældrene og familierne i en grad, sådan at man godt synes, man kan tage sin 4-årige søn eller 6-årige pige med ind, når man skal betale benzinregningen på tanken og måske skal købe en avis uden at blive konfronteret med grov pornografi?
Karen Rønde (V), 2000-11-10:
Hr. Frank Dahlgaard har rejst spørgsmålet om, hvad vi kan gøre for at undgå, at forældre og børn bliver konfronteret med pornografiske billeder i offentlige rum.
I Venstre er vi enige i, at billedpornografi ikke hører hjemme i offentlige rum.
Herved forstår vi, at eksempelvis skoler og biblioteker som en naturlig foranstaltning bør anvende softwarefiltre, der fjerner pornobilleder, hvis de stiller computere med internetadgang til rådighed.
Vi synes heller ikke, at det er rimeligt, at offentligt støttede tv-kanaler sender pornofilm.
I Venstre lægger vi nemlig vægt på, at de eksisterende bestemmelser håndhæves på en sådan måde, at man ikke lidt efter lidt gennemhuller det, der var meningen med dem, nemlig at beskytte folk, der ikke vil se porno.
Når det er sagt, må vi understrege, at det foreliggende forslag til vedtagelse efter vores opfattelse er meget upræcist og derfor uanvendeligt som grundlag for initiativer.
Hvad forstår hr. Frank Dahlgaard egentlig ved pornografi?
Hvor lidt tøj skal en fotomodel have på, før det er pornografi?
Og er det hr. Frank Dahlgaard, der skal sætte grænsen, eller er det den enkelte borger?
Hvad forstår
hr. Frank Dahlgaard ved offentlige rum?
Skal vi nu også blande os i, om den lokale kioskejer sætter Ugens Rapport på nederste, midterste eller øverste hylde?
Og må kvinder ikke længere sole sig uden bh ved stranden, hvis der er børn til stede?
Børn skal som udgangspunkt ikke sidde og se tv alene, og hvis man vil undgå, at de ser Kanal København, kan man lade være med at kode programmet ind på tv'et.
Det er heller ikke forbudt at tale med sine børn om det, de ser og oplever, og fortælle, at der er flere og helt andre sider af seksualitet end det, som den traditionelle billedpornografi viser.
Også tv-stationerne og vores førnævnte kioskejer har et ansvar.
Det ville da være dejligt, om tv-stationerne fortsat ikke sender porno før kl. 24, og for kioskejerne kan det vel bedst betale sig at have pornobladene stående i de voksnes øjenhøjde.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-10:
Jeg bliver helt dårlig over at høre den sammenrodning af begreberne.
Altså der er masser af salg i pornografi, og det er for min skyld sådan set også helt i orden, bare andre mennesker og de, der ikke ønsker at blive konfronteret med det, kan slippe for det.
Vi lever i et kapitalistisk samfund, men det er jo et samfund, der skal reguleres på de områder, hvor kapitalismen flipper ud.
Det drejer sig bl.a. om miljøet på alle mulige måder.
Selv Det Konservative Folkeparti går også ind for det; det gør vi alle sammen.
Hvorfor i alverden skal der så ikke oprettes nogle regler omkring det her?
Fru Anne Baastrup spørger: Hvem skal afgøre det, skal hr. Frank Dahlgaard?
Ja, og de andre ansvarlige her i Folketinget.
Vi skal være voksne.
Vi skal have nogle moralbegreber, og vi skal udstikke de retningslinjer, som så skal beskrives juridisk i en lovgivning, og som så skal udmøntes.
Det sker på en lang række andre områder.
Man kan gøre det i andre lande; vi kan også gøre det her.
Men det kræver, at der er et flertal i Folketinget, der går ind for, at vi kan få et pornofrit miljø i offentlige rum.
Det er da rigtigt forstået af fru Anne Baastrup, at jeg i modsætning til Det Konservative Folkeparti er konservativ og har nogle normer og en moralkodeks og ikke bare vil følge med udviklingen osv.
Men fru Anne Baastrup er jo medlem af et parti, som er meget miljøbevidst og som tager hensyn til fødevaremiljøet og røg, støj og møg - også møg, og det her er jo møg.
Vi skal have røgfrit miljø.
Hvorfor skulle vi ikke i offentlige rum også have pornofrit miljø?
Det er ikke sådan, at det skal afskaffes.
Og fru Anne Baastrup ved også godt, at det ikke har en pind med pornografi at gøre, at der ligger nogle mennesker uden tøj på en strand og soler sig.
Anne Baastrup (SF), 2000-11-10:
Jeg forsøgte såmænd bare i al stilfærdighed at forklare forskellen, sådan som jeg oplevede den, mellem den norske og islandske og den danske befolknings måde at angribe det her på.
Det er jo rent faktisk et kapitalistisk samfund, vi lever i, og hvis det var sådan, at der ikke var penge i, at de her billedpornografiske blade osv. var i børnehøjde, jamen så ville de heller ikke være i børnehøjde.
Civilcourage: Jeg synes, det er fint, at der kommer de dér foreninger, hvor folk tager skeen i egen hånd.
Vi har selv nogle aktive SF'er, der render rundt og mærker gensplejset mad osv.
Det er vigtigt, at folk gør noget selv.
Men jeg synes bare, det er fuldstændig absurd med den her vedtagelse af hr. Frank Dahlgaard; så skal vi virkelig gå ind og sige: Hvad er censur?
Må jeg ikke længere ligge på stranden uden brystholder?
Det er jo det svar, som hr. Frank Dahlgaard ikke giver.
Og det, der er så utrolig træls, er, at hr. Frank Dahlgaard bare vil styre en hel del ting, men han forklarer ikke, hvad det er, han vil styre.
Og jeg vil meget, meget nødig komme under hr. Frank Dahlgaards censur, hvis det er sådan, at det er den, der skal lægges hen over det hele.
Er det det, hr. Frank Dahlgaard ønsker?
Er det det dér fine konservative, fremskridtskristelige land, som hr. Frank Dahlgaard ser foran sig?
Tove Videbæk (KRF), 2000-11-10:
Fru Anne Baastrup siger, at i befolkningen tager man det ikke så alvorligt med pornoen.
Der vil jeg gerne gøre opmærksom på, at i de seneste måneder er der faktisk startet to nye foreninger.
Der er en, der hedder »Nej til Porno«, og der er en, der hedder »Pornofrit Miljø«, og det er faktisk unge mennesker i Danmark, som simpelt hen ikke vil finde sig i at blive ved med at få al den her porno smidt i hovedet.
De vil gerne have lov til at være fri for porno.
De vil gerne have et pornofrit miljø.
Ud over det har der været masser af læserbreve her i sommer.
Jeg har et af dem med her, hvor der står som overskrift: »Politikernes pornobutikker«.
Og her skriver en læser: »Kun politikerne vil have, at vores børn skal svines til.
Det er dem, som godtager den offentlige tilsvining af vore børn«.
Og jeg vil så gerne stille fru Anne Baastrup det spørgsmål: Hvad er det, fru Anne Baastrup derudover vil at befolkningen skal gøre for at vise, at de ikke bryder sig om det her?
Skal det være demonstrationer på Christiansborg Slotsplads, eller skal de gå ud og mærke butikker, der sælger porno i børnehøjde, eller hvad er det, fru Anne Baastrup vil at befolkningen skal gøre?
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-10:
Jeg vil så omvendt spørge SF's ordfører: Hvorfra ved fru Anne Baastrup, at det her ikke er noget, som befolkningen er imod?
Jeg har ikke mødt ét eneste menneske i Danmark, som synes, at tilstandene, som de er i dag med billedpornografi i offentlige rum, er ordentlige.
Alle synes, at der skal gøres noget, simpelt hen alle.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-10:
Det er meget konkret, og da jeg ikke sidder på embedsapparatet, desværre, går forslaget til vedtagelse jo ud på at opfordre til at pålægge regeringen inden marts 2001 at tage de nødvendige initiativer, der får bragt de her forhold i orden, så vi får anstændige forhold, som man f.eks. har på det her område over for børn og unge i Island og i Norge.
Thomas Christfort (KF), 2000-11-10:
Jeg vil kun gentage, at det forslag, som hr. Frank Dahlgaard har fremsat,
er et meget generelt og bredt forslag, og det er derfor ikke et forslag, vi kan støtte.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-10:
Det Konservative Folkeparti bliver åbenbart ikke klogere.
Det var en konservativ justitsminister, der for 30 år siden frigav billedpornografien og gav anledning til, at der blev oprettet et nyt konservativt parti, nemlig Kristeligt Folkeparti.
Så heldigvis fungerer demokratiet.
Det var i øvrigt også den samme regering, der lod udgifterne eksplodere og skatterne stige, og så fik man et andet politisk parti, Fremskridtspartiet.
Heldigvis fungerer demokratiet.
Det tror jeg også det kommer til i denne her sag.
Den konservative ordfører hr. Thomas Christfort spørger: Vil hr. Frank Dahlgaard have et generelt forbud?
Nej, det fremgår klart af forespørgslen og mit forslag til vedtagelse, at det, jeg ønsker, er, at mennesker har friheden til at blive fri for i offentlige rum at blive konfronteret med billedpornografisk materiale.
Så vi skal ikke skrue tiden tilbage til før 1969, men jeg så den gerne skruet 15 år tilbage på det her punkt, for det er ikke en udvikling i retning af god moral og anstændighed over for børn og unge, det er en afvikling.
Thomas Christfort (KF), 2000-11-10:
Den Konservative Folketingsgruppe har stor forståelse for intentionerne bag forespørgslen.
pornografisk materiale.
Det er således også vigtigt fortsat at sikre, at man ikke uopfordret modtager pornografisk materiale, ligesom børn og unge naturligvis har krav på en særlig beskyttelse imod anstødeligt pornografisk materiale.
Det er imidlertid vores opfattelse, at den gældende lovgivning giver en retslig beskyttelse også af børn og unge.
Ud over straffelovens bestemmelser og politivedtægten yder også markedsføringsloven eksempelvis beskyttelse.
Det er således ifølge Forbrugerombudsmanden ikke tilladt at placere magasiner eller lignende med forsider af voldeligt eller anstødeligt pornografisk tilsnit i børnehøjde.
Når dette er sagt, vil vi naturligvis altid være villige til at overveje ændringer i lovgivningen
, når et konkret behov herfor opstår.
Specielt føler vi behov for fortsat fokus på børnepornografien, et område der skal følges tæt, hvor vi til stadighed skal sikre politiet optimale betingelser for opklaring og efterfølgende domfældelse af gerningsmændene.
Hr. Frank Dahlgaards forslag til vedtagelse vedrørende pornografi i generel forstand rejser imidlertid samtidig en række uafklarede spørgsmål.
Hvordan skal pornografiske billeder defineres, og hvordan skal det offentlige rum afgrænses?
En konsekvens af hr. Frank Dahlgaards forslag kunne jo være, at vores kunstmuseer skulle renses for billeder med nøgenmodeller.
Og jeg kan spørge hr. Frank
Dahlgaard, om det efter hans mening skulle være ulovligt at vise en dogmefilm som »Idioterne« i dansk tv. Det er nærliggende at spørge sig selv, om det i virkeligheden er et generelt forbud imod pornografi, hr. Frank Dahlgaard ønsker.
For hvis det er tilfældet, må vi klart melde fra.
Vi kan og skal ikke skrue lovgivningen 30 år tilbage.
Meget har ændret sig i den almindelige opfattelse
af, hvad der er anstødeligt, siden da.
Hvordan vil hr. Frank Dahlgaard
i praksis håndhæve et generelt forbud imod pornografiske billeder på Internettet og på ukodede tv-kanaler?
Disse medier distribueres jo frit over landegrænserne uden direkte at være underlagt dansk lovgivning.
Det er mig bekendt ikke teknisk muligt at afskære danskere fra at klikke sig ind på disse sider eller modtage tv-kanaler indeholdende pornografiske billeder.
Sammenfattende kan den konservative folketingsgruppe derfor ikke støtte forslaget i den foreliggende form.
Tove Videbæk (KRF), 2000-11-10:
Det er til fru Karen Rønde: Fru Karen Rønde siger, at det er forældrenes ansvar at skærme børn også mod pornografien.
Det er klart, at forældrene har et kæmpe ansvar, og at det er dem, der i sidste ende har ansvaret for børnene.
Men mener fru Karen Rønde ikke, hvis vi siger, at vi alene overlader det til forældrene, at vi så svigter børnene i de svage familier?
endnu en gang svigter børnene i de svage familier?
Hvem skal de snakke med?
Villy Søvndal (SF), 2000-11-15:
Da SF's ordfører på området, fru Anne Baastrup, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre på vegne af SF: CD's intention med forslaget, nemlig at mennesket skal beskyttes mere end ussel mammon - også i straffeloven - er vi i SF i bund og grund enige i.
Straffeloven bærer jo i sin udformning præg af, at den kom til verden i begyndelsen af det sidste århundrede, hvor et menneskes liv betød mindre end i dag.
SF ser derfor frem til Straffelovrådets samlede vurdering af strafferammerne, som et flertal i Folketinget - som SF indgik i - fik sat i værk i 1998.
SF har dog nogle principielle indvendinger mod forslagets indhold.
Fastsættelse af en minimumsstraf for overtrædelser af bestemte bestemmelser i straffeloven lægger en binding på domstolene, som kan give uheldige konsekvenser for domstolenes praksis i forbindelse med brugen af de enkelte bestemmelser.
Endelig bør det nævnes, at den myte, der går hen over landet, at vi i Danmark ikke straffer vold hårdt, netop er en myte.
Ser man på afvejede statistikker fra eksempelvis de europæiske lande, er Danmark nr. 2 på ranglisten over de lande, der i de fleste tilfælde sender folk bag de stivede gardiner.
Derfor er det utrolig vigtigt, at vi får den samlede vurdering af strafferammerne, før vi skrider til ændringer.
Helge Bo Jensen (EL), 2000-11-15:
I Enhedslisten opfatter vi det her beslutningsforslag som affødt af det store mediehysteri, der efterhånden har kørt med varierende intensitet i mange år, og til det mediehysteri hører en række fordomme, og nogle af dem bliver også gentaget i bemærkningerne til det her forslag. F.eks. påstås det, at antallet af voldstilfælde stiger.
Jeg kunne godt tænke mig at høre fra forslagsstillerne, hvor de har deres dokumentation fra, for det er jo nemlig sådan, når man ser på statistikken, at volden faktisk ikke stiger.
Anmeldelserne for vold er steget frem til ca. 1994.
Derefter er tendensen faldende.
Og man kan endda sige, at anmeldelserne jo ikke - som den radikale ordfører også var inde på - er et udtryk for den fulde sandhed om det her.
Hvis man i den samme periode, op til 1994, kigger på antallet af registrerede voldstilfælde på skadestuerne, er det tværtimod faldende også i de sidste 10 år frem til 1994.
Så plejer det at lyde: Det kan godt være, men den grove vold er til gengæld stigende.
Det er heller ikke rigtigt.
Hvis man kigger på den allergroveste vold, nemlig drab og drabsforsøg, har antallet nærmest været faldende siden 1995, og man kan faktisk se, at vi nu har en situation, hvor en enkelt ugentlig tv-udsendelse, fiktion, »Rejseholdet«, præsterer lige så mange mord, som virkelighedens verden i Danmark gør - en enkelt udsendelse!
Gad vide, hvad det blev til, hvis vi talte alle mordene i tv sammen i løbet af ugen.
Det ville nok se lidt mere drastisk ud.
Det vigtigste i forhold til det her forslag er imidlertid, at længere straf efter vores opfattelse ikke hjælper.
Det giver ikke mindre kriminalitet, og det burde jo være målet.
Det gør ikke - som der også står i bemærkningerne
til forslaget - nogen til bedre mennesker at komme længere tid i fængsel.
Det gør resocialiseringen vanskeligere, og man kan vel også gætte på, at ophold i fængsler ikke er den allerbedste måde at blive sporet ind på et liv udenfor, at man faktisk kan lære noget udi kriminalitet ved at omgås andre kriminelle i længere tid.
Så alt i alt er vores holdning negativ.
Vi kan ikke stemme for det her beslutningsforslag.