runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrete Auken (SF), 1999-05-12:
Vil ministeren godt bekræfte, at vi i Danmark har det tætteste motorvejsnet, som noget land har?
Og synes ministeren ikke, det er værd at overveje, om det kunne hænge sammen med en beslutningsproces, hvor man ligesom får lagt sig fast på vejen først og så tilpasser argumenterne bagefter? Jeg siger ikke, det er ministerens holdning, at man skal gøre det sådan.
Men man må kunne konstatere, at sådan har meget forløbet, at hvis der først har været et forslag om en vej, så har vi endnu ikke set, at de siger: Nej, vi laver det som en jernbane i stedet for.
Sonja Mikkelsen (S), 1999-05-12:
Jeg vil gerne understrege, som jeg også nævnte i mine to foregående svar til hr. Søren Kolstrup, at jeg mener, at vi i forbindelse med de enkelte opgaver, der skal løses inden for infrastrukturen, skal tage stilling fra sag til sag, hvad det er for en beslutningsproces, der skal gennemføres.
Men dermed mener jeg ikke, at man skal sige, at sådan skal det bare være hver gang.
Der er forskel på, hvad det er for nogle opgaver, der skal løses.
F.eks. er der vel ikke nogen, der forestiller sig, at omfartsvejen om Brande kunne løses på anden måde sådan set end det, vi nu gennemfører: omfartsvejen om Brande.
Blot for at nævne et eksempel på en opgave, der har været ret oplagt at finde en løsning på. Med hensyn til det spørgsmål, som fru Margrete Auken stiller, kan jeg bekræfte, at vi ud over Luxembourg er det land i Europa, der har flest motorvejskilometer i forhold til det antal biler, vi har.
Den ensidige satsning er stoppet; det har regeringen klart tilkendegivet allerede med den redegørelse, der hedder »Trafik 2005«, som blev afgivet i 1993.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-12:
Skriftlig begrundelse
Transportrådet har den 14. april 1999 offentliggjort en rapport om »Beslutningsgrundlag for trafikinvesteringer«.
Rådet konkluderer på baggrund af konkrete analyser af beslutningsgrundlaget for bl.a. Odense-Svendborg-motorvejen, at det materiale, som danner grundlag for de politiske beslutninger, er utilstrækkeligt.
Rådet kommer med en række anbefalinger, som spørgeren med dette og en række følgende spørgsmål vil høre, om ministeren er enig i og eventuelt vil følge.
Jeg ønsker at få præciseret, i hvilket omfang regeringen, ministeren, er indstillet på at sætte en given vejinvestering eller en anden større trafikinvestering i relation til regeringens samlede målsætning på f.eks. CO2-området og på den baggrund drøfte, hvilke af de givne strategiske alternativer der er mest optimale i forhold til regeringens egne forudsætninger.
Det kan f.eks. gælde Odense-Svendborg.
Sonja Mikkelsen (S), 1999-05-12:
Jeg mener faktisk, at vi allerede tager stilling til, hvordan projektet harmonerer med de overordnede politiske målsætninger for trafik og miljø, som led i beslutningsprocessen.
Regeringen formulerer løbende de overordnede trafikpolitiske målsætninger vedrørende trafikken, bl.a. i form af redegørelser til Folketinget.
Den seneste mest sammenfattende redegørelse er »Trafik 2005« fra 1993, som siden er blevet efterfulgt af bl.a. regeringens handlingsplan for reduktion af transportsektorens CO2-udslip i 1996 og Baneplanudvalgets betænkning om modernisering af jernbanernes hovednet fra 1997.
Og jeg har senest afgivet en trafikpolitisk redegørelse til Folketinget om den kollektive trafik.
I forbindelse med Folketingets behandling af forslag til konkrete projekter lægger jeg vægt på, at beslutningsgrundlaget indeholder en vurdering af en række konsekvenser for miljø, trafiksikkerhed, CO2-emissioner og den slags.
På den måde kan de enkelte medlemmer af Folketinget forholde sig til, hvordan det foreslåede projekt indvirker på de trafikpolitiske mål, som medlemmerne søger at tilgodese.
De enkelte store trafikanlæg behandles normalt i to omgange i Folketinget: først i forbindelse med forslag til en projekteringslov, hvor Folketinget fastlægger rammerne for de videre undersøgelser og dermed rammerne for VVM, og dernæst i forbindelse med forslag til en anlægslov, hvor der træffes beslutning om det konkrete anlæg.
Hvis vi konkret ser på beslutningsprocessen vedrørende Rute 9, Odense-Svendborg, er der igennem sagens forløb udarbejdet et særdeles omfattende materiale. Der har over en lang periode været gjort meget for at indhente befolkningens og lokalpolitikernes synspunkter, ligesom også Folketingets medlemmer efter min opfattelse har haft gode muligheder for at danne sig en mening om projektet. Selv om vi også på dette område sikkert kan gøre tingene bedre, mener jeg faktisk, at vi allerede har et godt grundlag for at vurdere sammenhængen mellem den overordnede målsætning om trafik og miljø og så de konkrete trafikprojekter.
Det vil i nogle sammenhænge betyde, at der skal etableres VVM, før den mere detaljerede beslutning kan gå i
Men i andre tilfælde vil det være mere oplagt, at man venter med den mere grundige VVM, til man mere konkret har kredset sig ind på den opgave, der skal løses.
Men som jeg nævnte, vil Trafikministeriet naturligvis lade sig inspirere af Transportrådets anbefalinger.
Men jeg synes, at vi skal passe på med, at vi ikke får udviklet nogle alt for stramme og omstændelige beslutningsprocesser, som skal iværksættes hver eneste gang, der skal laves et stort eller et lille projekt.
For det kan betyde, at vi mere får det gjort til en diskussion om proceduren end en diskussion om det egentlige indhold, og dermed er der også en risiko for, at vi aldrig får truffet de beslutninger, der skal træffes, for at vi kan sikre en moderne og effektiv infrastruktur i det her land.
Kristian Jensen (V), 1999-05-12:
Tak til ministeren for besvarelsen.
Jeg stiller spørgsmålet, fordi jeg har en interesse i den kollektive trafik - også i de tyndt befolkede områder eller måske især i de tyndtbefolkede områder.
Noget af det, ministeren var inde på, og som jo også er med i rapporten, er spørgsmålet om at oprette et videncenter, og jeg vil gerne citere trafikudvalgsformanden i Lemvig Kommune - det er en af de kommuner, der har været undersøgt i forbindelse med denne rapport - som siger: »Det er imidlertid ikke viden, vi mangler.
Vi mangler konkrete forsøg, der kan angive farbare veje.«
Jeg vil gerne vide, hvor meget man ønsker at prioritere dette videncenter, som skal være en form for opsamlingssted, frem for nogle konkrete forslag, nogle konkrete projekter, der kan give den nye viden, der skal til.
Sonja Mikkelsen (S), 1999-05-12:
Jeg vil gerne sige, at det ikke er meningen, at vi skal lægge op til nye forsøg.
Det er meningen, at vi nu skal implementere det bedste fra de forsøg, der er gjort op igennem 1990'erne med støtte fra Trafikministeriet, og som der også er redegjort for i forskellige rapporter, bl.a. fra Færdselsstyrelsen.
Videncentret skal etableres med henblik på denne implementering, så man kan overføre den viden, der er fra de gennemførte forsøg, til de områder, der i dag ikke benytter sig af resultaterne af disse forsøg, så det er i høj grad formidling, vi her taler om.
Centret skal medvirke til at få den proces til at fungere.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-12:
Jeg er enig med ministeren i, at der er lavet et omfattende materiale, hvad angår Odense-Svendborg.
Jeg er også enig med ministeren i, at der er lavet et omfattende materiale, hvad angår f.eks. en motorvejs betydning i forhold til den samlede målsætning.
Men det springende punkt er, om ministeren mener, at alternativerne til en motorvej, altså en massiv udbygning med kollektiv trafik eller f.eks., at man slet ikke gør noget og mindsker transportbehovet, er sat i relation til regeringens samlede miljømæssige målsætning.
Sonja Mikkelsen (S), 1999-05-12:
Spørgsmålet lyder: Hvorledes forventer ministeren at udmønte puljen på 90 mio. kr. til styrkelse af den kollektive trafik i tyndtbefolkede områder set i lyset af den rapport, som Trafikministeriet har udgivet?
I rapporten »Den kollektive trafik i tyndtbefolkede områder«, som vi udgav i marts måned, angives de overordnede retningslinjer for udmøntning af de 90 mio. kr., som frem til og med år 2003 er afsat til den kollektive trafik i de tyndtbefolkede områder.
Det fremgår bl.a., at staten vil tage initiativ til drøftelse af muligheder for at fremme fleksible løsninger for den kollektive trafik i de tyndtbefolkede områder med de regionale og lokale myndigheder.
Dialogen kan munde ud i en frivillig aftale for hvert enkelt amt, som anfører mål og midler for forbedring af den kollektive trafik.
De 90 mio. kr. tænkes i forbindelse hermed anvendt til omstillingsstøtte i den kollektive trafik.
Der kan f.eks. ydes medfinansiering af omstillingsomkostningerne i forbindelse med etablering af nye trafikløsninger, anskaffelse af planlægningsværktøjer, forbedring af faste anlæg, støtte til materielanskaffelse og den slags.
Der vil også i Færdselsstyrelsen blive etableret et videncenter for kollektiv trafik i de tyndt befolkede områder, som kan bistå med denne opgave.
Jeg kan oplyse, at de overordnede retningslinjer for anvendelse af midlerne vil blive udmøntet i et nærmere arbejdsprogram for de kommende års initiativer, og jeg forventer, at arbejdet med at formulere programmet vil være afsluttet i løbet af sommeren.
Kristian Jensen (V), 1999-05-12:
»Hvorledes forventer ministeren at udmønte puljen på 90 mio. kr. til styrkelse af den kollektive trafik i tyndtbefolkede områder set i lyset af den rapport, som Trafikministeriet har udarbejdet?«
Sonja Mikkelsen (S), 1999-05-12:
Ja, det er rigtigt forstået, men igen med det forbehold, som jeg tog i mit allerførste svar, nemlig at der kan være forskel på, hvordan man skal drøfte sagen - alt afhængigt af, om det er en omfartsvej ved Brande, eller det er en fast forbindelse over Femer Bælt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg vil gerne sige, at jeg tror ikke, der er nogen, der bestræber sig for at mystificere noget som helst i forbindelse med offentlige høringer om de enkelte trafikanlæg.
Det er i hvert fald ikke bestræbelserne fra Trafikministeriets side, tværtimod.
Men jeg vil også gerne understrege, at jeg tror, det er vigtigt, når vi har en infrastrukturel opgave, at vi så får den formuleret klart, og at vi også inviterer borgerne med til idéfasen som en mere åben fase og ikke alene lader det være op til en mere politisk vurdering, om det skal være den ene eller den anden løsningstype.
Hvis det er et udtryk for enighed med spørgeren, kan vi jo godt konkludere det.
Under alle omstændigheder mener jeg, det er vigtigt, at opgaveformuleringen er klar, så også borgerne ved, hvad det er for en løsning, man kan gå efter, og hvad det er for en opgave, der skal løses med den idé, der bringes frem i forbindelse med en sådan offentlighedsfase.
Jeg synes faktisk også, at vi gennem de senere år er blevet ret gode inden for både Banestyrelsen og Vejdirektoratet til at løfte opgaven i den retning.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-12:
Jeg skal takke for svaret, idet jeg forstår ministeren sådan, at en lang række af de usikkerheder, som i dag eksisterer i trafikmodellerne og i de grundlæggende valg, man har truffet, vil man bestræbe sig på at stille mere til skue i kommende rapporter, så forudsætningerne og de springende punkter ikke mystificeres, om man så må sige.
Men tilbage synes jeg alligevel, det er ønskeligt at få præciseret, om ministeren er indstillet på sikre, at den type indflydelse, som borgerne har, præciseres noget mere.
I dag er det jo sådan, at man har borgerhøringer, men uden at det står klart for borgerne, om det er de strategiske valg, de har indflydelse på, eller om det er en lille linjeføring - skal vejen nu gå uden om vores by eller ikke uden om vores by?
Her mener jeg der er en mangel, som jeg er interesseret i at høre, om man vil udbedre.
Jeg vil gerne medgive, at spørgsmålet om borgerinddragelse er blevet mere intensiveret. Jeg skal takke for svaret og har især bidt mærke i, at ministeren er indstillet på, at der skal være en åben fase. Jeg forstår det således - og det vil jeg da gerne have at ministeren bekræfter - at en åben fase netop går ud på at drøfte de strategiske valg.
Det opfatter jeg som et fremskridt, hvis det er rigtigt forstået.
Med spørgsmålet ønsker jeg at få præciseret, om ministeren er indstillet på, at man - inden man inddrager borgerne - præciserer over for dem, hvad der er til debat, og hvad der absolut ikke er til debat, når man spørger borgerne.
Det store spørgsmål er, om man er indstillet på at sige til borgerne: Her har I indflydelse, og her har I ikke indflydelse. Spørgsmålet er stillet ud fra et ønske om at sikre, at borgerne har lyst til at komme, og det har de selvfølgelig kun, hvis de ved, at de i hvert fald på nogle niveauer har indflydelse.
»Vil ministeren følge anbefalingen fra Transportrådet om, at det i tilknytning til beslutningsprocessen for større trafikanlæg, f.eks. Svendborg-Odense-motorvejen sikres, at metoder, forudsætninger og usikkerheder i de anvendte trafikprognoser og i de samfundsøkonomiske beregninger klart skal fremgå af det offentliggjorte materiale og være sammenlignelige mellem vej- og baneprojekter, samt at der gennemføres offentlige høringer på basis af sådant materiale for at skabe gennemsigtighed og troværdighed om projekterne og for at forbedre de konkrete projekter ved at inddrage lokal viden?«
Skriftlig begrundelse
Der henvises til begrundelsen for spørgsmål nr. S 1926.
Sonja Mikkelsen (S), 1999-05-12:
Jeg tror, vi skal erkende, at den type virkemidler, som hr. Søren Kolstrup peger på, og som jeg er ganske enig i er meget interessante virkemidler i trafikpolitikken i fremtiden, skal vi have til at virke mere generelt i samfundet, og at det er vanskeligt ensidigt at anvende dem ved løsningen af enkelte, konkrete opgaver, sådan som vi f.eks. har stået over for med Odense-Svendborg.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-12:
Jovist, men det, jeg efterlyser svar på, er, om man også er indstillet på, at en samlet, massiv indsats for kollektiv trafik - altså både tog, bus, cykler m.m. - og denne samlede løsnings virkning sættes i relation til regeringens miljømæssige målsætning, inden man går over til de konkrete, strategiske valg.
Sonja Mikkelsen (S), 1999-05-12:
Jeg tror, det er tydeligt for de fleste, at vi på Rute 9 på strækningen imellem Odense og Svendborg allerede i dag har problemer, ikke mindst af trafiksikkerhedsmæssige hensyn, som også har været baggrunden for, at Folketinget tidligere i 1990'erne har truffet beslutning om en projekteringslov for området.
Spørgsmålet om motorvej eller ej er jo et valg, der gøres her i Folketinget, hvor regeringen har lagt op til, at der skal bygges motorvej på baggrund af de faktiske forhold og på baggrund af den trafikale situation, vi har i dag.
Spørgsmålet om, hvorvidt man kan arbejde med løsninger, som dæmper transportbehovet, er selvfølgelig interessant, men alle ved jo også, at det er virkemidler, der virker på længere sigt, og som ikke løser opgaven inden for den nærmeste fremtid, sådan som det vejprojekt, der nu er foreslået, gør. Og så vil jeg gerne understrege én gang til, at vi jo allerede fra den kommende køreplan for DSB forbedrer togforsyningen for Odense-Svendborg, så den bliver mere attraktiv for pendlerne på strækningen, og jeg håber, det bliver tydeligt, hvad det er for et godt tilbud, vi har på togsiden, så borgerne langs med strækningen vil gøre brug af det - også i den periode, der går, indtil vi eventuelt får etableret motorvejen.
Vi har jo ikke penge til den endnu.
Hr. Søren Kolstrup spørger, om jeg vil følge anbefalingerne fra Transportrådet om, at metoder og forudsætninger og usikkerheder i de anvendte trafikprognoser og samfundsøkonomiske beregninger fremlægges for offentligheden og gøres sammenlignelige.
Jeg vil gerne indlede min besvarelse med at konstatere, at der i den seneste årrække faktisk er sket en væsentlig udvikling i Danmark i brugen af trafikprognoser og samfundsøkonomiske beregninger.
Konkret er der for rute 9 bl.a. foretaget beregninger af vejanlæggets betydning for den samlede transportefterspørgsel og for transportmiddelvalg.
Sidstnævnte beregning er gennemført både for anlæg af den nye vej og for udbygning af jernbanen ved hjælp af modeller, som de involverede parter i fællesskab har udviklet.
Med hensyn til samfundsøkonomiske beregninger kan det oplyses, at der mellem Trafikministeriets departement, Vejdirektoratet, Banestyrelsen og DSB er taget initiativ til øget koordinering og samordning af de samfundsøkonomiske vurderinger inden for transportsektoren. Jeg er således enig med hr. Søren Kolstrup i, at vi skal stræbe mod en så høj grad af metodemæssig koordinering, som de enkelte projekter tillader, og at der fortsat er et behov for at arbejde i den retning. Vi har også brug for, at der forskningsmæssigt kommer et bidrag til at skabe den bedst mulige model som et fælles udgangspunkt for beregninger inden for trafiksektoren - man kunne sige »en trafikkens Adam« - men et så optimalt og universelt værktøj har vi desværre endnu ikke til rådighed inden for trafikken.
Peter Duetoft (CD), 1999-05-18:
Fru Margrete Auken er bange for at ofre teatrets organisation og administration for en flyvsk idé, men jeg er bange for at ofre teatrets historie og tradition og den danske egenart, bare fordi fru Margrete Auken ikke tør, for det er jo det, det drejer sig om.
Det her er jo et spørgsmål om, hvorvidt man tror på, at det kan lade sig gøre, når man afsætter ressourcerne, og jeg tror på, at det kan lade sig gøre, hvis man afsætter ressourcerne.
Og det er ikke noget argument, at man ikke gør det andre steder i verden, for der er så mange ting, vi gør i Danmark, som man ikke gør andre steder i verden, men vi plejer at prale af, at vi er de bedste alligevel.
Derfor synes jeg faktisk, det er lidt sølle og lidt grædekoneagtigt at komme med det argument, som fru Margrete Auken kommer med her, og jeg synes ikke, det viser, at der skal være dynamik.
Margrete Auken (SF), 1999-05-18:
Se, hvis der nu skal sættes mange penge af til de dér fællesforestillinger og der i forvejen skal spares, fordi der skal bruges 10 mio. ekstra til skuespillet - for det koster
det at drive det nye hus, har vi fået at vide af ministeren - kan man så ikke godt forstå, at ikke mindst operaen er panikslagen og siger, at det er operaens afvikling.
Det var den melding, vi fik forleden dag, hvor vi jo oplevede nogle temmelig desperate operasangere, og det hænger da sammen med sådan en gang - nå ja - løs snak som det, der kom fra hr. Peter Duetoft, og som man derefter siger skal være fundamentet for og økonomien bag Det Kongelige Teater.
Jeg synes ærlig talt, de arme mennesker er ilde farne, hvis det skal være den slags politikere, der skal holde - dér er jeg enig med hr. Peter Duetoft - vores vigtigste kulturinstitutioner oppe.
Peter Duetoft (CD), 1999-05-18:
Jeg må sige, at jeg er imponeret, hvis operasangerne allerede kan være panikslagne over, hvad jeg lige har stået og sagt her på Folketingets talerstol, for så har de i hvert fald set DK4.
Men igen: Jeg forstår til fulde, hvorfor SF ikke har noget at gøre i forligskredsen, og jeg forstår til fulde, hvorfor vi ikke behøver at sidde ved samme bord, for fru Margrete Auken har en helt anden indstilling.
Jeg tror, fru Margrete Auken i nogle måneder har lyttet for meget til panikslagne operasangere, for det er jo stort set den eneste kilde, fru Margrete Auken har, men de har til gengæld også været aktive og effektive, og fru Margrete Auken har været en fabelagtig budbringer den ene gang efter den anden.
Og ligegyldigt hvad der sker på det teater, har fru Margrete Auken jo altid den rigtige løsning for de rigtige mennesker, men det er en kendsgerning, at fru Margrete Auken og CD tænker vidt forskelligt om det teater, men vi kan jo mødes om 10 eller 15 år, og så kan vi jo se, hvem af os der faktisk fik ret.
Men jeg vil nok sige, at fulgte man fru Margrete Aukens vej, så var det tristhedens vej, men den vej, som blev lagt op i forbindelse med Louisianakonferencen, var lidt visionær og lidt optimistisk, for man troede faktisk på det projekt, man var gået ind i.
Henrik Svane (RV), 1999-05-18:
Jamen jeg vil bare gerne spørge lidt til den stepdans, som jeg synes, fru Margrete Auken foretager for øjeblikket, om man skal eller ikke skal være med i det, man har sagt, man vil være med i, fordi i ordførertalen hørte jeg, jeg prøver at citere: At SF er tøvende over for planerne om en ny skuespilscene på turbinehalgrunden, men jeg hørte i svaret for et øjeblik siden, at de alligevel vil stemme for.
Kan vi få et klart svar?
Vil man være med, eller vil man ikke være med?
Margrete Auken (SF), 1999-05-18:
Det er ikke noget tungtvejende argument at kalde en for en grædekone, men jeg vil da tage det til mig, og så vil jeg med et stort smil sige: Hvis der skulle blive udviklet nogle fællesforestillinger, er det en smal sag at invitere andre ensembler udefra.
F.eks. kan jeg fortælle hr. Peter Duetoft, at det var det, Det Kongelige Teater gjorde med »Der var engang«.
Dér brugte man ikke Kapellet, men havde andre til det.
Så hvis det nu viser sig, at det er på bedding, kan man sagtens finde ud af det til sådan en lejlighed.
Jeg synes, det er meget at satse hele teatrets organisation - ikke bygningerne, og det glæder jeg mig over, men teatrets organisation - på en vision, som altså er en meget flyvsk drøm, og jeg synes, det, vi så oppe på Louisiana, var pinligt, hvis jeg skal komme i tanker om bare ét ord om det.
Peter Duetoft (CD), 1999-05-18:
Jeg kan ikke andet end fortolke dels det, fru Margrete Auken siger i sin nu afsluttede korte bemærkning, og også hvad fru Margrete Auken har sagt i sin ordførertale, og hvad fru Margrete Auken har sagt tidligere i dag, som at SF og fru Margrete Auken ikke er tilhængere af fællesforestillinger og ikke er tilhængere af, at kunstarterne forbliver samlet på Kongens Nytorv.
Med udgangspunkt i det må jeg sige, at alle forligspartier selvfølgelig skal være enige, når man skal invitere andre partier med i forlig, og jeg kan melde, at vi ikke ønsker, SF tilslutter sig dette forlig.
De kan stemme for de forslag, de vil, det skal jeg ikke blande mig i, men som forligspartner er der for stor forskel på de synspunkter, der ligger i aftalen, og de synspunkter fru Margrete Auken er kommet med i dag.
Så de, der har tilsluttet sig forliget, må for fremtiden jo så være Enhedslisten, der har tilsluttet sig såvel redegørelsen som aftalen, og det bliver så de fire partier plus Enhedslisten, der kommer til at udmønte det her.
CD agter at sige nej til en udvidelse af forligskredsen med SF med udgangspunkt i de synspunkter, fru Margrete Auken har.