runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ulla Tørnæs (V), 2001-01-16:
Lad mig tage hr. Arne Melchior først: Jeg går ud fra, at det er hr. Svend Erik Hovmand, der hentydes til, og der er den eksakte historie rent faktisk, at det var en stilling, som tidligere statsminister Anker Jørgensen oprettede, og efterfølgende søgte hr. Svend Erik Hovmand stillingen og fik den, men han forlod i øvrigt Statsministeriet sammen med daværende statsminister Poul Hartling.
Det kan hr. Arne Melchior selv få verificeret ved blot at spørge vor kollega, hr. Svend Erik Hovmand. Lad mig så gå til hr. Keld Albrechtsen: I Venstre har vi bestemt ikke noget imod, at der sker en præcisering af de retningslinjer, der skal gælde for embedsmændene i centraladministrationen, og for det samspil, der naturligt skal være mellem en regering, dvs. ministre, og embedsmænd.
I den sammenhæng vil jeg godt sige, at den betænkning, som allerede har været nævnt flere gange, da vil være et glimrende udgangspunkt for netop at lave sådan nogle retningslinjer - jeg tænker på Bundgård-Nielsen-betænkningen.
Så det har vi bestemt ikke noget imod.
Til fru Elisabeth Arnold vil jeg sige: Det er muligt, at der kan findes enkelte eksempler, jf. hr. Svend Erik Hovmand-eksemplet, der som sagt var et eksempel på en person, der blev ansat ifølge gældende spilleregler for ansættelse i centraladministrationen.
Det er muligt, der kan findes andre enkeltstående eksempler fra før 1993.
Men det er en kendsgerning, at eksplosionen, dvs. det egentlige skred, først er sket efter 1993, såvel i ansættelsen af partikammerater i centraladministrationen som i brugen af offentlige midler til markedsføring af regeringspartiernes politik.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-01-16:
Jeg har meget svært ved at forstå, men det kan fru Ulla Tørnæs måske forklare mig, hvordan nogle høringer, som regeringen laver på baggrund af og sammen med Amtsrådsforeningen, der har en Venstremand som formand, og Kommunernes Landsforening, der har en socialdemokrat som formand, kan være partipolitiske.
Er det, fordi Venstre pludselig ikke mere stoler på de mange borgmestre og amtsborgmestre, man har siddende i Amtsrådsforeningen og Kommunernes Landsforening, eller er det, fordi fru Ulla Tørnæs i mangel på bedre eksempler bare tager alt, uanset hvor meget sagligheden kan bære?
Jeg vil meget gerne høre, hvordan de folkehøringer, som blev indgået og lavet i et samarbejde mellem regeringen, kommunerne og amterne, kan være udtryk for partipolitik.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-01-16:
Jeg vil gerne takke fru Ulla Tørnæs for at følge op på den diskussion, vi jo havde den 6. september midt i euro-valgkampen, hvor vi havde en debat under lovforslagets endelige behandling her i Folketinget, hvor der jo netop havde været en række eksperter, som havde udtalt sig stærkt kritisk om det misbrug, der fandt sted af embedsmændene i forbindelse med publikationer i euro-valgkampen.
Den diskussion havde vi, og i den forbindelse udtalte hr. Anders Fogh Rasmussen, at han var korrekt citeret i Politiken dagen forinden, hvor han støttede de her eksperter, som råbte vagt i gevær.
Det, der så er mit spørgsmål til fru Ulla Tørnæs nu, er: Når man nu stadig væk bakker op bag den linje, hvad jeg altså er meget, meget glad for, hvordan kommer vi så videre konkret?
For vi bliver nødt til om ikke andet så som afslutning på debatten i dag at finde en eller anden form, vi får det her bearbejdet på, så der kommer noget ud i den anden ende og ikke bare får lov til at dalre derudad.
Der er fremsat to forslag til vedtagelse.
Jeg kan nævne, at Dansk Folkeparti vælger at støtte dem begge.
Men vi er også meget indstillet på, om man kan finde en, ja, jeg havde nær sagt tredje vej, det skal vi jo passe på med - men en anden måde at gøre det på.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-01-16:
Jeg vil bare for en sikkerheds skyld spørge fru Ulla Tørnæs, om det er rigtigt forstået, at Venstre er imod, at regeringen - Økonomiministeriet - udsender en pjece som den her, altså den der med Hvad er den store forskel omkring euroen, som Økonomiministeriet udsendte.
Det er ikke et ministerium, der skal udsende sådan en pjece.
Er det ikke korrekt opfattet, at det mener også Venstre?
Det er et parti eller en organisation, der skal udsende sådanne pjecer.
Og det samme gælder for regeringens Om fremtidens mønt, som Udenrigsministeriet, Økonomiministeriet står bag: Er det ikke at infiltrere embedsværket og lade dem lægge navn til noget, som hører til ovre i det partipolitiske regi?
: Hvad er konklusionen?
Fru Ulla Tørnæs sagde jo, at man var klar til at præcisere det.
Kan man så støtte nogle af disse forslag til vedtagelse, som er fremsat?
Ulla Tørnæs (V), 2001-01-16:
Lad mig sige til fru Pernille Blach Hansen: Jeg tror kun, at det er fru Pernille Blach Hansen, der har en så ideel opfattelse af resultatet af folkehøringerne, som der gives udtryk for her.
Hvis man åbner aviser, hvis man læser, hvad folk skriver om præcis folkehøringerne, så er der den opfattelse, som jeg gav udtryk for her på Folketingets talerstol, nemlig at det var ren markedsføring af Socialdemokratiets politik og intet andet.
Der er også flere citater i medierne af fru Pernille Blach Hansen selv, der siger, at nu skal vi ud og tale med vælgerne i øjenhøjde.
Det handler altså om at markedsføre fru Pernille Blach Hansen og Socialdemokratiet.
Det er den gængse opfattelse af resultatet af regeringens folkehøringer.
Hr. Thulesen Dahl spørger: Hvordan kommer vi videre?
Skal vi gå en tredje vej?
Jamen det er da muligt.
Og som vi sagde tilbage i, nu erindrer jeg ikke, om det var i august eller september, så havde vi sådan set gerne set, at de pjecer var blevet udgivet for partimidler, fordi regeringen med udgivelsen af pjecerne sådan set gav hr. Frank Dahlgaard en platform for en meget, meget negativ debat.
Så derfor havde vi gerne været hele den diskussion foruden.
Aage Frandsen (SF), 2001-01-16:
Da fru Ulla Tørnæs jo nu har vist, at hun kender partiet Venstres historie og danmarkshistorien med hensyn til, hvem den første var, der blev ansat, vil jeg godt have, at fru Ulla Tørnæs forholder sig til, om ikke det i virkeligheden er den aller-, allerførste.
Det var, da de uskyldsrene blev ramt på det tidspunkt, altså da den daværende statsminister ansatte et partimedlem som informationsmedarbejder.
Det var noget nyt.
Det var aldrig sket før.
Det var uden om de normale kanaler.
Men det er den ene diskussion, og det er også det, en række af fru Ulla Tørnæs' eksempler går på, nemlig at man ansætter såkaldte partikammerater.
Det andet er jo så at bruge embedsapparatet.
Jeg synes, at det i virkeligheden er det mere interessante, for det første kan man jo se, og jeg synes ikke altid, det er lige begavet at gøre det, for det forudsætter jo, at de pågældende er de mest begavede, og det er jo ikke altid tilfældet, bare fordi man er en god kammerat.
Men det andet
Er det noget, Venstre virkelig vil gøre op med, altså det, at man bruger embedsapparatet og embedsværket?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-16:
Nu kan det jo ikke bestrides, at der var mange korrekte eksempler i det, Venstres ordfører fremkom med.
Det er jo det beklagelige ved det og årsagen til, at vi er nødt til at have den debat her i dag.
Men jeg synes, der er to spørgsmål, der trænger sig på, når vi ser på Venstres egen rolle og eventuelt kommende rolle, og det er, hvorfor regeringens brug af embedsmændene rent propagandapolitisk under folkeafstemningen om euroen ikke indgik i listen af kritikpunkter hos fru Ulla Tørnæs.
Det andet er: Hvad vil Venstre gøre for at forsikre vælgerne om, at Venstre, hvis Venstre får regeringsmagten efter et kommende valg, så vil trække en grænse, således at der ikke sker det her politiske misbrug af embedsværket.
Hvordan vil Venstre sikre det?
Vil man f.eks. sikre det ved at støtte det forslag til vedtagelse, som Enhedslisten har fremsat?
Det kunne jo være en vej til at få udarbejdet en adfærdskodeks, som også gjorde, at man kunne sige til mig, at min mistanke er ubegrundet.
Men jeg vil godt høre, om Venstre vil medvirke til at skabe sådanne garantier.
Fru Ulla Tørnæs bekræfter, at Venstre gerne vil have nogle retningslinjer, og det er da rart at høre.
Men svaret på, hvordan vi skal få de retningslinjer, står unægtelig noget uklart for ikke at sige fuldstændig ubesvaret tilbage.
Der ligger to forslag til vedtagelse, der kan sætte gang i sagen.
Vi kan ikke rigtig få halet ud af fru Ulla Tørnæs, om Venstre vil støtte et af de to forslag eller måske dem begge, eller om Venstre måske har et andet forslag.
Det kan jo også være, at Venstre vil gå konkret til værks og måske sige til regeringen sammen med os andre, at det i hvert fald ikke er en god idé, hvis regeringen nu giver sig til at holde folkehøringer om EU efter samme model som de folkehøringer, man tidligere har afholdt. Jeg går ud fra, at Venstre vil være med til at sige det til regeringen.
Jeg ved, at statsministeren påtænker sådan nogle EU-propagandafolkehøringer, og jeg går ud fra, at fru Ulla Tørnæs kan bekræfte, at Venstre ikke ønsker, at regeringen skal gøre det.
Arne Melchior (CD), 2001-01-16:
Jeg siger tak til fru Ulla Tørnæs for svaret på min forrige korte bemærkning.
Hendes svar var ikke nogen modsigelse af, hvad jeg havde oplyst.
Hr. Anker Jørgensens pressechef forlod embedet, samtidig med at hr. Anker Jørgensen forlod sit embede.
Jeg synes, at jeg kunne høre det fra fru Ulla Tørnæs.
Hvis hun ikke vidste det, så meddeler jeg hende det herved som en konkret kendsgerning.
Så der var altså ikke noget skred.
Det ville da også være højst mærkværdigt, hvis en socialdemokratisk statsminister ansatte en pressemedarbejder, som var erklæret Venstremand.
Det ville da blive alt for svært for de to - og vice versa naturligvis.
Det er så naturligt, det er så følgerigtigt, tilsvarende findes i et stort antal lande, også i Sverige og Norge, og det har aldrig vakt ubehagelig opsigt, og det bør det heller ikke gøre. Det er naturligt, at det foregår på den måde, og jeg takker så i øvrigt for, at svaret bekræftede - og det kunne jo heller ikke være andet, for jeg oplyste også kun dér kendsgerninger - hvad jeg oplyste fru Tørnæs om.
Så der er ingen grund til at hidse sig op i debatten i dag, for der er ikke sket noget moralsk skred af nogen som helst art.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-01-16:
Jeg vil gerne takke fru Ulla Tørnæs for det citat, hun læste højt.
Det handlede om, hvordan reglerne havde været under ansættelsen af hr. Svend Erik Hovmand, og det viser jo netop, hvor utrolig svært det er at sætte grænserne.
Vil man have en politisk ansættelse, så får man en politisk ansættelse.
Vi kan herinde lave lige så mange regler, vi vil.
De politiske realiteter betyder, at der også vil blive ansat folk ud fra rene partipolitiske hensyn, og sådan har det altid været, og sådan vil det fortsat være.
Ulla Tørnæs (V), 2001-01-16:
Jeg skal først sige noget til hr. Arne Melchior, hvis ellers han er til stede i Folketingssalen.
Det er han ikke, men jeg vil alligevel sige det af hensyn til Folketingets forhandlinger: Der er en væsentlig forskel på eksemplet med hr. Svend Erik Hovmand og de eksempler, som jeg listede op i min ordførertale, nemlig at i eksemplet med hr. Svend Erik Hovmand blev pkt. 4 i konklusionen i denne her betænkning fra Bundgård-Nielsen-udvalget nøje overholdt, idet opslagsreglerne ved ansættelse af særlig rådgiver blev fulgt. Det vil altså sige, at statens officielle regler for opslag af stillinger blev overholdt i tilfældet hr. Svend Erik Hovmand.
Men man kunne jo forestille sig, at Europaudvalget eller måske Enhedslisten selv afholdt høringer.
Jeg ville ikke have noget imod, hvis Europaudvalget afholdt høringer om EU.
Det ville jeg faktisk finde var ganske naturligt. Jeg mener oven i købet, at det er i god overensstemmelse med Folketingets forretningsorden.
Arne Melchior (CD), 2001-01-16:
Men stadig væk beviser begivenheden, at dette altså også har været god latin for en Venstrestatsminister, og der er derfor ikke årsag af nogen art til hverken at tale om moralsk forfald eller pege fingre ad den nuværende statsminister.
Jeg synes slet ikke, det er forkert, at det er sådan, for det ville være fuldstændig bagvendt og snørklet og meningsløst, hvis det var anderledes.
Ulla Tørnæs (V), 2001-01-16:
Lad mig blot sige til hr. Jann Sjursen, at debatten jo ikke er slut, og at det arbejde, som hr. Jann Sjursen efterlyser, er i fuld gang i dette øjeblik, men det kan vi altid vende tilbage til.
Så bliver jeg nødt til at sige til Socialdemokratiets politiske ordfører, fru Pernille Blach Hansen: Jeg betvivler ikke fru Pernille Blach Hansens naivitet omkring folkehøringerne.
Hvis fru Pernille Blach Hansen gjorde sig den anstrengelse at læse anmeldelserne af folkehøringerne, og hvordan vælgerne har opfattet Socialdemokratiets folkehøringer, så vil det være noget andet end det, som fru Pernille Blach Hansen antyder, og jeg ved ikke, men hvis formanden tillader det, kunne vi jo godt tage en debat om kvalitet i den offentlige sektor og i det hele taget om det danske velfærdssamfund. Den tager jeg gerne med fru Pernille Blach Hansen, men jeg bliver nødt til at bede om tilladelse hos formanden, da jeg anser det for at skride ud over den dagsorden, der er i dag, men jeg ved ikke, hvad formanden har af kommentarer til det.
har jeg sådan set svaret, i og med at jeg også svarede hr. Jann Sjursen, som jeg gjorde, så det vender vi tilbage til.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-16:
Man må jo konstatere, at Venstres folketingsgruppe inden denne her debat ikke rigtig har haft tid til at forberede sig på, hvad der skulle ske, eller hvad der kan have været, men man har ikke gennemtænkt, hvad man ligesom ville foretage sig her under debatten i dag.
Det kan vi jo så ikke få at vide på nuværende tidspunkt.
Men det regnestykke må vi så vende tilbage til ved debattens afslutning.
Men der er et spørgsmål, som jeg godt vil gentage, og som jeg stillede fru Ulla Tørnæs, for det kan ligesom en lakmusprøve tjene til at få frem, om Venstre mener det her alvorligt eller ej.
Derfor går jeg ud fra, at Venstre så også må tage afstand fra de påtænkte EU-høringer.
Det synes jeg ligesom er et afgørende punkt og en prøve
på Venstres vilje i denne her sag.
Ulla Tørnæs (V), 2001-01-16:
Jamen jeg skal blot kvittere for taksigelsen fra fru
Elisabeth Arnold
og gentage, hvad jeg også var inde på i min ordførertale, nemlig at de punkter, der er opstillet i Bundgård-Nielsen-betænkningen, ville være et glimrende udgangspunkt for udarbejdelsen af de retningslinjer og spilleregler, som jeg allerede har nævnt op til flere gange her fra Folketingets talerstol
Så jeg vil sige til hr. Thulesen Dahl, at jeg er helt sikker på, at vi kan nå frem til en tredje vej.
Jann Sjursen (KRF), 2001-01-16:
I lighed med tidligere ordførere vil jeg også godt opfordre Venstres ordfører, fru Ulla Tørnæs, til at gå ind i en reel debat om de forslag til vedtagelse, som er fremsat, eller, såfremt Venstre ikke kan støtte et af disse forslag, som allerede er fremsat på nuværende tidspunkt, så gå aktivt ind
i en debat om at få skruet et forslag sammen, som et flertal her i Tinget i dag kan stå bag.
For nu har fru Ulla Tørnæs adskillige gange sagt, at Venstre er interesseret i at få præciseret spillereglerne mellem centraladministrationen og regeringen, og hvis det står til troende, og jeg tror, det gør det, også efter at have hørt fru Ulla Tøræs' ordførertale, som var endog mere markant en forespørgerens, hr. Frank Dahlgaards, så påhviler der altså også Venstre i dag en pligt til, hvis det ikke skal være det rene ordgas, at tilvejebringe det flertal, som jeg rent faktisk tror, der er i Tinget.
Så er det nemlig ikke Folketingets partier i øvrigt, der blokerer for, at der sker noget.
Hvis Venstre ikke tager teten, så er det Venstre, og det harmonerer ikke med det, som Venstre og fru Ulla Tørnæs har sagt i dag.
Derfor vil jeg meget opfordre fru Ulla Tørnæs til at komme ud af starthullerne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-01-16:
Når jeg tidligere i debatten sagde, at jeg naturligvis var meget tilfreds med, at Venstre holdt fast i det, der var givet til kende under behandlingen tilbage i september omkring euro-lovforslaget, så ligger der jo også i det, at Venstre ved den lejlighed slog sig op på, at man ved talrige lejligheder havde forsøgt at råbe vagt i gevær i forhold til regeringens ageren bl.a. i forhold til publikationer og misbrug af embedsmænd osv. Det er også derfor, at vi føler, at det er med at smede, mens jernet er varmt, og så finde ud af, hvordan vi kommer videre, så vi får sat en effektiv stopper for de her ting, så det ikke får lov til at fortsætte.
Der må jeg altså sige,
ligesom flere andre jo også har sagt, at der ligger nogle forslag til, hvordan man så kunne arbejde videre med det inden for en meget kort tidsfrist for at nå frem til et resultat.
Jeg håber meget og vil opfordre til, at et flertal her i Folketinget finder ud af at konkretisere, hvordan man kommer videre med det her, og får sat en klar tidsgrænse på, hvor lang tid sådan et arbejde må løbe, så man i indeværende folketingssamling får sat en stopper for, at regeringer - uanset om det er den her eller en kommende - kan bruge embedsmændene på den måde, det er sket i den forgangne tid.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-01-16:
Nu er jeg lidt ked af, at fru Ulla Tørnæs på det nærmeste citerer mig for noget, jeg ikke mener at have sagt.
Jeg mener nemlig, at jeg aldrig har sagt noget med »ned i øjenhøjde«. Men jeg kan da blive klogere, hvis fru Ulla Tørnæs kan fremvise gode citater.
Jeg kan godt forstå, at det irriterer Venstre, at kommunerne og amterne og regeringen i forening går sammen om et projekt, der hedder »Service og velfærd«, som netop bruger folkehøringer som et af instrumenterne.
Men jeg vil gerne have fru Ulla Tørnæs til at præcisere endnu en gang uden at inddrage min person, hvordan det kan være, at det, når regeringen laver et projekt sammen med KL, sammen med Amtsrådsforeningen, som jo sådan set omfatter alle de politiske partier, i hvert fald de to kommunale organisationer, så kan være partipolitik.
Har Venstre talt med sine folk i kommunerne og amterne om det?
For så må Venstre på Christiansborg være meget træt af, at deres folk er gået med i et sådant projekt med regeringen, når det jo tydeligvis er regeringens partipolitik.
Ulla Tørnæs (V), 2001-01-16:
Af hensyn til historieskrivningen er jeg nødt til lige at gentage denne her lille episode med den såkaldte første politiske embedsmand.
Hvis hr. Arne Melchior ellers havde tid til at lytte, vil jeg lige gentage den her historie med hr. Svend Erik Hovmand.
Sagen er den, at tidligere statsminister hr. Anker Jørgensen oprettede en stilling i Statsministeriet, en pressemedarbejderstilling.
Så sker der det, at hr. Anker Jørgensen falder ved det følgende folketingsvalg, og hr. Poul Hartling bliver statsminister.
Hr. Poul Hartling ansætter hr. Svend Erik Hovmand til stillingen som pressemedarbejder efter helt gængse spilleregler.
Da stillingen allerede var slået op under hr. Anker Jørgensen, søgte hr. Svend Erik Hovmand stillingen og fik den.
Jeg tilføjede så også af hensyn til historieskrivningen, at hr. Svend Erik Hovmand forlod Statsministeriet sammen med hr. Poul Hartling, da denne ikke længere var statsminister.
Det er ifølge hr. Svend Erik Hovmand, der er min kilde
til denne her lille beretning, hvad der rent faktisk skete tilbage i begyndelsen/midten af 1970'erne. Så vil jeg blot gentage også over for hr. Aage Frandsen og hr. Keld Albrechtsen, at vi i Venstre sådan set er meget interesseret i at få præciseret retningslinjerne for samspillet mellem centraladministrationen og regeringen.
Spørgsmålet er, hvordan det så nøjagtig skal udformes.
Der er jo som nævnt allerede fremsat to forslag, men debatten er jo ikke slut med det.
Jeg går ud fra, at vi har endnu et par timer, hvor vi skal snakke sammen her i dag, og så kunne det jo være, at vi nåede frem til en tredje vej, som også hr. Thulesen Dahl tidligere efterspurgte.
Else Winther Andersen (V), 2001-01-17:
Til hr. Villy Søvndal: Hvorfor vil man så ikke være med til at give de ældre det frie valg inden for den kommune, der er?
Jeg vil også gerne spørge her, ligesom jeg gjorde til den socialdemokratiske ordfører: Hvorfor skal alle ældre tvinges til at gøre nøjagtig det samme, uden at de selv har en reel indflydelse på den ældrebolig, de skal have - måske den sidste, de skal have? Så vil jeg gerne gøre hr. Tom Behnkes ord til mine: Da vi har kommunevalg hvert fjerde år, er det med, at kommunerne bygger for lidt, trods alt et hypotetisk spørgsmål.
Tom Behnke (FRI), 2001-01-17:
Med det kommunale selvstyre in mente og det faktum, at borgerne i en kommune hvert fjerde år vælger, hvem der skal sidde i byrådet og sammensætningen af byrådet, er det vel borgerne i kommunen, der lægger linjen for, hvad det er for udbud, man ønsker at have i sin kommune. Dermed er det vel op til borgerne i den enkelte kommune at vurdere, hvem man vil vælge ind i byrådet med henblik på at få den kommune, man godt kunne tænke sig at bo i, og også at få den kommune, man godt kunne tænke sig at bo i, når man bliver ældre og har behov for enten at komme på plejehjem eller at få en plejebolig. Så er vi vel egentlig tilbage ved, at det skrækscenario, som hr. Villy Søvndal stiller op, vel stort set ikke vil kunne lade sig gøre, og hvis det kunne lade sig gøre, så ville det være så marginalt og i så få tilfælde, at det vel ikke skal være en blokering for, at det frie valg i øvrigt kommer til at gælde i hele Danmark.
Villy Søvndal (SF), 2001-01-17:
Jeg kan bekræfte, at hr. Tom Behnke, så vidt jeg overhovedet er i stand til at forstå, har læst forslaget rigtigt, nemlig at den kommune, der sender den ældre videre, er betalingskommune.
Alt andet ville formentlig også være fuldstændig umuligt.
Men det er jo ikke det, der er problemet.
Problemet er, at hvis man nu forestiller sig, at der er en kommune, der har den gennemgående tanke, at man ikke vil bygge støttet byggeri, fordi man mener, at folk skal tage vare på sig selv, så er der ikke ældreboliger og plejeboliger i tilstrækkeligt omfang.
Det betyder jo, at man så ikke alene ikke får den ældre overført, det betyder, at der reelt ikke er nogen valgmulighed i vedkommende kommune.
Når man nu er så optaget af, at valgmuligheden skal blive reel, mener hr. Tom Behnke så ikke, at forudsætningen for, at det bliver en reel valgmulighed, er, at man samtidig siger til alle kommuner: I har en pligt til at sørge for et minimum af byggeri til ældre - og for den sags skyld også til andre, der har svært ved at boligplacere sig?
Har friheden ikke som materiel betingelse, at der eksisterer et sted at flytte hen?
Det var såmænd min påpegning.
Så til fru Else Winther Andersen, der spørger, hvor stort flytteomfanget er i dag.
Det er jeg ikke bekendt med, men det er jo noget af det, vi kan få opklaret undervejs under udvalgsarbejdet. Fru Else Winther Andersen spørger også, hvorfor jeg ikke kan støtte det udmærkede forslag.
Fru Else Winther Andersen husker med garanti argumentet.
Det er det argument, at vi skal passe på ikke at lave en ordning, hvor kommuner, der ikke foretager sig noget, i virkeligheden bliver frataget en opgave, der burde være en naturlig opgave for vedkommende kommune.
Tom Behnke (FRI), 2001-01-17:
Det er, fordi jeg har et spørgsmål af opklarende karakter til hr. Villy Søvndal og hans indlæg her, for hr. Villy Søvndal sagde en ting, som jeg vil høre, om hr. Villy Søvndal virkelig mener, eller om det var en fortalelse: at kommunerne kan eksportere deres problemer.
Det er vel ikke sådan, at boligplacering af ældre er et problem?
Det er vel en opgave.
Bare sådan at vi lige har det på plads.
Det andet, jeg godt vil høre om,
er følgende: Når hr. Villy Søvndal siger det med, at man kan eksportere opgaven, er det vel ikke helt rigtigt, for pengene skal vel følge med?
Det er derfor, jeg spørger hr. Villy Søvndal.
Det kan være, jeg har læst det forkert, men så vidt jeg forstår forslaget, er det sådan, at i det omfang, en ældre medborger vælger at flytte på plejehjem i en anden kommune, så er det den oprindelige bopælskommune, der skal finansiere det - pengene følger altså med.
Dermed er det ikke den kommune, hvor den ældre vælger at bosætte sig, der får udgiften, og dermed skulle der vel egentlig ikke være noget problem.