runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2000-01-19:
Men en styrkelse af kræftbehandlingen var der et massivt flertal for i Folketinget.
Så der havde ikke været noget som helst problem med at lægge det åbent frem.
Det behøvede man sådan set ikke at sidde og aftale oven i købet som den allerførste aftale, der blev lavet, før vi vidste, hvor mange penge der var på finansloven i alt, før den samlede prioritering af finansloven var færdig.
En lille sluttet kreds, regeringen, CD, SF og De Konservative, indgik på det her område en aftale.
Vi andre var ikke med.
Der kom bare et fait accompli: Værsgo, tag det eller lad være.
Jeg siger bare, det var meget uklogt, jeg mener, det var meget uklogt, og det var ikke til gavn for sundheden at gøre det på den måde.
Birthe Skaarup (DF), 2000-01-19:
Hvad mener De Radikale om de psykiatriske hospitaler?
Skal vi også her have rygeforbud?
Skal vi have specielle rygerum, eller hvordan har man fra Det Radikale Venstres side tænkt, at man skulle lave rygeforbud inden for det område?
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2000-01-19:
Til hr. Frank Aaen: Det er jo sådan, at når man er ordfører på et enkelt område, så har man mange ønsker, der nogle gange må vige pladsen, når hele kabalen skal gå op.
Sådan er det, og sådan var det også her.
Når løjtnanterne bliver afløst af generalerne, så er det ikke sikkert, alle har fået opfyldt det, de gerne vil.
Det ved hr. Frank Aaen godt, for jeg ved, han har deltaget i sådanne forhandlinger.
Et andet spørgsmål er, om vi kunne tage det op i kommuneforhandlingerne.
Det vil jeg da bestemt gerne anbefale regeringen at gøre, for det er jo der, pengene bliver udløst, så det synes jeg, der er lagt op til kaffemøde hos ministeren om.
Jeg synes da, det var en god idé, hvis han kan få sin indflydelse gjort gældende dér.
Så til hr. Preben Rudiengaard: Det ville være glimrende, hvis man kunne have puljer til forebyggelse og så have pilotprojekter i de enkelte amter.
Det var det bedste, vi kunne gøre.
Jeg har selv i dag spurgt ministeren, det kan han så svare på senere, om han vil lave et nationalt handlingsprogram for diabetes.
Det ville jeg synes var så vigtigt. Så det kan vi sagtens.
Men det er sådan bredt, synes jeg, der er mere lagt op til forhandlinger om, hvordan vi kommer videre.
Preben Rudiengaard (V), 2000-01-19:
Nu fik jeg jo stillet et spørgsmål på spørgsmålet.
Jeg vil gerne medgive, at den ældre kone på 88 år selvfølgelig skal orienteres om det og have et tilbud, for vi går også i mit parti ind for lighed i sundhed.
Hun skal have det samme tilbud som de andre.
Men hun siger: Jeg har levet et langt liv, og jeg har måske ikke så mange år tilbage, og hvis hun ligger længe i sengen, så ved vi også, at hun kan risikere at dø af det.
Er det så rimeligt, når hun siger nej?
Hvad vil man så gøre fra Det Radikale Venstres side?
Skal hun overplastres med nikotinplastre?
Preben Rudiengaard (V), 2000-01-19:
Nu begynder mit hoved at fare lidt rundt, jeg hører sådan lidt og en tendens til, at det er gennemsyret af enkeltårsager, som er grund til alverdens ulyksaligheder, og det er så ud fra hr. Frank Aaens personlige holdninger.
Jeg hører udtryk som »mangel på sundhed er arvelig«.
Jamen jeg ved godt, der findes visse arvelige sygdomme, som kan give anledning til det, men at mangel på sundhed generelt er arvelig, det har jeg aldrig hørt.
Så er jeg begyndt at spekulere nærmere på, om jeg har læst de rigtige bøger.
Udlicitering er årsag til iskæmisk hjertesygdom.
Det har jeg nu aldrig nogen sinde hørt før.
Jeg ved, at stress kan være det, og af andre årsager er der rygning, der er medfødte fedtstofskiftelæsioner og manglende motion, men jeg vil da gerne have et svar på, om udlicitering i hr. Frank Aaens terminologi er årsag til iskæmisk hjertesygdom.
Så skal jeg til at læse nogle andre medicinske lærebøger.
Frank Aaen (EL), 2000-01-19:
Stress er en sygdomsfremkaldende faktor.
Det er vi enige om.
Udliciteringen af bybusdriften i København, Århus, Odense og andre store byer har i samtlige byer medført større stress
for chaufførerne
Jeg kan godt forstå, at et udliciteringsglad parti og oven i købet en læge fra et parti, der er meget glad for udlicitering, ikke kan lide at høre det, men fakta er, at den udlicitering, man har udsat bybuschauffører for igennem de sidste 10 år, har været med
til at øge arbejdstempoet og stresset i en sådan grad, at det kan måles, at folk faktisk har flere hjertekarsygdomme
Jeg ved ikke, om hr. Rudiengaard hørte tallet, da jeg nævnede det.
De har næsten dobbelt så stor risiko for blodpropper som resten af befolkningen, og hvis vi går 10 år tilbage, havde de kun 40 pct. så stor en risiko for blodpropper som resten af befolkningen.
Det går den forkerte vej, og derfor er det helt korrekt, selv om det er ubehageligt for nogle at høre: Udlicitering skaber sygdom.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2000-01-19:
Vi er belastet inden for sundhedsområdet af noget, der hedder evidens.
Vi vil gerne have at vide, om det er rigtigt, og det bliver også utrolig vigtigt, når vi skal til at iværksætte programmer, at vi ved, at det, vi går i gang med, er rigtigt, at vi har videnskabeligt belæg for det.
Det, som hr. Frank Aaen kom med, var en teori om nogle ting, som ikke er underbygget.
At det skulle være værre det ene sted end det andet sted, det ved vi ikke.
Men det, vi mangler på det her område, er præcis viden, og derfor hænger det jo altså ikke sammen.
Det kunne godt se sådan ud for hr. Frank Aaen, men det hænger faktisk ikke sammen.
Preben Rudiengaard (V), 2000-01-19:
Jeg vil gerne spørge hr. Frank Aaen direkte, om hr. Frank Aaen mener, at der rent generelt er en sammenhæng mellem udlicitering og udvikling af iskæmisk hjertesygdom.
Frank Aaen (EL), 2000-01-19:
Jeg kigger gerne på mere forskning.
Det vil jeg da gerne støtte.
Lad os da få undersøgt tingene nærmere.
Jeg vil advare imod, at man altid tror på forskere.
Altså forskerne har også indtil videre sagt, at Roundup ikke er giftigt og ikke kommer ned i vores grundvand.
Det gør plantegiften altså, så man skal også passe lidt på.
Men lad os da bare undersøge det.
Det er jeg da med på.
Men tag da bare en tur med linje 1 fra endestation til endestation og se, hvordan det er. Gå hen og spørg buschaufførerne, hvordan de har det.
Spørg deres fagforening, hvordan de har det.
Læs i rapporter, der kommer om, hvordan buschauffører har det.
Og det er entydigt, og vi kan oven i købet inddrage et element mere: udliciteringens skadelige effekt på det område.
Ét er, at de markant - og det er ikke bare småtal, vi snakker om - har flere blodpropper end resten af befolkningen.
Og i dag har de markant flere, end de havde for 10 år siden.
Dertil kommer jo også - og det hører jo også med til, at det er en stressende arbejdsdag - at antallet af ulykker med bybusser er dramatisk stigende.
Så vil man selvfølgelig sige, at det bare er, fordi de er dårlige chauffører.
Jeg vil advare meget imod at have så nonchalant en holdning til det.
Det er selvfølgelig, dels fordi trafikken i byerne er blevet ekstrem, og dels fordi arbejdstiderne er blevet strammet voldsomt op for buschauffører, og det er de blevet syge af.
Det behøver vi ikke store, lange videnskabelige undersøgelser om.
De er blevet syge af den politik, der er ført på det område de sidste 10 år.
Preben Rudiengaard (V), 2000-01-19:
Vores befolkning har fået højere hyppighed af iskæmisk sygdom, altså forkalkning af hjertets karsystem osv., og det gælder store grupper i befolkningen.
Jeg ved godt, at stress relaterer sig noget til det, men jeg synes, det er fornemt at kunne postulere, at licitation er årsagen til det.
Det kan være en øget trafikintensitet.
Det var hr. Frank Aaen også lidt inde på.
Det kan også være, at man måske ikke rører sig så meget.
Og jeg vil gerne slå en pind i det her, og spørge, om hr. Frank Aaen ikke kunne være enig i, at man ikke kan sige, at udlicitering er årsag til hjerte-kar-sygdomme.
Så ryger i hvert fald al min epidemiologiske forståelse.
Frank Aaen (EL), 2000-01-19:
Jeg skal bare opfordre Venstres ordfører til, at man i partiet Venstre gennemfører, så videnskabeligt som det er muligt, en undersøgelse af sammenhængene mellem sygdomshyppighed hos de grupper, som er blevet udsat for massiv udlicitering.
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at man vil finde sammenhængen.
Hvis ikke man tror på, hvad jeg siger, så find den selv.
Der er opstået markant øget sygelighed inden for nogle af de grupper, hvor udlicitering har gået ud på én ting, nemlig at få lavet mere arbejde på kortere tid.
Og kunne vi så ikke få det tilsagn fra Venstres ordfører, at når man så gennem sådan et studium har konstateret, at sådan er sammenhængen,
så vil man fremover være lidt mere varsom, når man bare anbefaler privatisering og udlicitering som værende løsning på alle den offentlige sektors problemer.
Henriette Kjær (KF), 2000-01-19:
Jeg vil gerne rette en misforståelse.
Jeg har ikke sagt, at vi stemmer imod lovforslaget, der skal implementere EU-direktivet.
Vi er imod EU-direktivet og ønskede ikke, at det nogen sinde skulle vedtages.
Det har vi kæmpet for i Europaudvalget.
Nu har vi så taget til efterretning, at det er blevet vedtaget.
Så vi må jo sørge for, at der kommer en så fornuftig implementering som muligt, og der skal vi nok være konstruktive og ende med forhåbentlig at stemme for det forslag, ministeren vel snart kommer med.
Så er jeg lidt skuffet over ministerens lidt nedladende tone, når man forsøger at være konstruktiv, for som jeg sagde i mit indlæg: Jeg tror faktisk ikke, vi får noget ud af den kostvejledning til kantinepersonalet.
Derimod er der andre, som man burde prøve at få fat i, men som jeg ikke tror, man får fat i.
Og dér nytter det altså ikke, at sundhedsministeren bare griner lidt af det og siger, at den dame måske engang har arbejdet i en kantine.
Jeg synes oprigtigt, at man skal prøve at gå ind i en dialog og se, hvad vi kan gøre ved dem, vi ikke rammer.
For det er jo dem, der er problemet.
Der var da heldigvis også en anden ordfører, der var faldet over, at folk, der allerede har en uddannelse inden for ernæring, nu skulle have mere vejledning.
Men det er jo dem, der ingen uddannelse har, der er problemet.
Frank Aaen (EL), 2000-01-19:
Ja, jeg spørger, for jeg var jo ikke indbudt: Hvad er det for nogle forhandlinger, der er foregået, som har ført til et så ringe resultat?
Har man sovet i timen?
Eller hvad er der foregået? Jeg synes, vi må kræve et svar.
Vi kan da ikke have, at de partier, der har været de centrale i det sidste store forlig vedrørende sundhed, de alle sammen går herop og siger, at det var i øvrigt noget skidt.
Dorit Myltoft (RV), 2000-01-19:
Til fru Birthe Skaarup vil jeg sige, at jeg ikke helt forstår, hvorfor psykiatriske patienter skulle trækkes ud som en særlig gruppe, der ikke skulle omfattes af folkesundhedsprogrammet.
Så selvfølgelig skal de samme regler gælde der, hvor vi gennemfører dem.
Til hr. Preben Rudiengaard vil jeg sige, at for mig er man levende, så længe man er i live, indtil den dag man dør, og derfor skal vi altså fortsat hele livet gøre vores til, at livsindholdet bliver så godt som overhovedet muligt.
Vi har i Det Radikale Venstre hidtil stået meget fast på, at vi skal gøre det via oplysning og frivillighed, men vi er nået dertil, at vi siger, at der er vi ikke kommet langt nok, og det er derfor, vi er gået ind i diskussionen om at overveje lovgivning på området.
Lone Møller (S), 2000-01-19:
Jeg kan ikke helt nære mig.
Nu har jeg hørt hr. Preben
Derfor ville jeg da gerne spørge hr. Preben Rudiengaard, om Venstre også mener, at det allerede er forældet set i sammenhæng med det forslag, hr. Preben Rudiengaard udarbejdede vedrørende forebyggelse af knogleskørhed i september 1999, hvor der som et af de målrettede indsatsområder klart er skrevet, at der bør udarbejdes en folder om knogleskørhed og forebyggelse og sund levevis, som skal husstandsomdeles og ligge på folkebiblioteker, apoteker og hos praktiserende læger.
Er det ensbetydende med, at det så ikke helt står til troende mere?
Dorit Myltoft (RV), 2000-01-19:
Jeg forstod på fru Birthe Skaarups sidste svar, at Dansk Folkeparti lagde op til en debat om, hvorvidt der skulle foretages en prioritering, så det ikke længere var sådan, at alle er lige i sundhedsvæsnet, men at det afhang af, hvordan man havde levet.
Derfor vil jeg gerne have, at Dansk Folkeparti kommer med deres bud på en prioritering.
Frank Aaen (EL), 2000-01-19:
Jeg skal takke for det klare svar, og jeg vil håbe, at de øvrige ordførere, der deltager i debatten her, er i stand til at give lige så klare svar på, om vi kan samle flertal i Folketinget for at forbyde de tilsætningsstoffer i tobakken, der øger afhængigheden/gør det nemmere at starte med at ryge.
Det synes jeg ville være meget fint.
For det er den anden af de ting, de har fundet ud af, at putter de lidt chokolade i, så gør det det lidt nemmere for førstegangsrygeren.
En anden ting, jeg gerne vil spørge Venstres ordfører om i liberalismens navn, er: Kunne vi tilsvarende opnå enighed om, at vi alle de steder, hvor det overhovedet er muligt, kan få reklame for tobak forbudt?
Altså vi laver fine, endnu mere intelligente kampagner end dem, vi indtil videre har set, for at få folk til at holde op med at ryge.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2000-01-19:
Tobak er jo sådan et godt emne, og når vi taler om rygning, så plejer der gerne at være en flok ordførere, der alle sammen er ikkerygere.
Ville Venstres ordfører i dag være med til at forbyde, at der blev røget på hospitaler og i skoler og i offentlige institutioner som sådan?
Preben Rudiengaard (V), 2000-01-19:
Ministeren postulerede, at jeg havde udtrykt, at der ikke havde været effekt af forebyggelse.
Jeg er vidende om, at der findes mange forebyggelsesting, men det, jeg præciserede, var, at man ikke rigtig kunne skue en effekt af »Sundhed for alle år 2000«-projektet, til trods for at vi bruger 4,7 mia. kr.
Det vil jeg gerne lige have korrigeret her.
Og det er klart, at ved et EU-direktiv, som vi har det samme forhold til som De Konservative, der følger vi selvfølgelig de ting der, og det er der så blevet svaret på her. Men jeg kan ikke lide, at ministeren sagde, at der ikke var nogen konstruktive ideer fra Venstre.
Vi kom med fire nationale forebyggelsesstrategier.
Det er lige som om, ministeren svømmede lidt uden om dette, og jeg vil gerne høre, om ministeren ønsker at deltage aktivt og kreativt i, at vi får implementeret i hvert fald nogle af disse nationale strategier.
Til hr. Frank Aaen vil jeg sige, at for mit vedkommende er det nok at gå meget vidt at forbyde tobaksreklamer.
Jeg har givet tilsagn om, at vi ikke vil være med til at sætte afhængighedsskabende midler til tobakken.
Men jeg nægter at være enegænger for vores land på det
med tobaksreklamerne
Jeg har ikke noget imod en tobaksreklame, hvis befolkningen er oplyst, og så kan de vælge til og fra.
Jeg tror ikke, så mange mennesker bliver påvirket så voldsomt af reklamer, som man ellers en gang imellem kan tro de bliver.
Men for at give et kontant svar, det kan jeg bedst lide at give, så vil vi ikke være med til at forbyde tobaksreklamerne, uden at det bliver en fælles proces, der
og så har jeg svaret entydigt på dette.
Fru Yvonne Herløv Andersen spurgte mig, om vi ville forbyde rygning i skoler, på hospitaler og daginstitutioner osv., og der må jeg sige, at jeg vil gerne være med til, at man ikke ryger på en skole.
Men det er ikke mig herinde i Folketinget, der skal være med til at lave en lov, der forbyder dette.
Det skal ske således, at det kan være forældrebestyrelsen på skolen sammen med skolens lærere, som finder ud af at sige, at vi ryger ikke, og så retter alle sig efter det.
Det er nærdemokrati i højeste essens; det er ikke os, der kan sidde og lovgive på dette område.
Til fru Lone Møller vil jeg sige, at foldere og pjecer kan være udmærkede under én forudsætning, og det er, at der sker en bred information f.eks. via tv og alt muligt andet.
Den bedste pjece, jeg kender, er den, der bliver givet til patienten henne hos lægen, således at patienten kan gå hjem og efterrationalisere de informationer, man fik henne hos lægen.
Men altså pjecer, der bare kommer, uden at det bliver fulgt op på anden måde, det er det, jeg er imod.
Og derfor, hvis man læser det igennem, jeg sagde, kan man se, at så står der også, at der skal være en bred informationskampagne, gerne via tv-mediet og andre medier, som er moderne i dagens Danmark.
Frank Aaen (EL), 2000-01-19:
Men altså reklamerne er i Danmark, og det er danske unge mennesker, man lokker til at ryge.
Rygning blandt unge piger er stigende.
Der har tidligere været frivillige aftaler, som har gjort, at vores medier stort set var renset for reklamer, og jeg vil mene, at vi bør arbejde målrettet på endnu en gang at få indført, at vi ikke vil have, at man lokker folk i fordærv ved f.eks. massive reklamer. Når der bliver spurgt, om det virker, så vil jeg sige, at det er næsten det samme som at sige, at i tobaksindustrien er de tåber.
Der er ingen virksomhed, der reklamerer, og det sker jo massivt, hvis de ikke selv tror på, at det virker, og selvfølgelig gør det det.
Må jeg så sige om diskussionen om forbud mod rygning, at det ville klæde Folketinget en hel del, hvis det første sted, vi besluttede os for at stoppe rygningen, var herovre i grebningen, for jeg kan hilse og sige fra en ikkeryger: Hvis der er noget sted her i Folketinget, det er ubehageligt at passere - og det er man nødt til at gøre jævnlig, bl.a. for at hente lovforslag - så er det derovre, hvor alle rygerne står stimlet sammen.
Så jeg vil opfordre Præsidiet til straks at tage det op, og at vi går foran som et godt eksempel og forbyder rygning i Folketingssalen.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2000-01-19:
Det bliver sådan almindelig folkeoplysning: Det er vedtaget i Folketinget, at der ikke ryges her.
Hovedsamarbejdsudvalget har lavet reglerne, Præsidiet har tiltrådt dem; der må ikke ryges her.
Det er os, der ikke overholder de regler, der er vedtaget, og det er endnu mere sørgeligt.
Det andet er, at man heller ikke må lave tobaksreklamer.
Det har EU vedtaget; der er ikke noget at rafle om.
Det skal ikke forekomme mere, så det behøver vi heller ikke at tage stilling til.
Men noget helt andet er, vil jeg sige til hr. Rudiengaard, at det var da en stor hjælp for den enkelte kommune, for den enkelte skole, hvis vi herinde tog os sammen til at sige: Nej, vi vil ikke have, at der bliver røget i skolerne.
De skal heller ikke ryge på lærerværelset, det er uhyre dårlige signaler at sende til ungerne.
Det behøver man ikke sidde og slås om i den enkelte skolebestyrelse.
Så meget burde vi kunne tage på os af ansvar.
Preben Rudiengaard (V), 2000-01-19:
Jeg vil gerne til hr. Frank Aaen sige vedrørende det med tobaksreklamerne, at hvis det bliver totalt implementeret og man udfærdiger de ting, som fru Yvonne Herløv Andersen lige har belært mig om, i EU-sammenhæng, så for min skyld ingen alarm.
Men jeg vil ikke være med til, at vi skal være duksedrenge, som vi er i mange andre sammenhænge, går forud, og så sker der det, at de andre lande blæser på det.
Det vil jeg ikke være med til, når vi er fuldgyldigt medlem i EU. Til fru Yvonne Herløv Andersen vil jeg sige, at jeg vil ikke være med til, at vi sidder herinde og tryner befolkningen.
Befolkningen kan godt derude, hvor de lever, beslutte det selv.
Og hvis et sygehus ønsker, og amtsrådet ønsker, at det skal være røgfrit, så for min skyld ingen alarm.
Men jeg synes ikke, at det vil klæde os, at vi skal sidde og være formyndere på det område; så er vi ude i, kan vi sige, det statsstyrede system, som ikke harmonerer særlig godt med mine decentrale, liberale grundholdninger.
Lone Møller (S), 2000-01-19:
Fru Henriette Kjær har lidt svært ved at se, hvordan vi skal få ført de mål, der er i forbindelse med arbejdsmarkedspolitikken, altså sammenhængen med arbejdspladserne, ud i livet.
Jeg synes, at det netop er et af de områder, hvor man kan sige, at der rent faktisk er et skoleeksempel også på noget af det, hr. Preben Rudiengaard efterlyser.
Der er nogle synlige, målbare effekter, som man er gået i gang med.
Regeringen har jo besluttet og fået vedtaget en handlingsplan, der hedder »Rent arbejdsmiljø år 2005«, og af den handlingsplan fremgår det klart, at alle virksomheder er forpligtet til at lave en arbejdspladsvurdering sammen med medarbejderne.
Det vil sige, at her er noget håndgribeligt, hvor den enkelte medarbejder i samarbejde med virksomheden går ind og analyserer
: Hvad er problemerne på vores virksomhed
, hvad er det så, vi skal gribe til af løsningsmodeller, hvornår skal det være løst
Man kan opstille nogle handlingsplaner, så man kan måle på det.
Det synes jeg er et meget godt redskab.
Det, der selvfølgelig er vigtigt, er at få det kædet sammen med forebyggelse generelt.
De ti farligste job er også et eksempel på det, hvor man har valgt ud på baggrund af arbejdsulykker, invaliditet, og hvad ved jeg, og det vil man også ...
Frank Aaen (EL), 2000-01-19:
Jeg vil bare gentage det spørgsmål, jeg stillede i en kort bemærkning før, til den konservative ordfører.
Vil Det Konservative Folkeparti være med til at forbyde tobaksindustrien at tilsætte stoffer til cigaretterne, som øger afhængigheden, gør det sværere at holde op, gør det nemmere at tilvænne sig det at blive ryger? Vil man være med på det, som vi heldigvis fra Venstre før fik et tilsagn om, og som jeg kan love allerede i dag at Enhedslisten vil fremsætte et beslutningsforslag om, at vi forbyder den slags skidt i tobakken?
Henriette Kjær (KF), 2000-01-19:
Jeg opfattede fru Lone Møllers indlæg som en vilje til, at de flotte intentioner, der er i folkesundhedsprogrammet, også er noget, der kommer ud konkret på arbejdspladserne.
Og hvis vi er enige om det og om, at vi kan få sådan nogle lidt mere håndgribelige resultater og synlige effekter af det, så synes jeg, at det er fint.
Jeg er bare bange for, det ender med, at man gør det for forskningens skyld, at man sidder og forsker, og vi har nogle flotte projekter, og det ender med, at det aldrig kommer den enkelte arbejder til gode, og det er jo det, der er meningen
med det
Det mål synes jeg bare vi skal holde os for øje.
Preben Rudiengaard (V), 2000-01-19:
Jeg vil gerne spørge fru Anni Svanholt: Når man siger, at man bliver syg af den mad, man spiser, henholder man sig så til, vi kan sige det, der kan behandles, altså enten fordi der er nogle uønskede elementer i maden, eller fordi man spiser for meget?
Det kunne jeg godt tænke mig at høre, for det er jo to forskellige betragtninger, når vi snakker forebyggelse og sundhed.
Jeg vil så gerne spørge: Venstre lagde op til nogle nationale strategier.
Vi er enige om de dér bløde parametre, men jeg vil gerne høre, om disse folkesundhedsprogrammer på nogle specifikke områder, hjerte-kar-sygdomme osv. - nu regner jeg med, at fru Anni Svanholt hørte efter, hvad jeg sagde, så hun kender dem, de nationale strategier, jeg pegede på - om man fra SF's side ønsker at være med til dette?
Og sluttelig: Fru Anni Svanholt bruger det begreb, der hedder livskvalitet.
Hvad er det?
Anni Svanholt (SF), 2000-01-19:
Ja, når jeg nævner det med maden, er det jo, fordi vi desværre må konstatere, at der er flere og flere, der bliver syge af salmonella og andre sygdomsfremkaldende bakterier, når man spiser maden.
Det er stærkt bekymrende, og naturligvis er det også sådan, at vi skal kunne have tiltro til, at den mad, vi spiser, er ordentlig og den er ren og den er ufarlig.
Sådan var det engang, men det er det jo ikke længere.
Det er da stærkt bekymrende sådan i al almindelighed, at vi ikke bare kan være sikre på, at noget så livsnødvendigt som maden er i orden.
Det synes vi er meget bekymrende.
Og så med hensyn til Venstres forslag: Dels slutter vi op om folkesundhedsprogrammets indsatsområder, der er valgt og er vigtige.
I spørgsmålet om hjerte-kar-sygdomme, om det er noget, man specifikt skal gå efter, så mener vi, at med en bredere indsats på kostområdet rammer man meget, meget bredere, og kan vi gøre noget dér, er der en meget, meget større effekt og bredere effekt i forhold til en række sygdomme.
Og det gør sig faktisk også gældende for det, der hedder forebyggelse af sukkersyge.
Det er i høj grad et spørgsmål om overvægt, som vel egentlig er en meget, meget væsentlig årsag til, at man får sukkersyge, så jeg mener, det skal sættes ind i denne sammenhæng med et egentlig program.
Og med hensyn til livskvalitet er det klart, at det er den enkelte, der afgør, hvad der er livskvalitet.