runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eva Kjer Hansen (V), 2004-12-17:
Jeg har noteret mig synspunkterne fra Dansk Folkeparti i pressen og kan sige, at jeg ikke har kendskab til et egentligt forslag, som skulle være oversendt til socialministeren.
Men det er vel ikke meget anderledes, end andre partier agerer.
Mig bekendt plejer hr. Villy Søvndal heller ikke at oversende alle sine forslag og luftede synspunkter til socialministeren.
Jesper Langballe (DF), 2004-12-17:
I korte bemærkninger fristes man somme tider til at udtale sig lige lovlig kategorisk, og jeg vil godt tage et forbehold over for udtrykket misligholdt, for i det ligger der jo noget bevidst, og det er fuldstændig klart, at det var der ikke tale om.
Der var tale om, at integrationsministeren, da vi kom og meddelte, at de sprogprøver ikke levede op til den skriftlige aftale, ikke havde været klar over det, og der kom så en forhandling i gang.
Der har altså ikke været tale om nogen bevidst misligholdelse, og lad mig understrege, at på alle andre punkter har den skriftlige aftale, vi traf i maj 2002, holdt vand, men ikke på dette, og desværre førte forhandlingerne jo ikke til, at vi kunne få sprogkravet op på et rimeligt niveau.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-12-17:
Det orker jeg simpelt hen ikke at bruge tid på at svare på.
Jesper Langballe (DF), 2004-12-17:
Jeg kan sige, at det for mit vedkommende bliver ved den ene korte bemærkning til hr. Lars Kramer Mikkelsen.
Jeg vil ikke drømme om at tage en diskussion op med en ordfører, der holder en tale på så underlødigt et niveau.
Hr. Lars Kramer Mikkelsens faktuelle viden vedrørende indfødsret er lig nul, og hans synspunkter bliver derefter.
Jeg må spørge: Har hr. Lars Kramer Mikkelsen overhovedet været ude at overvære nogen af de sprogprøver?
Ved hr. Lars Kramer Mikkelsen, hvor rystende lavt sprogniveauet er – vi ser helt bort fra dispensationer – at folk går igennem sprogprøverne og får indfødsret uden overhovedet at kunne udtrykke sig på forståeligt dansk?
Men det, der bringer mig herop, er noget andet, nemlig at jeg vil spørge hr. Lars Kramer Mikkelsen, hvornår man kan forvente et beslutningsforslag fra Socialdemokratiet om, at Dansk Folkepartis medlemmer eller visse af dem ikke må gå på Folketingets talerstol.
Jeg vil da anbefale, hvis svaret bliver sådan, som der er lagt op til, at hr. Lars Kramer Mikkelsen måske selv gik igennem en af de prøver om danske samfundsforhold og demokratiske spilleregler.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-12-17:
Det er jo altid et udtryk for en taktisk overvejelse, om man synes, man skal give Dansk Folkeparti lov til at komme på talerstolen flere gange og, jeg vil næsten sige, sende flammer ud fra talerstolen, sådan som det er tilfældet, når de to fætre går på talerstolen.
Jeg er nødsaget til at sige, at udtryk som tæskehold og terror om mennesker, der søger dansk indfødsret – tæskehold og terror – kriminaliserer hver eneste udlænding i det her land, hvert eneste menneske, der søger om at blive en del af det danske samfund ved at blive dansk statsborger.
Jeg synes, det er uanstændigt, det vil jeg godt sige.
Jeg synes, man bør tænke sig om, inden man går på Folketingets talerstol og bruger udtryk af den kaliber mod mennesker, som har fået varig opholdstilladelse i Danmark, som har boet her i 10, 15, 20 år, som søger dansk statsborgerskab og ønsker at comitte sig til det danske samfund.
Jeg synes, det er uanstændigt.
Det er mennesker, der søger om dansk statsborgerskab, som for langt de flestes vedkommende taler lige så godt dansk, som hr. Søren Krarup og jeg gør.
Det er mennesker, som ønsker statsborgerskab, fordi de ønsker, om jeg så må sige, endelig at være en endegyldig del af det danske samfund, og det synes Socialdemokraterne at de skal have lov til.
Statsborgerskab skal ikke opnås som en ligegyldig gestus fra samfundet til mennesker, der har boet her i et antal år, men der skal stilles krav.
Der skal stilles krav i respekt for de mennesker, som søger dansk statsborgerskab, og de krav er fra Socialdemokratiets side bl.a. også, at de skal kunne tale det danske sprog, og at de skal have en viden om det danske samfund.
De mennesker, som hr. Søren Krarup taler om, der ikke kan det danske sprog, er for langt de flestes vedkommende alle sammen nogle, som opnår dansk statsborgerskab på dispensation, fordi de på grund af sygdom eller af andre årsager ikke kan lære at tale det danske sprog.
De mennesker, der får indfødsret i Danmark, har både rettigheder og pligter, og det skal de også have.
Socialdemokraterne mener, der skal stilles krav til de mennesker – også om det danske sprog.
Vi går nu ind og forhandler en ny aftale.
Efter at den aftale mellem Dansk Folkeparti, V og K er brudt sammen, går Socialdemokraterne og forhåbentlig De Radikale og flere andre partier i det her Folketing ind og forhandler en ny aftale, en ny indfødsretsaftale med regeringen, der vil bygge på ret og pligt, men også her spiller ordet anstændighed for os en central rolle.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-12-17:
Det Konservative Folkeparti går naturligvis ikke ind for, at man skal indskrive i nogen som helst lov, at man må diskriminere.
Spørgsmålet er altså formuleret på en måde, der minder om metoden, når man spørger manden, om han stadig banker sin kone.
Det er altså vanskeligt at give
noget som helst svar, som ikke kan misbruges på den ene eller den anden måde.
Med hensyn til at religiøsificere debatten – det er et svært ord – vil jeg nævne i hvert fald én ting, der er væsentlig for mig og for Det Konservative Folkeparti, og det er, at hverken Koranen eller Bibelen står over den danske grundlov.
Og det kan jeg ikke acceptere.
Så må man kalde det, hvad man vil.
For mig står grundloven øverst, over de andre bøger.
Line Barfod (EL), 2004-12-17:
Vil De Konservative være med til at indføre regler og praksis, der betyder, at det er tilladt at diskriminere?
Mit andet spørgsmål er: Jeg ved, at fru Else Theill Sørensen er optaget af den omsiggribende pornoficering af det offentlige rum.
Jeg synes, at det, vi oplever – og også oplever i folketingsdebatten – er, at man bruger det til at fremme religionskamp.
Vi oplever – hvis ordet fandtes – en religiøsificering af det offentlige rum.
Der vil jeg gerne høre, hvad Det Konservative Folkeparti mener om, at vi får en sådan religiøsificering af det offentlige rum, og om man vil være med til at bekæmpe det, uanset hvilken religion det kommer fra.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-12-17:
Jeg har ikke lyst til at svare på det direkte spørgsmål, fordi det drejer sig om en fortolkning fra fru Line Barfods side af, hvad Dansk Folkeparti mener.
Det føler jeg mig ikke kaldet til på nogen måde at kommentere.
Jeg har nu ret grundigt, synes jeg, kommenteret regeringspartiernes samarbejde med Dansk Folkeparti omkring indfødsret.
Og jeg vil sige, at jeg tror, at vi alle i al almindelighed er enige om, at regeringen har et godt samarbejde med Dansk Folkeparti.
Vi har sammen nået store resultater, som også vi er glade for.
Man skal altid passe på, hvilket ordvalg man bruger her.
Men jeg vil så sige, at skildringen af det sprogkrav, som integrationsministeren og vi ville gå med til, som 4.- og 5.-klasse-niveau, i bedste fald er misvisende.
Han har et sprogniveau, som er under folkeskoleniveau, for han er slet ikke begyndt i folkeskolen.
Hvis han nu skulle undervises i samfundsfag eller noget andet, så vil jeg gerne sige helt stålsikkert, at det ikke er på grund af hans sproglige formåen, at han ikke kan blive ret god til samfundsfag endnu.
Det er simpelt hen, fordi hans udvikling, hans modenhed osv. ikke giver ham den forudsætning, men det er bestemt ikke hverken hans ordforråd eller hans formuleringsevne.
Jesper Langballe (DF), 2004-12-17:
Men jeg må så sige, at når fru Else Theill Sørensen siger, at vi stiller meget høje sprogkrav, så er der ikke nogen mening i det.
Da man opdagede, at aftalen rent faktisk var misligholdt, og at den prøve ikke svarede til det, vi havde aftalt, så fik vi tilbudt en ganske udmærket prøve i dansk kultur, samfundsforhold og historie, men man ville ikke lade sprogkravene gå højere end til 5.klasse-niveau, hvilket betød, at de fremmede, som skulle have dansk indfødsret, skulle undervises i dansk kultur på arabisk eller et andet sprog, de medbragte hjemmefra.
Det er jo fuldstændig absurd, og vi sagde: Det må svare til 9., i hvert fald til 8. klasse.
Men 4.og 5.-klasse-niveau var alt, hvad integrationsministeren, Venstre og De Konservative ville strække sig til.
Det er absurd.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-12-17:
Jeg er da glad for at få lov til at præcisere, at jeg sandelig også mener, at det har noget at gøre med hele udlændingepolitikken, hvordan vi tildeler indfødsret, fordi man derved får stemmeret.
Men jeg har bare sagt, at denne enøjede fokusering på et meget højt sprogkrav jo ikke forhindrer de der fundamentalistiske kræfter i at sidde for åben skærm og udstede forbandelser over det danske samfund på flydende, formfuldendt dansk; det forhindrer vi altså ikke ved, at de ikke får indfødsret.
Og det er jo dem og deres virke, vi i virkeligheden skulle kaste vores kræfter ind imod.
Jeg er helt enig med hr. Jesper Langballe, med Dansk Folkeparti; Det Konservative Folkeparti har altid lagt stor vægt på netop spørgsmålet om indfødsret.
Det skal ikke kastes i grams.
Der skal stilles strenge krav.
Med hensyn til 9. klasse er der altså også mange almindelige danske børn, der går ud af 9. klasse uden at have det karaktergennemsnit, som Dansk Folkeparti vil kræve, for at man får dansk indfødsret.
Mange af dem eller rettere sagt langt de fleste, sandsynligvis dem alle, bliver gode danske samfundsborgere med stemmeret og det hele.
Jesper Langballe (DF), 2004-12-17:
Når fru Else Theill Sørensen siger, at de enorme problemer, som udlændingepolitikken har skabt, og som vi står over for nu, ikke har noget med indfødsretsspørgsmålet at gøre, så vil jeg sige: Jo, det har.
Indfødsretsspørgsmålet er hele nøglen, for det at få indfødsret er at blive folketingsvælger, og det vil sige fremover at kunne bestemme Danmarks fremtidige skæbne.
Hvis den forfærdelige udvikling med hensyn til at kaste indfødsret i grams havde fået lov til at fortsætte, så kunne man forestille sig, at regeringsskiftet i 2001 havde været en umulighed for tid og evighed.
Så vil jeg sige, at det jo ikke passer, at vi bare var glade og tilfredse ved den aftale, vi indgik i maj 2002, men at vi så opdagede, at der alligevel kom for mange ind.
Nej, vi opdagede, at aftalen var misligholdt, og integrationsministeren indrømmede det.
Den prøve, vi havde ønsket i sprog, dansk kultur, samfundsforhold og historie, var ikke blevet til noget.
Når fru Else Theill Sørensen siger, at vi har sprogkrav, som almindelige mennesker ikke kan leve op til, vil jeg sige, at det er almindelige mennesker, det er børn i 9. klasse – 9. klasse, som alle danske børn går igennem.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-12-17:
Portene til det danske hus stod i mange år meget åbne.
Det er et billede, hr. Søren Krarup ofte har brugt.
Men jeg vil så sige, at det danske hus har mange rum.
Der er det rum, man først kommer ind i ad den åbne port, som engang stod meget åben, som vi i fællesskab har lukket meget i – alt for meget, synes nogle.
Det er det rum, der giver mennesker mulighed for at leve i Danmark, for at tjene deres brød her, for at nyde godt af det velfærdssamfund vi har.
Det er det, der måske giver anledning til det, som hr. Søren Krarup kalder en folkevandring.
I hvert fald er det et mægtigt pres.
Så er der det næste rum.
Det er der, hvor man har permanent opholdstilladelse, og så kan man ikke sådan bare lige smides ud – dog kan man blive det, hvis man begår grov kriminalitet.
Så er der det sidste rum, det rum, hvor man så har fået indfødsret.
Min pointe er, at alle de mange mennesker, der er kommet ind ad den første dør, dengang portene stod vidt åbne, altså også skal have en ordentlig mulighed for, hvis de ellers kvalificerer sig til det, at komme igennem de næste.
Det er faktisk det, vi taler om her.
Søren Krarup (DF), 2004-12-17:
Det er jo bl.a. det, der er ved at splitte Vesteuropa ad, Holland, Frankrig, Tyskland – overalt, også i Danmark.
Der gælder det altså om, at vi får beskyttet os selv, sådan at vi kan fastholde vores egen tradition, vores egen lovgivning.
Man kan da godt sige, at spørgsmålet om dansk måske ikke er det afgørende.
På den anden side finder vi, at det er ganske afgørende, at skal man tildele indfødsret, så skal det søreme være til folk, der virkelig taler et ordentligt dansk.
Men det er muligt, at vi skal finde andre måder at begrænse den tildeling af indfødsret på, for sikkert er det jo, at folk, der har fået indfødsret, ikke kan udvises.
Dermed kan vi sidde med uløselige problemer – jeg tænker på de to fætre på Nørrebro, der myrdede en italiensk turist.
De havde gudskelov ikke fået dansk indfødsret.
De havde søgt om det, men de var kriminelle, og derfor havde de ikke fået det.
Tænk, hvis de havde fået det, så havde de været umulige at udvise.
Det er et forhold, hvor vi virkelig må til at være realistiske, og danskkundskaber i den strenghedsgrad, vi kræver det, er en del af realiteten.
Line Barfod (EL), 2004-12-17:
Jeg vil gerne først rose fru Else Theill Sørensen for at gå på talerstolen og give udtryk for De Konservatives udlændingepolitik, ikke fordi jeg er enig i den konservative udlændingepolitik, men jeg synes, det er rart, at der en gang imellem bliver sagt fra over for Dansk Folkeparti.
Jeg troede sådan set, at vi var nået så langt siden anden verdenskrig, og også siden apartheid brød sammen i Sydafrika, at der var udbredt politisk enighed om, at vi ikke ønsker, at det skal være tilladt at diskriminere.
Derfor vil jeg gerne høre, hvordan fru Else Theill Sørensen har det med at skulle arbejde tæt sammen med et parti, der taler åbent for, at vi skal tillade diskrimination.
Søren Krarup (DF), 2004-12-17:
Jeg føler ikke nogen trang til eller noget behov for at polemisere mod fru Else Theill Sørensen, for det er fuldstændig rigtigt, at sammen med regeringen har vi foretaget ganske fortræffelige handlinger og ændret den skrækkelige indvandringspolitik, som den forrige regering lagde op til, og som har kørt siden 1983 – den politik, som jeg kalder en national katastrofe.
Det er fuldstændig rigtigt, og derfor er det kun så meget mere skuffende, at på ét punkt har man ikke villet fastholde den linje, vi lagde, nemlig at der skal stilles virkelig væsentlige krav til dem, der skal have dansk indfødsret.
Et strengere sprogkrav ville betyde, at en lang række af dem, der nu får indfødsret, ikke ville få det, og de er heller ikke berettiget til det, når de ikke opfylder sådanne sproglige krav, at de kan leve op til den stemmeret, de får i forbindelse med statsborgerskabet, om man så må sige.
Så vil jeg lige sige med hensyn til det sidste, der blev sagt om, at det kun er 38 personer, der er årsag til vores nej, at det altså ikke er rigtigt.
Vores nej kommer af, at vi som helhed siger nej til den indfødsretsaftale, der er blevet indgået, og vi siger selvfølgelig nej til alle dem, som ikke har danskkundskaber på det niveau, vi forlanger.
Bertel Haarder (V), 2004-12-17:
Jeg kan i et og alt henholde mig til, hvad Indfødsretsudvalgets formand, fru Else Theill Sørensen, har sagt, og vil blot føje en ting til: Hr. Jesper Langballe kom til at sige, at regeringen havde misligholdt en aftale, og det tror jeg var en fortalelse, for vi har hidtil været enige om, at det, der skete, var, at vi indgik en aftale, som regeringen overholdt, men hvor Dansk Folkeparti ærligt og redeligt erkendte, at den havde nogle elementer om danskkravene, som man ikke havde været bevidste om.
Dem blev man bevidste om ved at overvære en danskprøve.
Jeg accepterede, at vi så kunne drøfte det igen, og vi blev enige om en stramning, der stadig står fast, og da det ikke var nok, tilbød jeg oven i købet en ekstra stramning, men den blev ikke til noget, fordi man ikke var klar til at indgå en aftale.
Sådan er det.
Regeringen har ikke misligholdt noget som helst.
Det ville jeg bare lige få sagt her, før julefreden sænker sig.
Aage Frandsen (SF), 2004-12-17:
Vi behandler i øjeblikket lovforslag nr. L 58, forslag til lov om indfødsret.
Den har vi et antal love af om året, og det, der er indeholdt i lovene, er, at der er borgere, som modtager dansk indfødsret efter nogle bestemte kriterier, som Folketinget mere eller mindre tydeligt har vedtaget, og det er ud fra de kriterier, ministeren så fremsætter lovforslagene.
SF støtter dette lovforslag, og det er det lovforslag, vi behandler.
Selvfølgelig er der en enorm frihed på den her talerstol til at tale om alt andet, men det er imponerende, at der er nogle, der, hver gang man skal tale indfødsret, skal rulle en hel masse andre ting op, ikke fordi de har betydning for lovforslaget som sådan, ikke fordi de har betydning for indholdet som sådan, ikke fordi de får konsekvens for det, som bliver afstemningsresultatet til sidst, men fordi man fra nogles side har et ønske om simpelt hen at sætte en dagsorden hver eneste gang, sådan at man har mulighed for at sige det samme gang på gang.
Det er en ret, man har.
Jeg synes en gang imellem, det kunne være interessant, hvis hr. Krarup f.eks. studerede, hvad marxisme var for noget og ikke var for noget, inden han stemplede en hel masse ting som marxisme.
Det er såmænd bare en almindelig servicemeddelelse.
Jeg er altid lydhør over for, at hr. Krarup kan fortælle mig noget om, hvad kristendom er.
Noget af det svarer til min egen opfattelse, noget, jeg selv har lært, noget af det svarer ikke til min opfattelse, men jeg hører da på det.
Jeg ved ikke, om hr. Krarup engang ved lejlighed vil høre på, hvad marxisme er, og hvad marxisme ikke er, og hvilke ting der ligger i marxismen.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-12-17:
At de danske regler siger, at for at få dansk indfødsret skal man give afkald på sit tidligere statsborgerskab, og det vil sige, at det kan være afgørende for bedømmelsen, om vedkommende er statsborger i et land, hvis myndigheder ikke længere fungerer, således at vedkommende faktisk kan blive løst fra sit statsborgerskab.
Derfor har nationaliteten betydning for bedømmelsen af, om manglende opfyldelse af løsning fra det hidtidige statsborgerskab kan være gældende.
Søren Krarup (DF), 2004-12-17:
Alle oplysninger er jo oplysende.
Jeg kan spørge fru Elisabeth Arnold: Når der står, hvilken nationalitet man har, hvad skal der så være i vejen for, at der også står, hvilken religion man har?
Jesper Langballe (DF), 2004-12-17:
Den bliver meget kort, for alt, hvad fru Elisabeth Arnold sagde, var stort set selvfølgeligheder, som vi alle sammen kan være enige om.
Naturligvis kan der ikke stilles krav til religion eller til – hvad var det for noget? – race eller ...
jamen det er da noget, der siger sig selv.
Det var en fejlagtig oplysning, at Dansk Folkeparti over for integrationsministeren skulle have udtrykt ønske om, at der blev stillet et religiøst krav.
Nej, det, vi har sagt, er, at når man nu på ansøgningsskemaet får alle mulige oplysninger om den pågældende, så kunne det være en fornuftig oplysning, at der også stod det religiøse tilhørsforhold, ikke som noget, der skulle laves regler om, sådan at med bestemte religiøse tilhørsforhold kunne man ikke få indfødsret, men som en oplysning, der indgik i en større mosaik af oplysninger.
Bare lige for at rette den faktuelle fejl.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-12-17:
Det var nu med nogen betænkelighed, jeg meldte mig som ordfører til denne her debat, for jeg syntes faktisk, det var så udmærket at have en meget lang og meget grundig og ophedet debat mellem Dansk Folkepartis repræsentanter i Indfødsretsudvalget og Indfødsretsudvalgets formand, den konservative fru Else Theill Sørensen.
Jeg syntes, det var rart at se, at der går nogle skillelinjer også mellem regeringspartierne og Dansk Folkeparti, det har vi alle sammen godt af at få visualiseret.
Blot lige for at sige, at Det Radikale Venstre stemmer for det her lovforslag.
Ganske kort vil jeg blot sige: Man kan stille krav til folk om, at de har boet i Danmark et bestemt antal år.
Man kan stille krav til folk om, at de behersker sproget på et vist niveau.
Man kan stille krav til, at de har haft en god opførsel, altså at de ikke har begået kriminalitet.
På alle disse områder er der stillet krav til alle de ansøgere, som i dag får dansk indfødsret.
De opfylder alle sammen de krav, der er stillet.
Man kan flytte på de her krav, man kan gøre opholdskravet længere, man kan forlange økonomien mere solid, inden de kan få dansk indfødsret, men man kan ikke stille krav til folks religion, man kan ikke stille krav til deres race, og man kan ikke stille krav til deres politiske tilhørsforhold.
Jeg vil godt minde tilhørerne om, at integrationsministeren for halvandet års tid siden blev spurgt af Dansk Folkeparti, om han ville overveje at indføre et religiøst krav til ansøgere af dansk indfødsret, og det sagde ministeren gudskelov højt og tydeligt nej til, for det kan man ikke gøre.
Ingen krav til religion, ingen krav til race, ingen krav til politisk tilhørsforhold, men gerne krav til ophold, til økonomi, til sprogbeherskelse og til varigheden af opholdet.
Søren Krarup (DF), 2004-12-17:
Det er utrolig karakteristisk for fru Line Barfod, at hun taler om en religiøs debat.
Må jeg sige, at jeg opfatter fru Line Barfod som dybt religiøs.
Hun er som alle socialister og marxister dybt religiøs, hun tror på ligheden, hun tror på det klasseløse samfund.
I denne overtro på et bestemt system på en ideologisk lighed er det, at man mere eller mindre ensretter samfundene.
Det er den historiske virkelighed om kommunismens skæbne, og det er altså også det, der ligger i Enhedslistens tale om lighed.
Det vil sige, at hun ikke forstår et eneste ord af det, jeg siger.
Det er nemlig ikke nogen religiøs debat, jeg kommer med.
Jeg sondrer mellem det religiøse og det sekulære.
Kristendommens udgangspunkt er: Giv kejseren, hvad kejserens er, og Gud, hvad Guds er.
Den sondring kender fru Line Barfod ikke, og derfor ender hun i det religiøse i al sin ideologiske dyrkelse af lighed.
Det er også dermed en ophævelse af det, der er et dansk samfunds grundlov, nemlig at intet er over og intet ved siden af grundloven, for vi er ikke i en hellig religiøs sammenhæng.
Vi er af kristendommen sat i en sekulær verdslig dansk sammenhæng.
Line Barfod (EL), 2004-12-17:
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg ikke vil gå ind i en religiøs debat.
Jeg mener, at dette er et politisk Folketing og ikke et sted, hvor vi diskuterer religion og forskellige forhold til Vorherre eller andet.
Det mener jeg overhovedet ikke hører hjemme i en politisk debat i Folketinget.
Med hensyn til spørgsmålet, hvorvidt lighed og forbud mod diskrimination er et venstrefløjssynspunkt, ville jeg da gerne have, at venstrefløjen kunne tage æren for det.
Men faktisk mener jeg, at det er en del af de borgerlige frihedsrettigheder, noget af det, man har kæmpet for i flere hundrede år, og et bredt politisk spektrum har ønsket som et helt grundlæggende vilkår i et retssamfund, at der var lighed for loven.
Det vil jeg gerne fastholde.
Det er for mig utrolig afgørende i et demokrati, at der er lighed for loven, og at man ikke kan blive forskelsbehandlet.
Så ønsker jeg ikke at gå videre ind i en religiøs debat om noget som helst, for det mener jeg ikke hører hjemme fra Folketingets talerstol.
Den kan man tage i kirker eller andre steder.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-12-17:
Der skal indgå oplysninger, som har relevans for tildeling af indfødsret og ikke andre oplysninger.
Det må være det, der er det rimelige, og man skal ikke begynde at tage forhold ind i bedømmelsen, som er tildeling af indfødsret ganske uvedkommende.