runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lissa Mathiasen (S), 2003-04-10:
Der blev sagt, at hvis man er lejer, er man ligeglad og uansvarlig.
Hvis man mener, at fordi en lejer udnytter råderetten, skulle lejeren ikke ønske at udnytte den på en sådan måde, at det også ville være af interesse for kommende lejere, har man altså sagt, at lejere er langt mere uansvarlige.
I øvrigt er det, som om fru Inge-Lene Ebdrup har glemt, at hvis man udnytter råderetten som lejer, er det nogle af ens egne penge, man investerer i det, og det vil altså sige, at i første omgang løber man immervæk også selv en risiko.
Jeg vil godt tage dyb afstand fra, at man fra Venstres side mener, at man tilhører en anden gruppe mennesker, hvis man er lejer, og i øvrigt synes jeg, vi stadig savner at få forklaringen på, hvorfor en lejer ikke lige så vel skulle kunne indrette tilfredsstillende i kraft af sin råderet.
Hvad er begrundelsen?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2003-04-10:
Først til hr. Morten Homann: Jeg vil godt bekræfte, at der har været et udvalgsarbejde tidligere, der har set på råderetten.
Det, vi gerne vil sikre, og derfor afventer vi udvalgsarbejdet om modernisering og forenkling, er, at boligerne efter en omgang, hvor man har haft en råderet, stadig væk appellerer til den brede befolkning.
Så vil jeg også godt sige til hr. Morten Homann, at for mig at se er der ikke noget, der kolliderer, hvis man kigger på et salg i forhold til en råderet.
Så det er bestemt ikke derfor, at vi i øjeblikket venter på udvalgsarbejdet, tværtimod, vil jeg sige.
Vi mener, at begge dele kan være en fordel, og at vi skal se på begge dele.
Så spørger fru Lissa Mathiasen, hvilke grader af råderet
en lejer ikke vil kunne administrere.
Til det må jeg bare sige: Det handler ikke om mistillid til den enkelte lejer.
Det handler om, at når man som lejer har en lejekontrakt, har man det økonomiske ansvar, der hedder den månedlige leje, og man har en opsigelse med 3 måneders varsel.
Det er ikke det samme ansvar, som man har, hvis man er ejer.
Derfor er der for os at se en væsentlig forskel i, at man kan ændre sin bolig, så den måske ikke længere appellerer til den brede befolkning, men opfylder ganske specielle behov, som den enkelte lejer måtte have.
Vi mener, man bør kunne foretage en sådan ændring, hvis man efterfølgende også har det økonomiske ansvar for den, men sådan som jeg forstår det, er det bestemt ikke det, der ligger i forslaget. Tværtimod synes jeg, det er uansvarligt, at man bare giver los, uden at man samtidig giver et økonomisk ansvar.
Jeg kan desværre ikke nå at svare hr. Keld Albrechtsen, men jeg vender tilbage i næste omgang.
Carsten Bo Jensen (S), 2003-04-10:
Jeg vil gerne takke Venstres ordfører for svaret eller i hvert fald for det, der gjorde det ud for et svar.
Jeg hører fru Inge-Lene Ebdrup sige, at man gerne vil give lejerne større rådighed, men jeg hører også, at fru Inge-Lene Ebdrup altså fortsat mener, at man skal have denne meget stærke graduering, denne forskelsbehandling af ejere og lejere, som Venstre åbenbart i ideologiens hellige navn gør sig til talsmand for i dette spørgsmål, måske af hensyn til den bagvedliggende ideologiske tankegang.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-10:
Nogle, der har fulde rettigheder, og som kan opnå det, fordi de er så heldigt stillet, at de har nogle penge, og så nogle, som ikke har nogen penge, og som derfor skal have færre rettigheder.
Anderledes kan det jo ikke forstås, og det synes jeg altså er et ubehageligt signal.
Jeg kan heller ikke forstå, hvorfor man kommer med det signal.
Er det regeringens hensigt, at man ligesom vil tage beboernes råderet som gidsel i spørgsmålet om salg af almene boliger?
Skal det nu bruges som en slags redskab til at forsøge på at få accept ude blandt beboerne af det forslag om salg?
Er det derfor, man laver den sammenkædning, og derfor
man i realiteten ikke vil give de almindelige beboere og lejere de rettigheder, som sagtens kan gennemføres?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2003-04-10:
Jeg vil da gerne over for hr. Carsten Bo Jensen gentage det, som jeg efterhånden har sagt til hudløshed: vi kan ikke støtte det foreliggende forslag, fordi det giver den fuldstændig frie råderet, hvor det kun er byggelovgivningen og tyngdeloven, der er bestemmende for, hvad man kan tillade sig. Før vi eventuelt går om bord i den båd - og det tvivler
jeg meget på vi gør - vil vi gerne undersøge konsekvenserne af det for at være sikre på, at vi bevarer en almen boligmasse, som appellerer til den brede befolkning, så vi f.eks. ikke afskærer en familie fra at få en 5-værelsers lejlighed, fordi den tidligere lejer har forsøgt at indrette den med måske kun to rum. Det ville jo afskære den store familie fra at få en 5-værelsers, medmindre boligorganisationen poster penge i en ombygning for at føre den tilbage til det, den var tidligere.
Det mener vi er uansvarligt og uhensigtsmæssigt, derfor vil vi være sikre på, at en sådan situation ikke kan opstå med den friere råderet, og derfor kan vi ikke støtte det foreliggende forslag.
Jeg har just lært et nyt ord, som hedder »vil-døv«.
Jeg tror ikke, det kan siges klarere.
Det forbehold, jeg bare tager, er, at vi ikke er klar til at give fuldstændig frit løb, og efter at jeg har forstået, hvordan Socialdemokratiets ordfører ser på tingene, må jeg sige, at jeg egentlig også er glad for, at vi tager det forbehold.
For for mig at se er det nemlig en uansvarlig vej, Socialdemokratiet er på vej til at betræde.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-10:
Nu vil jeg ikke risikere at få en påtale fra formanden ved at begive mig ud i en debat om alt mulig andet end det, der er på dagsordenen, så derfor kan jeg ikke gå ind i hr. Freddie H. Madsens mange betragtninger omkring boligforlig, det må vi tage en anden gang.
Men jeg er så til gengæld glad for at få en klar tilkendegivelse fra Dansk Folkeparti om, at man går ind for råderetten.
Det må jeg jo vælge at forstå sådan, og jeg vil da godt sige, at det ikke er den begrænsede, barberede råderet, som Venstre har præsenteret os for, men en rigtig råderet.
Hvis det er tilfældet, så er det jo et rigtig godt signal.
Jeg håber så, at vi også kan blive enige om, at det naturligvis skal gennemføres inden for en rimelig tidshorisont.
Det skal ikke puttes i en ministeriel syltekrukke, men der skal et forslag på bordet straks ved starten af den kommende folketingssamling.
Det kan jo teknisk set sagtens lade sig gøre, især hvis der er en klar markering fra et flertal i Folketinget.
Freddie H. Madsen (DF), 2003-04-10:
I Dansk Folkeparti har vi hele tiden haft det som mål at modernisere og genoprette i byens ældre boligområde.
Vi har ønsket, at der ved påbegyndelsen af støttet og offentligt byggeri blev stillet krav om en fortsat vedligeholdelsesplan, der bl.a. sikrer mod materialesvigt og byggeskader. Der skulle derfor udarbejdes et finansieringsbudget for vedligeholdelse for at sikre, at en langsigtet overvejelse indgår i valget af bl.a. byggeform og byggematerialer.
Så med baggrund i boligforliget, som Enhedslisten og SF står uden for, er vi glade for, at der bliver moderniseret og genoprettet for et beløb på ca. 1,5 mia. kr. i årene 2003-2008 til brug for nedslidte ejendomme i de almene afdelinger. Vedrørende det boligsociale område får Landsbyggefonden mulighed for inden for en årrække at yde en ramme på godt 12 mio. kr. til dækning af beboerrådgivning og andre afdelinger med økonomiske og andre problemer.
Der er i 2002 givet tilsagn om væsentligt flere almene boliger end i år 2001.
Det skyldes, må vi formode, den nedsatte grundkapital fra 14 pct. til 7 pct. I alt blev der i år 2001 givet tilsagn om 7.001 almene boliger og støttede andelsboliger.
Antallet i 2002 blev på 15.276, altså en fordobling.
Så i Dansk Folkeparti undrer vi os over, at hverken SF eller Enhedslisten har villet indgå i et boligforlig, der skaffer endnu flere mennesker tag over hovedet. Med hensyn til råderet over egen bolig i almene boliger: Det støtter vi, når lejeren ved et større kontant indskud har gennemført en afgørende forbedring af boligen.
Vi kan også støtte medarbejdertanken inden for det almene boligområde.
Lissa Mathiasen (S), 2003-04-10:
Jeg gav faktisk fru Inge-Lene Ebdrup svaret før, hvor jeg
sagde: Ét er, hvad der er givet af tilsagn, noget andet er, hvad der bliver bygget.
Mit ønske, vores ønske, er, at der bliver bygget meget ude i kommunerne, ikke mindst set i forhold til den boligmangel, der er.
Men der er altså forskel på, hvad der er givet i tilsagn, og hvad der rent faktisk bliver opført.
Og så var det, jeg tillod mig at tale om, hvad der er opført af privatbyggeri på nuværende tidspunkt.
Det er i hvert fald at tale om en fugl, man ikke har i hånden, men som kun sidder oppe på taget.
Jeg håber, der til gengæld er nogen, der lander i hånden, for vi har stadig væk også brug
for det.
Jeg undrer mig lidt over, hvorfor det nu lige nøjagtig skulle være sværere at komme af med en lejlighed, som har fået ændret på ruminddelingen, så der er blevet færre rum.
Hvad nu, hvis man gik ind og ændrede, så der blev flere rum?
Lejligheden har den samme kvadratmetermæssige størrelse fra start til slut.
Lige så vel som masser af mennesker, der i et parcelhus sætter et par gipsvægge op, afhængig af om de har børn hjemme eller ikke har børn boende hjemme, siger: Vi indretter os, som vi synes, vi har lyst til, hvorfor skal folk i den almene bolig så ikke have lov til også at indrette sig, så det matcher deres behov, så det matcher deres familiestørrelse, fuldstændig som alle andre gør?
Det er det eneste, vi synes er rimeligt.
Og det er det eneste, vi lægger an til ved at gå ind for den fri råderet, nemlig at man selvfølgelig skal kunne indrette sig.
Og jeg har svært ved at forestille mig, at det vil blive meget sværere at leje den lejlighed ud, for det kan lige så godt være, at den passer til den næste lejer, der kommer, som den ikke passer.
Der kan også være en lejer, der ikke synes, at en seksværelseslejlighed er interessant, men gerne havde set en, der havde færre rum.
Det er den fleksibilitet, det er den mulighed, vi skal give lejerne, og de skal nok håndtere den på en ordentlig måde.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2003-04-10:
Allerførst vil jeg lige minde fru Lissa Mathiasen om, at fru Lissa Mathiasen mangler at svare på mit første spørgsmål, nemlig om Socialdemokratiets ordfører kan bekræfte, at der er givet tilsagn om over 14.000 almene boliger i 2002.
Når jeg nu har fået det bekræftet, vil jeg så spørge: Hvis man nu tager mit eksempel fra før, en seksværelses, der bliver lavet om til en torums - og jeg kender flere eksempler på, at det bygningsmæssigt kan lade sig gøre - fordi det nu er det, der passer til den lejers behov, og lejeren så efter et stykke tid ikke længere ønsker at bebo lejligheden og siger op med sine 3 måneders varsel og flytter, hvem skal så bekoste at genetablere lejligheden, hvis det viser sig, at den tidligere seksværelses store lejlighed, der nu er en torums, ikke kan lejes ud?
Hvem skal betale for genetableringen?
Lissa Mathiasen (S), 2003-04-10:
Nu har man selvfølgelig altid en fordel som den, der er ordfører for det parti, der fremsætter et forslag, for fru Inge-Lene Ebdrup må have misforstået noget.
Så det vil sige: Ja, det mener vi man skal have retten til, og det stod der også.
Så derfor mener vi også, at det er rigtigt, når vi i dag siger: Selvfølgelig skal lejerne lige så vel som ejerne efter behov kunne sige: Det kan godt være, der er brug for et værelse, eller det kan godt være, vi hellere vil have gjort stuen lidt større.
Det er så små penge, vi taler om, og det er en fuldstændig fordrejning og en forskruning af en diskussion, hvis man mener, at det vil kunne smadre en fri råderet.
Vi ønsker den fri råderet, og jeg har begrundet det før.
Først fik vi indført en begrænset råderet.
Det er den, vi kører under.
Så er der en bunke forsøgsprojekter, der har fået lov til at køre, og det har vi kun gode erfaringer med.
Vi synes, det er urimeligt over for de lejere, at de ikke kan få dispensation til at udnytte en videre grad af råderet.
Derfor siger vi, at vi ønsker, og vi står for den fri råderet, fordi det ikke er rimeligt, at der er nogle lejere, der bliver begrænset i, hvordan de godt vil have lov til at indrette deres bolig, så den er hensigtsmæssig, så de føler, det er den bolig med den trivsel, de godt vil have.
Det er grunden til, at vi gør det.
Og det er grunden til, at vi også mener, at man fra regeringens side, både fra Venstres og Konservatives side, skal tænke sig meget godt om.
Jeg synes egentlig, det kunne være interessant bare at høre nogle få eksempler på, hvor man har de der skrækeksempler fra.
Det er jo derfor, jeg reagerer.
Det er, fordi man taler, som om vi har en stribe af skrækeksempler, og man giver udtryk for et menneskesyn, som jeg slet ikke synes er rimeligt.
Carina Christensen (KF), 2003-04-10:
Så vil jeg da gerne spørge: Skal vi så betragte kravet om fuldstændig fri råderet for lejerne i den almene sektor som et ultimativt krav fra Socialdemokraterne, når vi skal i gang med at forhandle om det her til efteråret, når udvalgsarbejdet er færdigt?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2003-04-10:
Jeg vil starte med at sige til fru Lissa Mathiasen
, at det jo ikke er nogen undskyldning, at der blev valg, for før valget har Socialdemokratiet jo haft næsten et årti i regering til at få gennemført den friere råderet, hvis det er det, man virkelig mener.
Men jeg kunne godt tænke mig at blive lidt mere konkret.
Nu kan jeg forstå, at det, man så nu plæderer for, er den rene vare.
Det er virkelig det ultimative for Socialdemokratiet, for nu vil man have den rene vare.
Det forslag, der blev fremsat i forbindelse med den tidligere regerings boligpakke, og som blev genfremsat lige efter valget, var sådan et kompromisforslag, kan jeg forstå.
Nu er det den rene vare.
Så vil jeg gerne spørge fru Lissa Mathiasen: Betyder det sådan helt konkret, at man - tag mit eksempel fra tidligere - f.eks. kunne ombygge en seksværelseslejlighed til en toværelses, hvis altså de bygningsmæssige rammer er i orden, og så bare opsige den og fraflytte den uden i øvrigt at have nogen som helst forpligtelser med hensyn til at genetablere boligen?
Lissa Mathiasen (S), 2003-04-10:
Jeg vil godt sige til både fru Carina Christensen, fru Inge-Lene Ebdrup og hr. Freddie H. Madsen: Jeg anerkender, at der ligger mange forslag på bordet herinde, og at det kan være svært at holde styr på det hele.
Men hvis man nu var gået lidt tilbage, måske også på grund af, at vi skulle have debatten her i dag, ville man have set, at i efteråret 2001 lå der et udspil fra den daværende socialdemokratisk ledede regering, hvor råderet, medejerboliger, det hele var med.
Så kommer der et valg, og der fik alle partierne inklusive Dansk Folkeparti, Venstre og Konservative faktisk muligheden for at stemme for det.
Der lå faktisk et forslag, som var til behandling i januar 2002.
Nej, sagde man, vi vil ikke øget råderet.
Vi havde netop der lagt et forslag frem, som gav en væsentligt øget råderet, i et forsøg på at finde et flertal, der ville være med til at støtte det.
Nej, sagde man.
End ikke den øgning ville man være med til på det tidspunkt. Vi vil gerne den fri råderet.
Vi ønskede at tilgodese og finde et flertal for bare at udvide råderetten lidt, men det ville man ikke.
Så nu skal man også lige huske ikke at hulke
alt for hyklerisk på det her tidspunkt.
Så siger hr. Freddie H. Madsen: Det er fantastisk meget, der nu er blevet bygget af nyt.
Hvad er der bygget af nyt indtil nu, hvis vi kigger på boligpakken?
Vores håb er også - vi har støttet den - at der kommer mere nybyggeri.
Ét er, at der er givet tilsagn i kommunerne om x antal boliger, men det er jo ikke et udtryk for, at de bliver bygget.
Jeg håber, at kommunerne gør det i kraft af, at den socialdemokratisk ledede regering fik forhandlet en lavere grundkapital igennem, så det er blevet billigere for kommunerne at bygge.
Men hvis vi kigger på, hvad der er blevet bygget af privat siden den her boligaftale, så holder det jo ikke en halv meter vand, hvad man siger fra Dansk Folkepartis side, for der er ikke én bolig kommet endnu.
Og hvis vi kigger på, hvad der er lagt ud med hensyn til det private, så bliver det 129 boliger, der kommer her i første kvartal i København.
Det er ikke det, der flytter verden.
Freddie H. Madsen (DF), 2003-04-10:
Jeg vil gerne spørge fru Lissa Mathiasen, om hun ikke vil give mig ret i, at det boligpolitiske forlig, vi lavede i efteråret, har givet en fantastisk masse nye lejligheder, både på ældreområdet og på almenområdet, og at man også i den private sektor står i kø for at få lov til at bygge.
Men jeg sidder egentlig og spekulerer på: Kan det være rigtigt, at råderetten først skal træde i kraft på nuværende tidspunkt?
Hvad er problemet med råderet?
Hvorfor har man ikke taget råderetten op, dengang fru Lissa Mathiasens partifæller sad i regering?
Det undrer mig en lille smule, at det først er nu, vi skal til at diskutere råderet, for Socialdemokratiet har haft mange år til at ordne den sag.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2003-04-10:
Fru Lissa Mathiasen svinger sig i sin ordførertale op og siger, at regeringen har ikke gjort det ene, og regeringen har ikke gjort det andet, og der er ikke kommet noget som helst.
Jeg vil gerne spørge fru Lissa Mathiasen, om fru Lissa Mathiasen kan bekræfte, at der i 2002 blev givet tilsagn om over 14.000 almene boliger?
Om Socialdemokratiets ordfører kan bekræfte, at det tal er langt større, end det har været i de tidligere år?
Om Socialdemokratiets ordfører kan bekræfte, at det er en udvikling i den almene sektor, der ikke er set magen til, heller ikke under den socialdemokratisk ledede tidligere regering?
Carina Christensen (KF), 2003-04-10:
Man bliver meget overrasket over fru Lissa Mathiasens ordførertale.
Fru Lissa Mathiasen siger: Vi står for et menneskesyn, der ønsker fri råderet i den almene sektor, osv. osv.
Det må være et meget nyt menneskesyn, for som jeg husker det, har vi - jeg kan ikke huske, hvornår det var, men det var for nylig - behandlet et forslag fra Socialdemokraterne om medejerboliger, og her var der vist ikke fri og fuldstændig råderet.
Der var noget med, at man kunne få råderet op til et vist beløb; jeg kan ikke forslaget i detaljer, men jeg kan i hvert fald huske, at der ikke var fri råderet.
Hvis det er Socialdemokratiets menneskesyn, hvorfor var det så ikke en del af forslaget om medejerboliger?
Carsten Bo Jensen (S), 2003-04-10:
Jeg kan deraf udlede, at det altså er fru Inge-Lene Ebdrups og Venstres holdning, at man ikke går ind for råderet, og at man ikke går ind for frit valg på dette område.
Så enkelt
må det vel i virkeligheden være, for det er det, jeg hører fru Inge-Lene Ebdrup gentage igen og igen.
Man siger, at man gerne vil det hele, at man vil såvel lejerne som ejerne det godt, og at der i det hele taget ikke er nogen i dette land, man ikke vil det godt.
Men når alt kommer til alt, vil man slet ingenting.
Jeg hørte også fru Inge-Lene Ebdrup komme med et lille forbehold: når vi når så langt som til, at udvalget er færdigt.
Hvis jeg har hørt forkert, vil jeg gerne korrekses, for så kunne man jo spørge, om Venstre kunne støtte et forslag på det tidspunkt.
Morten Homann (SF), 2003-04-10:
Hvis det er tilfældet, ser jeg frem til, at jeg nu faktisk kan tælle mandater til et flertal her i Folketinget
for det forslag til vedtagelse, som Enhedslisten på vegne af flere partier fremsatte før.
Det synes jeg lyder meget lovende og meget positivt for lejerne i den almene sektor.
Lissa Mathiasen (S), 2003-04-10:
Jeg hører i Venstres tale en væsentlig forskel i forhold til, hvilken form for råderet man taler om.
Fru Inge-Lene Ebdrup taler om den ultimative råderet, når man får skødet til sin bolig.
Men jeg vil godt bede om at få Venstres ordfører til at uddybe, hvad det er for grader af råderet, som man mener
en lejer ikke ville kunne administrere.
Jeg synes, det er en fantastisk hån over for lejerne, sådan som fru Inge-Lene Ebdrup fik udtrykt sig, og det er derfor, jeg også synes, at det er rimeligt at komme op igen for måske at råde lidt bod på det, der blev sagt, altså at hvis lejerne får den samme råderet, så ville de ikke kunne forvalte den.
Er det virkelig det, man mener, at hvis en lejer får lov til at få den fri råderet, så ville vedkommende ikke kunne forvalte den?
Jørgen Winther (V), 2003-04-10:
Det er en kort bemærkning til både fru Grete Schødts og fru Skaarup.
Af begge ordførertaler kan jeg høre, at i substansen er vi ikke ret meget uenige.
Nu inviterer ministeren så til et møde hen over sommeren, og så er jeg ret sikker på, at vi finder en rigtig god og fornuftig løsning.
Man kan høre, at Venstre er positiv, ministeren er positiv, alle er jo egentlig positive over for intentionerne, så derfor hilser vi det med glæde, og vi finder i fællesskab en god løsning.
Birthe Skaarup (DF), 2003-04-10:
Jeg takker for støtten fra Socialdemokratiet, og jeg er naturligvis ligesom Socialdemokraterne lidt uforstående over for, hvorfor regeringen ikke kan støtte forslaget, også fordi vi er enige om intentionerne i det.
Det, vi gerne vil med forslaget, er at komme et skridt videre på området for alternativ behandling, også over for borgerne, så de får kvalitet i behandlingen.
Der kommer noget uddannelse ind, der kommer nogle etiske krav, og det har været meget vigtigt for os.
Vi har imødekommet regeringen på den måde, at vi har stillet et ændringsforslaget, så der blev lidt mere tid til at få lovgivningen implementeret.
Grete Schødts (S), 2003-04-10:
Jeg vil gerne indlede med at sige tak til ministeren for invitationen.
Vi skal gerne medvirke, men vi vil meget gerne medvirke til, at det bliver gennem lovgivning, og det er det, et flertal her i Folketinget beslutter i dag. Jeg tager ordet, fordi jeg under førstebehandlingen ikke gav forslaget fuld og helhjertet støtte på Socialdemokratiets vegne.
Vi har under udvalgsarbejdet stillet en række spørgsmål, vi har fået nogle positive svar, der gik i den retning, vi gerne ville gå, og det betyder, at Socialdemokratiet i dag stemmer for beslutningsforslaget om en registreringsordning for alternative behandlere.
Når regeringen og Venstres ordfører er så positive, kan jeg faktisk ikke forstå, hvorfor man ikke stemmer sammen med os
Det er et lille skridt i den rigtige retning, for at man kan kalde sig registreret alternativ behandler, det er faktisk det, beslutningsforslaget handler om i denne omgang.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-04-10:
Jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg er lidt ked af, at dette beslutningsforslag bringes frem til afstemning her i dag, for som jeg allerede tilkendegav under førstebehandlingen, arbejder regeringen faktisk allerede loyalt på at indfri det, der er intentionen med beslutningsforslaget, nemlig at etablere en registreringsordning, som er branchebaseret.
Jeg orienterede under førstebehandlingen om, at der er sat et arbejde i gang, og at jeg inden sommerferien regner med at modtage et udkast til et sæt retningslinjer fra Sundhedsstyrelsen.
Som sagt er vi allerede i gang med at etablere en registreringsordning, og vores modstand skyldes alene, at regeringen er betænkelig ved nogle af de krav, som beslutningsforslaget indeholder, bl.a. vedrørende tilsynet med registreringsordningen og kravet om godkendelse af betryggende uddannelser m.v. og især det forhold, at registreringsordningen ifølge beslutningsforslaget skal gennemføres ved lovgivning. Regeringen kan som sagt tilslutte sig intentionerne i beslutningsforslaget, bl.a. at befolkningen hermed får en bedre indsigt og et bedre grundlag for at tage stilling til de konkrete alternative behandlingstilbud.
For så vidt angår selve indførelsen af en registreringsordning for alternative behandlere, er regeringen derfor positivt indstillet, men vi anser det altså ikke umiddelbart for nødvendigt eller hensigtsmæssigt med en lovregulering af registreringsordningen.
Vi synes sådan set ikke, at der er nogen grund til at lovgive, hvis målet kan nås ad anden vej, og det er baggrunden for, at regeringen ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Jeg vil gerne oplyse over for Folketinget, at når et sådant udkast foreligger - jeg regner med, det bliver til sommer - vil jeg gerne invitere partierne, både de partier, der støtter beslutningsforslaget, og de partier, der med den argumentation, jeg har fremført her, ikke støtter beslutningsforslaget, til en drøftelse om en model for en registreringsordning, hvor vi også kan drøfte behovet for en eventuel lovgivning.