runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2004-01-27:
Tak for svaret, som jo var en bekræftelse på, at i det aktuelle tilfælde havde forældrene ingen valgmulighed.
De var nødt til at følge kommunens beslutninger, og det er så det, som jeg forstår at socialministeren vil gå ind i. Jeg vil så godt spørge: Hvis nu det viser sig i den undersøgelse, der kommer til påske, at der er betydelig færre voksne rundt om børnene i puljeordningerne end i den kommunale dagpleje, vil ministeren så på den baggrund gribe ind?
Ellers kommer det til at virke som bare endnu en udsættelsesmanøvre, hvor det der motto »vent og se med V og C« sådan bliver mejslet ind.
Så tankegangen er vel, at hvis det viser sig, at der er langt færre voksne, så vil ministeren også bruge sin magt i forbindelse med undersøgelsen til at gribe ind.
Er det rigtigt forstået?
Pernille Falcon (EL), 2004-01-27:
Jeg kan forstå ministeren derhen, at hun ikke finder, at der skal være nogen øvre grænse for, hvor mange børn der skal være pr. voksen.
I realiteternes verden er det jo sådan i dag i nogle af puljeordningerne, at der simpelt hen fysisk set ikke er arme og ben nok til at tage hånd om børnene, der er ikke tid nok.
Der er ikke tid og arme nok til at nå at skifte og made og støtte og trøste.
Jeg synes nok også, det fremgik af udsendelsen fra Morsø, at der ikke rigtig var tid og overskud til at tage hånd om børnene på en måde, som man opfatter som en moderne børneopdragelse.
Hvad var det, hun sagde derovrefra: Nå, I slår ikke i København?
Villy Søvndal (SF), 2004-01-27:
Socialministeren nævnte i sit svar, at forældrene jo selv kunne gå ind og gøre deres indflydelse gældende.
Kan man det?
Hvis en kommunalbestyrelse, som f.eks. i det tv-indslag, der var i november, beslutter at lukke nogle børnehaver og til gengæld etablere puljeordninger, hvilke valgmuligheder har forældre i vedkommende kommune så?
Henriette Kjær (KF), 2004-01-27:
Nu vil jeg ikke udstille puljepasserne fra Morsø Kommune, og som jeg også sagde i svaret her, så er det mit indtryk, også efter at have læst en artikel i bladet Journalisten, at der vist er blevet vinklet meget på den historie. Mit generelle indtryk er, at puljeordninger fungerer godt.
Jeg synes, det er lidt løsrevet, at der nogle steder simpelt hen ikke er arme og ben nok og ikke personale nok til at skifte børnene.
Den slags underretninger har jeg ikke fået, og det er ikke mit generelle indtryk.
Mit indtryk er simpelt hen ikke det samme som fru Pernille Falcons indtryk, at der ikke er tid nok til børnene.
Tværtimod har jeg på baggrund af udsendelsen om Morsø Kommune fået en masse breve
fra folk, der har oprettet puljeordninger, som er glade for dem og nu selvfølgelig går er bange for, at vi skal afskaffe det som begreb, fordi der har været en negativ historie.
Så vil jeg også sige til fru Pernille Falcon, at det altså er kommunen, der skal stå inde for, at puljeordningerne er forsvarlige for de børn, der kommer der.
Og det er jo ikke forsvarligt, hvis der er 20 børn til en voksen, og man ikke kan skifte børnene, når de har behov for det.
Så det giver sig selv.
Nej, det er ikke rigtigt forstået.
Jeg synes, jeg har sagt det meget klart mange gange, at jeg ikke sparker noget til hjørne, men jeg henviser til en undersøgelse, vi er ved at lave, som vil kaste mere lys over det her område.
Men jeg har sagt helt klart nej til, at jeg ønsker et loft på det her område, fordi jeg ikke mener, at det vil løse nogen problemer, fordi jeg ikke mener, at puljeordningerne generelt fungerer dårligt.
Jeg tror, man desværre altid kan finde brodne kar, også i de kommunale pasningstilbud.
Men det er mit indtryk, at puljeordningerne løser nogle problemer for folk, der bor i udkantområder eller har et specielt sigte med at ville oprette noget sammen, så jeg ønsker ikke en øvre grænse på det her område, men jeg ønsker forældreindflydelse, og jeg ønsker et ordentligt tilsyn med det, der så foregår.
Nej, for kommunen har et ansvar for, at det foregår forsvarligt, det, der bliver tilrettelagt i en puljeordning, og derfor tror jeg ikke, at man noget sted vil kunne se en kommune, der siger ja til at give et økonomisk tilskud til en puljeordning, hvor der er 20 børn til 1 voksen.
Så jeg synes, det giver sig selv, at børnene skal passes under forsvarlige forhold.
Der skal føres et effektivt tilsyn, et pædagogisk tilsyn, et økonomisk tilsyn og et bygningsmæssigt tilsyn, som altså gør, at der er hånd i hanke med det, der foregår.
Lotte Bundsgaard (S), 2004-01-27:
Men jeg forstår ikke helt, hvorfor ministeren mener, at fleksibiliteten forsvinder, fordi vi siger, at der maksimalt må være fem børn til hver voksen.
Kan ministeren ikke uddybe, hvorfor fleksibiliteten skulle forsvinde af det?
Så kan jeg heller ikke rigtig forstå, at ministeren siger, at det er kommunerne, der skal stå inde for kvaliteten, og at der derfor ingen grund er til et loft, altså at man siger, at en voksen ikke må passe flere end fem børn i en puljeordning.
Kommunerne skal også stå inde for kvaliteten i de kommunale dagplejer.
Hvorfor tager ministeren så ikke initiativ til at fjerne normeringen på det område også?
Det ville vi Socialdemokrater være meget imod
vi mener faktisk, at der er grænser for, hvor mange børn en voksen kan passe, uanset hvor dygtig man er.
Men hvorfor vil ministeren så ikke også afskaffe normeringen i den kommunale dagpleje?
Pernille Falcon (EL), 2004-01-27:
Jeg kan forstå ministeren derhen, at ministeren ikke har nogen øvre grænse for børnetallet, og at det alene er op til kommunalbestyrelsens vurdering.
Det vil sige, at de kommunalbestyrelser, der spekulerer i nedlæggelse af ellers velfungerende dagplejeordninger og daginstitutioner, også skal slippe af sted med det.
Er det sådan, det skal forstås?
Henriette Kjær (KF), 2004-01-27:
I de fleste kommuner accepterer man, når forældrene vælger noget andet.
Det er også mit indtryk, at der har været problemer med det i Morsø Kommune.
Jeg vil meget gerne medgive, at man kan sige, at forældreindflydelsen ikke er optimal, når vi taler puljeordninger.
Det er jeg indstillet på at vi gør noget ved, og at vi eventuelt stiller krav om, at der skal nedsættes forældrebestyrelser.
Når man ikke har gjort det tidligere, er det jo netop, fordi det var meningen med de her ordninger, at forældrene skulle være meget aktive i forbindelse med etableringen af dem.
Så synes jeg jo selvfølgelig, det er misbrug af en god ordning, hvis man nedlægger nogle dagplejepladser og i stedet
for opretter en puljeordning.
Men jeg er meget indstillet på at sikre en større forældreindflydelse.
Morten Homann (SF), 2004-01-28:
Jeg tror, at hvis man tæller op, er der i det her lovforslag seks ændringer alene til aktieavancebeskatningen.
Nogle gør det givetvis mere enkelt, andre gør det mere kompliceret, men hvis man sammenholder det med de utallige ændringer - jeg tror, at der alene i aktieavancebeskatningen har været 50 ændringer eller noget i den stil i den her regerings levetid - vil hr. Freddy Dam så ikke give mig ret i, at det ikke bliver nemmere at overskue, hvordan man skal beskattes af afkastet af sine aktier?
Det vil jeg godt have hr. Freddy Dam til at svare på.
For det andet vil jeg spørge, om det ikke er ved at være på tide at få lavet en forenkling af aktieavancebeskatningsloven, som ikke bare er yderligere småtilretninger, som det her er udtryk for, men er en gennemgribende reform af aktieavancebeskatningerne.
Jacob Buksti (S), 2004-01-28:
Det synes jeg var et overordentlig interessant svar, som jeg da vil sørge for at få skrevet ud og opbevare på mit natbord,
så jeg aldrig skal glemme det.
Tænke sig engang, vi har en ordfører fra et regeringsparti, der står her og siger, at der ikke sådan generelt set er noget principielt forkert i, at man opnår fradrag for udgifter, man aldrig har haft.
Jeg har altid forstået det sådan, at fradrag i forhold til skattelovgivning var fradrag, man havde for udgifter, som man havde i forbindelse med at erhverve sin indkomst.
Det er det ene.
Det andet er: Hvorfor tror Venstres ordfører, at skatteministeren fandt foranledning til at bremse den ulovlige praksis med et cirkulære, hvorefter han nu vil genindføre den med en lov?
Hvad er årsagen til, at skatteministeren bremsede det, når han nu alligevel vil gøre det lovligt?
Freddy Dam (V), 2004-01-28:
Jeg ville være en skælm, hvis jeg herfra ville påstå, at det under alle omstændigheder er nemt at overskue en lov som aktieavancebeskatningsloven.
Det tror jeg også at hr. Morten Homann vil give mig ret i.
Hvis reglen på et bestemt område er, at man får en dispensation, bare man ulejliger sig med at ansøge, kan vi i og for sig lige så godt lave reglen om, så vi sparer befolkningen og i øvrigt administrationen for at skulle tage stilling til ansøgninger om dispensationer, der under alle omstændigheder bliver givet.
Der er i det hele taget tale om at optimere den bestående lovgivning, så den alt andet lige skulle blive nemmere at administrere og også nemmere for befolkningen at forstå.
Jeg tror så ikke umiddelbart, for at svare på det sidste, at det er muligt at lave en sådan indgribende revision af aktieavancebeskatningsloven.
Det er i hvert fald ikke noget, som jeg forstår umiddelbart er på tapetet.
Morten Homann (SF), 2004-01-28:
Jeg ved ikke, om hr. Freddy Dam mener, at det bliver nemmere at overskue lovgivningen for borgerne, hvis man ændrer den 50 gange på 2 år.
Jeg tror i hvert fald, at hr. Freddy Dam vil stå relativt alene med det synspunkt. Så vil jeg spørge, nu vi snakker om aktieavancebeskatningsloven, om det ikke er rigtigt, at der faktisk ligger et grundigt forarbejde og sådan set et relativt færdigt forslag til en reform af aktieavancebeskatningen.
Er det ikke rigtigt, at en reform af aktieavancebeskatningen konstant har stået i regeringens lovprogram siden regeringens tiltræden frem til denne folketingssamling, hvor det lige pludselig er blevet taget af tapetet?
Så en gennemgribende reform af aktieavancebeskatningen
står lidt måbende tilbage og spørger: Hvor i alverden er den reform af en lov, som alle kan se er fuldstændig uholdbar og fuldstændig uigennemskuelig, og som nu i yderligere seks tilfælde bliver rettet yderligere til, blevet af; en reform, som ligger forberedt?
Freddy Dam (V), 2004-01-28:
Jeg er ikke bekendt med, at der ligger en fiks og færdig plan
for gennemførelse af en ny aktieavancebeskatningslov
Det vil jeg overlade hr. Morten Homann at spørge eksempelvis skatteministeren om. Jeg synes for så vidt, at det er tilfredsstillende, at der uafladelig udfoldes bestræbelser på at gennemgå lovgivningen for at finde steder, hvor man kan forenkle tingene og gøre det nemmere for borgerne.
Jeg tænker f.eks. på, at det nu ikke længere er umuligt at foretage en spaltning; det er ikke en forudsætning for en aktieombytning, at der ikke efterfølgende foretages en spaltning.
Jeg vil derfor foreslå, at vi tager også den debat i udvalget.
Lovforslaget er jo omfattende, der er forenklinger på ti forskellige punkter, og der er såmænd nok at tale om.
Jamen det ved jeg ikke.
Jeg har godt lagt mærke til, at der sådan kolporteres en sådan lidt populær udlægning af tingene.
Jeg kunne jo henvise hr. Jacob Buksti til andre fradrag/afskrivninger, som man jo har, og som formodentlig også hr. Buksti vil synes man har med fuld ret, uanset at man dybest set ikke har nogen omkostninger.
Jeg kunne i den forbindelse henvise eksempelvis til afskrivninger på erhvervsejendomme.
De indebærer jo heller ikke umiddelbart nogen udgift; men sådan er der jo så meget.
Mikkel Dencker (DF), 2004-01-28:
Som hr. Freddy Dam allerede var inde på lige før, er det foreliggende lovforslag endnu et i rækken af skatteministerens forsøg på at forenkle den danske skattelovgivning.
Dette er et initiativ, som er et langt og sejt træk, og det er et initiativ, som Dansk Folkeparti bakker op om.
Med dette forslag lægges der op til, at der bliver ryddet op i antallet af ejendomsbeskatningslove.
Det foreslås, at både ejerlejlighedsbeskatningsloven og frigørelsesafgiftsloven afskaffes, og at beskatningen efter dem overflyttes til andre love.
De to love, som jeg netop nævnte, har overlevet sig selv, og Dansk Folkeparti er helt enig med ministeren i, at der ikke er nogen grund til at opretholde dem længere.
Lovforslaget lægger derudover op til en længere række af forenklinger af vidt forskellig karakter, heriblandt berøres virksomhedsovertagelse mellem ægtefæller, ligesom der foreslås forenklinger af tinglysningsafgiften og afgiften på børsnoterede aktier ved tilbagesalg til den udstedende virksomhed og en lang række andre forbedringer.
Alt i alt er der tale om et lovforslag, som indeholder en række både fornuftige og rationelle ændringer, men som man også med andre ord kan kalde for en gang blandede bolsjer.
Som hr. Stavad også var inde på, er der tale om et ganske kompliceret lovforslag, og vi ser derfor frem til at få en ganske grundig og måske også langstrakt udvalgsbehandling.
Men som udgangspunkt vil jeg sige, at Dansk Folkeparti bakker op om lovforslaget, og at vi derfor støtter det.
Ole Stavad (S), 2004-01-28:
Jeg hørte indledningen i hr. Mikkel Denckers ordførertale sådan, at Dansk Folkeparti støttede forslaget og var glade for forslaget.
Senere i ordførertalen kom det så til udtryk, at Dansk Folkeparti er enige med os andre i, at det her er meget stort, det er meget svært at forstå.
Det er ikke til at gennemskue, uden at vi skal have en meget grundig udvalgsbehandling.
Freddy Dam (V), 2004-01-28:
Jeg tror ikke, at jeg på stående fod kan komme det nærmere, end at vi i Venstre har den opfattelse, at hvis borgerne med rette eller urette har haft anledning til at gå ud fra, at de havde ret til et fradrag og har anskaffet ejendom på den baggrund, så finder vi ikke umiddelbart, at det er rimeligt, at vi præciserer lovgivningen med den virkning, at folk faktisk ikke får den ret, som de har forestillet sig.
Men jeg synes naturligvis, at det er et interessant spørgsmål, og jeg foreslår, at det er noget, som vi drøfter nærmere i udvalget.
Mikkel Dencker (DF), 2004-01-28:
Nu er det jo sådan, at man aldrig skal stemme for noget, som man ikke kender konsekvenserne af, det er jeg helt enig med hr. Stavad i.
Derfor skal konsekvenserne af det her lovforslag selvfølgelig belyses grundigt, før alle tager endelig stilling.
Grunden til, at jeg var så positiv over for lovforslaget i min indledning, er jo netop, at det er en del af skatteministerens forsøg på at forenkle lovgivningen.
Det er intentioner, som jeg da ikke regner med, der er nogen, der har noget imod, og som vi i hvert fald i Dansk Folkeparti er ganske begejstrede for. Men jeg vil give hr. Stavad ret i, at det er et kompliceret lovforslag, og jeg tror også, det vil tage nogen tid at komme igennem udvalgsbehandlingen.
Alting skal jo naturligvis vendes.
Der er vel ingen herinde, der stemmer for noget i blinde.
Freddy Dam (V), 2004-01-28:
Jeg vil gerne slå fast med syvtommerssøm, at jeg ikke kan skydes i skoene at have sagt, at Venstre til enhver tid principielt og generelt går ind for, at man skal have fradrag, hvor man ikke har haft nogen udgifter.
Men også hr. Jacob Buksti ved jo, at det her i virkeligheden er en langt mere kompliceret og nuanceret debat end den, der lægges op til her.
Jeg ved, at hr. Jacob Buksti også er bekendt med, at man i vidt omfang i erhvervslivet faktisk har afskrivninger og faktisk har fradrag for udgifter, som man ikke umiddelbart konkret har afholdt.
Det er klart, at det accepterer man, og det skal man, men jeg skal ikke afvise, at man selvfølgelig kan forestille sig tilfælde, hvor det forekommer uberettiget.
Ole Stavad (S), 2004-01-28:
For det første har hr. Freddy Dam ikke ret i, at der har udviklet sig en praksis gennem en halv snes år.
Loven blev rigtigt og lovligt administreret frem til 1999, hvor der af meget mærkelige grunde kom en parentes ind i en ligningsvejledning, som efterhånden udviklede sig.
Efter at jeg tog fat i skatteministeren, udsendte han faktisk et cirkulære, hvor han i cirkulæreform indførte den praksis, som ikke har nogen hjemmel.
Tværtimod står det direkte i loven, at det ikke kan lade sig gøre.
Det centrale spørgsmål er praksis eller ikkepraksis, lovhjemlet eller ikkelovhjemlet, hvad er Venstres begrundelse for at indrømme et fradrag, som gør, at man slipper for at betale skat, selv om der ikke er omkostninger forbundet med fradraget?
Hvorfor får man en skatterabat, uden at der er
nogen begrundelse for den?
Erik Mortensen (S), 2004-01-28:
Jeg er overbevist om, at ministeren kender det lille skrift, der er udgivet af Danmarks Fiskeriforening.
Et af hovedpunkterne i deres katalog er netop likviditeten, hvor man efterlyser en mulighed for låneomlægning for at gøre fiskernes hverdag lidt mere håndterlig rent økonomisk. Men spørgsmålet er sådan set mere direkte afledt af det svar, ministeren giver til Nordjyske Stiftstidende, hvor der åbenbart fremføres nogle argumenter.
Men det siger jo ikke noget om, hvad det egentlig er, der ikke kan lade sige gøre, og det er det, jeg gerne vil have klarhed over i dag.
Ole Stavad (S), 2004-01-28:
Jeg vil godt spørge hr. Freddy Dam om noget, som jeg ikke hørte at hr. Freddy Dam kom ind på, nemlig en lovfæstelse af en ulovhjemlet praksis i forhold til indeksering, hvis det er sådan, at man har egen ejendom, som er inde under beskatning fra før 1993, som betyder, at man i en række situationer vil kunne få et fradrag for omkostninger, man ikke har haft.
Jeg vil godt spørge hr. Freddy Dam
: Hvad er begrundelsen for, at Venstre medtager sådan et forslag?
Det har aldrig været tilsigtet.
Der skete en fejl i Skatteministeriet, som man kan undre sig over.
Hvorfor ændrer man loven, så man giver fradrag for omkostninger, der ikke er afholdt?
Er det bevidst? Er det tilsigtet?
Er der nogen begrundelse?
Line Barfod (EL), 2004-01-28:
Hvis vi prøver at kigge lidt fremad med hensyn til krigen mod terror, mener statsministeren så stadig, det er krig, man skal bruge som middel, når man ønsker en verden med frihed og demokrati?
Når vi har set, hvad der er sket i både Irak og Tjetjenien, hvor Rusland nærmest har fået frie hænder, og hvad der ellers foregår rundtomkring i verden, og vi samtidig ser på vurderingerne af terrortruslen, mener statsministeren så fortsat, at det er krig, der skal bruges som det vigtigste middel mod terror, eller skulle vi prøve at opprioritere andre måder at bekæmpe terror på?
Mikkel Dencker (DF), 2004-01-28:
Det sidste kan jeg jo svare bekræftende på, og det kan gøres ganske kort og klart: Ja, der skal ikke skabes nogen muligheder for noget, som ikke er tilsigtet.
Det er min opfattelse, at det indeholder flere forenklinger end det modsatte.
Derfor går vi meget positivt ind i udvalgsbehandlingen og har en meget positiv indstilling til lovforslaget som udgangspunkt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-28:
Terror kan ikke forebygges eller bekæmpes alene med militære midler.
Alt dette ser vi som elementer, der kan være med til at skabe en mere stabil og robust økonomisk og social udvikling i regionen, og som også kan være med til at forebygge terrorisme.
Kampen mod terrorisme skal altså ikke kun ske med militære midler, politisk skal man se bredere på spørgsmålet.
Jeg kan kun konkludere, at hvis vi havde fulgt hr. Villy Søvndals råd, ville Saddam Hussein stadig være ved magten i Irak, undertrykkelsen af befolkningen ville fortsat finde sted, massehenrettelser ville fortsat finde sted, og torturkamrene ville fortsat være i funktion.
Alt det, som den irakiske befolkning var plaget af under Saddam Hussein, ville stadig finde sted, hvis vi havde fulgt hr. Villy Søvndals råd.
Men det gjorde vi ikke, fordi vi mener, at de demokratiske lande har en forpligtelse til at stå sammen om at beskytte de værdier, vi tror på, og fordi en militærdiktator som Saddam Hussein ikke bare gang på gang kan sætte sig ud over, hvad FN's Sikkerhedsråd beslutter, uden at det får konsekvenser.
Derfor besluttede vi at deltage i den internationale koalition til befrielse af den irakiske befolkning.
Line Barfod (EL), 2004-01-28:
Lige før blev jeg lidt glad.
Jeg tænkte, at det kunne være, at statsministeren indirekte prøvede at sige, at statsministeren havde erkendt, at det at bruge krig som middel mod terror nok ikke var gået så godt, at det ikke var det, man skulle bruge fremover, og at man ikke fra dansk side ville gå med i en ny krig som den i Irak. Men nu kan jeg forstå, at statsministeren stadig mener, at det massemord, der fandt sted i 1988, skulle være en god begrundelse for at gribe ind nu.
Men dengang gjorde man ikke noget, og der er stadig masser af konflikter rundtomkring i verden og mange mennesker, der lever med diktatur og undertrykkelse og drab, uden at statsministeren griber ind.
Hvad er egentlig den danske regerings holdning
, når det nu er opdaget, at der ikke er de masseødelæggelsesvåben, der blev brugt som begrundelse for at gå i krig?
Vil man tænke lidt mere over det, inden man går i krig et andet sted?
Eller mener statsministeren fortsat, at man kan bruge krig, når man vil bekæmpe terror og masseødelæggelsesvåben, der som regel ikke findes?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-28:
Krig er absolut noget, man kun kan eller må eller bør bruge i alleryderste nødsfald, hvor alt andet ikke virker.
Men jeg er nødt til sige, at en gang imellem er man altså desværre nødt til at bruge militære midler for at bekæmpe tyranner.
Det var også derfor, det internationale samfund greb ind på Balkan og bl.a. fik fjernet en tyran som Milosevic, der nu er sat for den internationale domstol i Haag.
En gang imellem er man nødt til at gøre det - desværre. Men regeringens holdning er uændret.
Vi gik med i den internationale koalition, fordi Saddam Hussein i årevis nægtede at samarbejde med FN's Sikkerhedsråd.
Han fik en sidste chance, han tog ikke imod den, og så mente vi, at det måtte have konsekvenser.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Freddy Dam (V), 2004-01-28:
Nu går jeg ud fra, at spørgsmålet drejer sig om den pristalsregulering af anskaffelsessummerne, som der har etableret sig en ulovhjemlet praksis for i løbet en halv snes år.
Hvis jeg har ret i den antagelse, så har vi i Venstre i den forbindelse den opfattelse, at når det nu er således, at der faktisk med rette eller urette blev etableret en ulovhjemlet praksis - der vel har været gældende i omkring en halv snes år - er der en række borgere, der har indrettet sig på, at verden ser sådan ud.
Derfor har vi fundet det rimeligt at støtte indførelsen af denne lovændring.
Erik Mortensen (S), 2004-01-28:
»Vil ministeren oplyse, hvilke initiativer regeringen påtænker for også på længere sigt at lette fiskernes anstrengte likviditet?«
Skriftlig begrundelse
Danske fiskere står i en meget vanskelig situation, hvor alt for mange alene overlever ved træk på kassekreditten.
Det er selvsagt en uholdbar situation, og Fiskeribankens seneste udspil med mulighed for nye »afdragslån« er et udmærket udspil, men lige så indlysende er det, at det ikke afhjælper den enkelte fiskers langfristede gæld. Set i lyset af de herskende forhold omkring begrænsning i fangstmulighederne, faldende priser m.m., må der søges alternative løsninger, hvor mulighed for låneomlægning kunne være én.
Men det er jo stadig en forventning og nogle formodninger og forhåbninger.
Situationen er rent faktisk den, at i dag lever en meget, meget stor del af fiskerne af kassekreditten, og uanset om situationen for 2004 tegner bedre end for 2003, ser det bestemt ikke bedre ud rent likviditetsmæssigt.
Jeg fik ikke rigtig nogen begrundelse for, hvorfor det ikke kan lade sig gøre.
Selvfølgelig kræver det i givet fald
en lovændring for at få Fiskeribanken på banen, og det kræver også en EU-godkendelse.
Men når jeg ser på den lange, lange liste af EU-arrangementer som generel landbrugsstøtte, speciel støtte til svineeksporten, tidligere skibsværftstøtte, flystøtte m.m., hvad er det så, der forhindrer, at vi kan gøre det, hvis viljen er til stede?