Sonja Mikkelsen (S), 1997-11-13:
Selv om titlen på dette lovforslag indicerer, at der er tale om en rodekasse, er det ingenlunde tilfældet.
Formålet med lovforslaget er at ændre reglerne for, hvordan man beslutter at bygge, og hvordan man finansierer det almene byggeri og privat andelsbyggeri, ændringer, der efter Socialdemokratiets opfattelse giver klare forbedringer og som en positiv tilgift klare forenklinger.
Rammebeløbet afskaffes nu helt.
I stedet for indføres et krav om totaløkonomiske vurderinger af byggeriet.
Det gælder valget af byggematerialer, som i fremtiden kan vurderes i relation til levetid og vedligeholdelse, frem for hvad der umiddelbart er billigst.
Hidtil har det været vanskeligt at få plads til grønne investeringer inden for rammebeløbet.
Ressourcebevidstheden har derfor haft trange kår i byggeriet.
Det er ikke viljen, det har skortet på i den almene sektor, det er de stramme økonomiske rammer, der har været forhindringen.
Nu bliver det muligt at investere i ressourcebesparende teknologier, selv om de er dyre i anlægsfasen, når de i driftsfasen kan give besparelser på ressourceforbruget og give beboerne det bedste udgangspunkt for at leve så tæt på en bæredygtig tilværelse, som det nu er muligt i praksis i dag.
Det gælder beliggenheden, hvor rammebeløbet hidtil har stoppet boligforeninger i at bygge på attraktive grunde, fordi de simpelt hen har været for dyre, og det selv om boliger i de pågældende områder sagtens kan bære den relativt højere husleje, der vil følge af, at grunden er dyrere end de grunde, man traditionelt har bygget på.
Med den sidste rest af rammebeløbet væk - og det såkaldte statslige omdrejningspunkt også ude af billedet - er det helt op til kommunerne at planlægge omfanget af det almene boligbyggeri.
Til gengæld for denne frihed foreslår regeringen at ændre finansieringen, så kommunerne umiddelbart skal stille med et større bidrag i form af grundkapital, der stiger fra 7 til 14 pct. Til gengæld bortfalder kommunens bidrag helt til ydelsesstøtten, det løbende statslige tilskud, som kommunerne
hidtil har betalt 20 pct. af.
Disse ændringer giver alt i alt grundlag for at fjerne en række detailregler om, hvordan byggeprojekter skal beskrives, vurderes, besluttes og godkendes af Boligministeriet.
Samtidig har det gjort det nødvendigt at omdefinere forsøgsreglerne, fordi forsøgsreglerne hidtil har været knyttet an til rammebeløbet.
Det er der efter Socialdemokratiets vurdering kommet noget positivt ud af, for der er blevet større fleksibilitet i forsøgsreglerne, og det kan kun fremme mere interessante forsøg.
Bureaukratiet forsvinder ikke helt.
Det lægger vi i Socialdemokratiet vægt på, for det giver det bedste grundlag for at vurdere virkningen af de forbedringer og forenklinger, som loven vil medføre, herunder også vurdere eventuelt utilsigtede virkninger.
Rammebeløbet ophæves også på de private andelsboliger, men her opretholdes bruttostyringen, og det finder vi i Socialdemokratiet velbegrundet, fordi der ikke er kommunal grundkapital i denne type boliger.
Boligordningen kan derfor bruges til at sikre, at kommunerne ikke blot giver tilladelse til alt for mange andelsboliger for statens penge.
Den anden del af lovforslaget lægger vi i Socialdemokratiet uhyre megen vægt på, nemlig videreførelsen af beboerrådgiverordningen.
Der er allerede nu kommet meget positivt ud af de ordninger, vi har set iværksat, i særdeleshed for beboeraktiviteter i lokalområderne, men også for det sociale liv og dermed for netværket i almindelighed for beboerne.
Problemerne er langtfra løst i de meget belastede boligområder, og derfor er vi meget tilfredse med, at man kan forsætte ordningen.
Socialdemokratiet er indstillet på, at når ordningen forsættes, sker det samtidig i en koncentration om de mest problemfyldte områder, og det er vigtigt hurtigt at få afgjort, i hvilke bebyggelser man i hvert fald skal forsætte beboerrådgivningen, så der ikke sker et afbræk i ordningen til skade for den langsigtede indsats.
At forslaget har udgangspunkt i en aftale fra denne sommer mellem regeringen og Kommunernes Landsforening skulle jo gerne signalere, at kommunerne er klar til at bære det fulde ansvar for byggeriets omfang og således også være med til at fremme byggeriet, hvor der er behov for det, f.eks. i kommuner, hvor man slet ikke har almene boliger i dag til at løse boligsociale opgaver med, og som derfor i dag tillader sig at eksportere disse opgaver til andre kommuner, men også i kommuner med en stor befolkningstilvækst, uanset om det er familier, hvor det er voksne, der er kommet i arbejde i kommunen, det er unge, der skal studere, eller noget helt tredje.
Med de bemærkninger skal jeg anbefale en hurtig vedtagelse af lovforslaget.