Mariann Fischer Boel (V), 2000-10-24:
Regeringen fremsatte sit forslag til finansloven for 2001 den 29. august 2000.
Hos Venstre var der selvfølgelig en vis spænding om, hvad regeringen mon havde at byde nationen på af visioner og nytænkning på skatteområdet.
Jeg vil ikke sige, at vi blev skuffede.
Vi blev måske ikke engang overraskede.
Alt var ved det gamle: igen nye afgifter og nye skatter til det i forvejen skatteplagede folk.
Men i dag skal vi jo koncentrere os om erhvervsskatteomlægningen.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at omlægningen af erhvervsskatterne indebærer meget store likviditetsforskydninger, og dér tager jeg så de to første forslag under ét.
Nogle erhverv vil blive langt hårdere ramt end andre.
F.eks. vil transportsektoren og landbruget blive de store tabere i spillet, og det er vel næppe det, en branche som transport- eller vognmandserhvervet har brug for.
De er i forvejen i en meget presset situation, og det bliver så de kapitalekstensive brancher som f.eks. servicesektoren, den finansielle sektor og i nogen udstrækning også IT-branchen, der kan gå lidt lysere tider i møde.
Nedsættelsen af virksomheds- og selskabsskatten giver en permanent skattebesparelse for erhvervslivet på ca. 2 mia. kr. om året, men afskrivningsmulighederne for driftsmidler skal betale regningen og endda godt og vel, fordi forringelserne af afskrivningsreglerne indebærer en fremrykning af skattebetalingerne, der isoleret set øger skatten med over 4 mia. kr. i 2001, så staten det første år vil få et øget skatteprovenu på de to områder på 2½ mia. kr.
Nu vil skatteministeren, hvis han hører efter, selvfølgelig sige, at lavere afskrivninger i dag modsvares af, at man på et senere tidspunkt får nogle højere afskrivninger.
Så på sigt, vil skatteministeren sige, vil omlægningen blive nogenlunde neutral, og det er jeg ikke uenig i, når man vurderer erhvervslivet under ét, men der er altså som sagt nogle meget skæve virkninger af omlægningerne for forskellige brancher.
Problemet er så, at der også på andre ministerområder - her tænker jeg på arbejdsministerens og på miljøministerens område - ligger nogle forslag, som vil medføre yderligere afgifter på forskellige områder på ca. 1½ mia. kr., så den samlede regning for erhvervslivet bliver ca. 1,8 mia. kr.
Det er på lang sigt, og det er ikke det, erhvervslivet har brug for efter afstemningsresultatet den 28. september.
Hvis vi kigger på forslaget om tabsfradrag i salgsåret for driftsmidler og skibe, så støtter vi det fuldt ud, men vi er ikke helt så entusiastiske, når vi kommer til forslaget om forhøjelse af aktieindkomstbeskatningen, der for personligt ejede aktier forhøjes med 3 pct., altså fra 25 til 28 pct. og fra 40 til 43 pct.
Det mere end opvejer effekten af selskabsskattenedsættelsen for personlige aktionærer.
Den samlede selskabs- og aktieskat forhøjes fra 49 til 49,6 pct. for aktieindkomster under 38.500 kr. og fra 52,9 til 60,1 for aktieindkomster, der ligger ud over det beløb, og så kommer der formodentlig på et senere tidspunkt en yderligere regulering af hele aktiebeholdningsområdet.
Forbedring på generationsskifteområdet er vi i Venstre positive over for, og ligestillingen af behandling af renteudgifter, uanset om de er brugt til at finansiere et køb af et privat selskab eller en virksomhed, er en klar forbedring.
Der er nogle knaster, f.eks. ejerandelen på de 25 pct. af aktie- eller anpartskapitalen, og jeg kan ikke rigtig se af forslaget, om en successiv erhvervelse af aktier på f.eks. 10 pct. om året i et glidende generationsskifte ville være omfattet af loven.
Så er der 10-års-reglen, der måske kan
være et problem.
Altså hvis man ikke har afviklet lånet efter en 10-års-periode, får man formodentlig nogle problemer, men det håber jeg også vi får lejlighed til at kigge på.
Forslaget om mulighed for at indskyde en del af en eventuel avance ved salg af erhvervsvirksomhed på en pensionsordning er jo noget, der har været et længe næret ønske om mange, mange steder.
Det er et positivt tiltag.
Jeg kan have lidt tvivl om 2 mio. kr.s-grænsen, som jo ikke sidestiller de private med de offentlige eller med de ansatte i det hele taget, men det må vi jo også prøve at kigge på.
Og så som et lille suk: Så vidt jeg kan se af forslaget, har en medhjælpende hustru ikke mulighed for at lave sin egen opsparing.
Hun har dog også bidraget til, at virksomheden har kunnet eksistere i den periode frem til et eventuelt salg, så det vil jeg også godt, vi får mulighed for at kigge på.
Men så er jeg meget forbavset over at se et helt nyt afsnit i lovforslaget i stk. 4, § 15 a.
Det er en stramning, som jo ikke var med i det forslag, der blev sendt til høring,
Og jeg har svært ved at se, hvordan man skal administrere den ordning.
Hvis man skal trække en eventuel ejendom ud, hvordan skal man så opgøre gælden i ejendommen?
Jeg synes lidt, det er luskeri, at man kommer med sådan en ændring af et lovforslag, der har været sendt ud til høring.
At succession i indestående på konto for opsparet overskud i virksomheden i levende live tilnærmes den, vi kender i dag ved dødsfald, er også et glimrende forslag, som vi har stor sympati for.
Så er der et forslag omkring CFC-beskatningen, og jeg må indrømme, at jeg ikke ved, om det har sneget sig ind i stakken ovre i Skatteministeriet, for jeg synes, det er helt atypisk i forhold til de øvrige forslag i den her bunke.
Altså der er to elementer i forslaget.
Og så det sidste forslag om ændring af successionsreglerne ved overdragelse af aktier: Hvor de fleste af lovforslagene på successionsområdet har været positive og hjælpsomme, så synes jeg, at det sidste forslag i stakken her vil være med til at gøre det vanskeligt at lave generationsskifte i visse typer af virksomheder, altså i de virksomheder, hvor 25 pct. af virksomheden f.eks. ligger i ejendommen.
Det er formodentlig en opfyldelse af pinsepakkens regler om generationsskifte ved død, fordi der med det forslag blev indført en tilsvarende begrænsning i adgangen til at lave generationsskifte med succession, hvis hovedaktionæren overdrager sine aktier i levende live.
Men jeg er bange for, at sådan et forslag som det her vil være med til at afkapitalisere virksomheden og måske hindre, at virksomheden vil være interesseret i at spare op til en ekspansion på et senere tidspunkt.
Jeg vil gerne have belyst de utilsigtede incitamenter, der kan være i forslaget.
Det går for mig at se i hvert fald i den stik modsatte retning af, hvad vi kan ønske os for at sikre, at mange af de 15.000 virksomheder, der skal generationsskiftes over en meget kort periode, har en mulighed for at overleve.
Jeg er bange for, at de vil blive invalideret med det her forslag. Men jeg håber i hvert fald, at jeg har givet indtryk af, at Venstre som hovedregel er positivt indstillet over for at få en diskussion og en drøftelse af erhvervspakken på skatteministerens område.
Jeg har selvfølgelig også med nogen interesse noteret mig nogle udtalelser fra Det Radikale Venstre i Børsen den 2. oktober 2000 om, at den situation, vi står i herhjemme efter nejet ved afstemningen, betyder, at man bliver nødt til at revidere visse dele af skatteministerens erhvervspakke for at kompensere for de manglende indtægter, som erhvervslivet har fået som følge af afstemningsresultatet den 28. september 2000.