runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Pedersen (V), 2006-01-12:
Det ville jo hjælpe, hvis det var den samme aftale, vi talte om, men jeg ved ikke, hvad det er for en aftale, der omtales her.
Det er i hvert fald ikke den aftale, staten har indgået med kommunerne, for den indebærer altså, at der bruges flere penge.
Der er sat flere penge af til ældreområdet, og det er endda meget synligt, hvor meget der sættes ekstra af, så der er tale om, at vi løfter niveauet.
Ser man på det aftalte niveau for 2005, løfter vi det med over 2 mia. kr. på serviceområdet, så det er altså aftalt at bruge flere penge, og jeg har ikke tænkt mig at gribe ind i aftalen og reducere det, der er aftalt – tværtimod.
Jeg kan bare glæde mig over, at hvis aftalen bliver overholdt, bruger man rent faktisk de flere penge, som er aftalt.
Men det, vi står over for, er, at kommunerne vil bruge endnu flere penge, end der er aftalt, altså løfte niveauet yderligere, og det er der bare ikke plads til.
De penge, man i givet fald bruger, kommer man til at mangle i 2007 og 2008, og vores mål er til stadighed at give mulighed for at øge den samlede offentlige service.
Vi har ikke noget ønske om, at man bruger for mange penge i 2006 og derfor skal reducere servicen i 2007.
Lissa Mathiasen (S), 2006-01-12:
Jeg tror ikke, at kommunerne føler, at de hilsener, der på det seneste er kommet, ligefrem er en gave.
Og så er vi sådan set ved sagens kerne, for jeg vil godt høre, om finansministerens svar på det spørgsmål her og sådan set også svaret på det, som blev stillet fra hr. Tofts side betyder, at kommunerne kan forvente, at det bliver et princip med en for alle og alle for en, det vil sige, at uanset om man sådan set har eller ikke har brugt flere penge, så kommer alle til at skulle være med til at finansiere det her.
Er det sådan, vi må forstå svaret?
uanset at ministeren før sagde, at det klart stod på de sider, vi har fået af finansministeren, så har det ikke været klart, på hvilken måde man ville man gribe ind, hvilken metode man ville bruge.
Peter Christensen (V), 2006-01-12:
Der er jo måske lidt forskel i forhold til julehandelen.
Jeg går ud fra, at folk har haft godt med økonomisk råderum, også på grund af regeringens skattepolitik, og i år har haft behov for at give en ekstra julegave til familiemedlemmerne.
Hvis det skulle vise sig, at de om nogle år ikke har det samme råderum, så køber de jo sandsynligvis en lidt mindre gave.
Så jeg forstår sådan set slet ikke den sammenhæng.
Vi styrer ikke efter, hvor mange indtægter der kommer ind et givet år, for det svinger, men efter, hvad vi ønsker det samlede offentlige forbrug skal stige med, og jeg understreger »stige«.
Det gælder selvfølgelig for hele den offentlige sektor.
Men hvad så?
Nu snakker vi så om den kommunale del af det.
Er det så dem, der får den mindste andel af det rum, der er til at forbedre servicen?
Nej, det er netop ude i kommunerne, at man reserverer væksten i det offentlige forbrug.
Det var finansministeren også inde på, og derfor er der ingen kommunalpolitikere, der sidder med et budget og skal sidde med et budget for 2006, som ikke er større end det regnskab, de afleverede for 2005.
Der er plads til endnu mere service i den enkelte kommune.
Fttmo036.fm Page 2613 Friday, March 10, 2006 4:42 PM
Pia Gjellerup (S), 2006-01-12:
Dette beløb fastsættes ikke af Folketinget, det fastsættes af finansministeren med orientering af Folketinget.
Deri ligger reduktionen, og det er forkasteligt.
Det kan godt være, det ikke er forbudt, men jeg tror ikke, der er nogen, der nogen sinde har tænkt, at man skulle ændre noget, Folketinget har vedtaget, til noget, Folketinget også vedtager.
Men for at blive ved det, vi beder om i dette beslutningsforslag, er det, at regeringen redegør for, når den nu har fået bemyndigelsen, hvad den bruger som baggrund for at føre denne beFttmo036.fm Page 2616
Friday, March 10, 2006 4:42 PM
Hvad er det for nogle elementer, der bidrager til det beløb, der fastsættes, og hvordan vil man fordele det?
Det har hverken hr. Peter Christensen eller regeringen på nogen måde svaret på, og det, man siger i dag, er, at man end ikke vil støtte et forslag, hvorefter man skulle svare Folketinget på det.
Peter Christensen (V), 2006-01-12:
Nu kunne jeg aldrig drømme om at se en hjemmehjælp som en trussel mod noget som helst; jeg mener, det er en helt forkert præmis.
Men jeg vil gerne svare på den første del af hr. Frank Aaens indlæg, som gik på, at ingen kommunalpolitikere ville øge udgifterne, hvis de ikke var sikre på, at de kunne fortsætte niveauet året efter.
Der tager hr. Frank Aaen jo udgangspunkt i, at der slet ikke er noget usædvanligt ved 2006, tager udgangspunkt i, at det er helt de samme politikere, som har ansvaret i de gamle kommuner, der er i de nye, sammenlagte kommuner, men det er bare ikke tilfældet.
Det, vi vil sikre, er sådan set også, at den økonomi, der afleveres i de kommuner, der skal lægges sammen, faktisk er på et niveau, det er muligt at føre videre i de sammenlagte kommuner.
Når man ser på kommunerne, er det ikke altid de samme politikere, som skal løfte den udfordring videre, som dem, der afleverer den.
Derfor synes jeg, det er meget vigtigt, at vi ikke får en gentagelse af det, der skete i 1970, hvor man øgede forbruget mere, end der var plads til, og det gør vi ved fra Venstres side at give regeringen den opbakning, at vi nu stærkt opfordrer kommunerne til at revidere budgetterne.
Hvis de ikke lever op til den opfordring og ikke lever op til den aftale, vi har indgået, jamen så må vi se på, hvordan vi sikrer, at økonomien bliver overholdt.
Siden regeringen trådte til, siden Venstre fik regeringsmagten har vi forsøgt at lave et bedre Danmark.
Det gør vi hver dag, og det vil vi fortsætte med.
Jeg synes, det går rigtig godt.
Den ros vil jeg gerne give regeringen.
Det, som er et vigtigt element for en borgerlig regering, vil altid være, at man kontrollerer de offentlige udgifter, at der er styr på det offentlige forbrug.
Så har vi lavet en målestok for, hvordan det offentlige forbrug må udvikle sig, og den holder vi.
Det er den, der hedder 2010-planen.
Det er sådan set en plan, som den tidligere socialdemokratisk-radikale regering lavede.
De levede ikke selv op til den, men vi har overtaget den, og vi lever op til den.
Thor Pedersen (V), 2006-01-12:
Nu kan man jo have mange meninger om medlemmer af Folketinget.
Jeg værdsætter medlemmerne af Folketinget meget højt og har respekt for dem, men jeg forventer også, at når man afleverer noget, der rent faktisk fylder fire hele A4sider i bemærkningerne, bliver det ikke opfattet som noget, man ligesom forsøger at liste igennem.
Det er i virkeligheden overordentlig grundigt beskrevet i tekstanmærkningerne.
Der er ikke tale om, at kommunerne får færre penge til service i 2006; de får flere penge, så der ikke skal skæres ned på det, der blev aftalt i 2005 for 2006.
Der er flere penge til rådighed, så jeg ved ikke, hvorfor man bliver ved at tale om, at kommunerne skal skære ned.
At skære ned er jo ikke det samme som at bruge flere penge, og når vi har aftalt, at der skal bruges flere penge, er der jo i virkeligheden ikke tale om at skære ned, medmindre man ligefrem har en forventning om at bruge endnu flere penge end aftalt.
Men så må vi også på banen, for det, som det helt præcist drejer sig om, er jo at sikre, at det, der rent faktisk er aftalt om service, drift og anlæg, også overholdes.
Per Clausen (EL), 2006-01-12:
Det er jo altid rart, at hr. Peter Christensen er tryg, og det er også rart, at hr. Peter Christensen i hvert fald er sikker på, at man ved at gøre det på den her måde ikke laver noget illegalt.
Nu er det jo ikke alt, der er lovligt, som er klogt og fornuftigt at gøre.
Men er realiteten ikke, at baggrunden for, at man har valgt den her metode, er, at det er meget vigtigt for regeringen og for hr. Peter Christensen at sikre, at væksten i den offentlige sektor er betydelig mindre, end den er i den private sektor?
For som beskæftigelsesministeren sagde i februar 2004 i Børsen: »De to grundpiller er skattestop og bremsen på væksten i den offentlige sektor.
Hvis stat, amter og kommuner ikke får flere penge, men økonomien fortsat vokser, vil den private sektor løbe fra den offentlige sektor.
Det tager tid, før effekten slår igennem.
Men efter 10 år vil den offentlige sektor kun være øget med 5 pct., mens den private er blevet 20 pct. større.
Så opstår et nyt Danmark.«
Er grunden til, at man er nødt til at tage de her metoder i brug, ikke, at man stille og diskret forsøger at indføre et nyt Danmark?
Peter Christensen (V), 2006-01-12:
Nej, min holdning går sådan set på: Hvad må man bruge tekstanmærkninger til?
Det var også det, Justitsministeriet blev bedt om at forholde sig til vedrørende den kritik, der blev rejst af fremgangsmåden.
Og der er svaret helt klart, at det netop er i sådan nogle situationer, hvor det er en tidsbegrænset og altså midlertidig situation, at man kan benytte sig af det.
Derfor synes jeg ikke, der er nogen ændring i magtforholdet, og jeg ville heller ikke støtte det, hvis jeg fandt, at vi var ved at ændre på det og ved at afgive Folketingets mulighed for at være det bestemmende organ i det her land.
Det ville jeg da ikke støtte.
Friday, March 10, 2006 4:42 PM
Men i den her situation stemte vi.
Vi vidste, hvad vi stemte om.
Vi ved, hvad det er, vi har bemyndiget regeringen til, nemlig at overholde en aftale og sikre, at en aftale overholdes, som er indgået med kommunerne.
Så derfor er jeg helt tryg, og jeg er også helt tryg, hvad resultatet end bliver.
Ole Glahn (RV), 2006-01-12:
Jeg forstod på hr. Peter Christensen, at han mener, at argumentet for at lave en principiel ændring i magtforholdet mellem den udøvende magt og den lovgivende magt er en, om man så må sige, undtagelsessituation, fordi vi står i en situation, hvor man skal lave kommunesammenlægningen.
Men så vil jeg gerne spørge hr. Peter Christensen: Vil det sige, at hr. Peter Christensen principielt er modstander af det her, men at det er, fordi situationen er særlig, at man så kan træde et skridt tilbage?
Er det det, hr. Peter Christensen mener?
Peter Christensen (V), 2006-01-12:
Jeg vil som folketingsmedlem sige, at der jo ikke er givet nogen bemyndigelse, som ikke står klart i forhold til, hvad målet er med den.
Målet med den tekstanmærkning er at sikre overholdelse af en kommuneøkonomiaftale, som vi kender, og som vi kender detaljerne i.
Der er ikke kommet noget nyt frem i forhold til de forudsætninger, der lå til grund for den aftale, der blev indgået.
En tekstanmærkning er et værktøj, man bruger i særlige situationer.
Det her er en særlig situation.
Det er en situation, hvor vi har en kommunereform.
Sidst vi havde den, var i 1970.
Da skete der et stort skred i forhold til det offentlige forbrug.
Det har vi set at budgetterne også lægger op til.
Det vil vi ikke have gentager sig, og derfor har vi givet regeringen mulighed for at kunne handle, hvis åbningen af budgetterne ikke får et bedre resultat.
Ole Glahn (RV), 2006-01-12:
Nu prøver hr. Peter Christensen flere gange at aflede opmærksomheden fra det grundlæggende spørgsmål i denne sag, nemlig magtforholdet mellem den udøvende magt, regeringen, og Folketinget.
Det her handler jo i virkeligheden om, at et flertal her i salen har bemyndiget en minister til uden om Folketinget at træffe nogle meget store beslutninger.
Peter Christensen (V), 2006-01-12:
Regeringen har ikke besluttet, sådan som jeg er orienteret, hvordan den nøjagtig vil sikre, at aftalen overholdes, for det afhænger jo også af, hvad det er for et billede, der står tilbage, når kommunerne er færdige med at revurdere budgetterne.
Det er et billede, hvor det, der blev skitseret, er overholdt, det, der blev aftalt, er overholdt.
Men skulle det ikke være tilfældet, er jeg også overbevist om, at regeringen vil være tydelig, med hensyn til hvad det så er, den har valgt at gribe ind over for, for det vil jo kunne ses, hvilke kommuner som vil få et mindre bloktilskud.
Men som sagt er det teoretisk, for kommunerne har meldt positivt tilbage i medierne, at de er parate til at åbne budgetterne, og det er jo med henblik på at gøre dem mindre, og derfor tror jeg ikke, at vi overhovedet vil få brug for den tekstanmærkning.
Frank Aaen (EL), 2006-01-12:
Ja, vi kommer jo langt omkring med de forskellige forsøg på at forklare den her urimelige nedskæring af det, der var budgetteret med ude i kommunerne.
Nu hører vi noget om, at det er, for at kommunerne ikke skal ansætte nogle det ene år og så fyre dem det næste år.
Jeg tror, at alle, der kender bare lidt til den måde, kommunerne arbejder på, ved, at hvis der er noget, de prøver at undgå, så er det at komme til at skrue serviceniveauet så højt op, at de er nødt til efterfølgende at skære det ned.
Så jeg tror, at man trygt kan overlade den vurdering til kommunerne.
Og kommunerne har vurderet det.
De har set, hvad der er råd til i deres økonomi at lave af velfærd for de ældre og for børnene i skoler og daginstitutioner.
Derfor er det eneste argument – hvis der er noget argument, det er der ikke, men lad os alligevel sige det – der er gennemgående i det, regeringen og regeringspartierne kommer med, at der ikke er plads i vores økonomi til flere hjemmehjælpere og flere til at passe børn.
Så er det bare, jeg gerne vil have at vide sådan på ganske almindeligt dansk, sådan at de, der lytter til debatten, kan forstå det: Hvorfor er en ansættelse af en hjemmehjælper en trussel mod landets økonomi?
Peter Christensen (V), 2006-01-12:
Fru Pia Gjellerup siger, at jeg mener, at Folketinget skal være et organ, der blot orienteres.
Det er for mig overraskende.
Vi kunne sikkert være blevet ved længere, men det tillader vores debatregler ikke, men jeg stod dog her hele timen, og stort set alle spørgsmål gik på det forhold.
Jeg synes egentlig, vi havde mulighed for at vende tingene grundigt og diskutere dem.
Der var det selvfølgelig tydeligt, at Socialdemokratiet ikke mente, at vi sådan set skulle sikre, at der også var det indhold i den aftale, at den skulle overholdes.
Det ønskede man ikke.
Det er jeg ikke overrasket over.
Det var også det, jeg var ved at sige i mit tidligere svar, for vi så også, da fru Pia Gjellerup var finansminister, at da var der også overskridelser af de aftaler, der blev indgået, men man gjorde intet for at sikre, at de skulle overholdes.
Det ønsker den nuværende regering, og det bakker vi helhjertet op.
Der er ikke nogen lang begrundelse andet end at sige, at den måde, man har valgt, er en legal måde at sikre, at det får den behandling, det skal have her i Folketinget under nogle rimelige forhold.
Om det ville svække?
Det tror jeg såmænd ikke det ville.
Svaret er klokkeklart: Det er en udmærket fremgangsmåde.
Den ligger inden for rammerne af, hvad der er legalt.
Derfor siger jeg, lad os nu lade være med at bruge så meget tid på form og lad os i stedet få Fttmo036.fm Page 2615 Friday, March 10, 2006 4:42 PM en åben og ærlig diskussion om, hvad det egentlig er, der er baggrunden for at lave den her tekstanmærkning.
Hvad er det reelle politiske indhold?
Det er, at der er et flertal her i Folketingssalen, som ønsker at sende det signal til kommunerne, at vi virkelig ønsker, at den aftale, der er blevet indgået, bliver overholdt.
Så er der jo åbenbart – kan jeg høre – et politisk mindretal, som er uenig i det.
Det er jeg ikke overrasket over.
Vi har også historisk kunnet konstatere, at de kommuneaftaler, der blev indgået, havde man ikke det voldsomme politiske ønske om skulle overholdes, for så havde man sat langt kraftigere ind, end vi nogen sinde så.
Den er, at det stort set altid bliver det dobbelte af, hvad man aftalte.
Det mener vi ikke er økonomisk politik.
Ole Sohn (SF), 2006-01-12:
En lang redegørelse for at besvare et ganske enkelt spørgsmål.
Jeg prøver at gentage det: Hvad er begrundelsen for, at man ikke ønsker at fjerne ordene »orienterende aktstykke« og omdanne det til et ordinært aktstykke?
Det vil jo ikke svække tekstanmærkningen.
Selv med sufflør på, tror jeg, at ordføreren har forstået spørgsmålet.
Havde det svækket tekstanmærkningen?
Havde regeringen ikke kunnet stå med sine store arme og true kommunerne, eller hvad den nu ville gøre, hvis det havde været et almindeligt aktstykke?
Det er bare det, jeg ikke kan forstå.
Kan ordføreren ikke give mig en forklaring på: Hvad er grunden til, at regeringen ikke turde fremlægge et almindeligt aktstykke?
Peter Christensen (V), 2006-01-12:
Vi har med hensyn til arbejdet i Finansudvalget helt klart lige vedtaget, hvad der er af muligheder, og hvordan vi arbejder, og den her tekstanmærkning ligger fuldt inden for de arbejdsmuligheder, der er, og for måden, man kan gribe det an på.
Det har Justitsministeriet også set på.
Der er blevet spurgt: Er der uoverensstemmelser mellem fremgangsmåden og det, der bør være muligt ved brugen af tekstanmærkning?
Og svaret er klart: Ikke spor!
Når man har en politisk proces, så findes der her i huset altid forskellige måder, man kan gribe den an på.
Men jeg forstår ikke, at kritikken går på, at der skulle være noget forkert i den måde, som vi har valgt her, og gør den formdiskussion til det afgørende for, om man kan støtte det eller ej.
Der vil jeg bare sige, at der ikke skal være tvivl om, hvordan Venstres holdning er.
Vi synes ikke, det her skal ende i en diskussion om form, så man skjuler, hvad man egentlig mener om, at kommunerne ikke overholder de aftaler, de indgår med regeringen.
Derfor støtter vi helhjertet forslaget.
Ole Sohn (SF), 2006-01-12:
Jeg vil gerne kommentere hr. Peter Christensens afsluttende bemærkning om, at man mente det alvorligt, i hvert fald da man lavede tekstanmærkningen, sådan at man kunne sende signalet.
Det spørgsmål, som stadig ikke er blevet besvaret her i den sidste måneds tid, er: Ville tekstanmærkningen have mistet styrke i signalværdi, i realindhold, hvis man havde fjernet ordet orienterende og i stedet havde skrevet: Vi forelægger konklusionerne af de forhandlinger mellem kommunerne ved et aktstykke i Finansudvalget?
Hvori ville svækkelsen af signalværdien eller machoværdien for regeringen være, hvis man fjernede ordet orienterende og respekterede Folketingets arbejdsgang og fremlagde det som et almindeligt aktstykke?
Peter Christensen (V), 2006-01-12:
Det er der plads til, og det har vi også aftalt med kommunerne.
Vi har sagt, der er plads til, at servicen bliver Fttmo036.fm Page 2614
Friday, March 10, 2006 4:42 PM
endnu bedre i 2006, end den var i 2005.
Vi har diskuteret, præcis på hvilke områder det skal udmøntes.
Derfor vil man også kunne se, når man går ind og ser på det samlede krone-øre-beløb, at det netop stiger, i forhold til hvor mange penge man kan bruge i den enkelte kommune.
Så får vi tallene for budgetlægningen i alle landets kommuner og kan se, at man har brugt endnu flere penge på en lang række områder, end vi havde aftalt der faktisk var plads til på ældreområdet og andre steder.
Det er der ikke plads til, og hvis man derfor mener det alvorligt med at have økonomisk styring, så skal man også være parat til at sætte handling bag ordene.
Med opbakningen under behandlingen af finansloven og vedtagelsen af denne tekstanmærkning har vi vist, at vi alvorligt mener, at aftalen skal overholdes.
Frank Aaen (EL), 2006-01-12:
Nu får vi jo igen sådan en snak om alt muligt andet.
Altså, jeg kan forstå, at nu er hovedargumentet, at regeringen ikke har tillid til dem, der er valgt ude i kommunerne.
Det er jo sådan, at alle dem, der har ansvaret for kommunernes økonomi både i 2006 og i 2007 er valgt.
De sidder derude, og derfor kunne de jo reagere.
Så kunne jeg forstå, at regeringen syntes, at vi måtte gøre noget, men det er jo ikke tilfældet.
Det er jo regeringen, der har fundet ud af, at den synes, det er til skade for landets økonomi, at der efter regeringens opfattelse bliver ansat lidt for mange hjemmehjælpere og bliver brugt lidt for mange penge på folkeskolen.
Når det er udgangspunktet, og det er jo det, der har været gennemgående i både det, der er blevet fremlagt i Folketinget, og det, som regeringen og regeringspartierne har sagt, kan vi så ikke bare med ganske enkle ord fra Venstres ordfører, hr. Peter Christensen, få at vide: Hvorfor er det, at ansættelse af flere til at passe børn, flere til at passe gamle og en forbedret folkeskole er en trussel mod landets økonomi, som der skal gribes ind over for?
Pia Gjellerup (S), 2006-01-12:
Hvis det så havde været et fyldestgørende svar, så havde det jo været spændende.
Det var overhovedet ikke noget svar.
Jeg vil indlede med at sige, at Venstres ordførers forholden sig til, at det er en petitesse, hvordan vi behandler forslagene, vil jeg tage med mig.
Tak for det.
Den er ikke dækket af så forfærdelig mange, heller ikke i den højre side af Folketingssalen.
Men det har de nok haft en diskussion om andre steder.
Så blev ordføreren meget optaget af, at vi i punkt 1 i forslaget beder om, at regeringen redegør for baggrunden og for, hvad det er for nogle elementer, der gør, at den kommer til at fastsætte et beløb, som den skal ud at hente i kommunerne.
Se, det er jo ikke noget, vi har fundet på.
Det er jo heller ikke noget, vi vil sidde og beslutte os til hverken i Finansudvalget eller i Kommunaludvalget.
Nej, det står i tekstanmærkningen.
Vi spørger såmænd bare til, om regeringen vil fortælle, hvad det er, der er begrundelsen for det beløb, den måtte komme frem til.
Men den kan vi jo altså heller ikke få, kan jeg forstå.
Per Clausen (EL), 2006-01-12:
Med finansministeren til at hjælpe sig behøves der i hvert fald ikke ret mange straffende myndigheder, før man får en ubehagelig fornemmelse.
Men er kernen i sagen ikke, at finansministeren godt ved, at konsekvensen af det, der sker nu, er, at der vil blive gennemført nogle omfattende besparelser i kommunerne på ældreområdet og børneområdet osv., og at finansministeren ikke har lyst til at have en åben debat om det i Folketinget?
Er det ikke baggrunden for, at man forsøgte at liste det igennem i stilhed?
Jeg skal indrømme over for finansministeren, at det ikke lykkedes at liste det igennem i stilhed, men det var jo ikke finansministerens skyld, at det ikke lykkedes.
Line Barfod (EL), 2006-01-12:
Sidste år, da vi diskuterede kommunalreform, kunne vi jo ikke få regeringen til hverken at sige noget om, hvor meget den kostede, og om de ville betale den, eller til at give en tryghedsgaranti til de flere hundrede tusinde offentligt ansatte om, at man var sikret sit job.
Vi kan nu forstå, at vi ikke gik langt nok i vores krav.
Vi skulle ikke bare have krævet, at der var tryghed fra den 1. januar 2007, vi skulle sådan set have været opmærksomme på, at regeringen kunne finde på at kræve, at der skulle skæres allerede i 2006.
Der har man altså været mere fantasifuld, end vi havde forestillet os.
Jeg vil gerne høre: Hvad er egentlig begrundelsen fra finansministeren for, at kommunerne, der nu har penge til at kunne give lidt bedre hjemmehjælp til de ældre eller til bare at give hjemmehjælp til de flere ældre, der har fået behov for det, i stedet skal ud og skære i hjemmehjælpen, bare fordi finansministeren nu synes, at der ikke må bruges flere penge?
Henrik Sass Larsen (S), 2006-01-12:
Det, vi ønsker at diskutere, er bare, hvilken straf man har tænkt sig at udmåle.
Vi ønsker også, at straffen kan blive genstand for en ganske normal debat og parlamentarisk behandling her i Folketinget, og det er det, vi mener ministeren afskærer os fra.
Det burde sådan set være meget, meget enkelt, og hvis ministeren har sit flertal hjemme, burde det jo heller ikke være noget problem for ministeren at gøre det på nøjagtig den sædvanlige vis.
Er det ikke rigtigt, at tilbage i 1970 var det anlægsinvesteringer og svømmehaller, og hvad ved jeg, det gik galt med?
Driftsudgifterne steg jo ikke fra det ene år til det andet, og med et lovforslag har vi også taget højde for, at det heller ikke sker denne gang.
Ministeren må meget gerne svare mig på det spørgsmål, jeg stillede: Hvad nu, hvis kommunerne åbner budgetterne og driftsudgifter lige pludselig bliver til anlægsudgifter?
Vil man iagttage det og følge forløbet, eller vil man vente, til regnskaberne faktisk er kommet ind, inden man træffer foranstaltninger i form af sanktioner eller noget andet?