Bruno Jerup (EL), 1998-01-28:
Tak først og fremmest til forskningsministeren for en stringent og velskreven redegørelse, der giver et godt grundlag for den debat, vi har her i dag.
Den overordnede ledetråd for al lovgivning om den nye informationsteknologi må være at sikre en balance, så vi på den ene side fremmer en sikker og effektiv brug af den nye teknologi og på den anden side sikrer, at vi ikke får delt befolkningen op i et a- og et b-hold.
Det er utrolig vigtigt, at vi ikke udvikler et samfund, hvor dele af befolkningen - mennesker, som af den ene eller den anden grund ikke kan eller vil bruge den nye informationsteknologi - sættes udenfor, når det gælder debat, information eller vigtige servicetilbud.
Kort sagt er det fint, hvis vi kan fremme brugen af informationsteknologi, når danskerne skal komme med rettelser til skattevæsenets årsopgørelser, men den, der er tryggest ved at poste en blanket, der er rettet med kuglepen, skal ikke berøves muligheden for at gøre det på den gammeldags facon.
Indførelsen af digital signatur betyder, at modtageren af en elektronisk meddelelse kan være sikker på, hvem afsenderen er, og kan stole på, at der ikke er lavet om på meddelelsen undervejs.
Det betyder øget sikkerhed, både når det gælder kommercielle forhold, og når det handler om privat kommunikation.
Det giver mulighed for at undergrave papir og andre monopoler via Internettet, f.eks. det monopol, som PBS har på betalingsservice i Danmark.
Enhedslisten er således enig i, at det er en god idé at indføre et system med digital signatur, men det er afgørende, at der bliver 100 pct. sikkerhed mod misbrug af systemet.
En kraftig offentlig kontrol med et så følsomt område er nødvendig, så brugerne sikres mod enhver form for misbrug. Her tænker jeg ikke blot på private firmaers svindel, men også på faren for, at staten smugkigger i brugernes og borgernes forhold. Generelt går Enhedslisten ind for fri kryptering og betragter det som en del af ytringsfriheden, at man ikke på forhånd skal bestemme, hvilke sprog eller hvilket kodesprog folk og virksomheder kommunikerer med hinanden på.
Staten skal naturligvis ligesom i dag have mulighed for med en dommerkendelse at bryde datahemmeligheden og omkode meddelelsen, ligesom de har det i forhold til at åbne breve.
Med hensyn til den digitale signatur så vi helst, at de såkaldte nøglecentre, der bliver hjertet i systemet, var offentligt ejede og underlagt strenge restriktioner, som kan forhindre misbrug. Under alle omstændigheder må sikkerheden garanteres gennem omfattende krav til nøglecentrenes pålidelighed og en fastlæggelse af centrenes erstatningsansvar. Redegørelsen berører forholdet mellem de danske regler
for digital signatur og regelsættet i EU og i internationalt regi.
Vi finder det afgørende i det videre arbejde med disse regelsæt, at Danmark ikke isolerer sig i EU.
Den digitale kommunikation kender ingen grænser, og Den Europæiske Union er kun en lille del af verden.
Derfor bør der lægges mange kræfter i at udvikle globale løsninger, f.eks. inden for FN-systemet. En vigtig problemstilling i redegørelsen er de offentlige myndigheders brug af digital signatur. Som det blev påpeget i redegørelsen, er den offentlige administration og myndighedsudøvelse en udpræget skriftlig kultur, og redegørelsen nævner, at der er op imod 10.000 regler, der i dag kræver papirbaserede underskrifter.
Muligheden for at bruge digital signatur i forhold til offentlige myndigheder og offentlige formularer er kun en begrænset del af hele diskussionen om elektronisk kommunikation, men den er alligevel vigtig, for hvis det offentlige går foran med at anerkende digitalt underskrevne dokumenter, vil systemet spredes langt hurtigere i alle andre sammenhænge. Der er nævnt to forskellige modeller for de offentlige myndigheders anvendelse af digital signatur: frameldingsmodellen og tilmeldingsmodellen. Enhedslisten støtter frameldingsmodellen, hvor offentlige myndigheder aktivt skal melde sig fra, hvis de ikke ønsker at anerkende digital signatur fra en bestemt skæringsdato, for på den måde bliver spørgsmålet sat på dagsordenen i den offentlige virksomhed, og det vil nok fremme overgangen til den digitale teknik. Vi kan her følge forskningsministerens offensive strategi, når det gælder om at udbrede den digitale kommunikation.
Endelig har jeg et spørgsmål til forskningsministeren, og det handler om, hvordan de kommunale myndigheder vil blive koblet på den udviklingsstrategi for udbredelsen af den digitale kommunikation, som er skitseret i redegørelsen.
I virkelighedens verden er borgerne jo langt oftere i kontakt med kommunen, end de er med de statslige myndigheder, hvorfor det spørgsmål er ret vigtigt. Men sammenfattende kan vi sige, at Enhedslistens siger ja til en lovgivning om digital signatur, at Enhedslisten går ind for, at der er strenge regler for nøglecentrene, at Enhedslisten går ind for frameldingsmodellen, og at Enhedslisten går ind for, at der udvikles et ægte internationalt samarbejde her, og det vil naturligvis sige et samarbejde, der rækker uden for EU's regi.