Lene Espersen (KF), 2003-05-05:
Foruden en generel fremhævelse af kattens velfærd og menneskets ansvar herfor mener forslagsstillerne, at denne lovgivning og de administrative forskrifter navnlig bør indeholde regler eller vejledning om i alt ni punkter.
De første seks punkter omhandler direkte kattes velfærd.
De sidste tre punkter vedrører spørgsmål om ansvar og pligter med hensyn til katte, og i den forbindelse nævnes kommunernes, landmændenes og andre privates, herunder boligselskabernes, ansvar og pligter.
Der er tale om et meget omfattende forslag til folketingsbeslutning, der indeholder mange interessante synspunkter, og det fremgår tydeligt, når man læser bemærkningerne til forslaget, at kattene står forslagsstillerne nær.
Jeg er også overbevist om, at alle her i Folketinget kan slutte op om, at kattene selvfølgelig skal have det godt på linje med alle andre dyr, og det bør være vores fælles udgangspunkt, når vi i dag skal drøfte kattenes velfærd.
Jeg vil gerne indlede med at takke forslagsstillerne for, at de har taget initiativ til, at vi i dag får lejlighed til en drøftelse her i Folketinget om mulighederne for at forbedre kattenes velfærd. Jeg tager herefter fat på at kommentere forslagets indhold.
Jeg vil dog straks gerne understrege, at kattene ikke står uden for lovens beskyttelse i dag.
Dyreværnslovens almindelige bestemmelser om behandling af dyr finder selvfølgelig også anvendelse for katte.
Det gælder f.eks. § 1 og § 2 om forsvarlig og omsorgsfuld behandling af dyr og § 13 om aflivning af dyr.
Men jeg er enig med forslagsstillerne i, at denne regulering ikke i sig selv er tilstrækkelig til at sikre kattenes velfærd i alle tilfælde.
Som det fremgår af regeringens handlingsplan for bedre dyrevelfærd, »Dyrs velfærd - vores ansvar«, fra april 2002, er regeringen opmærksom på, at der er et stort behov for at se nærmere på forholdene for især herreløse katte.
Det fremgår endvidere af handlingsplanen, at regeringen også finder, at der er behov for at se på, om de gældende ordninger i relation til bortkomne familiedyr fungerer tilfredsstillende. Som opfølgning på disse tilkendegivelser har jeg den 24. april sidste år anmodet Det Dyreetiske Råd om at foretage en gennemgang af spørgsmålene om katte, som er rejst i handlingsplanen, og om at komme med anbefalinger til forbedring af kattenes velfærd.
Ifølge Det Dyreetiske Råd vil rådets udtalelser omhandle katte generelt, herunder alle de i beslutningsforslaget nævnte punkter.
Rådets udtalelse forventes at foreligge i slutningen af oktober måned i år.
Når udtalelsen fra Det Dyreetiske Råd foreligger, vil udtalelsen danne grundlag for Justitsministeriets overvejelser om udformning af nye regler om katte.
På den baggrund finder jeg det uhensigtsmæssigt på nuværende tidspunkt at tage nærmere stilling til de i beslutningsforslaget indeholdte elementer.
Vi vil i stedet afvente resultatet af Det Dyreetiske Råds grundige overvejelser og de berørte myndigheders og organisationers bemærkninger hertil, så vi kan få et kvalificeret grundlag at basere nye regler om kattenes velfærd på. Regeringen kan derfor ikke støtte de enkelte elementer i beslutningsforslaget, som de forekommer lige nu.
Hvis vi skal tage dem i rækkefølge, er forslagets punkter 1, 4 og 6 om behandling af katte, herunder sundhed og pleje af kattehold, reproduktionsbegrænsning samt vaccination.
Disse punkter vil jeg gerne knytte nogle bemærkninger til.
Det er i den forbindelse ifølge Fødevareministeriet vigtigt at bemærke, at vaccinationsbehovet varierer fra kattehold til kattehold, og at der i visse former for kattehold, især hvor katten holdes inde eller på et isoleret område, ikke nødvendigvis er fagligt belæg for at kræve en vaccination.
Endvidere vil det ifølge Fødevareministeriet være vanskeligt at afgøre, hvilke sygdomme der skulle indgå i et eventuelt vaccinationskrav.
Det vil derfor efter Fødevareministeriets opfattelse være fagligt vanskeligt at begrunde obligatoriske krav om vaccination i alle former for kattehold.
Fødevareministeriet foreslår i stedet yderligere information om emnet til katteejerne.
Spørgsmålet om kattenes sundhed og pleje, herunder reproduktionsbegrænsningen, er som tidligere nævnt et af de mange emner, som Det Dyreetiske Råd vil komme nærmere ind på i sin udtalelse.
Eventuelle særlige regler herom bør derfor afvente denne udtalelse.
Med hensyn til punkt 2 og 7 i beslutningsforslaget om indførelsen af mere humane metoder ved indfangning og aflivning af herreløse katte, herunder kommunernes ansvar og forpligtelser i den forbindelse, vil jeg gerne henlede opmærksomheden på de gældende regler på området.
Efter de nuværende regler i Justitsministeriets bekendtgørelse om indfangning og aflivning af herreløse katte, må indfangning med henblik på aflivning normalt kun finde sted efter anmodning fra kommunen og må kun foretages af en praktiserende dyrlæge eller af personer, som denne har instrueret eller ført tilsyn med.
Det er således i dag en kommunal opgave at tage stilling til, om man i den enkelte kommune finder, at herreløse katte udgør et problem i lokalsamfundet, og om der er behov for indfangning af herreløse katte med henblik på aflivning.
I bemærkningerne til beslutningsforslaget foreslås det endvidere, at de nuværende regler i mark- og vejfredsloven, for så vidt angår katte, ophæves.
Spørgsmålet om ændringen af mark- og vejfredsloven hører under Fødevareministeriets område, og jeg har også der indhentet en udtalelse fra Fødevareministeriet.
Fødevareministeriet har oplyst, at der er planlagt en gennemgribende revision af mark- og vejfredsloven.
I den forbindelse overvejer Fødevareministeriet at ophæve lovens regler om omstrejfende katte, hvilket vil imødekomme forslagsstillernes ønsker på dette punkt.
Endvidere er jagtloven omtalt i bemærkningerne til
beslutningsforslaget
Denne lov hører under miljøministeren, der har bedt mig henlede Folketingets opmærksomhed på, at lov om jagt og vildtforvaltning ikke siden 1993 har omfattet jagt på katte.
Spørgsmålet om øremærkning og registrering af katte vil Det Dyreetiske Råd imidlertid også komme nærmere ind på i sin udtalelse, og derfor vil vi afvente rådets udtalelse.
Af bemærkningerne til beslutningsforslagets punkt 8 fremgår, at det bør overvejes, om der bør indføres fradragsregler for udgifter til kattehold i landbrugsbedrifter.
Skatteområdet hører under skatteministeren, der har oplyst, at Højesteret den 15. april 2002 har afsagt en dom, hvor udgifter til kattehold på en landbrugsejendom blev anset for driftsmæssige med det resultat, at skatteyderne havde fradragsret for udgifterne til kattehold.
Der er således ikke behov for en lovændring for at sikre fradragsret for brugskatte på landbrugsbedrifter.
I beslutningsforslagets sidste punkt, punkt 9, foreslås det præciseret, at boligforeninger kan betænke tilladelse til kattehold af krav om neutralisering, det vil sige kastration eller sterilisation, mærkning og registrering.
Det fremgår endvidere, at aftalerne kan nedfældes i lejekontrakter, husordner eller på anden måde, og at det vil være muligt at afkræve katteejeren et depositum til sikkerhed for overholdelse af forpligtelserne.
Boligområdet hører under økonomi- og erhvervsministerens område, og jeg har derfor indhentet en udtalelse fra Økonomi- og Erhvervsministeriet, hvoraf det fremgår, at på det almene boligområde er det beboerne, der ved en afstemning på afdelingsmødet bestemmer, om det skal være tilladt at holde husdyr, herunder kat, i den pågældende afdeling.
Eventuelle beslutninger om husdyr indgår i afdelingens husorden.
Beboerne har på afdelingsmødet ligeledes mulighed for at fastsætte, om der skal være bestemte vilkår forbundet med tilladelse til at holde husdyr, herunder de ting, som forslagsstillerne nævner: neutralisering, mærkning og registrering.
Boligafdelingerne har med andre ord allerede på nuværende tidspunkt mulighed for at stille krav til hold af katte.
For ejere af ejerlejligheder og andelshavere i private andelsboligforeninger
gælder noget tilsvarende.
Det er derfor også tvivlsomt, om der her er behov for nærmere lovgivning.
Lad mig til sidst understrege, hvad der for mig er det væsentlige i den her debat:
Som det klart og tydeligt fremgår af regeringens handlingsplan for bedre dyrevelfærd, er regeringen indstillet på at forbedre lovgivningen om katte på de områder, hvor der måtte være reelt behov for det.
Jeg har derfor bedt
Det Dyreetiske Råd om en udtalelse for at få afklaret, om der er behov for ændringer. Det Dyreetiske Råds udtalelse vil omhandle katte generelt, herunder alle de i beslutningsforslaget nævnte punkter, og rådets udtalelse forventes at foreligge i slutningen af oktober måned i år.
Når udtalelsen foreligger, vil den blive sendt til høring hos relevante myndigheder og organisationer, og herefter vil udtalelserne og bemærkningerne danne grundlag for Justitsministeriets overvejelser om udformning af nye regler om katte.
Derfor finder jeg heller ikke, at det er rigtigt, at vi på nuværende tidspunkt gør mere endeligt op med de elementer, der er indeholdt i beslutningsforslaget.
Jeg vil også godt understrege, at selv om regeringen ikke kan støtte beslutningsforslaget på det foreliggende grundlag, har jeg stor sympati for de intentioner, der ligger bag beslutningsforslaget.
Jeg vil derfor også gerne slutte af med endnu en gang at takke forslagsstillerne for, at de med beslutningsforslaget har givet os mulighed for at drøfte kattenes velfærd her i Folketinget i dag.