runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-31:
Da Dansk Folkepartis ordfører, hr. Klaus Kjær, ikke har mulighed for at være til stede, skal jeg på partiets vegne sige, at vi har meget sympati for lovforslag nr. L 49's formål, nemlig at sørge for, at vi får et så godt miljø i Danmark og i vores verden som overhovedet muligt.
Der er nogle forudsætninger, vi skal have gennemført, for at vi kan stemme for, men vi vil meget gerne bringe os i en situation, hvor vi kan stemme for et forslag som det foreliggende.
Den første forudsætning, jeg vil nævne, er, at forslaget selvfølgelig skal have et klart miljømæssigt sigte, og det vil som helt afgørende vinkel sige, at der skal være alternativer til de stoffer, man afgiftsbelægger.
Men hvis der er alternativer i forhold til meget uønskede stoffer, finder vi faktisk også, at det kan være en mere ønskelig vej at gå, som det allerede har været nævnt fra talerstolen, at man tager den, kan man sige, ærlige vej og forbyder stoffer i stedet for at afgiftsbelægge.
Det vil vi gerne diskutere videre.
Et andet punkt, der er afgørende for os i forhold til en eventuel støtte, er, at man indfører ordninger, som er så administrativt nemme som overhovedet muligt.
Vi synes, det kan være lidt halsløs gerning, hvis man har nogle fine målsætninger, men så i øvrigt har ordninger, der fungerer så administrativt bøvlet, at virksomhederne og det offentlige selv får voldsomt øgede udgifter til administration.
Endelig har vi et tredje punkt, der hedder, at provenuet, som man får ind på en øget afgiftsbelægning, ikke bør bruges til at øge den samlede beskatning - det mener vi er højt nok - men bør tilbageføres.
Og her tænker vi selvfølgelig også på de bemærkninger, der fremgår af forslaget, hvor man forudser, at afgiften vil blive væltet videre over på forbrugerne.
Vi føler faktisk, at situationen for de danske forbrugere er slem nok i forvejen.
Til næste år kan man regne med øgede amtsskatter, øgede kommuneskatter, øget statsskat i forhold til forslaget om personfradraget, som vi skal diskutere senere her i eftermiddag, og så altså også en række afgifter, som forhøjes, og hvor vi så her har at gøre med en afgift, som man påregner vil blive overvæltet på forbrugerne.
Derfor finder vi, at provenuet skal tilbageføres.
Hvordan det skal indrettes mere specifikt, vil vi selvfølgelig gerne have en mulighed for at indgå i en debat om.
Endelig skal jeg sige i forhold til det med frivillige aftaler og lovgivning, at det er lidt paradoksalt, som det også har været nævnt af nogle tidligere ordførere, at man her jo ikke er i færd med at videreføre en frivillig aftale, men er i gang med lovgivning, al den stund kulturministeren f.eks. stod her i Folketinget for ganske kort tid siden i forbindelse med en aftale på medieområdet og forherligede frivillige aftaler, fordi hun sagde, at det lige præcis var instrumentet, der gjorde, at man også i højere grad ansvarliggjorde de virksomheder, man havde med at gøre. Nøjagtig de samme argumenter for frivillige aftaler i forhold til lovgivning kunne bringes i anvendelse på det her afgiftsområde, som skatteministeren så er ansvarlig for, og det vil vi da gerne være talsmænd for at gøre.
Kaj Stillinger (SF), 2000-10-31:
Ja, for lige at starte lidt i Kristian Jensens humoristiske stil, så er det egentlig lidt ejendommeligt for mig at stå heroppe og støtte et forslag om afgift ikke kun på SF, men på SF6.
Det ville jeg normalt ikke være med til.
Men for lige at vende tilbage til forslaget: Vores ordfører, hr. Aage Frandsen, er til møde andetsteds i huset, og derfor er jeg ordfører i dag. Der foreslås en afgift på industrielle drivhusgasser.
Formålet er at øge incitamentet til anvendelsen af mere miljøvenlige stoffer end disse gasser.
Afgiften skal ligeledes øge incitamentet til at reducere spild fra eksisterende anlæg, opsamle og genanvende stofferne samt tilskynde til udvikling af alternativer.
Baggrunden for forslaget er et udviklingssamarbejde, der blev igangsat efter aftale mellem regeringen, SF og Enhedslisten.
Afgiften træder i kraft den 1. marts år 2001 og skønnes for finansåret at medføre et provenu på 110 mio. kr. For SF har dette forslag alene til formål at ændre adfærden.
Her er en afgift nødvendig.
Det er også vigtigt at understrege, at afgiften ikke må bruges som undskyldning til at forlænge tidsfristerne for afviklingen af industrielle drivhusgasser.
Slutdatoen er og skal fortsat være 2006.
Derfor er det også vigtigt, at penge svarende til indtægten anvendes til forskning, udvikling og markedsføring af alternativer, specielt dér, hvor det kan være svært at nå slutdatoen år 2006.
Men SF er positivt indstillet.
Jens Peter Vernersen (S), 2000-10-31:
Fru Mariann Fischer Boel vælger åbenbart at høre det i denne sag, som hun ønsker at høre.
Når fru Mariann Fischer siger, at jeg har givet udtryk for, at 1,9 mia. kr. er småbeløb, så vil jeg godt præcisere endnu engang, hvad det var, jeg sagde. Jeg sagde: Disse 50 kr., som det måske kan betyde i forholdet mellem deltidsforsikrede og fuldtidsforsikrede - og det var i et svar til hr. Kirkegaard, jeg sagde det - er småpenge i forhold til det, De Konservative forslår: bortfald af retten til fradrag for arbejdsløshedsforsikringskontingent til over 3 mia. kr. Jeg tog endvidere udgangspunkt i det forslag, Det Konservative Folkeparti stillede om at fjerne mellemskatten, som betyder 4 mia. kr., som de 2 millioner lønmodtagere i Danmark, der alene betaler bundskat ikke får noget som helst ud af.
Det var i den sammenhæng, jeg sagde, at 50 kr. er et lille beløb.
Det synes jeg der er al mulig grund til at præcisere, når fru Mariann Fischer Boel rent faktisk vil misforstå.
Mariann Fischer Boel (V), 2000-10-31:
Ja, men dem tager vi med.
Jeg vil da ikke afvise, at jeg kunne være enig med hr. Christen Amby i, at de steder, man vil anvende et provenu, kan være fornuftige nok. Jeg synes, varmehjælpen er et glimrende sted at bruge et provenu, og så kunne det da godt være, at hr. Christen Amby og jeg kunne blive enige om at finde en anden finansiering end den, der er så utrolig perspektivløs.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-10-31:
Jamen vi har også fra Enhedslistens side været indstillet på at drøfte andre former for finansiering, f.eks. ville en forhøjelse af topskatten jo være en virkelig god måde at finansiere det på.
Jeg vil da gerne høre, om Venstre er indstillet på det.
Det kunne jo skabe nogle interessante muligheder.
Jeg kan forstå, at vi alle sammen er enige om, at det, der ligger i ældrepakken, er godt, og at Venstre faktisk også synes, det er godt, at pensionisterne f.eks. får de forbedringer, der er tale om.
Så det er kun et spørgsmål om finansieringen.
Kan vi så ikke få Venstres bud på den?
Mariann Fischer Boel (V), 2000-10-31:
Uheld i alliancer kommer der sjældent noget godt ud af.
Jens Peter Vernersen (S), 2000-10-31:
Jamen det er jo endnu et godt eksempel på, at Venstre vil det hele, når man skal dele gaver ud. Men det, der jo er spørgsmålet, er, hvem der skal betale.
Det hører vi aldrig noget om.
Er det en finansiering som den, der fremgår af finanslovforslaget, med reduktion af reserver og tilskudspulje til 1,3 mia. kr., færre fejludbetalinger, som a-kassen skal have ansvar for, og det har den i forvejen?
Hvis det er en sådan indtægt på 1,7 mia. kr., der skulle have finansieret det, så er det jo en yderst luftig finansiering.
Eller er det i virkeligheden, sådan som fru Mariann Fischer Boel forleden dag sagde til dagspressen: Det betyder jo ikke så meget, hvad vi stemmer i Venstre, for de andre gennemfører det jo alligevel
Er det virkelig så langt, vi for Venstres vedkommende på nuværende tidspunkter er ude i politik?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-10-31:
Fru Mariann Fischer Boel var ude af stand til at besvare
mit spørgsmål.
Det synes jeg jo er interessant, for jeg har jo lagt mærke til, at Venstre på sit årsmøde har gjort sig til talsmand for velfærd.
Men man må bare konstatere, at Venstre gerne vil have velfærd, men Venstre vil ikke være med til at betale regningen, og så er det jo altså ikke muligt.
Man vil gerne dele penge ud, så pengene fosser ud af statskassen.
Det med pengene, der fossede ud af statskassen, husker jeg en Venstremand udbrede sig om for nogle år siden,.
Man må bare konstatere, at Venstre godt vil slå om sig med løfter om forbedringer til pensionisterne, men Venstre vil ikke være med til at finde én krone til at betale regningen.
Det må vi bare konstatere.
Sådan er det.
Mariann Fischer Boel (V), 2000-10-31:
Grunden til, at jeg ikke kommenterede nærmere på hr. Keld Albrechtsen i første runde, var jo, at det forslag, hr. Keld Albrechtsen kom med, ikke sådan lige var det, der faldt Venstre først ind; det vil jeg godt sige.
Men jeg vil godt sige, at når vi kigger på hele den offentlige sektor, så kan jeg huske, at da regeringen trådte til i 1993, lavede den et af de her talløse, meget flotte projekter, kan man vel ikke kalde dem; den lavede nogle fremskrivninger om en »Ny kurs«, sådan var det, det hed.
Dér lavede man nogle modeller for, hvordan den offentlige sektor skulle udvikle sig over de kommende år, altså fra 1993 og frem.
Man vurderede på det tidspunkt, at man forventede en stigningstakt på 1,1 pct.
Men det viste sig jo meget hurtigt, at de prognoser ikke kom til at holde stik.
I realiteten udviklede den offentlige sektor sig med 2,4 pct. i stigningstakt om året.
Det betyder, at hvis man nu havde kunnet tøjle den offentlige sektor, udnytte de ressourcer, der var til rådighed, bedre, så ville der have været et råderum i dag på omkring 26 mia. kr. i forhold til det, der var stipuleret i »Ny kurs«.
Jens Peter Vernersen (S), 2000-10-31:
Jo, men vi vender jo hver gang tilbage til det samme spørgsmål til Venstre, og vi får aldrig noget svar på det.
Det har vi i hvert fald gjort i de seks år, jeg har været i Folketinget, for Venstre svarer ikke på den slags spørgsmål.
Spørgsmålet kan rejses igen: Hvor var det, der skulle være sat anderledes ind?
Skulle man have undladt at passe
disse mange flere børn, som man har passet?
Skulle man have undladt at passe disse mange flere gamle mennesker, som man passer?
Skulle man have undladt at give en langt bedre sundhedsbehandling?
Venstre bliver jo nødt til at svare på, om man vil fyre disse mennesker, der er ansat i den offentlige sektor til at passe de gamle, til at passe børnene, til at passe de syge.
Det har man aldrig svaret på, og man gør det åbenbart heller ikke her.
Og så glemmer Venstre jo, når man fremfører synspunkterne også her fra talerstolen, at hver gang, der er én ansat i den offentlige sektor, er der ansat to i den private sektor.
Lad mig så sige, at hvis vi var fortsat med den udvikling, som Venstre efterlod til os med et underskud på statsbudgettet på 55 mia. kr., så havde det set sort ud i dag.
Heldigvis har vi fået en anden situation, men det er ikke på grund af Venstre, men på trods af Venstre.
Det er jo virkeligheden.
Mariann Fischer Boel (V), 2000-10-31:
Historieskrivningen tager jeg lige til sidst, siger jeg til hr. Jens Peter Vernersen.
Med hensyn til, hvordan den offentlige sektor i givet fald skulle kunne holde med den fremskrivningstakt, som Socialdemokratiet selv lagde på bordet i 1993, så ved jeg, at der har siddet en socialdemokrat i udliciteringsrådet, der hedder Allan Andersen, og han har lavet nogle beregninger på de muligheder, som man lader ligge ubenyttet i den offentlige sektor.
Der er altså mulighed for at hente op til 30 mia. kr. om året ved at effektivisere den offentlige sektor.
Med hensyn til historieskrivning så ved jeg godt, at hr. Jens Peter Vernersen ikke er så gammel, men vi er nogle, der kan huske tilbage til 1982, og jeg kan give hr. Vernersen en lille manuduktion i den økonomiske situation på det tidspunkt: det var noget med en afgrund.
Eva Møller (KF), 2000-10-31:
Da mit partis ordfører, hr. Flemming Hansen, fortsat er forhindret i at være til stede, skal jeg på Det Konservative Folkepartis vegne fremføre følgende: Forslaget er en del af de foreløbige finanslovaftaler mellem regeringen, Socialistisk Folkeparti og Enhedslisten, der forbedrer de personlige tillæg og varmetillæg for pensionister med små indkomster og nedsættelse af bidrag til arbejdsløshedsforsikring.
Det er klart, at der er tale om en række forbedringer, som det fremgår af lovforslaget, men disse forbedringer er ikke nok til, at Det Konservative Folkeparti kan tilslutte sig forslaget, og i øvrigt er det et spørgsmål, om det ikke er for tidligt at behandle lovforslaget, når vi ikke kender de endelige resultater af finanslovforhandlingerne.
Jens Peter Vernersen (S), 2000-10-31:
Det skulle jo selvfølgelig have været en kort bemærkning til hr. Flemming Hansen, og det er heller ikke, fordi der skal gives noget svar på det her, men jeg vil godt sige til fru Eva Møller, at den der forhøjelse af skattetrykket, der skrives om i ordførertalen, kommer jo ikke til udtryk ved det, der sker ved den ændring her.
Arbejdsløshedsforsikringskontingentet indgår jo også i skattetrykket, men jeg vil nok foreslå, at vi tager en diskussion med hr. Flemming Hansen om det, når han er til stede i salen næste gang.
Eva Møller (KF), 2000-10-31:
Det har jeg selvfølgelig ikke spor imod, men jeg skal da kun sige, at bemærkningerne fremgår jo altså temmelig klart af forslaget selv, hvor der står, at der er tale om et merprovenu på 1,9 mia. kr., og der står intet om, at det modsvares af noget andet, så hvis regeringen mener det sådan, så kunne man vel skrive det klart.
Aage Frandsen (SF), 2000-10-31:
Det her lovforslag er et glimrende eksempel på, at vi i Folketinget har nogle ønsker om at gennemføre noget, vi synes er fornuftigt, som f.eks. i det her tilfælde i forhold til de gamle, nogle forbedringer i forhold til det personlige tillæg for de pensionister, der kun har deres folkepension at leve af, og tilskud til varmehjælp.
Det tror jeg nok vi alle sammen er enige om i Folketinget.
Så er spørgsmålet: Hvordan får vi det her finansieret?
Og så opstår uenigheden.
Vi kunne jo sagtens have ønsket os en mere ideel finansiering, vi kunne have rørt ved det skrå skatteloft, vi kunne have rørt ved topskatten, vi kunne have rørt ved en formueskat.
Vi har også forskellige andre synspunkter hertil.
Så var spørgsmålet: Hvis man har sådan nogle synspunkter og man gerne vil have det gode gennemført, hvad gør man så, hvis det ideelle ikke kan laves?
Ja, så må man tage det næstbedste.
Og det er så det, som det her lovforslag sammen med nogle andre lovforslag er udtryk for.
Det er først og fremmest mennesker, som er økonomisk godt stillet, som ikke får nogen kompensation ved andre lovforslag, som behandles i dag.
Men der er overhovedet ikke tvivl om, at der er mennesker, som ved disse love ikke får kompensationen.
Det er helt oplagt, at går man ind i en konstruktion som den her, hvor man ikke regulerer personfradraget, så er der nogle mennesker, som ikke opfylder kriteriet ved nogle andre lovforslag og dermed ikke får en kompensation, som vi godt ville have givet, hvis det havde været muligt.
Men når man vælger den næstbedste løsning, bliver der nogle problemer, hvor man helt åbenlyst kan sige, at det havde vi sådan set
ikke ønsket, men det var en konsekvens af den.
Men det, som vi er godt tilfredse med, er, at der ved andre love sikres kompensation til de mennesker, der er arbejdsløshedsforsikrede - og dér vil jeg gerne med det samme sige, at jeg godt ved, at de, der er deltidsforsikrede, ikke får den fulde kompensation - at vi også har sikret kompensation i forhold til kontanthjælpsmodtagere, SU-modtagere, og at vi også ved den seneste ændring har sikret det i forhold til lærlinge, som er ude i praktik.
Så på den måde har vi sikret langt den overvejende del
Og det vil så sige, at med hensyn til den samlede sociale profil i forhold til en række andre love, som man har behandlet i Folketinget, lever det her fuldt ud op til, at man giver til dem, der har mest behov herfor - i det her tilfælde gamle, som kun har deres folkepension - og man tager først og fremmest fra de mennesker, som har forholdsvis gode indkomster, og som f.eks. så heller ikke har ment, at det var nødvendigt at sikre sig på forskellig måde som lønmodtager.
Så derfor er den sociale profil i orden, men det ændrer ikke ved, at vi udmærket godt ved, at der er huller i det, og sådan vil det være i den slags love, man vedtager, hvor man tager udgangspunkt i personfradraget.
Aage Frandsen (SF), 2000-10-31:
Jeg går ud fra, at hr. Nødgaard er interesseret i at få en oversigt over skattetrykkets udvikling gennem årene, og at hr. Nødgaard selv stiller spørgsmål herom, ellers gør jeg det gerne, sådan at vi kan få det gjort op.
For når det dér begreb skattetryk ses over tid, viser det nok et lidt andet og mere nuanceret billede end det, hr. Nødgaard giver.
Og det andet spørgsmål, jeg godt vil stille hr. Nødgaard, er, om ikke hr. Nødgaard er glad ved, at vi i pinsepakken ændrede i personskatten for statens vedkommende, sådan at vi sænkede skattetrykket, og om ikke det derfor også sådan var lidt beklageligt, at hr. Nødgaard stemte imod denne del af pinsepakken ligesom de andre dele?
Dér var netop en sænkning af skattetrykket på personskatten.
Ole Stavad (S), 2000-10-31:
Det kan godt være, at nogle af de kommentarer, hr. Ebbe Kalnæs havde her, var kommentarer til noget, som jeg ikke har kendskab til, fordi det måske er forhandlinger, der foregår
med energiministeren
Men hvis det er tilfældet, vil jeg sige, at så synes jeg ikke, det er fair, at hr. Kalnæs med denne sprogbrug tager en sag op, som egentlig ikke har meget med dette lovforslag at gøre, når miljø- og energiministeren ikke har mulighed for at forklare og forsvare sig.
Jeg føler mig meget overbevist om, at miljø- og energiministeren ikke deltager i noget, der med nogen rette kan bære betegnelsen »staten snyder«, så derfor vil jeg opfordre hr. Kalnæs til at tage den diskussion på et tidspunkt, hvor miljø- og energiministeren er til stede, for så tror jeg, der måske kan komme et eller andet klogt ud af det.
Men det er meget svært for mig at kommentere diskussioner og forløb, jeg ikke er deltager i, fordi det foregår i energipolitisk regi, som forslaget her i den forstand ikke er en del af.
Så glæder jeg mig da over hr. Kalnæs' vurdering, nemlig at tiden arbejder for vore fælles ideer og tanker.
Vi ved også begge to, at når vi taler industriel kraftvarme, vil det være en meget, meget stor gevinst for branchen få denne omlægning af afgiften, vi har arbejdet for i fællesskab, og hvor vi håber, at situationen vil blive sådan, at den også kan realiseres.
Jeg vil være meget glad, hvis det er sådan, at hr. Kalnæs' vurdering af, at det er noget, der kan være meget tæt på, også kan blive virkelighed, for jeg mener, det er en retfærdighedsgerning, som vi skylder området, og som jeg med glæde vil udføre, så hurtigt det viser sig at være muligt at få Folketinget til at føre den igennem.
Ole Vagn Christensen (S), 2000-10-31:
Hele den her tale, hr. Poul Nødgaard kom med, har vi ikke hørt, når a-kassekontingentet er blevet forhøjet, men vi er mange, som er af den opfattelse, at der skal være en fornuftig balance mellem a-kassekontingentets størrelse og det, som samfundet skal være med til.
For dem betyder pengene altså en hel del, og derfor har forhøjelserne ramt socialt skævt, og det er noget af den sociale skævhed, der nu rettes op på.
Men disse kontingentforhøjelser, som vi her taler om, har selvfølgelig ikke ramt dem, der har ønsket at stå udenfor.
Derfor er man altså i en situation, at man heller ikke har noget genopretningskrav, og derfor er der altså ikke behov for, at vi går ind og er med til at lave yderligere kompensation her.
Men den skævhed, som er blevet skabt i a-kassesystemet, er dette forslag med til at rette op på, og jeg synes faktisk, det er en fornuftig måde at bruge pengene på.
Poul Nødgaard (DF), 2000-10-31:
Det er jo ikke overraskende, at hr. Ole Vagn Christensen anbefaler det foreliggende lovforslag.
Men det, jeg faldt lidt over, var, at hr. Ole Vagn Christensen sagde, at når man sætter bidraget ned, vil der være færre, der fravælger.
Jeg vil godt have lov at spørge: Tror hr. Ole Vagn Christensen, at en nedsættelse på 708 kr. af a-kassebidraget betyder, at det vil ændre adfærd hos nogen, når skattefordelen samtidig falder væk, så det i virkeligheden, i realiteten måske kun er omkring 400 kr., de pågældende vinder ved det?
Jeg synes, det kunne være rart at få at vide, om ikke den nedsættelse skulle være meget mere markant, såfremt man vil søge at få nogle yderligere personer ind i a-kassesystemet.
Det er jo det, man gerne vil, og det er da også en fornuftig ting at få folk ind i en a-kasse.
Men det er der trods alt mange, der ikke vil, og vi har jo også det problem, at alle, der ikke er medlem af en a-kasse, bliver sorteper med den lovbuket, regeringen fremsætter her, fordi de ikke får nogen form for goder af nogen art.
Man kan sige, at det er deres egen skyld, men det er dog en realitet, vi ikke kan tale os uden om.
Ole Vagn Christensen (S), 2000-10-31:
Ja, så skal vi jo til at bruge nogle af de mange penge.
Det lovforslag om nedsættelse af medlemsbidraget, som vi her skal behandle, betyder, at den enkelte lønmodtagers personlige bidrag til arbejdsløshedsforsikring bliver sat ned med 1,2 gange dagpengenes højeste beløb fra den 1. januar 2001.
Det er en ændring, som Socialdemokratiet er meget tilfreds med, og vi støtter derfor forslaget.
A-kassebidraget skal sættes ned, fordi det aldrig må blive sådan i Danmark, at de mest udsatte grupper på arbejdsmarkedet ikke kan finde penge til at forsikre sig mod ledighed.
A-kasserne fortæller os, at specielt mange unge og ufaglærte fravælger arbejdsløshedsforsikringen af økonomiske årsager, og det er meget uheldigt, da det også er disse grupper, som har den største risiko for ledighed.
Vores tryghedssystem på arbejdsmarkedet er baseret på, at man forsikrer sig imod ledighed i nedgangstider, og med nedsættelsen af a-kassebidraget er det blevet mere attraktivt at fremtidssikre sig og få del i fællesskabets tryghed.
Socialdemokratiet kan derfor kun være tilfreds med, at det næste år bliver omkring 700 kr. billigere for en fuldtidssikret at være med i a-kassen.
Endelig synes jeg, det er værd at hæfte sig ved, at den øgede tryghed for de mest udsatte grupper på arbejdsmarkedet finansieres kollektivt gennem en fastfrysning af personfradraget på år 2000-niveau.
Socialdemokratiet kan altså støtte dette forslag fuldt ud, fordi det er med til at sikre, at vi får den balance og den fornuft i fremtidens a-kassesystem, der gør, at det ikke vender den tunge ende nedad.
Ole Stavad (S), 2000-10-31:
Man sidder jo og samler en masse kræfter under sådan en god, lang debat.
Det har ikke overraskende været en debat, der godt kunne bære overskriften: Hvem kan finde håret i suppen?
For de mange gode ting, som vi skaffer med dette her forslag, har jeg jo ikke rigtig hørt nogen, der var modstandere af, dvs. de små 2 mia. kr., som de efterfølgende forslag så vil bruge.
Jeg synes, der er meget, der tyder på allerede her under behandlingen af finansieringsforslaget, at det vil der formentlig være et væsentlig bredere flertal for end de partier, der har meddelt, at de vil stemme for finansieringen.
Jeg synes egentlig, at hr. Frank Aaen gav en meget god beskrivelse.
Hvis man skal ud at finde et beløb i størrelsesordenen små 2 mia. kr., kan man så finde det, uden at der er nogen, der bliver ked af det?
Jeg kan i hvert fald konstatere i det job, jeg har p.t., at man ikke kan tage så mange penge fra folk, uden at de opdager det, og det synes jeg sådan set heller ikke gør noget, for vi har jo kunnet glæde os over, også allerede under denne debat, at der er en - tror jeg nok, man kan sige -
meget bred folkelig forventning om, at de problemer, som pengene bruges til at løse, ikke mindst på ældreområdet, også er løsninger, vi i fællesskab kan finde ud af at få på plads.
Derfor synes jeg også, der er nogle, der skylder at fortælle i det videre forløb, hvordan de vil være med til at skaffe pengene. Jeg kunne sige meget mere, men jeg synes, jeg skal stoppe her og sige tak for en god debat.
Vi stiller os til rådighed for at svare på alle de spørgsmål, som jeg har forstået der kommer fra Skatteudvalget.