runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dorte Bennedsen (S), 1998-11-13:
Spørgsmålet om stedbørnsadoption har jo været drøftet tidligere her i Folketinget, bl.a. i forbindelse med loven fra 1989, hvor der ikke var flertal for det.
Det er helt givet en af de sager, vil jeg tro, hvor de fleste af Folketingets partier måske er lidt delte i deres holdninger.
Men jeg vil meget gerne tilsige fru Yvonne Herløv
Andersen, at vi tager spørgsmålet op og drøfter det.
Jeg har altid hørt til blandt fortalerne for, at der skulle kunne gennemføres netop stedbørnsadoption - ikke fremmedbørnsadoption - af de samme hensyn, som fru Yvonne Herløv Andersen nævnte før her fra talerstolen.
Jeg synes, at det er en sag, vi skal tage op i udvalgsarbejdet.
Jeg ved, det er væsentligt, at vi får tygget den ordentligt igennem, og jeg ser gerne, det kunne ende med, at det lykkedes i denne omgang.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1998-11-13:
Jeg vil sige til de to ordførere, at jeg er meget glad for deres forståelse, og jeg vil selvfølgelig også arbejde for sagen i udvalgsbehandlingen.
Man flytter jo altid lidt, og i en sådan sag som denne bliver der flyttet lidt ad gangen, og jeg er overbevist om, at på et tidspunkt indser man fornuften i, at også disse børn får den samme retssikkerhed som børn af to biologiske forældre.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-11-13:
Hovedindholdet af dette lovforslag er jo en ændring af lovgivning om registreret partnerskab, hvor vi faktisk nu kan konstatere, at Danmark har været et foregangsland.
Andre lande har indført den samme lovgivning, som vi som de første i verden indførte for 9 år siden, og derfor synes jeg, det er tilfredsstillende at se, at andre lande har turdet gå den samme vej, som Danmark gjorde dengang.
Det er fuldstændig rimeligt, at vi sidestiller norske, svenske og islandske statsborgere med danske statsborgere med hensyn til krav for at kunne indgå registreret partnerskab her i landet.
Jeg synes også, det er en fornuftig forbedring, at når det gælder herboende udenlandske statsborgere, som ønsker at indgå registreret partnerskab, kan de gøre det, når de har haft fast bopæl her i landet i de sidste 2 år før registreringen.
Det synes vi også er en god forbedring.
Vi, der var med til at gennemføre lovgivningen om registreret partnerskab, kan jo helt tydeligt huske, at også dengang var der meget voldsomme diskussioner om begrebet stedbørnsadoption.
Der var meget delte meninger om det dengang, det var der også i den radikale gruppe, og det tror jeg også der stadig er.
Men det forhindrer mig ikke i at sige, at jeg som ordfører gerne vil tilsige en åben og grundig diskussion af dette forhold i Retsudvalget.
Forhåbentlig kan vi nå et skridt videre i løsningen af dette problem, som vi anerkender er et stort problem for mange, der lever sammen med børn, som ikke har den fornødne retssikring.
Jeg vil gerne tilsige en positiv stilling til forslaget
i Retsudvalget.
I Det Radikale Venstre synes vi ikke, der er noget at betænke sig på.
Der er simpelt hen ikke sager nok til det apparat, der er bygget op, og derfor vil det være rimeligt at nedlægge hele den institution, der beskæftiger sig med klager over køb af husdyr.
Der er i forvejen anden lovgivning i Danmark, som sikrer parterne i den slags sager, så derfor synes vi fra Det Radikale Venstres side, at dette organ skal nedlægges, og at vi skal gå hastigt videre.
Der er vigtigere ting på dagsordenen i Danmark, synes jeg.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-11-13:
Tallene taler jo for sig selv.
Husdyrvoldgiftssagernes antal falder år for år, og samtidig er argumentet med oplysning om prisen for en sådan voldgift kontra en retssag selvfølgelig meget overbevisende. Det er selvfølgelig lidt i småtingsafdelingen, men vi kan spare omkring 250.000 kr. på området, så det er selvfølgelig i orden.
Vi er til gengæld også ganske enige i, at tingene skal fungere, og at sagerne skal have en hurtig behandling, så vi vil bestemt også se med interesse på de ændringsforslag, der kommer.
Anne Baastrup (SF), 1998-11-13:
Men SF støtter dette forslag.
Vi har rent faktisk et medlem
af folketingsgruppen, der har siddet i en voldgiftsret i 10 år, og han har aldrig nogen sinde været indkaldt, så der var enighed i SF's folketingsgruppe om at støtte forslaget.
Jeg kan forstå, at Venstre og De Konservative kommer med nogle ændringsforslag, og dem må vi jo så se på.
Men SF's udgangspunkt er, at vi støtter forslaget.
Pernille Sams (KF), 1998-11-13:
Vi Konservative ser med megen sympati på tanken om at nedlægge den store institution, der i virkeligheden er tale om med husdyrvoldgiftsretterne.
Hver eneste retskreds har sin husdyrvoldgiftsret, og derfor er der udpeget mange hundrede husdyrvoldgiftsmænd til at klare de i alt ca. 100 sager, der er på årsbasis her i landet.
Men når det er sagt, er vi imidlertid ikke så sikre på, at det er en god idé at lægge disse sager ind under de almindelige domstole.
Den sagsbehandlingstid, vi her er vidne til, giver ikke ligefrem lyst til at henvise flere sager til de almindelige domstole, og slet ikke sager, hvor det må antages, at stridspunktet og bevismaterialet - det eller de levende dyr - ikke er umiddelbart egnede til hverken længere tids sagsbehandling eller opbevaring. Derfor er vi i Det Konservative Folkeparti egentlig optaget af, om de ikke kunne findes en seriøs mellemvej:
enten at husdyrvoldgiftsretterne skæres ned til f.eks. to voldgiftskredse - én i Øst- og én i Vestdanmark - ligesom landsretterne.
Det ville på én gang minimere den alt for store organisation og samtidig sikre, at de to voldgiftsretter dog fik et vist antal sager årlig, så de fik opbygget både ekspertise og en ensartet praksis.
Alternativt kunne man forestille sig et privat voldgiftssystem, som landbrugets organisationer selv etablerede.
Det ville måske være nok så fremkommeligt. Under alle omstændigheder mener vi, at sagen fortjener nogle alternative overvejelser, så vi ikke bare bevidstløst nedlægger noget uden at sætte noget andet velfungerende i stedet for.
Ole Sohn (SF), 1998-11-13:
Det var ministerens svar til fru Hanne Andersen om navnet på loven, der kaldte mig op.
Det er ikke, fordi jeg vil være konservativ, men jeg tror faktisk af to grunde, det er ret godt, at det hedder biblioteksafgift.
For det første fordi, som ministeren også var inde på, det er meget vigtigt at få skabt ro om området.
Selv om et navneskift ikke nødvendigvis behøver at skabe uro, så ved vi jo, at hver eneste gang der bliver tale om at lave om på ordningen eller ændre i ordningen - og det ville der være, hvis man kaldte det kulturstøtte - vil der blive skabt usikkerhed om, hvad der så sker til næste år.
Er det sådan noget, vi kun har fra år til år?
Og jeg vil godt fastholde, at selv om det er en kulturstøtte, er man jo også afhængig af EU's leje- og lånedirektiv, som siger, at ophavsretshaveren har krav på et vederlag, når der finder et offentligt udlån sted. Så det er en form for hybrid.
Derfor mener jeg faktisk, det er et ret godt navn, vi har til den.
Frederik Nørgaard (S), 1998-11-13:
Den udvikling, som har fundet sted de senere år med at holde fremmedartede eller vilde dyr i Danmark,
har medført et øget behov for at regulere området.
Justitsministeren agter i forbindelse med dette lovforslag ved efterfølgende bekendtgørelse at fastsætte regler om hold af dyr, som kan være til fare eller skabe frygt for andre, eller som vanskeligt lader sig holde i fangenskab på en for dyrene ordentlig måde.
Fastsættelse og administration af sådanne regler indebærer, at der er behov for at inddrage særlig ekspertise.
Derfor er formålet med denne lov at tilvejebringe en permanent ordning, som sikrer, at den nødvendige ekspertise er til rådighed.
Endvidere foreslås det, at der skabes en begrænset adgang til, at der kan ske aflivning af dyr, som holdes i strid med de forbud, som er gældende.
Der skabes også mulighed for, at justitsministeren bemyndiges til at fastsætte regler, som er nødvendige for at kunne anvende EU-forordninger på dyrevelfærdsområdet.
Arbejdsgruppen, som justitsministeren nedsatte i 1995, har foreslået, at det forbydes at holde dyr, som kan frembyde fare, endvidere at dyr, som kan skabe frygt, eller som vanskeligt kan holdes i fangenskab på en forsvarlig måde, alene må holdes efter politimesterens tilladelse.
I forbindelse hermed har arbejdsgruppen foreslået, at der oprettes et råd bestående af tre uafhængige eksperter, som skal kunne rådgive politimesteren i sådanne sager.
Rådet skal i sager vedrørende indretning og drift af zoologiske haver og dyrehandler også rådgive vedkommende politimester.
Justitsministeren finder også, at et sådant råd vil være velegnet til at yde ministeriet bistand ved udarbejdelse af regler på området, også ved en eventuel senere revision af lovområdet.
Endvidere er der taget højde for, at der kan fastsættes
regler for gebyrer for udstedelse af tilladelser.
Jeg skal på mit partis vegne anbefale lovforslaget.
Vi finder i Socialdemokratiet, at med den udvikling, der er på området, er de foreslåede ændringer til dyreværnsloven både meget fornuftige og nødvendige.
Inge Dahl-Sørensen (V), 1998-11-13:
Venstre er positiv over for forslaget om oprettelse af et råd vedrørende hold af særlige dyr.
Jeg har en fornemmelse af, at det er blevet in i de senere år at holde særlig eksotiske dyr, herunder også
vilde og farlige dyr.
Dyr, som skaber frygt hos naboer og andre, er jo i sig selv lidt bekymrende, men det er også bekymrende, at der måske findes dyr i fangenskab, som ikke får den nødvendige og rigtige pleje.
Sådanne fremmedartede dyr hører for mig at se til i en zoologisk have og ikke i et hjem som kæledyr.
Så i Venstre er vi positive, men jeg vil så lige opfordre ministeren til, at dette råd nu ikke går hen og bliver en syltekrukke.
Pernille Sams (KF), 1998-11-13:
Justitsministeren har åbenbart brug for endnu et råd - her til at rådgive om fremmedartede og vilde dyr og om, hvordan man holder disse forsvarligt både i relation til dyrenes velfærd og til menneskers sikkerhed.
Det er da muligvis nødvendigt, selv om den samme inddragelse af specialistviden vel kunne ske, uden at der var tale om et formaliseret råd.
Vi hæfter os blot ved, at det er vigtigt, at det er de rigtige og de kvalificerede folk, der inddrages i arbejdet, sådan at dyrenes velfærd sikres bedst muligt, for der er ingen tvivl om, at der for mange af disse eksotiske dyr er tale om en meget stor omvæltning i forhold til de miljøer, de kommer fra og stammer fra.
Der er imidlertid en ting i forslaget, der støder os noget.
Det er den meget generelt formulerede mulighed for aflivning af dyr, der holdes i strid med de fastsatte forbud.
For os at se
må det være den absolut sidste udvej at aflive et ellers sundt dyr.
Derfor synes vi, det skal sikres i forslaget, at alle andre muligheder - og jeg siger alle andre muligheder - er forsøgt, inden man overvejer aflivning.
Det vil sige, at såvel forskellige salgsmuligheder som foræringsmuligheder til zoologiske haver m.v. må være prøvet af først.
I det omfang dyret kan afsættes og anbringes i trygge omgivelser, mener vi, at det er den udvej, der skal vælges, og at det også skal understreges i lovforslaget.
For os er det således helt afgørende, at aflivning generelt kun bruges i nødsituationer, hvor der ikke kan findes anden udvej på problemet. Det håber vi ministeren har sympati for og er lydhør over for.
Anne Baastrup (SF), 1998-11-13:
Jeg skal gøre det helt kort.
SF støtter forslaget.
Antallet af fremmedartede og særlige dyr er steget, og politiets viden om, hvilke dyr der er farlige, og hvordan dyrene skal holdes forsvarligt, kan naturligvis ikke følge med.
Derfor er det en god idé at nedsætte et rådgivende råd, der kan overvåge området.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-11-13:
Justitsministeren vil fastsætte nogle regler om hold af dyr, der kan frembyde fare eller skabe frygt, eller som vanskeligt kan holdes i fangenskab på en dyreværnsmæssigt forsvarlig måde.
Det bliver jo nok trods alt lidt af en opgave at gå i
gang med, og ministeren har derfor foreslået, at der nedsættes et råd, der skal rådgive ministeren i sådanne sager.
Det er så et nyt råd, der kan bidrage ligesom andre råd inden for det her emne.
Så vil jeg godt lige med hensyn til en enkelt ting i forslaget spørge ministeren vedrørende forhold hos dyrehandlere eller hundehandlere ... Hvad sker der?
Line Barfod (EL), 1998-11-13:
Vi mener, det er positivt, at adgangen til at indgå registreret partnerskab i Danmark udvides, som også de foregående ordførere har været inde på.
Med hensyn til ændringen af navneloven mener vi, at det er meget positivt, når nogle af hul i isen-gebyrerne bliver ophævet, og her er man altså startet på et enkelt område, nemlig ændring af navn.
Vi så gerne, at man gik længere, moderniserede yderligere og fjernede gebyrerne, så f.eks. et par, der gifter sig og gerne vil have det samme efternavn eller den samme kombination af deres efternavne, også kan få det, selv om de ikke har råd til at betale et gebyr på 3.000 kr.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-11-13:
Ja, der er mange eksotiske ting, vi skal beskæftige os med her i Folketinget, men det er jo selvfølgelig udmærket, at vi nu laver nogle beskyttelsesforanstaltninger for de dyr, som det nu er blevet moderne at holde.
Jeg har lagt mærke til i høringslisten over de foreninger, som er blevet hørt i forbindelse med det her lovforslag, at såvel Dansk Slangehold som foreningen Exotiske Insekter er blevet hørt i forbindelse med dette lovforslag
, og det synes jeg er meget, meget betryggende. Det Radikale Venstre støtter forslaget.
Line Barfod (EL), 1998-11-13:
Enhedslisten synes, det er fornuftigt, at vi får et råd af sagkyndige, der kan vurdere, hvilke betingelser der skal være opfyldt for at holde særlige dyr, så vi kan sikre dyrevelfærden også for de specielle dyrearter.
Forhåbentlig vil det her råd også kunne være med til at sikre, at der bliver en større ensartethed i administrationen mellem de enkelte politikredse.
Tom Behnke (FP), 1998-11-13:
Fremskridtspartiet kan også støtte forslaget her.
Vi synes også, det er på sin plads, at vi får nogle klare spilleregler, når vi taler om disse eksotiske dyr. Der er to sider af denne sag.
Den ene er i forhold til at beskytte andre borgere, så dyrene ikke kommer til at forulempe nogen.
Men der er også den anden side af sagen, der handler om, at disse dyr jo skal behandles pænt og ordentligt.
Det er jo ikke helt ligegyldigt, hvordan man opbevarer sådan nogle dyr i sit hjem, og derfor er vi helt indstillet på, at der skal være nogle spilleregler, som regulerer det her område.
Den side af sagen, som de fleste mennesker beskæftiger sig med, handler jo om, at man er noget utryg, hvis man skal bo i samme opgang som en person, der har forskellige slanger, edderkopper eller andre eksotiske og måske endda farlige dyr, som man ikke altid lige synes det kunne være sjovt at møde i sin egen lejlighed, hvis de skulle stikke af fra ejeren.
Derfor er det klart, at der skal være nogle spilleregler for, hvordan man skal opbevare de her dyr.
Vi har heller ikke noget imod, at der bliver nedsat et udvalg eller et nævn, eller hvad man nu vil kalde det,
som skal vurdere, om der er nogle af disse dyr, som er så farlige, at man simpelt hen er nødt til at sige, at det ikke går.
Jeg vil nok sige, at jeg vil nødig sidde i det udvalg eller nævn.
Men jeg tror, at hvis vi sammensætter det, som ministeren også lægger op til, af nogle sagkyndige mennesker, der har forstand på det, så vil de kunne vurdere det. Det er jo i virkeligheden det, som hele forslaget handler om, nemlig at man lægger det ud til nogle sagkyndige mennesker, der har forstand på det, at vurdere, og så må ministeren efterfølgende tage det politiske ansvar for, om der skal være enkelte dyrearter, der skal forbydes helt.
En del af forslaget handler om, at justitsministeren bemyndiges til at fastsætte regler om betaling for omkostninger ved meddelelse af tilladelser i henhold til loven.
Det er en formulering, som jeg ikke bryder mig meget om.
For et par år siden stillede jeg mig i spidsen for den såkaldte gebyrsag, og da diskuterede vi ganske længe og ganske intenst gebyr her i Folketinget.
Nu bruger man sådan en formulering, som hverken er det ene eller det andet, og så er det, at jeg pludselig kan se de store røde stoplygter lyse og indikere, at her skal vi lige nå at stoppe op og få præciseret:
Eller også taler vi om, at det skal fastsættes ved lov, hvor stor omkostningen skal være.
Enten eller, for ellers har vi et problem.
Så jeg vil anbefale ministeren, inden vi når frem til en tredje behandling, at få afklaret med sig selv, om det skal formuleres som værende et gebyr, eller om det klart og tydeligt skal fremgå af loven, hvor mange kroner og øre der skal betales hver gang. Men som sagt, vi støtter forslaget.
Jann Sjursen (KRF), 1998-11-13:
Kristeligt Folkeparti kan også godt støtte forslaget, som vi har til behandling nu, og det er jo ikke mindst på baggrund
af, at stadig flere holder såkaldte fremmedartede dyr, og at det også tilsiger, at vi har behov for at regulere området mere, end vi gør i dag.
Derfor kan jeg på Kristeligt Folkepartis vegne tilsige en positiv udvalgsbehandling.
Margot Torp (S), 1998-11-13:
Det gør vi, fordi tiden på alle måder er løbet fra denne lov.
Den er i sin nuværende udformning fra 1930'erne, da landets hovederhverv endnu var landbrug, og hvor levende husdyr ofte skiftede ejermand, gerne med et håndslag.
Så dengang havde voldgifterne meget at se til.
Der blev behandlet ca. 2.000 tvistigheder i forbindelse med den slags handler om året.
Tiden har ændret sig.
Landbruget er ikke længere hovederhvervet.
Der er langt færre landmænd, og de fleste handler med husdyr foregår på andre måder.
Det afspejler sig i, at voldgifterne i de sidste mange år har behandlet meget få tvistigheder, sidste år kun 124.
Der skal således hvert femte år
udpeges mellem 600 og 900 voldgiftsmænd, og det har sikkert ikke altid været lige let i alle dele af landet at finde kvalificerede kandidater.
Det skal nemlig være »i kredsen boende uberygtede og kyndige mænd, som er villige dertil, og som har praktisk kendskab til handel med husdyr«.
Jeg kan godt forstå, at Frederiksberg Kommune vånder sig.
Vi klandres tit her i salen for at lave for mange love.
Her er endelig en, der minimerer antallet af love og det uden på nogen måde at forringe retstilstanden i Danmark.
Inge Dahl-Sørensen (V), 1998-11-13:
Forslaget drejer sig om en ophævelse af voldgiftsloven vedrørende tvistigheder angående handel med husdyr.
Det er sikkert rigtigt set af justitsministeren, at det nugældende husdyrretssystem forekommer unødig kompliceret og også beslaglægger for mange ressourcer i forhold til det antal sager, som voldgiftsretterne tager sig af årlig.
Men at konkludere, at man så blot kan nedlægge voldgiftsretterne og overføre disse sager til de almindelige domstole, er Venstre rent umiddelbart ikke helt enig med ministeren i. Høringssvarene viser, at der er en vis bekymring over forslaget, og flere anviser en anden vej, nemlig at formindske antallet af voldgiftsretter betydeligt.
Det har jo vist sig, at et system med en sådan grundtanke har virket effektivt og hurtigt, og man kunne frygte, at det modsatte ville ske, såfremt disse sager overgår til de almindelige domstole, som jo i forvejen er overbebyrdede.
Måske kunne én voldgiftsret i øst og én i vest klare det.
Jeg håber, ministeren vil se positivt på forslaget.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-11-13:
Nå, men det er godt.
Jeg syntes lige pludselig, at der skete noget i salen.
Så vil jeg godt lige spørge vedrørende forhold hos dyrehandlerne, der ikke følges op på fra politiets side, hvilket vi finder meget beklageligt, om ministeren ikke kan være lidt mere konkret end det, der står i forslaget.
Jeg tror, det er et problem, som i allerhøjeste grad berører mange, og det kunne jeg godt tænke mig justitsministerens kommentar til.
Men bortset fra det så støtter vi forslaget.
Tom Behnke (FP), 1998-11-13:
Fremskridtspartiet kan tilslutte sig det foreliggende forslag.
Vi synes også, det er rimeligt nok, at man - nu hvor landene omkring os begynder at indrette deres lovgivning på en sådan måde, at de har de samme regler som vi i forbindelse med registrering af partnerskab - i den forbindelse siger: Jamen o.k., hvis de bor og opholder sig her i landet, er der sådan set ikke noget til hinder for at godkende, at de indgår registreret partnerskab her i landet, da vi ved, at det også har retsgyldighed i deres eget hjemland.
Det er fint nok.
Vi har heller ikke noget imod, at ministeren bemyndiges til, at efterhånden som flere og flere lande får de samme spilleregler, kan han også inddrage dem.
Det har vi ingen problemer med, og vi ser for så vidt heller ingen problemer
i, at personer, der vælger at gifte sig i udlandet, kan få ændret deres efternavn i forbindelse med ægteskabet og slippe for at betale gebyr her i landet.
Om man bliver gift i Danmark eller uden for Danmark, er for Fremskridtspartiet at se ikke det afgørende.
Det afgørende er naturligvis den tilknytning, man har til Danmark.
Det fører mig så frem til det punkt, hvor jeg har et enkelt spørgsmål, som måske endda kan føre til, at der kommer et ændringsforslag fra Fremskridtspartiet.
Der står, at hvis ingen af parterne har dansk statsborgerskab eller statsborgerskab i de lande, vi ellers taler om, vil det alligevel kunne lade sig gøre at indgå registreret partnerskab.
Men det vil jeg nok sætte spørgsmålstegn ved.
For mig at se har den stort set ingen betydning, og det er et spørgsmål, om det overhovedet er nødvendigt at inddrage den i forslaget her.
Så er der et sådan mere juridisk spørgsmål, som jeg professionelt er lidt nysgerrig over for, og det er bestemmelsen om, at det er en betingelse, at der er tale om lovligt ophold i Danmark, og at personer, der opholder sig ulovligt i Danmark, fortsat ikke vil kunne indgå registreret partnerskab; det er også meget logisk.
Men den myndighed, der godkender et registreret partnerskab - altså kommunekontoret, rådhuset, borgmesteren - hvordan skal de kontrollere, om de pågældende mennesker har lovligt ophold i Danmark?
Det er vel ikke sådan, at man fra den pågældende myndigheds side kan gå ind og kigge i f.eks. Kriminalregisteret for at se, om de pågældende mennesker er udvist af Danmark?
Og betyder det, at hvis man efterfølgende konstaterer, at de pågældende mennesker ikke havde lovligt ophold i Danmark, er det registrerede partnerskab dermed ugyldigt i samme sekund, man opdager det?
Det er en lille juridisk ting, som jeg synes er ret interessant.
Den går igen i andre former for lovgivning, og derfor er jeg lidt nysgerrig.
Inge Refshauge (DF), 1998-11-13:
Nu skal jeg ikke gå ind i en stor debat om hr. Arne Melchiors udlægning af begrebet racisme; den vil jeg simpelt hen ikke kommentere.
Jeg sagde, at det er Dansk Folkepartis holdning, og at det er en holdning, som vi har en demokratisk ret til at have.
Arne Melchior (CD), 1998-11-13:
Sådan er det selvfølgelig i et demokrati.
Noget af det fine ved demokratiet er jo, at også skøre og vanvittige holdninger er lovlige.
Men når det er lovligt at have den slags holdninger, er det vel lige så lovligt at betegne dem ud fra min holdning, som det, jeg nu synes de repræsenterer?
Inge Refshauge (DF), 1998-11-13:
Jamen så er vi jo enige, for jeg synes, CD's holdninger er lige så vanvittige.