runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Klaus Hækkerup (S), 2004-11-10:
Jeg har meget, meget svært ved at se, at det her giver medarbejderne den størst mulige grad af tryghed.
Hvad hvis der bliver tale om, at de får anvist et arbejde hos en ny arbejdsgiver, som medfører en meget, meget lang rejsetid for dem?
Er det så noget, de uden videre skal acceptere?
Er regeringens holdning, at hvis de ikke vil finde sig i det, må de bare sige op?
Eller hvad hvis vi er i en anden situation, nemlig den, at den nye arbejdsgiver ansætter de pågældende til et arbejde, som godt nok er til samme løn og ansættelsesvilkår i øvrigt, men hvor arbejdets indhold er af en ganske anden karakter end det, de havde, og i virkeligheden, kan man sige, er en degradering af de pågældende?
Er regeringens holdning så også bare, at hvis de pågældende ansatte ikke vil finde sig i det, så må de sige op?
Eller vil regeringen på en eller anden måde komme med andre tilbud til dem?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-10:
Tryghed for medarbejderne er en afgørende ting for regeringen, også når det gælder flytning af opgaver og ændringer af strukturer i forbindelse med kommunalreformen.
Vi vil derfor præcisere i lovgivningen, at den myndighed, der overtager en opgave, også overtager de ansatte, der er knyttet til opgaven.
De ansatte risikerer altså ikke at falde ned mellem to stole.
Tjenestemænd vil blive ansat hos den nye arbejdsgiver på vilkår svarende til de hidtidige vilkår, mens overenskomstansatte vil blive omfattet af virksomhedsoverdragelseslovens regler.
Det skaber klare linjer og giver medarbejderne den størst mulige grad af tryghed.
Klaus Hækkerup (S), 2004-11-10:
I den aftale om strukturreformen, der er indgået mellem regeringen og et af de store oppositionspartier, står der om personalet, at der er enighed om, at der skal skabes så trygge rammer for personalet ved omlægningen som muligt.
Det følger statsministeren op ved i sin åbningstale i år at udtale: »Reformen påvirker mange tusinde medarbejdere.
Til alle jer vil jeg gerne understrege og gentage: Alle medarbejdere følger med opgaverne over i den nye struktur.
Vi har brug for jeres kompetencer og motivationer til at løse de mange vigtige opgaver.
Regeringen lægger afgørende vægt på tryghed for de ansatte.«
Spørgsmålet er så med den aftale, som regeringen har indgået, om statsministerens udtalelser bare var fedt flæsk og tomme valgløfter, eller om der er realiteter bag.
Er det, man giver tilsagn om, alene det, som er rimeligt og billigt, at man følger virksomhedsoverdragelsesloven og respekterer de indgåede overenskomster, eller ligger der i statsministerens udtalelser noget, der rækker ud over det, som følger af virksomhedsoverdragelsesloven, og som følger af de indgåede overenskomster?
Vil statsministeren redegøre for, hvad der ligger i den i åbningstalen udstedte tryghedsgaranti til de offentligt ansatte i forbindelse med strukturreformen, hvor statsministeren sagde, at »regeringen lægger afgørende vægt på tryghed for de ansatte«, og på hvilke områder rækker statsministerens garanti ud over den garanti, der følger af virksomhedsoverdragelsesloven og de indgåede kollektive overenskomster?«
Skriftlig begrundelse
Til alle jer vil jeg gerne understrege og gentage: Alle medarbejdere følger med opgaverne over i den nye struktur.
Vi har brug for jeres kompetencer og motivationer til at løse de mange vigtige opgaver.
Regeringen lægger afgørende vægt på tryghed for de ansatte«.
Betyder denne garanti f.eks., at de offentligt ansatte sikres mod en betydelig geografisk flytning af deres arbejdsplads, mod at lønnen sættes ned efter overenskomstperiodens udløb, og mod at de bliver fyret efter overenskomstperiodens udløb, samt at de er garanteret et job med et indhold svarende til deres nuværende arbejdsindhold, og dækker statsministerens tilsagn også, at der kan blive tale om kompensationer til de offentligt ansatte for ulemper i forbindelse med strukturreformen?
Kan den situation f.eks. opstå, at medarbejderen vil få tilbudt en ny stilling, der, selv om den er tilsvarende i opgavemæssigt indhold, ikke nødvendigvis korresponderer med medarbejderens personlige og familiemæssige behov – en situation, der kan betyde, at medarbejderen kan stå over for at vælge mellem et ringere arbejdsvilkår eller arbejdsløshed.
Det er ikke rimeligt over for de offentligt ansatte, at der gives en vag og uspecificeret garanti, der stiller flere spørgsmål, end den besvarer.
Statsministeren må derfor forklare, hvad han mener med brugen af ordet tryghed i denne forbindelse.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-10:
Jo, men altså, det forslag ville hr. Keld Albrechtsen jo være kommet med under alle omstændigheder.
Det har jo ikke noget at gøre med seancen her i eftermiddag.
Hvis hr. Keld Albrechtsen ikke synes, at jeg svarer detaljeret nok, så synes jeg egentligt, at hr. Keld Albrechtsen burde stille spørgsmålene til de fagministre, der decideret har med sagerne at gøre.
Hvis hr. Keld Albrechtsen vil have mere detaljerede svar fra fødevareministeren, fra justitsministeren, fra miljøministeren, så må hr. Keld Albrechtsen stille spørgsmålene direkte til de pågældende ministre.
Det, jeg kan svare på, er selvfølgelig de overordnede politiske prioriteringer.
Det er det, jeg er ansvarlig for.
Jeg vil også gerne sige til både hr. Torben Hansen og hr. Keld Albrechtsen, at der skal være plads i landet til produktion, men der skal også være plads til et ordentligt miljø.
Det er den balance, man hele tiden skal finde.
Her vil jeg godt understrege, at det forhold, at svineproduktionen måtte vokse i fremtiden, ikke i sig selv giver anledning til, at der så nødvendigvis kommer en øget miljøbelastning.
Det kan også være, at der er et tilsvarende fald i kvægproduktionen, eller der kan være en forbedret teknologi med mindre miljøbelastning pr. svin.
Jeg vil gerne slå fast, at det afgørende for regeringen er, at øget produktion sker på en sådan måde, at man tilgodeser miljøet, så vi kan fastholde de ambitiøse mål for miljø og dyrevelfærd.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-10:
Nu er det jo sådan, at miljøministeren hidtil har henvist til, at vi først vil få belyst effekten af den såkaldte vandmiljøplan III i 2009.
Men statsministerens besvarelse i dag kan jo tolkes derhen, at hvis det viser sig, at den her prognose for svineproduktionens vækst er korrekt, så vil der komme et nyt forslag, et nyt udspil til vandmiljøplan fra regeringen.
Er det forstået korrekt?
Nu håber jeg ikke, at man så sætter sig til at fifle med tallene.
Vi kan jo dårligt forestille os, at dansk landbrug har underdrevet tallene.
Men jeg vil godt spørge statsministeren, om jeg har forstået den melding korrekt, for så er det jo en meget interessant melding.
Så skal jeg bare sige, at jeg synes, statsministerens besvarelse, når det gælder selve dyrevelfærden, er utilfredsstillende, for jeg synes godt, at statsministeren kunne have ulejliget sig med at gå lidt ind i selve emnet.
Det giver anledning til bekymring hos os i oppositionen, og derfor vil vi altså tillade os at bære et forslag frem her i Folketingssalen om forbedring af dyrevelfærden, så vi i hvert fald sikrer, at Folketinget får et grundlag at tage stilling ud fra.
Torben Hansen (S), 2004-11-10:
Nu er der nok stor forskel på statsministerens og undertegnedes opfattelse af, hvad der er regeringens ambitiøse krav.
Men et helt konkret krav kunne jo være, som Det Konservative Folkeparti også har givet udtryk for på landsrådsmødet for 14 dage siden, og som oppositionen så har fremsat forslag om i går, at man skal have ganske almindelige miljøgodkendelser af danske landbrug.
Er regeringen med statsministeren i spidsen parat til at gå ind i individuelle miljøgodkendelser af danske landbrug for at sikre, at det bliver bæredygtigt også i de kommende år?
Per Stig Møller (KF), 2004-11-10:
Det håber jeg så sandelig at jeg kan sige at der ikke ligger, men jeg kan jo ikke garantere noget.
Vi har jo gjort det, at vi har strammet op inde i ministeriet med uddannelse af personalet til at varetage disse ting, med uanmeldte besøg i visumkontoret for at tjekke, at det finder sted på rimelig vis.
Det er jo der, Rigsrevisionen kommer ind i billedet, nemlig for at sikre den mest effektive forvaltning.
Den politimæssige side af sagen er jo, at når vi opfatter noget som fejl, bliver rigspolitiet orienteret, og så er det dem, der skal tage stilling til det.
For det er da fuldstændig rigtigt, som hr. Søren Krarup siger, at vi skal forhindre, at visum misbruges til at forsvinde i Europa eller til at gennemføre kriminalitet i Europa.
Det vil vi sandelig godt være fri for, og derfor har vi også strammet op i hele ministeriet omkring det her.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-10:
Jeg er sådan set enig med statsministeren i, at det er overordentlig sjældent, jeg er tilfreds med statsministerens besvarelser.
Men her har vi et spørgsmål, som nøje er tilrettelagt ud fra, at det her vil være muligt for statsministeren at give et tilfredsstillende svar, og det håber jeg selvfølgelig stærkt at vi får.
Det er derfor, jeg har stillet det, kan jeg forsikre statsministeren, for statsministeren skal også have en fair chance.
Disse velfærdsproblemer for de danske søer i staldene er jo kolossalt store, og jeg er sikker på, at det er noget, der ligger statsministeren meget på hjerte.
Vi har bare ikke hørt meget til statsministerens ministre i det spørgsmål, der synes ikke rigtig at være noget handling på vej fra ministrene, og derfor har jeg valgt at gå direkte til statsministeren.
Per Stig Møller (KF), 2004-11-10:
Det sidste spørgsmål om de tyske firmaer er jeg jo ikke i stand til at besvare.
Det er heller ikke det spørgsmål, som jeg er blevet kaldt herned om, så det kræver et særskilt spørgsmål, som jeg synes egner sig udmærket til skriftlig besvarelse, således at vi kan prøve at se på, hvad vi ved om den sag.
Så hvis hr. Peter Skaarup vil stille et skriftligt spørgsmål, så vil jeg meget gerne gå i dybden med det, men her synes jeg ærlig talt ikke, at jeg kan forventes at vide nok om den tyske debat og de tyske firmaer.
Ellers tror jeg faktisk, vi må sige, at ud over enkeltsagen er der intet, der tyder på, at der er medarbejdere, der er involveret i kriminalitet – intet!
Alt tyder på, at der er tale om et fejlskøn, og medmindre jeg har misforstået hr. Peter Skaarup, synes jeg ikke, vi skal stå her og antyde, at Udenrigsministeriets medarbejdere er kriminelle.
Den ansatte i Pakistan er bortvist, og der er på grund af den forkerte sagsbehandling foretaget forflyttelser i Udenrigsministeriet, ligesom der er blevet strammet op på Udenrigsministeriets procedurer, uddannelse og kontrol.
Jeg mener faktisk, at hr. Peter Skaarup taler om kriminalitet, mens jeg taler om administrative fejlskøn, og heri ligger vores uenighed om rigspolitiet og Rigsrevisionen.
Hvis min antagelse er rigtig, er det Rigsrevisionen, der skal se på, om forvaltningen er effektiv og god nok, og hvis hr. Skaarups antagelse er rigtig, er det selvfølgelig politiet.
Men det tyder vores stikprøver heldigvis ikke på, og jeg vil godt være fri for at få kriminaliseret ministeriets medarbejdere.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lene Espersen (KF), 2004-11-10:
Jeg vil sige til hr. Per Dalgaard, at jeg er meget enig med hr. Per Dalgaard i, at en ting er at se på normalt strafniveau og andre ting.
Det er ikke sikkert, det er nok i sig selv at tale til de her såkaldte røde bilister.
Et af midlerne er, som hr. Per Dalgaard peger på, at skærpe reglerne for konfiskation, og jeg vil ikke lægge skjul på, at i det lovforslag, som regeringen fremsætter senere, som også vedrører skærpelse af reglerne omkring spirituskørsel, lægger vi også op til ganske skærpede regler, for så vidt angår spørgsmålet om konfiskation, så det bliver nemmere for myndighederne at konfiskere bilerne, hvis man kører særlig uansvarligt.
Derudover synes jeg jo også, at det er en rigtig kurs, vi har lagt, i og med at vi har forlænget prøvetiden, hvori de, der lige har erhvervet kørekort, rent faktisk er på prøvetid.
Når klippekortordningen træder i kraft næste år, har vi også valgt at have særlig fokus på de unge uerfarne bilister, så de hurtigere skal op til ny teoriprøve og altså generhverve deres kørekort, hvis de kører uforsvarligt.
Så vi prøver jo på alle mulige forskellige områder at ramme denne gruppe.
Der er måske forskellige holdninger til, hvad der vil være nok for at få dem i tale, men jeg tror i hvert fald, at vi skal bruge flere forskellige instrumenter for at påvirke dem til simpelt hen at køre fornuftigt og forsvarligt, og her spiller forældrene jo også en meget væsentlig rolle.
Men til hr. Per Dalgaards spørgsmål må jeg sige, at regeringen altså har til hensigt at fremsætte et forslag, der vil skærpe reglerne, således at det bliver nemmere at konfiskere køretøjer for de personer, der kører uforsvarligt.
Per Dalgaard (DF), 2004-11-10:
Nu er det heldigvis ikke i alle tilfælde, at vild, hensynsløs kørsel ender som det tragiske tilfælde i Brønshøj.
Jeg mener, at ministeriet bør overveje og justitsministeren bør overveje, om ikke vild, hensynsløs kørsel kan medføre, at vi simpelt hen bliver nødt til at konfiskere bilen.
I det her tilfælde mener jeg, at risikoen for, at en vild, hensynsløs kørsel med en bil kan ende i det tragiske tilfælde, vi har set her for nylig, er meget, meget stor, og jeg tror desværre ikke på, at det hjælper at tale pædagogisk til den kategori af unge mennesker, der her er tale om.
Så der er for mig at se kun én mulig løsning på det problem, det er at konfiskere bilen.
Lene Espersen (KF), 2004-11-10:
For det første er det rigtigt, at Rigsadvokaten har lavet en ganske grundig gennemgang af, hvordan strafskærpelserne generelt er slået igennem i praksis.
Det, jeg synes er rigtigt omkring de her spørgsmål, er så at gå ind og se på de konkrete sager, der har at gøre med f.eks. særlig hasarderet kørsel.
Hvad har strafudmålingen været, og hvad er det for momenter, man har tillagt betydning?
Så jeg tror ikke, at det vil tage særlig lang tid, før man har et overblik over, hvordan det her så har virket i praksis.
Jeg er også enig med hr. Peter Skaarup i, og jeg synes, at det er værd at overveje, om det niveau, man lægger for den særlig hensynsløse kørsel, skal ligge så meget lavere end spirituskørsel.
Det, der har været en del af den offentlige debat indtil videre, har lidt været et spørgsmål om, om hensynsløs kørsel alene skulle straffes lige så hårdt som hensynsløs kørsel og spirituskørsel.
Der har jeg ikke syntes, det var rigtigt at sige, at hvis man begår to strafbare forhold, skal man have den samme straf, som hvis man begår ét.
Hvis det alene er hensynsløs kørsel, er det én ting.
Men i de tilfælde, hvor det er særlig hensynsløs kørsel, altså skærpede hensynsløse forhold, er jeg sådan set enig med hr. Peter Skaarup i, at man må prøve at se på, om ikke det som udgangspunkt skal ligge oppe på det samme niveau som hensynsløs kørsel og spirituskørsel.
Det er så de undersøgelser, der skal kunne give os det ordentlige overblik over, om det er den vej, vi skal gå.
Udgangspunktet er altså, at jeg egentlig mener, at vi skal bevæge os i den retning.
Peter Skaarup (DF), 2004-11-10:
Kan justitsministeren allerede nu sige noget om de sager, der måtte ligge?
Har man allerede nu lavet nogen undersøgelser af, hvor vi egentlig ligger i det her strafferegister?
Mit andet spørgsmål går på, om justitsministeren så føler, at strafniveauet egentlig bør være det samme.
Vores ærinde her er sådan set at have det samme strafniveau hvis muligt for spritbilister, der kører hasarderet med manddrab til følge, og for andre, der kører hasarderet med manddrab til følge.
Vi kan ikke se forskellen på de to situationer.
Så er det justitsministerens mål med det her, at man skal kunne ende med det samme strafniveau?
Lene Espersen (KF), 2004-11-10:
Jeg vil godt først sige til hr. Peter Skaarup, at det er korrekt, at selv om vi i bemærkningerne til strafskærpelserne i 2002 angav, at det jo er noget, der skulle være udgangspunktet, stod det også meget klart, at der var en lang række forhold, som kunne være en skærpende omstændighed.
Jeg mener, at Folketinget ligesom sendte et meget klart signal, da vi fordoblede maksiumsstraffen fra 4 til 8 års fængsel.
Så der er jo et vist spillerum, må man sige, for domstolene, når de sidder og vurderer de konkrete sager.
Jeg er også meget enig med hr. Peter Skaarup i, og jeg tror, at befolkningens holdning har ændret sig.
Den ændrede sig for nogle år siden, for så vidt angik spirituskørsel, det skulle man straffe hårdere.
Nu kan man også mærke, at den særlig hensynsløse kørsel, altså ikke, hvor man nødvendigvis er særlig alkoholpåvirket, men hvor man bare kører meget, meget, meget vanvittigt og hasarderet, er noget, der skal ses på med strenge øjne.
Og jeg vil sige til hr. Peter Skaarup, at det, jeg så også synes er den rigtige procedure, er, at anklagemyndigheden så lynhurtigt gennemgår de her sager.
Så mange sager drejer det sig jo ikke om, så jeg tror faktisk, at man inden for ganske kort tid kan få et godt grundlag for at se, hvordan den konkrete strafudmåling så har været, hvilke momenter har virket i den ene og den anden retning, og på det grundlag kan der så tages beslutning om, hvorvidt der er behov for lovændringer.
Peter Skaarup (DF), 2004-11-10:
Jeg synes kun, man kan være tilfreds med, at justitsministeren vil indhente en udtalelse i denne her sag.
Det er jo noget, der angår os alle, og man må tage så stor afstand som muligt fra de bilister, der kører så hasarderet og uforsvarligt, at det går ud over andre mennesker i trafikken.
Jeg har fået mange henvendelser, må jeg sige, om den sag, og jeg synes også, vi som politikere er nødt til så at melde klart ud og sige, at vi også må være opmærksomme på, at der er brug for en ændring i sådan nogle grove tilfælde som det her.
Det ser jo desværre ud, som om man ikke har brugt i hvert fald den meget skærpende omstændighed med 8 års fængsel, og derfor synes vi, det er vigtigt, at man gør det.
Men jeg vil godt spørge justitsministeren: Har justitsministeren nogen tidshorisont, hvorindenfor man ville kunne forvente en ændring i straffeloven, så vi får lagt et klart og demotiverende straffeniveau for andre, der kunne finde på at begå samme forbrydelse?
Lene Espersen (KF), 2004-11-10:
Jeg vil sige til hr. Peter Skaarup, at det er fuldstændig korrekt: Hasarderet kørsel og spirituskørsel er desværre hvert år årsag til forfærdelig mange dødsulykker i trafikken, og hver gang er de dødsfald lige tragiske og meningsløse.
Derfor vedtog Folketinget i 2002 med et bredt flertal, herunder Dansk Folkeparti, et forslag, som ændrede straffeloven, så strafmaksimum blev fordoblet.
Det fremgik også af bemærkningerne, at hensigten med ændringerne var at opnå en fordobling af de udmålte straffe.
For disse betydelige skærpelser har retspraksis været sådan, at der har været en vis forskel i udgangspunktet for strafudmåling, afhængigt af om der var tale om uagtsomt manddrab i forbindelse med spirituskørsel eller uagtsomt manddrab i forbindelse med særlig hensynsløs kørsel.
Her har udgangspunktet været, at spiritusbilister blev straffet hårdest.
Rigsadvokaten har så undersøgt nu, hvordan strafskærpelserne virkede i praksis, og det har vist, at de er slået igennem i praksis efter det, der blev angivet i bemærkningerne.
Jeg må dog sige, at jeg er enig med spørgeren i, at der kan være grund til at overveje, om det er rimeligt at opretholde de forskellige udgangspunkter for strafudmålingen ved uagtsomt manddrab forårsaget af spirituskørsel og særlig hensynsløs kørsel, som Folketinget vedtog i 2002.
Jeg synes navnlig, der er grund til at stille spørgsmål om det, fordi det generelt i befolkningen er den almindelige holdning, at hasarderet kørsel altså er noget, vi må se på med strenge øjne.
Derfor mener jeg også, at der kan være grund til at gå ind og se på de konkrete forhold, der har været på domstolenes strafudmåling i de enkelte sager, og jeg vil derfor bede anklagemyndigheden om nu at komme med en redegørelse over den foreliggende retspraksis, så vi kan se, hvornår man har benyttet de skærpende omstændigheder, som vi også angav i lovforslaget.
Det vil altså også sige, at jeg er åben over for en eventuel ændring af retstilstanden på området, men jeg synes, vi skal have et ordentligt beslutningsgrundlag, så vi kan se, hvordan den skærpede lovgivning rent faktisk har virket i de konkrete tilfælde.
Peter Skaarup (DF), 2004-11-10:
Vi har på det seneste set nogle meget alvorlige ulykker, hvor der har været tale om hasarderet kørsel med drab, kan man godt sige, til følge.
Her er vi i Dansk Folkeparti optaget af, at vi får set på strafferammerne, fordi det er kommet frem, at man f.eks. i forbindelse med den meget alvorlige situation, der var på Frederikssundsvej i Brønshøj for nylig, hvor flere mennesker blev dræbt, ville kunne komme ud for, at den pågældende kunne nøjes med 6-8 måneders fængselsstraf.
Det synes vi er alt for lidt i den pågældende situation, og derfor er vi interesserede i at høre, om ministeren vil være klar til at lave en stramning på det punkt i lovgivningen.
»Er ministeren enig i, at straffen for hasarderet kørsel med uagtsomt manddrab til følge bør sidestilles med straffen for spirituskørsel med uagtsomt manddrab til følge?«
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-11-10:
Det svar glæder jeg mig meget til.
Det bliver ret fornøjeligt.
Men jeg vil godt spørge: Har ministeren røde ører over det her?
Og har han ikke særlig røde ører, når Nordisk Ministerråd svarer, at der jo havde været inviteret nogle kvinder til forberedelsen?
For det kan jeg kun forstå sådan, at det er kvindernes skyld, at det her ikke er sket.
Er ministeren virkelig af den opfattelse, at det er kvindernes skyld?
Og for det tredje: Vil ministeren ikke godt bare være så helt ærlig og nede på jorden, at han siger: Det her var en fæl svipser, det skal aldrig ske igen?
Men jeg synes ikke, sagen er særlig opmuntrende, og jeg går hundrede procent ind for ligestilling også i det nordiske samarbejde, og det vil så fremgå af det svar, jeg har lovet at sende.
Nu siger ministeren, at de er alene udvalgt ud fra deres gastronomiske Michelinstjerner og deres kvalifikationer.
Hvilken vægt har Michelinstjernerne haft, og hvilken vægt har de gastronomiske kvalifikationer i øvrigt haft i den her udvælgelse?
Men jeg vil gerne gå dybere ind i spørgsmålet og så svare fru Anne Grete Holmsgaard skriftligt på den del af spørgsmålet.