runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-05-31:
Hvis jeg kunne have fået et flertal i Folketinget til at opdele dette lovforslag i to, så havde jeg gjort det, så havde vi gjort det.
Hvis vi i Venstre havde kunnet stoppe dette lovforslag, så havde vi gjort det.
Det kan vi ikke.
Vi er blevet stemt ned, og tilbage står så at tage stilling til en udvidelse af straffelovens område med hensyn til hæleri, og det er vi tilhængere af.
Men vi kan høre, at der er brug for en større pædagogisk indsats over for flere partier her i Folketinget for at få drøftet disse ting nærmere.
For det er et skred, at man i kriminalitetsbekæmpelsen med hjælp af den moderne teknologi åbenbart er parat til at rette efterforskningen, jeg havde nær sagt i højere grad mod lovlydige borgere end mod forbryderne.
Det er dét, vi ikke kan være med til.
Jamen vi er meget uenige med Det Konservative Folkeparti i denne her sag.
Men jeg synes, at det skal stå lysende klart, hvori uenigheden består.
Det er jo ikke et godt eksempel, men et forkert eksempel, hr. Helge Adam Møller bruger, når han nævner fingeraftryk, i hvert fald i relation til Venstres holdninger.
Med hensyn til fingeraftryk er der jo tale om, at det er en gerningsmand, der efterlader sit fingeraftryk.
Vi vil gerne have skærpede regler i retsplejeloven
f.eks. i form af anonym vidneførsel osv., når det drejer sig om opklaring af forbrydelser, hvor der for længst er udpeget en mistænkt, og hvor der er rejst tiltale
Det er jo en helt anden sag.
Der vil regeringen jo ikke være med.
Næ, det, man gør her, er, at man skærper reglerne, når det drejer sig om lovlydige borgere.
Kim Behnke (UP), 2001-05-31:
Inden hr. Helge Adam Møller nu vikler sig for langt ind i svensk retshistorie og en påstand om, at kriminelle ikke er dygtige, så lad os tage et andet attentat mod en statsmand.
Hvis de kriminelle er så dumme, og hvis politimyndighederne er så dygtige, hvorfor har man så den dag i dag ikke opklaret mordet på Palme for nu at tage et eksempel fra svensk retshistorie?
Kristian Jensen (V), 2001-05-31:
Jeg ville bare høre, om hr. Helge Adam Møller er klar over, at med de kommende mobiltelefonnet, de såkaldte UMTS-net, er telefonen altid på.
Man har altid kontakt med en sendemast for at få de oplysninger, man har bedt om.
Det kan være oplysninger om sportsresultater, oplysninger om nyheder, oplysninger om tilbud i SuperBrugsen nede på hjørnet.
Dermed vil det være samtlige personer, der ikke bare har haft deres mobiltelefon tændt og snakket i den, men som også bare har haft den tændt, haft den på UMTS-nettet, har modtaget SMS-beskeder, har modtaget reklamer og andet.
Dermed ville mængden af mennesker have været enorm, hvis det havde været Gammel Torv, man havde undersøgt under Clintons besøg eller Idrætsparken under Melodi Grand Prix'et.
Mener hr. Helge Adam Møller virkelig, at det er den enorme gruppe af mennesker, vi nu skal til at undersøge? Hvor har de været?
Og hvad er det for et indgreb i menneskers personlige frihed til at bevæge sig frit uden overvågning, som den konservative folketingsgruppe lægger op til her?
Er det overhovedet gennemtænkt?
Kim Behnke (UP), 2001-05-31:
Inden hr. Helge Adam Møller får begået et attentat mod tidligere præsident Clinton, vil jeg gerne høre, om ikke hr. Helge Adam Møller er enig med mig i, at hvis der er nogle, der har planlagt et attentat, f.eks. mod en udenlandsk præsident, så er det som oftest folk, der har gennemtænkt tingene. Det vil sige, at den mobiltelefon, de bruger til at kommunikere med, eksempelvis kan være registreret i udlandet, den kan være købt i en kiosk i Danmark på taletidskort uden at opgive navn, eller det kan være en satellitmobiltelefon.
Der er altså tre muligheder for at gå rundt med en mobiltelefon, som det her lovforslag ikke åbner op for man kan få efterforsket.
Jeg vil spørge hr. Helge Adam Møller
: Hvad er så formålet, ud over at de 40.000 til 50.000 mennesker, der var på Gammel Torv, unødigt skulle efterforskes af politiet?
Helge Adam Møller (KF), 2001-05-31:
Den konservative folketingsgruppe kan stemme for det her forslag, og det kommer jo ikke som nogen overraskelse.
Det sagde vi allerede for halvanden måned siden, da vi behandlede det første gang.
Men jeg vil godt nævne noget, for jeg tror faktisk, at der er nogle, der måske ikke er helt klar over, hvad det drejer sig om.
Lad mig tage et helt praktisk eksempel:
Jeg tror, de fleste kan huske, at præsident Clinton besøgte Danmark for et par år siden.
Han holdt et stort møde
nede på Nytorv, og han var rundt andre steder i København.
Hvis der i forbindelse med præsidentens besøg i Danmark var blevet begået et attentat mod ham - og det måske endda var lykkedes - så havde det jo været naturligt, at politiet havde sat alle ressourcer ind på at finde gerningsmændene.
Hvis det alligevel ikke umiddelbart lykkedes, ville det vel være naturligt at spørge: Kan vi få at vide, hvilke mennesker der har været inden for en radius af eksempelvis 500 m fra Nytorv en halv times tid, før attentatet skete, og hvem har haft deres mobiltelefoner tændt og åbnet og talt i dem?
For deriblandt har vi sandsynligvis gerningsmændene.
Det ville efter den eksisterende lov have været umuligt.
Men hvad kunne politiet have fået uden dommerkendelse?
Hvis der var et enkelt vidne, der havde set en sort stationcar med fire mistænkeligt udseende mænd 500 m fra Nytorv og kunne huske, at nummerpladen på den sorte stationcar startede med begyndelsesbogstaverne SR, så kunne politiet uden at spørge domstolene og med den praksis, der har været i Danmark i de sidste 50 år, være gået ind i Centralregisteret for Motorkøretøjer og fundet ud af, at der findes 2.500 vogne, der har den beskrivelse, og så kunne de have gået ud og afhørt samtlige 2.500 danskere for at finde ud af, om de havde været i nærheden af Nytorv og måske havde været med i attentatet.
Det gør vi fuldstændig uden dommerkendelse, og alle i Danmark synes mig bekendt, at det er rimeligt og fornuftigt, at politiet har den mulighed.
Så kommer der her en anden mulighed, der kræver dommerkendelse, der kræver, at det skal være i forbindelse med meget personfarlig kriminalitet, hvor menneskers liv har været bragt i fare, før politiet overhovedet kan få dommerkendelsen.
Det her er altså et langt, langt mindre indgreb end det, vi har tilladt uden dommerkendelse de sidste 50 år.
Jeg forstår simpelt hen ikke modstanderne.
Og det er altså efter en dommerkendelse, og det er kun ved meget, meget alvorlig kriminalitet.
Hvem er det, man holder med?
Søren Søndergaard (EL), 2001-05-31:
Hver eneste gang, der er kommet et nyt overvågningsskridt, er det blevet begrundet med, at dette i sig selv er et begrænset skridt.
Og det er sikkert rigtigt, at det hver eneste gang er et begrænset skridt.
Men det, der er interessant, og det var det, Teknologirådets koncensuskonference gjorde, er at kigge på: Hvad er den samlede udvikling?
Det er det, vi forgæves har efterlyst en holdning til hos Socialdemokratiet.
Hvad er det for et samfund, vi er ved at opbygge?
Den holdning og det svar fik vi heller ikke i den korte bemærkning fra den socialdemokratiske ordfører.
Henrik Sass Larsen (S), 2001-05-31:
Inden debatten udvikler sig til, at det her er et spørgsmål om overvågning og et spørgsmål om, at alle retssikkerhedsprincipper brydes, vil jeg gerne sige følgende: Det her er jo et meget begrænset mandat, man giver lige præcis til at opklare alvorlige forbrydelser, hvor de mennesker, som måtte befinde sig på en sådan liste, rent faktisk får beskikket en advokat, som varetager deres forpligtelser i fællesskab.
Der er ikke tale om overvågning.
Det er et praktisk redskab til at opklare alvorlige forbrydelser, og det er der jo ingen grund til at vi skulle stille os i vejen for.
Søren Søndergaard (EL), 2001-05-31:
Forslaget om øget adgang til telemastaflytning er efter Enhedslistens opfattelse et led i en udvikling, hvor menneskers mulighed for at færdes uhindret og uden at blive kontrolleret hele tiden indskrænkes. Denne udvikling fortsætter tilsyneladende i takt med den teknologiske udvikling, uden at der sker nogen principielle overvejelser over, hvor grænsen for overvågning går.
Således har Teknologirådets konsensuskonference om elektronisk overvågning i november 2000 ikke sat sig nogen spor i den politiske debat eller i det her forslag.
Her blev behovet for en mere generel diskussion om, hvilket samfund vi er ved at skabe med den stærkt stigende anvendelse af elektronisk overvågning, rejst igen og igen, men et flertal i Folketinget er åbenbart indstillet på bare at fortsætte derudad.
De konkrete konsekvenser af det her forslag er uoverskuelige.
Forslaget kan i sin yderste konsekvens føre til, at almindeligt politiarbejde, hvor forbrydelser efterforskes med henblik på at fremlægge beviser i retten, erstattes med et større eller mindre antal mennesker, der skal mødes med et krav om, at de skal kunne bevise, hvor de har været, og hvad de har fortaget sig på dette sted.
I praksis kan det i sidste ende føre til, at bevisbyrden vendes om.
Det fører os ud på en alvorlig retspolitisk glidebane, hvis sådanne indgreb i det enkelte menneskes rettigheder kan ske med henvisning til praktiske vanskeligheder.
Man må stille spørgsmålet: Hvad bliver det næste?
Det er der ikke nogen afklaring af.
Derudover er effekterne af forslaget tvivlsomme.
Alvorlige forbrydelser, der begås som led i organiseret kriminel virksomhed, vil næppe kunne opklares ved hjælp af denne metode.
Teknisk set er det forholdsvis enkelt for de kriminelle at beskytte sig mod afsløring ved registrering af telefonsamtaler, som føres via sendemaster.
Så bliver det kun amatørerne, man kan få ram på, og de efterlader sig i forvejen som oftest en masse spor.
Til gengæld bliver det nemt for kriminelle at sprede falske spor ved at købe mobiltelefoner eller taletidskort i andres navn ved hjælp af et falsk, stjålet, fundet eller købt sygesikringsbevis.
Teknisk set er der mange vanskeligheder ved at bruge oplysningerne fra sendemasterne.
Det er i udvalgsarbejdet blevet dokumenteret, at der ikke er nogen sikkerhed for, at samtalerne går via den nærmeste sendemast.
Det vil være til gene for disse mennesker og til skade for efterforskningen.
Alt i alt er det her et farligt forslag.
Det er et forslag, der skaber flere problemer, end det løser, og Enhedslisten ønsker at stemme imod.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-05-31:
Det ligger jo sådan, at Venstres folketingsgruppes medlem af Retsudvalget på gruppens vegne har stillet en række ændringsforslag i denne sag.
Det drejer sig om de såkaldte masteoplysninger.
Vi har været meget kritiske over for hele dette fænomen.
var så diffuse.
Vi har ønsket flere af reglerne afskaffet og andre mere præciseret.
Det er der ikke flertal for her i Folketinget, og vi må altså også erkende, at vi med vores stemme ikke vil kunne stemme dette lovforslag ned.
Jeg er meget ked af lovforslaget, og jeg vil sådan set også revse ministeren lidt. Det lovforslag kom meget sent, og vi er meget kede af, at vi ikke har kunnet få en mere principiel diskussion om forholdet mellem stat og borgere og hele dette overvågningsfænomen; teknologiens muligheder for at overvåge borgerne. Jeg tror ikke, ministeren har noget imod, at vi tager den diskussion op igen senere, og det er præcis, hvad vi vil gøre på et bredere grundlag end blot indgreb i borgernes retssikkerhed efter retsplejeloven.
Så den sag er altså ikke afsluttet.
Der er forskellige vurderinger i Venstres folketingsgruppe af, hvordan vi så skal stemme her ved tredjebehandlingen.
Nogle finder, at denne del af lovforslaget er så helt afgørende, at de må stemme imod det samlede lovforslag.
Andre mener, at elementet om udvidelse af gerningsindholdet i straffelovsbestemmelserne medfører, at man stemmer for, for nu har vi i første omgang gjort, hvad vi kunne, uden at vi kunne samle det flertal, der skulle til for at få vore ønsker gennemført.
Jeg kan sige, at det nok bliver flertallet i folketingsgruppen, der stemmer for lovforslaget, men de fleste af dem, og i hvert fald jeg selv, kan jeg godt sige til ministeren, stemmer for lovforslaget med meget blandede følelser.
Jeg vil da egentlig være glad for, hvis ministeren i dag i forhold til lovforslaget ville sige her fra Folketingets talerstol: Jamen ministeren er enig i, at det er nogle grundlæggende principper, vi her diskuterer, og der er grund til at fortsætte den samtale.
Ministeren har jo i lovforslaget skrevet, at de indgreb, der bliver gjort over for lovlydige borgere, ikke er særlig indgribende.
Jo, og ministeren har jo også selv i svarene i Retsudvalget erkendt, at det, man her gør indgreb i, jo ikke blot er, om nogen har en mobiltelefonen tændt, nej, teknologien gør jo, at man også ved, hvor de pågældende borgere har været.
Det er jo et indgreb i den grundlovssikrede personlige frihed, et indgreb i lokalfriheden, at man i den grad kan overvåge borgernes gøren og laden.
Vi vil naturligvis have forbrydelser opklaret, men balancen går altså dér, hvor man spørger: Hvilke indgreb skal det medføre over for lovlydige borgere?
Der synes vi altså, at dette forslag går for vidt.
Men som sagt, ud fra en samlet vurdering er vi nogle, der med meget blandede følelser stemmer for, og andre stemmer imod.
De vil selv yderligere begrunde det herfra.
Bendt Bendtsen (KF), 2001-05-31:
Jeg vil sige til fru Elisabeth Arnold, at vi prøver jo ikke på at løbe udenom.
Vi siger nøjagtigt, hvad vi mener i den her sag, at i dag ligger vi nummer ét i verden, og efter det konservative forslag kommer vi til at ligge nummer 4 i verden, men hvorfor sender vi en kvart milliard kroner til Vietnam år efter år, når styret fortsætter med at fængsle politiske modstandere og retssystemet er i lommen på magthaverne?
Helge Adam Møller (KF), 2001-05-31:
Ja, det er meget gennemtænkt.
Og jeg vil godt sige til hr. Kim Behnke, at det er rigtigt, at der er nogle forbrydere, der er meget dygtige og meget professionelle.
Men dansk retshistorie til dags dato og amerikansk, svensk og tysk retshistorie til dags dato fortæller, at utrolig mange forbrydere ikke tænker sig så godt om.
Det er faktisk det store flertal.
Man kan jo bare tage den lille simple ting med fingeraftryk.
Nu har enhver forbryder i hele verden de sidste 100 år vidst, at det ikke er særlig klogt at afsætte sine fingeraftryk på gerningsstedet, hvis man vil begå tyveri, eller hvis man vil myrde, eller hvis man vil stjæle.
Alligevel er der dag efter dag efter dag folk, der afsætter deres egne fingeraftryk uden at tage handsker på.
Det er derfor, at man i en række tilfælde, indtil denne mulighed blev stoppet ved en højesteretskendelse for 3-4 år siden, har fanget ganske alvorligt kriminelle ved hjælp af denne her metode, og det er det, man gør den dag i dag i udlandet.
Så det virker.
Ulla Tørnæs (V), 2001-05-31:
Jeg må sige til fru Pernille Blach Hansen: Lige så lang tid, der er ventetider til behandling i det danske sundhedsvæsen, forstår jeg udmærket godt, at borgerne ønsker at sikre sig på anden vis; der er ikke nogen hjælp at hente hos Socialdemokratiet, det fik vi her bekræftet.
Men så bliver jeg nødt til at spørge: Finder fru Pernille Blach Hansen, at det er acceptabelt med en ventetid på 2 år og 3 måneder på en forundersøgelse.
Jeg står her med et brev fra en borger, som har fået den besked fra Aalborg Sygehus: Vi har i øjeblikket ca. 2 år og 3 måneders ventetid på behandling for den pågældende lidelse.
Finder fru Pernille Blach Hansen, at det er tilfredsstillende, og at det er udtryk for et velfærdssamfund, et velfungerende dansk velfærdssamfund?
Jeg synes det ikke, og jeg forstår godt, at folk frygter at få et tilsvarende brev som borgeren her.
Helge Adam Møller (KF), 2001-05-31:
Undskyld.
Så vil jeg råde hr. Kristian Jensen til at sælge sine mobiltelefoner.
For enhver dansker, der åbner sin mobiltelefon og taler i den, bliver øjeblikkelig registreret, ikke af politiet og ikke af staten, men af telefonselskabet.
Det er jo baggrunden for de regninger, vi får tilsendt en gang i kvartalet.
Altså hver eneste gang, man åbner den og taler i den, bliver man registreret, og så får man tilsendt en regning.
Så der er altså ikke tale om nogen ny form for registrering.
Der er tale om, at politiet måske tre, fire, fem eller seks gange om året kan gå ind og bede telefonselskaberne, hvis dommeren siger ja til det efter nogle særlige, meget nøje regler, om at få udleveret de data, der allerede er registreret, for eventuelt at se, om der er nogle kendte kriminelle blandt de navne, der har været i nærheden af gerningsstedet, hvor et mord eller noget andet er begået.
Så der er ikke nogen som helst form for ny registrering.
Vi bliver alle registreret af telefonselskabet, hver eneste gang vi tænder for og taler i vores mobiltelefon.
Sådan er det.
Kristian Jensen (V), 2001-05-31:
Jeg vil bare sige til hr. Helge Adam Møller, at i mit indlæg var der ikke et ord om ny registrering.
Det var spørgsmålet om, at staten nu fik muligheden for at få oplysningerne.
Det er nemlig sådan, at hvis jeg er utilfreds med den måde, mit teleselskab håndterer mine oplysninger på, kan jeg vælge mig et nyt teleselskab.
Men jeg kan desværre ikke vælge mig en ny stat.
Ikke så længe jeg ønsker at være statsborger
i Danmark i hvert fald.
Ulla Tørnæs (V), 2001-05-31:
Ja, så fik vi igen én stor gang selvros, først fra statsministerens side og så fra den socialdemokratiske ordførers side.
Men der var én ting, som fru Pernille Blach Hansen glemte i sin ordførertale, og det er: Hvordan vil Socialdemokratiet nedbringe ventelisterne til sygehusene? 250.000 danskere står i dag på venteliste til en behandling
på sygehusene.
Så vil jeg gerne understrege over for fru Pernille Blach Hansen: Vi kæmper ikke for noget forsikringssdanmark, sådan som fru Pernille Blach Hansen og også statsministeren antydede.
Det, vi kæmper for, er at give borgerne et frit valg, et frit valg af sygehuse, og sandheden er jo, at det er netop Socialdemokratiets modstand mod Venstres forslag om det frie valg, der fremtvinger et forsikringsdanmark, som fru Pernille Blach Hansen kalder det.
Fagbevægelsen tilbyder jo medlemmerne, at man kan tegne en forsikring, fordi fagbevægelsen udmærket godt ved, at medlemmerne frygter at havne i køen sammen med de 250.000 øvrige danskere.
Så det er Socialdemokratiets modstand mod Venstres politik om et frit valg til sygehuse, må jeg sige til fru Pernille Blach Hansen.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-31:
Jeg er meget ked af at måtte skuffe fru Lene Espersen til stor overraskelse garanteret for hele forsamlingen.
Og så vil jeg da gerne gøre den konservative ordfører opmærksom på, at bundskatten faktisk falder næste år, og i modsætning til under den tidligere borgerlige regering har vi faktisk formået at holde skattetrykket i ro. Derfor synes jeg egentlig, det ser meget godt ud.
Der er styr på de offentlige finanser, skattetrykket er i ro, og vi vil ikke love ufinansierede skattelettelser.
Det vil Det Konservative
Folkeparti
Man glemmer bare at fortælle, at det her kommer til at gå ud over de svageste, og der må jeg sige helt klart: Der vil vi ikke være med.
Lene Espersen (KF), 2001-05-31:
Men jeg er da glad for at få bekræftet, at Socialdemokratiet er modstander af skattelettelser.
Man kan så sige, at det er lidt spild af penge og tid, at skatteministeren har nedsat et syltekrukkeudvalg til endnu en gang at se på skattepolitikken, når Socialdemokratiet så åbenlyst er modstander af skattelettelser.
Men jeg vil gerne bede om en bekræftelse fra Socialdemokratiet på, at man ønsker, at skatten skal stige. For jeg kan forstå, at det er det eneste, der er muligt i det socialdemokratiske univers.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-31:
Forhåbentlig til glæde for fru Lene Espersen - som jo nåede at markere endnu en gang, inden jeg overhovedet var begyndt på min tale, så hun kunne ikke vide på det tidspunkt, om jeg sagde noget om skattepolitik - skal jeg da gerne tone rent flag.
Socialdemokratiet vil ikke som Det Konservative Folkeparti gå ud og love massive skattelettelser.
Vi mener ikke, der er luft til massive skattelettelser.
Vores fokus er anderledes.
Vi vil gerne betale gælden af til gavn for de kommende generationer.
Vi sikrer os på den måde, at vi også fremover har råd til den velfærd, vi gerne vil prioritere.
Vi vil ikke sætte velfærden over styr allerede nu ved at gå ud og love nogen ufinansierede skattelettelser.
Derfor synes vi sådan set, det er meget klart sagt.
Vi går til valg på at sige: Vi vil ikke love skattelettelser.
De Konservative går til valg på at sige: Vi vil gerne love velstand til de velbjærgede, skattelettelser til de velbjærgede, og det går ud over kassedamen.
Det synes jeg da er at tone rent flag.
Lene Espersen (KF), 2001-05-31:
Socialdemokratiet toner rent flag.
Statsministeren sagde under 1. maj-talen, at Socialdemokratiet ikke skammer sig over sit principprogram, over sit arbejdsprogram.
Mit spørgsmål til fru Pernille Blach Hansen er: Hvad vil Socialdemokratiet på skatteområdet?
Hvad er den socialdemokratiske skattepolitik?
Vi kan jo forstå på Socialdemokratiet, at skatten kan ikke få lov at falde, ja, skatten kan sådan set ikke engang få lov at blive holdt i ro med et skattestop, og så kan man jo egentlig drage den logiske konklusion, at den kun kan fortsætte, som den har gjort siden 1993, nemlig med at stige.
Poul Nødgaard (DF), 2001-05-31:
Det kan vel næppe forundre, at Dansk Folkeparti ønsker at knytte nogle kommentarer til den kendsgerning, at der nu for tredje gang i denne folketingssamling skal stemmes om at gøre endnu 4.000 personer til danske statsborgere, således at vi i indeværende folketingsår kommer op på at have givet statsborgerskab til omkring 15.000 personer.
Og denne tingenes tilstand vil fortsætte i årene fremover, da der fortsat kommer et tocifret antal tusinde personer ind i Danmark hvert eneste år.
Denne udvikling hen imod et multietnisk samfund er der desværre ikke på nuværende tidspunkt i Folketinget et flertal der er indstillet på at ændre.
Vi må håbe, at et folketingsvalg i nærmeste fremtid kan ændre afgørende på
Danmarks udlændingepolitik, men dette er måske at stille for store forhåbninger specielt til Ventre og De Konservative, som formentlig er dem, vi fremover skal samarbejde med om udlændingepolitikken.
Dansk Folkeparti udgav i tirsdags bogen »Danmarks fremtid - dit land, dit valg...«.
Denne bog er tilsendt alle folketingsmedlemmer, og det er faktisk en opsummering af alt, hvad der er sket på udlændingeområdet siden 1983.
Det er en tankevækkende bog, og jeg håber, at Folketingets medlemmer, hvis jeg må gøre lidt reklame for den her, kunne give sig tid til at blade i den, se i den og også gerne læse den helt igennem.
Det er virkelig et mesterværk af en bog.
At Dansk Folkeparti nu om et øjeblik stemmer imod, kan næppe overraske nogen her i Folketinget.
Vi ser frem til den dag, hvor hele regelsættet for tildeling af det danske statsborgerskab kan blive afgørende ændret.
Nu har der så sent som her til morgen været en debat om, at man skal føre udlændingedebatten - og en del af udlændingedebatten har jo også givet dansk statsborgerskab - på en sober måde.
Det har jeg også gjort i det her indlæg.
Det gør vi i øvrigt altid i Dansk Folkeparti.
Og derfor vil jeg nok sige, at den behandling, jeg var udsat for sidste gang, vi behandlede indfødsretslovene, synes jeg i den grad var utiltalende; det var utiltalende at skulle blive griset til fra Folketingets talerstol, bl.a. af hr. Arne Melchior, og det er i hvert fald ikke den måde, Dansk Folkeparti ønsker at føre debatten på her i Folketinget.
Vi stemmer imod forslaget, når det nu om et øjeblik kommer til afstemning.
Det vil sige, at de, der stemmer ja nu, også stemmer ja til at give en lang række personer dansk statsborgerskab, som efter vores opfattelse ingen sinde burde have dansk statsborgerskab.