Søren Krarup (DF), 2003-11-13:
Hvad er det danske forsvars opgave?
For en måned siden var jeg med en delegation af danske folketingsmedlemmer på besøg i USA.
Til ingens overraskelse lagde denne amerikaner vægten på det tilskud, Danmark kunne give i international sammenhæng, og det danske forsvar burde derfor efter hans mening udformes sådan, at det kunne sættes ind på de steder og med henblik på de opgaver, som en international NATO-styrke kunne blive stillet over for.
Amerikaneren var yderst hensynsfuld i sin udlægning og stillede ingen krav.
Men jeg kunne ikke lade være med at tænke og også sige højt, at for Danmark selv er opgaven alligevel anderledes eller har i hvert fald en dimension, som en amerikaner eller i det hele taget en udlænding kan have svært ved at indstille sig på.
Forholdet er jo nemlig, at det danske forsvar altid har haft forsvaret af Danmarks frihed og eksistens som sin egentlige opgave.
Dette kan betyde, at vi må deltage i internationale opgaver, ikke mindst i nutiden.
Grundlæggende gælder det, at Danmarks frihed og eksistens er formålet med det danske forsvar.
Det betyder videre, at der er en vekselvirkning imellem folket og forsvaret forstået på den måde, at det er for folkets skyld, vi har et forsvar, hvorfor forsvaret også er med til at understrege folkets virkelighed og forkynde den for folket.
En klog mand sagde for 90 år siden, at et folk forsvarer sig, fordi det er en nation, og det er en nation, fordi det forsvarer sig.
Forsvaret er en helt afgørende og nødvendig del af folkets identitet, og det folk, der har opgivet at forsvare sig selv, hører meget hurtigt op med at være et folk. Forsvarsviljen er en uundværlig del af viljen til at bestå.
Forsvaret er derfor en uundværlig del af den nationale eksistens.
Dette perspektiv kan efter min mening ikke understreges kraftigt nok, når vi taler dansk forsvar.
Men når det er sagt, så må vi naturligvis også undersøge de faktiske forhold omkring os.
Hvad er truslen imod Danmark i dag?
Der er dem, der siger, at vi er helt uden fjender i den nærmeste omkreds, og efter Sovjetunionens fald er det jo rigtigt.
På den anden side skal man ikke være naiv.
Også efter afslutningen af Første Verdenskrig vidste Danmark sig uden fjender og indrettede sin forsvarspolitik derefter, men som bekendt ændredes situationen drastisk i løbet af 1930'erne, og også på grund af lovgivningen i 1920'erne oplevede vi en 9. april 1940. Der er intet, der er sikkert og evigt i denne verden, og det danske forsvar skal derfor altid indrettes sådan, at det er i stand til at forsvare det danske territorium.
I mellemtiden er der jo imidlertid dukket en anden trussel op, som i al korthed kan kaldes for terrorisme, og som er sammenhængende med islams fundamentalistiske drøm om at erobre verden og tvinge alle ind under sin magt samt i samme bevægelse ødelægge den vestlige verden, der som bekendt bygger på en kristendom, der er grundlæggende forskellig fra islam.
Efter den 11. september 2001 kan ingen være i tvivl om terrorismens alvor.
Det er virkelig den vestlige verden som helhed, der er terroristernes mål, og altså i første omgang USA som den vestlige verdens førende stat.
Kampen imod terrorisme er også vores kamp.
I den forbindelse giver det god mening at deltage i internationale operationer og have opstillet styrker, der er i stand til det, ligesom det efter vores mening også var rigtigt og nødvendigt at støtte USA i krigen i Irak.
Den vestlige verden er virkelig i krig, og vi skal prise os lykkelige for, at der findes et vestligt land, der er både stærkt og beslutsomt nok til at slå igen.
Begrebet totalforsvar er i denne sammenhæng en nødvendighed, og hjemmeværnet er i totalforsvarets sammenhæng i grunden mere nødvendigt end nogen sinde, også fordi vi ikke skal lukke øjnene for, at vi efter de to seneste årtier kan risikere at have krigen inden for vores egne grænser.
Med henblik på at kunne deltage i den internationale kamp mod terrorisme og med henblik på at kunne forsvare os selv i vores eget land imod terroristiske anslag skal efter mit skøn det danske forsvar indrettes i et nyt forsvarsforlig, og dette gør som sagt hjemmeværnet uundværligt.
Ikke blot for forsvarsviljens, men også for den indre sikkerheds skyld skal vi skønne på de 60.000 mænd og kvinder, der melder sig til at forsvare deres hjemstavn.
Hjemmeværn og værnepligt kan ikke undværes i en ny forsvarsordning, hvor professionelle soldater nok bliver nødvendige i forbindelse med kampklare styrker til internationale opgaver, men hvor det danske forsvar aldrig må få karakter af en lejehær med dertil hørende afstand til det folk og den nation, der er forsvarets opgave og formål.