Tina Nedergaard (V), 2005-06-14:
Vi skal nu andenbehandle lovforslag nr. L 108, som samler det fulde myndigheds- og finansieringsansvar for den vidtgående specialundervisning hos kommunerne.
Der har været spekuleret i, om dette lovforslag er en fiks idé opstået af kommunalreformen.
Det er det ikke.
Dette er som følge af de gode erfaringer, man har høstet af, at kommunerne i 2000 fik et større ansvar på området.
Forslaget imødekommer således ikke alene vores ønske om, at borgerne skal have én indgang til den offentlige sektor, men altså også grundige faglige overvejelser præsenteret af Evalueringsinstituttet, hvis kompetence der næppe er nogen grund til at betvivle.
Lovforslaget tager højde for, at situationen med splittet myndigheds- og finansieringsansvar mellem amt og kommune desværre i en række tilfælde ikke fungerer optimalt.
Kommunalreformen har imidlertid den betydning for lovforslaget, at det er stærkere og større kommuner, som overtager den fulde opgave.
Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM te lejligheden til at skabe større tryghed blandt dem, der bliver berørt af forslaget.
Vi forestiller os ikke, at brugerne af de vidtgående specialundervisningstilbud vil opleve umiddelbare ændringer som følge af forslaget.
Vi forestiller os nemlig ikke, at institutionerne i vidt omfang skal nedlægges eller ændres som følge af lovforslaget.
Tværtimod er det forventningen, at de fleste tilbud vil fortsætte som i dag, blot med den forskel, at finansieringen og det overordnede ansvar er flyttet tættere på forældrene, nemlig til deres egen kommune.
Forslaget vil selvsagt have større betydning for nye brugere af tilbuddet.
De vil opleve det som mere smidigt og mere entydigt.
I dag kan en kommunal afgørelse blive prøvet i amterne med et andet udfald til følge.
Føles det betryggende?
Næppe.
Lovforslaget betyder, at familien vil kunne drage nytte af den tillid, som er opbygget.
Alle, som har været i berøring med de offentlige myndigheder, ved, hvor frustrerende det kan være, når ansvaret ikke er entydigt og der derfor kan henvises til, at det ikke er »os«, men »dem«, der har truffet beslutningen.
Den helt entydige kompetenceplacering i kommunerne letter familiernes mulighed for at rette tvivl, spørgsmål, ja, endog utilfredshed mod rette myndighed.
Her på Christiansborg har vi ganske naturligt været meget optaget af potentielle problemer.
Vil kommunerne nu kunne løfte opgaverne?
Vil de være tilstrækkelig dygtige og tilstrækkelig indstillet på at give børnene de bedste tilbud osv.?
Hvis vi ser på erfaringerne, kan vi konstatere, at Evalueringsinstituttet for længst har anbefalet ændringerne, og vi ved, at kommunerne allerede i dag har hele ansvaret for folkeskolen og varetager undervisningen af mere end 99 pct. af eleverne, herunder knap halvdelen af de elever, som får vidtgående specialundervisning.
Det er også blevet sagt, at specialundervisning vil gå tabt.
For det første forsvinder medarbejdernes kompetence jo ikke ved, at de får en ny myndighed til at finansiere lønnen.
De får derimod flere ressourcer tilført.
For det andet vil VISO, som nu er nyoprettet, også kunne inddrages, for så vidt der er tvivl i kommunens PPR, når der skal visiteres.
I Venstre er vi altså helt trygge ved at lade opgaven gå til kommunerne.
Ligeledes er vi trygge ved, at det er sygehusene, som bliver ansvarlige for indsatsen for patienter under deres indlæggelse, og ved, at specialundervisning og specialpædagogiske foranstaltninger naturligt indgår i de øvrige behandlingstilbud under indlæggelsen.
Ligeledes mener vi, at det er en styrkelse af lov om undervisning for ordblinde, at den lægges ind under loven om forberedende voksenundervisning.
Venstre støtter fortsat forslaget og de af ministeren stillede ændringsforslag.