Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-01-28:
Forslaget indeholder en række mindre ting og også noget, der lidt mere substans i.
I SF kan vi støtte de dele af forslaget, der handler om indleveringsdage, at den oprindelige ansøgning er prioritetsskabende, fristen på 31 måneder, adgangen til genoprettelse og adgangen til at opkræve gebyr i servicesager, som ministeren vel selv må sikre er i overensstemmelse med skattestoppet.
Derimod kan vi ikke støtte den del af forslaget, hvor man fjerner bestemmelsen om, at den, der har gjort opfindelsen, også skal skrive under på, at han eller hun er klar over, at nu bliver der udtaget patent.
På det private arbejdsmarked er det jo typisk en arbejdstager, der gør en opfindelse, men arbejdsgiveren, som har retten til den.
Vi mener, at der som minimum må være tale om, at opfinderen kender til, at nu bliver der udtaget et patent, og vi har også lidt problemer med bemyndigelsen, som er ret vidtgående.
Det mest substantielle i forslaget er dog spørgsmålet om sprog.
Hertil kommer, at der er flere og flere områder, hvor der bliver udtaget patenter, og at der samlet set bliver udtaget flere og flere patenter, så når man sidder som udvikler eller skal igangsætte en produktion, bliver det faktisk vanskeligere og vanskeligere at styre ret kurs, så man er på sikker grund og ved, at her er man ikke ude i det farvand, hvor man måske er ved at krænke et patent.
Et patent er jo i virkeligheden en form for monopol på viden, som man har i 20 år, hvilket er en ret lang årrække, og derfor er det vigtigt for os, at der også på dette område er tale om frie og fair spilleregler, altså om fri og fair konkurrence.
Det synes vi ikke nødvendigvis er tilfældet med den sprogændring, der lægges op til i forslaget.
Forslaget går i al sin enkelhed ud på, at de lande, der har tilsluttet sig London Protokollen, skal beslutte, om man vil have patentet på engelsk, tysk eller fransk, og Danmark siger engelsk.
Det er selve patentkravet, der skal foreligge på dansk, hvorimod patentbeskrivelsen - altså det, der er helt afgørende for, at man rent faktisk kan forstå, hvad det er, der er beskyttet i den pågældende sag - skal foreligge på engelsk.
Det er klart, at for mange virksomheder vil det gøre behandlingen af et patent meget billigere.
Det kan man jo se med et kvart øje, og det er sympatisk nok.
Men over for det står imidlertid hensynet til dem, der skal undgå at krænke et patent og er i gang med en udvikling, men ikke nødvendigvis i gang med at udtage et patent på et område, og for i hvert fald nogle af dem bliver det væsentlig vanskeligere.
Det er ikke så svært for større virksomheder, som i øvrigt også typisk vil have patenter, fordi de som regel har de sproglige ressourcer til at gennemskue noget, der teknisk set og sproglig set er stærkt kompliceret, og forstå, hvad det egentlig er, der ligger i det, hvorimod mindre virksomheder kan have væsentlige problemer med det.
Det andet problem er i forbindelse med en eventuel retssag.
Det er jo sådan, at retssagen selvfølgelig skal foregå på dansk - det fremgår af retsplejeloven - men man står her over for, at en del af det, der er stridens kerne, først skal oversættes, efter at der er rejst et krav, eller der er startet en retssag.
Det er noget, hvor en stor del af forståelsen og hele tvisten netop kan ligge i de sproglige præciseringer, og det giver efter vores mening en ikketilfredsstillende retstilstand.
Til allersidst vil jeg sige, at vi synes egentlig, denne del af forslaget udmærket kunne have ventet.
Der sidder jo et udvalg, der er nedsat af ministeren.
Det ser på hele området med patenter og intellektuelle rettigheder og barsler, så vidt jeg ved, med et resultat engang midt i 2003.
Vi mener faktisk, man burde have ventet til det tidspunkt, så man kan se på hele området, nemlig spørgsmålet om, hvor langt vi overhovedet skal gå med patenter og med retten til at have monopol på viden i en temmelig lang årrække.
Hvad med muligheden for, at små virksomheder overhovedet kan gå ind i en retssag?
Vi venter jo stadig væk på, at der kommer en patentforsikring.
Efter vores mening skal man have fri proces, når man er en lille virksomhed, for at man overhovedet har en chance.
Vi har jo set på adskillige sager, at man kan blive truet af en stor patenthaver, og så har man faktisk ikke andet at gøre end at trække sig baglæns, fordi man på forhånd ved, at man aldrig vil have ressourcerne til at gå ind i en retssag, selv om man har ret.
Man er simpelt hen gået nedenom og hjem, inden den retssag nogen sinde er afsluttet.
Nu er det jo ikke sådan, at det nødvendigvis er en kemisk formel, der ligger.
Det er selvfølgelig et sådan ret banalt eksempel.
Den hedder det samme, lige meget hvor man er henne i verden.
Men patentbeskrivelser består jo af mange andre ting.
Og her taler vi generelt om patenter.
Der er jo ingen tvivl om, at selve beskrivelsen er en meget vigtig del i at forstå, om man er på kollisionskurs med patenter.
Det gjorde jo ikke så meget, hvis patenter ikke var noget, man ofte udtog, hvis der var relativt få patenter, for så er det også muligt at undersøge det her også for en lille virksomhed.
Men mængden af patenter er jo stigende.
Inden for de sidste, hvad skal vi sige, 10-15 år har vi også fået patenter på flere og flere områder, f.eks. fødevareområdet, som kom ind, så vidt jeg husker, i 1990 som et område, man kunne udtage patent på.
Vi har brugt timer på at diskutere hele softwareområdet.
Så kan man selvfølgelig sige, at selve kildekoden jo nok ikke gør så stor forskel.
Men der ligger jo væsentlige ting i den beskrivelse, som er helt afgørende for at sikre sig mod, at man krænker et patent.