Søren Krarup (DF), 2003-03-19:
Den første har at gøre med selve integrationslovens grundlag eller formålsparagraf.
Her skal det efter den nye lov hedde: »Lovens formål er at sikre, at nyankomne udlændinge får mulighed for at udnytte deres evner og ressourcer med henblik på at blive deltagende og ydende medborgere på lige fod med samfundets øvrige borgere.«
Det undrer mig, at integrationsministeren kan sige noget så meningsløst.
At sidestille nyankomne udlændinge med Danmarks øvrige borgere er jo slet og ret vrøvl.
Som nyankomne udlændinge er disse udlændinge jo netop ikke at sidestille med de danske borgere, der er borgere ved at have dansk statsborgerskab. Hvorfor så sige det?
Og så netop i lovens formålsparagraf, hvor hvert ord skal vejes på en guldvægt.
Nej, nyankomne udlændinge er ikke på lige fod med landets borgere, og denne kendsgerning skal naturligvis respekteres, ikke mindst i en lovs formålsparagraf.
Hvis integrationsministeren kalder denne sondring for subtil, er det, fordi han lukker øjnene for, hvad denne meningsløse formulering kommer til at betyde.
Hvor denne sidestilling af nyankomne udlændinge med danske borgere indføres, indfører man nemlig også det forhold, der gennem 20 år har været det katastrofale i dansk udlændingepolitik
: at flygtninge og andre nyankomne gøres til indvandrere.
Så er de straks i gang med at være danske borgere.
I stedet for at man fastholder deres forskel fra landets borgere og først sidestiller dem med disse, når de ankomne udlændinge har fået, ja, egentlig permanent opholdstilladelse, men lad os i forbindelse med integrationsforanstaltninger blot nøjes med at sige opholdstilladelse.
Den foreslåede formålsparagraf er meningsløs. I stedet for »nyankomne udlændinge« skal der naturligvis stå »udlændinge, som har opnået opholdstilladelse«.
Denne formulering opretholder den helt afgørende sondring mellem flygtninge og indvandrere.
Denne formulering er derfor i overensstemmelse med det grundlag, den nuværende regering har fået magten på, og hvor det for befolkningen var afgørende at bremse den ukontrollerede indvandringspolitik.
Jeg anmoder integrationsministeren og regeringen om at tage vores indvending alvorligt.
Den anden indvending har at gøre med forslaget til ændring af udlændingeloven.
Her blev det i regeringens aftale med Dansk Folkeparti af 7. maj 2002 bestemt, at betingelsen for at opnå permanent opholdstilladelse var, at udlændingen havde boet lovligt her i landet i 7 år.
Jeg har tidligere sagt, at vi har principielle betænkeligheder ved begrebet permanent opholdstilladelse, fordi dette åbner for indvandringspolitikken.
Men skal det anvendes, må den aftalte betingelse respekteres.
7 år, dette var meningen med aftalen.
Nu vil regeringen ændre dette til 5 år og endda i nogle tilfælde til 3 år for, som det hedder, at give udlændinge incitament til at tage arbejde og blive hurtigt integreret.
Der er ikke brug for flere gulerødder.
Konsekvensen af disse undtagelser er naturligvis, at reglen om 7 år smuldrer.
Hvis der opstilles sådanne muligheder for at omgå gældende regel, så gælder reglen ikke længere, så trækkes grunden væk under den indgåede aftale.
Og så er regeringen på hastig flugt fra det, vi har aftalt, og hvor vi loyalt har hjulpet regeringen med at opfylde løfterne til befolkningen.
Vi tvivler ikke om, at regeringen kan få den øvrige opposition til at stemme for lovændringen, men vi vil bede regeringen betænke konsekvenserne eller rettere sagt at overveje, hvem det er, der har været det nødvendige grundlag for den nødvendige ændring af udlændingepolitikken.
Hvad angår de øvrige dele af lovforslaget, forekommer disse os mindre væsentlige.
Vi er jo også tilhængere af aktivitet i stedet for passivitet, af selvhjulpenhed i stedet for ørkesløshed og selvopgivelse.
Hvad der drejer sig om at skabe en reel integrationspolitik for udlændinge, som har opnået opholdstilladelse, er vi ikke modstandere af.
Men udgangspunktet skal være i orden, og det er det ikke i dette lovforslag, hvor ordet integration bruges til at indføre en uacceptabel indvandringspolitik, og hvor gennemhulningen af 7-års-reglen bruges til det samme.
Vi vil derfor bede regeringen lytte til vore indvendinger.