runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bodil Kornbek (KD), 2004-03-16:
Kristendemokraterne er enige med forslagsstillerne i, at dansk musikliv befinder sig i en imponerende udvikling, som vi selvfølgelig fra politisk side bør bakke op omkring.
Den succes og anerkendelse, vi bl.a. kender fra hele den danske filmindustri, som vi jo har oplevet og har haft fokus på gennem flere år, er nu også begyndt at nå hele den danske musikindustri, hvilket selvfølgelig er positivt.
Derfor finder vi også, at det fremsatte beslutningsforslag er velmenende og egentlig også falder lidt i tråd med vores ønske om at sikre, at udviklingen fortsætter, og ikke mindst at der nu tages fat om de akutte problemer, som dansk musikliv står over for lige nu og også vil stå over for i fremtiden.
Her er det dog vigtigt for mig at påpege, at Kulturministeriets handlingsplan for 2004-2007 for dansk musikliv, »Liv i musikken«, allerede tager hånd om flere af de fremlagte problemstillinger, som også forslagsstillerne påpeger, bl.a. kopiering af cd'er.
I forbindelse med handlingsplanen er der også nedsat en arbejdsgruppe, der skal undersøge fremtidsudsigterne for pladeproduktion.
Jeg tror, det altid er vigtigt, at man, inden man vil gå i gang med at støtte, har et grundlag at arbejde ud fra og er klar over, hvilke problemstillinger der findes, og hvilke muligheder der foreligger, inden man sætter et større støttesystem i værk.
Ministeriet har sat 100 mio. kr. af til handlingsplanen til at forbedre både den rytmiske og den klassiske musiks vilkår.
Om det er tilstrækkeligt, kan man selvfølgelig altid diskutere, men vi mener i hvert fald, at puljen afspejler, at kulturministeren allerede har fokus på området.
Derfor er det også vigtigt for os, at forslaget fra Socialdemokratiet ligesom bliver set lidt i sammenhæng med de initiativer, der allerede er sat i værk og nu er kørt i stilling.
Der er dog nogle elementer i forslaget, som jeg gerne vil fremhæve, fordi jeg finder dem utrolig positive, bl.a. vinklen på talentudvikling.
Som der står i forslaget, skal ordningen forbedre talentfulde danske musikeres karrieremæssige udviklingsmuligheder, og det er helt klart et område, som jeg selv finder er utrolig vigtigt at have fokus på.
Men der skal også fokuseres på mindre musikproduktioner, og det ligger også forslagsstillerne på sinde.
Som de skriver i forslaget, skal det være en modvægt til de multinationale pladeselskabers store opbud af økonomisk sikre og strømlinede musikalske kort, og jeg er enig i, at det er utrolig vigtigt at have fokus på netop de mindre produktioner og dermed også sikre, at der er bredde og mangfoldighed i de udbud, der skal være. Så er der et forslag om en indkøbsordning for ny dansk musikproduktion.
Det er vi meget forbeholdne over for, for vi mener ikke, det er den rigtige måde at gøre det på.
Vi har altså en del forbehold over for forslaget, om end vi synes, at intentionerne er utrolig positive.
Der er nogle elementer, som vi mener, der skal være fokus på for at sikre den positive udvikling, der som helhed er på området, men vi har nogle forbehold over for beslutningsforslaget.
Lene Espersen (KF), 2004-03-16:
Altså jeg må sige, at der er indgået et politiforlig, og heri indgår også en videreførelse af den nuværende forsøgsordning, og derfor vil jeg finde det ikke særlig venligtsindet over for de partier, som valgte også at turde tage det økonomiske ansvar og tage tævene for de besparelser, der skulle gennemføres, hvis regeringen ligesom skulle sige: Jamen det, I andre så ikke ville være med til, laver vi så bare med et nyt, alternativt flertal. Jeg må sige, at hvis konfliktrådsordningen på et senere tidspunkt skulle etableres, men det skulle foregå inden for den tidsmæssige ramme, som den nuværende flerårsaftale kører under, så mener jeg det må forudsætte, at de partier, som der er indgået en flerårsaftale med, er enige i den indstilling.
Martin Lidegaard (RV), 2004-03-16:
Da De Radikales ordfører på området, hr. Niels Helveg Petersen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremsige følgende: Det Radikale Venstre er grundlæggende positiv over for at forbedre andelshavernes mulighed for at finansiere deres bolig, men vi er kraftige modstandere af, at det ender med at ske på andre andelshaveres bekostning.
Derfor er vi modstandere af, at andelsboligforeningerne ikke selv får lov til at vælge, om de vil tillade andelshaverne at foretage pantsætning, og det er der flere grunde til.
For det første er andelsboligforeningerne en sammenslutning af interessenter, som alle indvilliger i at indtræde i foreningen under de givne vedtægter.
Andelsboligforeningernes demokratiske selvstyre bestemmer egne vedtægter, og der ingen grund til, at vi lovgivere skal pålægge foreningerne særlige bestemmelser om, hvordan forholdet mellem andelshaverne skal tilrettelægges med henblik på pantsætning.
For det andet vil pantsætning kunne påvirke foreningernes økonomiske adfærd, idet der vil genereres et pres for at presse andelsværdien op frem for at forfølge mere langsigtede mål med hensyn til bygningernes vedligeholdelse m.v.
Det kan virke skadeligt for boligstandarden i byerne.
På den baggrund skal jeg meddele, at Det Radikale Venstre ikke kan støtte lovforslaget, medmindre de af Socialdemokratiet stillede ændringsforslag vedtages.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2004-03-16:
Socialdemokraternes mål med boligpolitikken er, at alle borgere i Danmark skal have et godt og trygt sted at bo.
Et varieret udbud af boliger, som kan imødekomme de forskellige ønsker og behov, den enkelte har, er nødvendigt i den sammenhæng, og derfor lægger vi vægt på at bevare andelsboligen som den unikke boligform, den udgør.
Udviklingen lige nu går i retning af dyrere andelsboliger.
Hidtil har det at sikre folk med små indkomster været baggrunden for den meget begrænsede mulighed, der har været for at foretage udlæg og pant i andelsboliger.
De sidste 10 år har der dog været sået tvivl om denne praksis, og derfor igangsatte den tidligere regering af Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre et udvalgsarbejde, der skulle se på, om man fremover kunne give de små andelsejere mulighed for bedre lånemuligheder ved at tillade pantsætning. Betænkningen kom sidste år, og vi kaster os over konklusionerne med positiv interesse.
Men desværre må vi konstatere, at det lovforslag, vi behandler i dag, ikke lever op til det, betænkningen anbefaler.
Det var vores idé, at det udvalgsarbejde, vi satte i gang, kunne have udmøntet sig i et godt lovforslag, men det er ikke det, vi ser i dag.
I dag giver kun et fåtal af andelsboligforeningernes vedtægter mulighed for pantsætning af andele.
Vi anerkender argumentet om, at man i fremtiden kan tillade pantsætning i andele for at sikre andelshavere mulighed for bedre og billigere lånemuligheder til indskud i andelen og til boligforbedringer, og derfor har vi stillet et ændringsforslag til lovforslaget, der følger denne logik op ved at begrænse lånemulighederne ved pantsætning til kun at omfatte andelsindskud og boligforbedringer, der fører til varige forbedringer af boligen.
Vi er bekymrede for prisudviklingen på området, hvis man ukritisk tillader pant og udlæg i andelsboliger, og derfor håber vi meget, at regeringspartierne i dag vil støtte Socialdemokratiets ændringsforslag, så vi kan få et godt lovforslag, der tillader pant og udlæg i fremtiden, men på en lang række langt bedre betingelser end dem, som regeringen stiller op.
Erik Mortensen (S), 2004-03-16:
Det er direkte inspireret af TV-Avisen i går, hvor vi blev præsenteret for en kedelig hændelse, idet altersølvet blev stjålet fra en landsbykirke.
Jeg kan bare konstatere, at under dette punkt på dagsordenen forærer regeringen arvesølvet væk.
Line Barfod (EL), 2004-03-16:
Da vores ordfører, fru Pernille Rosenkrantz-Theil, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Det står i betænkningen, at vi vil redegøre ved andenbehandlingen om, hvad vi stemmer til Dansk Folkepartis ændringsforslag. Vi ser ingen grund til, at man skal tvinge en mindre virksomhed til at aflevere data til Erhvervs- og Selskabsstyrelsen elektronisk.
Selv om de fleste selvfølgelig vil gøre det, så mener vi ikke, man skal tvinge dem.
Og derfor stemmer vi for Dansk Folkepartis ændringsforslag.
Det fremgår af betænkningen, at vores endelige stillingtagen til lovforslaget ville afhænge af, om vores ændringsforslag blev vedtaget, og det blev ikke vedtaget.
Og derfor undlader vi at stemme til loven.
Grunden til, at vi sammen med SF havde stillet et ændringsforslag, er, at lovforslaget indebærer, at det på offentligt sted bliver forbudt at fotografere personer, der er på vej til eller fra en retsbygning, hvis de er sigtede, tiltalte eller vidner i en retssag.
Vi mener, det er for ubestemt et forbud både i tid og sted at indsætte, og derfor har vi foreslået, at vi i stedet fulgte medieansvarslovens almindelige system om, at det er offentliggørelsen af sådanne billeder, der skulle gøres forbudt.
Desværre var der ikke flertal for vores ændringsforslag, og derfor undlader vi altså at stemme for loven, fordi vi ikke mener, at vi skal begynde at indføre sådanne ubestemte forbud.
Eyvind Vesselbo (V), 2004-03-16:
Jeg vil godt svare ganske klart, ligesom jeg har gjort på de andre spørgsmål, der er stillet her.
Nu er det jo sådan, at jeg ikke altid kan svare det, fru Mette Frederiksen eller fru Lone Møller gerne vil have, men derfor svarer jeg jo alligevel på tingene.
Det synes jeg man skal anerkende, selv om man ikke får det ønskede svar.
Nu er jeg jo ikke repræsentant for Socialdemokratiet, jeg er repræsentant for Venstre og har derfor en anden opfattelse af tingene.
Derfor kan jeg klart svare nej til det spørgsmål, som fru Lone Møller stillede, hvis ellers fru Møller efter den lange historie kan huske, hvad det var, nemlig om vi spildte pengene.
Nej, tværtimod.
Det er jo det, der ligger i hele planen
Det er jo derfor, »Liv i musikken« er en fornuftig plan.
Det er jo, som jeg sagde, fagfolk, der tager stilling her, det er ikke Socialdemokrater og andre, der stiller forslag, som måske ikke har det faglige fundament, det skal have for at realiseres på en fornuftig måde. Så jeg mener, at netop med den plan, som regeringen har lagt frem her, spilder man ikke pengene med uovervejede forslag, med forslag, som ikke giver mest musik for pengene.
Det er jo det, vi gerne vil have her.
Lone Møller (S), 2004-03-16:
Nu vil jeg meget gerne tilbage til forslaget og ikke til, hvem der har svigtet, og hvem der ikke svigtede.
Derfor vil jeg gerne, at Venstres ordfører måske forholder sig til det forslag, vi behandler nu.
Hr. Vesselbo siger, at det dårligt kan være bedre, og jeg skal klart imødekomme regeringen og sige, at der er sket noget på området.
Det er der ingen tvivl om.
Jeg er ikke enig, når Venstres ordfører siger, at Socialdemokratiet kommer for sent, kommer med et forsinket skud i bøssen.
Jeg mener rent faktisk, at det her forslag lægger op til, hvordan vi så kommer videre ud fra de initiativer, der er taget.
Derfor vil jeg gerne spørge, om ikke Venstres ordfører er enig i, at med de investeringer, der er foretaget på baggrund af Kunstrådets beslutning om, at vi skal have det her løftet, så er det utrolig dårligt købmandskab, hvis man bare sætter sig tilbage i stolen og forventer, at nogen kommer med noget. Det her er faktisk et eksempel på, at Socialdemokratiet gerne vil have noget mere aktivitet og noget mere handling på området, men regeringen siger: Lad os nu vente, vi har nedsat et udvalg, og vi har gjort, hvad vi kan.
Hvis vi ikke sørger for at følge det op, har vi så ikke efter Venstres ordførers opfattelse spildt de penge, som vi har brugt på den internationale eksponering?
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-16:
Det Radikale Venstre vil også gerne rose Socialdemokratiet for at fremsætte det her beslutningsforslag.
Det er helt oplagt, at der bør være en klar konsekvens mellem lovovertrædelse og sanktion, og jo længere tid der går mellem sanktionen og lovovertrædelsen, jo mere fortaber det pædagogiske sigte sig jo for den, der har begået lovovertrædelsen.
Der er i beslutningsforslaget et krav til fire forskellige instanser i vores samfund, nemlig til politiet, til domstolene, til kommunerne og til kriminalforsorgen, og samtlige steder kan man pege på eksisterende problemer med, at behandlingen tager for lang tid, at tilvejebringelsen af pladser tager for lang tid - jeg behøver blot at nævne de alenlange 9 måneders ventetid på at komme til afsoning i fængslerne.
Det er muligvis ikke ladsiggørligt at gennemføre
Det har selvfølgelig masser af praktiske, ressourcemæssige konsekvenser og sådan noget, men jeg mener faktisk, det er rigtigt set af Socialdemokratiet, at der skal være et mål for, hvor lang tid sådan noget må tage.
Vi havde i det forløbne år en skandalesag fra Frederikssund, hvor politiets efterforskning af adskillige sager havde taget så lang tid, at sagerne simpelt hen var forældede og ikke mere kunne rejses.
Det er et klart problem ikke blot i forhold til de lovovertrædere, som ikke bliver straffet, men også for de ofre, som føler, at deres vanskeligheder og de ting, de har været udsat for, bliver fuldstændig negligeret.
Så vi kan kun sige fra radikal side, at vi synes, det er interessant, at man fastsætter nogle frister for, hvor lang tid sagerne må tage, og hvor lang tid behandlingen i de forskellige faser må vare.
Det er et godt princip, som vi gerne vil støtte op om.
Så kan vi selvfølgelig yderligere tilføje noget om alle de betænkeligheder, der er nævnt, om advokaterne, der ikke har tid, og vidnerne, der ikke møder op osv., selvfølgelig kan sådan noget altid ske, det kan det.
Men det er en vigtig del af det politiske arbejde, at man sætter nogle mål.
I hvert fald synes jeg, at det er et rigtigt princip at have, at retten ikke må nøle uendelig meget.
Der må være en konsekvens fra retssystemets side over for den lovovertræder, der er til behandling.
Helge Adam Møller (KF), 2004-03-16:
Det Konservative Folkeparti tager det meget alvorligt, og hvis det er 20 eller 50 kommuner, der gør det, ja, så bliver det halvtreds gange værre.
Men jeg synes stadig væk, at den rette metode er at gribe fat i dem, der groft, jeg vil sige, ikke overtræder loven, det gør de ikke, men overtræder intentionerne i den lov, vi har vedtaget, og at fortælle det til de kommuner.
For jeg synes generelt ikke, det skal gå ud over de kommuner, der lever op til deres ansvar og gør det på en ordentlig måde.
Jeg har det på samme måde med cyklister og andre.
Vi skal jo ikke skælde alle dem ud, der kører efter reglerne og tænder lyset og ikke kører over for rødt.
Det er vel de 10 pct., der ikke gør det, vi skal koncentrere os om.
Så det er altså min holdning her: Lad os koncentrere os om dem, der ikke lever op til det, der er de klare intentioner i den lov, der blev vedtaget dengang, der var en socialdemokratisk justitsminister, og med stor opbakning fra os andre.
Det vil jeg godt være med til, også langt mere effektivt end i øjeblikket.
Morten Bødskov (S), 2004-03-16:
Hvis det bare havde været så enkelt, at vi kunne gå ud og tage fat i nakken på den enkelte socialchef eller den enkelte borgmester og bede dem om at tage sig sammen og gøre deres arbejde bedre og hurtigere, så kunne vi temmeligt sikkert blive enige om det.
Og ifølge den er den gennemsnitlige sagsbehandlingstid fire en halv måned.
Der er nogen, der ligger under, og der er nogen, der temmeligt sikkert også ligger meget over.
Så det er et alarmerende problem.
Det er ikke bare noget, man kan negligere og sige, at det er en kommune, eller det er en socialforvaltning, eller at det er en politibetjent, som ikke kan finde ud af at få sagen efterforsket ordentligt.
Det er et alvorligt problem, og problemet er som sagt det, at mange af de her unge altså begår gentagelseskriminalitet, fordi det, vi herinde har rådigheden over, nemlig systemerne, ikke arbejder godt nok sammen, og at de ikke arbejder hurtigt nok.
Det er det, der er pointen i det her.
Så at forsøge at negligere det, som man gør, kan man altså ikke, hvis man ellers ville prøve at læse det her beslutningsforslag.
Herfra skal der så bare lyde en opfordring til, at man gør det, og at man tager det her problem alvorligt i regeringen og i Det Konservative Folkeparti.
Helge Adam Møller (KF), 2004-03-16:
Det er fuldstændig uacceptabelt.
Men i stedet for at lave en firkantet regel, som ikke i alle tilfælde kan findes, fordi man måske ikke har det sted, så bør man gribe fat i den kommune, der er ansvarlig for dette.
Og uanset om det er en konservativ borgmester, dem findes der desværre ikke så mange af, eller en socialdemokratisk eller en Venstreborgmester, så går man i rette med den borgmester og den kommunalbestyrelse i de byråd og spørger: Hvordan kan I tolerere det her ude i jeres kommune?
Det er jeg meget stemt for og helt enig i.
Så lad os få eksemplet.
Jeg vil meget gerne være med til at skælde ham eller hende ud, som har ansvaret, uanset hvilken partifarve vedkommende har.
Morten Bødskov (S), 2004-03-16:
Jeg vil gerne sige til hr. Helge Adam Møller, og jeg vil også takke for de positive tilkendegivelser, at nu skal man passe på, at selvrosen fra regeringen ikke kammer over.
Men lad nu det ligge.
Myten i forbindelse med det her forslag har været, også fra den tidligere, borgerlige ordfører, at vi tager alle over en kam.
Hvis man nu læser de kriterier, som er i beslutningsforslaget, så er det jo altså ikke cykeltyven eller den pågældende, som bliver taget i at ryge en joint, som vil komme ind under det her forslag.
Det synes jeg vi skal have med bare for en god ordens skyld.
Det er typisk folk, som har begået omfangsrig eller hård kriminalitet.
Det vil være dem, som kommer på en ungdomskontrakt.
Og der er situationen i dag den, at der kan gå op til fire en halv måned - fire en halv måned, fra den kriminelle gerning er begået, til den unge får en ungdomskontrakt.
Fire en halv måned.
Og det er det, som vi gerne vil have stoppet, fordi resultatet er, at ganske mange unge i denne periode faktisk begår ny kriminalitet.
Og så i parentes bemærket
: Miljøet, dem, der arbejder med det, siger til os, at det her faktisk er for lange sagsbehandlingstider.
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
Jo, det er jeg fuldstændig enig i, og det glæder mig da, at hr. Karsten Nonbo nu kan læse videre af teksten, for min tid er jo stadig væk kun et minut, når jeg skal svare på tingene.
Og jeg er da også glad for, at Socialdemokratiet har nævnt det og erkendt, at der faktisk er et problem dér, uden at de så tør sige, at det største problem overhovedet inden for ungdomskriminaliteten netop er de unge af fremmed herkomst.
Karsten Nonbo (V), 2004-03-16:
Det er på baggrund af fru Elisabeth Arnolds udsagn om, at der ikke stod noget om unge indvandrere i det her beslutningsforslag, hvorefter hr. Per Dalgaard læser op, at vi må insistere på, at børnene lærer ordentligt dansk, inden de skal i skole.
De skal i arbejde, og de skal i uddannelse, og de skal forstå og respektere de værdier, som det danske samfund bygger på.
Er hr. Per Dalgaard så ikke enig med mig og med sig selv i, at de unge indvandrere jo er nævnt i det her beslutningsforslag?
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
Jo, det har hr. Helge Adam Møller fuldstændig ret i, og det var sådan set også det, jeg forsøgte at sige til hr. Morten Bødskov, som sidder dernede og snakker, at når hr. Peter Skaarup har udtalt sig, som han har, så er det selvfølgelig på basis af intentionerne og hensigterne med at få kriminaliteten blandt de unge ned
Det er der ingen, der overhovedet kan have noget imod eller synes er en dårlig idé, og det er da klart, at det er det, han har udtalt sig omkring uden at kende det her i detaljer.
Helge Adam Møller (KF), 2004-03-16:
Nej, det er med et spørgsmål.
Det er lidt i fortsættelse af hr. Morten Bødskovs to spørgsmål til ordføreren, hvor hr. Morten Bødskov spurgte, om det ikke var underligt, at næstformanden for Dansk Folkeparti havde udtalt sig tilsyneladende positivt, og at ordføreren nu er lidt mindre positiv. Jeg vil godt spørge ordføreren, om ordføreren ikke kan bekræfte, at der mange gange sker det, når der bliver fremsat et nyt beslutningsforslag, at der så ringer en journalist til den, der er ordfører på området eller andre, og siger: Nu har Socialdemokratiet fremsat et forslag, der vist indebærer, at sagerne skal behandles endnu hurtigere, det har de en målsætning om.
Og så vil enhver ordfører naturligvis sige: Det lyder da positivt, det synes jeg er godt.
Men man kender jo overhovedet ikke detaljerne.
Er det ikke korrekt, at det sker sådan i ni ud af ti tilfælde?
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
Det har fru Elisabeth Arnold fuldstændig ret i.
For mig er en kriminel ung en kriminel ung uanset herkomst.
Men det kan altså ikke nægtes, at den tidligere gruppe, jeg nævnte før, topper alt, alt, alt for meget i statistikkerne, og det bør vi gøre noget ved.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-16:
Mit spørgsmål gik jo altså ikke på, at jeg gerne ville have opremset statistikken, så jeg kan bare konstatere, hr. Per Dalgaard var velforberedt, når han havde statistikken med på talerstolen.
Jeg vil blot stille det enkle spørgsmål
: Er det ikke fuldstændig ligegyldigt, om det er en dansker eller en udlænding, der har begået kriminaliteten?
Den konsekvens, som hr. Per Dalgaard har rost i forslaget her, bør vel være den samme, uanset hvem der har begået kriminaliteten.
Er det ikke rigtigt?
Jann Sjursen (KD), 2004-03-16:
Kristendemokraterne er positive over for intentionerne i beslutningsforslaget fremsat af Socialdemokraterne.
Det kan være godt, ikke mindst for at fremme en hurtig sagsbehandling, når det gælder kriminalitet begået af 15-17-årige, at man opstiller nogle målsætninger.
Men jeg må alligevel sige, at i forhold til den såkaldte 30-20-10-dages-model, som Socialdemokraterne foreslår, forekommer det os måske at blive lige en kende for firkantet, hvis man prøver at stille det sådan op, uanset at jeg er fuldt ud opmærksom på - som også hr. Morten Bødskov har gjort opmærksom på flere gange under debatten - at det kun er målsætningen for såkaldte normalsager, og at fristerne selvfølgelig kan overskrides, hvis efterforskning og andet tilsiger det.
Men uanset det så synes jeg også, at erfaringerne fra voldspakken og de tidsfrister, der blev sat ind der, er, at sådanne målsætninger jo også må ses i forhold til, hvad der er realistisk, og jeg anser det ikke for at være realistisk, hvis man skal foretage en sådan prioritering af alle sager, uanset om de også er ukomplicerede.
Men som sagt er vi positive over for intentionerne, og vi vil godt i forbindelse med udvalgsarbejdet dykke nærmere ned i forslaget, også med hensyn til at vurdere, hvorvidt de målsætninger, der er sat op, er realistiske i forhold til det nuværende ressourcerforbrug, eller om det f.eks. kræver tilførsel af flere ressourcer, hvis man skal nå i nærheden af noget af det her.
Og skal man det, så skal man i hvert fald beslutte sig for det på en sådan måde, at det kan gennemføres, og at det ikke bare bliver et slag i luften, ren symbolpolitik, som alligevel ikke fungerer i virkelighedens verden.