runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Brix Møller (RV), 2002-03-11:
Mennesket har jo længe forsøgt at manipulere med naturen.
Tidligere kunne det imidlertid kun ske ved forædling af planter og avlsarbejde med dyr.
Men der er i den grad også skræmmende perspektiver ved genteknologi, nemlig at det ikke er til at forudse, hvad de langsigtede konsekvenser for naturen vil være.
Spredningen af genmodificerede organismer kan være svær at styre, og når først der har fundet en spredning sted, er den umulig at gøre ugjort igen. Andre problemer med genteknologien kan være af etisk art, når genmodificerede dyr f.eks. vantrives, eller af økonomisk art, når dyrkningen af planter f.eks. bliver gjort afhængig af benyttelse af et bestemt pesticid.
Endelig kan det være, at der i forbindelse med genmodificerede fødevarer kan være sundhedsmæssige problemer, som man endnu ikke er blevet opmærksom på.
På grund af disse problemer med genteknologien er det vigtigt for Det Radikale Venstre, at der overalt i Danmark, i Europa og globalt bliver vedtaget stramme regler, som kan sikre mod utilsigtede virkninger af genteknologiske eksperimenter. Problemerne med genteknologi bliver stadig mere grænseoverskridende, og derfor er det helt rigtigt med samarbejde i EU og FN omkring reglerne på området.
Det her lovforslag drejer sig ikke om et ja eller nej til genetisk modificerede organismer, men i hovedsagen om implementering af fælles EU-regler, og derfor er vi som udgangspunkt positive over for lovforslaget, som betyder stramninger på en række områder.
Af disse stramninger og forbedringer kan nævnes, at risikovurderingen kommer til at omfatte forsigtighedsprincippet, at etiske værdier indføjes i lovens formålsparagraf, og at markedsføringstilladelserne gøres tidsbegrænsede.
Men man kan selvfølgelig også tilslutte sig hr. Keld Albrechtsens ord om, at implementeringen godt kunne være mere vidtgående.
Endelig støtter vi naturligvis dansk ratifikation af Cartagena-protokollen, som tilsigter at regulere grænseoverskridende overførsel af levende genetisk modificerede organismer, så der heller ikke i resten af verden sker en udsætning uden de nationale myndigheders viden.
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-11:
Det er jeg helt med på, vil jeg gerne sige til hr. Keld Albrechtsen.
Lad os bare sige, at det vil vi ikke finde os i.
Så er vi enige om det.
Men det afgørende er jo: Hvad skal vi bruge det til?
Og jeg synes, at hr. Keld Albrechtsen forveksler to ting, nemlig diskussionen omkring selve direktivet, hvor vi har en lang række kritikpunkter, ligesom vi har en lang række områder, hvor vi synes, det er blevet bedre end det gamle.
Den diskussion kan vi sagtens have: Hvornår er det blevet godt nok?
Det er én diskussion.
Den næste er så: Når der ligger et direktiv, skal det så implementeres?
Og det er vores grundlæggende opfattelse, at det skal det.
Man kan have den opfattelse, som hr. Keld Albrechtsen har: Hver gang han ikke har fået sin vilje, skal vi bare nægte. Men det er jo heller ikke særlig demokratisk, at et land skulle kunne tvinge resten af samarbejdslandene til ikke at kunne vedtage noget, som der er flertal for.
Så lad og bare holde os til princippet: Flertal bestemmer over mindretal.
Det er vi generelt enige i.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Naturligvis ikke, hr. formand.
Det var ikke for at få en helt principiel diskussion med hr. Jørn Jespersen om civil ulydighed og slet ikke om EU som sådan og som helhed, slet ikke.
Det var kun det præcise spørgsmål, at når der nu er vedtaget en lov, der betyder, at godkendelser i EU kan vedtages af et mindretal af landene i komiteer imod et flertals vilje, så er det vel efter hr. Jørn Jespersens opfattelse en så udemokratisk beslutningsmåde, at den behøver man ikke at respektere?
Det er på det niveau, jeg spørger hr. Jørn Jespersen.
Det var ikke den store EU-debat; den kan vi tage
en anden dag, det er jeg helt enig i.
Men dette punkt, om vi skal tillade, at et mindretal majoriserer, om jeg så må sige, nej, det udtryk kan man nok ikke bruge, minoriserer flertallet, synes jeg er for stærkt, og der synes jeg godt, at man kunne sige under alle omstændigheder: Det vil vi bare ikke finde os i.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Jeg kan vist mest kontant sige, at jeg tilhører gruppen af bekymrede tilhængere.
Det er nok sådan nærmest gruppen af De Radikale, SF og Kristeligt Folkeparti, tror jeg, der har den holdning.
Der er nævnt nogle bekymringer.
Lad os tage det hovedproblem, som også hr. Jørn Jespersen gjorde opmærksom på, at udviklingen jo kommer før lovgivningen på det her som på så mange områder især inden for naturvidenskab, bioteknologi osv., at vi ikke kan lovgive om forskningen og udviklingen, før vi ved, hvad det er, forskerne har fundet ud af, og så er vi ofte bagefter.
Derfor skal vi være meget bagstræberiske i forsigtighedsprincippets hellige navn for nu at sige det sådan.
Jeg vil nævne nogle enkelte ting: Af høringssvarene
fremgår det, at Advokatsamfundet anbefaler, at høringsprocedurer foreskrives direkte i lovteksten, frem for at reglerne udfærdiges på grundlag af en generel bemyndigelse til miljøministeren.
Det tror jeg faktisk jeg er enig i.
Så står der også, at NOAH anbefaler, at der snarest opstilles retningslinjer for konsultation af offentligheden.
Jeg synes, det er noget meget vigtigt, for en væsentlig del af direktivet handler om at øge den offentlige indsigt.
Hvor godt er det?
Indtil nu har vi jo ikke haft en ordentlig offentlig debat om det emne her.
Debatten har jo gået på en skræk for sådan nogle små gener, som af de fleste vistnok opfattes som værende giftige i sig selv.
Det er jo ikke det, det handler om, selvfølgelig er det ikke det, det ved vi her; det handler om metoden.
Det er den, vi er bekymrede for: hvad den indebærer, spredningen i naturen osv. Der er et sted i fremsættelsestalen, hvor der står: »Dermed er det første væsentlige skridt taget hen imod, at den danske regering vil genoptage støtten til markedsføring af genetisk modificerede produkter.
Næste skridt drejer sig om fælles EU-regler for sporbarhed og mærkning.
Det er indtil videre holdningen, at reglerne for sporbarhed og mærkning skal vedtages, før Danmark atter vil stemme for nye tilladelser til dyrkning og markedsføring.« Hvad betyder »indtil videre holdningen«?
Så er der denne her ide om at inddrage etik i overvejelserne.
Etik er jo pr. definition noget, der er godt, men jeg mener, man bliver nødt til at beskrive, hvad det er for nogle etiske principper, man vil overveje om man skal tage hensyn til.
Og hvordan vil samspillet være imellem det etiske forum, som man vil nedsætte i Danmark, og den europæiske gruppe?
Ud over dem, som andre har nævnt i forvejen, er det dem, jeg mener vi skal prøve at få afklaret under udvalgsbehandlingen.
Og jeg håber, vi har god tid, så lang tid, som der er fra nu
af og til sidst i maj
Til forskel fra andre sager, som bliver pisket igennem Folketinget i øjeblikket, har det her jo ikke noget med finanslov at gøre, så jeg håber, vi kan give os den tid til udvalgsbehandlingen, som vi har brug for.
Helle Sjelle (KF), 2002-03-11:
Det er derfor ikke sært, at anvendelsen af genteknologi ansporer nogle til tider ganske voldsomme etiske diskussioner.
Hos nogle skaber det frygt for, at vi efterhånden mister kontrollen med det, genteknologien kan og må bruges til.
Andre har nogle mere grundlæggende anfægtelser
af religiøs eller moralsk karakter
Men det her er ingen principiel debat om genmodificering og bør heller ikke være det.
Blot vil jeg sige, at forsøg på frembringelse af særlige egenskaber, forædling hos f.eks. planter, ikke er noget nyt.
Det har faktisk fundet sted i århundreder, skønt også det er en menneskeskabt forstyrrelse af den naturlige udvælgelsesproces.
Det er vigtigt, at vi ikke mister fokus i forhold til alle de positive egenskaber, genteknologien har.
Den har vist sig nyttig i mange sammenhænge, forskning i behandlingsmetoder af alvorlige sygdomme eller udvikling af mere robuste afgrøder i landbruget - for nu blot at nævne et par eksempler.
Det er imidlertid altafgørende, at genteknologien udøves og udnyttes under velkontrollerede forhold og inden for rammerne af en lovgivning, der tager højde for den aktuelle teknologi på et område som dette, som udvikles med så stor hast, og hvor der stilles store krav til sikkerhed for borgerne.
Det er netop hovedformålene med det nye EF-direktiv om udsætning af genetisk modificerede organismer, som skal erstatte det snart 12 år gamle direktiv på området.
I Det Konservative Folkeparti støtter vi helhjertet den danske lovimplementering af den nye EU-retsakt.
Vi mener virkelig, der gøres fremskridt, som ikke mindst skyldes en synlig dansk indflydelse på direktivets udformning.
Vi er således meget glade for, at der sker en offentliggørelse af mulige fremtidige godkendelser på området, så borgerne på et meget tidligt tidspunkt får en høj grad af indsigt og indsigelsesmuligheder.
Det sidste gælder jo ikke mindst på en meget direkte måde for sager om forsøgsudsætning.
Det er også tilfredsstillende, at miljørisikovurderingerne styrkes, og at markedsføringstilladelserne bliver tidsbegrænsede.
Ved at ratificere Cartagena-protokollen sikrer vi også, at der heller ikke nogetsteds i verden kan udsættes genetisk modificerede organismer, uden at de lokale myndigheder er klar over det. Danmark har nok hele tiden været ganske god til at gå i spidsen for stærk kontrol og stor forsigtighed med GMO-anvendelse.
Alligevel har området været genstand for frygt og skepsis
Jørn Dohrmann (DF), 2002-03-11:
Overordnet er det Dansk Folkepartis holdning, at problematikken og udviklingen omkring brugen af GMO'er i fødevarer, planteavl og medicin bør følges meget nøje med mere forskning, kontrol og mærkning.
Dansk Folkeparti ønsker at sikre, at forbrugeren selv har mulighed for at vælge produkter ud fra en klar information om, hvorvidt der indgår gensplejsede produkter eller ej.
Dette kan eksempelvis opnås ved at indføre en autoriseret mærkning af gensplejsede fødevarer.
Så i Dansk Folkeparti går vi ind for en mærkning på dette område.
Til spørgsmålet om, hvor mange genmanipulerede fødevarer man bør tillade, er det mit udgangspunkt, at ikke mindst fordi usikkerheden er så stor, bør man være yderst forsigtig med at tillade brugen af GMO'er i fødevarer.
Man ved jo ikke, hvad der sker med mennesker, dyr og planter på længere sigt, når deres arveanlæg er blevet påvirket af genmanipuleret kød eller grøntsager i flere generationer.
Vi bør overhovedet ikke tillade GMO'er, som indeholder gener, som kan være resistente over for antibiotika eller medicin.
De skal derfor hurtigst muligt tages ud af foderet
og burde overhovedet ikke bruges. Det er helt klart Dansk Folkepartis opfattelse, at der bør oprettes et register med oplysninger om brugen af GMO'er, ligesom der bør være miljørisikovurdering af GMO'er.
Når det gælder førstehåndsgodkendelse til eksempelvis markedsføring, skal det ligeledes være obligatorisk med kontrol hele tiden og hele vejen igennem processen, men det er positivt, at tilladelsen til markedsføring nu bliver tidsbegrænset, så man derved tvinges til en genovervejelse af tilladelsen.
Når det drejer sig om afgrøder og fødevarer, burde det være sådan, at vi i Danmark kunne have vores egne regler, regler, som vi mener er bedst for vores forbrugere og vores befolkning.
F.eks. bør det være et krav, at eksportlande skal afgive alle relevante oplysninger om indholdet af GMO'er i forbindelse med eksporten,
således at importlandet kan være sikker på at få alle relevante oplysninger om varen og faktisk give en tilladelse til import af varen.
Her mener vi ligeledes, at der skal være sanktioner for overtrædelse af disse regler.
Det er helt klart, at brugen af GMO-teknologien på medicinområdet kan være værdifuld og kan forbedre livskvaliteten for mange syge mennesker, der ikke kan hjælpes med traditionel medicin.
Produktionen af medicin foregår i lukkede laboratorier og under meget kontrol, så der ikke er den samme risiko ved den produktion som ude i den fri natur.
Det kræver derfor også, at vi får en større etisk diskussion på området.
Uanset hvad eksperter siger, er der en risiko ved alt, også når det gælder GMO'er.
Vi ved godt, at det er naivt at tro, at man kan erklære Danmark for GMO-frit område; det kan ikke lade sig gøre nogen steder i verden.
Derfor skal vi være med til at forske i langtidsvirkninger,
ikke kun når det gælder medicin til mennesker, men også ved anvendelse af GMO i fødevareproduktionen.
Vi glæder os til den videre behandling af forslaget i udvalget, så vi kan få taget de værste knaster af forslaget.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-03-11:
Ligesom hr. Keld Albrechtsen er vi selvfølgelig også optaget af, at man får den mest dækkende mærkning overhovedet.
Det er jo også derfor, vi, når miljøministeren skriver i forslaget her, at moratoriet opretholdes indtil videre, godt vil bede om en præcisering af, at det gælder, indtil de nye, dækkende regler er på plads. Og der vil vi selvfølgelig, som vi har gjort hidtil - som hr. Keld Albrechtsen også siger - kæmpe for, at de bliver så dækkende og inkluderer så bredt et spektrum som overhovedet muligt.
På den anden side synes jeg, at vi, når vi nu har en udvalgsbehandling, skal bruge den til at få grundigt belyst, hvilke risici der er for spredning, men også: Hvor klart er det præciseret i lovforslaget, og er håndfæstningen i lovforslaget god nok?
Den diskussion vil vi meget gerne gå ind i, men vi vil ikke give hr. Keld Albrechtsen et tilsagn om her og nu at holde lovforslaget, indtil det hele er på plads.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Jeg går ud fra, at fru Pernille Blach Hansen er enig med mig i, at selv om der skrives i lovforslagets bemærkninger, at gensplejsede organismer ikke må sprede sig over markerne, kan de jo altså godt finde på det alligevel.
Det er jo ikke sikkert, de tager hensyn til fru Helga Moos' besværgelser. Derfor er jeg da glad for, at Socialdemokratiet giver et tilsagn om, at man vil være med til at undersøge det her grundigt i udvalget.
Så meget opfattede jeg dog trods alt, at det var et tilsagn.
For jeg går ud fra, at Socialdemokratiet også er opmærksom på, at det var et socialdemokratisk krav under den tidligere regering, at kød og mælk også skulle mærkes, hvis der var indgået foder, der var gensplejset.
Det ser det jo desværre ikke ud til at vi kan få igennem, og hvis ikke vi kan få det igennem, er det jo en ladeport for brug af gensplejsning i produkterne, uden at forbrugerne kan vide det.
Det går jeg også ud fra at Socialdemokratiet ikke vil finde sig i.
Det er kun et spørgsmål til hr. Jørn Jespersen, for der er én ting, jeg simpelt hen ikke forstår, og det er, hvorfor vi absolut skulle forpligte os til at gennemføre det direktiv om udsætning, som blev vedtaget i EU.
Jeg går ud fra, at hr. Jørn Jespersen er enig med mig i, at når der ikke er en miljøgaranti, i hvert fald ikke en, der kan bruges, som hr. Jørn Jespersen også var inde på, og når det er sådan, at et mindretal af landene kan påtvinge et flertal af landene en godkendelse af en gensplejset organisme - altså en dybt udemokratisk beslutningsmetode i EU - så må det være rimeligt, at man i medlemslandene kan sige: Det vil vi ganske enkelt ikke finde os i; vi vil ikke tvinges af et mindretal af landene til at gennemføre en lovgivning her i Danmark eller godkende og acceptere brug af en gensplejset organisme på vores marker, som ikke engang et flertal af landene i EU har kunnet stemme for. Derfor vil jeg godt spørge hr. Jørn Jespersen, om ikke det er berettiget med civil ulydighed i den her sag.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-03-12:
Efterforskningen tager udgangspunkt i det omfattende materiale, der er blevet beslaglagt, og i afhøring af de implicerede personer, herunder borgmester Peter Brixtofte.
Statsadvokaten har oplyst, at det på nuværende tidspunkt ikke er muligt at afgøre varigheden af dels selve efterforskningen, dels den juridiske vurdering af det, der fremkommer under efterforskningen.
Jeg ved, at Statsadvokaten gør, hvad han kan, for at fremskynde efterforskningen.
For det andet vil Farum Kommune gennemføre en advokatundersøgelse.
Jeg har forstået, at byrådet på sit møde den 7. marts i år traf endelig beslutning om at iværksætte denne undersøgelse.
For det tredje har Tilsynsrådet for Frederiksborg Amt en række sager med Farum Kommune.
Det drejer sig bl.a. om deponering af beløb i forbindelse med opførelse af bygninger.
Herudover har Tilsynsrådet bedt Farum Kommune om at blive orienteret om kommunens advokatundersøgelse indtil videre mindst hver fjortende dag.
Tilsynet har meddelt kommunen, hvilke forhold Tilsynsrådet lægger vægt på i kommunens advokatundersøgelse.
Jeg kan så i øvrigt oplyse, at oplysninger, som fremkommer i forbindelse med den politimæssige efterforskning, som Statsadvokaten foretager, i relevant omfang kan videregives til Tilsynsrådet, og jeg kan endvidere nævne, at der vil ske en styrkelse af ressourcerne i Tilsynsrådets sekretariat. For det fjerde blev Farum som bekendt sat under administration af Indenrigs- og Sundhedsministeriet den 19. februar 2002.
Det indebærer, at der skal udarbejdes en genopretningsplan for kommunen, så ministeriet har et grundlag for at dispensere fra den kassekreditregel, som kommunen ikke har kunnet overholde.
Farum Kommunes økonomiske situation vurderes i øjeblikket af Indenrigs- og Sundhedsministeriet.
Ministeriet har den 7. marts i år haft et møde med Farum Kommune om kommunens økonomi, og jeg har forstået, at der er aftalt et nyt møde til den 19. marts.
Jeg vil godt understrege, at der ikke skal herske den mindste tvivl om, at regeringen ser meget alvorligt på de beskyldninger, der er rettet mod kommunen og mod borgmester Peter Brixtofte.
Det er fremgået af de tilkendegivelser, som både indenrigs- og sundhedsministeren og jeg selv er kommet med her i Folketinget.
Der skal heller ikke herske den mindste tvivl om, at regeringen ønsker denne sag belyst fuldt ud.
Sagen skal undersøges til bunds.
Det er for tidligt at sige, hvilke love og regler der i denne sag måtte være blevet overtrådt, men det udelukker selvfølgelig ikke, at vi allerede nu begynder at overveje, om der er behov for at ændre regler og procedurer, det være sig i forhold til Indenrigsministeriets og tilsynrådenes tilsyn med kommunerne og i forhold til en kommunalbestyrelses beføjelser og ansvar.
Aage Frandsen (SF), 2002-03-12:
For SF er det, når det drejer sig om kommunerne, for det første helt afgørende, at kommunerne fungerer på en sådan måde, at det er til gavn for borgerne, og at borgerne får den behandling og den betjening, som de har ret til i henhold til lovene, og for det andet at vi har et kommunalt selvstyre, der giver kommunerne mulighed for at selvforvalte inden for de rammer, som lovgivningen giver dem mulighed for.
Det er vores opfattelse, at det også er det princip, som følges i alle landets kommuner med nogle enkelte eller i hvert fald en enkelt undtagelse. Vi kan selvfølgelig være uenige i nogle af de afgørelser, man træffer i en kommune, men det er naturligt, fordi vi jo politisk deler os efter anskuelser, og derfor kan man selvfølgelig ikke altid være enig, men det er et spørgsmål, hvordan man så administrerer den uenighed.
Og når vi derfor skal drage en lære, skal vi jo ikke slutte, at vi skal modvirke det, der foregår i Farum Kommune, ved at sige, at sådan må man ikke gøre andre steder, for det er unikt, men alligevel er vi nødt til at drage lære af det. Efter vores opfattelse kan man sige, at der er en række ting, som må give anledning til overvejelser: For det første har vi set en kommune, der bruger liberalistiske principper for fuld skrue; for det andet er der tale om en sammenblanding mellem privat- og virksomhedsøkonomi; for det tredje har man anvendt nogle metoder, som åbenbart er så tvivlsomme, at det kan ske, at det falder ind under straffeloven; for det fjerde er der tale om et nærmest enevældigt borgmesterstyre; for det femte er der tale om et flertal, der tilsyneladende har fundet sig i stort set alt; for det sjette har vi nogle tilsynsmyndigheder, som måske ikke har kunnet gribe ind og i hvert fald ikke har gjort det - hvis skyld det er, er svært at sige - og for det syvende er der åbenbart i kommunerne, i hvert fald i Farum Kommune et embedsværk, der tilsyneladende ikke helt tilstrækkeligt er opmærksom på de præciseringer, der er sket de senere år i forhold til, hvad der gælder for statens og dermed i det hele taget for de offentlige tjenestemænd.
Derfor er der en række spørgsmål, som vi på baggrund af skandalen i Farum må tage op til overvejelse.
Ikke at vi slutter, at nu skal vi behandle alle kommuner, som om de kunne gøre som i Farum - det tror vi ikke - men vi er alligevel nødt til at drage lære af det, og det er derfor, vi har rejst forespørgslen.
Besvarelse
Line Barfod (EL), 2002-03-12:
»Problemet er, at man ikke i alle kommuner har gjort som i Farum«, sagde f.eks. den nuværende finansminister til Information den 18. august 1999.
Og så sent som den 22. januar i år kunne man i Jyllands-Posten læse: »Indenrigsministeren roser blandt andre Farum og Græsted-Gilleleje kommuner for at være med til at sprænge rammerne for, hvad en kommune kan og ikke kan.«
Man må sige, at Farum Kommune i den grad har sprængt rammerne, i så høj grad, at indenrigsministeren mindre end en måned efter sin udtalelse fandt det nødvendigt at sætte kommunen under administration.
Det, vi har set i Farum, er ikke bare udtryk for en enkelt persons magtmisbrug, nej, det er de konsekvenser, det kan få, når en kommune, et amt eller en nation udsættes for et liberalistisk flertals eksperimenter, hvor ønsket om at udlicitere og privatisere, sådan at private virksomheder kan tjene penge på flere områder, er det overordnede hensyn, også i det tilfælde, hvor det pålægger det offentlige ekstra udgifter, og hvor et flertal træffer beslutninger uden offentlig debat, uden dialog med mindretal, kritiske borgere, fagforeninger og andre organisationer, og endda uden at tilsynsmyndighederne kan få ordentlig indsigt i forholdene.
Derfor er vi naturligvis meget interesserede i at høre, hvilke konsekvenser regeringen vil drage af udviklingen i Farum, både i forhold til udlicitering, privatisering, tvangsaktivering og hele demokratispørgsmålet, hele spørgsmålet om, hvordan et flertal nægter at lytte og gå i dialog, hele spørgsmålet om, hvordan det er umuligt at få en ordentlig indsigt i forholdene.
Niels Helveg Petersen (RV), 2002-03-12:
Nu tror jeg ikke, at vi kan komme nærmere med hensyn til at konstatere, hvor uenige vi er.
Når jeg taler om universalitet, er det ikke et filosofisk-religiøst begreb; jeg taler om, at det gælder i alle lande.
Det er det, der ligger i udtrykket universalitet i menneskerettighedserklæringen.
Disse bestræbelser gælder for alle lande, magthavere kan ikke undskylde sig med specifikke forhold i deres eget land, og det opfatter jeg som et fremskridt i menneskehedens besværlige stavren frem imod at skabe et samfund, der giver større sikkerhed og tryghed for dets individer.
Søren Krarup (DF), 2002-03-12:
Jeg vil nødig forstyrre integrationsministerens smukke slutning på debatten, men jeg vil lige gøre opmærksom på, at lighed for loven mildest talt var noget, der fandtes før 1776. Lighed for loven er ganske enkelt et retsstatsprincip, som var gældende i 1000 år før menneskerettighederne, så det er fuldstændig misvisende at kalde det for en menneskerettighed.
Bertel Haarder (V), 2002-03-12:
Nej, jeg vil blot udtrykke min glæde over, at der i hvert fald er nogle menneskerettigheder, som hr. Søren Krarup er tilhænger af, for det vigtigste punkt i hele kataloget over menneskerettigheder er menneskets ret til lighed for loven, ret til at leve i en retsstat.
Det er faktisk det, der sågar står i EU's traktat i § 6.
Så velkommen i klubben blandt dem, som lægger vægt på menneskerettigheder.
Var det ikke en smuk slutning på debatten?