Villy Søvndal (SF), 2002-05-07:
Det er jo en vigtig debat, vi har, for det forslag, vi behandler, er faktisk et forslag, som ville komme utrolig mange ældre til gavn
: de, som har de dyre udgifter til tandproteser - det kan slå en pension i stykker, hvis man pludselig står og skal have nye tænder - eller de, som har meget store udgifter til diætkost.
Folketingets Socialudvalg har haft besøg af folk, der har de påtrængende problemer, fordi de har specielle sygdomme.
Så synes jeg altså, det er underligt, at Dansk Folkeparti bliver så sur, når man gør opmærksom på, at der er et svælg mellem løfterne i valgkampen for ikke så lang tid siden og den dagligdag, vi oplever nu.
Jeg forstår ikke, at Dansk Folkepartis ordfører bliver så vred over at bemærke, at der er partier, der er optaget af, hvad Dansk Folkeparti skriver i annoncer og programmer, og som prøver at fastholde dem på de løfter, der engang var.
Det er der ingen grund til at blive sur over.
Det er en normal del af parlamentarisk praksis, at partierne holdes op på de ting, de lover op til valgene. Det, der er kendsgerningen for Dansk Folkepartis vedkommende, er, at afstanden mellem løfterne og virkeligheden bliver stadig større.
Hvis man er i tvivl om det, så prøv, og det er et godt råd til Dansk Folkeparti, at opgive den totale fiksering af huset herinde og prøv at være lidt optaget af, hvad der sker i den virkelige verden.
Jeg forlod Vejle Amt i morges og hørte den lokale radio i morges, og hvad er det meldinger om?
Hvorfor er de det?
Det er de, fordi Dansk Folkeparti giver regeringen baggrund for at lave et kvælertag på den kommunale økonomi, hvor man sænker væksten til en tredjedel af, hvad væksten har været de seneste år.
Fem Venstreborgmestre valgt i området, hvor jeg bor, som må antages ikke at være ondsindede over for regeringen - de er valgt for Venstre - går alle sammen ud og siger, at den halve milliard kroner, som også fru Pia Kristensen nævnte, som regeringen giver, er fint nok.
Problemet er bare, at det, man mister, er langt, langt mere end den halve milliard kroner.
Så når summen er gjort op i det her regnestykke, kommer vi ind i et efterår, hvor vi i hovedparten af Danmarks kommuner vil opleve, at hjemmehjælpen bliver forringet dramatisk; vi kommer til at opleve, at planlagt byggeri bliver udskudt, fordi den her stramme økonomi ikke giver kommunerne mulighed for at bygge; vi kommer til at opleve, at der på børneområdet og ældreområdet, men ikke mindst i forhold til de allermest udsatte grupper, vi har, kommer til at ske dramatiske ting.
Må jeg erindre om, at et amt som Storstrøms Amt er i færd med at skære 14 pct. eller 400 stillinger på det område, som både regeringen og Dansk Folkeparti har sagt at de er allermest optaget af: de sindslidende, misbrugerne, de hjemløse.
Se, man kan ansætte mange pressechefer i Dansk Folkeparti.
Regeringen har mange spindoktorer.
Uanset hvad man gør, så lader det sig ikke skjule, at det her efterår formentlig vil blive husket som efteråret med de mest dramatiske nedskæringer på socialområdet siden 1982. Gad vidst, om det ikke er derfor, at Dansk Folkepartis ordfører blev så vred, for det er så tydeligt, at der bare er så langt mellem den virkelighed, man præsenterer i annoncer og gennem reklamebureauer, og så den virkelighed, som er den rå virkelighed ude i den virkelige verden.
Derfor et godt råd til Dansk Folkeparti og også til regeringen: Lad være med at blive så vrede over det.
Det kan ikke betale sig.
I løbet af ganske kort tid er man alligevel nødt til at anerkende, at det billede, der bliver tegnet, er det reelle billede.
Det lader sig ikke modbevise, for det er virkelighedens billede.