Ole Løvig Simonsen (S), 2001-05-04:
I 1999 fejrede vi grundlovens 150-års-jubilæum.
Et jubilæum, der viste, at vores grundlovs fædre og mødre var fremsynede.
Grundloven er blevet ændret og fornyet undervejs, men fundamentet er det samme.
Med de 150 år fejrede vi da egentlig også vores kongehus' 150-års-jubilæum som kongehus i et demokrati.
En af grundlovens fædre, Frederik VII, havde valgsproget: Folkets kærlighed, min styrke.
Et valgsprog, som dækker essensen af forholdet mellem et kongehus og befolkningen.
Og opbakningen til kongehuset er stor i Danmark.
Det tror jeg vi alle må erkende.
Kongehuset er i dag en samfundsinstitution, som er vigtig for alle danskere.
Det betyder meget som samlingspunkt
indadtil og udadtil.
Vi har i dag et moderne, et klogt og et velfungerende kongehus, som vi kan være stolte af.
Det er også vigtigt, at forholdet mellem stat og kongehus udvikler sig.
Det skal følge med tiden.
Derfor vil jeg da også gerne rose regeringen for det initiativ, der er taget med denne lovændring. Den lov og lovændring, som vi behandler i dag, er et spørgsmål om at bringe en række ting ajour, at skabe et klart administrativt grundlag omkring kongehusets økonomiske forhold.
Og det er vigtigt at slå fast, at det gør vi med respekt for kongehusets funktion.
For det første har der jo, når det drejer sig om statsydelsen og årpenge, hidtil været tale om forskellige ordninger, afhængig af om der var tale om civillisten eller kronprins Frederiks, prins Joachims og grev Ingolfs årpenge, og nu lægges der op til, at der laves et ensartet reguleringsgrundlag.
Regeruleringsgrundlaget er det, at statsydelsen fremover reguleres i takt med udviklingen i Danmarks Statistiks kvartalsvise lønindeks for statsansatte.
I lovforslagets bemærkninger kan man se, på hvilke tidspunkter de reguleres og ud fra hvilke forudsætninger. For det andet er der spørgsmålet om pension.
Der laves en ændring af pensionsordningen for civillisten.
Det har i de senere år kunnet konstateres, at civillistens pensionsbyrde har været stigende som følge af personalets alderssammensætning, og at hoffets ansatte lader sig pensionere tidligere end før i tiden.
Dér er der ikke ændringer i forhold til, hvad der også sker i det øvrige samfund.
Civillisten har tidligere skullet afholde disse pensionsudgifter.
Det, der bliver tale om, er, at fremover skal staten pr. 1. januar 2002 forpligtes til at betale pension efter tjenestemandspensionsloven til allerede pensionerede hoftjenestemænd, men til gengæld skal civillisten betale pensionsbidrag til staten på samme måde, som andre statsinstitutioner.
Dermed ophæves hofpensionsloven.
Det betyder selvfølgelig en regulering af statsydelsen både i op- og nedadgående retning, idet man slipper for pensionsbetaling, men til gengæld skal betale et pensionsbidrag.
Dernæst kommer hensynet til dronningens og medlemmer af kongehusets momsrefusion.
Der laves nu en udtrykkelig lovfæstelse af det, som har været gældende praksis, nemlig at dronningen og medlemmerne af det kongelige hus har fået refusion af den ikkefradragsberettigede købsmoms.
Den nuværende ordning er lavet ved aktstykke 85 af 4. november 1996 til Finansudvalget og afløser dermed en ordning fra 1960'erne, hvor der blev ydet momsrefusion fra Told og Skat.
Det skal understreges, at aktiviteter, der sædvanligvis er momsregistreret, eksempelvis driften af Schackenborg, ikke er omfattet af denne refusionsordning.
Dermed er kongehuset bragt på lige fod med andre statsinstitutioner, og det synes jeg er særdeles tilfredsstillende. Når det drejer sig om de kongelige slotte og palæer, sker der en ændring af og en ajourføring af civillistens opregning af slotte og haver, der er stillet til rådighed for dronningen.
Hvis man ser i bemærkningerne, vil man se, at de er rimelig minutiøse, og jeg tror også, det er meget vigtigt, at man får gjort klart, hvordan disse ting forholder sig.
Jeg kan i hvert fald sige, at som tidligere boligminister var jeg meget ofte i samtale om, hvad der nu skulle betales af staten, og hvad der nu skulle betales af civillisten.
Men man kan sige, at det, der er gjort klart nu, er, at dér, hvor det offentlige har adgang, dér, hvor det offentlige er bruger i repræsentationsøjemed, er det staten, der betaler, og dér, hvor det drejer om det, man bruger til beboelse til private formål, er det så civillisten, der betaler.
Og så har by- og boligministeren jo også mulighed for at lave en bekendtgørelse for at præcisere disse ting.
Det samme gør sig gældende, når det drejer sig om jagtret og andre ting.
En enkelt ting, som jeg gerne vil have lov til at nævne, mere som et kuriosum, er, at siden 1936 har det været således, at man vederlagsfrit kunne få grønsager fra haven i Gråsten, men de udfases hermed.
Når jeg siger det, er det, fordi jeg jo ligesom alle andre udmærket kender de spørgsmål, der er stillet til Finansudvalget, og svarene herpå, og derfor synes jeg også, at vi en gang imellem kan tage nogle af de små kuriosa op, også i denne debat i dag.
Endelig er det sådan, at man får det samlede regelsæt, og det gælder så, som jeg sagde, eksempelvis vedligeholdelse af slotte og haver. Socialdemokratiet kan naturligvis støtte det her lovforslag.
Vi synes, det er vigtigt, at man hermed får en gennemskuelighed og klarhed, således at man ved, hvordan tingene reguleres, og hvad der betales.
Og når jeg har gjort lidt ud af det med momsrefusion, som også tidligere er nævnt, er det klart, at det støtter vi også.
Jeg mener faktisk, at det er en udmærket ordning.
Man får et klart billede, fordi man får den moms refunderet, der er købt for.
Jeg erkender da fuldt ud, at det forslag, som Enhedslisten er kommet med, ikke er et spørgsmål om, at kongehuset skal have mindre, men derimod et spørgsmål om, at man kan lægge det oven på den årlige statsydelse.
Men jeg synes, man får et mere retvisende billede, når man får momsen tilbage, og dermed skal jeg også afvise det af Enhedslisten fremsatte forslag.