Tom Behnke (FRI), 2001-01-25:
Efter debatten i dag - indtil videre i hvert fald - og set i lyset af de tilfredshedsundersøgelser og andre undersøgelser, som er blevet foretaget, fristes man jo næsten til at tro, at det bare er et københavnerproblem.
Hvis det er tilfældet, burde man tage og løse det, og det kunne man vel gøre uden at lave nye analyser.
Så vidt jeg har forstået, er hele H:S-mastodonten godt infiltreret af politikere eller politisk udpegede repræsentanter, og derfor burde det være en smal sag, hvis man fra politisk side havde viljen til at gøre noget ved problemerne, at gøre det.
Men det gør man ikke.
Det kan vi så undre os over, og det kunne egentlig være sjovt at lave en analyse.
Hvorfor gør de politikere eller de politisk udpegede personer, der sidder rundtomkring, ikke noget ved tingene?
Hvorfor er det nødvendigt, at Folketinget igen og igen skal diskutere de ting og lægge pres på amterne og H:S?
Virkeligheden er jo, at vi kan se, at der til stadighed er ventelister, og at det er meget småt, hvad der bliver gjort ved ventelisterne.
Der sker indimellem en omprioritering af, hvilke ventelister man vil se mest på og gøre mest ved, men ventelisterne er der stadig, og det burde være et problem, der kunne løses.
Jeg synes også, man tydeligt kan se, at det i hvert fald nogle steder halter med effektiviteten i de strukturer, der er etableret på sygehusene og i sundhedssektoren i øvrigt med hensyn til arbejdstilrettelæggelse osv.
Det er dér, det halter.
Det er styringen, det er effektiviteten i sundhedssektoren, det er galt med, og det er den, man burde gøre noget ved.
Så tror jeg i virkeligheden, man kunne løse ganske mange problemer, uden at man nødvendigvis tilførte sundhedssektoren yderligere penge.
Jeg vil også gerne understrege, at hvis det er sådan, at der efter en effektivisering er behov for, at der bliver tilført yderligere ressourcer, er vi i Frihed 2000 klar til at hjælpe til med at yde og at finde de penge, der skal bruges i sundhedssektoren.
Der skal naturligvis være de penge til rådighed, der skal være, men inden man bliver ved med at hælde flere penge i systemet, kunne det godt være, man skulle se på, hvordan de penge, der er til rådighed i dag, bliver brugt.
Jeg har slet ikke taget hul på den store diskussion - og det tror jeg også vi skal undlade i dag - som handler om prioriteringer i sundhedssektoren: Hvad vil man, og hvad vil man ikke? Og det, man vil, i hvilken rækkefølge vil man gøre det?
En ting, der gør sig gældende, og som måske er blevet bedre - det synes jeg jeg har en fornemmelse af, jeg ved det
Hele problematikken om faggrænserne har i hvert fald været meget udpræget.
Der har været store problemer, og det har været meget fremme, at der har været store problemer, men det er, som om vi ikke hører så meget om det mere.
Er det, fordi problemerne er løst, eller er det bare, fordi man koncentrerer sig om nogle andre ting i dag?
Alene af den grund ville det være hensigtmæssigt, at vi fik en analyse af sygehussektoren. Så synes jeg også, der er noget andet, som kunne være værd at overveje.
Det er spørgsmålet, om vi til stadighed skal acceptere, at vi i Danmark har de højest lønnede læger i hele Europa med de korteste arbejdstider.
Er det noget, man vil acceptere?
Her kunne der godt være en økonomisk gevinst at hente hjem, og den kunne bruges til at effektivisere andre ting inden for sygehussektoren.
Vi støtter i Frihed 2000, at der bliver lavet en analyse.
Vi føler, at der er et behov for det, og derfor støtter vi beslutningsforslaget.
Men jeg vil også godt understrege, at der ikke er meget formål i at lave en analyse, hvis man fra politisk hold her fra Folketingets side ikke er villig til efterfølgende at lave de forandringer, der skal til.
Hvis ikke viljen til forandring er til stede, er det fuldstændig ligegyldigt at lave en analyse.
Så kan vi lige så godt lade være, for så tjener den ikke noget formål, så er det også spild af penge, og så vil det kun betyde, at man vil blive forstyrret ganske mange steder, og det er der ingen grund til.
Vi støtter en analyse, og vi støtter også, at der skal forandringer til.
Men vi må også påpege, at når de er gennemført, skylder vi hele sygehussektoren, at der bliver ro om området i en årrække, så den kan få lov til at indarbejde de nye procedurer og kan få lov til at vise, at de virker.
Det skal ske over en årrække, så der ikke jævnligt og hele tiden skal laves ændringer og forandringer.
Man kan jo få det indtryk, når man kommer på sygehusene, at det, der bruges mest tid på, er at indrette sig på nye strukturer og nye forandringer og nye direktiver fra ledelsen, og det er jo ikke hensigtsmæssigt.
Så gør noget én gang for alle, og lad dem så få ro i en årrække.
Det ville være hensigtsmæssigt.
Vi har i Frihed 2000 et forslag, som vi tror kunne være en løsning på stort set alle de problemer, vi har diskuteret her i dag, og det er, at sygehusene gøres til selvejende institutioner med en selvstændig bestyrelse, og at finansieringen går direkte fra Sundhedsministeriet ud til de enkelte afdelinger, hvad enten de nu er private eller offentlige, og uanset om de er store eller små.
Det tror vi vil være en løsning, som både vil bevirke, at kvaliteten vil stige, at tilfredsheden vil stige, og at økonomien vil få det væsentligt bedre.
Men vi støtter altså beslutningsforslaget.