Elisabeth Arnold (RV), 2003-01-16:
Lovforslaget her, som Det Radikale Venstre støtter, er hovedsagelig en opfølgning af nogle internationale beslutninger, nemlig FN's tillægsprotokol om salg af børn, børneprostitution og børnepornografi, samt EU's rammeafgørelse om bekæmpelse af seksuel udnyttelse af børn og af børnepornografi.
Og det er jo en meget klar illustration af, at disse forbrydelser, handel med børnepornografi og udnyttelse af børn, ikke mere er et nationalt lovgivningsanliggende.
Det er internationalt, det er verdensomspændende, det kører på nettet, det er let at sprede, dette materiale, og det er let at komme til at handle med det, hvis man har de rette koder på sin computer.
Det er derfor meget, meget vigtigt, at Danmark følger op på de internationale aftaler, der bliver indgået.
Det Radikale Venstre kan tilslutte sig alle de overordnede beslutninger i det her lovforslag.
Jeg vil komme med et par enkelte bemærkninger i forbindelse med noget af det, der har været nævnt også af de tidligere ordførere.
For det første beskrivelsen af fiktiv børnepornografi.
Det diskuterede vi allerede i Europaudvalget for en del
måneder siden, da vi havde dette punkt oppe i forbindelse med et ministerrådsmøde, og der var meget latterliggørelse af beslutningen om at kriminalisere udbredelsen og fremstillingen af fiktiv børnepornografi.
Jeg tror, at der er gjort bestræbelser på at lave en realistisk og en håndterlig afgrænsning i det materiale, vi har her.
Det er i hvert fald et område, hvor vi alle sammen må sige: Her skal vi ikke latterliggøre noget; det er dybt alvorlige ting.
Bag enhver fiktiv gengivelse af en eller børnepornografisk scene ligger der en eller anden kundekreds, som gerne vil have fat i det.
Og det er nogle, som i virkeligheden er ude på at kunne udnytte børn i en eller anden situation. Så vi skal tage det meget alvorligt og ikke lade os gå på af, at der er nogle, der latterliggør det og siger, at vi er i gang med at lave noget, der ikke kan håndhæves.
Selvfølgelig kan der være vanskeligheder med at håndhæve grænsetilfælde, men jeg synes, det ser ud, som om de anførte begrænsninger, der er på materialet her, er til at håndtere, sådan at man er nogenlunde klar over fra myndighedernes side, hvad der vil være strafbart, og hvad der bare vil være almindelig kunstnerisk gengivelse af livets forskellige tilskikkelser.
Det andet, jeg gerne vil sige noget om, er videoafhøring.
I modsætning til, hvad Dansk Folkepartis ordfører sagde, er vi jo da klar over, at videoafhøring har været anvendt og brugt og benyttet i årevis.
Det, hele sagen her handler om,
er, i hvilket omfang den sigtede skal have mulighed for eller have ret til at overvære videoafhøringen.
Dér har vandene jo delt sig.
Der har været forskellige skoler inden for det, som har diskuteret meget i offentligheden, om det var rimeligt eller det var betryggende, at den sigtede overhørte videoafhøringen måske til utryghed for barnet og de pårørende, eller om man skulle afskære den sigtede fra at overvære videoafhøringen med deraf følgende usikkerhed for den pågældendes retssikkerhed.
Der er argumenteret meget nuanceret for den løsning, der er foreslået i selve lovforslaget, og det vil jeg gerne rose Justitsministeriet og justitsministeren for.
Man har virkelig prøvet at veje for og imod og sige: Der er hensynet til barnet, der er også hensynet til den sigtede, som muligvis bliver frikendt.
Derfor er det vigtigt, at man lægger meget vægt på: Altså er det her en måde, vi prøver at tilgodese både hensynet til barnet og hensynet til den person, der måske bliver sigtet og måske også bliver frikendt på?
Det, at man har en forsvarer, som skal overvære videoafhøringen, samtidig med at man giver den sigtede mulighed for efterfølgende at fremsætte begæring om genafhøring af barnet, gør selvfølgelig, at der bliver taget hensyn både til retssikkerheden og også til offeret, nemlig barnet.
Som den konservative ordfører sagde, er der ikke nogen af løsningerne, der er ideelle, og det er fuldstændig rigtigt.
Vi har jo haft den anden løsning, nemlig den, at den sigtede har mulighed for at overvære afhøringen.
Det er faldet mange for brystet, fordi det kan være krænkende for barnet.
Den løsning, man finder nu, vælger så en anden vej.
Vi håber ikke, at det skal være nødvendigt at ændre igen, for det giver selvfølgelig meget usikkerhed i retssystemet, at man går frem og tilbage.
Men Det Radikale Venstre kan som helhed anbefale forslaget.