runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Homann (SF), 2003-11-26:
Jeg kunne godt blive lidt bekymret over statsministerens svar.
For det var jo velkendt for dem, som har overværet eller efterfølgende læst førstebehandlingen af det lovforslag, der ligger bag det her, at skatteministeren har været under alvorlig anklage for at have taget for let på tingene, når det drejer sig om statens finanser og for at sikre, at staten ikke taber penge på det her skattehul.
Men når statsministeren så bare vifter med hånden og siger, at det her blot handler om oppositionens klapjagt på en minister, så lyder det i mine ører, som om statsministeren er nøjagtig lige så letsindig med hensyn til statens finanser som sin kollega, skatteministeren.
Derfor vil jeg spørge: Er det ikke rimeligt nok, at man øver klapjagt, ikke på ministeren, men på det milliardfradrag, som et hul i skattelovgivningen giver anledning til?
Er det ikke et alvorligt spørgsmål, som også må ligge statsministeren på sinde som den øverste ansvarlige
for statens økonomi?
Ole Stavad (S), 2003-11-26:
Jeg vil gerne i tilknytning til hr. Morten Homanns spørgsmål spørge statsministeren: Mener statsministeren sådan set ikke, at det vil være udtryk for forsømmelse af det, vi har pligt til, nemlig at kontrollere regeringen, når vi får et lovforslag fremlagt, hvori skatteministeren selv i bemærkningerne oplyser, at det er med baggrund i et milliardstort fradrag, at man konstaterer, at der tidligere har været fremsat lovforslag, at skatteministeren har nægtet at genfremsætte det, selv om Folketinget har spurgt til det, at vi har en række troværdige personer, herunder den tidligere finansminister, Henning Dyremose, som har været ude og forklare om forløbet her og sagt, at når man hos TDC har udnyttet det her hul, så skyldes det forsømmelse hos regeringen, hos skatteministeren, ville det så ikke være forsømmelse fra oppositionens side, hvis vi ikke spurgte ind til det her?
Derfor er det, jeg spørger statsministeren: Hører det ikke til at være en pligttro minister i statsministerens regering, at man lever op til begrebet rettidig omhu og ikke gør sig skyldig i, at vi får eklatantstore, efter skatteministerens egne oplysninger noget, der svarer til milliardstore tab for statskassen, og hvis det er tilfældet, bør det så ikke afdækkes fuldt ud?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Jeg vil da gerne sige til hr. Ole Stavad, at ikke blot er det regeringens pligt, det er da også oppositionens pligt, og derfor lå der heller ikke i mine bemærkninger til hr. Morten Homann andet end en opfordring til, at man så griber sådan en sag an på en ordentlig måde.
Og der synes jeg altså, at det ordentlige og det fair er, at den angrebne part, og det er altså skatteministeren og Skatteministeriet, får lejlighed til at udtale sig.
Nu kommer skatteministeren med en redegørelse, så må man dog lige væbne sig med tålmodighed og læse den redegørelse, før man fælder sin dom.
Så spørger hr. Jacob Buksti: Jamen hvad er det dog, der er sket?
Det svar, jeg gav sidste onsdag, faldt jo på baggrund af et spørgsmål om, hvorvidt der på Folketingets foranstaltning skulle igangsættes en særlig undersøgelse af skatteministeren og Skatteministeriet.
Dertil svarede jeg, at jeg ikke så, der forelå oplysninger, som kunne begrunde det.
Efterfølgende har skatteministeren så meddelt, at han selv vil lave en sådan redegørelse, som så forhåbentlig også kan være med til at besvare en række af de spørgsmål, der er stillet af medlemmer af Folketinget.
Og så er det, jeg siger, at det så altså er den ordentlige måde lige at vente på den redegørelse.
Så kan hver især jo fælde sin dom og drage sine konklusioner, når skatteministeren og Skatteministeriet har haft lejlighed til at udtale sig. Jeg tror ikke, at jeg kan føje mere til end at henvise til, at skatteministeren nu kommer med den redegørelse.
Lad mig bare endnu en gang sige til hr. Jens Peter Vernersen: Nu kommer skatteministeren altså med en redegørelse.
Så må hr. Jens Peter Vernersen læse den.
Men jeg forstår, at hr. Jens Peter Vernersen har draget dem allerede.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeppe Kofod (S), 2003-11-26:
»Er statsministeren enig med Venstres ordfører Troels Lund Poulsen i, at man ikke har brug for arbejdsmiljø i den tredje verden?«
Skriftlig begrundelse
I Dagbladet Politiken den 20. november 2003 er Venstres udenrigsordfører Troels Lund Poulsen citeret for, at »De fattigste ikke har brug for arbejdsmiljø«.
Det her spørgsmål er jo foranlediget af en udtalelse, som Venstres udenrigspolitiske ordfører, hr. Troels Lund Poulsen, fremkom med i Politiken den 20. november, nemlig at de fattige ikke har brug for arbejdsmiljø.
Jeg ved, at statsministeren også rejser meget rundt i udviklingslandene, det har vi jo set.
Og i Bangladesh er det sådan, at børn måske arbejder i 18 timer og sover på et betongulv.
De arbejder med at binde bøger ind i en by, der hedder Chittagong, den næststørste by i Bangladesh.
Der er det sådan, at fagbevægelsen rent faktisk har fået muliggjort, at de her børn har fået nogen bedre vilkår, så de ikke arbejder 18 timer og sover på et betongulv og tjener omkring 50 kr. om måneden for deres arbejde.
Er det sådan, at statsministeren er enig i, at man selvfølgelig skal arbejde for arbejdsmiljø i den tredje verden og dermed tager afstand fra ordførerens udtalelser?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Naturligvis skal man arbejde med arbejdsmiljø i udviklingsbistandsarbejdet, og det gør vi også.
Det indgår som integreret element i flere danskfinansierede programmer såsom privatsektorprogrammet og erhvervssektorprogrammet.
Så arbejdsmiljø er en integreret del af udviklingsbistanden, og det arbejde vil vi fortsætte også uanset besparelserne på Ulandssekretariatet.
De to ting har ikke noget med hinanden at gøre.
Jeppe Kofod (S), 2003-11-26:
Jeg takker for svaret.
Det må jo betyde, at det, som hr. Troels Lund Poulsen er citeret for i Politiken den 20. november, jeg citerer: De fattigste har ikke brug for arbejdsmiljø - tager statsministeren afstand fra, og at det dermed ikke er Venstres politik, på trods af at Venstres udenrigspolitiske ordfører udtaler de her ting.
Det er jeg glad for.
Og så lige et spørgsmål i tilknytning til statsministerens svar.
Hvorfor fjerner man en rammeaftale med Fagbevægelsens Ulandssekretariat, der netop arbejder med arbejdsmiljø i den tredje verden, der netop arbejder for de her børn under 14 år, som i Bangladesh arbejder under vilkår, ingen af os kunne drømme om?
Vil man sikre, at Fagbevægelsens Ulandssekretariat får nogle bedre vilkår, sådan at det ikke kommer til at forringe arbejdet for arbejdsmiljø i den tredje verden?
Det synes jeg statsministeren skylder et svar på.
Det står i hvert fald ikke klart for mig, når man fjerner 44 mio. fra det her vigtige arbejde, hvordan det så skulle blive bedre.
Det bliver da ringere, når man fjerner penge fra arbejdsmiljø i den tredje verden.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Det indgår med særlig vægt i mange af de danske udviklingsindsatser.
Bolivia er et eksempel på et landeprogram med en række særlige arbejdsmiljøindsatser.
Samtidig indgår vellykkede arbejdsmiljøindsatser under privatsektorprogrammet i Bangladesh, Vietnam, Ghana og Egypten, og det vil naturligvis være noget, der fortsat har prioritet i udviklingsbistanden.
Lad mig så sige om Ulandssekretariatet, at der er gennemført besparelser på Ulandssekretariatet, fordi vi ikke finder, at der er nogen baggrund for, at fagbevægelsens ulandsarbejde permanent skal være finansieret af staten.
Det kan man fortsat gøre.
I øvrigt er det sådan, at fagbevægelsen jo også råder over nogle penge selv.
I forhold til det må man sige, at de 44 mio. er et meget, meget, meget lille beløb.
Så hvis der er et meget stærkt ønske om at fortsætte solidaritetsarbejdet, så er der jo penge nok.
Det vil oven i købet kun være en lillebitte del af renteafkastet af den milliardformue, som fagbevægelsen har.
Men arbejdsmiljøindsatsen fortsætter altså usvækket i dansk ulandsbistand.
Jeppe Kofod (S), 2003-11-26:
Det vil sige, at de penge, de 44 mio., som man har givet i rammeaftalen til Ulandssekretariatet, det, der går til arbejdsmiljø, vil statsministeren altså ikke trække væk fra finanslovsaftalen.
Det vil man fastholde.
Det vil sige, at den del af beskæringen vil man holde fast i, sådan at man forringer arbejdsmiljøet i den tredje verden.
Så er jeg i øvrigt enig med statsministeren i, at alle organisationer, der har mulighed for at bidrage til udviklingen i den tredje verden, bør gøre det, inklusive fagbevægelsen, og det er jeg også sikker på at de gør.
Men her er der jo tale om, at man ensidigt går efter en organisation, som har et bestemt tilhørsforhold. Det var altså ikke Folkekirkens Nødhjælp eller Mellemfolkeligt Samvirke eller sådan nogle organisationer, man slagtede.
Det var lige præcis en organisation, som har sit oprindelige udspring i fagbevægelsen, i FTF og LO, men som i øvrigt er en privat organisation, som på lige fod med alle andre organisationer søger om tilskud til deres meget vigtige arbejde, som både forbedrer arbejdsmiljø og menneskerettigheder i den tredje verden og sikrer, at når vi f.eks. mister arbejdspladser i Danmark til den tredje verden, så mister vi dem altså ikke til børnearbejde og andre former for slavearbejde.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Jeg læste netop op af en glimrende udtalelse fra Socialforskningsinstituttet, som slår fast, at der ikke i Danmark findes absolut fattigdom.
Jeg er meget tilfreds.
Næ, det, jeg er utilfreds med, er hr. Villy Søvndals og fru Sandy Brincks misbrug af tallene.
Det er det, men det er ikke institutionerne, for de udfører det arbejde, de skal.
Men det er da ikke det samme, som at jeg på alle punkter er enig med de pågældende institutioner.
Så må jeg jo sige, at fru Sandy Brinck kom med en særdeles interessant udtalelse om at rense fremtidige forslag for forringelser for børnefamilierne.
Når jeg synes, det er meget interessant, er det, fordi jeg læser, hvad Socialdemokratiet vil gøre over for børnefamilierne.
Socialdemokratiet vil afskaffe småbørnsydelsen og den såkaldte babyydelse.
Desuden vil Socialdemokratiet jo forringe reguleringen af børnefamilieydelsen og børnetilskuddet.
Det fremgår af de forslag, Socialdemokratiet har fremlagt i sin skattepakke.
Derfor er det jo lidt voveligt af fru Sandy Brinck i dag at rejse det her emne.
Men på den givne foranledning vil jeg da gerne minde om, at det altså er det, Socialdemokratiet vil.
Regeringen har ingen intentioner om at forringe børnechecken, men det har Socialdemokratiet.
Derfor burdet fru Sandy Brinck jo nok rette denne opfordring til sit eget parti om at rense fremtidige forslag for forringelser for børnefamilierne.
Regeringen har ingen intentioner om sådanne forringelser, men det har Socialdemokratiet.
Margrete Auken (SF), 2003-11-26:
I sidste uge hørte vi jo finansministeren lave
nogenlunde samme skævhed, som vi hører statsministeren lave i dag, nemlig at det er et udtryk for almindeligt solidaritetsarbejde.
Jeg vil lige fortælle statsministeren, hvad han selvfølgelig godt ved, men bare sådan at det også kommer frem i offentligheden igen, at fagbevægelsen giver 20 mio. kr. i solidaritetsarbejde. Det her Ulandssekretariat drejer sig ikke specielt om solidaritetsarbejde.
Det er simpelt hen et spørgsmål om at få et velordnet arbejdsmarked.
Bl.a. Verdensbanken har sagt, at forudsætningen for, at man kan få effektivt ulandsarbejde, er, at der er et velfungerende arbejdsmarked, ikke mindst i de allerfattigste lande.
Vi har folk fra Filippinerne, som siger, at hvis ikke man har det, så vil deres uddannede sygeplejersker rejse derfra, fordi der ikke er en måde at fastholde dem på.
Det er den type arbejde, som statsministerens udenrigsminister også tidligere har fået uforbeholden ros for.
Et helt gedigent centralt ulandsarbejde.
Og jeg vil da godt spørge statsministeren, hvad grunden er til, at man pludselig fra regeringens side ikke længere synes, at det er et helt centralt ulandsarbejde.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Jeg skal blot sige til hr. Jens Peter Vernersen, at jeg synes, at hr. Jens Peter Vernersens udtalelser afslører en mistillid til embedsmændene i Skatteministeriet.
Naturligvis vil der fra Skatteministeriets side blive udarbejdet en ordentlig og sober og retvisende redegørelse for, hvad forløbet er.
Den kommer til Folketinget, og så må hr. Jens Peter Vernersen jo til den tid drage sine konklusioner.
Jeg synes da, det er fair nok, at skatteministeren og Skatteministeriet får lejlighed til at redegøre for, hvordan de ser forløbet.
Så kan hr. Jens Peter Vernersen til den tid drage sine konklusioner.
Jeg kan have en anelse om, at hr. Jens Peter Vernersen har besluttet sig allerede, men jeg synes, det hører med til et ordentligt forløb, at den part, man angriber så voldsomt, lige får lov til at udtale sig.
Til hr. Jacob Buksti: Jeg kan ikke sige andet, end at når der i Folketinget er et ønske om at få belyst en sag, så er det da meget naturligt at give en redegørelse for den.
Jeg synes, det er fornuftigt, at skatteministeren på den måde kommer med en redegørelse.
Den bliver så sendt til
Som jeg sagde til hr. Jens Peter Vernersen, må man så drage sine konklusioner på den baggrund.
Jacob Buksti (S), 2003-11-26:
I spørgetiden i onsdags mente statsministeren ikke efter de oplysninger, statsministeren havde, at der var noget, der begrundede, at der skulle gives nogen særlig undersøgelse i den her sag.
Så i mandags meddeler skatteministeren, at nu vil han altså komme med en redegørelse i den her sag. Har statsministeren nogen som helst formodning om, hvad der er sket fra onsdag til mandag, som har gjort, at skatteministeren nu pludselig mener, at der er behov for en redegørelse, som statsministeren ikke mente der var behov for sidste onsdag?
Jens Peter Vernersen (S), 2003-11-26:
Jeg vil godt sige, at den redegørelse, som bliver tilbudt, jo stort set, sådan som jeg læser det svar, der ligger, er en teknisk gennemgang.
Derfor er det også forkert at kalde det en undersøgelse.
Det er ikke en undersøgelse af noget som helst.
Det er en teknisk gennemgang om, hvordan problemerne vedrørende dette specielle lovforslag skal forstås, og hvordan forløbet har været. Derfor synes jeg, at man i stedet for skulle have sagt: Vi vil gerne lave en undersøgelse, sådan at alt i den her sag uvildigt bliver belyst.
Lad mig så også bare nævne, når man omtaler de svar, der bliver givet, at der netop til det her lovforslag er afgivet en række svar, men der er faktisk 11 spørgsmål, der ikke er besvaret, og en række spørgsmål, hvor der bliver givet svar, så der skal nye spørgsmål til.
Det synes jeg da også skal ind i billedet, når man taler om det her spørgsmål.
Så vil jeg sige sammenholdt med det, hr. Jacob Buksti sagde, at der jo står i referatet fra det sidste møde, vi havde her i Folketingssalen: Der foreligger ikke oplysninger for mig, der begrunder, at der skulle foretages nogen særlig undersøgelse i den sag med hensyn til tidspunkt om, hvornår skattemyndigheden blev opmærksom på denne sag.
Det forstår jeg ikke at statsministeren ikke ønsker belyst fra Skatteministeriet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Når den redegørelse foreligger, vil jeg sende den til Folketinget.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-11-26:
Jeg synes ikke, det ser kønt ud, når statsministeren her i Folketingssalen forsøger at fremstille det sådan, at Socialdemokratiets skatteforslag er en forringelse for børnefamilierne.
Statsministeren burde vide, når statsministeren udtaler sig om sådan nogle spørgsmål, at det ikke er tilfældet, men
Det svar er jo også tilgået Skatteudvalget i forbindelse med behandling af det lovforslag, som jo kører sideløbende med de spørgsmål, der stilles her.
Men den redegørelse, som man omtaler, er jo faktisk den, som står her: Skatteministeren har oplyst, at han vil udarbejde en redegørelse for forløbet og overvejelser vedrørende problemstilling om skattereglerne osv.
Det, jeg i øvrigt har bedt om vedrørende dette spørgsmål, er jo, at man får en uvildig undersøgelse, og at man får en undersøgelse, der strækker sig tilbage fra foråret 2001, fordi det allerede er der, man bliver opmærksom på problemet.
Jeg synes egentlig, at den slags camouflage, der ligger i det her forslag om en redegørelse eller tilbud om en redegørelse, under ingen omstændigheder er dækkende.
Den får vi i Skatteudvalget, ot den har vi sådan set hel klarhed over.
Næh, det, vi ønsker oplyst, er, hvilket forløb der har været, og hvilke oplysninger som embedsapparatet gav til skatteministeren, da ministeren overtog jobbet som minister i Skatteministeriet.
Jacob Buksti (S), 2003-11-26:
Jeg tror, at statsministeren ikke er opdateret med hensyn til det angreb, som statsministeren kom med på Socialdemokratiets politik på det her område.
Jeg tror, at statsministeren skal gå hjem i sit ministerium og bede om at blive opdateret på de svar, som Finansministeriet har givet i to omgange til mig, og dernæst se på det sidste spørgsmål, jeg har stillet og ikke fået svar på. For det, der er forudsætningen for, at Finansministeriet i anden omgang kan komme frem til det resultat, Finansministeriet kommer frem til, er, at man forudsætter, at regulering af børnechecken er en del af satspuljeforliget.
Jeg håber, at statsministeren kan se, at Finansministeriet dermed indrømmer, at regulering af børnechecken er en del af satspuljeforliget.
Hvis man ikke gør det, så hænger Finansministeriets regnestykke ikke sammen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Jeg kan godt forstå, at det er stærkt ubekvemt for fru Sandy Brinck og hr. Jens Peter Vernersen sådan at blive mindet om indholdet i det socialdemokratiske forslag.
Vi har også lige for nylig set offentliggjort et strategipapir fra Socialdemokratiet, som råder alle socialdemokratiske folketingsmedlemmer, ordførere og kandidater til aldrig i første omgang at snakke om deres egne forslag, men i stedet for kritisere regeringen.
Derfor er det selvfølgelig ubekvemt for fru Sandy Brinck og hr. Jens Peter Vernersen nu at blive mindet om, hvad det er, Socialdemokratiet rent faktisk vil, og det er jo ikke, som fru Sandy Brinck siger, at tage børnechecken fra de rigeste, næ, man vil skam fjerne babyydelsen, som det hedder, og småbørnsydelsen for alle.
Man vil forringe reguleringen af børnefamilieydelsen og børnetilskuddet, og det er for at finansiere, som fru Sandy Brinck siger, at man kun skal betale 1.000 kr. om måneden for at få sine børn passet.
Jamen det vender da den tunge ende nedad.
For dem, der i forvejen har en friplads, fordi de ingen penge har eller har for få, får jo ikke gavn af, at man sætter et maksimum på 1.000 kr. pr. måned, men de mærker, at deres børnecheck bliver skåret ned. Socialdemokratiets forslag rammer de svageste.
Det er selvfølgelig ubekvemt for Socialdemokratiet at få det frem, så meget mere som Socialdemokratiets strategipapir hele tiden minder om, at man ikke skal snakke om sine egne ting, men man skal angribe regeringen.
Det er jo det, fru Sandy Brinck har gjort i dag: stillet spørgsmål for at angribe regeringen på et helt urimeligt grundlag.
Men så fortjener det jo at komme frem, hvad det er, Socialdemokratiet vil.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-11-26:
Det viser jo bare med al tydelighed, hvordan statsministerens angrebsform er.
Statsministeren siger, at vi ikke vil tale om vores egne forslag 30 sekunder efter, at jeg netop har glædet mig over, at vi har lagt et forslag frem, der er til stor hjælp for børnefamilierne, fordi man kan få passet sit barn for 1.000 kr.
Jeg vil bare sige til statsministeren: Vi er meget, meget glade for det forslag.
Det kunne også være, statsministeren kunne opleve ude i landet, at børnefamilierne også var meget, meget glade for det, fordi det faktisk er det allerstørste problem.
Så nævnes spørgsmålet om dem, der har friplads.
Jamen hvis statsministeren har fulgt den debat, der har været om vores skatteforslag, vil statsministeren vide, at vi selvfølgelig præcis på samme måde, som vi normalt gør, vil sikre, at de ikke bliver ringere stillet ved vores forslag.
Alt andet ville jo være helt umuligt.
Det troede jeg egentlig statsministeren var klar over.
Jacob Buksti (S), 2003-11-26:
Det var sådan set i forlængelse af det, hr. Jens Peter Vernersen netop var inde på, at hvis statsministeren gjorde sig den ulejlighed ikke bare at være opdateret på Finansministeriets svar på de beregninger, der er lavet, men også på, hvad der faktisk står i vores skatteforslag, så ville statsministeren vide, at deri står der, at folk, der har friplads i dag, friholdes.
Sandy Brinck (S), 2003-11-26:
Det kalder jo på en kommentar.
Statsministeren siger: aldrig tale om egen politik, men altid om andres.
Det var talen her jo et meget godt eksempel på.
Statsministeren forholdt sig overhovedet ikke til det spørgsmål, jeg har stillet her i salen i dag, og jeg er ked af at måtte erindre statsministeren om, at opgaven i Folketingets spørgetid sådan set er, at vi stiller spørgsmål om regeringens politik, og så fremsætter vi vores forslag til debat på andre tidspunkter.
Det er sådan set funktionen, og det kunne jeg godt tænke mig at statsministeren prøvede at leve op til. Jeg mangler stadig væk et svar på det spørgsmål, som er det reelle, det, der er stillet her i salen i dag, nemlig om regeringens besparelser på børnechecken.
Vil de hjælpe de børn, som i forvejen lever i relativ fattigdom, eller vil de rent faktisk give dem en værre situation?
Svaret er såre logisk.
Vi skal bare høre det fra statsministerens egen mund.
»Vil statsministeren erkende, at de 200.000 fattige børn fortrinsvis bor i lejeboliger, og at deres familiers økonomi dermed rammes negativt af regeringens besparelser på boligstøtten?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Her spørger fru Sandy Brinck, om jeg vil erkende, at de 200.000 fattige børn fortrinsvis bor i lejeboliger, og at deres families økonomi dermed rammes negativt af regeringens besparelser på boligstøtten.
Det er jo det samme som før, hvor jeg må henvise til, at jeg på ingen som helst måde anerkender, at der skulle være 200.000 fattige børn i Danmark, så det er simpelt hen misbrug af tallene, forkert brug af tallene.
Med hensyn til den foreslåede ændring i reguleringen af boligsikringen, så indebærer den, at boligsikringens købekraft generelt bliver bevaret fra år til år.
Sandy Brinck (S), 2003-11-26:
Statsministeren svarede ikke på det spørgsmål, som jeg har stillet, nemlig om man ikke sådan helt logisk kan nå frem til, at de børn, som lever i relativ fattigdom, og det er jo altså noget, Socialforskningsinstituttet og Red Barnet siger, må antages primært at bo sammen med deres familier i lejeboliger og derfor bliver ramt af de besparelser, som regeringen nu lægger på boligstøtten.
Det er en meget mærkelig logik, som regeringen fører, både hvad angår børnechecken og nu også på boligstøtten, at der kommer penge i finansministerens kasse, men de kommer ikke nogen steder fra; der er ikke nogen, der bliver ramt af de besparelser.
Det er en logik, jeg ikke kan følge, og det er selvfølgelig, fordi de, der bor til leje, jo netop kommer til at mærke, at de ikke får den boligstøtte, som de kunne have forventet.
30,6 mio. kr. falder ikke ned fra himlen, og derfor er det en forværring af økonomien for disse familier og for børnene i de familier.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Sådan kan fru Sandy Brinck på ingen måde stille det op.
Den ændring af reguleringen, der finder sted, har lidt forskellig virkning for forskellige indkomstgrupper.
Det er faktisk sådan, at godt og vel halvdelen af dem, der modtager boligsikring, vil opleve, at der ingen forandring bliver efter den nye regulering.
For godt og vel halvdelen er det uændret.
Der er det sammensat sådan, at personer med de laveste indkomster generelt vil modtage lidt mere i boligsikring, mens personer med højere indkomster generelt vil modtage mindre i boligsikring.
Så der er altså en fornuftig social profil i det.