runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helge Adam Møller (KF), 2003-05-05:
Da den konservative folketingsgruppes kattepolitiske ordfører, fru Else Theill Sørensen, er forhindret i at være til stede, skal jeg på folketingsgruppens vegne sige, at vi ikke kan stemme for forslaget.
Vi deler selvfølgelig forslagsstillernes opfattelse af, at alle dyr - dermed selvfølgelig også katte - skal behandles ordentligt, men vi mener for det første, at også katte i dag er godt beskyttet i kraft af bl.a. dyreværnsloven, og for det andet har regeringen, som ministeren også nævnte, jo bedt Det Dyreetiske Råd om at gennemgå de spørgsmål om katte, som er nævnt i regeringens handlingsplan for bedre dyrevelfærd.
Ministeren har bedt Det Dyreetiske Råd om at komme med eventuelle anbefalinger til forbedringer af kattes velfærd.
Det initiativ er vi godt tilfredse med, og vi mener
ikke, at forslagsstillerne i bemærkningerne til deres beslutningsforslag er kommet med tungtvejende eller væsentlige argumenter for, at Folketinget ikke kan vente det antal måneder, der går, indtil Det Dyreetiske Råd kommer med sine anbefalinger.
Når de så kommer vedrørende katte og en forbedret behandling og beskyttelse af katte, vil vi gerne se nærmere på behovet for eventuel lovgivning på området vedrørende kattes velfærd.
Anne Baastrup (SF), 2003-05-05:
Dyrenes Beskyttelse henviser til Dansk Hunderegister, så det eventuelt udvides til også at omfatte katte, men andre kan vel også gøre det.
For vores skyld kan man også gerne udlicitere det.
Men det skal være ét centralt register, ellers bliver det alt for bøvlet.
Det er først og fremmest de problemer, der har med efterladte katte at gøre.
Er de uden øremærke, skal myndighederne tage sig af dem og enten finde et hjem til dem eller lade dem aflive.
Også hvor de er til gene for andre, har man mulighed for at gøre noget uden at gå til yderligheder som at skyde kattene.
Det er også fint at indskærpe vilkårene, som katte skal holdes under.
De findes i dyreværnsloven, men det vil være glimrende at få dem præciseret for katte, som trods alt er et af de mest udbredte husdyr og dertil helt uundværlige nyttedyr i landbrug.
god gavn mod rotter og mus, som heldigvis ikke bliver resistente over for katte.
Men helt som en hundelov kan man vel ikke lave en kattelov, dertil er katte for selvstændige dyr.
De kan klare sig selv på en anden måde end hunde.
Selv meget velplejede katte har deres eget liv.
Man kan da heller ikke tvangsneutralisere huskatte.
Kontrol med deres formering kan man anbefale, men det er klart for meget, hvis man vil lovfæste denne kontrol.
Line Barfod (EL), 2003-05-05:
Da vores ordfører for katteområdet, hr. Keld Albrechtsen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Enhedslisten vil gerne være med til at øge kattenes rettigheder.
Der er sikkert mange kattevenner, der mener, at katten ikke bør behandles mere lemfældigt end hunden, selv om katten jo, som vi alle ved, er sin egen.
Enhedslisten finder det dog også på sin plads at minde om, at vi heller ikke bør overregulere samfundet og nødvendigvis lave love for alt, der endnu ikke er lovfæstet. I forhold til Dansk Folkepartis otte pinde i bemærkningerne om, på hvilke punkter man ønsker at forbedre dyrevelfærden i Danmark, synes Enhedslisten, at det falder markant i øjnene, at det ud over forsøgsdyr kun er de dyr, vi holder for sjov, der skal have det bedre, når man ved, hvor elendigt produktionsdyrene generelt har det, for at andre kan tjene penge på det.
Dansk Folkeparti ville ikke engang støtte, at alderen, hvor smågrisene tages fra soen, skulle sættes op, som det for nylig blev foreslået af hr. Kristen Touborg, selv om 70 pct. af den antibiotika, der bruges på grise, anvendes til at behandle den diarré, grisene notorisk får, når de fravænnes så tidligt.
Men Enhedslisten støtter, at katten får bedre rettigheder i forhold til mark- og vejfredningsloven, så de sidestilles med hunde.
Også jagtloven er det godt at få ændret i kattenes favør.
Der er jo desværre nogle jægere, der anser katte for at være konkurrenter, og mange gode katte har måttet lade livet på den bekostning.
Til gengæld synes Enhedslisten, at det er svært at lave nogle generelle regler for sterilisation og kastration af katte.
Vi kan forstå, at Dansk Folkeparti vil indføre frivillig øremærkning af katte, men den ordning findes jo allerede i dag.
Enhedslisten er bekymret for punktet »myndigheders, herunder kommuners, ansvar og pligter«.
Kommunernes pligt til at indfange og vel så aflive katte, hvis naboer har klaget - det er på katteholdernes bekostning, dog efter skriftlig orientering - lyder ikke tiltalende.
Naturligvis er det uetisk at efterlade katte i naturen, men hvad skal det nytte at forbyde det ved lov, som Dansk Folkeparti foreslår?
Enhedslisten bryder sig heller ikke om ved lov at skulle begrænse den lovlige størrelse for kattehold, hvis man ikke er en registreret virksomhed.
Det mener vi må være op til de enkelte personer.
Derfor kan Enhedslisten ikke umiddelbart stemme for forslaget, selv om der er elementer i det, som vi støtter.
Christian H. Hansen (DF), 2003-05-05:
Som vi kunne høre i starten, var ministeren jo inde på, at mange af de ting, der er ridset op i vores beslutningsforslag, er ting, som er spredt ud over for megen lovgivning.
Det er også en af argumentationerne for, at vi kommer med forslaget, nemlig at få samlet det hele i én lovgivning.
Jeg må også sige til ministeren, at der i beslutningsforslagets start jo står, at det her beslutningsforslag skal danne baggrund for, at regeringen kommer med et udkast, og så har vi ridset nogle punkter op.
Det er også rigtigt, kan jeg forstå, at Det Dyreetiske Råd er ved at kigge på området og kommer med en rapport, og jeg kunne forstå, at det var i oktober måned, den ville komme.
Vi er da i Dansk Folkeparti villige til at se på, hvad resultatet bliver der, men jeg må sige, at med tre dyreværnsorganisationer, der jo er beskrevet sidst i beslutningsforslaget, og som faktisk tilkendegiver positive bemærkninger til beslutningsforslaget, så kommer det nok ikke til at ligge så langt væk fra det, som er beskrevet i det her beslutningsforslag.
Men det kunne jo være, at vi havde glemt nogle ting, som Det Dyreetiske Råd har med, eller omvendt, at vi har nogle ting med, som Det Dyreetiske Råd har glemt.
Må jeg sige til ministeren, at vi ser frem til, at vi får et fornuftigt udvalgsarbejde.
Jeg kan også forstå, at man, i hvert fald da vi kom lidt længere ned i ordførerrækken i dag, begyndte at tage forslaget lidt mere alvorligt.
Det startede med, at det hele var sådan lidt morsomt.
Det tager jeg nu ganske roligt, også ud fra det, som fru Elisabeth
Arnold sagde, nemlig at katten jo er sin egen, og jeg må sige, at det er jeg også, så sjove bemærkninger kan jeg altid overhøre fuldstændig.
Jeg kan forstå på Venstre, og det har man jo også udtalt til Jyllands-Posten i søndags, at Folketinget har vigtigere ting at beskæftige sig med.
Så synes jeg egentligt bare, at den skal ligge der.
Det fortæller lidt om holdningen.
Socialdemokratiet, De Konservative, SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten var overvejende positive, men havde dog nogle bemærkninger til forslaget.
Dem siger jeg tak for.
Jeg ser frem til, at vi får en god udvalgsbehandling om det her forslag, og så må vi se, hvad det ender med.
Jeg kunne forestille mig, at det ender med, at vi, selv om der er nogle, der har bemærkninger, faktisk bliver enige om, at det her er ganske godt.
Det er også det, som tre dyreværnsorganisationer lægger vægt på, og dem synes jeg måske vi skulle tage og lytte lidt til i sådan nogle sager.
Tak for debatten.
Lene Espersen (KF), 2003-05-05:
I beslutningsforslaget fra SF lægges der op til en ændring af lov om vagtvirksomhed, således at også dørmænd omfattes af loven.
Efter beslutningsforslaget skal der bl.a. indføres krav om godkendelse, brug af legitimationskort samt uddannelse af dørmænd.
Beslutningsforslaget har baggrund i en beretning vedrørende dørmandsvirksomhed, som er afgivet af en arbejdsgruppe nedsat af politiets personaleorganisationer.
I beretningen foreslås det, at en mere ensartet godkendelsespraksis samt behovet for uddannelse bør overvejes.
En enkelt politikreds bemærker, at dørmænd eventuelt kan reguleres i det regelsæt, som gælder for vagtvirksomhed.
Jeg er således helt enig i, at det har stor betydning, at dørmændene er i stand til at løfte opgaven.
Kompetente og pålidelige dørmænd er jo med til at sikre, at navnlig de unge kan færdes trygt og sikkert i restaurationsmiljøet.
Derimod er jeg ikke enig i, at reglerne om dørmænd hører hjemme i lov om vagtvirksomhed.
Efter vagtvirksomhedsloven skal personalet i en vagtvirksomhed altid godkendes af politiet før ansættelse i vagtvirksomheden.
Herudover kræves bl.a., at vagtpersonalet gennemgår en særlig uddannelse og bærer legitimationskort, som er udstedt af Rigspolitichefen.
De forholdsvis strenge krav i vagtvirksomhedsloven skyldes bl.a., at vagters opgaver ofte minder om eller kan forveksles med de opgaver, som udføres af politiet.
Det er derfor af særlig vigtighed på dette område, at man gennem krav til autorisation, uddannelse og godkendelse har indseende og kontrol med vagtselskabernes virksomhed.
Reglerne om dørmandsvirksomhed findes i dag i restaurationsloven, som henhører under Økonomi- og Erhvervsministeriet.
Restaurationsloven skal sikre, at restaurationsområdet drives under iagttagelse af samfundsmæssige, ædruelighedsmæssige og ordensmæssige hensyn.
Efter restaurationslovens § 15, stk. 3, kan bevillingsmyndigheden stille krav om, at ansatte i virksomheder med alkoholbevilling skal være godkendt af politiet.
Bestemmelsen blev indført i 1993 efter ønske fra politiet for at imødegå kriminalitet i bestemte restaurationsmiljøer.
Af arbejdsgruppens beretning fremgår det, at 37 ud af 50 politikredse kræver en generel godkendelse af dørmænd.
Det er regeringens opfattelse, at hensynet til en samlet og konsistent regulering af restaurationsområdet fører til, at regulering af dørmandsvirksomhed også fremover bør foregå i restaurationsloven.
Det er vigtigt med en fleksibel ordning, hvor man kan afstemme kravene efter de lokale forhold.
Samtidig er det min opfattelse, at dørmandsvirksomhed ikke kan sidestilles med vagtvirksomhed.
Et forslag om, at der for dørmænd kan stilles de samme krav, som stilles til vagter, kan for disse restaurationer have den uheldige konsekvens, at muligheden for at rekruttere dørmænd forringes.
Jeg har derfor bedt mine embedsmænd om at tage kontakt til Økonomi- og Erhvervsministeriet med henblik på at komme videre med spørgsmålene om en yderligere regulering af dørmandsvirksomhed.
Karsten Nonbo (V), 2003-05-05:
Tak til SF for at rejse en ret relevant debat.
Der er mange gode tanker og rigtige ord i det, som SF skriver som begrundelse for beslutningsforslaget, bl.a. sådan noget som diskrimination, sort arbejde osv. Der, hvor vi fra Venstres side står af, er, når der indledningsvis står, at man pålægger justitsministeren senest den 1. november 2003 at fremsætte et lovforslag om ændring af lov om vagtvirksomhed med henblik på osv., altså at man sådan forhåndsdiskonterer, at det skal ind i lov om vagtvirksomhed, for, som ministeren siger, så ligger det jo i loven om restaurationsvirksomhed. Spørgsmålet er jo ikke, hvor det ligger, men hvordan det er. Jeg er også glad for, at ministeren lovede, at det var en opgave, som ministeren ville se på sammen med erhvervsministeren, nemlig en yderligere regulering af dørmandsvirksomheden, og hvor den ligger for nuværende.
Lige et par enkelte ting omkring brug af personlige legitimationskort: Umiddelbart virker det mere og bedre, at personalet er ens påklædt, således at de, der kun ser gennem spiritustågerne, ved, at det altså er en, der er ansat i virksomheden, de står over for.
For hvis først debatten går på, hvilket legitimationskort man har, så er vedkommende sikkert i en tilstand, hvor han ikke engang kan læse, hvad det er for et kort.
Så det er et spørgsmål om, at man har gode medarbejdere, og at de medarbejdere på en eller anden måde er uniformerede, så gæsterne ved, at de optræder på restaurationens vegne.
Der er en stor og hurtig udskiftning, og spørgsmålet er, om ikke det er godt i dag, hvor politimesteren sammen med bevillingsnævnet virkelig har fingeren på pulsen, og at man så derfra stiller store krav til restaurationerne.
Det er i hvert fald noget, man ikke må lade dø væk, hvis man lægger det alt for bureaukratisk.
Så det er ikke af indholdsmæssige grunde, vi ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Det er først og fremmest et tidspres, som gør, at det er en umulig opgave fra starten.
Men det er relevante problemer, som SF har rejst, og det er problemer, som vi meget gerne vil diskutere videre.
Morten Bødskov (S), 2003-05-05:
Beslutningsforslaget fra SF pålægger justitsministeren at fremsætte et lovforslag, så de krav, der i dag eksisterer for vagter om godkendelse, uddannelse og legitimation, for fremtiden også skal stilles til dørmænd.
Vi vil gerne sige, at i udgangspunktet kan Socialdemokratiet støtte forslaget.
Dørmandsfaget havde jo for få år siden relativt stor og, må man nok sige, meget negativ bevågenhed i medierne.
I den forbindelse reagerede den tidligere socialdemokratiske arbejdsminister, fru Jytte Andersen, med det samme og sikrede, at en stor del af de dørmænd, der eksisterer i dag, skulle gennemgå en særlig uddannelse som forudsætning for deres ansættelse.
SF's beslutningsforslag omhandler en række problemer
vedrørende de resterende dørmænd.
Af beretningen om politiets forhold til dørmandsvirksomhed fremgår det, at der er en række problemer.
En del dørmænd optræder meget hårdhændet, og der er eksempler på voldssager og selektering af kunderne, hvilket er blevet oplevet som diskriminerende.
Det er problemer, der må tages alvorligt, og det er Socialdemokratiets opfattelse, at både dørmand og restauratør bør have en klar interesse i i fællesskab at løse de problemer, der er i dag.
Et job som dørmand - uden at jeg personlig kender til det - kunne jeg forestille mig er meget hektisk og stiller krav til at håndtere også meget stressede situationer, håndtere konflikter med ofte berusede unge, og der er tegn i sol og måne på, at der er situationer, hvor netop håndtering af disse konflikter på en ordentlig måde ikke lykkes.
Erfaringen er, at hvor der er en godkendelsesordning af dørmænd og en løbende tæt dialog mellem politi, dørmænd og restauratører, er problemerne ved dørmandsfaget også ganske små. Derfor taler meget for at styrke indsatsen, så dørmænd, der er ansat direkte af restauratører, bør gennemgå uddannelse, gennemgå en godkendelsesprocedure og skal kunne fremvise billedlegitimation.
Socialdemokratiet kan derfor støtte beslutningsforslaget. Samtidig vil vi gerne benytte lejligheden til at understrege, at et eventuelt lovforslag fra justitsministeren bør udformes i samarbejde med erhvervet.
Erfaringen fra vores tidligere indsats var positiv i den sammenhæng.
Til slut vil jeg derudover gerne kvittere for det, som justitsministeren tilkendegav, nemlig at man er klar til under alle omstændigheder at se på en yderligere regulering af dørmandsvirksomheden, for der er, som det rigtig nok påpeges i beslutningsforslaget, problemer, som alle har en interesse i bliver løst.
Per Dalgaard (DF), 2003-05-05:
At arbejde som dørmand er et fag eller et erhverv, der i sig selv indebærer stor risiko for konflikter.
Det er derfor af yderste vigtighed, at disse dørmænd er uddannet til at kunne håndtere mange forskellige situationer af tilspidset karakter.
Dette gælder typisk over for unge mennesker, som, når de træder frem for en dørmand, i nogle tilfælde er påvirket af alkohol.
Derfor bør dørmænd være uddannet til at kunne håndtere situationer, hvor det ikke altid er fornuften, der præger argumentationen, og hvor en vis masen og skubben og kraftig verbal argumentation forekommer.
Dansk Folkeparti finder, at en ordning, hvor dørmænds uddannelse lægges på samme niveau som ved uddannelse af vagtmænd, er en god løsning.
Vi finder, at det måske var en idé at lægge uddannelsen ind under den samme som for vagtmænd, men vi må se på, om det lige bliver modellen.
Vi ønsker også, som omtalt i beslutningsforslaget, at der bør tages hensyn til, at dørmænd ofte har jobbet som et bierhverv, og at der skal tages hensyn til dette ved tilrettelæggelsen af uddannelsen for dem.
Vi vil lægge os op ad den model for en sådan uddannelse, som regeringen vil fremkomme med, og vi vil også se velvilligt på, om den dato, der er nævnt i beslutningsforslaget, er optimal.
Der står den 1. november 2003.
Som vi ved andre lejligheder har sagt her fra talerstolen, finder Dansk Folkeparti måske, at andre opgaver
i Justitsministeriet har højere prioritet end lige netop dette.
Men sigtet med beslutningsforslaget og billedidentifikation osv. finder vi ganske udmærket og tiltalende.
Så alt i alt er vi positive over for forslaget.
Helge Adam Møller (KF), 2003-05-05:
Den konservative folketingsgruppe kan ikke støtte forslaget i den foreliggende form, men vi er enige i, at der er behov for at se på, om den nugældende regulering, som altså findes i restaurationsloven, er tilstrækkelig og hensigtsmæssig.
Lad mig sige klart: Det er den nok ikke.
Derfor er det godt, at SF er kommet med det forslag, for det har jo betydet, at Justitsministeriets og Økonomi- og Erhvervsministeriets embedsmænd nu sætter sig sammen og overvejer, hvor nødvendige ændringer kan gennemføres, og hvordan man kan gøre det.
Det er vel i og for sig formålet med det hele, så tak for forslaget.
Vi går ind i en positiv behandling, når rapporten fra embedsmændene kommer.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-05-05:
I Det Radikale Venstre synes vi, det er et godt forslag, SF
Det pålægger justitsministeren inden en bestemt dato at fremsætte et lovforslag, der indfører krav til personer, som udøver dørmandsvirksomhed, om godkendelse, uddannelse og brug af personlig legitimation.
Da der i forvejen er regulerede krav til vagtpersonalet, forekommer det logisk ligeledes at stille krav til personer, der udøver dørmandsvirksomhed, selv om det er rigtigt, som justitsministeren siger, at det er to forskellige erhverv, men der er meget god grund til at foretage en mere ensartet vurdering af dørmænd.
I en beretning afgivet den 10/12 2002 af en arbejdsgruppe nedsat af politiets personaleorganisation
er det blevet påpeget, at mere ensartet godkendelsespraksis kunne være ønskelig.
Ligeledes påpeger beretningen behov for uddannelsestiltag og for billedlegitimation af dørmænd.
Som udgangspunkt er Det Radikale Venstre altså positiv over for forslaget og for intentionerne i forslaget, og vi vil medvirke til et konstruktivt udvalgsarbejde.
Om det skal være i restaurationsloven eller en anden lov, den pågældende bestemmelse skal være i, er vi fuldstændig åbne over for.
Vi vil meget gerne medvirke til en god lovgivning på området i det hele taget.
Dansk Folkeparti skal ikke have utak for at have fremsat det her forslag, som ønsker at indføre ordentlige forhold for katte i Danmark.
Det er vigtigt at have fokus på området, og Det Radikale Venstre er ikke uenig i, at der skal være ordentlige forhold for alle vores kæle- og husdyr. Men vi mener dog trods alt, at der er lovgivning i Danmark, som beskytter dyrene mod mishandling, og at der kan skrides ind over for holdere af de pågældende dyr, så de kan få en straf, hvis de mishandler dyrene eller på anden måde vanrøgter dem.
I Det Radikale Venstre er vi af den opfattelse, at langt de fleste katteholdere, og jeg siger udtrykkelig katteholdere, for efter min mening kan man ikke være katteejer, er ansvarlige og kærlige over for deres katte.
Katte er deres egne, som også flere har sagt, og som katteholder gennem mere end 20 år ved jeg, at katte, som bliver utilfredse med deres hjem, går deres vej.
Der kan være en vis ræson i at gennemføre et lovregulativ om katte, da man f.eks. allerede har en meget detaljeret lovgivning for hunde.
Omvendt er Det Radikale Venstre absolut ikke tilhænger af rigide love med megen detaljerigdom og med tvivlsom effekt.
Vi er ikke helt overbeviste om, at det meget detaljerede beslutningsforslag er den rigtige fremgangsmåde til at beskytte kattenes velfærd.
Vi vil derfor gerne afvente for det første udvalgsarbejdet og for det andet det høringssvar, som er forudskikket til efteråret, før vi lægger os fast på en endelig stillingtagen.
Men jeg synes, at Dansk Folkeparti skal have ros for at have gjort sig meget store anstrengelser og megen stor umage for at tage alle aspekter af kattens liv og velfærd med i dette forslag.
Anne Baastrup (SF), 2003-05-05:
Med det her beslutningsforslag står vi i præcis den samme situation som med den europæiske arrestordre.
Vi har meget, meget kort tid til at tage stilling til det.
Vi sidder i Folketingets Retsudvalg med ekstremt mange, meget komplicerede lovforslag.
Og vi har det problem, at ministeren jo skal have sit parlamentariske bagland på plads, inden det græske formandskab slutter her den 1. juli.
SF vil bruge tiden på at få afgrænset, hvad det egentlig er for nogle problemstillinger, vi løber ind i, hvis denne her rammeafgørelse bliver vedtaget.
Jeg er fuldt opmærksom på, at det drejer sig om kriminalitet af så alvorlig karakter, at det har en strafferamme på 3 år.
Langt de fleste af de kriminalitetstyper, der er oplistet på positivlisten, er kriminalitet, som også er strafbar i Danmark.
Samtidig mener jeg dog, at man skal være opmærksom på bl.a. det, som fru Line Barfod nævnte, nemlig hvilke konsekvenser det vil kunne få for almindelige mennesker, der eksempelvis er i besiddelse af en computer, og som i den forbindelse muligvis/muligvis ikke har begået en strafbar handling.
Kan man ved denne her rammeafgørelse i virkeligheden ødelægge en virksomhed, smadre et ungt menneskes liv, eller hvad?
Hvad er konsekvenserne af det?
Jeg tror, at vi i Folketingets Retsudvalg ud over alle de mange andre sager, vi har, skal have en teknisk gennemgang af denne her rammeafgørelse for at finde ud af, hvad der konkret ligger til forskel fra den lovgivning, vi har nu, og hvilke forudsætninger den danske stat har for at kunne beskytte sig mod, at en indefrysning kan finde sted.
Men stilfærdigt sagt, så forstår vi ministerens problem, men vi bliver nødt til at få undersøgt præcis, hvad konsekvenserne er af vedtagelsen af denne her rammeafgørelse.
Fru Birthe Rønn Hornbech undlader hele tiden at komme ind på spørgsmålet, om det overhovedet kan lade sig gøre at beskytte mennesker, der har bistået politiet med at give oplysninger.
Kan det lade sig gøre at beskytte disse mennesker i et lille land som Danmark?
Jeg tror, det skyldes, at det kan det ikke, og det synes jeg fru Birthe Rønn Hornbech skal svare heroppe fra talerstolen, for fru Birthe Rønn Hornbech ved det; vi kan jo se det fra Dan Lynge-sagen, hvis den overhovedet har noget på sig.
Manden får et tilsagn om, at familien skal beskyttes, og at han i øvrigt selv skal beskyttes.
Så går der nogle år, og så bliver det tilsagn tilsyneladende trukket tilbage, uden at han i øvrigt får anden bistand.
Det, der er hovedproblemet i disse sager, er, at vi ikke kan yde beskyttelse.
Politiforbundet siger, at der kommer til at ske en forråelse af hele den organiserede kriminalitet, hvis man går ind på de her punkter.
Fru Birthe Rønn Hornbech har ikke kommenteret Politiforbundets i mine øjne ganske berettigede problematisering af det, nemlig: Det kan simpelt hen komme til at koste politifolk deres liv, hvis de skal agere på den måde, som det her lovforslag lægger op til.
Det synes jeg fru Birthe Rønn Hornbech skal reagere på i stedet for bare at snakke udenom og i øvrigt ikke omtale dommerne så pænt.
Helge Adam Møller (KF), 2003-05-05:
Den konservative folketingsgruppe støtter lovforslaget.