runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2003-05-20:
Det er jo ikke rigtigt, vil jeg sige til finansministeren.
Det er rigtigt, at man forhøjer puljen, men vil finansministeren ikke medgive, at løntilpasningsklausulen er på størrelse med den forhøjelse, regeringen giver?
Det vil sige, at hvis folk i øvrigt skal have den lønstigning, der er aftalt - det antager jeg også finansministeren synes - så er man allerede der nede på nulvækst og ikkevækst.
Så kommer der yderligere nogle forhold, som i endnu højere grad gør det til minus, nemlig at regeringen jo ikke giver noget klart svar på den voldsomme stigning i arbejdsløsheden, der udhuler de kommunale budgetter på den måde, at skattegrundlaget falder, og udgifterne stiger til kontanthjælp og til foranstaltninger for at imødegå arbejdsløsheden.
Det er det ene store forhold, som regeringen slet ikke har regnet ind.
Det andet store forhold er stigningen i overførselsindkomsterne til sygedagpenge, til kontanthjælp osv., hvilket også er med til at udhule
kommunernes budgetter.
Det drejer sig om Congo, Den Demokratiske Republik Congo.
Sidste onsdag modtog Danmark en anmodning fra FN's generalsekretær, Kofi Annan, om vi ville være behjælpelige i en situation, der ser ud til at bevæge sig helt ud af kontrol.
Vi har tidligere set, hvor galt det kan gå med de dér afrikanske konflikter, sidst i Rwanda, hvor der, hvis jeg husker rigtigt, var ½ million mennesker, der blev slået ihjel, og hvor verdenssamfundet bagefter stod og var enige om, at det nu var vigtigt at gribe ind i tide ikke alene for at undgå, at så mange blev dræbt, men også for at undgå de dér kolossale flygtningestrømme, der er konsekvensen af de her konflikter.
Derfor vil jeg bede om statsministerens umiddelbare holdning til FN's generalsekretærs anmodning.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-20:
Jamen jeg ved godt, at amerikanerne har haft nogle gående rundt for at lede efter disse masseødelæggelsesvåben.
De har jo altså ikke haft held med deres bestræbelser.
Jeg ved ikke, om de ikke er dygtige nok, eller hvad der er problemet.
Men hvorfor tillader man så ikke de eksperter, der virkelig har forstand på det, og som kunne have en troværdig rolle i den forbindelse?
For statsministeren må vel indrømme, at de amerikanske eksperter ikke er vældig meget troværdige, især ikke, som tiden går, og man kunne have dem mistænkt for at fifle med et eventuelt undersøgelsesresultat.
Det ville jo ikke være tilfældet med FN's våbeninspektører.
Statsministeren er vel også opmærksom på, at der er forsvundet atomart materiale, fordi man heller ikke har sørget for at tage ordentlig hånd om atomaffaldsdepoter og sådan nogle ting, så det flyder også, og dér kunne FN's våbeninspektører være med til at gå ind og skabe sikkerhed for befolkningen. Også på dét område, og også dér flyder det.
Men jeg har bare det indtryk, at Danmark indtager en fuldstændig passiv holdning i denne sag og i forhold til de problemer, der bliver alvorligere og alvorligere, fordi man ikke ønsker at genere USA's regering med ubehagelige spørgsmål, og det synes jeg ikke er rimeligt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-05-20:
Jeg kan ikke udtale mig om, hvordan den endelige udgave af en vedtaget resolution i FN's Sikkerhedsråd vil blive; det afhænger af de forhandlinger, der finder sted i FN's Sikkerhedsråd.
Det, vi må konstatere, er jo, at det i hvert fald ikke lykkedes våbeninspektørerne i deres hidtidige indsats at finde de våben, som vi ved Saddam Hussein har rådet over, eller få klarlagt, hvad der er blevet af dem.
Derfor er det jo nu en eftersøgning, som bl.a. amerikanerne foretager med stor intensitet.
Jeg er ikke i tvivl om, at det nok skal komme for en dag, hvad der er sket med disse masseødelæggelsesvåben, eller hvor de er, men jeg hilser som sagt med tilfredshed, at der nu gøres bestræbelser på at få vedtaget en resolution i FN's Sikkerhedsråd.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-20:
Jamen jeg synes ikke, statsministeren svarer på det grundlæggende problem, nemlig om det kan være rigtigt, at der skal være militærstyre i månedsvis, måske endda i flere år, men det er statsministeren tilsyneladende ikke bekymret over.
Så vil jeg godt spørge: I den resolution, der ligger, er det tilsyneladende ikke på nuværende tidspunkt lykkedes heller at få våbeninspektørerne ind.
Jeg vil godt minde statsministeren om, at man startede hele dette militære projekt på basis af en påstand om, at der var masseødelæggelsesvåben; dem har man så ikke kunnet finde.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi får afklaret det spørgsmål, om de rent faktisk er der eller har været der, og at der derfor er brug for våbeninspektørerne.
Hvorfor er våbeninspektørerne endnu ikke kommet ind i en resolutionstekst?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-05-20:
Jeg vil gerne slå to ting fast.
For det første, at meningen med det hele er, at olien og indtægterne fra olien skal komme det irakiske folk til gode.
Olien tilhører det irakiske folk, indtægterne skal komme det irakiske folk til gode, det er det, det hele går ud på.
I samme øjeblik, der er dannet en irakisk regering, jamen så vil det selvfølgelig også være denne regering, som råder over indtægterne.
Det andet, jeg vil slå fast, er, at USA, Storbritannien og andre, der deltager i en stabiliseringsstyrke, og det har Danmark jo som bekendt også besluttet at gøre, jo kun har det ønske at kunne komme ud igen hurtigst muligt.
Men det, vi bare må se i øjnene, er, at der er behov for hjælp til at sætte en positiv udvikling i gang i Irak; en ny regering har behov for hjælp til at komme i gang.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-20:
Jeg synes jo, at statsministeren generelt forholder sig noget sorgløst til disse problemer, som vokser dag for dag, og jeg vil gerne spørge statsministeren, om det ikke er rigtigt, at den tekst, der nu ligger til behandling i FN's Sikkerhedsråd, overdrager besættelsesmagten kontrollen med Iraks olieindtægter og alle fremtidige indtægter, så længe de altså er besættelsesmagt og kan disponere over dem.
Samtidig står vi i den situation, at de kan forblive som besættelsesmagt med eller uden denne såkaldt provisoriske regering.
Om det så kan lykkes at få dannet den eller ej, må vi jo så bore nærmere i.
Men finder statsministeren ikke, det er dybt utilfredsstillende, at man nu altså har en situation, hvor et rent militærstyre på ubestemt tid og i hvert fald 1 år frem råder over Iraks olieindtægter, og at der ikke ser ud til at blive nogen som helst irakisk involvering i det her og slet ikke noget, der kunne minde om forberedelser til et egentligt demokrati?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-05-20:
Jeg deler ikke på nogen måde hr. Keld Albrechtsens bekymringer.
Jeg vil gerne slå fast, at der ikke foreligger oplysninger for mig om, at amerikanerne eller andre skulle have opgivet bestræbelserne på at få dannet en irakisk regering.
Tværtimod går bestræbelserne netop ud på, at der dannes en regering med baggrund i det irakiske samfund med bred opbakning fra alle grupper i det irakiske samfund.
Det er faktisk det, det drejer sig om. Jeg hilser med tilfredshed, at der nu bliver gjort forsøg på at få vedtaget en FN-resolution.
Der vil selvfølgelig være forhandlinger om den, og det er også muligt, at den endelige udgave bliver anderledes end forslaget, men jeg hilser med tilfredshed, at der gøres forsøg på at få vedtaget en FN-resolution.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-20:
Jeg vil gerne spørge statsministeren, om han ikke kan være enig i det synspunkt, at det forslag til FN-resolution om situationen i Irak, som nu ligger fra bl.a. USA, er et dybt utilfredsstillende forslag.
Jeg går ud fra, at statsministeren er opmærksom på, at der nu tales om en militær besættelse, som skal vare i hvert fald i 1 år, og som kun kan bringes til ophør, hvis man så efterfølgende kan få det besluttet i Sikkerhedsrådet, og det i en situation, hvor man tilsyneladende - men jeg ved ikke, om statsministeren har yderligere oplysning om det - også fra amerikansk side helt har opgivet at få dannet en midlertidig regering.
Det har man også måttet udsætte.
Vi står altså i den situation, og jeg vil godt spørge statsministeren, om det ikke er dybt utilfredsstillende, at der nu kan ses frem til en lang periode med rent militærstyre, rent britisk/amerikansk/dansk militærstyre.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2003-05-20:
Først vil jeg sige til hr. Morten Homann, at vores måde, vores forslag til at løse det her problem på, er at kigge på den regelforenkling, som der er lagt op til fra regeringen, og som ministeren også nævnte i sin tale, sådan at vi kan sikre, at andelsboligområdet er så enkelt reguleret som overhovedet muligt.
Dernæst siger hr. Morten Homann, at så har man bare, indtil der er bygget nyt, værsgo at betale.
Tværtimod er man jo i sin gode ret til at sige: Det vil jeg ikke.
Så vil hr. Morten Homann sige til mig: Jamen så får man ikke lejligheden.
Det har man jo så ikke ønsket, for der er jo ikke blevet afsagt en eneste dom over nogen, der har modtaget penge ulovligt.
Med hensyn til, hvilken dokumentation der skal til, må jeg altså sige, at jeg ikke mener, det er rimeligt, at vi lovgiver ud fra en dokumentation i form af - hvis det er det, fru Sophie Hæstorp Andersen hentyder til - godt nok to-tre tv-programmer, som har vist, at man har kunnet finde ejere, som vil tage penge under bordet ved salg af en andelsbolig.
Det er for mig at se i forhold til at vedtage en lov, som er en ganske alvorlig sag, ikke dokumentation nok
Derfor synes jeg, det er helt på sin plads at kræve, at vi ser noget mere håndfast dokumentation, før vi springer til lovgivning.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-05-20:
Amerikanerne forsøger med alle midler at skaffe viden om, hvor disse masseødelæggelsesvåben er, fordi det selvfølgelig også er betænkeligt, hvis de pludselig bliver spredt og kommer i hænderne på terrorister eller på andre, og derfor må der selvfølgelig finde en meget intensiv eftersøgning sted.
Men når jeg nu hører på hr. Keld Albrechtsen, og det har jeg jo gjort også andre tirsdage og onsdage, slår det mig, at hr. Keld Albrechtsen forholder sig til små ting i forhold til det, som er det helt afgørende her, nemlig at det er lykkedes at komme af med et despotisk og undertrykkende regime.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Thor Pedersen (V), 2003-05-20:
Nej, men det gør jo ikke noget, at man så ved, hvad man taler om.
Det er ikke nødvendigvis noget, der afskærer fra en fornuftig debat, at man sætter sig ind i, hvordan det er.
For det, der sker i kommuneforhandlingerne, er jo, at man, om jeg så må sige, finder balancetallene på alt, hvad der hedder overførselsudgifter, eller sagt fagligt transfereringer.
Det er dér, staten følger op, så det, der måtte være i stigninger, præcist er det, der udlignes i statstilskuddene.
Så det begrænser ikke de væksttal, vi taler om, når vi taler om vækst i forbrug.
Vækst i forbrug dækker ikke udgifter til overførsler.
De er udlignet i forvejen.
Når det gælder lønstigninger, så er det dét, man også teknisk diskuterer i forbindelse med økonomiforhandlingerne, altså udgangspunktet.
Men det vil altid være sådan, at når man selv har ansvaret også for de lønstigninger, man giver, så kan det være med til at udhule det, som man i øvrigt er i stand til at bruge i antal personer inden for samme lønramme.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-20:
Jeg lagde mærke til, at ministeren påstod, at der kunne ansættes flere inden for de rammer, som er aftalt med regeringen.
Der er ikke flere stillinger, der er færre stillinger.
Jeg har fået brev fra amtsrådet i Århus om, at man i øjeblikket er ved at fjerne mellem 2½ pct. og 4 pct. på de forskellige århusianske hospitaler.
Så synes jeg simpelt hen, det er for meget, at finansministeren står her og vil forsøge at bilde befolkningen ind, at der er tale om flere stillinger, når den praktiske virkelighed ude på hospitalsafdelingerne er, at man nedlægger stillingerne.
Det er altså for stærkt.
Det er simpelt hen for meget, vil jeg sige til finansministeren.
Margrete Auken (SF), 2003-05-20:
Hvis fru Gudrun Laub lyttede til Venstrefolk langs den der planlagte vej, så ville hun kunne høre, at der lyder det altså anderledes.
Det er også lige en bemærkning til Socialdemokraterne for slet ikke at snakke om De Konservative.
Det er ikke til at støve en konservativ op, der går ind for den åndssvage vej.
Jeg var i Smørum i går, og jeg kan fortælle fru Gudrun Laub, at denne her vej er en anden problematik.
Den handler om, at der bare er gået vejbyggeri i, ja, et par socialdemokrater, i finansministeren, og så skal der bare bygges.
Den vej kan jo ikke engang begrundes trafikalt; selv af de værste trafiktosser kan den ikke begrundes trafikalt. Der kunne man jo nøjes med at klare det omkring Måløv.
Så det er en anden problematik.
Ikke fordi jeg forventer, at fru Gudrun Laub har sat sig ind i det, men det er så sagt til almindelig oplysning, at mange Venstrefolk i området mener præcis som jeg om denne her sag.
Gudrun Laub (V), 2003-05-20:
Problemstillingen her er nøjagtig den samme som ved det foregående beslutningsforslag.
Her har man så bare fundet noget andet at tage med som en knage eller som et udgangspunkt.
Men der gælder præcis det samme, at når man skal til at tage stilling til spørgsmålet om en motorvej og en motorvejs placering eller en opgradering af en vejlinje, så er det normal praksis, at man har en VVM-redegørelse, og at man har Vejdirektoratets gennemgang og kommentarer til VVM-redegørelsen.
Det er den saglige måde at behandle sagen på, og hvis man vil gribe ind i det forløb, så er man kun ude på at forplumre det.
Og det er, efter hvad jeg kan se, hr. Jørn Jespersens formål med dette beslutningsforslag.
Hr. Jørn Jespersen fordrejer ordene.
Det er jo bare det, at når der skal være broer, skal man sørge for, at de kommer til at ligge rigtigt, og derfor skal man have det fornødne faglige grundlag for at kunne tage stilling til det. Med hensyn til statsministerens bog så gør hr. Jørn Jespersen det til, at det er en afstandtagen fra enhver form for vejbyggeri overhovedet i nærheden af Gudenåen
, og det er jo helt fortegnet.
Der er ikke ved den bog taget stilling til Resendallinjen, sådan som den ligger, som en af de linjer, som hr. Jørn Jespersen nu, fordi han har fundet dette citat at klynge sig til, gerne vil have skåret væk på forhånd.
Lad os nu se på alle de muligheder, der ligger.
Der er jo flere linjeføringer, der er mulige, og lad os få dem drøftet på normal, sædvanlig, saglig, grundig måde.
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-20:
Fru Gudrun Laub siger, at statsministerens bog ikke var skrevet med henblik på at handle om Gudenådalen.
Jo, den halve side, der handler om Gudenådalen, må man gå ud fra var skrevet med henblik på at handle om Gudenådalen.
Men jeg forstår nu, at den ikke var skrevet med henblik på at blive husket i 10 år, i hvert fald ikke når det drejede sig om naturbetragtninger.
Den var heller ikke skrevet med henblik på at blive brugt til at holde statsministeren oppe på hans daværende synspunkter.
Jeg kan nu forstå, at Venstres naturpolitik, når det drejer sig om anlæg af veje, er, at det er mest hensigtsmæssigt at køre direkte igennem naturområder.
Det ville være meget uhensigtsmæssigt at køre uden om.
Det er da et synspunkt, men det er jo ikke det mest naturvenlige synspunkt.
Dertil kommer, at Venstre mener, at broer er smukke, især når de går ind igennem landets mest værdifulde naturområder.
Konklusionen på den argumentation er jo, at man bør bygge broer i samtlige naturområder både af bekvemmelighedshensyn, og fordi Venstre synes, at det er smukt.
Gudrun Laub (V), 2003-05-20:
Synspunkterne ændrer sig jo ikke ved at blive gentaget, heller ikke selv om de bliver gentaget flere gange.
Den bog, som statsministeren skrev i 1993, er jo ikke skrevet med henblik på en motorvejsføring her, men derimod er situationen jo, at Gudenåen som bekendt er Danmarks længste å, den eneste flod, vi har.
Derfor er det utrolig upraktisk, hvis man skulle køre udenom, hver gang man skulle syd for og nord for.
Derfor er man nødt til at have nogle broer over, og der findes i dag broer over.
Og broer kan være smukke, vil jeg sige til hr. Jørn Jespersen.
Det er bare et spørgsmål om, at de bliver lagt de rigtige steder og bliver udført på den rigtige måde i samklang med naturen og med respekt for naturen og for miljøet på disse meget smukke arealer.
Det glæder jeg mig til at vi kan få en seriøs behandling af, når Vejdirektoratets kommentarer og vurderinger foreligger.
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-20:
For det første vil jeg sige til fru Gudrun Laub, at jeg ikke har revet noget ud af statsministerens bog, ikke engang et citat, ud af en sammenhæng.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre, hvorfor citatet skulle være taget ud af sammenhængen.
Hvis man læser det pågældende kapitel, så står det fuldstændigt krystalklart, at den nuværende statsminister på daværende tidspunkt gav udtryk for, at han ville blive meget vred over den slags ødelæggelse af naturen ved anlæg af en vej.
Sandheden er bare, at enten mente statsministeren det ikke dengang, eller også har han ændret mening, og derfor har det i høj grad noget med troværdighed at gøre.
Jeg kan ikke se, hvorfor det skulle være utidigt at påpege, at landet har en statsminister, der løber fra sine tidligere synspunkter uden at ville argumentere for, hvad der har ændret sig.
Statsministeren gav klart udtryk for, at han var imod sådan en vej i så naturskønt et område.
Det mener han åbenbart ikke længere, og det synes jeg siger meget om statsministerens troværdighed.
Gudrun Laub (V), 2003-05-20:
Det er helt utidigt at blande statsministerens troværdighed ind i denne sag.
Jeg tænker, at statsministeren har andre ting for, siden han ikke er her.
Det drejer sig jo ikke om et spørgsmål, der er stillet til statsministeren,
så det er også fuldstændig utidigt at insinuere, at der ligger noget som helst i det, som har noget som helst med de synspunkter at gøre, som hr. Jørn Jespersen forfægter her.
Der er meget, meget smukt omkring Silkeborg, og der er beskyttelsesværdige naturforekomster.
Det er der flere steder, og det er noget, vi vender tilbage til at tage stilling til, når vi har fået de relevante kommentarer fra Vejdirektoratet.
Det er den eneste sagligt fornuftige måde at behandle en sådan sag på.
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-20:
Hr. Torben Hansen kan jo ikke tale sig væk fra, at der her er tale om, at der er en nærliggende risiko for, at der bliver bygget en motorvej gennem et af Danmarks mest naturskønne områder, gennem et område, som er totalfredet, og gennem et område, som er udpeget som internationalt beskyttet naturområde.
Det ligger der et konkret forslag om, og det vil Socialdemokratiet ikke afvise.
At der foreligger så meget som en risiko for, at man kan forestille sig Socialdemokratiet støtte en sådan linjeføring gennem et meget naturskønt og meget beskyttet område, synes jeg er beskæmmende.
Jeg håber, at Socialdemokratiet, når man har læst høringssvarene, finder så meget vejledning i dem, at man finder det rigtige synspunkt og kommer frem til den konklusion, at Socialdemokratiet selvfølgelig ikke kan støtte en motorvej gennem et så skønt og beskyttet område.
Det er et håb, som vi ikke ved noget om hvorvidt bliver opfyldt, fordi Socialdemokratiet ikke har givet udtryk for nogen som helst principielle synspunkter i den her sag.
Vi har kun det rene og pure håb at have vores vurdering af Socialdemokratiet i på nuværende tidspunkt.
Med hensyn til Venstre, ja, der er jo bare at sige, at Venstres partiformand, landets statsminister, i sin bog »Fra socialstat til minimalstat« i starten af 1990'erne beskrev, hvor vred han kunne blive ved tanken om, at nogen overhovedet kunne finde på at ville lægge en vej gennem Gudenådalen.
Statsministeren, den daværende næstformand, beskrev i lyriske vendinger, hvor vidunderligt området er, og hvor meget rekreativ fornøjelse han havde ud af sammen med sin familie at nyde naturen i området.
Han kunne som sagt blive meget, meget vred ved tanken om, at nogen ville bygge en motorvej gennem området.
Den vrede er aftaget med alderen, kan man se.
Statsministeren har af grunde, jeg ikke kender, valgt ikke at være til stede, men man må jo konkludere ud fra forløbet af sagen, at i dag kan statsministeren ikke længere blive vred ved tanken om, at der skal bygges en motorvej gennem dette naturskønne område.
Man kunne måske ligefrem forestille sig, at hans regering vil stå i spidsen for arbejdet.
Det siger jo noget om statsministerens troværdighed.
Torben Hansen (S), 2003-05-20:
Jeg vil endnu en gang over for hr. Martin Lidegaard pointere, som det også blev sagt under førstebehandlingen, at vi slet ikke i debatten om det her beslutningsforslag vil tage stilling til nogen som helst form for linjeføring.
Der ligger nu 100 høringssvar i Vejdirektoratet, som borgere, kommuner, organisationer og alle mulige andre har brugt tid og kræfter på at lave.
Dem vil vi have på bordet, inden vi går videre med næste skridt.
Det synes jeg faktisk er almindelig, god demokratisk praksis.
Ganske kort til hr. Martin Lidegaard: Socialdemokratiet er såmænd ved besindelsen hele tiden, men som det også blev gjort klart under førstebehandlingen af det her forslag,
så er der kommet 100 høringssvar, som lige nu ligger i Vejdirektoratet og bliver behandlet dér.
I og med at vi siger nej til det her beslutningsforslag fra SF, tager vi ikke stilling til hverken den ene eller den anden form for linjeføring.
Vi siger bare: Vi vil have alle høringssvarene plus kommentarerne på bordet, inden vi vil arbejde videre med den her sag.
Det er såmænd det hele, vil jeg fortælle hr. Martin Lidegaard.
Martin Lidegaard (RV), 2003-05-20:
Som indikeret under førstebehandlingen agter Det Radikale Venstre at stemme for dette beslutningsforslag.
Jeg må sige, at jeg undrer mig over den argumentation, som Venstre fører, for det er klart, at selvfølgelig skal alle fornuftige vurderinger vurderes.
Det afventer
Det Radikale Venstre også, inden vi lægger os fast på, om vi overhovedet ønsker en motorvej, og hvor den i så fald skal være.
Men det at sige, at et af Danmarks mest naturskønne områder, der er totalfredet, ikke skal bulldozes af en motorvej, er en politisk beslutning.
Det er ikke en teknisk beslutning.
Det er jo ikke for sjov, at man freder naturen.
Det er ikke for sjov, at man siger, at på denne strækning har vi at gøre med så unikke naturværdier i Danmark, at vi simpelt hen ikke vil røre ved det under nogen omstændigheder.
Det er en politisk beslutning, og den synes jeg godt at man kan tage.
Jeg synes ellers tit, at Socialdemokratiet står og råber højt om, hvor vigtigt det er at bevare den danske natur, om mangfoldighed og ting og sager.
Det er jo ikke nogen meget grænseoverskridende og svær beslutning at tage at sige, at det altså også gælder Gudenådalen; den vil vi heller ikke smadre.