runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-31:
Det synes jeg er meget befriende, særlig fordi det udvalg jo fik en meget bunden opgave.
Opgaven hed: I en fremtidig struktur er amterne helt væk.
Vi starter ikke med opgaverne og deres karakter og spørger: Hvordan kan det blive bedst?
Nej, vi får en bunden opgave fra ministeren, og så skal man ellers udfylde opgaven der indenfor.
Så er det jo klart.
Som man råber i skoven, får man svar, og det har ministeren også fået i denne her sammenhæng.
Jeg har læst, og det ved jeg så ikke, om hr. Dohrmann har – tilsyneladende ikke – den mindretalsudtalelse, som Danmarks Naturfredningsforening er med i til Virksomhedsudvalget, hvor de meget, meget klart gør rede for, at de konklusioner, der er i det udvalg, ikke er fagligt begrundede.
Der ligger ikke nogen særskilte undersøgelser, der er ikke noget, der viser, at det her vil være uproblematisk.
De mener, at en sådan måde at fordele opgaverne på med de miljøtunge virksomheder til kommunerne vil få store negative konsekvenser for miljøet.
Det er jeg enig med dem i, den risiko er der.
Der er vi helt enige med Danmarks Naturfredningsforening, og vi vil anbefale Dansk Folkeparti at læse mindretalsudtalelsen.
Connie Hedegaard (KF), 2005-03-31:
Jamen så er der jo ikke meget at sige.
Der er i denne her sag forbrødring hele vejen rundt.
Det er jo også en konsekvensændring, og derfor skal jeg ikke forlænge debatten, men blot takke for tilslutningen til det her forslag.
Der er jo virkelig tale om en ægte forenkling, kan man sige.
Det vil vise sig i en forhandling.
Der er andre, hvor jeg også synes, at der fra begge sider har været visse åbninger, og dem vil vi i hvert fald fra regeringens side gøre, hvad vi kan, for at dyrke i den kommende tid i håb om, at vi sådan set kunne gøre det, der i sidste ende vil klæde folkestyret, nemlig at lidt flere kunne tilslutte sig lidt flere af de love, der ligger på det her område.
Der vil i hvert fald blive invitationer til den fortsatte proces, og vi håber på et rigtigt godt udvalgsarbejde.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Per Clausen (EL), 2005-03-31:
Nu kunne jeg så benytte lejligheden til at holde en lang tale om et eller andet, f.eks. genteknologi i almindelighed, men det vil jeg undlade at gøre, det ville nok ikke falde i god jord.
Jeg vil nøjes med at sige, at det her faktisk er et meget fornuftigt forslag, og vi stemmer altid for fornuftige forslag, så derfor stemmer vi for det her, selv om vi godt ved, at det så indgår i statistikken over alle de forslag, som viser, at regeringen ikke fører blokpolitik.
Men det lever vi med, for vi er nødt til at stemme for fornuftige forslag.
Steen Gade (SF), 2005-03-31:
Jeg synes, det var fantastisk at høre hr. Jørn Dohrmanns beskrivelse af kravet ude i folkedybet for lige netop at få den her lov sådan tæt på borgeren, og så skal det hele placeres i staten.
Det var smukt.
Men når det nu er sagt, vil jeg sige, at vi godt kan tilslutte os lovforslaget, og på den måde ender den her dag så alligevel på en eller anden god måde, selv om vi er gået så gruelig meget igennem siden kl. 10 i formiddag.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Også Det Radikale Venstre ser positivt på den sidste af de otte love.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at vi fra radikal side tog meget aktivt del i hele lovgivningen om spredning af genmodificerede organismer og hele den debat, vi har haft om gmo i Danmark, og vi synes egentlig, det er naturligt at samle de første erfaringer, vi gør os på det her område, i staten, så vi kan evaluere det og få en samlet vurdering.
Det er jo forholdsvis begrænset, hvad det er af sager derude, så det giver mening at samle den kompetence på statsligt plan, og derfor regner vi med at kunne stemme for lovforslaget.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Det er så det sidste i rækken af otte lovforslag på miljøområdet, og her er det om miljø- og genteknologi.
Amterne varetager med meget forskellig intensitet tilsynsopgaver under denne lov, nogle amter sjældent og andre slet ikke.
Lovforslaget lader tilsynsopgaverne følge de øvrige opgaver på området, der alle varetages af staten.
Hele lovforslaget flyttes altså til staten.
Det vil naturligvis også i lighed med alle de øvrige lovforslag, vi har været igennem, være en forenkling, og derfor kan Det Konservative Folkeparti støtte forslaget.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
L 87 er jo en lov, som burde være gennemført for lang tid siden.
Man erkender, at amterne har haft et begrænset ansvar, hvor de alene faktisk skulle holde øje med tilsynsopgaver.
Og der er selvfølgelig nogle amter, der aldrig har haft nogen virksomheder at føre tilsyn med omkring det med gmo'ere.
Derfor er det godt, at vi får en forenkling ved at det går over til staten, også her med hensyn til godkendelseskompetencen, så vi får viden samlet ét sted.
Dansk Folkeparti mener jo selvfølgelig, at det med L 87 er et skridt i den rigtige retning mod at få en forenkling på det her område.
Og så må vi jo sige, at når vi går fra tre niveauer til to, jamen så går det da i den rigtige retning, som det er, hr. Torben Hansen gerne vil have.
Vi får jo netop så få led som overhovedet muligt, og det hilser vi jo velkommen i Dansk Folkeparti.
Det vigtige for Dansk Folkeparti er jo også, at det er borgerne, der bliver sat i centrum netop med den her kommunalreform.
Det er jo, at der skal være den her ene indgang til systemet, netop sådan at borgerne ikke bliver den berømte kastebold i systemet.
Så selve kommunalreformaftalen indebærer jo også, at der gennemføres en lang række ændringer af de her opgaver, der skal varetages af det officielle Danmark.
Så det er godt, vi får den her lovændring.
Vi hilser den velkommen fra Dansk Folkepartis side.
Torben Hansen (S), 2005-03-31:
Det er rent faktisk det, som sker med det her lovforslag, nemlig at hele tilsynet med gmo bliver samlet i Skov- og Naturstyrelsen.
I dag ligger det ude hos amterne, nogle har få erfaringer med det, andre har slet ingen erfaringer med det.
Så vi synes rent faktisk, det er meget fornuftigt, at vi får det samlet et sted, og det vil så sige hos staten i Skov- og Naturstyrelsen.
Så kom ikke og sig, at vi ikke er imødekommende over for dele af kommunalreformen.
Det var en ottendedel eller 12½ pct.
Eyvind Vesselbo (V), 2005-03-31:
Ja, så er vi ved at nå til vejs ende med de otte lovforslag i kommunalreformen på miljødelen.
Jeg skal ikke sige meget om det her lovforslag, for det er jo rimelig enkelt.
Det indebærer, at amternes nuværende opgaver efter lov om miljø og genteknologi overgår til staten.
Det er sådan i dag, at tilsynsopgaverne efter den gældende lov er delt mellem stat og amter.
I lovforslaget foreslås det, at amternes nuværende tilsynsopgaver overføres til staten.
Og man må sige, at lovforslaget således også er udtryk for en forenkling, idet det indebærer, at der fremover alene vil være én tilsynsmyndighed inden for lov om miljø- og genteknologiens område.
Lige for at præcisere, hvad det er, der så overgår til staten, så er det tilsynet med produktion af genetisk modificerede planter, dyr og mikroorganismer, at tilsynet med vilkårene i godkendelser af forsøgsudsætning med genetisk modificerede organismer overholdes, samt tilsyn med udstilling og informationsformidling med genetisk modificerede organismer.
Derfor kan vi støtte det her forslag, og vi ser frem til, at vi får en god og saglig debat og måske også enstemmighed bag lovforslag nummer otte i rækken om kommunalreformens miljødel.
Connie Hedegaard (KF), 2005-03-31:
Jo, jeg synes jo sådan set, at vi har sagt det meget tydeligt, ikke bare i dag, men også generelt fra regeringens side og fra Dansk Folkepartis side, at det er klart, at det jo er ønskeligt, når man laver en så bred reform, en så vigtig reform, at der så ikke mindst også nu, når vi har lagt valgkampen bag os osv., kunne laves nogle bredere aftaler om dele af det.
Jeg synes da, vi alle sammen skylder borgerne at prøve, om ikke vi kan det.
Men jeg vil så sige en ting til hr. Steen Gade uden at afvise, at der kan komme et fornuftigt ændringsforslag, som vi så vil kigge på: Det er klart, at vi set fra Dansk Folkepartis, Venstres og Konservatives side sådan set har lavet en reform, som vi synes er meget fornuftig, og vi har lavet nogle lovforslag, som vi synes hænger meget godt sammen.
Og hvis nogen vil ind og ændre på det, er det jo ikke unaturligt, at vi så vil sige, at vi jo så også synes, at betingelsen sådan set skal være, at man så i sidste ende er villig til også at støtte lovforslagene.
Steen Gade (SF), 2005-03-31:
Det var jo da forfriskende, at der blev stillet spørgsmål til os.
Men vi kan jo sådan set kun stille spørgsmål til ministeren.
Efter vores opfattelse er det her jo en del af grundkonstruktionen og en af de vigtige, tre, fire vigtige love her i en grundkonstruktion, som vi ikke er tilhængere af.
Alligevel vil vi bruge kræfter på at få de forbedringer ind, som kan komme, og hvis jeg derfor skal formulere det som et spørgsmål til ministeren, så vil det vel være: Er ministeren ikke interesseret i at få givet nogle signaler både til oppositionen og til resten af offentligheden om, at der faktisk godt kan ændres noget i det her, f.eks. gennem ændringsforslag, som kunne vedtages af et stort flertal i Folketinget, også uden at alle stemmer for loven?
Connie Hedegaard (KF), 2005-03-31:
Jeg ønsker at få en tilkendegivelse fra Det Radikale Venstre om, at det altså er det her, vi taler om, og totalt set så forstår jeg, det er relativt få årsværk.
Jeg tror ikke, der for nogen af os er den store religion i, hvordan og hvorledes det lige helt nøjagtigt bliver placeret.
Så det må vi jo sætte os sammen og kigge på og igen også se på, at ifølge det snit, der ender med at skulle laves, skal opgaverne jo give mening for de mennesker og for, hvad de i øvrigt også er beskæftiget med.
Så er der ikke fra min side så meget religion i, om det er på sådan et område her, der ret beset er en ret lille klump.
Jeg underkender ikke, det kan være væsentligt nok, men det er altså en vejledning, der i dag bliver lavet i amterne.
Hvor skal det så ligesom laves?
Det er ikke en meget stor klump.
Lad os sætte os sammen og diskutere det.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Nu begyndte ministeren jo at stille spørgsmål til oppositionen.
Altså, jeg må melde helt klart, at mit mandat er at forsøge at få forhandlet bl.a. § 3 tilbage til regionerne.
Derfor er mit spørgsmål jo også det samme.
Jeg vil sige det sådan, at jeg sætter meget stor pris på de mange tilkendegivelser, ministeren er kommet med i løbet af hele dagen, og som også Dansk Folkeparti og Venstre er kommet med gennem hele dagen, af, at man gerne vil ind i reelle forhandlinger.
Jeg vil også gerne sige, at vi også går ind i reelle forhandlinger, men det er også ganske tydeligt, som debatten har vist, at der er ret lang vej mellem parterne.
Det synes jeg bare vi skylder hinanden at sige ærligt, når vi nu sætter os til forhandlingsbordet.
Derfor tror jeg altså også, at der skal nogle indrømmelser til fra begge sider, hvis man skal nå hinanden, og derfor er mit spørgsmål til ministeren, om jeg skal forstå ministerens tilkendegivelse sådan, at alt, der handler om at få noget tilbage til regionerne, ligesom er lukket snak fra starten, at det, der overhovedet kan blive tale om, er en tilbageføring til staten, eller er alle ender åbne?
Det vil være et vigtigt signal for mig at kunne gå tilbage med, om vi har en åben situation begge steder, eller om valget reelt kun står mellem kommuner og stat.
Torben Hansen (S), 2005-03-31:
Det var sådan set et udmærket svar.
Det var bare endnu en gang ikke det, jeg spurgte om, eller et svar på det spørgsmål, jeg stillede.
Det er meget simpelt.
Jeg behøver ikke nogen lange analyser om personale og alt muligt andet.
Jeg siger bare, at argumentationen i pressemeddelelsen den 24. september, hvor det er råstoffer og jord, der skal ligge i regionerne, om betydelig faglig ekspertise osv. er fuldstændig den samme, som står i bemærkningerne til naturbeskyttelsesloven.
Så er det bare, at jeg har et ønske om, at Dansk Folkeparti kan forklare mig, hvorfor det ene ryger ud i regionerne.
Det synes man er rigtigt.
Så har man noget andet med den fuldstændig samme argumentation i bemærkningerne, og det ryger så ud til kommunerne.
Hvorfor skal det ikke det samme sted hen?
Hvorfor skulle det så ikke det sted hen, hvor tingene hænger sammen, eksempelvis i regionerne?
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Jeg kan jo tydelig høre på hr. Torben Hansen, at han er bekymret igen og igen.
Det er selvfølgelig godt, at vi har denne her seriøse behandling af forslaget og vi får stillet alle de her spørgsmål.
Det, der er vigtigt for os, er jo, at vi sådan set giver det til de folk, som kan løse denne her opgave.
Her mener vi, at kommunerne godt kan løse mange af de her opgaver, som de nu får, ellers ville de ikke få dem, og de kunne godt løse endnu flere opgaver.
Det er jo ikke sådan, at vi fjerner det personale, som har siddet og arbejdet med det her.
De kan blive delt ud til nogle kommuner.
Hvis det er dér, de ønsker at komme hen, jamen så kan de komme derhen.
Men det er ikke sådan, at der bliver færre folk til at løse de her opgaver.
Så derfor: Hvis en kommune ønsker at få en bestemt medarbejder, der lige har siddet og arbejdet med det her område, så gælder det jo om at lave en aftale med den ene medarbejder, som man ønsker at få.
Per Clausen (EL), 2005-03-31:
Jeg skal bare være helt sikker på, at hvis ikke det var, fordi man havde det princip, at tingene skulle fordeles mellem stat og kommuner, så ville det nok være smartere at anbringe tingene i regionerne, fordi man f.eks. i forhold til Gudenåen kunne nøjes med én instans, der kunne tage sig af det, og som så kunne samarbejde med sig selv og de mennesker, der bor i området.
Det er bare for at være helt sikker på, at vi her ser princippet udstillet i al sin klarhed.
Og jeg kender selv til det der med at have principper.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Hvis formålet er at reducere mængden af opgaver i regionerne, og hvis formålet er at se på vandløbsområdet som helhed, så er det jo logisk at diskutere, om vandløbene så enten skal til staten eller til kommunerne.
Det er den generelle diskussion.
Og der kan man sige, at amtsvandløbene altså er blevet placeret i kommunerne, og der vil de kunne administreres i sammenhæng med de tidligere kommunale vandløb.
Det er jo samme type vedligeholdelse, samme type indsatsplaner, der skal til for amtsvandløbene, som det, man kender fra de kommunale vandløb.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Jeg takker da for, at man vil kigge på klapningsspørgsmålet.
Jeg håber, at ordføreren bemærkede den lidt mere principielle diskussion af alle de små områder.
Nu vil jeg sige helt ærligt, at det jo i og for sig er betydelige beløb, der ifølge det her lovforslag skal overføres fra de nuværende amter til primærkommunerne.
Jeg kan ikke helt gennemskue, hvad det er for dele af lovforslaget, det drejer sig om, men det er 150 mio. kr. i alt.
Det er ikke klapningen, det er jeg godt klar over, og derfor går jeg ud fra, at det måske er vandløbene, som bærer meget store arbejdspladsmængder i sig.
Det kan godt være, at miljøministeren har redegjort for, at man kan lave kommunale netværk og samarbejde osv., men jeg har nu også hørt ministeren sådan – det er derfor, jeg spørger lidt ind til det hos den konservative ordfører – at man måske her også godt kan diskutere, om det er helt logisk ligesom at opsplitte vandløb, der jo mange steder i landet er grænseoverskridende, om jeg så må sige, og lægge det ud på kommunalt plan.
Påfører man egentlig ikke kommunerne en overflødig administration?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
For det første vil jeg vedrørende klapning sige, at hvis det er sådan, at det ligger hr. Martin Lidegaard meget på sinde at få ændret spørgsmålet om klapning, er jeg sikker på, at Det Konservative Folkeparti vil se velvilligt på den sag og som sagt få hul på problemstillingen, så vi kan få løst opgaven i havnene.
For det andet, hvad angår Gudenåen, har ministeren jo tidligere i dag fra denne talerstol redegjort for spørgsmålet om Gudenåen, og hvordan der skabes sammenhæng med Gudenårådet og det hele.
Så jeg synes sådan set, at det område er ganske godt belyst.
Vi har hørt spørgsmålet nogle gange i dag, og jeg vil sige, at den nye administration vil være lige så godt sammenhængende som den, der findes i dag.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Det er helt rigtigt, når hr. Wedell-Neergaard siger, at det med klapningen jo rent arbejdspladsmæssigt og økonomisk er et lille område.
Men nogle af os synes, at det er interessant.
Netop fordi det er sådan et lille område, virker det sådan lidt, jeg vil ikke sige fanatisk, det er jo et stærkt ord at bruge om Det Konservative Folkeparti, men lidt påfaldende, at det ligger partiet så meget på sinde, at man med vold og magt skal have det her lagt ud, så meget desto mere, som man så alligevel lavede en ministerbemyndigelse.
Det vil sige, at man skal besvære kommunerne.
Alle de kommuner – det er mange af de nye kommuner, som får en havn – skal til at opbygge kompetencer på det her område.
Derefter skal ministeren ind og regulere og detailregulere.
Ud over de armslængdeproblemer, som er nævnt af hr. Torben Hansen, forekommer det ikke helt logisk.
Men det, jeg egentlig ville spørge om, var vandløbene.
Hvad er det logiske og det rationelle i, at der nu skal være otte kommuner involveret i at vedligeholde f.eks. Gudenåen i stedet for én region?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Nu er der jo tale om en førstebehandling af et lovforslag.
Under førstebehandlingen skal vi alene diskutere de overordnede principper.
Derfor kan det være lidt svært at gå ind i en konkret diskussion om Tøndermarsken.
Jeg vil gerne orientere mig om forholdene omkring Tøndermarsken og finde ud af, hvorvidt den er hensigtsmæssigt placeret ifølge lovforslaget.
Men her kan man også henvise til princippet i strukturreformen, hvor man altså placerer den slags opgaver i kommunerne, og det er jo det, man også har gjort her.
Torben Hansen (S), 2005-03-31:
Det er vigtigt at understrege, at det her ikke er en detalje.
Det er et princip om, hvorvidt kommunerne skal føre tilsyn med egne havne, som de også har økonomisk interesse i at give godkendelse til.
Noget andet, jeg gerne vil have frem, drejer sig om Tøndermarsken.
Nu har vi hørt, at også den konservative ordfører i flere indlæg i dag hele tiden har gjort opmærksom på, at det, der har at gøre med internationale naturbeskyttel sesområder, vores internationale forpligtelser, skal ligge i staten.
Hvordan kan det så være, at lige præcis administrationen af Tøndermarsken, lige præcis den flig, hvor det er internationale og også store nationale interesser, der er på spil, ikke skal følge resten af logikken og administreres i staten, men lægges ud til kommunen?
Det synes jeg godt man kunne få et svar på.
Hvorfor er logikken lige pludselig omvendt her?
Hvorfor er den det?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Hr. Torben Hansen skal ikke føle, at jeg håner nogen som helst.
Jeg diskuterer gerne detaljer, men jeg viser jo hermed, at jeg har respekt for, at man tager detaljerne med.
Det gælder også spørgsmålet vedrørende klapning af bundsediment fra de danske havne.
Jeg har jo tidligere til hr. Steen Gade svaret, at jeg synes, at det var et område, som vi måske kunne tage op i det efterfølgende arbejde.
Jeg kan godt se, at der kan være nogle problemer på det her område, og det kunne jo godt være, at man ved at lave en mere overordnet planlægning på det her område kunne få gang i det her klapning, for jeg har kendskab til en del havne, som har et ophobet behov for at få løst deres problem.
Ved at lave en samlet planlægning kunne man måske få det løst på en miljømæssig forsvarlig måde.
Så jeg har stor respekt for spørgsmålet om klapning og vil meget gerne se på en løsning.
Jeg kan godt se, at det, hr. Torben Hansen peger på, er et problem.
Torben Hansen (S), 2005-03-31:
Hr. Christian Wedell-Neergaard har sådan lidt hånligt sagt, at det kun er otte mand, det drejer sig om ved klapning.
Det er sådan set ligegyldigt, hvor mange der beskæftiger sig med det.
Det her er et princip, og jeg synes eksempelvis ikke, at 300.000 t slam fra alene Esbjerg Havn om året er småting.
Kan Det Konservative Folkeparti og den konservative ordfører ikke se det fuldstændig vanvittige i, at både godkendelse af klapningspladser og tilsyn med dem og undersøgelse af hav, tungmetaller og alt muligt andet skal forestås af kommunerne, samtidig med at det er kommuner, der også ejer de samme havne?
Det vil sige, at man fører tilsyn og giver godkendelse til egen virksomhed.
Hvad vil så veje tungest, når man smider 300.000 t ud i Vadehavet om året?
Er det havnens økonomi, eller er det naturen og miljøet?
Det er bare det, der er det simple spørgsmål.
Og hvordan vil man overhovedet opbygge en ekspertise i hver enkelt kommune, nu når de selv står og har eget territorialfarvand på 12 sømil.
Jeg vil faktisk meget gerne have en forklaring på det, og jeg synes ikke, at 300.000 t alene fra én havn bare er en detalje.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Jeg har stor respekt for hr. Torben Hansens sans for detaljer, og særlig var der jo ikke et øje tørt under det store foredrag vedrørende klapning.
Jeg kan oplyse hr. Torben Hansen om, at klapning beskæftiger cirka otte mennesker på årsbasis, hvorimod vi, når vi kommer til naturbeskyttelsesloven om lidt, så skal til at flytte opgaver for 0,25 mia. kr. Så man kan spørge: Skulle vi ikke tage at komme videre?
Jeg er selvfølgelig også skuffet over, at hr. Torben Hansen ikke nævner lov om okker, for i lov om okker sker der jo også en opdeling imellem staten og kommunerne.
Men det lovforslag, vi behandler her, er jo en samlelov, der indeholder konsekvenserne af strukturreformen i en række love på natur- og miljøområdet.
Det skal ses i sammenhæng med placeringen af opgaver efter naturbeskyttelsesloven og vandløbsloven, som vi også har til behandling i dag.
På havmiljøområdet overtager kommunerne amternes kompetence vedrørende klapning, en sag vi allerede har behandlet flere gange i miljøsammenhæng.
Også her får ministeren det overordnede ansvar, men det er kommunalbestyrelserne, der skal koordinere indsatsen.
Også her er det Miljøklagenævnet, der bliver klageinstans.
Kommunerne overtager amternes tilsyn med vedligeholdelse af større vandløb, og den skelnen, vi kender med amtsvandløb og kommunale vandløb, udgår.
Det skaber en større sammenhæng også på det område.
På det grundlag kan vi anbefale forslaget.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Nej, men man kan jo antage mange ting, og man kan være bekymret for mange ting, og det er fuldt legalt.
Det er op til hvert enkelt folketingsmedlem at være bekymret.
Men vi må bare forholde os til det faktum, at vi har 14 amter i dag, som også har den opgave at skulle løse nogle af de ting, hvor bl.a. åer løber igennem flere amter.
Der skal man også dele de udgifter, der er med bl.a. at rense op og den slags.
Det kan man jo sagtens også gøre med de nye kommuner, man får, så der ser jeg ikke nogen stor fordelingsvanskelighed.
Det, vi så også lige skal holde fast i, er jo, når hr. Martin Lidegaard siger, at vi stadig væk får tre niveauer.
Hvis det stod til Dansk Folkeparti, havde vi altså kun to niveauer, og det vil jeg gerne holde fast i.
Det er ikke sådan, at vi ligesom lægger mere ud til flere forskellige niveauer.
Her bliver det faktisk sådan, at vi gør det omvendte.
Vi har tre niveauer, hvor vi så fjerner mange opgaver fra amterne og lægger dem ud til kommunerne og til staten, og dermed giver det også en god ræson.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Nu synes jeg desværre, at man i meget af den lovgivning, vi har behandlet i dag, ikke gør det helt klart.
Tværtimod breder man det ud på tre forskellige myndighedsniveauer.
Jeg synes heller ikke, man kan være sikker på, at det bliver i miljøets tjeneste, og det er sådan set miljølovgivning, vi laver i dag.
Men det har vi haft lejlighed til at diskutere, så lad os ikke hænge fast i den diskussion nu.
Det er vel ikke helt urimeligt at have den antagelse, at jo flere aktører der er med,
desto mere omstændeligt kan det blive.