runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2005-11-02:
Det lyder, som om hr. Morten Østergaard er så optaget af projektet, at hr. Morten Østergaard enten ikke hører efter, hvad der bliver sagt, eller har svært ved at anerkende, at en udveksling af ydelser er lige så meget sort arbejde som en udveksling af ydelser mod kontanter.
Hvis vi tillod et projekt af denne her art, så skal jeg hilse fra min egen omgangskreds og sige, at jeg kender godt Lars, som er tømrer, og jeg kender Peter, som er vvs-medarbejder, Søren er grundlægger, og Børge er elektriker.
Det er modydelsen, der netop definerer, at det bliver skattepligtigt, og dermed, at hvis man undlader at betale skat, så er det sort arbejde.
Morten Østergaard (RV), 2005-11-02:
Jeg må jo sige, at jeg vil lykønske skatteministeren med en stor sejr for kampen mod det sorte arbejde, jeg synes virkelig, der er grund til at prise det store maskineri i Skatteministeriet højt til skyerne for, at man da her virkelig har fået fat om nældens rod og virkelig fået bugt med et stort problem med sort økonomi i det danske samfund.
Der er mange andre områder, hvor man så ikke vil gøre så meget for det, men jeg synes, det er godt, at man her får taget fat på et område, hvor det virkelig er nødvendigt.
Så må integrationen selvfølgelig vente, og man må finde ud af andre måder at mødes på, men jeg synes, at det er godt, at christiansborglogikken og -teknikken fik lov at sejre i det her projekt, så har vi da en nanopromille mindre sort arbejde her i landet.
Kristian Jensen (V), 2005-11-02:
Der er overhovedet ingen uenighed mellem Integrationsministeriet og Skatteministeriet.
Hvis man laver et projekt, som ikke har karakter af sort arbejde, skal man selvfølgelig være velkommen til det, men der er en lille ændring, der skal til, nemlig at hvis man yder noget, så skal man ikke have et modkrav på, at andre yder noget tilsvarende.
Det er jo sådan, at sort arbejde ikke kun er de tilfælde, hvor den ene part leverer en arbejdsydelse, og den anden part leverer kontanter, uden at der betales skat af indtægten.
Det er også sort arbejde, hvis der sker en udveksling af arbejdsydelse mod arbejdsydelse, uden at indtægten, som vil være værdien af arbejdet, bliver beskattet.
Hvis man kender hinanden og hjælper sin ven uden nogen aftale om at få noget igen, så er der ikke beskatning, men det er jo ikke det, der er indholdet i timebankprojektet.
Morten Østergaard (RV), 2005-11-02:
Jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at vi skal bekæmpe sort arbejde, og ministeren er jo selvfølgelig også bekendt med, at det er noget, vi har en rigtig god del af i det danske samfund.
Ministeren har i andre sammenhænge været tilbageholdende med at tage initiativer til at bekæmpe sort arbejde, men har så valgt, at her kan man altså ikke gøre noget, måske endda bare yde en eller anden form for vejledning til, hvordan ordningen eventuelt kunne bringes i overensstemmelse med lovgivningen.
Jeg synes, det er lidt ærgerligt, at vi her har et projekt, hvor det er helt åbenlyst, at der ikke har været noget ønske om at udnytte lovgivningen eller på nogen måde forsøge at unddrage sig at betale skat; men det er et integrationsprojekt, som også Integrationsministeriet har sagt har integrationsfremmende perspektiver, men selvfølgelig skal det holde sig inden for lovens rammer.
Jeg synes, det var rart, om regeringen ville marchere i takt på det her område og skatteministeren ville prøve at hjælpe de her mennesker til at få lavet et projekt, som rent faktisk kunne bidrage til at skabe bedre integration her i landet.
Kristian Jensen (V), 2005-11-02:
Det er en alsidig rolle at være skatteminister.
Nogle gange skal man stå og forsvare, hvorfor man ikke gør mere for at bekæmpe det sorte arbejde, og andre gange skal man som her stå og forsvare, hvorfor man ikke vil tillade organiseret sort arbejde.
Hvis man kigger på, hvad der er indholdet i timebankordningen, så er det jo sådan, at det er en systematisk udveksling af arbejde og timer, og den systematiske registrering og formaliseret udveksling af ydelser får ordningen til at svare til sort arbejde.
Hvis det nu var et socialt projekt, så var det et spørgsmål om, at man ønskede at yde noget for andre af godgørenhed, fordi man gerne ville gøre dem en tjeneste, men så har man ikke noget krav på at få en ydelse tilbage.
Det, der er målestokken for, hvornår noget er sort arbejde, og hvornår det ikke er sort arbejde, er, om man får et modkrav; når man har udført en ydelse, har man så et modkrav på folk?
Der er spørgsmålet: Skal vi nu tillade organiseret sort arbejde, eller skal vi bekæmpe sort arbejde?
Jeg er tilhænger af, at vi bekæmper sort arbejde.
Morten Østergaard (RV), 2005-11-02:
Skatteministeren er jo i nogle sammenhænge mere ivrig end i andre sammenhænge for at bekæmpe sort arbejde, har vi konstateret.
Det, der her er på spil, er et integrationsprojekt, som ligningsrådet har bestemt er i konflikt med lovgivningen på det her område.
Derfor vil jeg bare spørge skatteministeren, om der ikke for at gavne integrationen, som jeg ved er højt på regeringens dagsorden, var behov for, at man fandt en vej, hvor man kunne lave sådan nogle projekter, som faktisk med de udenlandske erfaringer, der er, har haft en rigtig gavnlig effekt på at få folk til at mødes på tværs af vante skel.
Noget af det, der er allermest brug for, og noget af det, der netop er afsat penge til med satspuljemidlerne, er, at folk skal mødes, og der var det måske gavnligt, at man her prøvede at se, om man kunne finde en lempelig løsning, så nogle af de projekter også kunne realiseres i Danmark.
»Er ministeren enig med integrationsministeren i, at integrationsprojektet »Timebanken« har et integrationsfremmende formål, og vil ministeren tage initiativer, som sikrer, at deltagelse i projektet ikke er skattepligtig?«
Rikke Hvilshøj (V), 2005-11-02:
Jeg kan svare, hvad jeg har besluttet, og det er at sætte det, jeg lige har redegjort for her, i værk, og jeg har ikke nægtet at lave de her anonymiserede eksempler.
Bjarne Laustsen (S), 2005-11-02:
Jeg tror, der er et par ting, vi skal have snakket om i Nordjylland, for Venstre kan man ikke give skyld for at have haft ansvar for arbejdsmarkedspolitikken før i 1998, den tredje fase af arbejdsmarkedsreformen.
Men lad det nu være.
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at i forbindelse med de virksomhedslukninger, vi har haft i Nordjylland, er det gået fint for nogle med at komme i arbejde.
Det er jo også raske og stærke ledige.
Der er sket det, at de har fortrængt mange af dem, der var marginaliseret, dem, vi alle sammen gerne vil have ud på arbejdsmarkedet.
Det er de ikke kommet.
Vi har over 10.000 mennesker, som er på ledighedsydelse, som meget gerne skulle have et fleksjob.
Når statsministeren siger, at vi skal bruge en bred vifte, så er vi fuldstændig enige i det.
Det er også derfor, det er uforståeligt, at man har lagt loft over, hvor meget det enkelte arbejdsmarkedsråd må have lov at bruge af deres midler til uddannelse.
Det har statsministeren jo gjort stridende imod den aftale, vi havde om »Flere i arbejde«.
Derfor synes jeg, at statsministeren må sørge for, at de her ting bliver trukket tilbage, når der ikke er nogen mangel på arbejdskraft, og at statsministeren og beskæftigelsesministeren må sørge for, at de folk, der mangler uddannelse, bliver opkvalificeret.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-11-02:
Det, jeg spurgte om, var, om ikke ministeren vil erkende, at hvis det er sådan, at man har 50 kr. mere om dagen, eller lad os sige 25 kr. mere om dagen, så har det rent faktisk betydning for de menneskers tilværelse, det har rent faktisk betydning for, om man kan få noget ordentlig mad, om man måske har råd til at købe vinterstøvler til børnene en gang om året, eller om man på anden måde har råd til at få dagligdagen til at fungere.
Det er bare for at få ministeren til at svare på, om ikke det har betydning for folk, hvor mange penge man har, og at det for dem i den ende af skalaen har stor betydning, om vi snakker om 50 kr. mere eller mindre om dagen.
Det er da en kanonglædelig oplevelse, vi har i salen her, for det giver da basis for, at vi kan få et samarbejde i gang om nogle af de her ting, som er så vigtige for det danske samfund.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Næ, når jeg tøvede et øjeblik, så var det, fordi jeg lige skulle studere en række af de her tal.
Men det ændrer jo ikke ved det grundlæggende, at hvis man går ud og spørger mennesker, der lever med en dagligdag, hvor terrorister bomber og ødelægger, om de er tilfredse med situationen, som den er, så må de da nødvendigvis svare: Nej, vi er ikke tilfredse med situationen, som den er.
Og er der noget mere naturligt, end at folk i den situation så siger: Hvem er det, der har ansvaret for vores sikkerhed og for, at der er fremdrift?
Jamen det er en kombination af en ny irakisk regering og så de udenlandske tropper, der er til stede.
Jeg kan bare ikke forstå, at hr. Ole Sohn er særlig overrasket over de tal.
Det må da være sådan.
Men det, jeg synes vi som politikere skulle interessere os for, er jo mere, hvad vi så gør ved det.
Og det er dér, jeg synes at SF overhovedet ikke har noget svar.
SF giver ikke noget bud på, hvordan vi så forbedrer situationen.
Og der er mit svar meget klart, nemlig at så længe den irakiske regering beder os om at blive i Irak, så bør vi være der, forudsat at det er på et FN-mandat, og forudsat at vi selv synes, at vi kan gøre en fornuftig indsats.
Ole Sohn (SF), 2005-11-02:
Jeg forstår godt, at statsministeren lige skulle bruge et par sekunder til at komme sig over spørgsmålet, for det er jo lidt anderledes at tage udgangspunkt i en virkelighed, som man ikke kan forandre eller henlægge til drømme om, at alle gerne vil være herre i eget hus, når et flertal af irakerne konkret siger, at de ingen tillid har til de udenlandske styrker.
Så er spørgsmålet igen: Er besættelsen så det rigtige svar?
Hvorfor er det så, statsministeren slet ikke vil overveje, om det måske er den forkerte måde at søge at løse verdens problemer på?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Der er mange tal i det her, som man slynger om sig med.
Jeg vil bare sige, at der jo ikke er noget forunderligt i, at den almindelige iraker synes, at når man dagligt hører om terrorangreb og den beklageligt meget dårlige sikkerhedssituation, så kunne der gøres noget mere og noget bedre.
Der er jo ikke noget at sige til, at man vil svare sådan, når sikkerhedssituationen er så utilfredsstillende, som den er.
Det, jeg spørger mig selv om, er bare: Hvad er hr. Ole Sohns analyse af det her?
Hvad er hr. Ole Sohns svar på det her?
For efter min opfattelse er der kun én mulig løsning, og den er jo, at den internationale koalition ufortrødent fortsætter sit arbejde med at hjælpe irakerne med at opbygge deres egen sikkerhed, så de selv kan tage ansvaret for sikkerheden, og hjælper med civil genopbygning.
Det er jo den bedste vej til at skabe tillid, skabe optimisme, skabe fremdrift.
Ole Sohn (SF), 2005-11-02:
Når vi kredser lidt om undersøgelsen, som viser, at et stort flertal af irakerne er imod tilstedeværelsen af de udenlandske tropper – og her siger statsministeren, at han godt kan forstå det, for hvem ville ikke være det – er det, fordi det samme flertal jo siger, at de ingen tillid har til de udenlandske tropper.
Det er jo endnu værre.
Det er jo ikke et spørgsmål om et fremtidshåb, det er jo en konstatering af, hvordan virkeligheden er, som de lever midt i.
Og når et flertal af en befolkning ingen tillid har til de besættelsesstyrker, som er der, er der så ikke et eller andet, der måske kunne give anledning til overvejelser?
Fremmer vi så udviklingen af et demokratisk Irak, eller gør vi det modsatte?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Jamen oppositionen har jo de tal, ligesom jeg har dem, så det er der jo ikke nogen stor sensation i.
Jeg skal gerne undersøge det, men jeg troede, at de tal var almindeligt offentligt tilgængelige, det vil jeg gerne sige.
Jeg var lidt forbløffet over tidligere under debatten her at høre, at der havde bredt sig en opfattelse af, at dem kunne man ikke uden videre udlevere; der må jeg sige, at det kender jeg ikke noget til.
Men jeg skal gerne undersøge det, og jeg har den grundholdning, at alt, hvad der kan udleveres af det her, selvfølgelig bør offentliggøres og udleveres, så det skal jeg gerne prøve at kigge nærmere på.
Men må jeg bare sige til hr. Villy Søvndal, at det altså ikke er særlig forunderligt, at folk svarer, som de gør, når de bliver spurgt, om de ønsker, at udenlandske soldater skal ud af Irak.
Det må da være ethvert folks største ønske at blive herre i eget hus.
Derfor er det bare, at jeg er nødt til at gentage: Når vi er i Irak i øjeblikket, så er det efter anmodning fra irakerne, det er efter anmodning fra den lovlige og af FN godkendte irakiske regering, og vi er der på et FN-mandat.
Villy Søvndal (SF), 2005-11-02:
Men det er jo ikke det, irakerne svarer på.
De taler ikke om en eller anden fjern fremtid, hvor håbet, som vi også deler, om et fredeligt Irak er opfyldt, de taler om situationen nu.
Sådan er tallene.
Jeg vil godt spørge statsministeren: Må vi ikke godt få den undersøgelse, som statsministeren har – vi har som folketingsmedlemmer bedt om det – for der kan godt ligge noget i svarene, som indeholder en eller anden tvist, man ikke kan se, når man bare læser Ritzau og gengivelsen fra The Daily Telegraph?
Vil statsministeren ikke godt sikre, at vi får oversendt den britiske undersøgelse, den, der er udarbejdet af det engelske forsvarsministerium, den, der taler om, at 82 pct. af befolkningen er stærkt imod udenlandsk militærs tilstedeværelse?
Eller synes statsministeren, at det ikke er godt at udstyre oppositionen med de tal?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Jeg må igen fastslå, at det ikke er nogen korrekt beskrivelse af situationen i Irak.
Jeg tror, den irakiske befolkning lige så lidt som alle andre mennesker støtter terrorisme og angreb, hvad enten det er på udenlandske soldater eller på egne, og det er også det, undersøgelserne i Irak viser, ikke mindst i det område af Irak, hvor de danske soldater befinder sig, fordi det jo var et område, som var undertrykt af Saddam Hussein, og hvor der hele tiden har været en fornuftig og positiv relation mellem de udenlandske tropper og befolkningen.
Det kan ikke undre nogen, at der i den irakiske befolkning er et stærkt ønske om at komme frem til en situation, hvor udenlandske soldater kan forlade landet.
Det er jo det, vi alle sammen arbejder for.
Det gør vi også fra dansk side.
Vi ønsker jo også at få skabt en situation, hvor vi kan trække os ud af Irak.
Men hvis vi pludselig gør det og bare overlader irakerne til sig selv, så risikerer vi jo, at et spirende demokrati bliver dræbt allerede i starten af terroristernes bomber.
Villy Søvndal (SF), 2005-11-02:
Jeg forstår, at statsministeren alene er overrasket over, at tallene ikke er større.
Javel.
Jeg synes måske, det er forunderligt, at statsministeren ikke tager det her mere alvorligt, undskyld mig.
Vi er i en situation, hvor irakerne siger: Vi vil gerne være fri for de udenlandske soldater, vi opfatter det som en forhindring for en løsning på den nuværende situation i Irak.
Det er jo det, de svarer.
Hvorfor gør de mon det?
Jeg tror desværre, at statsministeren er alt for forenklet i sin analyse, hvis han tror, at det er enkelte terrorgrupper, der er årsag til det her.
De taler om modstand med folkelig opbakning; det er den danske efterretningstjenestes vurdering af situationen.
Det er jo det, der er problemet.
Alle de, der har mistet et familiemedlem, alle de, der ser olierigdommene strømme ud af Irak, alle de, der har oplevet hårdhændede razziaer, alle de, der har oplevet napalm, alle de, der har oplevet overgrebene i Abu Ghraib-fængslet og andre steder – tror statsministeren ikke, at det er de forhold, der er årsag til den brede modstand i Irak i dag?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Som jeg tidligere i dag har sagt, så er jeg ikke forbløffet over, at 82 pct. af irakerne siger, at de gerne vil være herre i eget hus og have udenlandske soldater ud.
Jeg ville endda have formodet, at tallet var endnu højere, for hvis jeg var iraker, ville jeg også have svaret: Jeg ønsker at blive herre i mit eget hus, jeg ønsker udenlandske soldater ud.
Men det, hr. Villy Søvndal bare skal hæfte sig ved, er jo, at vi er i Irak efter anmodning fra den irakiske regering, som siger: Vi har også det mål, at vi vil være herre i eget hus, men I skal blive i Irak, I udenlandske soldater, indtil vi har vores eget forsvar på plads og vores eget politi på plads.
I øvrigt er vi også i Irak på basis af et FNmandat, som jeg i øvrigt regner med her om kort tid bliver forlænget, således at der fortsat er et FN-grundlag for den udenlandske tilstedeværelse i Irak.
Villy Søvndal (SF), 2005-11-02:
Det er jo tydeligvis en trængt statsminister, vi har i salen i dag.
Og det er ikke, fordi statsministeren ikke gør det bedste, jeg synes på mange måder, at statsministeren lever op til sit allerbedste.
Det er bare, fordi statsministeren har en fantastisk dårlig sag.
Fair nok.
Statsministerens fortælling har jo været helt på linje med den amerikanske præsident Bushs, nemlig at grunden til, at vi var i Irak, var for at hjælpe den irakiske befolkning.
Nu har vi så fået en undersøgelse, der viser, at 82 pct. af de adspurgte irakere er stærkt imod tilstedeværelsen af britiske og amerikanske soldater.
Og det hjælper jo ikke med den fortælling, som statsministeren nu lægger oveni, at det vil man jo altid svare.
Nej, de ønsker de udenlandske soldater væk.
Det er det, irakerne svarer.
Der vil jeg godt spørge statsministeren: Er det ikke svært at fastholde tesen om, at vi er der for irakernes skyld, når 82 pct. af irakerne siger, at de ikke ønsker det?
»Er det statsministerens vurdering, at det irakiske folks opbakning til koalitionstroppernes tilstedeværelse er en forudsætning for succes i Irak, og vil statsministeren redegøre for sine succeskriterier, herunder om statsministeren har revideret disse undervejs?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
I Irak er der selvfølgelig blevet en mere synlig terrorvirksomhed, fordi der er fanatiske grupper, som ønsker at blokere vejen mod demokrati.
Til gengæld er der blevet mindre usynlig terrorvirksomhed, nemlig den, Saddam Hussein udøvede over for sin befolkning – i ly af mørket, om jeg så må sige, for Irak var indhyllet i diktaturets mørke og oplevede diktaturets stabilitet.
Der terroriserede Saddam sit folk, forfulgte politiske modstandere, torturerede politiske modstandere, dræbte politiske modstandere – måske i titusindvis.
Den terrorisme var bare skjult for offentligheden, fordi den foregik i diktaturets mørke og stabilitet.
Nu er der så en demokratisk udvikling i gang i Irak, og nu kommer det pludselig frem i lyset, at der er nogle ekstremistiske grupper, som ønsker at stoppe vejen frem mod demokrati.
Jeg har ikke sagt, at SF ønsker, eller at andre ønsker diktaturet, jeg har ikke sagt, at det er det, man argumenterer med.
Jeg har bare sagt, at virkningen af at lytte til de råd, SF giver, ville være, at Saddam stadig sad i Bagdad.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Sohn (SF), 2005-11-02:
Statsministeren vidste jo godt, at hr. Holger K. Nielsen ikke havde mulighed for dette, i betragtning af hvordan reglerne er for spørgetiden.
Det er lidt fantastisk, at statsministeren kan komme med en argumentation, som vender sig mod SF, som om vi ønsker diktaturets stabilitet, al den stund det er et lillebitte mindretal af lande, som har kastet sig ud i krig mod Irak.
Argumentationen vil jo betyde, at statsministeren mener, at Tyskland, Frankrig, den største del af verden skulle være i ledtog med diktatorer.
Var det Frankrigs argumentation, var det Tysklands argumentation, var det Norges argumentation for at trække sig ud, at man hellere ville have diktatur?
Eller var det, fordi man satte spørgsmålstegn ved, om besættelse af et land er den rigtige måde; og om ikke besættelse af et land kan være med til at fremme terrorismen?
Hr. Holger K. Nielsen fik ikke svar på det, men det kunne da være interessant at vide, om der er blevet mere eller mindre terrorisme siden besættelsen af Irak.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
I sådan et forløb er der jo aldrig nogen, der præcis kan forudsige, hvad der sker.
Men noget, som er meget forudsigeligt, er jo, at der er fanatiske grupper, som simpelt hen ikke ønsker demokrati, og de prøver nu med alle midler at forhindre demokratiet.
De bomber, de laver terror, de skaber ustabilitet, hvor de kan komme af sted med det.
Så siger hr. Holger K. Nielsen: Man skulle bare have lyttet til os.
For man får næsten det indtryk, at hr. Holger K. Nielsen foretrækker diktaturets stabilitet frem for den usikkerhed, der er blevet skabt i en proces frem mod demokrati.
Jeg håber da ikke, jeg skal forstå hr. Holger K. Nielsen sådan, at han foretrækker diktaturets stabilitet frem for demokratiet og den usikkerhed, det giver, fordi der er nogle, der prøver at blokere vejen frem mod demokrati.
Men hr. Holger K. Nielsen har muligheden for at korrigere den opfattelse.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-11-02:
Jeg skal beklage, at jeg måske udtrykker mig lidt groft nu, men det er altså den samme omgang papegøjesnak, som vi nu har hørt i næsten 3 år.
Og det kommer man jo ikke videre med.
Jeg spurgte meget konkret: Er terrorismen blevet styrket eller svækket?
Statsministerens manglende svar bekræfter jo, at han giver mig ret i, og det er han selvfølgelig nødt til at give mig ret i.
Det er jo dér, vi har fået ret.
Så er det bare, jeg spørger igen: Giver det ikke anledning til overvejelser – i en stille stund, en nat, hvor statsministeren måske ikke kan sove, hvor han tænker sig lidt om, eller hvor han sidder og kigger ud over vandet oppe på Marienborg?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Det er selvfølgelig klart, at der er nogle, der prøver at blokere processen frem mod demokrati i Irak.
Det er da klart, det er der.
Og sikkerhedssituationen er ikke tilfredsstillende.
Men jeg er ærlig talt lidt i tvivl om, hvor hr. Holger K. Nielsen egentlig vil hen med det ræsonnement, for jeg har hørt hr. Holger K. Nielsen sige flere gange, at der ikke er noget, han har haft noget større ønske om end at få Saddam Hussein væk
Jamen så lad os være enige om det.
Men det fremgår også klart og tydeligt, at hr. Holger K. Nielsen ikke ønsker at gøre noget for at få Saddam Hussein væk.
Hvis vi havde lyttet til hr. Holger K. Nielsens synspunkter og holdninger, havde Saddam stadig regeret i Bagdad.
Så det er jo en fuldstændig gratis omgang for hr. Holger K. Nielsen hele tiden at bedyre, at han ikke har noget større ønske, end at Saddam skulle væk, når hr. Holger K. Nielsen ikke ville gøre noget for at få ham væk.
Og hvis hr. Holger K. Nielsen havde fået sin vilje, sad Saddam stadig i Bagdad.
Så det er jo en fuldstændig gratis omgang.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-11-02:
Lad mig lige vende tilbage til statsministerens påstand om, at vi ikke tager afstand fra terrorister og terror.
Det gør vi altså og har gjort det hele tiden.
Men en pointe i det, vi har sagt, er jo, at da vi diskuterede den danske krigsdeltagelse – det er næsten 3 år siden nu – var det jo et meget væsentligt argument fra vores side, at hvis man gik ind i krigen, ville det ikke svække, men styrke terrorismen.
Regeringens argument var bl.a., at man skulle bekæmpe terror, og derfor skulle vi i krig mod Irak.
Vi havde et modsat argument.
Jeg vil godt spørge statsministeren: Havde vi ikke ret i vores argumentation om, at terrorismen er blevet styrket og ikke svækket på grund af Irakkrigen?