runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Dybkjær (RV), 2005-04-29:
Det Radikale Venstre afviste også sidste gang, forslaget blev behandlet, det her forslag.
Vi mener sådan set ikke, der er sket noget nyt siden, og vi afviser derfor forslaget igen.
Når det er sagt, synes vi, at hvis der skal åbnes for den private vandforsyning, så er det vigtigt, at det gælder for alle lande, og derfor er vi enige i de grundprincipper, der ligger i det.
Men det er også klart, at der naturligvis ikke bør være et pres fra EU's side på udviklingslandene i form af, at »hvis ikke I gør det, så får I heller ikke noget andet«.
Det er klart, at det selvfølgelig er hovedproblemet i forbindelse med de her forhandlinger, hvor der eventuelt kan være forskellige interesser.
Derfor synes jeg, at hvis Enhedslisten overhovedet ønsker at arbejde videre med det, så kan man prøve at gå ind i nogle af de her forhandlinger og så se, hvad det egentlig er, der sker i dem.
Hvem er det, der fremsætter ønskerne om det?
Er det sådan, at Enhedslisten har ret i, at det ikke er noget, landene ønsker?
Det føler jeg mig ikke overbevist om.
Men så kan vi måske tage en diskussion videre på et lidt mere sagligt grundlag, end der nødvendigvis ligger i det her beslutningsforslag med al respekt for Enhedslistens arbejde.
Jeg kan på en måde godt dele Enhedslistens bekymring, hvis det er sådan, at hele den offent lige sektor »overgår til det private«.
Det er vi i stand til på vores niveau.
Der er jeg ikke så bekymret for række liberaliseringer, men det er jo rigtigt også at understrege, som jeg tror er den grundlæggende tankegang i Enhedslisten, at vores samfundssystemer og velfærdssystemer er bygget op på, at der har været en stor offentlig kontrol, at det er det offentlige, der har arbejdet med de her sektorer i vores lande, og det har jo ført til noget godt.
Men jeg vil foreslå, hvis Enhedslisten ønsker det, at vi arbejder videre med det i udvalget, hvis der er noget særligt Enhedslisten vil have belyst.
Herunder kan vi måske også få nogle konkrete eksempler på, hvor det er, det er gået så galt, og så må vi så se, om der er noget, vi kan lære noget af.
Yderligere kan vi gøre det, at vi prøver at kigge på den udviklingsbistand, der nu er ved at udvikle sig i EU, for der er jo kommet en ny udviklingskommissær, og det kan jo godt indebære, at der er kommet andre prioriteringer.
Personligt har jeg i hvert fald ikke fulgt, hvad der er sket fra den tidligere kommissærs arbejde og så til nu.
Men jeg ved i hvert fald, at den tidligere kommissær, som jo var en dansker, lagde meget vægt på netop denne her type af udviklingsbistand, altså til veje og vandforsyning, og hvad ved jeg, og derfor kan det måske være interessant og se den udvikling, der er i EU på de her områder i et samspil med de her forhandlinger.
Det kunne måske være en konstruktiv vej at komme videre med det her forslag på, hvis Enhedslisten synes, det er en god idé.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-29:
Nej, det er Enhedslistens fuldstændig forbenede forestilling om, at vi altid er ude på at snyde.
Det så vi også i forbindelse med det sidste forslag.
Det går altså ikke ud på, at EU er ude på at snyde den fattige verden og gøre den endnu fattigere.
Det er jo kun i de gamle skolebøger fra 1970'erne, hr. Per Clausen kan finde det, som venstrefløjen skrev, og som er forkastet for længst.
Så det er ret trættende at høre på.
Det, det drejer sig om her, er, at hvis man sidder og siger, at vi kun fjerner eksportstøtteordningen, og vi giver en dato for den, hvad skulle motivet så være for Canada og New Zealand til at gå ind i forhandlinger om statshandelsvirksomheder?
Hvad skulle motivet for USA være for at gå ind i forhandlinger om eksportkreditterne og fødevarebistand med kommercielt sigte?
Det stod jeg og forklarede.
Det er, som hvis én siger, at uanset hvad du gør der, så gør jeg ikke mere her, og de andre så siger, jamen det er fint, så har vi jo nået, hvad vi gerne ville, og så kan vi blive ved, som vi hidtil har gjort.
Det var det, jeg kaldte temmelig ubegavet lige før, og det mener jeg faktisk.
Industritolden er også til fordel for den tredje verden, så de lande kan deltage i samhandel.
Den industritold, der er, gør jo, at de faktisk ikke kan få øget forbedringerne i deres almindelige levestandard, altså der, hvor det kræver artikler, fordi de ofte har en told på 50, 70, 80 og 100 pct.
Det betyder, at de almindelige mennesker ikke får mulighed for at købe ting, som kunne lette deres hverdag.
Per Clausen (EL), 2005-04-29:
Jeg anerkender fuldt ud, at jeg ikke er i besiddelse af udenrigsministerens store begavelse.
Det er der jo ikke så meget at gøre ved, for folk bliver valgt ind i Folketinget på trods af det, underligt nok.
Men det, jeg sagde, var sådan set bare, at jeg gentog, hvad udenrigsministeren havde sagt, og det kan man jo undersøge bagefter, nemlig at det var vigtigt at få løst det her med industrien, samtidig med at man løste det med landbruget.
Det var for at få åbnet op for, at vi får bedre mulighed for at eksportere industrivarer til tredjeverdenslandene.
Det bekræfter udenrigsministeren, men hæfter sig så ved, at det betyder, at disse mennesker så vil kunne købe de her vestligt producerede industrivarer billigere, end de kan nu, hvor der er told på.
Men det kunne jo også hænge sammen med, at man faktisk ønskede at beskytte nogle virksomheder, man havde i de pågældende lande, for stadig væk at have produktion osv. i de lande.
Det er nok en af grundene til, at man har told og kalder det beskyttelsestold.
Så jeg mener bare, at udenrigsministeren bekræftede det, jeg sagde, og jeg ved jo ikke, hvilke skolebøger udenrigsministeren læste i 1970'erne.
Jeg kan forsikre udenrigsministeren om, at de skolebøger, jeg læste i 1970'erne, var præget af gode, sunde, borgerlige holdninger.
Det andet kom til senere.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-29:
Jeg er da glad for at få den oplysning, at det andet kom til senere, men det kom altså til.
Dette er forhandlinger, hvor alt er på bordet, og hvor det er vigtigt, at vi bruger de her handelsforhandlinger til at få liberaliseret verdenshandelen.
Det er normalt til gavn for alle.
Det er også til gavn for dem, der ikke tjener ret meget, for de skal så bruge færre penge på varer, som de ellers normalt ikke ville have adgang til.
Det er ikke rigtigt, at det ofte er beskyttelsestold.
Det er faktisk meget forkert.
For det er ikke sådan, at man beskytter sin egen industri ved en beskyttelsestold, hvis ikke man har en industri selv.
Men de har ikke nogen industrier, de selv beskytter, overhovedet ikke.
De bruger det bare som indtægtskilde, og det betyder så, at borgerne ikke har adgang til de varer, som kunne lette deres hverdag.
Jens Kirk (V), 2005-04-29:
Det her er en umulig opgave, fordi datoen er passeret, og så kan jeg selvfølgelig føle, at jeg begynder at optræde som stjerne for en aften, men jeg skal gøre det kort.
Igen har udenrigsministeren gennemgået det her kort, men godt, og derfor skal jeg også gøre det meget kort.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at Venstre går helt ind for, at alle former for tilskud skal væk, også eksportsubsidier, så det bliver de frie markedskræfter, der skal bestemme, hvor tingene skal produceres.
Men samtidig er Venstre også meget opmærksom på, at det ikke er Europas fattigste befolkningsdel, nemlig landbefolkningen, der skal betale for de ugennemtænkte politikker, som bl.a. dette forslag er et udtryk for.
I Venstre går vi absolut ind for, at EU nedtrapper sine eksportsubsidier i takt med, at andre landbrugslande nedtrapper deres støtteordninger – som f.eks. USA, hvor man har eksportkreditter og fødevarebistand osv.
Der er også statshandelsvirksomheder i Canada og New Zealand, og der er andre ordninger som produktionsstøtte i de forskellige specialproduktioner i Brasilien og Argentina.
Derfor går vi ind for en meget hurtig afvikling af alle disse ordninger, men det er ikke noget, vi skal gøre alene i Europa.
Det er jo sådan, at vi ikke i Danmark bestemmer alt i Europa, og vi skal være helt enige om den sag.
Det er heller ingen hemmelighed, at Danmark ikke har den allerstørste opbakning til, at det skal ske lynhurtigt på europæisk plan, og her kunne man måske drille Enhedslisten lidt med, at deres venner blandt de socialistiske og grønne kræfter i Europa kæmper meget hårdt imod, at det skal gå hurtigt.
Der er endda nogle af de socialistiske kræfter, der meget stærkt går ind for, at man skal opretholde de protektionistiske linjer i Europa for at beskytte de fattigste landbefolkninger i andre lande.
Alt det her skal vi tage hensyn til i den europæiske holdning, når vi udtænker vores politik.
Men tilbage til eksportsubsidierne, der jo er faldet meget i de senere år – det er dokumenteret.
De er sådan set nede på en tredjedel af, hvad de var for 10 år siden, og de er stadig under afvikling.
Det er heller ikke rigtigt, når oppositionen fortæller, at de her eksportstøtteordninger går meget ud over de fattigste lande i verden, for det er faktisk lodret forkert.
Faktum er, at EU-landene er de absolut største importører af varer fra de 50 fattigste lande, og det er endda på EU's høje prisniveau.
EU importerer mere fra de 50 fattigste lande, end USA, Canada og Japan tilsammen importerer fra disse lande.
EU importerer omsat til danske kroner for over 3.000 mia. kr. om året – til høje EU-priser.
Sådan er det faktisk en fantastisk ulandshjælp til de fattigste, og det er faktisk 85 pct. af Afrikas eksport f.eks., der kommer ind i Europa til disse høje priser.
Med baggrund i det, jeg har sagt, vil Venstre afvise det her forslag, som går ud på allerede på nuværende tidspunkt at fastsætte en dato.
Derimod vil jeg anbefale, at vi fortsætter regeringens meget velovervejede og kloge linje, som man har kørt indtil nu.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-04-29:
Jeg kunne høre på hr. Jens Kirk, at han sådan set mener, at støtteordningerne i EU og i USA er en fordel for de fattige lande.
Så vil jeg godt have at vide: Betyder det så, at hr. Jens Kirk enten ikke kender eller bare blankt afviser de mange beregninger, der viser, at det klart, klart, klart er en ulempe for de fattige lande, og at værdien af vores støtteordninger jo i hvert fald er fem – for ikke at sige seks – gange så stor som det, vi giver i ulandsbistand?
Er det det, hr. Jens Kirk afviser?
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-29:
Jeg skal ikke afvise, der er visse forcer i den henseende, men altså det, som jeg henviser til, er den effektiviseringsgrad, hvoraf hr. Jens Peter Vernersen, hvis han ville læse årsopgørelserne fra bl.a. Danida, kunne se, at mange af de projekter og mange af de midler, som man har givet penge til, rent faktisk er relativt spildte ressourcer.
Det er det, jeg henviser til.
Det, vi har sagt i forhold til det her beslutningsforslag, er, at en privat finansiering ofte har langt større ansvarsfuldhed over for de midler, der bliver brugt, fordi et privat firma nu engang over for sine aktionærer eller over for sin bestyrelse, hvad det måtte være, har en samvittighed for, hvordan pengene bliver anvendt, hvorimod politikere fuldstændig ansvarsløst kan opskrive skatteprocenten, hvis de ønsker at bruge flere.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-04-29:
Så må jeg sige, at så undrer det mig da noget, at man kan udtale sig så skråsikkert om, hvordan det ser ud ude i verden, men altså det er måske en særlig force, man har, hvis man er valgt for Dansk Folkeparti og hedder hr. Morten Messerschmidt?
Det spørgsmål, vi diskuterer her i dag, blev jo diskuteret ganske kort tid før valget.
Socialdemokraternes holdning var på daværende tidspunkt som nu, at vi ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Jeg forstår på forslaget, at Enhedslisten mener, at det er et problem, at der laves aftaler med WTO-lande om, at vandforsyningen skal liberaliseres, og det er jo det, der er baggrunden for, at forslaget her fremsættes og behandles igen.
Jeg vil godt sige, at hvis man har været ude i et fattigt land og set, hvor langt de må bevæge sig bare for at få den mindste smule vand, hvilke problemer de har, så tror jeg, at man ved, at vand er liv.
Det er det for mange mennesker dér.
Derfor synes jeg, det er afgørende at få løst problemerne med vandforsyningerne.
Jeg synes også, det er vigtigt i de forhandlinger, som nu skal pågå, at EU ikke presser landene til at indgå aftaler.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi ikke kommer i en situation, hvor landene skal betale den pris, at der skal liberaliseres, for at de kan få en aftale.
Det synes jeg er afgørende, og jeg vil faktisk godt bede udenrigsministeren om at påse i de forhandlinger, som ministeren deltager i, at vi ikke bringes i den situation.
For Socialdemokraterne er der ikke nogen tvivl om, at vandforsyningen til landenes befolkninger er helt afgørende for både sundhed, vækst og velfærd.
Vi mener, at det er vigtigt, at vi hjælper disse lande, som mangler rent vand, og at man får gang i det.
Sagen er jo, at de lande, vi taler om, jo ikke hidtil har kunnet løse problemet.
Det er ganske problematisk for disse lande.
Per Clausen (EL), 2005-04-29:
Jeg er meget glad for, at hr. Jens Peter Vernersen understreger, at det her krav fra EU's side ikke skal være et krav, som man vil forlange at få igennem for at give nogle andre rimelige indrømmelser, f.eks. på landbrugsområdet, ved de her GATS-forhandlinger.
Det er jeg meget glad for, og jeg håber, at der kan etableres et flertal for det i Folketinget, for så er en af skadevirkningerne i hvert fald væk.
Men der er en ting, jeg vil sige til hr. Jens Peter Vernersen: Det er ikke sådan, så vidt jeg har forstået i hvert fald, at det i dag er forbudt for et land i den tredje verden at lade private virksomheder investere i vandforsyningen, men her er der jo tale om, at EU går i offensiven for at sikre bedre betingelser for det.
Her er det bare, jeg siger, at jeg tror ikke ret meget på, at det skyldes dette hensyn til vandforsyningen i den tredje verden.
Jeg tror, det skyldes hensynet til nogle store internationale koncerner, der allerede har demonstreret, hvilke konsekvenser det får, når de sætter sig på vandforsyningen.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-04-29:
Jamen der er jo ikke nogen tvivl om, at hr. Per Clausen har et andet udgangspunkt i forhold til EU, end Socialdemokraterne og jeg har.
Jeg synes, at det er et voldsomt alvorligt problem for en række lande, at de ikke har en ordentlig vandforsyning.
Og jeg synes, at udenrigsministeren godt kunne give en melding om, hvordan positionerne vil være i den sammenhæng.
Per Clausen (EL), 2005-04-29:
Det er jo rigtigt nok, og det skal vi nok høre meget om frem til i hvert fald en gang i september måned, at EU mest eksisterer for at hjælpe tredjeverdenslandene og for at redde miljøet, og kan man også tjene nogle penge, så er det o.k.
Mit udgangspunkt er nok et andet.
Jeg forstår det bare ikke, for folk plejer da i en vis udstrækning at gøre det, de har en interesse i.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-04-29:
Jo, men jeg synes, vi skal vende tilbage til hovedsynspunktet, nemlig om det er sådan, at man kan sikre vandforsyning til disse lande, som virkelig mangler ordentligt drikkevand, ordentligt vand, for at komme videre med deres udvikling.
Det tror jeg faktisk er et hovedproblem.
Enhver, der har været i sådan et land, ved, som jeg også sagde tidligere, at vand er liv, og derfor er det så vigtigt, at der bliver etableret vandforsyninger.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-29:
Det er mere for at forkorte debatten, for når hr. Jens Peter Vernersen stiller et spørgsmål og kan få et svar nu, synes jeg lige så godt, han kan få det, så det ikke kører videre i debatten.
EU har bl.a. over for visse LDC'ere stillet krav om en liberalisering af vandforsyningen, men det er kun, hvis de i forvejen har åbnet deres markeder.
Det har jeg også prøvet at sige i min diskussion med hr. Per Clausen, og det er altså pointen.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-29:
Når jeg læser det her beslutningsforslag fra Enhedslisten, kommer jeg mest af alt til at tænke på de meningsmålinger, som man for tiden kan læse i tyske aviser fra det gamle Østtyskland, hvor ret store befolkningsgrupper drømmer sig tilbage til tiden under Sovjets beskyttende vinger.
Godt nok var det et diktatur, hvor man ikke rigtig kunne sige sin mening, og hvor fattigdommen var stor, men det vigtigste af alt var, at fattigdommen var lige stor.
Lighedsdogmatikken i den sovjetiske tanke går igen i hele Enhedslistens forslag: Når visse lande har haft dårlige oplevelser ved en liberalisering, skal ingen lande have liberaliseringen.
Ja, kontrollerede staten blot hele vores økonomi, vort liv og hele levned, da vidste vi, hvad vi havde at rette os efter.
Det er muligt, det ikke ville gå rigtig godt, til gengæld ville det formodentlig gå lige skidt for os alle sammen, og det er jo slet ikke så ringe endda.
Mon ikke det er det tankegods, der i virkeligheden ligger bag det her forslag fra Enhedslisten!
Sagen er jo, at en lang række af disse lande ikke har kapital i de offentlige finanser til at sikre vandforsyningen til deres befolkninger.
Normalt taler vi om, at op mod 2 milliarder mennesker ikke har en normal tilgang til vand.
Hvis regeringen i disse lande havde økonomisk mulighed for det, ville de formodentlig sikre deres befolkninger disse fornødenheder.
Derfor er det tåbeligt at ville lægge hindringer i vejen for de lande, der ønsker en privat finansiering.
EU's arbejde bygger jo netop her på frivillighed.
Det er i vores øjne i Dansk Folkeparti en helt fornuftig måde at liberalisere på.
Kan landene klare sig, skal de naturligvis have lov til det, men ønsker de kapital udefra, så skal det ske på lige, frie og fair vilkår.
Per Clausen (EL), 2005-04-29:
Nu havde jeg ellers tænkt mig, at jeg ikke ville trække debatten i langdrag, men når hr. Morten Messerschmidt nu tager det her udgangspunkt, så er jeg nødt til at spørge hr. Morten Messerschmidt, om han ikke medgiver, at Enhedslisten faktisk ikke har stillet forslag om, at EU skal arbejde for, at det bliver forbudt at privatisere vand på verdensplan.
Det har vi faktisk ikke stillet forslag om.
Vi har stillet forslag om, at EU skulle holde op med at arbejde for, at det blev privatiseret.
Det er ikke helt det samme.
Vi vil altså ikke forhindre lande i den tredje verden i at løse det her problem, som de nu mener er bedst, på trods af de erfaringer der er.
Og så vil jeg bare sige, at når man nu har et problem med at få sikret vandforsyningen i tredjeverdenslandene, tror hr. Morten Messerschmidt så, at den bedste løsning på det er, at man får nogle firmaer ind, som går ind med henblik på at tjene penge på det her område, eller at man finder en løsning med offentlige penge, også gerne med støtte fra den rige del af verden, og på den måde får løst problemerne med vandforsyningen?
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-29:
Jeg er helt obs på, at man i Enhedslisten anser det for et stort onde, at private kan tjene penge på noget, uanset hvilken effekt det måtte have for befolkningen, og at man ser det som et meget stort gode, at man kan lave en indkomstudligning ved at tage den vestlige produktion og give til de lande, der ikke har været i stand til selv at skabe en produktion.
Jeg ved udmærket godt, hvad det er for en dogmatik, der ligger bag Enhedslistens synspunkter, og jeg vil bare helt fredeligt erklære, at den opfattelse af situationen er vi i Dansk Folkeparti ikke enige i.
Vi har faktisk den opfattelse, at hvis nogle lande ser en mulighed i at få finansieret nogle ressourceallokeringer ved private midler, synes vi, det er glimrende.
Vi synes, det er glimrende, at der er nogle virksomheder, der kan tjene penge på det her.
Ikke hvis de tjener penge på bekostning af landene, men når det sker på frivillighedens basis, så er det jo godt.
Jeg troede, at Enhedslisten også kæmpede for frihed og for lighed og for fair trade og alle de ting, som man ellers hører normalt i programtalerne, men det er åbenbart det modsatte, vi får præsenteret her i dag.
Per Clausen (EL), 2005-04-29:
Jeg kan forstå på hr. Morten Messerschmidt, at det eneste, der kan få Dansk Folkeparti til at elske EU, er, når liberalismen får på alle kontakter.
Så kan man godt lide EU.
Tilbage til det indre marked
og ikke noget som helst mere, så er Dansk Folkeparti glødende EU-tilhænger.
Det forstår jeg godt.
Dansk Folkeparti synes i grunden, det er enormt godt, hvis rige multinationale franske firmaer tjener masser af penge på tredjeverdenslandene.
Det er i hvert fald set i Dansk Folkepartis optik betydelig bedre, end at der skulle gå noget fra os til tredjeverdenslandene.
Og så genkender vi jo Dansk Folkepartis politik over for den tredje verden og den politik, som regeringens samarbejde med Dansk Folkeparti har medført, ganske udmærket.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-29:
Men faktum er jo – og det må hr. Per Clausen jo også vide – at mange af de projekter, mange af de midler, som vi til hr. Per Clausens store jubelekstase giver i ulandsbistand, jo går til fuldstændig nytteløse projekter, fordi man har nogle fuldstændig uansvarlige politikere, ingen nævnt, ingen glemt, som fuldstændig nytteløst ser en logik i at kunne give mere i stedet for at kunne give til bedre projekter.
Næ, de private virksomheder har en ansvarlig virksomhedsførelse, og de ved, hvordan tingene skal køre.
Og så må jeg lige til sidst bemærke, at skulle det nu gå så galt, som hr. Per Clausen frygter, at den her private virksomhed fuldstændig skulle udsulte det enkelte land, vi taler om, jamen så kan man jo opsige aftalen og finde et nyt firma, som vil indgå på mere humanistiske, eller hvad vi skal kalde det, vilkår.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-04-29:
Det er jo for så vidt tappert af hr. Messerschmidt, at han holder sådan en to ølkasser under fødderne-tale her klokken lidt i seks fredag eftermiddag.
Jeg synes, det ville være meget rart, hvis hr. Messerschmidt bare ville nævne et par stykker af dem, for det er faktisk et område, Danmark har været meget dygtig på.
Så kunne vi ikke lige få nævnt et par stykker af dem, når nu der er så mange?
Nå, er hr. Messerschmidt så enig i, at Danmark ligger fantastisk godt i OECD's vurderinger af effektivitet i bistandshjælp, eller er det bare et dokument, der er skubbet ind under sengen, fordi det ikke passer ind i krammet?
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-29:
Jeg er bekendt med, at i de opregninger, man har blandt landene i OECD, ligger Danmark ganske pænt.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-04-29:
Når hr. Messerschmidt udtaler sig så fuldstændig skråsikkert om, hvordan disse ulandsprojekter nu er nytteløse projekter, som der blev sagt, bygger det så på, at hr. Messerschmidt selv har været ude og kigge på det, for så kan jeg ikke forstå, at hr. Messerschmidt ikke kan huske, hvad det var for nogle projekter, der var så dårlige.
Jeg må i hvert fald citere hr. Messerschmidt som en oplysning, men måske også som et spørgsmål.
Hvis hr. Messerschmidt f.eks. havde været i Bolivia og set en række projekter, som vi har etableret i det land med store problemer, så ville hr. Messerschmidt vide, at det har været til stor gavn for befolkningen i det land.
Og sådan har det også været andre steder.
Det troede jeg dog hr. Messerschmidt anerkendte, også uanset politisk holdning.
Jens Kirk (V), 2005-04-29:
Nu tror jeg, at spørgeren, fru Anne Grete Holmsgaard, kun hørte det halve af, hvad undertegnede sagde.
Det var måske bevidst.
Men det er vel en kendsgerning, at disse 50 lande selv har henvendt sig til EU for at sige, at det her ikke er en god løsning, uden at det sker afbalanceret.
De har nogle begunstigelser nu, og det er EU, der er den store importør, og derfor ville det – hvis vi ikke har resten med – være forkert, om vi allerede nu sagde, at den og den dato skal vi afvikle det.
Vi går ind for en liberal handel selvfølgelig, men det skal være på lige og fair vilkår og til de fattigste landes bedste.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-04-29:
Er hr. Jens Kirk enig i, at det er en afbalanceret ordning, eller er han uenig?
Jens Kirk (V), 2005-04-29:
Selvfølgelig skal de nyde godt af særaftaler også i fremtiden, i hvert fald indtil de når op på et betydelig højere niveau, end de er på nu.