runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-12:
Jeg synes ikke, at fru Lissa Mathiasen rigtig svarede på det helt principielle spørgsmål, om en aftale er en aftale.
Nu er der jo sket det, at i strid med den aftale, der blev indgået, har man taget 0,9 mia. kr. ekstra op af kassen og flyttet dem over i statskassen.
Det er så det, der sker frem til 2008.
Det har Socialdemokratiet jo lov til at arbejde for.
Men jeg tror, at hvis det skal gå i den retning, vil det være klogt at give lejerne en garanti for, at det, de troede de sparede op til, får de også pengene til.
Lissa Mathiasen (S), 2002-11-12:
Lad mig starte med at svare hr. Morten Homann.
Vi har ikke på noget tidspunkt undladt at sige, at vi synes, det havde klædt
regeringen, om man havde kunnet indgå en aftale med Landsbyggefonden, så der var en enighed om, hvordan pengeforbruget skulle være.
Men vi har tilsvarende også sagt hele vejen igennem i hver en udtalelse, jeg er kommet med, at vi er optaget af at få nybyggeri i gang og ikke mindst alment nybyggeri.
Det er den type boliger, som rent faktisk er boliger til ganske almindelige mennesker, og som der er så stor en efterspørgsel på.
Det vil vi godt stå bag.
Men for os var forudsætningen, at modydelsen blev leveret, og det var - det er også et svar til hr. Keld Albrechtsen - at vi kommer op på de 1,5 mia. kr., som vores daværende finansminister havde en aftale med Landsbyggefonden om.
1,5 mia. kr. om året skulle der sættes af til renovering og til forbedring.
Vi havde gerne set, at vi i denne her aftale kunne komme længere end 2008.
Men der er vist heller ingen, der efter min ordførertale her er i tvivl om, at det er lige så klart, at vi fra Socialdemokratiets side ikke tror, at renoveringsindsatsen er slut i 2008.
Jeg vil nærmere sige, at der er den godt begyndt.
Men der er da en lang horisont, for ellers havde det jo været forkert at indgå en aftale på et 20-årigt sigt, som vi netop fra den daværende regerings side har gjort.
For os er det altså et spørgsmål om at sige: Vi er glade for, at vi får det her nybyggeri i gang, men vi er lige så glade for, at vi har fået den modydelse, som vi krævede - rent faktisk 400 mio. kr. mere om året til renovering og forbedring hos lejerne.
Det skal selvfølgelig fortsætte efter 2008.
Ingen kan være i tvivl med det, jeg sagde i min ordførertale, og ingen skal i hvert fald være i tvivl med det svar, jeg har givet her.
Det er klart Socialdemokratiets forudsætning.
Morten Homann (SF), 2002-11-12:
Jeg vil gerne stille et spørgsmål til fru Lissa Mathiasen.
Nu ligger der så en aftale mellem en række partier og regeringen om at overføre midler fra Landsbyggefonden til nybyggeri. Hvordan har man det fra Socialdemokraternes side med, at man ikke har kunnet opnå nogen aftale med Landsbyggefonden, ikke har opnået nogen aftale med de lejere, som har indbetalt de her penge, men sådan set har overført pengene til nybyggeri uden at spørge først?
Hvordan stiller Socialdemokraterne sig til det faktum, at man faktisk ender med at konfiskere de her penge fra Landsbyggefonden og overfører dem til nybyggeri uden at have fået lejernes tilsagn om, at det var i orden?
Lissa Mathiasen (S), 2002-11-12:
Jeg kan forstå, at hr. Morten Homann ikke lyttede, da jeg holdt min ordførertale, for der sagde jeg faktisk, at vi vil fra Socialdemokratiets side opfatte det som dybt usolidarisk, hvis ikke lejerne i den almene sektor også efter 2008 bliver sikret midler - her taler vi altså om midler i en størrelsesorden på 1,5 mia. kr. - af de penge, som de netop selv har indbetalt via deres husleje til fortsat renovering og forbedring af deres boliger.
Jeg tror egentlig, at man fra Landsbyggefondens side og dermed også fra lejernes side er ret godt tilfreds med, at det lykkedes Socialdemokratiet under forhandlingerne at få sikret, at vi kom op på det beløb, som rent faktisk var en del af den aftale, som den daværende socialdemokratisk ledede regering lavede med Landsbyggefonden.
Jeg tror faktisk, lejerne er godt tilfredse med, at vi har sikret, at vi fik 400 mio. kr. mere om året til at kunne forbedre netop deres boliger.
Jeg har ikke fået kritiske reaktioner på, at vi har sikret 400 mio. kr. mere.
Ikke en krone til forbedring ekstra, ikke en smule forbedring til lejerne.
Jeg tror faktisk, at man er ret godt tilfreds med, at vi hermed har fået sikret nogle flere penge.
Jeg tror også, at man ikke bare i kraft af, hvad jeg har sagt her i dag, men også i kraft af, hvad jeg har tilkendegivet adskillige gange tidligere, er helt på det rene med, hvad Socialdemokratiet står for: Når vi når 2008, er det vores ønske, at den renoveringsindsats, som er veldokumenteret, som også jeg sagde for lidt siden, rent faktisk får lov til at køre videre.
Vi er ikke bundet af, at den skal falde bort.
Vi er til gengæld politisk og moralsk bundet af, og jeg har det godt med at sige det, at den renoveringsindsats kommer til at fortsætte efter 2008.
Det manglede bare, ellers er der ikke den solidaritet, som vi gerne vil have der skal være i forhold til lejerne i den almene sektor.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-12:
Jeg vil godt spørge fru Inge-Lene Ebdrup, hvordan det vil gå med de 20 mia. kr., som ligger i årene fremover efter 2008. Vil de blive brugt af staten til at finansiere løbende projekter, hvad enten det er nybyggeri eller nye krigsfly, eller hvad det er, man vil tage dem til?
For det er jo det, man nu har lagt op til med den her praksis, man har indført.
Derfor vil jeg sige: Det er en særskat, man har lavet.
Det er bemærkelsesværdigt, at man påstår, man har et skattestop, og for at finansiere det skattestop er man nu begyndt at udspekulere de mest fantastiske former for nye skatter, nemlig skatter, som skal skrues sammen, så man kan påstå, at de ikke er skatter.
Men det er jo bare en skat.
Man tvangsopkræver den over huslejen, og så sender man pengene over til finansministeren, som så bruger dem der, hvor han kan se et hul i statskassen, og dem er der jo som regel mange af.
Det kan man altså ikke komme uden om.
Samtidig har boligejerne et effektivt skatteloft.
Dér fastfryser men så sandelig.
Kaj Ikast (KF), 2002-11-12:
Fru Lissa Mathiasen som ordfører.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-11-12:
Jeg vil starte med at sige tak til hr. Morten Homann, fordi han vil købe chokolade til mig, det er jeg meget glad for.
Men generelt vil jeg sige, at jeg ingen moralske skrupler har over at lade Landsbyggefondens midler finansiere statens andel af nybyggeriet.
Som vi har set i de tidligere forslag i dag, har der været mange forslag, som gerne skulle give rigtig mange boliger, og i de forslag var det skatteyderne over én bank, der var med til at betale.
Jeg synes, det er helt fair, at fondens formål nu også kommer til udtryk i, at man bruger pengene på nybyggeri.
Hr. Keld Albrechtsen spørger, hvad skal der ske videre frem.
Forligskredsen har aftalt at mødes igen i år 2004 til nye forhandlinger, og så må vi se, hvad forligskredsen kan blive enig om der, og der er Enhedslisten desværre som udgangspunkt ikke med.
Men jeg kunne godt tænke mig at bede hr. Keld Albrechtsen overveje et spørgsmål, når hr. Keld Albrechtsen skal holde sin ordførertale: Hvordan ville hr. Keld Albrechtsen have forholdt sig til det her, hvis det var den tidligere regering, der havde indgået en aftale, medgivet måske med lidt færre penge til nybyggeri?
Heldigvis er det nu flere penge, fordi der bliver bygget flere boliger, men jeg vil gerne bede hr. Keld Albrechtsen overveje, hvilke ord hr. Keld Albrechtsen så havde valgt ved fremsættelsen af et sådant lovforslag.
Morten Homann (SF), 2002-11-12:
Jeg kan forstå regeringens politik derhen, at vel vil man gerne være solidarisk med de boligløse eller rettere, man synes, det er lejerne i den almene sektor, som skal være solidariske med de boligløse.
Det er nogle af de folk i det her land med de laveste indkomster.
Men i den anden ende - på grund af regeringens skattestop - skal de folk, som har millionvillaer i whiskybæltet, ikke være solidariske med de boligløse.
Nej, de skal til gengæld have en skattelettelse, der virkelig kan mærkes.
Det er åbenbart regeringens opfattelse af solidaritet, at folk på overførselsindkomster skal være solidariske, mens folk i millionvillaer ikke skal være det.
Fred være med det.
Så svarer eksemplet til, at vi sidder og taler om de 500 kr.
Fru Inge-Lene Ebdrup vil ikke give mig 500 kr., men jeg ender med at tage de 500 kr. Til gengæld går jeg ud og køber en æske chokolade til 500 kr.
og forærer den til Venstres ordfører.
Er det rimeligt, eller er der ikke også tale om tyveri, selv om man bruger pengene til boliger?
Så er det jo, fordi man, et flertal i Folketinget, regeringen, som ikke har kunnet blive enige om en aftale, går ind og konfiskerer penge, som man ikke har ret
til at konfiskere, og som er lejernes opsparede midler.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-11-12:
Til hr. Morten Homann vil jeg sige, at det er et faktum, at der allerede bygges mere.
Der er allerede i år 2002 bygget mere rent alment, end jeg tror nogen havde forestillet sig, og jeg vil ikke afvise, at det er, fordi vi har nedsat den kommunale grundkapital.
Men det synes jeg er glædeligt.
Jeg er også glad for, at hr. Morten Homann trods alt vil medgive, at jeg er en ærlig pige.
Det forsøger jeg meget at
Jeg vil dog sige, at det med, hvorvidt man kan lovgive for, om hr. Morten Homann skal have 500 kr. af mig eller ej, mener jeg ikke umiddelbart kan sammenlignes med det, der sker i forhold til Landsbyggefonden.
For det første fordi fondens formål er, at der skal ydes støtte til nybyggeri.
For det andet fordi der oprindelig, da man byggede almene boliger, var offentlig støtte med, sådan at man bl.a. fik en lavere husleje.
Derfor mener jeg faktisk også, at det offentlige, hvis man kan kalde det det, altså her Folketinget, bør have noget at skulle have sagt i forhold til, hvordan midlerne benyttes fremover. Jeg synes, det er trist, at både Enhedslisten og SF går imod, at man benytter pengene til nybyggeri.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-12:
Jeg vil godt spørge fru Inge-Lene Ebdrup, om ikke hun godt kan sætte sig ind i, at man ude i boligafdelingerne betaler en tvangsopsparing.
Det er en opsparing, der ikke er begrundet i konkrete udgifter på boligafdelingens budget, men som opkræves over huslejen, og som altså dermed er en slags særskat, som indgår i en fond.
Det er en tvangsopkrævning.
Så troede og regnede man med, at man dog kunne disponere på længere sigt over de penge til de nødvendige forbedrings- og moderniseringsopgaver bl.a. i sin egen afdeling, og dér er en horisont til 2008 en meget kort horisont.
For hvis man sidder i en veldrevet boligforening, kigger man frem: Hvornår kan vi regne med, at taget ikke længere kan holde?
Og det kan godt være, det er i 2015.
Og nu ved man bare, at så kommer man i 2015 sandsynligvis til at betale for det tag to gange, for så går det på huslejen én gang til, fordi Venstre og De Konservative og Socialdemokratiet kommer og tager pengene.
Morten Homann (SF), 2002-11-12:
Jeg vil da godt sige, at jeg da, hvis det ender med, at der bliver bygget flere boliger, også vil glæde mig over det.
Så skyldes det jo nedsættelsen af grundkapitalen, som bl.a. SF og Enhedslisten fik presset igennem under den forrige regering.
Det vil jeg glæde mig over.
Jeg er meget glad for Venstres ordførers svar på spørgsmålet om konfiskation fra Landsbyggefonden, for det var faktisk en meget præcis og rigtig sagsfremstilling.
Jeg sætter mig ned ved siden af fru Inge-Lene Ebdrup og kommer med forslag, og vi prøver at blive enige om, at jeg kan få de 500 kr.
Det ender med, at vi ikke bliver enige, og fru Inge-Lene Ebdrup vil ikke give mig 500 kr.
Er det så ikke at betegne som tyveri, hvis jeg tager dem alligevel?
Nils-Ole Heggland (KF), 2002-11-12:
Det er næppe overraskende, at jeg kan meddele, at Det Konservative Folkeparti støtter forslaget. Boligmarkedet trænger i høj grad til en hovedrengøring.
Man kan faktisk tale om, at store dele af boligsektoren ikke er et marked, men er det, nogle måske vil betegne som ren sovjetøkonomi, i hvert fald har vi rapport på rapport og udvalg på udvalg, der har sagt, at der trænger til en politisk hovedrengøring her.
Der er en lang række problemer.
De er velkendte, og jeg skal ikke komme ind på dem her, men blot summere, at det brede politiske forlig, der netop er blevet vedtaget, er et skridt i den rigtige retning, og lovforslag nr. L 53 udspringer jo af forliget. Det har to fordele set med De Konservatives øjne: For det første sparer staten eller skatteyderne penge de kommende år.
Hvis ikke forslaget kommer igennem, kan man beregne sig frem til, at der vil ligge små 15 mia. kr. i fonden i 2020.
Når vi fra De Konservatives side kan støtte det her forslag,
skyldes det også en lille sproglig analyse.
Hvis man kigger nærmere på anden stavelse i ordet landsbyggefond, er det jo netop en landsbyggefond og ikke en landspugefond.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-11-12:
Jeg anerkender, at hr. Morten Homann har en ret til at være kritisk over, at der nu lovgives for Landsbyggefondens midler, i stedet for at der laves en frivillig aftale, men det har ikke været muligt.
Jeg vil gerne sige, at ikke engang Boligselskabernes Landsforening har bestridt, at det, der sker nu, er fuldt lovmedholdeligt.
Så derfor har jeg lyst til at spørge SF's ordfører, om ikke SF's ordfører synes, at det beløb, der nu afsættes - 2,6 mia. kr. eller noget i den omegn, alt efter hvor meget der nu bliver bygget, men det bliver i det lag -
er et rimeligt beløb, er et rimeligt niveau.
Det vil jeg gerne høre svaret på.
Ulrik Kragh (V), 2002-11-12:
Når man hører SF's ordfører, både i ordførertalen og i de tidligere indlæg med spørgsmål og korte bemærkninger, skurrer det i mine ører hver eneste gang, der bliver sagt konfiskation, eller når det bliver antydet, at der er tale om en ekspropriation.
Er der noget, der er overordentlig væsentligt, er det, at der ikke bliver tale om en ekspropriering, men at man lever hundrede procent op til fondens formål.
Vi har spurgt alle steder, og der er ikke noget ekspropriationsproblem her.
Kan SF's ordfører venligst herfra klart tilkendegive, om det, der bliver gjort her, er en ekspropriation, eller om det ikke er?
Niels Helveg Petersen (RV), 2002-11-12:
Det er jo et vigtigt element i den samlede boligaftale, at der nu sættes midler af til en meget forstærket indsats over for unge fysisk handicappede, så vi kan skabe gode boligmuligheder for dem.
Det har det knebet meget med.
Der har været sat penge af i satspuljeforhandlinger og andet, men kommunerne har ikke været særlig ivrige efter at gå ind i et sådant byggeri.
Der er nu virkelig taget et nyt afsæt.
Det er et vigtigt socialpolitisk problem, der her tages fat på.
De unge handicappede har et rimeligt krav på, at vi tager hensyn til deres specielle boligproblem.
Så har debatten jo ellers været præget af en lidt mærkelig debat, en sådan halvjuridisk debat.
Hr. Keld Albrechtsen siger, at dette at anvende Landsbyggefondens midler er tyveri, og hr. Morten Homann siger, at det er konfiskation.
Samtidig siger hr. Morten Homann, at han ikke vil gøre sig til dommer over, om det nu også i grundlovens forstand er sådan noget, men i hr. Morten Homanns første indlæg lød det nu for mig, som om hr. Morten Homann havde gjort sig til dommer, og at det var konfiskation. Det er der efter min menning aldeles ikke tale om.
Hvordan ville verden se ud, hvis denne lovgivning ikke blev gennemført?
Hvordan ville lejerens situation være?
Ville det være sådan, at lejeren pludselig fik en nedsættelse af sin husleje?
Nej, det er der vist ingen der har forestillet sig.
Lejen ville være den samme, og derfor er der jo heller ikke tale om noget tyveri eller nogen form for skat.
Lejerens situation vil være helt identisk, hvad enten den her lovgivning gennemføres eller ej.
Man skal fortsat betale, også når lånet er amortiseret.
Derfor er det, der er tilbage som et egentligt stridspunkt, når vi sådan skræller lagene af, jo alene spørgsmålet: Skal man gennemføre brug af Landsbyggefondens midler ved en aftale, eller skal man gennemføre det ved lovgivning?
Det er mit standpunkt, og det er mit partis standpunkt, at det er helt korrekt, helt forsvarligt og helt lovligt at disponere over Landsbyggefondens midler også ved lovgivning.
Da det er det spørgsmål, der har været gjort til hovedspørgsmålet - og ikke det, som pengene skal bruges til - så mener jeg også, at vi under udvalgsarbejdet selvfølgelig må interessere os for det her og så få juridiske vurderinger frem, der belyser det, som har været hovedemnet i diskussionen.
Men jeg synes, at frem for at interessere sig så meget for, jeg vil sige tvivlsom jura, skulle man hellere interessere sig for, hvad det er for boligpolitiske formål, vi faktisk løser ved dette lovforslag.
Det er det, der er interessant set fra et radikalt synspunkt, og jeg kan meddele, at Det Radikale Venstre støtter lovforslaget, og at vi under udvalgsarbejdet selvfølgelig skal sørge for at få en ordentlig, grundig juridisk belysning af det, der har været diskuteret mest, således at vi, når andenbehandlingen kommer, har helt fast grund under fødderne, også hr. Keld Albrechtsen.
Morten Homann (SF), 2002-11-12:
Hvis de holder stik, synes jeg selvfølgelig, at det er meget positivt og et tegn på, at den strategi, som SF og Enhedslisten markedsførte med at nedsætte grundkapitalen, har vist sig at være en succes.
Så det synes jeg er ganske fornuftigt.
Så vil jeg sige til fru Inge-Lene Ebdrup, at jeg da gerne her i Folketingssalen kommer med forslag til, hvordan SF vil finansiere sin politik.
Jeg vil så til gengæld forvente, at Venstres ordfører også går ind i en positiv drøftelse af SF's forslag til finansiering af de forslag, som vi måtte være enige om.
Jeg vil altså meget gerne komme med SF's forslag til, hvordan man kan finansiere initiativer, og der bliver ganske rig lejlighed til det, når vi om kort tid skal tredjebehandle finansloven, hvor SF stiller ændringsforslag, som bl.a. indebærer en ret massiv finansiering.
Her ser jeg frem til, at fru Inge-Lene Ebdrup også støtter SF's forslag til finansiering.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-11-12:
Hr. Morten Homann sagde før, at hvis der ikke kunne indgås en frivillig aftale, skulle man indgå den aftale, der nu kunne indgås, og det resterende beløb til statens udgifter til grundkapital, som Boligselskabernes Landsforening og dermed Landsbyggefonden ikke ville være med til at finansiere, måtte man så finde andre steder, bl.a. ved en aftrapning af andelsboligstøtten.
Så vil jeg bare i forlængelse af bl.a. hr. Freddie H. Madsens spørgsmål høre: Hvordan vil SF så finansiere resten af alle de løfter eller i hvert fald positive tilkendegivelser i forhold til både opførelse af familieboliger, ældreboliger og ungdomsboliger, som SF har været med til at give i dag?
Bendt Bendtsen (KF), 2002-11-12:
For lige måske at komme lidt tættere ind på de prognoser, der ligger: Det er jo sådan, at vi tidligere har talt om godt 8.600 boliger.
Inden jeg gik herover i dag, prøvede jeg lige at se, om vi kunne ramme det lidt tættere, end vi har kunnet hidtil.
Det er stadig væk prognoser.
Det er tilsagnsforudsætningerne, som ikke lige betyder, at det bliver det antal.
Vi ved det ikke, men nu nærmer vi os faktisk 10.000 boliger.
Så alt i alt bør vi glæde os over, at vi måske kan få bygget 4.500 ældreboliger og 4.500 almene boliger næste år.
Det synes jeg faktisk vi skal glæde os utrolig meget over.
Det er endnu prognoser, men det betyder altså også, at beløbet på 2,6 mia. kr. kan gå i en retning af måske 3 mia.
Det skal jeg lade være usagt.
Det ved vi ikke noget om endnu.
Morten Homann (SF), 2002-11-12:
Jeg skal ikke kunne udtale mig om, hvorvidt 2,6 mia. kr. er det beløb, som vi ender på.
Det bygger jo også på nogle prognoser, som Økonomi- og Erhvervsministeriet kommer med, og det er svært at sige præcis, hvor det beløb ender henne.
Men lad os sige, at det er det, der er beløbet.
Når man så vedtager et forslag i enighed i Folketinget om, at staten overtager en del af kommunernes finansiering af de almene boliger, så synes jeg, at det er for nemt bare sådan uden videre og uden forhandling at sende regningen videre til Landsbyggefonden.
Det synes jeg er for nemt.
Lad os så sige, at der står en finansieringsandel tilbage på ca. 1 mia. kr., hvilket var forskellen mellem den gamle regerings aftale og den nye regerings aftale, så har jeg netop erklæret mig villig til at gå ind i en drøftelse af aftrapningen af tilskuddet til andelsboliger, som netop vil kunne finansiere noget i den her størrelsesorden.
Det ville jeg synes var en fin finansiering, hvis man skulle leve op til den aftale, som den gamle regering har lavet med Kommunernes Landsforening, så det vil jeg være meget åben over for at man gør.
Det skulle være fremgået med rimelig tydelighed, at vi i SF ikke kan støtte det foreliggende forslag.
Det er sådan set ikke, fordi vi ikke mener, at Landsbyggefonden ikke kan bidrage til at bygge.
I mine øjne er Landsbyggefondens opgave nemlig hverken at puge eller noget som helst andet, men er at bygge og renovere og vedligeholde.
Pointen er, at sådan som man har konstrueret fonden, er det en fond, hvor det er lejerne, som betaler ind, og dermed er det også lejerne, som skal være med til at beslutte, hvordan pengene skal bruges.
Derfor er det en forudsætning for, at man kan gå i gang med at bruge nogle af de her penge til byggeri, at lejerne og Landsbyggefonden er med på ideen, at de har sagt ja til en aftale om de her ting.
Det var tilfældet, dengang den forrige regering lavede en aftale med fonden.
Der nåede man faktisk frem til en enighed om, hvad det var, der skulle gives som modydelse, for at Landsbyggefonden til gengæld kunne være med til at finansiere byggeri af almene boliger.
Det er til gengæld ikke tilfældet nu.
Nu har man ikke nået nogen aftale.
Nu ender man så med, som i min og Venstres ordførers forhandling, at gå ind og konfiskere pengene og gå ud og købe chokolade for dem.
Jeg synes, at man burde have lavet en frivillig aftale.
Jeg synes, at man burde have lavet en aftale, hvor der måske endda var en bedre kompensation for lejerne, da de skal være med til at finansiere almene boliger, altså en bedre kompensation i form af bedre muligheder for vedligeholdelse og modernisering af de lejligheder, de bor i.
Det synes jeg kun er rimeligt, når man faktisk har lavet en konstruktion, hvor det er lejerne, som indbetaler pengene til at kunne forbedre og modernisere deres egne boliger.
På det grundlag kan SF ikke støtte det her forslag.
Vi synes, at det minder for meget om konfiskation af lejernes penge og for lidt om en fornuftig, afbalanceret og solidarisk finansiering af de almene boliger, som vi skal have bygget.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-11-12:
Jeg kan sige til hr. Morten Homann, at Boligselskabernes Landsforening efter sammenbruddet i forhandlingerne klart har tilkendegivet, at 2,6 mia. kr. til nybyggeri var langt over, hvad Boligselskabernes Landsforening og dermed Landsbyggefonden ville være med til at bruge.
Når jeg så hører hr. Morten Homann sige, at hr. Morten Homann synes, at det er rimeligt og det er fornuftigt, at der bruges penge på nybyggeri, og når jeg ikke hører hr. Morten Homann anfægte beløbets størrelse, må der bare være ét spørgsmål tilbage: Hvis man skulle have indgået en frivillig aftale, hvor ville hr. Morten Homann så have fundet de resterende penge for at kunne fastholde niveauet i det almennyttige byggeri, vi ser nu?
Freddie H. Madsen (DF), 2002-11-12:
Jeg er af den opfattelse, at det er at pynte sig med lånte fjer, når hr. Morten Homann siger, at han gerne vil være med til at bygge ældreboliger, og at han gerne vil være med til at bygge handicapboliger, private udlejningsboliger, ungdomsboliger og almene boliger.
Han har ikke sagt ét eneste ord om, hvor han vil finde pengene.
Jo, et eneste sted vil han finde dem, og det er på andelsboligeområdet.
Det rækker jo som en skrædder et vist sted.
Jeg vil gerne have, at du her fra talerstolen fortæller, hvor du vil finde de besparelser, således at vi kan få det her byggeri sat i gang.