runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrete Auken (SF), 1999-05-18:
Når man hører hr. Brian Mikkelsen, kan man måske godt forstå, hvorfor SF tilsluttede sig forliget.
Det var jo simpelt hen den gennemgang af, hvad De Konservative havde fået.
Vi var jo meget enige om mange ting, og det gjorde, at jeg tænkte, at det giver mening at være med.
Der er noget i rækkefølgen - det var så vilkårene - som ikke var tilfredsstillende, men jeg havde tillid til og har stadig væk tillid til, at hr. Brian Mikkelsen refererer rigtigt fra forhandlingerne og også til, hvad Det Konservative Folkeparti bør satse på.
Men der er altså én uklarhed i det, der blev sagt nu i denne her tale, nemlig: Hvad er det for et hus, der skal bygges?
På et punkt har jeg simpelt hen læst, altså jeg ved
ikke, om jeg har læst forkert, men da jeg læste aftaleteksten, kunne jeg ikke få andet indtryk, også efter den samtale, jeg havde haft med hr. Brian Mikkelsen, end at det var et operahus, man ville bygge, altså et, der ikke var et mikshus.
Der har været mange - det har bl.a. den radikale ordfører og andre har sagt - der har sagt, at huse, der skal kombineres, er til provinsbyer.
Hovedstaden skal have et rigtigt operahus.
Og det har en anden akustik og andre vilkår end et operahus, der også skal bruges til koncert.
Nej, det er ikke det, vi har tilsluttet os, og det stod ikke i aftalen.
Også sagt til hr. Peter Duetoft: Hverken fællesforestillingerne eller at kunstarterne skulle være hæftet sammen stod i aftalen.
Der stod intet om, at kunstarterne skulle forblive samlet, og bl.a. derfor kunne vi tilslutte os det.
Det med det sure sted må hr. Søren Hansen meget undskylde.
Jeg synes ikke, det er det skæggeste sted, men vi går så med til, at man bygger det på det sted.
Derimod stod der ikke, at det skulle være præcis den sceneudformning.
Det bekymrer mig da meget, at hr. Søren Hansen mener, at det udkast, man har set, er den sceneform, der skal bygges.
Nu kan jeg så ikke spørge hr. Søren Hansen den anden vej rundt, men jeg vil da gerne spørge: Er hr. Søren Hansen klar over, at det er en meget gammeldags sceneform?
Det står der ikke i Klaus Hoffmeyers oplæg, det er rigtigt.
Men det er faktisk rigtigt, det kan jeg dokumentere. Jeg vil også gerne spørge hr. Søren Hansen om den dér fleksscene, alle fleksmulighederne er noget, man i forliget har sagt, at det er det, det skal være.
Sådan en har man f.eks. prøvet at lave på Det Norske Teater.
Den står hen til ingen nytte, den bliver ikke brugt, og jeg ved, at man tidligere på Det Kongelige Teater har sagt nej til det flekseri der.
Det står ikke i aftaleteksten.
Det kan godt være, man har aftalt det bag ved det.
Poul Nødgaard (DF), 1999-05-18:
Hr. Brian Mikkelsen sagde ordret, at nu måtte ministeren få nedsat et udvalg, så vi kunne få at vide, hvor vi står.
Jamen jeg går da ud fra, at man ved, hvor man står. Når man har indgået forliget, om ikke i alle detaljerne, så går jeg da ud fra, at det kunne man finde ud af.
Men altså, jeg er forvirret på et højere niveau, for jeg forstår simpelt hen ikke noget som helst af det hele i relation til f.eks. også Stærekassen.
Skuespillet kunne jo udmærket være ført derover, der kan jo være plads til en 400-500 mennesker, hvis det blev bygget pænt og ordentligt om, og så taler hr. Brian Mikkelsen om et opera- og musikhus. Jamen er det så meningen, at operaen, ja, det er det jo selvfølgelig, det er underforstået, den skal både være i det nye opera- og musikhus og også på det nuværende Kongelige Teater med de frustrationer, det fører med sig at flytte frem og tilbage?
Det svarer til en skolelærer, der underviser på indtil flere skoler; han bliver også dybt frustreret.
Jeg synes altså, at der er nogle ting, der ikke rigtig hænger sammen i det her.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge, om De Konservative helt har tænkt det her igennem.
Det er det, Danmark har brug for.
Det skuespilhus har man i realiteten ikke brug for.
Søren Hansen (S), 1999-05-18:
Hr. Brian Mikkelsen holdt en udmærket tale, som jeg synes der er grund til at takke for, men der var én ting, måske en fortalelse: Hovedparten af operaproduktionen skal foregå i det nye hus.
Men det er vel operaforestillingerne, hr. Brian Mikkelsen mente.
Men i øvrigt er jeg så glad for, at hr. Brian Mikkelsen i ét og alt bekræfter aftalen og er i stand til at læse det, vi selv har skrevet, hvad andre partier åbenbart ikke er.
Det er ikke, fordi aftalen er så lang og så indviklet.
Altså der står i 7. og 8. linje, at der skal bygges et opera- og musikhus.
Det er temmelig enkelt, altså selv med 7 års skolegang er man i stand til at klare den opgave.
Og til spørgsmålet om at skulle flytte sig lidt, selv når man er operasanger, så vil jeg da minde om, at denne verdens allerstørste operasangere stort set ikke bestiller andet end at tage fra den ene scene i den ene ende af verden til den næste scene i den anden ende af verden dagen efter osv. året rundt, tiår efter tiår igennem.
Det kan
danske operasangere vel også, især når der tale om så korte afstande, som der her er tale om.
Brian Mikkelsen (KF), 1999-05-18:
Nok er politikerne kloge, det synes vi i hvert fald selv i det her hus, men efter min mening er vi ikke så kloge, at vi allerede nu kan fortælle, hvordan et opera- og musikhus skal se ud, og hvad der skal være i sådan et opera- og musikhus.
Og det er derfor, at det er med velberåd hu, at vi i forligskredsen har besluttet, at der skulle nedsættes et hurtigtarbejdende ekspertudvalg, som skulle se på de her ting, sådan så vi ikke bare skrev nogle sætninger ned om, at nu skulle vi bygge et hus i år 2003, og det skulle være et operahus, hvor størstedelen af forestillingerne skulle finde sted, men at vi fik nogle folk til at kigge på det, som havde styr på det, og som havde erfaring fra de forskellige operahuse, der er rundt omkring i verden.
Så også den del af aftalen er Det Konservative Folkeparti tilfreds med, ligesom vi er med alle andre dele af aftalen. Hvad har vi så sagt ja til, spørger fru Margrete Auken.
Jamen vi har sagt ja til det, der står i aftalen og til udmøntningen af selve aftalen.
Altså den diskussion, vi skal have, når eksperterne er færdige med at se på det,
tager vi så igen i kredsen af de folk, som støtter op omkring det her.
Til hr. Poul Nødgaard, som var forvirret på et højere plan: Det er da rart at høre.
Men vores prioritering har jo hele tiden været, at vi vil have et operahus.
det har vi også fået nu.
Det har vi også fået nu, og derfor burde hr. Poul Nødgaard sidde og klappe i hænderne og sige: Jubii, hvor er jeg glad!
Med hensyn til udvalgsarbejdet synes jeg, at jeg har svaret på, hvad hr. Poul Nødgaard var inde på.
Vi vil godt lytte til, hvad nogle eksperter har at sige omkring det her, for jeg er for mit vedkommende i hvert fald ikke så klog, at jeg vil overrule alle mulige folk, som ved noget om, hvordan produktionen finder sted, hvordan forestillingerne finder sted rundt omkring i hele verden.
Margrete Auken (SF), 1999-05-18:
Jeg bliver hele tiden så tryg, når hr. Brian Mikkelsen siger, at teksten er helt klar.
Og så siger han, som jeg i øvrigt også ville have gjort, et operahus, og så bliver jeg skældt ud af hr. Søren Hansen, fordi jeg ikke kan se, at et opera- og musikhus betyder, at det er det samme hus til to forskellige funktioner i den samme sal.
Nej, jeg læste det sådan, at der skulle være koncertsal, som jo også var til radioen.
Altså jeg har selv snakket om opera- og musikhus i lang tid, og det var så en idé med Københavns Kommunes musikhus bygget sammen med en anden sal, der var en operasal, fordi de har forskellig akustik, hvis man laver det rigtigt.
Sådan noget har vi aldrig bygget i Danmark, men de har forskellig akustik, det er to forskellige sale, og jeg regnede da med, at det var en operasal og så en musiksal, der skulle bruges til Danmarks Radio.
Det er det, der ikke længere er helt klart.
Nu får jeg pludselig indtryk af, at operahuset også skal være til alle de andre koncerter.
Det er det, der er problemet, og dér vil jeg gerne bede hr. Brian Mikkelsen forsikre, at det ikke er meningen.
Og så i forlængelse af det vil jeg spørge om bindingen
til radioen
Er det sådan, at hvis det dér går i smask - radioen vil jo ikke have det her - har vi så tabt vores hus?
Poul Nødgaard (DF), 1999-05-18:
Hr. Brian Mikkelsen siger, at Det Konservative Folkeparti har fået et operahus plus et musikhus; det er med i aftalen.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge: De 683 mio. kr., der står i aftalen - nu er det godt, nu kommer ministeren lidt til undsætning - de er til skuespilhuset, men hvad med pengene til opera- og musikhuset?
Og stadig væk: Hvilke tanker har Det Konservative Folkeparti gjort sig om delingen af den udgift mellem Københavns Kommune og Københavns Amt og så staten?
Og så vil jeg godt spørge om det pædagogiske med hensyn til at opføre et nyt operahus.
Når nu det skal køres, som det tilsyneladende skal,
vil det så sige, at operaen fremover i dette gode land, hvor vi har så fornem en opera, som vi i virkeligheden har, altså skal dele sine forestillinger på henholdsvis det nye operahus, som hr. Brian Mikkelsen nu har lagt sin stemme til, plus at man stadig væk skal optræde på Gamle Scene - sådan har jeg forstået det - så synes jeg, at operaen må blive dybt frustreret, hvis det er tilfældet.
Jeg vil gerne have at vide, om det ikke er rigtigt.
Margrete Auken (SF), 1999-05-18:
Jeg håber, at man kan forstå, hvorfor SF har tiltrådt forliget.
Det er jo, fordi der er en hel del ting, der skal findes ud af efterhånden.
Vi synes, det er kolossalt vigtigt med Det Kongelige Teater.
Vi synes, der er så vigtige ting i udspillet, at vi meget gerne vil være med til det.
Og jeg vil her så godt afsluttende spørge hr. Brian
Mikkelsen, om han kan love, at vi ikke på forhånd er fastlåst i aftalen med, at den operascene, der skal laves, partout også skal kunne bruges til koncerter, f.eks. med Sjællands Symfoniorkester osv., altså at koncertsalen, der slet ikke er åbnet for, kan blive en anden? Jeg blev grundigt belært om forleden dag, at jeg havde misforstået det hele, fordi jeg troede, det var det, der stod i forliget.
Så det er derfor, jeg nu spørger så indtrængende, jeg kan.
Jeg vil også gerne have svar på bindingen til Danmarks Radio: Kan den konservative ordfører ikke love mig, at vi får et operahus - det så jeg gerne - og at det operahus, han slås for, ikke er et, der på forhånd er bundet til at skulle være et kombihus, altså en kombisal?
Brian Mikkelsen (KF), 1999-05-18:
Jeg tror, at man skal være påpasselig med at love noget i politik.
Det tror jeg andre politikere er kommet meget galt af sted med, så det vil jeg heller ikke indlede mig på.
Men jeg kan godt tilsige, at det, som Det Konservative Folkeparti arbejder for og kæmper med og som har været vores intention, er, at det skal være et 2-sals-system, og det synes jeg sådan set er glimrende nok, at operasalen skulle være til operaen og koncertsalen skulle være til symfonikerne.
Men det er jo en diskussion, som vi skal i gang med, og som undersøgelser nu vil pege på, hvordan kan lade sig gøre økonomisk, driftudgiftsmæssigt, kunstnerisk osv.
Og jeg har tiltro til, at man i forligskredsen er helt enig om, at man drøfter det på en god og saglig og konstruktiv måde, sådan som vi jo også gjorde, da vi fandt frem til denne her aftale.
Og det er jeg helt sikker på at vi finder frem til en hurtig aftale om.
Det kan jeg mærke på den stemning, der er blandt ordførerne.
Peter Duetoft (CD), 1999-05-18:
Jeg vil gerne spørge fru Margrete Auken: Er fru Margrete Auken tilhænger af, at de fire kunstarter er samlet i Det Kongelige Teater, og er fru Margrete Auken tilhænger af, at man laver fællesforestillinger mellem kunstarterne, hvilket vil sige herunder selvfølgelig også en produktudvikling, men også en række af de stykker, der faktisk findes i dag?
Jeg vil gerne bede om et meget klart svar fra fru Margrete Auken.
Søren Hansen (S), 1999-05-18:
Endnu en chance for at give en klar melding blev ikke brugt.
Til gengæld fik vi at vide, at nu tilsidesætter man operaen, balletten, og det er bøvlet osv.
Altså de, der har siddet og hørt på dette her og har lyttet efter, må nærmest tro, at SF er lodret imod denne her aftale.
Men jeg vil gerne spørge: Kan det være rigtigt, at SF tilslutter sig en aftale om at placere et hus på et lidt surt sted?
At man aner et skrummel, at scenetypen er direkte forældet, er det det, man tilslutter sig?
At kombi-huset er problemfyldt og giver problemer, at holde kunstarterne samlet giver kun problemer, der er begrænsede visioner, og operaen er under afvikling; er det dette her, man har tilsluttet sig?
Hvis ikke vi kan få et svar, og et klart svar af SF's ordfører på, at man tilslutter sig den aftale, der er indgået fra den ene ende og så til den anden, så må vi jo finde en anden vej at få SF's svar, og den må vi så bruge.
Brian Mikkelsen (KF), 1999-05-18:
Jeg tror, vi skulle have lavet denne her aftale længere.
Jeg synes ellers, den er klar, koncis og præcis.
Men for præciseringens skyld: Vi får et musik-operahus.
Hvordan indholdet, substansen, fundamentet er i det opera-musikhus vil blive afgjort, når vi har fået lavet undersøgelserne, de økonomiske undersøgelser, de rammemæssige undersøgelser og de kunstneriske undersøgelser af, hvad et sådant hus kan rumme.
Jeg har selvfølgelig mine prioriteringer, mine præferencer, og det samme har de andre partier selvfølgelig også.
Den diskussion kommer vi videre med.
Til hr. Poul Nødgaard
: Økonomien, ja, men jeg vil da ikke lægge skjul på, at Det Konservative Folkeparti gerne vil bruge penge på kultur.
Jeg mener, at kulturpengene er godt investeret, at det er fantastisk vigtigt i det velfærdssamfund, vi lever i, hvor vi bliver bombarderet med forskellige indtryk i globaliseringens tegn, at vi også har vores egne kulturelle værdier, vores egne kulturelle flagposter, som vi kan hive op og sige: Her, det er dansk egenproduktion.
Så derfor vil vi gerne bruge penge på det.
Og det er klart, at et opera-musikhus vil koste ekstra penge. Og det har vi jo også signaleret at vi er villige til at være med til at finansiere. Men den store diskussion er jo nu så driften af det opera-musikhus, hvor det store mantra jo er, at det koster 1 mio. kr. pr. operaforestilling.
Det må vi så undersøge nærmere og alle de andre ting, og det er jo det, som vi skal have kigget på.
Vi har ikke noget mod at signalere, at vi gerne vil have mange operaforestillinger i det nye opera-musikhus.
De fleste vil vi gerne have, men det må vi jo diskutere.
Vi mener stadig væk - til hr. Poul Nødgaard - at mange af forestillingerne skal foregå på Gamle Scene.
For Gamle Scene er centrum, dynamoen, aksen for Det Kongelige Teater. Vi så helst i Det Konservative Folkeparti, at de fleste aktiviteter var samlet omkring Kongens Nytorv.
Det er jo den måde, man fortæller folk i Horsens og Ringsted, og hvor det ellers er, folk kommer fra i Danmark, at her har vi altså noget nationalt.
Men da det ikke kunne lade sig gøre af praktiske årsager at samle tingene omkring Kongens Nytorv, så har vi valgt den næstbedste løsning, som for øvrigt er en glimrende løsning.
Søren Hansen (S), 1999-05-18:
Ja, det var ikke overraskende en gentagelse af traditionelle synspunkter fra Fremskridtspartiet.
Vi har hørt dem i årevis.
Men spørgsmålet om det med overskridelser af budgetter synes jeg godt kunne trænge til en kommentar med på vejen.
Et teaterhus, som virkelig fik overskridelser på budgettet, var det i Sydney.
Da overskridelserne var nået op på 40 mio. australske dollar
Da de sluttede byggeriet, havde det ikke kostet hverken de 7 eller de 40, men 102 mio. australske dollar.
Alligevel blev det den bedste investering, der nogen sinde er gjort, også økonomisk.
Frank Jensen (S), 1999-05-18:
Jeg tror, hr. Jann Sjursen hører det, han vil høre.
Jeg erklærede mig nemlig enig med hr. Jann Sjursen, da hr. Jann Sjursen stod i den anden ende af salen og talte med en partikollega, i, at det her var et holdningsmæssigt spørgsmål.
Det deler jeg fuldt ud; det er et holdningsmæssigt
spørgsmål.
Jeg respekterer fuldt ud Kristeligt Folkepartis og hr. Jann Sjursens holdning i den her sag.
Derved synes jeg også man skal lade det blive og ikke gøre det til et formaliaspørgsmål.
Jeg sagde ikke, at hr. Jann Sjursen var gået for lidt op i formalia i sin tale.
Jeg synes faktisk, hr. Jann Sjursen var gået for meget op i formalia i sin tale.
Man skal huske, at hvis man bruger formalia, rammer det som regel også én selv, den dag man selv har noget, man holdningsmæssigt går ind for, og som man gerne vil have igennem her i Folketingssalen.
Hvis der så er nogle, der kan bruge formalia til at trænere sagen, rammer det som regel også én selv.
Her har det jo været klart, at det her tema er indgået under hele behandlingen fra første behandling.
Hr. Jann Sjursen var jo selv med her ved første behandling, hvor det allerede blev rejst som et spørgsmål, og det er indgået under udvalgsbehandlingen fra første færd.
Så har der været nogle mellemfaser - det er jeg enig i - hvor der har været et spørgsmål om analyse af identitetsspørgsmålet hos Folketingets formand og Lov- og Parlamentssekretariatet her i Folketinget.
Det fjerner ikke det, at det her har været et tema både ved første behandling og under udvalgsbehandlingen, og derfor kan det ikke komme som en overraskelse, at der også var medlemmer i Tinget, der ville bringe det op her ved anden behandling. Jeg vil gerne igen understrege, at jeg fuldt ud respekterer hr. Sjursens personlige holdning og hans partis holdning i den her sag.
Dorte Bennedsen (S), 1999-05-18:
Af de udtalelser, hr. Jann Sjursen kom med heroppefra, kunne nogle få det indtryk, at vi ligesom havde brudt spillereglerne her i huset ved ikke at acceptere formandens første afgørelse.
Derfor bliver jeg altså også nødt til at hænge mig i formalia og vil opfordre hr. Jann Sjursen til at læse forretningsordenens § 16, stk. 3, hvor der står, at formanden efter samråd med Udvalget for Forretningsordenen kan afvise et forslag, hvis han mener, der ikke er identitet.
Denne procedure har ikke fundet sted.
Derfor bad vi om at få forelagt spørgsmålet for Udvalget for Forretningsordenen under henvisning til § 16 i forretningsordenen, og dér konstaterede så et flertal af Folketinget, at de ikke var enige med formanden i hans første afgørelse om, at der ikke var identitet.
Der var - førstebehandlingen taget i betragtning - tale om identitet, og, præcis som det blev sagt før, al anden afgørelse ville have været et brud med de uskrevne traditioner, der er her i huset.
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-18:
Nu vil jeg for så vidt meget nødig inddrage Folketingets formand i den her diskussion, men alligevel synes jeg, at det er værd at hæfte sig ved, at Folketingets formand havde afsendt et brev til fru Yvonne Herlev Andersen på baggrund af de vurderinger, han havde fået, og det tillægger vi i denne sag som i andre sager stor betydning
fra Kristeligt Folkepartis side.
At det så også bliver genstand for en politisk debat i Udvalget for Forretningsordenen, svarer selvfølgelig til forretningsordenens bestemmelser, som fru Dorte Bennedsen siger.
Jeg må så bare give udtryk for her, at mit indtryk af, hvorfor ændringsforslaget til syvende og sidst er blevet fremmet, er, at man ville have det fremmet under alle omstændigheder.
Men lad det være.
Justitsministeren causerede lidt over mine betragtninger omkring formalia i denne her sag.
Jeg skal ikke give karakter for causeriet, men blot sige, at hvis det er den måde, regeringen ønsker at tackle debatten om lovkvalitet på,
Karen Rønde (V), 1999-05-18:
I disse tider, hvor vi snakker lovkvalitet, og at vi skal have grundige behandlinger her i Folketinget,
Vi synes, at det her ændringsforslag fra CD indeholder en meget principiel problemstilling og ikke bare kan hænges op på en eller anden diskussion om formalia.
Det her ændringsforslag har så selvstændigt et indhold og har slet ikke samme formål som selve lovforslaget.
Derfor er der ikke efter Venstres opfattelse identitet mellem lovforslaget og det stillede ændringsforslag.
Vi mener, at der må være grænser for, hvor vidtgående et ændringsforslag der kan indarbejdes i en lov.
Vi mener i Venstre, at denne grænse er blevet overskredet med dette ændringsforslag, fordi ændringsforslaget indeholder en så selvstændig og fra lovforslaget afvigende regulering, at det ikke bør behandles som et ændringsforslag.
Hele formålet med, at en lov skal igennem tre behandlinger, som det er foreskrevet i grundloven, er jo, at vi sikrer en vis grundighed i behandlingen af lovforslag også i Folketingssalen.
Så vi synes, at det her burde være blevet fremsat som et selvstændigt lovforslag, netop når vi diskuterer lovkvalitet som aldrig før, og have fået en grundig, selvstændig behandling.
Så kunne vi også have nået at få forslaget til offentlig høring, så vi ikke kun fik den brede diskussion i Folketingssalen, som nogle folketingsmedlemmer hævder, men også havde fået den brede diskussion i offentligheden.
Frank Jensen (S), 1999-05-18:
Jeg vil bare sige til hr. Sjursen som afslutning - og så bliver det ved det - at jeg synes ikke, det er den rigtige sag at tage debatten om lovkvalitet på.
Hr. Sjursen ved, at det her ændringsforslag er født fra Folketingssalens side.
Det er ikke et ændringsforslag, der er kommet den sædvanlige vej fra regeringens side.
Sådan bør det vel også være med de her spørgsmål, som har en rent - kan man sige - holdningsmæssig, etisk vinkel.
Vi danner ikke nogen ny retlig ramme.
Den retlige ramme er kendt.
Den er kendt fra vores lovgivning, nemlig stedbarnsadoption, som er en kendt retlig ramme for heteroseksuelle.
Nu er det så, at den retlige ramme også bliver mulig for homoseksuelle.
Man kan selvfølgelig sige, at det har man ikke sympati for; det ønsker man ikke; det er man imod.
Det synes jeg er en fair og ordentlig debat.
Men jeg synes ikke, det er en fair og ordentlig debat at sige, at det skulle forudsætte en stor øvelse i et lovforberedende udvalg.
Der er ikke noget behov for en grundig juridisk vurdering af selve den retlige ramme, for den er kendt.
Praksis i forhold til stedbarnsadoption er en praksis, som Civilretsdirektoratet, statsamterne har praktiseret gennem flere år, mange år.
Jeg har været inde på identitet, og det vil jeg så ikke knytte flere bemærkninger til.
Det er noget, vi normalt ikke bruger i den almindelige politiske kamp her, men det kan jeg forstå Venstre synes man skal gøre.
Det er jeg ikke tilhænger af.
Jeg synes, man ved identitet skal holde sig til det, det drejer sig om, nemlig en klinisk, juridisk vurdering af identiteten.
Og i forhold til den vurdering, som normalt foretages af Folketinget, er der identitet. Da det er et lovforslag, der drejer sig om registreret partnerskab, og da det her indgik under førstebehandlingen i Folketinget og er indgået under udvalgsbehandlingen, er der ikke efter mine vurderinger og efter traditionel juridisk vurdering i Justitsministeriet noget, der ikke lever op til sædvanlig praksis for identitet.
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-18:
Nu får justitsministeren det jo til at se ud, som om det er juraen, jeg har problemer med, at jeg ikke rigtig har fattet den retlige ramme for det her forslag.
Jeg vil sige, at jeg tror, jeg har forstået juraen i det her forslag.
Og når vi beder om en grundigere forberedelse og behandling, inden der bliver taget stilling til indholdet af det ændringsforslag, som Centrum-Demokraterne har stillet, så har det såmænd ikke noget med juraen at gøre.
Så har det noget med holdning at gøre, så har det noget med børnene at gøre, det har noget med børnenes tarv at gøre.
Selv om justitsministeren har meget jura langt op i hovedet og skal tænke meget på det, så synes jeg også godt, en justitsminister kan tænke på andre aspekter, f.eks. aspekter omkring barnets tarv, og så kan man have den holdning til det, som man vil have; men det er jo netop de aspekter, der har foranlediget, at man f.eks. i Sverige nedsætter en hel kommission til at belyse de her ting.
Det var det aspekt, der kunne have foranlediget justitsministeren til, da han via et spørgsmål i Retsudvalget blev spurgt, at sende den her del af forslaget i høring.
Det kunne justitsministeren godt have gjort, hvis han ville, men det ville han ikke.
Og derfor har jeg problematiseret den måde at behandle ændringsforslaget på.
Men jeg respekterer fuldt ud, at der er andre, der har en anden holdning, end jeg har.