Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-19:
Man kunne jo synes, at det for Kristeligt Folkeparti var en milepæl, vi var nået frem til, når vi nu skal til at stemme
et bedre barselorlovforslag igennem.
Jeg må nok sige, at Kristeligt Folkeparti i mange år har været stort set ene om at snakke om bedre barselorlov.
SF har måske været den mest trofaste partner, kan man sige, den, der bakkede op om det.
Men på et tidspunkt for et års tid siden lød det, som om alle lige pludselig ville have bedre barselorlov, men når man kom ind i sagerne, viste det sig jo, at det er trods alt ikke det samme, man vil.
Det er noget forskelligt, man ønsker, men det er selvfølgelig også o.k.
Vi synes ikke, at det resultat, man nu er nået frem til, er så godt, som det burde være.
Der er for det første ikke mere tid til børnefamilierne, men det giver dog en bedre økonomi, og vi må også erkende, at det vil medvirke til, at flere kan vælge den fulde barselorlov, altså det hele år. Men af samme grund, altså fordi der ikke bliver mere tid, er vores væsentligste ændringsforslag - vi har jo stillet en række - at opretholde børnepasningsorloven i den form, den har nu, selv om den efter vores mening ikke engang er god nok, fordi den kun er med 60 pct.s kompensation, altså 60 pct. af højeste dagpengesats, hvorimod den var med 80 pct.s kompensation, da vi lavede den i sin tid i 1993.
Men sådan er det altså.
Vi har foreslået at opretholde den i den nuværende form, men det kan vi ikke engang få flertal for.
Så har vi stillet et ændringsforslag, som går ud
på, at den foreslåede barselorlov skal afholdes inden for barnets første 2 leveår.
Det er i øvrigt lidt af en parodi at kalde det barselorlov, indtil barnet er fyldt 9 år, for jeg håber
da ikke, at der er nogen, der ammer så længe, det ville i hvert fald næsten være lidt blasfemisk.
Men i hvert fald er barselorlov for os at se et spørgsmål om at skaffe mere kontakt, mere ro og mere tid sammen for barn og forældre.
Det er dét, det handler om, og derfor mener vi egentlig, at den skal afholdes samlet inden for de første 2 år.
Så har vi arbejdet en del med at få forbedret forholdene
for adoptivforældre, men det er ikke lykkedes at få stablet et ændringsforslag på benene.
Vi har bedt regeringen om hjælp
til det, og jeg mener egentlig, at regeringen har svaret ærligt og redeligt, at den i grunden ønsker noget i retning af det samme som os, men at det ikke har været muligt at få det klaret i den tid, der nu har været til rådighed, fordi der er nogle ganske svære juridiske forhold forbundet med det.
Men vi har fået indskrevet et svar fra beskæftigelsesministeren, der bevidner, at man arbejder med sagen, og vi har også fået et mundtligt tilsagn fra beskæftigelsesministeren, der siger, at man er interesseret i at løse det problem.
For os er det ganske væsentligt, fordi vi ønsker at ligestille adoptivforældre med biologiske forældre.
Vi ønsker også at ligestille adoptivforældre med de forældre, som ønsker kunstig insemination, så af den grund er det en vigtig sag for os. Så stiller vi endelig uden for betænkningen ændringsforslag nr. 25, som vi mener bør få opbakning fra et flertal i Folketinget; tiden vil vise, om det lykkes.
Forslaget går ud på en genopretning af tilstanden i den eksisterende barselorlov, nemlig at 4 ud af det samlede antal uger, der er til rådighed for forældrene, specielt er forbeholdt faderen.
Det er i regeringens forslag sat ned til 2 uger, og det synes vi er en skam.
Vi må erkende, at en længere barselorlov i den form, som er foreslået, stiller kvinderne ringere på arbejdsmarkedet, men vi har prioriteret.
Vi er heller ikke blandt dem, der ønsker at pålægge familierne, at faderen skal være tvunget til tage f.eks. 3 måneder af den samlede tid.
Vi mener, at forældrene skal have frit valg på området, men vi erkender, at den holdning, vi har, stiller kvinderne ringere på arbejdsmarkedet.
Det ønsker vi egentlig ikke at bidrage til, så derfor har vi foreslået at genoprette de 2 uger til 4 uger, selv om det kun er et lille skridt på vejen.
Som jeg også skriver i mit betænkningsbidrag, mener vi, at noget af det, vi alle sammen må være optaget af i fremtiden, er at rette op på ligestillingssituationen ved at skaffe mere solidaritet kønnene og aldersgrupperne imellem på arbejdsmarkedet og desuden få erhvervslivet til at forstå, at det har en interesse i, at familierne trives ordentligt og får sat deres børn ordentligt i vej, så vi har noget at bygge på i fremtiden.
Det må bestemt også være erhvervslivets, arbejdspladsernes intention, og derfor synes vi egentlig, at vi burde have vid opbakning til det.
Vi stemmer for det endelige lovforslag, selv om vi ikke kan tilslutte os det ændringsforslag fra regeringen, som er blevet til som en konsekvens af finanslovaftalen med Dansk Folkeparti, alene på grund af at finansieringen stammer fra besparelser på udlændingeområdet.
Men ellers er vi selvfølgelig positive over for den fleksibilitet, der ligger i forslaget.