Eyvind Vesselbo (V), 2006-05-10:
Som ministeren meget rigtigt nævnte, opfordrer forslagsstillerne regeringen til at nedsætte en kommission af uafhængige eksperter, der skal komme med forslag til ændringer af de grønne afgifter.
Dertil må jeg sige, at det ser Venstre ingen grund til at gøre.
Vi mener, at regeringen allerede, som skatteministeren jo i øvrigt også klart og tydeligt fremlagde, har godt fat i denne her sag, så der er ikke brug for nogen kommission af eksperter i denne sag andet end de eksperter, der arbejder med sagen i forvejen.
Regeringen har nemlig nedsat nogle arbejdsgrupper, der, som ministeren også nævnte, bl.a. arbejder med at se på CO2-afgiftssystemet i forbindelse med den dobbeltregulering, som vil kunne følge efter EU’s kvotesystem.
Men også på andre felter er regeringen i gang.
Der vil blive set på administrative forenklinger, der vil blive set på, hvordan man kan løse miljøproblemerne mest omkostningseffektivt.
Men egentlig virker det noget overraskende, at forslagsstillerne specielt understreger, at kommissionen skal bestå af uafhængige eksperter.
Det lyder, som om forslagsstillerne mener, at embedsmændene, som arbejder med denne her sag, så ikke skulle være uafhængige, altså noget i retning af at det skulle være politiske embedsmænd.
Det virker i øvrigt underligt i denne her sag, at netop en af forslagsstillerne selv har været direktør for nogle af dem, der arbejder med de her ting.
Skulle det virkelig være sådan, at de, han arbejdede sammen med dengang, ikke skulle kunne klare det her?
Vi mener da, at det er godt nok, at der er eksperter i ministerierne, som sidder i udvalgene, og som skal analysere problemerne omkring de grønne afgifter.
Så kan man jo indkalde yderli gere ekspertise, hvis der er brug for det.
Sådan ser vi jo så forskelligt på tingene.
En af de ting, der er vigtige, når der skal tages stilling til de grønne afgifters fremtid, er, hvordan de indgår i den miljøpolitiske sammenhæng.
Afgifterne skal bruges der, hvor de gør størst gavn for miljøet, og hvor de kan medvirke til, at vi får mest miljø for pengene.
Samtidig skal de ses i sammenhæng med de initiativer, som kommer fra regeringen i relation til den miljøteknologiske handlingsplan, som vil blive fremlagt ganske snart.
Det er jo netop de miljøteknologiske løsninger, som skal være med til at drive miljøpolitikken fremad med det formål at forbedre miljøet på den mest omkostningseffektive måde.
Det er den måde, vi får mest miljø for pengene på.
Så må jeg sige, at jeg sådan set må rose forslagsstillerne, for forslaget vidner jo om en stor selverkendelse og selvransagelse hos de to partier, som i 1990’erne var med til at indføre de for mange milliarder kroner såkaldte grønne afgifter.
Men nu kan man åbenbart godt se, at de ikke er lige heldige og måske ikke har den effekt, som man begrundede de her afgifter med ved indførelsen.
Der står jo netop i forslaget: Kommissionen skal også komme med forslag til, hvordan det kan gøres mere gennemskueligt, hvordan de grønne afgifter, især på energiområdet, er skruet sammen.
Det var dog en sen erkendelse.
Når man selv har plastret hele Danmark til næsten med månedlige afgifter, så beder man nu regeringen om mange år efter og komme og fortælle, hvordan de ting, vi vedtog, egentlig er skruet sammen.
Nå, men det er jo en ærlig sag.
Bedre sent end aldrig.
Det tager vi til os.
Men nu man er blevet så meget klogere, så synes jeg, det ville være fint, hvis man overlod alt, hvad der har med grønne afgifter at gøre, til regeringen, for man har åbenbart ikke helt selv kunnet finde ud af at overveje, hvordan man kan få en fornuftig analyse af situationen.
Det er i hvert fald det, Venstre vil gøre.
Vi har tænkt os at overlade det til de gode initiativer, som skatteministeren har, og derfor kan vi ikke støtte forslaget.