runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2002-04-02:
Men når det drejer sig om reglerne for lønindeholdelse, så sagde ministeren her til slut, at der stort set allerede er ens regler.
Det er ikke den virkelighed, jeg kender fra de mange, mange hundrede sager, jeg har haft.
Der er stor forskel på, hvad folk efterlades.
Hvis det er krav under told- og skattemyndighederne, medregner man f.eks. børneydelser, når man beregner, hvor meget borgeren skal have tilbage at leve for, hvorimod børneydelser, hvis det er krav efter den sociale lovgivning, ikke kan medregnes, når man beregner, hvad borgeren har tilbage.
Det gør en kæmpe forskel, og det kan for borgeren synes meget mærkeligt, at det er så vidt forskelligt, hvor meget man har tilbage at leve for, afhængigt af hvad det er for en type krav, man har, for maden koster jo det samme.
Derfor vil jeg gerne høre: Er ministeren indstillet på at være med til at arbejde for, at der skal være ens regler for lønindeholdelse, uanset hvilken type krav der er tale om, således at borgeren har det samme tilbage at leve for?
Thor Gunnar Kofoed (V), 2002-04-02:
Venstre kan ikke støtte SF's beslutningsforslag om, at regeringen skal tage initiativ til en række regelforenklinger eller ensretning af reglerne om kommunernes inkassovirksomhed.
De har opdelt forslaget i en række forslag, og der er en fælles klageinstans for samtlige kommunale afgørelser om betalingsevnevurdering i form af betalingsordninger og lønindeholdelse.
SF mener her, at man skal lade fogedretten gå ind og være klageinstans, fordi klagerne i dag indbringes til forskellige instanser afhængig af kravets karakter.
I dag kan en borger i de fleste tilfælde henvende sig til én klageinstans uanset klagens karakter.
Ved SF's forslag vil jeg mene, at man fremover vil komme til at skulle henvende sig til f.eks. to. Hvis der f.eks. er problemer med den klage, man vil indbringe, har den enkelte borger retskrav på, at man kan få klagevejledning i henhold til forvaltningsloven.
Endvidere vil SF's forslag have meget store økonomiske konsekvenser, idet forvaltningens skriftlige klagebehandling er langt billigere end en mundtlig retshandling i f.eks. fogedretten, som foreslået af SF.
Ens renteberegning og gebyrregler for de fordringer mod borgerne, som kommunen inddriver, har indenrigsministeren meget klart været inde på, og det er også Venstres opfattelse, at SF's forslag stort set allerede er gældende retstilstand i dag.
Kommunerne kan f.eks. maksimalt opkræve 1 pct. i rente
pr. påbegyndt måned
Kommunalbestyrelsen og amtsrådet kan i dag fastlægge rykkergebyrer på højst 250 kr. for ydelser, der opkræves eller inddrives af kommunerne.
De skal ikke, men de kan gøre det.
Det er det kommunale selvstyre, der bestemmer det.
Så til indtrædelses- og modregningsret i overskydende skat for de fordringer mod borgerne, som kommunen inddriver.
Kommunerne har allerede muligheder for at foretage modregninger på en lang række områder.
Begrænsningerne i kommunens adgang til at modregne over for borgerne foreligger meget rimelige.
Venstre ser i hvert fald intet behov for at udvide de offentlige modregningsrettigheder over for borgerne.
Ens regler for indeholdelse i løn m.v. for de fordringer mod borgerne, som kommunerne inddrager, er som udgangspunkt det, der allerede er tilfældet i dag.
Venstre ser heller ikke her grund til at ændre de eksisterende regler efter SF's forslag. Generelt må jeg sige, at skal uoverskuelige regler forenkles på dette område, skal det ske ved regelforenklingsforhandlinger mellem KL og regeringen.
Derfor må Venstre afvise beslutningsforslag nr. B 50.
Line Barfod (EL), 2002-04-02:
Jeg kunne forstå, at Venstres ordfører gik ud fra den forudsætning, at der stort set er ens regler om lønindeholdelse.
For eksempel har det i flere år været sådan, at hvis man boede på Frederiksberg, så vurderede pantefogederne på Frederiksberg, at man skulle have ca. 3.000 kr. tilbage om måneden til mad og tøj og tænder og medicin og alt, hvad man ellers kunne have behov for ud over de faste udgifter. Men hvis man boede lidt længere henne ad gaden i Københavns Kommune, så vurderede pantefogederne dér, at man kunne klare sig for 2.500 kr. til mad og tøj osv.
Jeg vil gerne høre, om Venstre vil mene, at det er rimeligt at få nogle regler, der sikrer, at det er nogenlunde det samme, man skal have tilbage at leve for, uanset hvor man bor, og uanset hvilken type krav der foretages lønindeholdelse for.
Kristen Touborg (SF), 2002-04-02:
For vores holdning og vores mening med forslaget her er faktisk, at man skal se tingene fra borgernes side.
Jeg tror ikke, at borgeren har særlig let ved at forstå, at det skulle være så gennemskueligt og så let hele vejen igennem.
Så mit spørgsmål til Venstre er: Er man ikke kommet til at vende det gamle slogan på hovedet?
Thor Gunnar Kofoed (V), 2002-04-02:
Først vil jeg sige til fru Line Barfod angående, hvad det er rimeligt at have ens regler for på et område: Det er det kommunale selvstyre, der helt klart kan beslutte, hvilket niveau de skal leve på i de forskellige kommuner.
Kommunalbestyrelsen kan beslutte sig for, hvor hårdt man vil gå på sine egne borgere.
Så til mit svar på hr. Kristen Touborgs spørgsmål om, hvorvidt man er kommet til at vende det hele lidt på hovedet: Nej, det er man ikke, for det er jo igen sådan, at ude i de lokale områder kan man tage mere hensyn til sine egne borgere, end f.eks. nabokommunen har ønsket at gøre det.
Det er det, vi værner om i Venstre.
Line Barfod (EL), 2002-04-02:
Meget vidste jeg kommunerne skulle træffe beslutning om, men at kommunerne også skal have lov til at træffe beslutning om, hvad man skal have at leve for, og hvor få penge man skal have til mad, var jeg ikke helt klar over hørte ind under det kommunale selvstyre.
Det er faktisk heller ikke det, der står i de regler, der gælder på området i dag.
I de regler, der gælder på området i dag, f.eks. på told- og skatteområdet, fremgår det af det cirkulære, der er gældende, at man skal se på de satser, der gælder i gældssaneringssager, som altså fastsættes af retterne.
Det er det bare ikke rundt om i kommunerne, fordi der ikke er en klar lovgivning på området.
Jeg kan altså ikke helt forstå, at man fra Venstres side ikke vil se det fra borgerens side, nemlig at det er meget svært at forstå, hvorfor der skal være så stor forskel på, hvor man bor, og hvad det er for en type krav.
For som jeg sagde i min korte bemærkning til ministeren: Man kan også komme ud for, at det - hvis det er to forskellige krav, der bliver foretaget lønindeholdelse for - så er to forskellige beløb, man skal have at leve for, alt efter de forskellige myndigheder.
Den ene myndighed siger: Her er der ikke råd til at foretage lønindeholdelse.
Og den anden myndighed siger: Her er der råd til at foretage lønindeholdelse.
De siger det ud fra nøjagtig det samme budget, men det bliver forskelligt, fordi det er forskellige regler, der er gældende.
Det er svært for borgeren at forstå.
Uno Larsson (DF), 2002-04-02:
Da jeg fik forslaget, og det er jo ikke et ret stort stykke papir, anede jeg dælen dundre mig ikke, hvordan jeg skulle komme i gang, hvor jeg skulle starte, og hvor jeg skulle slutte.
Men som sagt synes jeg alligevel, der er mange gode ting i det, men også mange dårlige.
Så vidt jeg forstår, vil man f.eks. gerne have forældelsesfristen ned på 5 år.
Men hvad med f.eks. alle vore konkursryttere?
De kan jo bare få fornyelse hele tiden og fortsætte under nyt navn og i den dur, og jeg mener ikke, at det er SF's indstilling at gå ind for noget sådant.
Indenrigsministeren har i sin netop afholdte tale givet udtryk for, at også regeringen er imødekommende over for enkelte dele af SF's beslutningsforslag.
I Dansk Folkeparti finder vi, at beslutningsforslaget indeholder en mærkelig sammenblanding af borgernes gæld til det offentlige, men det er imidlertid en kendsgerning, at der er mangt og meget, der kunne ses nærmere på.
Lad mig blot nævne, at det ville være hensigtsmæssigt med en klageinstans for alle kommuners afgørelser vedrørende betalingsevne og lønindeholdelse.
Som sagt vil jeg ikke snakke meget om forslaget her i dag, fordi der er mange af de forskellige ting, som er rodet sammen, der skal udredes.
Men i Dansk Folkeparti vil vi være meget opsat på at følge, hvilke initiativer indenrigsministeren tager efter debatten i dag, og vi foreslår, at udvalgsarbejdet også skal kaste nærmere lys over samtlige detaljer i dette forslag, som Dansk Folkeparti umiddelbart har en vis sympati for.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-04-02:
Ja, man skal lære meget her i Folketinget.
Under henvisning til de, synes jeg, meget overbevisende argumenter, som ministeren fremførte mod SF's beslutningsforslag, kan vi heller ikke i Det Konservative Folkeparti støtte SF's forslag.
Men vi medvirker dog gerne under udvalgsbehandlingen til at foretage en nærmere analyse af de problemstillinger, som SF rejser i sit forslag.
Om en sådan analyse kan medføre en ændret indstilling fra vores side til dele af forslaget, ja, det kan jo kun det kommende arbejde og tiden vise.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-02:
Der er mange ting i SF's beslutningsforslag, som lyder rigtigt, men det er på den anden side også vanskeligt at gennemskue det helt og vurdere konsekvenserne af de forslag, der er gjort rede for i beslutningsforslaget.
I Det Radikale Venstre vil vi bestemt ikke afvise, at der kan være behov for, vi synes endda det kan være en god idé, at gå tingene igennem.
Det giver beslutningsforslaget jo anledning til, og vi vil gå konstruktivt, åbent og fordomsfrit ind i behandlingen af forslaget i udvalget.
Vi har gjort mange erfaringer med regler her i Folketinget
, og en tommelfingerregel i forbindelse med sanering af regler er, at når man går dem igennem, har der ofte været meget velbegrundet argumentation for at indføre de regler.
De er jo næsten også altid udformet her i Folketinget, og derfor kan de også være vanskelige at ændre, når man kommer ned i dem.
Det er imidlertid klart, at mange af de ting, der påpeges i beslutningsforslaget, er regelsæt, der er kommet til efterhånden og har en historisk baggrund.
Derfor er der også stor sandsynlighed for, at nogle af reglerne ikke harmonerer særlig godt med hinanden.
Det Radikale Venstre støtter gerne intentionerne i SF's forslag, når der tales om borgernes retssikkerhed og om gennemskuelighed og en forenkling af systemerne.
Det ser vi frem til.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-04-02:
I Kristeligt Folkeparti kan vi også støtte intentionerne bag dette forslag.
Vi ønsker også regelforenkling og videst mulig gennemskuelighed for at sikre borgerne størst mulig retssikkerhed.
Men som ministeren meget fornuftigt sagde - og jeg er glad for, at jeg kan få lov til at give udtryk for det for en gangs skyld - er det et område, der favner meget bredt, det
er omfangsrigt, og det er temmelig kompliceret.
Efter forslaget her virker det, som om det er ligetil og meget enkelt, og det hele er måske mere eller mindre en tilfældighed, så nu laver vi nogle regler.
Den holder altså ikke helt.
Det er nemlig vigtigt at se på de nuværende regler og dermed også de overvejelser og prioriteringer, der ligger til grund for, at tingene ser ud, som de nu engang gør, og så er det selvfølgelig også vigtigt at forholde sig til, hvor det kan betale sig, og hvor det vil være godt at harmonisere reglerne, så de bliver ens, og det bliver gavnligt for borgerne.
Det arbejde ser jeg frem til i udvalgsbehandlingen, og hvis ministeren vil støtte det, tror jeg på, at det kan blive godt.
Poul Nødgaard (DF), 2002-04-02:
Jeg vil godt lige sige til fru Jytte Andersen, som ordret sagde her fra Folketingets talerstol, at jeg ikke var optaget af at løse sagen: Det er altså direkte urigtigt.
Der er ingen, der har været mere optaget af, at vi skulle finde en løsning, end mig, så jeg synes, det er at være lidt skrap.
Med hensyn til hr. Ole Sohn og at jeg skal give signal: Jeg mener, at jeg har givet rigeligt med signaler i dag.
Jeg må lige prøve at rette ordene lidt.
Så med hensyn til det, hr. Søren Søndergaard stod og læste op: Jamen hvad skal jeg sige til dét andet end: Nå!
Der siges og skrives nogle ting, og der er somme tider ting, der udvikler sig lidt, men jeg synes, vi taler os helt væk fra det centrale nu, og det er jeg lidt ked af.
Så kommer man ind
på noget ping-pong: hvem har sagt det, og hvem har skrevet det, og hvad ved jeg.
Nu er vi ved at tale os sammen om at finde en god, konstruktiv løsning, og så begynder hr. Søndergaard at dissekere, hvad der er sagt og skrevet og alt det dér, og det synes jeg ikke jeg har noget som helst at bruge til.
Jeg har brug for, at vi får et konkret forslag her i Folketinget, eller at det eventuelt kan ordnes rent administrativt.
Så vidt jeg vurderer det, kan det gøres, jeg kan ikke lige huske det, men det tror jeg.
Så vil man lige pludselig en dag kunne læse det i alle aviserne, selv hr. Søren Søndergaard kan sidde oppe på sit kontor og se, hvilken kulturminister vi har, for nu har han lige løst den sag, og så jubler
selv hr. Søren Søndergaard.
Jeg kan se, at hr. Søren Søndergaard bekræfter, at det meget vel kan komme til at ske.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2002-04-02:
Til fru Line Barfod: Hvis der er så stor forskel på reglerne, er jeg også overbevist om, at det er nogle ting, KL bringer op, og så kommer det med i de generelle regelforenklingsforhandlinger, der kommer.
Men det er ikke noget, der på nuværende tidspunkt er taget med i det arbejde.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-02:
Der er i bemærkningerne til lovforslaget nogle lange, indviklede sætninger.
Men man må prøve at holde styr på det, og nu prøver jeg at citere, hvor jeg springer nogle led over.
Så spørger jeg fru Gudrun Laub, som er ordfører for Venstre: Vil det sige, at Venstre mener, at kommunalbestyrelserne i dag ikke gennemtænker deres opgaveløsning?
Nu skal der lovgives for 275 kommuner plus København og Frederiksberg, og kommunalbestyrelsesmedlemmer valgt af borgerne forpligtes til at gennemtænke opgaveløsninger.
Det er stor tillid, Venstre har til borgerne.
Kristen Touborg (SF), 2002-04-02:
Første del af lovforslaget omhandler servicestrategien og indebærer, at pligten til at udarbejde service- og udliciteringsredegørelser bortfalder.
Det kan godt være en positiv udvikling, idet den hermed bliver mere fremadrettet og i mindre grad ser på, hvad der allerede er foregået.
Så under forudsætning af, at det sikres, at både medarbejdere og brugere inddrages, når der fastlægges servicemål og kvalitetsniveau, er SF positiv over for denne del af lovforslaget.
Anden del af lovforslaget, som omhandler udfordringsretten, er SF til gengæld meget stærkt imod
, som det også er fremgået af debatten her i salen i dag.
Vi frygter, at det vil indebære en masse unødvendige, bureaukratiske arbejdskrævende forpligtelser, idet der skal udarbejdes et materiale, som er ret detaljeret og juridisk bindende, går vi ud fra.
Vi anser ordningen for at være et indgreb i det kommunale selvstyre, idet kommunalbestyrelsens ret til at beslutte, hvilke tjenesteydelser der skal udbydes, i høj grad anfægtes af forslaget her.
ikke rigtig noget svar på, om Venstre slet ikke tager hensyn til de høringssvar, der ligger, altså at de berørte parter ikke er, sagt på vestjysk, særlig glade for den del af forslaget. Tredje del af forslaget indebærer, at kommunalbestyrelsen mindst en gang hvert fjerde år skal give en redegørelse om, hvordan man følger op på strategien.
Vi mener faktisk, at det ville være bedre med en generel årlig forvaltningsrevision eller i hvert fald en kommenteret revision.
Havde man indført det, havde vi jo f.eks. undgået, at Farumsagen var blevet så omfattende.
Regeringen anfører i bemærkningerne til forslaget, at det skal ses som en helhed.
Hvis det er tilfældet, vil SF's melding blive negativ, men vi har da et håb om, at Dansk Folkeparti kan få det her forslag til at se ret fornuftigt ud.
Ole Stavad (S), 2002-04-02:
Jeg synes i hvert fald ikke, det er meget overbevisende svar, vi får fra Venstres ordfører.
Jeg vil godt citere direkte, hvad Amtsrådsforeningens bestyrelse mente og mener ved sin formand, Kresten Philipsen, der jo også er Venstremand.
I øvrigt sidder Venstres sundhedsordfører, fru Ester Larsen, i bestyrelsen, og så vidt jeg forstår er det også hende, som står bag det, Kresten Phillipsen sagde for en uge siden, nemlig: »Det lovforslag er bureaukratisk og umuligt at føre ud i livet.
Hvordan skal nogen på forhånd vide, hvilke opgaver til hvilket serviceniveau de skal byde på, hvis opgaven ikke har været defineret i udbud?
Mere konkurrence kan være smartere, enklere og med mindre bureaukrati«.
Det her er ikke noget, der hjælper borgerne.
Det skaber usikkerhed hos de ansatte, det skaber bureaukrati i systemet, og det skaber en situation, hvor byråd og amtsråd skal bruge deres kræfter på noget, der ikke fører nogen steder hen.
Laub, og jeg synes altså, vi har krav på at få et svar på, hvorfor et forslag af denne karakter ender i Folketinget.
Kristen Touborg (SF), 2002-04-02:
Venstres ordfører sagde, at dette forslag netop var lavet i respekt for det kommunale selvstyre.
Jeg kan kun sige, at så har vi altså helt forskelligartede opfattelser af, hvad respekten for det kommunale selvstyre går ud på.
For mig handler det ikke så meget om den strategi, at man skal melde ud, hvad man ønsker på området, for det synes
jeg for så vidt er udmærket.
Men det handler om, at man som kommune er pligtig til, næsten uanset hvad der kommer af indspil fra virksomheder, at afsætte ressourcer til at få dem arbejdet helt igennem for at se, om de forhold, man har i øjeblikket, er bedre og billigere end dem, en anden virksomhed eventuelt kunne levere.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-02:
Nu siger fru Gudrun Laub, at beregningerne om solenergi jo kun er et hjørne.
Jo, men er det ikke korrekt, at når vi sammenligner med den sag, er der tale om, at et flertal i det gamle Folketing vedtog at pålægge f.eks. almene byggerier, at de skulle lave nogle bestemte beregninger vedrørende solvarme
Det er til at håndtere.
Det går jeg ud fra, vi er enige om, og det var nok det, fru Gudrun Laub mente med, at det var et hjørne.
Så siger hr. Kim Andersen, at det, som det tidligere Folketing dermed pålagde bygherrerne, er frygtelig bureaukratisk.
Men nu kommer man med et lovforslag, som er langt, langt mere omfattende over for kommunerne.
Det er noget med beregninger, som ikke hviler på noget defineret lovgrundlag, og som sådan set kan koste et ubegrænset antal mandetimer.
Der er heller ingen, der ved, om det er noget, der kan lade sig gøre i virkelighedens verden, osv., osv.
Og så siger man, det ikke er bureaukratisk - det er ikke bureaukratisk, siger man!
Fru Gudrun Laub må da indrømme, at det er meget vanskeligt at forstå Venstres argumentation.
Venstre taler med to tunger, alt afhængig af, hvad den underliggende dagsorden er.
I det ene tilfælde er den underliggende dagsorden, at man ikke kan lide solvarme, og derfor kalder
man det bureaukrati.
Til gengæld kan man godt lide privatisering, og så er det pludselig ikke bureaukrati.
Det er vel sådan, de nøgne kendsgerninger er i denne sag.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-02:
Fru Gudrun Laub forsøgte at svare på mit spørgsmål ved at sige noget i retning af, at det vel er udmærket, at kommunalbestyrelsen gør rede for de strategier, den har valgt.
Det er jeg faktisk enig i.
Men det er jo heller ikke det, der er sagen.
Her lovgives der om, hvilken strategi der skal være den gældende, og som kommunalbestyrelsen skal fastlægge.
Det vil sige, at Venstre, Danmarks såkaldte liberale parti, via nye regler - vi mangler kun lige at få at vide, hvilke kontrolforanstaltninger der skal lægges oven på det her - binder alle kommunalbestyrelsesmedlemmer og alle kommunalbestyrelser til at gøre noget ganske bestemt i forhold til borgerne i deres kommune. Så synes jeg stadig væk, det er genialt, at Venstre mener, at man skal forpligte kommunalbestyrelser til at gennemtænke deres opgaveløsninger.
Er det virkelig nødvendigt ved lov at forpligte kommunalbestyrelser til at gennemtænke deres opgaveløsninger?
Gudrun Laub (V), 2002-04-02:
Hr. Ole Stavad mener ikke, det er nogen overbevisende argumentation.
Sådan har debatten jo været, siden man overhovedet begyndte på at udlicitere opgaver.
Der har været en vis uenighed om, hvorvidt der var nogen fordele ved at overlade kommunale opgaver til private.
Men vi har jo set en udvikling, hvor også Socialdemokratiet har flyttet sig en hel del og sagt, at man i nogle situationer faktisk har mulighed for at få løst opgaver bedre og billigere ved udlicitering, og så er det kommunalbestyrelsen selv, der bestemmer, hvad man vil.
Til fru Marianne Jelved: Kommunerne skal ikke gøre noget bestemt, og de tænker ganske givet grundigt over tingene; det vil jeg overhovedet ikke sætte spørgsmålstegn ved.
Men det er jo nu engang sådan, at man ikke kan forlange, at vælgerne skal være tankelæsere.
Nu bliver kommunerne forpligtet til at fortælle, hvad de tænker, og derefter også at gøre rede for det og stå til ansvar for, om de gør det, de har tænkt sig at gøre, og det, de har sagt.
Det mener jeg er et betydeligt
fremskridt.
Til hr. Kristen Touborg: Så bureaukratisk mener jeg bestemt ikke det er, men lad os nu se på det.
Der bliver altså mulighed for at sammenligne, og det er jo de private udfordrere, der skal levere materialet.
Det er til dem, der bliver stillet krav om at komme med nogle tilbud, som er gennemarbejdede, så de er værd at have med at gøre.
Det skal altså være seriøst arbejde, de kommer med.
Med hensyn til hr. Keld Albrechtsens bemærkning om solvarme kan jeg vældig godt lide solvarme, og der er jo ikke noget i dette forslag, der forhindrer nogen kommune i at tage stilling til det.
Jeg mener ærlig talt, det falder lidt uden
for denne problematik.
Ole Stavad (S), 2002-04-02:
Til fru Gudrun Laub: Det her er jo ikke en diskussion om, hvorvidt man kan lide udlicitering, eller man ikke kan lide udlicitering, selv om det er en spændende diskussion.
Hvis man tager den sidste konkurrenceredegørelse, der er blevet offentliggjort, vil man i øvrigt kunne se, at bortset fra et par enkelte kommuner er der sådan set ikke den store forskel ude i kommuner og amter, uanset om de er socialdemokratisk ledede eller Venstreledede, på deres forhold til udlicitering.
Det er ikke det, der er diskussion om.
Spørgsmålet er, om man skal tvinges til at bruge sine knappe ressourcer på at tage stilling til tilbud, som er udarbejdet på et grundlag, man hos den private ikke kender. At man skal bruge sine ressourcer på noget, der ikke er veldefineret, hvor man ikke har lagt politisk fast, hvad det er for et serviceniveau, man ønsker i sin kommune, er det, vi ikke forstår.
Hvorfor kommer man med forslag af denne karakter?
Hvad er meningen med det?
Det synes jeg stadig ikke, vi har fået noget som helst overbevisende svar på.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-02:
Det lyder, som om Venstre ikke mener, at borgerne, der går til kommunalvalg hvert fjerde år, selv er i stand til at stille spørgsmål til deres kommunalbestyrelsesmedlemmer og selv har mulighed for at sætte en demokratisk dagsorden ved et kommunalvalg.
Det skal Venstre sikre via regulerende lovgivning i Folketinget.
Det er fantastisk.
Kristen Touborg (SF), 2002-04-02:
Fru Laubs sidste bemærkninger gik på, at det var virksomhederne, der havde problemer med bureaukratiet, og at det jo var virksomhedernes problem at komme med noget, der er seriøst.
Vil det sige, at jeg fuldstændig har misforstået lovforslaget?
Jeg er med på, at virksomhederne skal komme med et tilbud og en opfordring til kommunen.
Men jeg har da hidtil forstået det sådan, at kommunen var forpligtet til at lave et sammenligningsgrundlag, at sammenligne på de områder, der er tale om, gennemarbejde og gå helt til bunds i detaljerne og afgøre, hvilken forskel der måtte være mellem det forslag, som kommer fra virksomheden, og det, der eksisterer i kommunen i forvejen, så det også er juridisk holdbart.
Det er muligt, jeg fuldstændig har misforstået det, og har jeg det, er det selvfølgelig ærgerligt.