runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-25:
Det kan jeg ikke bekræfte som et hundrede procent alment princip, for vi fik at vide i forbindelse med Nordsøaftalen, at den binder Folketinget til evig tid eller i hvert fald flere årtier frem, så det kan jeg ikke fuldt ud bekræfte.
Men i dette spørgsmål er det jo rigtigt.
Nu er det jo lige før juleidyllen sænker sig over salen.
Fru Anne Grete Holmsgaard stillede tidligere fru Helle Sjelle et spørgsmål om den første variation, hvor fru Helle Sjelle kom til at sige, at Det Konservative Folkeparti selv på et senere tidspunkt kunne finde på at stille et sådant forslag, og nu kommer fru Helle Sjelle senere med den version, vi lige har hørt, og som jeg kan forstå er den rigtige.
Det betyder altså, at det slet ikke er tanken, at Det Konservative Folkeparti skal på banen.
I teorien kan man selvfølgelig ikke udelukke, at Folketinget på et senere tidspunkt finder på at vedtage noget andet.
Det kan fru Helle Sjelle naturligvis ikke udstede nogen garantier for, det er jo helt rigtigt, men jeg betragter det, som om fru Helle Sjelle nu klogeligt er gået hastigt på retræte, og det skal ingen bebrejde hende.
Helle Sjelle (KF), 2004-11-25:
Før det her udvikler sig til noget, der er helt ude af proportioner, vil jeg bare spørge, om hr. Keld Albrechtsen ikke kan bekræfte, at vi ikke kan binde fremtidige folketingsmedlemmer op på, hvad de engang i fremtiden skal mene, uanset om de er medlemmer af De Konservative eller medlemmer af andre partier.
Mit budskab var såmænd bare – jeg skal prøve at gøre det mere klart nu – at vi ikke kan vide, hvad der kommer til at ske i fremtiden.
Vi kan ikke vide, om der kommer til at ske noget under optagelsesforhandlingerne, som gør, at der pludselig er nogle, der siger, at vi må have en folkeafstemning.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-25:
Jeg takker naturligvis for hr. Jesper Langballes iagttagelser, og jeg tror, hr. Jesper Langballe skal prøve at få en aftale med fru Helle Sjelle.
Jeg ved ikke, om det glæder hr. Jesper Langballe, men nu er jeg kommet mig så meget over lammelsen, at jeg har været i stand til at komme herop og tage til genmæle mod det, fru Helle Sjelle sagde.
Men jeg må indrømme, at jeg var lammet i første omgang, for det kom som et chok for mig, at det kunne komme fra et parti, der har deltaget i alle Europaudvalgets møder om denne sag og mig bekendt aldrig har taget et eneste forbehold.
Jeg må jo ikke referere fra nogen møder, men jeg tror da ikke, fru Helle Sjelle vil kunne fremlægge nogen dokumentation for, at man på et tidligere tidspunkt skulle have sagt, at man forbeholder sig ret til at foreslå en folkeafstemning.
Jeg har i hvert fald ikke hørt det.
Som sagt må jeg jo ikke referere fra møderne, men jeg synes egentlig, fru Helle Sjelle selv skylder at redegøre for, hvornår hun i Folketingets Europaudvalg har gjort opmærksom på, at det kunne blive en mulighed.
Jeg går ud fra, at det må man have gjort, siden man nu kan komme og holde den mulighed åben.
Jesper Langballe (DF), 2004-11-25:
Nu håber jeg ikke, jeg kommer på kant med Folketingets forretningsorden, for det er egentlig ikke noget spørgsmål til hr. Keld Albrechtsen.
Hr. Keld Albrechtsen sagde i sin ordførertale, at han blev fuldstændig lammet ved at høre De Konservatives ordfører, fru Helle Sjelle – fuldstændig lammet – og så kunne jeg ikke lade være med at sidde for mig selv og spekulere på, om man ikke kunne få en aftale med Det Konservative Folkeparti om, at fru Helle Sjelle altid er til stede i Folketingssalen.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-25:
Nu er kommunalfuldmagten jo indrettet sådan, at de spørgsmål, som ligger i den kategori, som vi frygter kan blive rent populistiske temaer, normalt ikke falder ind under den, så jeg tror ikke, der er problemer i det forslag, vi har fremsat.
Hr. Peter Skaarup fremstillede det, som om det ikke er muligt for Folketinget at beslutte en folkeafstemning om Tyrkiets optagelse.
Det er muligt, det kan man godt i dag.
Folketinget kan vedtage, at der skal være en vejledende folkeafstemning, men Enhedslisten vil bare ikke medvirke til det.
Det frygtelige er jo, at det rent faktisk kan ske.
Fru Helle Sjelle har ventileret, at hun kan finde på at fremsætte et sådant forslag på et senere tidspunkt, så hvad klager hr. Peter Skaarup over?
Hvis han kan skaffe et flertal i Folketinget, er muligheden til stede, men jeg siger bare: Enhedslisten vil ikke medvirke til det, fordi vi finder, det er et forkert tema for en folkeafstemning.
Peter Skaarup (DF), 2004-11-25:
Jamen det gør vi da helt sikkert, for vi synes, det er et udmærket forslag.
Men det undrer mig lidt, at man fremsætter forslag i Folketinget om, at 10 pct. af borgerne i et afgrænset område, en kommune eller et amt, skal have lov til at bringe sager til folkeafstemning i det pågældende område, når man ikke mener, at Tyrkiets medlemskab af EU kan bringes til folkeafstemning.
Der er ingen som helst begrænsninger i det forslag, Enhedslisten har fremsat.
Der er ikke noget i forslaget om, at særlig følsomme emner, som f.eks. om et land kan blive medlem af EU, eller om en borgmester skal gå af, eller noget som helst, ikke kan sendes til folkeafstemning om, så jeg vil da foreslå, at hvis Enhedslisten fastholder, at der er temaer, som overhovedet ikke kan komme til folkeafstemning, ændrer man sit forslag, for ellers holder det jo overhovedet ikke vand – overhovedet ikke.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-25:
Hvis hr. Peter Skaarup læser forslaget grundigt, vil han se, at det handler om folkeafstemninger i amter og kommuner; jeg tror faktisk, han selv gjorde opmærksom på det.
Jeg kunne godt forestille mig, at hr. Peter Skaarup kunne finde på at forlange, at der skulle være folkeafstemning om bestemte personers statsborgerskab eller lignende, men fra Enhedslistens side vil vi altså ikke have, at man bruger sådanne spørgsmål, som alene er egnede til at oppiske populistiske stemninger, som folkeafstemningstemaer.
Sådan er det.
Men jeg takker hr. Peter Skaarup, fordi han reklamerer så glimrende for Enhedslistens forslag.
Det er nemlig et udmærket forslag fra Enhedslisten, som jeg håber Dansk Folkeparti kan støtte, og efter den argumentation, der nu er fremlagt, må jeg gå ud fra, at Dansk Folkeparti støtter det, og det takker jeg for.
Peter Skaarup (DF), 2004-11-25:
Jeg står her med et forslag, som Enhedslisten har fremsat i Folketinget den 4. november i år.
Det er et forslag til folketingsbeslutning om mulighed for flere folkeafstemninger i kommuner og amter, og i det forslag nævner man bl.a., at det f.eks. bør være muligt at kræve folkeafstemning om væsentlige spørgsmål, som skaber megen debat.
Man skriver, at på nationalt plan har der mange gange i forbindelse med folkeafstemninger kunnet konstateres en afvigelse mellem de valgte folketingsmedlemmers holdning til EUtraktaterne og vælgernes holdning.
Det bruger man som begrundelse for, at 10 pct. af borgerne i en kommune eller i et amt skal kunne kræve en folkeafstemning om et spørgsmål, der interesserer dem.
På grundlag heraf er mit spørgsmål til hr. Keld Albrechtsen: Mener hr. Keld Albrechtsen, at hvis 10 pct. af den danske befolkning skriver under på, at de vil have en folkeafstemning om Tyrkiets medlemskab af EU, skal man have en sådan folkeafstemning?
Elisabeth Arnold (RV), 2004-11-25:
Jeg har sagt ganske tydeligt flere gange, at folkeafstemninger, som handler om personer og personers religion, bryder jeg mig ikke om at afholde, og jeg bryder mig ikke om at give mandat til, at de skal afholdes.
Hvis folk gerne vil tilkendegive en bestemt holdning til Tyrkiets medlemskab af EU, har de mulighed for at gøre det med deres stemmeafgivning ved folketingsvalgene.
Folketinget skal, når tiden er inde, give sin tilslutning eller manglende tilslutning til Tyrkiets medlemskab af EU, så befolkningen får indflydelse under alle omstændigheder.
Jesper Langballe (DF), 2004-11-25:
Jeg skal ikke træde videre i det, men den stammer fra Mellemøsten og har så som bekendt spredt sig nordpå og simpelt hen skabt og afgrænset det kontinent, vi i dag kalder Europa.
Nogen anden definition på Europa kan jeg ikke finde på stående fod.
Men lad os forlade det emne.
Så vil jeg godt opfølgende spørge fru Elisabeth Arnold: Vil fru Elisabeth Arnold respektere, hvis 1 million EU-borgere kræver en folkeafstemning om Tyrkiets optagelse, og hvorfor må danske vælgere isoleret set så ikke – nu foregriber jeg fru Elisabeth Arnolds svar – udtale sig om spørgsmålet?
Hvorfor skal nogle spørgsmål være forfærdelig farlige at forelægge danske vælgere?
Det fatter jeg ikke rigtig.
Jacob Buksti (S), 2004-11-25:
Der er jo ikke tradition for i Danmark at afholde folkeafstemning om optagelse af andre lande i EU.
Det virker da også ydermere fuldstændig absurd, at Dansk Folkeparti med det her forslag mener, at Folketinget på nuværende tidspunkt skal pålægge regeringen at modsætte sig Tyrkiets eventuelle medlemskab af EU, endnu før der overhovedet er truffet beslutning om at indlede eventuelle konkrete optagelsesforhandlinger med Tyrkiet, og hvor de vilkår, der måtte knytte sig til sådanne eventuelle forhandlinger, endnu ikke er blevet fastlagt.
Når Dansk Folkeparti samtidig insisterer på, at det her forslag skal færdigbehandles og sættes til afstemning allerede inden jul, ja, fristen for spørgsmål lukkes allerede i morgen, så grænser det til at gøre grin med Folketingets arbejde, for hvad er så formålet med forslaget?
Det kan jo ikke være at få en seriøs debat om selve indholdet, idet det jo ikke er fastlagt endnu.
Det bliver det i givet fald først på Det Europæiske Råds møde, altså mødet mellem EU's stats- og regeringschefer, den 17. december, hvilket altså er efter, at Dansk Folkeparti har forlangt sit forslag til afstemning her i salen.
Argumenterne i Dansk Folkepartis forslag er derfor uden indhold og uden mening, idet der ikke er nogen, der kender det grundlag og de vilkår, der vil blive fastlagt på topmødet den 17. december.
I Socialdemokratiet kan vi derfor kun opfatte Dansk Folkepartis forslag som et rent populistisk paradeforslag, som man ikke er interesseret i at få nogen seriøs debat af.
Socialdemokratiet ønsker ikke at deltage i det her cirkus, og vi kan derfor ikke støtte forslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-11-25:
For det første mente jeg det fuldstændig alvorligt, da jeg sagde, at folkeafstemningen i sin tid i 1970'erne om, hvorvidt Frankrig kunne tillade, at UK, Irland og Danmark blev medlemmer af EU, var en skændsel og en skamplet på EU's historie.
Men det var en fransk beslutning at tage den folkeafstemning, og det er jo en national beslutning, om man vil have en sådan folkeafstemning.
Jeg er medvirkende til den danske beslutning, og jeg vil ikke have en sådan folkeafstemning om et nyt medlemsland.
Det var franskmændenes beslutning, at de skulle have en folkeafstemning, den afholdt de, og den fik det lykkelige udfald, at vi alle fik lov til at være med, fordi franskmændene gerne ville have os med.
Om kristendommens rum, som hr. Jesper Langballe kaldte Europa, vil jeg blot sige, at jeg har nu i 3 år været kollega med hr. Jesper Langballe.
Jeg er meget lidt inde i kristendommens historiske sager, og jeg kan ikke rigtig matche hr. Jesper Langballes store viden, men så vidt jeg ved, stammer kristendommen fra Mellemøsten og har så bredt sig op gennem Europa og også langt ind i Asien.
Derfor synes jeg, det er et spørgsmål, som kan tages med et meget stort gran salt, om det er specielt europæisk at være kristen.
Der er altså også kristne lande i Asien, Armenien er kristent, og Georgien er kristent, og det hele stammer fra Mellemøsten.
Tak for det.
Til spørgsmålet, om Det Radikale Venstre kun vil holde folkeafstemninger om sikre vindersager, kan jeg godt sige, at det er modsagt af historien.
Jeg kan nævne den senest afholdte folkeafstemning, den om Danmarks eventuelle overgang til euroen.
Det gik vi varmt ind for, men vi tabte afstemningen med et brag.
Vi løber den risiko, der ligger i at afholde folkeafstemninger, men vi vil ikke have folkeafstemninger om personspørgsmål eller ja eller nej til bestemte religioner.
Den slags ting bryder vi os ikke om.
Vi har religionsfrihed i Danmark, der er religionsfrihed i EU, religion er ikke blandt EU's optagelseskriterier, og derfor bryder vi os ikke om folkeafstemninger, der bringer det element på banen.
Angående korruption kan jeg kun sige, at det jo præcis er et af de punkter, som forhandlingerne mellem Tyrkiet og EU-Kommissionen skal tjene til at få udryddet eller få bragt op i en ligaklasse, som kan sammenlignes med de øvrige europæiske landes.
Blandt vore nærmeste nabolande er der nogle, der er betydelig mere korrupte end Danmark, men det er bestemt blandt de ting, der skal arbejdes med i Tyrkiets tilfælde, og hvis Tyrkiet ikke kan opfylde betingelserne, kan landet ikke blive medlem.
Så enkelt er det.
Erfaringerne med alle de andre medlemslande har vist, at forhandlingerne står på i en årrække, og hvis landene ikke gør fremskridt, bliver de ikke medlemmer.
Rumænien har stadig et problem med korruptionen, og om ikke af andet, så af den grund, står det ikke lige for at blive medlem.
Jeg vil gerne have ekstra taletid, for det fik spørgeren, så det går jeg ud fra at jeg også får.
Peter Skaarup (DF), 2004-11-25:
Jeg tror godt, jeg ved, hvorfor Det Radikale Venstre ikke vil være med til en folkeafstemning om dette spørgsmål.
Der er jo meningsmålinger, der rent faktisk viser, at der blandt Det Radikales Venstres vælgere er flertal for, at Tyrkiet ikke kan blive medlem af EU, så jeg kan godt forstå, at man måske er lidt tilbageholdende, for der er vel ikke rigtig nogen mening med at holde folkeafstemninger, hvis man kun vil holde folkeafstemninger om det, man på forhånd regner med at være sikker på at kunne vinde folkeafstemninger om.
Det er egentlig også min pointe.
Jeg forstår ikke, hvorfor man i tide og utide taler om flere folkeafstemninger, når man ikke vil holde nogen, når det kommer til stykket, når man ikke vil være med til det, når vi foreslår det her i Folketinget.
Så vil jeg lige vende mig til et andet spørgsmål.
Det nævnes flere steder som et problem, at der er en enorm korruption i Tyrkiet, bl.a. var der den 17. november en artikel i Information, som beskrev den korruption, der er tale om.
Det fremgik, at på Transparency Internationals liste over korruptionsplagede lande ligger Tyrkiet virkelig grimt, og det fremgik også, at man kan hyre en dommer i Tyrkiet.
Man hyrer ikke en advokat, man hyrer en dommer, og er det virkelig sådan nogle lande, vi skal have ind i EU?
Elisabeth Arnold (RV), 2004-11-25:
Angående det sidste vil jeg godt sige til hr. Peter Skaarup, at forfatningstraktaten – som Dansk Folkeparti i øvrigt er imod, har jeg forstået – åbner mulighed for fælles europæiske folkeafstemninger, hvis der kan samles 1 million stemmer for et ønske om at få en folkeafstemning.
Det princip er vi tilhængere af, for vi synes, det er en god idé, at man kan samle ønske om en folkeafstemning på tværs af landegrænserne og få en fælles europæisk folkeafstemning.
Jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti ikke er interesseret i at få den slags folkeafstemninger, for man er jo ikke tilhænger af forfatningstraktaten.
Men vi vil ikke sige ja til at gøre et hvilket som helst emne til genstand for folkeafstemning.
Vi har her i Folketingssalen sagt nej til adskillige fantasifulde forslag om folkeafstemninger, som er fremsat af Dansk Folkeparti og også af Enhedslisten og andre partier.
De har foreslået folkeafstemninger om både dette og hint, men vi vil have lov til at vælge og sige, at der er nogle ting, som vi ikke synes egner sig til folkeafstemning.
F.eks. har vi sagt nej til at sende personspørgsmål i forbindelse med indfødsrets meddelelse til folkeafstemning, og det vil vi fortsat forbeholde os ret til.
Peter Skaarup (DF), 2004-11-25:
Det undrer mig lidt, at Det Radikale Venstre anbefaler, at der ikke skal holdes folkeafstemning.
Faktisk er det sådan, at næsten hver eneste sommer kommer der en melding fra den radikale udenrigsordfører, hr. Niels Helveg Petersen – på vegne af Det Radikale Venstre må man gå ud fra – som går på, at det er utrolig vigtigt, at vi her i Danmark vitaliserer folkestyret, og at vi får flere folkeafstemninger.
Det er essensen af budskabet.
Derfor vil jeg godt spørge fru Elisabeth Arnold: Vil det sige, at det er en lille studiekreds hos Det Radikale Venstre, der skal vurdere, hvad der kan komme ud til folkeafstemning?
Hvad må vi stemme om?
Er der nogle grænser, så vi ikke må stemme om, hvorvidt et eller flere nye lande skal optages, men i øvrigt vil man gerne have flere folkeafstemninger?
Er fru Elisabeth Arnold i øvrigt klar over, at i den forfatningstraktat, vi i øjeblikket diskuterer her i Folketinget, er der faktisk indeholdt et ønske om, at man på europæisk plan kan holde flere folkeafstemninger?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-11-25:
Jeg vil sige til dem, der ikke kender Bernard Lewis eller ikke har læst Bernard Lewis – hvad jeg godt nok har – at han er islamforsker.
Men der er mange islamforskere, og jeg vil sige, at jeg er dybt uenig i det perspektiv, Bernard Lewis fremstiller, og jeg mener ikke, at han har ret meget at have det i.
Den største fare for, at det overhovedet kunne blive en realitet, er – som Lewis siger – at man spreder skræmmebilleder om, hvilken slags mennesker muslimer er.
Hvis vi bliver ved med at udbrede myten om, at man ikke kan være muslim og demokrat samtidig, er det den største fare.
Så vil jeg blot sige til hr. Langballe, at det er for så vidt rigtigt, at det er en anomalitet at tale om kristne fundamentalister.
Men ikke desto mindre kan vi altså konstatere, at der er mange af dem – det blev senest demonstreret ved det amerikanske præsidentvalg – man må jo sige, at meget, meget, meget store amerikanske befolkningsgrupper er kristne fundamentalister, og det er ganske uhyggeligt efter min mening.
Jesper Langballe (DF), 2004-11-25:
Fundamentalisme er ubetinget tro på en skrift.
Det var også sådan, jeg forstod fru Anne Grete Holmsgaard, en skrift, hvor hvert ord er indlæst af Gud, og derfor kan der ikke rokkes ved den.
Det er jo klart, at selvfølgelig er der noget, man kan kalde kristne fundamentalister, men det er jo anomalier, eftersom kristendommen netop er en antifundamentalistisk tro.
Derfor synes jeg stadig væk, at det er en begrebssammenrodning.
Må jeg så spørge til det andet spørgsmål, jeg kom med.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-11-25:
Jeg starter med det første.
Der findes muslimske fundamentalister, der findes kristne fundamentalister, der findes jødiske fundamentalister, og kendetegnet for dem er, at de er meget bogstavtro og har en meget markant tendens til at gøre deres personlige religiøse overbevisning til et spørgsmål, der også skal være styrende for det politiske liv.
Det er omsat til almindeligt dansk, som jeg oplever fundamentalisme.
Jeg er inderligt imod det, lige meget om de pågældende er muslimer, jøder eller kristne.
Men jeg har også den holdning, at mennesker har ret til at have deres tro, hvis de ellers forener det med, at de respekterer de demokratiske spilleregler og menneskerettighederne.
Med hensyn til det andet spørgsmål var jeg faktisk ikke særlig skråsikker.
Jeg sagde, at det stadig væk er et åbent spørgsmål, om det vil lykkes for Tyrkiet at komme til at leve op til de krav, der er stillet til Tyrkiet.
Jeg håber, at det lykkes, og hvis det lykkes, så vil det regnestykke, som hr. Jesper Langballe refererer Bolkestein for at have fremlagt, være et meget anderledes regnestykke, for et af kriterierne er jo den økonomiske udvikling i Tyrkiet; demokrati, menneskerettigheder og den økonomiske udvikling.
Jesper Langballe (DF), 2004-11-25:
Jeg synes, at fru Anne Grete Holmsgaard for klarhedens skyld skulle skelne mellem selve forslaget, Dansk Folkeparti har fremsat, og så bemærkningerne til forslaget.
Men jeg har i øvrigt to spørgsmål.
Fru Anne Grete Holmsgaard siger, at jeg bruger ordet fundamentalisme forkert.
Det synes jeg er interessant, og derfor vil jeg gerne spørge om hendes definition på ordet fundamentalisme og bidrage til overvejelserne ved at sige, at mig bekendt er det et amerikansk udtryk, der første gang blev brugt i begyndelsen af det 20. århundrede, og at det er brugt om skriftfundamentalisme i den betydning, at islam er en fundamentalistisk religion pr. definition, og det gælder både shia- og sunnimuslimer.
Men jeg vil gerne høre, hvad fru Anne Grete Holmsgaard forstår ved fundamentalisme.
Jeg undrer mig over den skråsikkerhed, hvormed fru Anne Grete Holmsgaard siger, at det her vil være et fremskridt.
Jeg forstår godt argumentationen, men hvordan kan fru Anne Grete Holmsgaard være så sikker på, at f.eks. den hollandske kommissær Bolkestein, som lige er gået af, ikke har ret, når han siger, at det her vil komme til at betyde, at EU bliver sprængt indefra, for det vil i det første år koste 45 mia. euro, som vi andre skal betale?
Er det slet ikke noget, der kan få fru Anne Grete Holmsgaard til at ryste en lille smule på hånden?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-11-25:
For det første kan man jo ikke skrælle det fra, der rent faktisk står i forslaget, og der står jo fuldstændig krystalklart, at Dansk Folkeparti vil gøre hvad som helst for at forhindre, at Tyrkiet kommer med.
Så det her handler jo ikke om, at man vil lægge noget ud til en eller anden åben debat, hvor folk får oplysning om, hvordan forholdene rent faktisk er i Tyrkiet.
For det andet synes jeg, det er vigtigt, at når man sender noget til folkeafstemning, er der ligesom to måder, man kan gøre det på.
Den ene er, hvis der er tale om suverænitetsafgivelse.
Det er fuldstændig klart i grundloven, at så skal det til folkeafstemning.
Det, vi har foreslået, er, at man understøtter det i kommunerne.
Peter Skaarup (DF), 2004-11-25:
Det er ikke lang tid siden, jeg i mit dueslag i Folketinget modtog et forslag fra SF om flere lokale og regionale folkeafstemninger i Danmark – vel om forskellige spørgsmål.
Det er vel ikke sådan, at SF i en studiekreds kan sige, at lige præcis det og det vil vi aldrig have til folkeafstemning.
Man mener vel, at der skal flere emner ud til folkeafstemning, og så kan jeg simpelt hen ikke forstå, hvorfor man går imod et forslag her i Folketinget, der handler om at holde en ekstra folkeafstemning, vel at mærke om et emne, som mange vil interessere sig for og mange debattere.
Det kan jeg ikke forstå.
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-11-25:
Er der noget, jeg ikke frygter, så er det vores vælgere.
Det, jeg giver udtryk for her, er SF's holdning, og vi er ikke et parti, der lægger vores kurs efter opinionsundersøgelser.
Så klart kan det faktisk siges.
Vi har ikke tænkt os at kaste os ud i et eksperiment, der i virkeligheden handler om følelser, for det er det, det vil komme til at handle om.
Jeg synes, vores opgave er at medvirke til at fjerne myter om, hvad – som det hed med Grundtvig – tyrken er for en, hvad Tyrkiet reelt er for et land med de store modsætninger, der er i Tyrkiet, meget store modsætninger, men også med den positive udvikling, der er på nogle områder, og også de ting, som jeg selv har kritiseret i årevis, ting, som jeg også kritiserede med hensyn til Spanien, der var et diktatur, Portugal, der var et diktatur, Grækenland, der var et diktatur.
Det kan vist ikke engang hr. Peter Skaarup benægte.