Bruno Jerup (EL), 1997-10-30:
Nu er ministeren oppe på 84 mandater, og så er det måske lidt interessant, hvad Enhedslisten mener om det her spørgsmål.
Jeg vil sige, at forslaget, som betyder, at spørgsmålet om dagpenge til forældre til alvorligt syge børn flyttes fra bistandsloven og til dagpengeloven, har vi ikke de store indvendinger imod.
Det er nok principielt ligegyldigt, om reglerne om dagpenge til forældre til alvorligt syge børn står i den ene eller den anden lov,
men det kan muligvis opfattes som mindre klientgørende at henvende sig på kommunens sygedagpengekontor end på bistandskontoret. Desuden bliver der nu klageadgang, hvilket der ikke har været før, og der bliver endvidere indbetalt ATP-bidrag, hvilket der heller ikke er blevet før, så disse to elementer er i orden set fra Enhedslistens synspunkt.
Enhedslisten ville dog ønske, at retten til orlov for forældre til alvorligt syge børn var lovfæstet og ikke afhængig af en individuel eller kollektiv aftale med arbejdsgiveren, men det er jo et andet spørgsmål.
I loven er der også en bestemmelse om at iværksætte forrevalidering senest 6 måneder efter forlængelsen af denne 22-ugers-sygedagpengeregel.
Det bedste er naturligvis, at forrevalideringen og den almindelige revalidering iværksættes så hurtigt som overhovedet muligt, og helst inden den syge når den lovfæstede 52-ugers-grænse.
Sygemeldte skal først klare revalideringen efter at være sygemeldt i 1 år.
Hvis der f.eks. søges om uddannelse, der kun starter én gang om året f.eks. en 9. eller 10. klasse eller VUC, eller måske endda kun hvert andet år,
kan der være nogle problemer med faktisk at overholde den 6-måneders-grænse, som er puttet ind.
Det kan i nogle tilfælde betyde, at der kan være brug for, at der er en længere periode end de 6 måneder.
Vi er altså sådan set enige i princippet om, at man så hurtigt som muligt kommer i gang med en revalidering og en forrevalidering, men er usikre på eller i hvert fald ikke særlig stærke tilhængere af, at man har en bastant 6-måneders-grænse.
Den kunne vi godt ønske os opblødt.
I lovforslaget er der også en forlængelse af den periode, arbejdsgiveren skal betale, fra 2 til 3 uger.
Enhedslisten finder, det er rimeligt, at arbejdsgiveren udbetaler løn til en sygemeldt medarbejder, og Enhedslisten er derfor ikke principielt imod forlængelse af arbejdsgiverens periode fra 2 til 3 uger.
Vi vil dog påpege en mulig fare for, at forslaget vil afholde virksomheder fra at ansætte såkaldt svage medarbejdere med et hyppigt sygefravær.
Det taler også imod regeringens bestræbelser på at skaffe skånejob og fleksjob, og det har også tidligere været nævnt fra andre ordførere i dag, at der faktisk er det lille problem i regeringens model.
Den indlagte forsikringsmulighed lapper naturligvis på den uheldige side, men vores forslag kunne være, at der i stedet oprettes en ASR, arbejdsgivernes sygdomsrefusionsordning, som eventuelt differentierer indbetalingerne fra branche til branche.
Ordningen kunne være en almengørelse af det forsikringsprincip, som arbejdsgiveren får mulighed for efter lovforslagets § 27, altså at man simpelt hen laver en obligatorisk forsikringsordning for arbejdsgiveren, eventuelt som sagt delt op branche for branche. Det er et spørgsmål, som jeg synes det kunne være interessant, også lige præcis ud fra den vinkel, som en række ordførere har været inde på i relation til skånejob og fleksjob, om regeringen var modtagelig over for en diskussion af.
Vi er i hvert fald meget opmærksom på, at det vil være meget uheldigt, hvis det er sådan, at det her lovforslag fører til, at man presser nogen ud fra arbejdsmarkedet, og det ser vi frem til at få en diskussion med regeringen om i den kommende tid.