Per Stig Møller (KF), 2006-05-04:
Nu er Enhedslisten jo et inkarneret anti-EU-parti, så jeg tror ikke, det vil gøre det største indtryk, hvad hr. Rune Lund måtte mene om det europæiske agentur i EU-sammenhæng.
Der er der jo meget mere effekt i, hvad hr. Morten Østergaard mener.
Jeg synes, det har været en glimrende debat.
Der er kommet nogle fælles træk frem, som jeg godt vil præcisere her, og derfor tager jeg ikke hver enkelt ordfører.
Flere har sagt, som det også endte med her, og som hr. Morten Østergaard tog fat i i forhold til hr. Rune Lund, at agenturet selvfølgelig ikke skal dublere Europarådets monitorering, og det er heller ikke hensigten.
Det er Junckerrapporten, jeg lægger til grund for den danske regerings linje med hensyn til forholdet mellem Europarådets overvågning af menneskerettighederne og så EU-agenturet, som jo føjes til det, der i forvejen er i Wien.
Det er jo for at holde øje med, at vi gennemfører EUlovgivningen, og det må vi da være stærkt interesserede i.
Danmark er jo selv et land, der ligger i front med hensyn til at gennemføre EU-lovgivningen, og vi vil da kun være glade for, at der holdes øje med, at de andre lande også leverer EU-lovgivningen.
Det kan sagtens ske uden at være i strid med menneskerettighederne, så det ikke kommer Menneskerettighedsdomstolen ved overhovedet.
Det andet punkt, som jeg også er enig med ordførerne i, er, at man skal koncentrere sig om kerneområderne både i den parlamentariske forsamling og selvfølgelig også i ministerkomiteen.
Det er jeg fuldstændig enig i, og derved får man også præciseret arbejdet og skabt ressourcer til den styrkelse af Menneskerettighedsdomstolen, som alle os er enige i.
Der synes jeg, vi skal være opmærksomme på, at der er nedsat en vismandsgruppe, som her i løbet af 2006 skal komme med nogle forslag til yderligere strømlining af domstolen.
Det er faktisk den største succes, vi har haft på menneskerettighedsområdet, at der er kommet en domstol, hvis kendelser langt de fleste lande respekterer, og som vi jo også, som hr. Hedeboe sagde, er nødt til at respektere.
Jeg synes også, det er flot, at SF gav den melding her i dag om, at man selvfølgelig også respekterer den i forbindelse med eksklusivaftalerne.
Så de træffer altså også beslutninger inden for områder, som er meget følsomme for landene, men hvor det er vigtigt, at man følger domstolen.
Jeg har også bemærket, at fru Hanne Severinsen var inde på – jeg tror også, at andre var det – at det er vigtigt, at der er et samarbejde mellem EU og Europarådet.
Det var hr. Morten Østergaard så også inde på i forbindelse med agenturet.
Det er meget vigtigt, det er jo to vigtige organer, der kan samarbejde, og der blev der peget på naboskabsprogrammet.
Det er også vigtigt, at der med naboskabsprogrammet kan samarbejdes med Europas svageste regioner, som ligger præcis uden for EU's grænser, men inden for Europarådet.
Så har der også været flere, der har ytret sig om konventionen mod menneskehandel, og jeg er enig med alle, der har ytret sig om den, at det selvfølgelig er en konvention, vi skal underskrive.
Jeg er da også glad for, at man har registreret, at justitsministeren har sagt det samme.
Jeg kan bare give den rent tekniske oplysning her, at den altså er juridisk vanskeligere at have med at gøre end konventionen mod terror.
Derfor tager det mere tid juridisk at sørge for, at dens indvirkning på de forskellige love bliver afklaret.
Justitsministeren kan jo ikke komme med en hovsalovgivning og så til efteråret opdage: Hov, der skulle den for resten ikke have virket, eller der skulle den have virket på en anden måde.
Det er derfor, det har taget længere tid.
Det er for at undgå hovsalovgivning.
Men jeg håber også, den bliver underskrevet snarest.
Den er altså sværere at have med at gøre end terrorkonventionen, og derfor, må jeg sige til hr. Morten Østergaard, har den taget længere tid.
Jeg skal bare oplyse, at der ikke er nogen, der har ratificeret den endnu, og det skyldes jo også lige præcis, at den kan være vanskeligere at have med at gøre i forhold til den øvrige lovgivning.
Så skal jeg sige noget mere generelt om de forskellige ting, der er sket i den senere tid i europarådssammenhæng, og gøre opmærksom på, at udenrigsministerens rolle jo ofte er at være koordinerende eller leverende, men ikke den, der yder på hjemmebane, hvor det er de forskellige ministre og ministerområder, som også de forskellige indsatser i Europarådet jo indenrigspolitisk drejer sig om.
Jeg har jo konstateret, at sagen om de påståede hemmelige fængsler og ulovlige fangetransporter har optaget Europarådet.
Han spurgte, om vi havde regler til at forhindre noget sådant.
Det har vi jo svaret på.
Hr. Rune Lund har jo gengivet hans brev hamrende forkert hver eneste gang, han har gengivet det.
Det svar sendte vi så frem i februar måned.
De fleste af medlemslandene, herunder Danmark, modtog herefter en række uddybende spørgsmål.
Jeg kan så oplyse, at regeringens svar på disse uddybende spørgsmål blev afgivet den 7. april, og senest har regeringen den 20. april modtaget en henvendelse fra formanden for Europarådets Parlamentariske Forsamlings menneskerettighedskomité, Dick Marty, der har anmodet om oplysninger om flyruter og flyvetidspunkter for en række nærmere angivne fly.
Henvendelsen er blevet videresendt til Transport- og Energiministeriet, der p.t. er i gang med at indhente de relevante trafikdata.
Der må jeg sige til den socialdemokratiske ordfører – jeg tror, hun sagde, at vi havde reageret sent – at jeg faktisk tror, at vi er nogle af de første, der har reageret.
På baggrund af avisforlydender præciserede vi i juli måned over for amerikanerne, hvad reglerne for at overskride vores territorium var, og at alle konventioner skulle respekteres – o.k., det var så ikke fru Brosbøl, der sagde det.
Amerikas udenrigsminister bekræftede så på et møde i slutningen af november måned, at man respekterede landenes suverænitet.
Så Danmark har faktisk været meget hurtig til at reagere, men der har ikke været indicier for eller nogen som helst beviser på, at Danmark skulle være specielt ramt af konventionsbrud.
Jeg kan så i øvrigt oplyse, at henvendelsen fra Dick Marty er blevet videresendt til Transportog Energiministeriet, der for tiden er i gang med at indhente de relevante trafikdata, som er blevet efterlyst.
Dernæst kan jeg i tilslutning til redegørelsens bemærkninger om pagten om mindretalssprog oplyse, at Danmark ligeledes i april i år har afgivet sin anden rapport med oplysninger om, hvilke forholdsregler der er taget med henblik på at imødekomme ministerkomiteens anbefalinger.
Så vil jeg i tilslutning til redegørelsens bemærkninger om forholdet mellem Europarådet og EU, hvilket jeg allerede har gjort, henlede opmærksomheden på den rapport, som Luxembourgs statsminister, Juncker, sidste år fik i opdrag at udarbejde.
Det er en rapport, som rummer en række konkrete forslag til et tættere samarbejde mellem de to organisationer, og som er blevet præsenteret for den parlamentariske forsamlings delsession i midten af april.
Flere af forslagene ventes nu at blive indarbejdet i den rammeaftale mellem organisationerne, som er under forhandling, den såkaldte Memorandum of Understanding, mens andre har et længere tidsperspektiv.
Af betydelig rækkevidde er således forslaget om EU's tiltrædelse af menneskerettighedskonventionen, således som det også var forudset i forfatningstraktaten.
Junckerrapporten er nu genstand for analyse i hovedstæderne, men som sagt finder regeringen hovedparten af forslagene interessante og positive.
Rapportens understregning af, at EU's planlagte agentur for grundlæggende rettigheder ikke må føre til en underminering af Europarådets indsats på menneskerettighedsområdet, svarer, som det også fremgår af min skriftlige redegørelse, fuldstændig til regeringens opfattelse.
Et øget samarbejde om Europarådets demokratiarbejde er også en tanke, der forekommer rigtig.
EU har allerede engageret sig i Venedigkommissionens arbejde, men også med Kommunalkongressen og det nye forum for demokratiets fremtid tegner der sig perspektiver for et yderligere samarbejde.
Og endelig spiller Europarådets indsats i en række af de nye demokratier sammen med EU's naboskabspolitik, som jeg har nævnt.
Jeg er enig med Juncker i, at der er et potentiale for i højere grad at samordne ressourcerne, både penge og ekspertise, i de to organisationer, men som sagt er vi nu gået i gang med at vurdere forslagene nærmere.
Endelig fremgår det af det afsluttende afsnit i den redegørelse, som Folketinget har debatteret i dag, at det er regeringens klare holdning, at Europarådets organer skal underbygge eventuel kritik af medlemsstaterne på baggrund af saglige og korrekte oplysninger, og at disse bør afholde sig fra at fremkomme med politiske vurderinger for ikke at underminere Europarådets troværdighed.
Det er ikke deres opgave.
Denne holdning er aktualiseret af en rapport om Danmark, som Den Europæiske Kommission imod Racisme og Intolerance, ECRI, der er blevet diskuteret her, vil komme med i midten af denne måned.
Men de politiske vurderinger er det nu engang op til politikerne at give naturligvis på baggrund af nødvendige oplysninger og analyser.
De kan gives i Europarådets Parlamentariske Forsamling, og de kan gives i denne forsamling.
Som nævnt på side 5 i redegørelsen har regeringen siden december 2005 været i dialog med ECRI om et udkast til ECRI's tredje rapport om Danmark.
ECRI har imidlertid – kan jeg oplyse for Folketinget – ikke taget højde for regeringens bemærkninger, og rapporten indeholder mange fejl og udokumenterede påstande.
Jeg påpeger i brevet, at det er afgørende for ECRI's troværdighed, at rapporterne bygger på solide oplysninger.
Jeg har samtidig understreget, at vi fra dansk side støtter Europarådets overvågningsorganer, og at vi anerkender ECRI's vigtige rolle i forbindelse med bekæmpelse af racisme og intolerance.
Jeg håber meget, at denne henvendelse vil føre til en debat om, hvordan det sikres, at standarden af sådanne rapporter fremover forbedres.
Fra dansk side vil vi samtidig tage initiativ til at rejse spørgsmål om kvaliteten af rapporterne, når man i Europarådet skal drøfte ECRI's arbejde den 10. maj.
Som anført i den skriftlige redegørelse offentliggøres ECRI's rapport først den 16. maj, hvorfor jeg ikke vil komme nærmere ind på indhol det nu.
Vi vil til den tid uden tvivl få en indgående debat om rapporten.
Regeringen har udarbejdet en omfattende matrix, der vil blive trykt som et bilag til rapporten.
Regeringen kommer her med sine bemærkninger til de enkelte dele af ECRI's rapport, og derefter kan vi jo diskutere den.
Jeg vil ikke her undlade at fremkomme med et par betragtninger om Europarådet som sådan efter nu at have kritiseret den mangelfulde kvalitet i ECRI's arbejde.
Europarådet er jo den gamle europæiske organisation fra 1949.
Både den kolde krig og udviklingen i EF- og EU-samarbejdet betød, at samarbejdet blev snævrere, end det oprindelig var tænkt.
Omvæltningerne i Europa i 1989-1990 bevirkede imidlertid, at arbejdet med Europarådets kernekompetencer, som vi har talt om i dag – demokrati, retssamfund og menneskerettigheder – nu fik tilføjet en ny dimension, nemlig den at støtte den politiske omstillingsproces i de tidligere kommunistiske lande.
Denne støtte er der beklageligvis, men ikke overraskende naturligvis, fortsat god brug for.
Derfor skal vi sørge for, at Europarådet også under de ændrede vilkår, som gælder i dag, er i stand til at løfte denne opgave.
Det var jo faktisk, hvad det tredje topmøde i maj 2005 handlede om.
Konkret taler vi om en moderniseringsproces på de indre linjer, bedre arbejdsdeling udadtil, især i forhold til EU og OSCE.
Gennemførelsen af beslutningerne fra topmødet er en hovedprioritet for ministerkomiteen, og Danmark er blandt de lande, der presser på.
Endelig finder jeg anledning til at fremhæve det gode og nødvendige arbejde, som den parlamentariske forsamling udfører med hensyn til demokrati, menneskerettigheder, valgobservation og udarbejdelse af rekommandationer.
Det er et arbejde, der styrker menneskerettigheder, frihedsrettigheder og borgernes beskyttelse i hele Europa.