Line Barfod (EL), 2005-06-10:
Ministeren kan selvfølgelig godt forsøge at gøre grin med det og sige, at de oppe på Øresundskysten bruger flere private speciallæger, men der ligger jo altså mange undersøgelser, der viser, at sygdom og fattigdom hænger sammen.
Hvis der er mange med sociale problemer, er der også et større træk på sygehusene og på sundhedsvæsenet i det hele taget.
På den høring, vi holdt om hele det her med økonomien i kommunalreformen, var det ikke muligt for regeringen at finde en eneste ekspert, der syntes, det var en fornuftig måde, man havde skruet det sammen på.
Så jeg vil gerne høre, hvad ministeren bygger det på, når han ikke har kunnet finde nogen eksperter til Folketingets høring?
Vi har, forstod jeg, en debat, der har rejst nogle spørgsmål om, hvordan vi gør kommunerne i stand til at afholde den her omkostning.
Der har jeg givet nogle meget præcise svar, for så vidt angår den del af bidraget, som er pr. indbygger.
Så bliver der spurgt til, om man i øvrigt via udligningssystemerne skal neutralisere den forbrugsafhængige del.
Der må jeg lige så klart sige, at man selvfølgelig ikke skal neutralisere det, for hvis man neutraliserede det, var det jo det samme som at fjerne effekten af det.
For så vidt angår den forbrugsafhængige del, skal der være et incitament, en tilskyndelse, til, at den kommune, der sætter målrettet ind med forebyggelse, med sundhedsfremme, med nogle ordentlige systemer i ældreomsorgen og med en ordentlig hjemmesygepleje også skal kunne have en gevinst ved det.
Det vil da være dumt, hvis man så neutraliserede den gevinst efterfølgende.
Derfor vil vi ikke, for så vidt angår den del, kunne lave en ordning, der fuldstændig neutraliserer.
Det andet spørgsmål, fru Line Barfod rejser, handler om, hvorvidt det beløb, der skal betales, er stort nok til, at der så generelt er en tilskyndelse.
Det vil jeg meget gerne sige noget om, men det tillader tiden ikke.
Jeg vil gerne takke ministeren for, at vi fik løftet en lillebittebitte flig af, hvad der kommer til at ligge i udligningsreformen med hensyn til grundbidraget.
Jeg vil så gerne holde fast i at spørge til det aktivitetsafhængige bidrag, som det så smukt hedder, altså brugerbetalingen pr. antal indlæggelser.
Der er jo ingen tvivl om, at det hænger sammen med, hvor rige folk er i kommunerne.
De steder, hvor man har store sociale problemer, hvor mange ikke har særlig mange penge, er der også et større antal indlæggelser på sygehusene.
Nøjagtig ligesom vi ser på det sociale område, hvor nogle kommuner har utrolig store udgifter på det sociale område og derfor har behov for en udligning, vil der også med hensyn til sundhed være et behov for en udligning, fordi det sociale område og sundhed hænger sammen.
Derfor vil jeg gerne høre, om det kun er grundbidraget, man vil tage med ind i udligningen, eller om man også vil sikre det aktivitetsafhængige?
Det er der, hvor der virkelig er armod, for det er altså der, der er et betydelig større træk på privatpraktiserende speciallæger, end hvis man f.eks. sammenligner med Vestjylland.
Så det er et alt for stereotypt billede, der her tegnes.
Det, der er det afgørende her, er, at vi nu placerer opgaverne anderledes, end vi kender det i dag, og så skal vi lave de justeringer i finansierings- og udligningssystemet, der gør, at kommunerne rimelig ligeværdigt kan løse opgaverne.
Jeg har givet et meget klart svar, for så vidt angår den ikkeforbrugsafhængige del af bidraget.
Men det gælder selvfølgelig også den anden del, at vi skal udvikle udlignings- og finansieringsmekanismer, der gør, at kommunerne kan løfte det her.
Der skal vi selvfølgelig ikke lave en fuldstændig krone for krone-udligning, for så fjerner vi jo tilskyndelsen i den enkelte kommune.