Lene Espersen (KF), 2006-05-10:
Jeg vil sige til fru Lissa Mathiasen, at det kan jeg ikke tilkendegive på nuværende tidspunkt.
Det, jeg har tilkendegivet, er, at ikke mindst fordi der jo fra Folketingets side er en meget stor interesse for den her sag, men også fordi organisationerne så entydigt har sagt, at de synes, det er vigtigt at få det her drøftet, så er jeg selvfølgelig lyttende og har bedt mine embedsmænd om at indkalde til et møde, hvor vi vil høre, hvilke bud der er på, hvordan ordningen kan forbedres; men jeg kender ikke til konkrete forslag nu.
Jeg har slet ikke haft mulighed for at overveje, hvad der måtte være af fordele og ulemper ved det, og derfor er det simpelt hen for tidligt for mig at tilkendegive, om det her måtte medføre lovændringer.
Men jeg vil sige, at vi selvfølgelig indtager en lyttende, positiv attitude og så hører, hvad der kommer på bordet, og det skal nok blive nøje overvejet, den tilkendegivelse vil jeg gerne give fru Lissa Mathiasen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Sådan er det nu, og sådan vil det også være fremover.
Jeg tror, jeg vil sige til fru Lissa Mathiasen, at der er grund til at holde fast i nogen optimisme, forstået på den måde, at på trods af at regeringen har givet en redegørelse og allerede har igangsat noget arbejde, der gerne skulle være med til at forbedre ordningen på de punkter, hvor man generelt kan sige at ordningen ikke har været velfungerende, på trods af at alle de ting allerede er sat i gang, så er vi altså indstillet på at tage et møde med de berørte organisationer for at lytte til, hvordan det så er, de ønsker at ordningen måtte ændres.
Jeg er langt fra sikker på, at organisationerne er enige om, hvad retning tingene skal bevæge sig i, men udgangspunktet er, at vi gerne lytter til, hvad det er for synspunkter, der gør sig gældende.
Jeg vil sige til fru Lissa Mathiasen, at selvfølgelig – og det skal man jo gøre som ansvarlig minister – vil jeg altid lytte til gode råd.
Det, der for mig bare er helt afgørende, er, at man ikke fundamentalt ændrer på en ordning, som der har været enighed om her i Folketinget, altså ændrer på de grundlæggende præmisser.
Men selvfølgelig kan man altid blive klogere, og derfor bliver der indkaldt til et møde, så vi også kan blive klogere på, hvad det så præcis er, organisationerne ser som mulige ændringer.
Jeg synes, der er tre ting, der er vigtige at få sagt til fru Lissa Mathiasen.
Den første er, at vi som følge af det arbejde, som Justitsministeriet selv har foretaget, og den redegørelse, som foreligger, har igangsat nogle forbedringer på nogle punkter.
I dag er langt de fleste mennesker jo tilfredse med den ordning, der er, men der har været sporet en vis utilfredshed hos måske cirka en femtedel af de personer, som er involveret i huskøb, og som ikke har syntes, det har været en tilfredsstillende ordning.
Nogle af personerne er utilfredse, fordi de mener, at tilstandsrapporterne ikke er gode nok.
Og der har vi så valgt at sige, at vi skal have styrket den eksisterende kontrolordning, og at der skal indføres skærpede sanktioner på området.
Vi skal med andre ord have bedre rapporter.
Den anden ting er, at der skal være en bedre kommunikation til forbrugerne, så man ved, hvad det er, man køber, for der har også været nogen forvirring om, hvad der dækkes, og hvad der ikke dækkes.
Det er det, vi har taget fat om, som har været to meget væsentlige indvendinger.
Så nævner fru Lissa Mathiasen Realdanias rapport, og jeg vil sige som den tredje ting, at jeg nu sørger for, at mine embedsmænd tager et møde med de berørte organisationer for at høre, hvad det så er, man ønsker at der skal arbejdes videre med.
Det er en stor og kompliceret sag, hvis man overhovedet skal tage skridt til at begynde at ændre noget af det her, men jeg synes, det er vigtigt at tage et møde og lytte til, hvad det så er, organisationerne mener der skal ske, og om de mener det samme.