runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Knud Erik Hansen (SF), 2000-05-04:
Det er jo klart, at der i den ulykkelige situation for godt 1 år siden var brug for hjælp, og at vi også skulle hjælpe i Danmark.
Vi mente, at man godt kunne klare sig med gældende regler, idet man så ville give flygtningene deres normale rettigheder.
Det mener vi er ret uholdbart, og det er så det, man også ville rette op på nu med de erfaringer, man har nu, og give mulighed for at få asyl og opholdstilladelse efter udlændingeloven.
, men sent er da bedre end aldrig.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi følger FN's klare anbefalinger på det område, og vi ser bemærkningerne i hvert fald som et signal til den kommende asylbehandling, om at kosovoalbanerne også får en rimelig behandling i Flygtningenævnet.
Hvis jeg må komme med en sidebemærkning, så vil jeg sige, at de kriterier, der står angivet, er jo nogle af de kriterier, som virkelig også kunne have været anvendt på serberne fra Østslavonien, som faktisk fik afslag i Flygtningenævnet.
Men vi glæder os over, at det nu står i bemærkningerne, og at det også er en del af et asylgrundlag, som vi opfatter det.
Vi finder, at der er et problem i loven, og det er et problem som følge af, at vi har haft den midlertidige lov, for de personer, som nu skal gennem en asylprocedure, har været i Danmark i mindst 1 år.
De har så været
Det vil sige, at der kan gå mere end 3 år, inden de går hen og får permanent opholdstilladelse og kan vælge, hvilken tilværelse de vil have, om de vil være i Danmark eller de vil flytte tilbage.
Her er vi ikke enige med Venstre.
Det er vores opfattelse, at usikkerheden, når man er flygtning, skal være tidsbegrænset, således at man kan indstille sig på at etablere en tilværelse i Danmark, uanset om man også senere kan vende tilbage.
Vi mener, det er umenneskeligt, at man skal gå i mange år i et land med trusler om at skulle kunne vende tilbage.
Det er vigtigt, at hvis man er her, så kan man også sige, at nu kan vi får lov til at leve i Danmark,
nu kan vi få lov til at etablere en tilværelse i Danmark
Det kan
man ikke, hvis man skal leve med en konstant trussel om, at ens opholdstilladelse kun er midlertidig. Derfor synes vi også, det er vigtigt, at vi tager fat på det i forbindelse med revisionen af loven her og ser på, hvordan vi kan godskrive den tid, de har været i Danmark, således at de hurtigere kan vælge, om de vil bosætte sig i Danmark, eller om de vil vende tilbage, så de ikke skal gå i usikkerhed i mange år.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-05-04:
Samtidig vil jeg også takke udenrigsministeren for hans redegørelse.
Det er vanskeligt at redegøre for et så stort spørgsmål, nemlig om Danmarks holdning til religionsfrihed og retten til at dyrke religion.
Det skulle jo være enkelt for alle, men alligevel er det et stort område, og selvfølgelig vil vi i Danmark arbejde for religionsfrihed overalt i verden.
Det er en selvfølgelighed, vi regner med i Danmark og i vores verdensdel, at der er religionsfrihed, men desværre er det ikke sådan overalt.
Nogle steder har man en bestemmende religion, som undertrykker et mindretal.
Hvor grænsen skal gå, skal vi være forsigtige med at fastslå.
Vi skal være forsigtige med ikke at være fordømmende, men vi kan give udtryk for, at vi ikke accepterer en sådan dømmende religion.
Men skal vi i dialog med de mennesker, skal vi udtrykke os på en sådan måde, at vi kan tale med dem, for overalt i verden er det jo sådan - og det har det altid været - at et samfund uden religion er et samfund, hvor befolkningen på sigt vil blive rodløs og usikker, og som vil udvikle sig til et samfund, der ikke rigtig kan se nogen fremtid.
Det seneste eksempel vi har set på det, var
i det tidligere Sovjetunionen, hvor kommunismen forbød religionsudøvelse.
Der kan findes mange grunde til, at kommunismen brød sammen, men jeg er overbevist om, at en af de grundlæggende årsager var, at der ingen mulighed var, for at befolkningen måtte udføre den ene eller anden form for religion.
Lige meget hvordan vi ser på det, er jeg overbevist om, at alle mennesker på jorden har en holdning til en eller anden religion.
Men også når det gælder fremtiden, og selv om man står over for moderne tider, er jeg af den overbevisning, at sådan vil det fortsat være.
Men bagsiden af medaljen er jo, at når vi går tilbage i tiden, har religion medført mange krige, og desværre er der jo krige endnu, endda så tæt på som i Nordirland.
Vi kan kun udtrykke ønske om, at man snart finder ud af det derovre.
Den sidste krig, der kunne have udviklet sig til en storkrig, fandt sted på Balkan, og det var jo også en religionskrig mellem den muslimske verden og den verden, vi
Bålet blev heldigvis slukket, inden det gik for vidt, og vi må håbe, at der i stedet konstant vil være en diskussion mellem de to religioner.
Vi må håbe, at man kan begynde at tale sammen.
Jeg tager selvfølgelig afstand fra en så dominerende religion, som islam er, men omvendt hjælper det ikke noget, at vi bare fordømmer den, for så kommer vi aldrig på talefod med muslimerne.
Flere har nævnt noget i retning af, at det vil tage tid, men jeg tror, den eneste vej frem er, at vi på en eller anden måde kommer på talefod med de mennesker.
De er jo lige så overbevist om, at det, vi gør, og den holdning, vi har til religion, er den forkerte, som vi er overbevist om, at det, de gør er forkert, så der er kun én mulighed for at løse problemet, og det er dialog.
Men det vil tage generationer er jeg bange for.
Vi siger tak for forespørgslen, og vi vil selvfølgelig støtte det forslag til vedtagelse, som vi er medforslagsstillere til.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-04:
Det er til hr. Fransgaards bemærkning om Sovjetunionen.
Der kan naturligvis ikke herske nogen tvivl om, hvilken grad af undertrykkelse der fandt sted i Sovjetunionen, men jeg vil bare gøre opmærksom på, at hvis hr. Fransgaard tro, at der nu er religionsfrihed i Rusland, er det desværre ikke tilfældet, for der er stadig kolossale problemer med en græsk-ortodoks kirke, som forsøger at forhindre andre trossamfund i at udøve deres religion.
Man er kommet fra et system, der undertrykte, men desværre tyder meget altså på, at det, man har fået i dag, har nogle af de samme problemer i sig, som man altså bør være meget opmærksom på.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-05-04:
Jeg vil gerne takke ordførerne for de fleste partier for de indlæg, der har lydt i dag, og for den interesse for at forbedre vores indsats på religionsfrihedens område, som er kommet til udtryk.
Men når der tales om at arbejde for at forbedre forholdene i de lande, hvor religionsfriheden ikke respekteres, tænkes der selvsagt på at forbedre forholdene i henseende til religionsfrihed i de pågældende lande, og den klargøring skulle vist være tilstrækkelig til, at formuleringen kan passere.
Jeg skal i øvrigt ikke kaste mig ud i nogen stor uddybning af mit indlæg fra første omgang eller i polemik, for det er der ikke nogen anledning til.
Men jeg vil gerne sige til hr. Peter Skaarup, at jeg synes, det er utrolig unuanceret og overfladisk, når hr. Peter Skaarup siger, at det alene er de muslimske lande, der er problemet.
Bare det var så let, at man kunne isolere det til alene at være et spørgsmål om islam, men det er simpelt hen ikke rigtigt. Jeg synes, der skal meget til at springe hen over, at det altså ikke er mere end godt og vel et halvt hundrede år siden, at et kristent naboland ikke bare forfulgte, men forsøgte at udrydde den jødiske befolkning i hele Europa.
Det var kristne, der bar sig så ukristeligt ad, og også i de seneste år har vi jo set, at kristne på Balkan har stået for nogle af de værste etniske udrensninger, vi har set.
Hermed overser jeg selvfølgelig ikke, at der er en række problemer i en del af de muslimske lande, for det er der.
Men jeg beder om en mere lødig beskrivelse af problemet.
Men vi skal ikke nøjes med det.
Vi skal også række hånden frem til samarbejde og dialog.
Vi skal ikke hade og bekæmpe, for verdenshistorien er fuld af beretninger om de utrolige ulykker, der er sket, når folk af forskellig religiøs observans begynder at hade og bekæmpe hinanden i stedet for at forsøge at samarbejde og forstå hinanden.
Vedtagelsen i dag munder ud i en opfordring, et pålæg til regeringen om at udarbejde en redegørelse om, hvorledes man bedst kan fremme arbejdet for religionsfriheden.
Jeg kan forsikre, at vi i Udenrigsministeriet vil gøre vort bedste for at skrive en redegørelse, der kan være et godt grundlag for Folketingets videre behandling af dette spørgsmål, som jo er så vigtigt, og som forhåbentlig også kan give anledning til en politisk afklaring af, hvorledes vi kommer længere.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-05-04:
Jeg vil begynde med at takke ministeren for det, ministeren her understregede om redegørelsen.
Jeg er meget glad for, at ministeren vil gå så engageret ind i arbejdet for, at vi virkelig får en fremadrettet redegørelse om, hvordan arbejdet kan gøres bedst muligt.
Det synes jeg er utrolig afgørende, og det takker jeg meget for.
Jeg har hørt debatten sådan, at der her i Folketinget er et virkelig bredt og helhjertet ønske om, at menneskerettighedsaspektet, herunder ikke mindst religionsfriheden, også bliver en højt prioriteret del af dansk udenrigspolitik.
Så må jeg understrege, at når vi taler om religionsfrihed, gælder det jo en hvilken som helst religionsudøvelse, og jeg må sige til Dansk Folkepartis ordfører, at det er rigtigt, at der er mange problemer i muslimske lande, men at der jo også er forskel på de forskellige muslimske lande, og at det også må med.
Det kan også være muslimer, der bliver forfulgt, og derfor er det meget væsentligt, at vi sætter ind alle steder, uanset hvilken religion der bliver forfulgt.
Det tror jeg også der er
bred enighed om her i Folketinget, for det er utrolig afgørende, at vi ikke begynder at sige: Jamen hvis det er den og den religion, der bliver diskrimineret, gør det ikke så meget, som hvis det er en anden.
Overalt, hvor friheden bliver knægtet, må vi sætte ind i alle sammenhænge, hvor mindretal ikke får mulighed for at udøve deres religiøse overbevisning.
Så bemærkede jeg, at Dansk Folkeparti ønsker at fremsætte sig eget forslag til vedtagelse.
Jeg håber jo - men det må Dansk Folkeparti selvfølgelig selv afgøre - at det samlede Folketing bakker op om vort og andres fremadrettede forslag, hvor vi jo har det fremadrettede i pind 4. Der kommer nu en redegørelse, og jeg kan allerede nu sige, at vi vil tage initiativ til, at der kommer en forespørgselsdebat om denne redegørelse, når den foreligger om 6 eller 7, måske 8 måneder, så vi får en debat, hvor vi igen vurderer, hvad vi nu kan gøre for at komme videre.
Men jeg takker alle de partier, som står bag vedtagelsen.
Jeg mener, det er et stærkt udgangspunkt for, at vi kan opprioritere indsatsen over for de alt, alt for mange, der i mange forskellige sammenhænge er forfulgt på grund af deres religiøse overbevisning.
Jeg vil gerne takke for den opbakning, der er til, at vi intensiverer indsatsen, og jeg mener, det er det, der ligger i dagsordenen.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-04:
Hr. Kofod-Svendsen er inde på spørgsmålet om muligheden for at få vedtaget det forslag til vedtagelse, der ligger, enstemmigt her i Folketinget.
Jeg er enig med hr. Kofod-Svendsen i, at det vil være utrolig væsentligt, at et så fundamentalt principielt forslag kan blive vedtaget enstemmigt, og jeg synes ærlig talt, det ikke ville være til at holde ud, hvis der var et parti, som stemte imod det her forslag.
Jeg har godt set, at Dansk Folkeparti har fremsat en andet forslag, som jo adskiller sig derved, at det ikke indeholder en almindelig understregning af menneskerettighedernes grundlæggende princip.
Det er, så vidt jeg kan se, forskellen.
Derfor må jeg altså meget opfordre hr. Peter Skaarup til at komme op og meddele, at Dansk Folkeparti stemmer for den fælles vedtagelse.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-05-04:
Jeg må sige til hr. Keld Albrechtsen, at han har ret.
Selvfølgelig er der ikke total religionsfrihed endnu, men efter kommunismens fald er den på vej.
Margrete Auken (SF), 2000-05-04:
Jeg er ganske enig med hr. Peter Skaarup i, at Iran og Mellemøsten er nogle af de slemme steder, hvor der finder fæl forfølgelse sted, og jeg kan så undre mig over, at de ikke får asyl, når de kommer til Danmark, og at hr. Peter Skaarup ikke gør noget for, at de mennesker, som faktisk forfølges, har forholdsvis nemmere ved at få asyl i vores land.
Det er så en anden side af sagen.
Jeg synes, det er fuldstændig berettiget, vil jeg sige til fru Tove Fergo, at inddrage sig selv, hvis det viser sig, at man har nogle fæle klatter i sin egen baghave.
Det gør ens kritisk af, hvad der foregår andre steder, utrolig svag, hvis man hos sig selv tolererer, hvad der foregår.
Det var faktisk meget pinligt, da vi forleden dag i forbindelse med hele Østrigsdebatten havde en lang gennemgang af det hollandske tv-program, hvor det viste sig, at det, som Jörg Haider kun har på programmet, er gennemført med en socialdemokratisk-radikal regering i Danmark.
Det er gennemført, og det er helt relevant at tage op.
På samme måde er det helt relevant, når man i denne debat inddrager, at vi faktisk her hos os kan se, hvor galt det kan gå.
Vi kan selvfølgelig glæde os over, at der ikke er magt bag det, men det illustrerer bare, hvad det er for nogle situationer, vi står i.
Peter Skaarup (DF), 2000-05-04:
Jeg vil godt lige kommentere det, som udenrigsministeren sagde.
Udenrigsministeren havde selvfølgelig fuldstændig ret i, at det ikke kun er i de muslimske lande, der foregår udrensninger og undertrykkelse af bestemte religioner.
Men jeg vil bare fastholde, at vi ser en urimelig tendens i nogle af de muslimske lande, bl.a. i forhold til de jøder, som er blevet tilbageholdt i Iran, i forhold til de mellemøstlige lande og også i forhold til tibetanerne, hvor man er meget hårdhændede i den måde, man håndterer de mindretalsproblemer og de problemer, der er i forhold til tibetanerne i Kina.
Og der tror jeg altså, det er vigtigt, at nogle af de initiativer ikke bare bliver de her bløde ord, som er i dette her vedtagelsesforslag, men at det også følges op af konkret handling.
Og så vil jeg også sige, at i forhold til islam er problemet, at islam og også shariaen sætter sig op og er en slags lov over eksempelvis den danske lov og andre lovgivninger.
Altså man sætter religionen forud for loven, og det er dér, vi har nogle problemer i Danmark, bl.a. som jeg
har nævnt det i forhold til den radikale folketingskandidat, der siger: Jeg går ind for dødsstraf, jeg går ind for shariaen, som kræver, at loven undertrykkes af religionen.
Det er det, jeg har peget på i mit indlæg, og jeg mener, at det er meget problematisk, hvis man kommer ind og støtter f.eks. den radikale folketingskandidat ude fra Københavns Amt.
Så er jeg et par gange blevet spurgt af hr. Keld
Albrechtsen
: Hvad siger Dansk Folkeparti egentlig til det vedtagelsesforslag, der er?
Jeg kan sige, at vi har jo fremsat vores eget vedtagelsesforslag, fordi vi synes, det var meget vigtigt, at vi fik relateret hele denne her debat til den danske grundlov, hvor der står, at borgerne har ret til at forene sig i samfundet for at dyrke Gud på den måde, der stemmer med deres overbevisning.
Grunden til, at vi synes, det er vigtigt med den danske grundlov, er, at vi dermed har noget konkret at sige til de andre lande i de internationale fora, hvor vi arbejder.
Den vedtagelse, der er fremsat af bl.a. Kristeligt Folkeparti og andre partier, er mindre uforpligtende på det her område, og derfor havde vi helst set, at vores egen vedtagelse blev vedtaget.
Men vi erkender, som hr. Flemming Kofod-Svendsen sagde, at der er noget konkret til slut i vedtagelsen, nemlig at man skal udarbejde en redegørelse for, hvorledes arbejdet for religionsfriheden bedst kan fremmes, og den redegørelse skal så afgives til Folketinget inden årets udgang.
Den del af det synes vi er fin.
Derfor vil vi i erkendelse af, at det ser ud, som om vores egen vedtagelse ikke kan blive vedtaget, så støtte den, som er fremsat af bl.a. Kristeligt Folkeparti.
Dorte Bennedsen (S), 2000-05-04:
Når man som jeg hører til de ordførere, der altid skriver sine ordførertaler, bliver man ikke just IT-fan, når man sætter sig her i huset for 20 minutter siden for at printe sin tale ud og konstaterer, at alt er gået i sort.
Så min tale bliver måske ikke så gennemtænkt og velformuleret, som den var ment, for det må foregå lidt på hukommelsen.
Flygtningesituationer er altid udtryk for kaos; de er akutte, de er komplet uoverskuelige.
Tak, hr. formand.
Det var situationen i Kosovo forrige vinter, der var baggrunden for, at Folketinget for just et år siden vedtog Kosovonødloven, fordi den gav os hjemmel til på en hurtig og en ubureaukratisk måde at kunne tage imod en større gruppe af disse mennesker, der var kommet i klemme i dette vanvid.
Loven indeholdt også en bestemmelse om, at hvad angik indgivne asylansøgninger, kunne behandlingen udskydes i op til to år.
Og endelig havde loven en bestemmelse, der gjorde, at den skulle tages op til revision i denne folketingssamling.
Jeg skal ikke gennemgå enkelthederne i loven, og hvad der er sket i det forløbne år fremgår så udmærket af bemærkningerne til det her lovforslag, men kun understrege, at her i marts har UNHCR-Flygtningekommissariatet som lovet givet nogle nye vurderinger af situationen. Det fremgår af UNHCR's redegørelse, at flertallet af kosovoalbanerne ikke længere har et beskyttelsesbehov, men det understreges unægtelig også, at der er grupperinger, der fortsat vil have et beskyttelsesbehov.
Det kan være blandede ægteskaber.
Det kan være folk af anden etnisk oprindelse end den albanske.
Det kan være folk, der på den ene eller anden måde har været mistænkt for at have samarbejdet med serbere, og en række andre.
Men på baggrund af UNHCR's meldinger finder vi, at det er rigtigt, at man nu ophæver loven.
Så skal jeg sige to ting i denne forbindelse:
Det vil sige, at de ikke falder ned mellem to stole.
Den anden grund til, at vi finder, at det er rigtigt, at man ophæver loven, er, at så kan de mennesker, der har indgivet ansylansøgninger, få dem behandlet.
Det vil sige, at de mange mennesker, som formentlig har et fortsat beskyttelsesbehov, ikke sidder i en usikkerhed om, hvad fremtiden vil indebære.
Det er banalt, men jo rigtigt, at chancen for, at en tilbagevenden bliver vellykket, mangedobles, når det er en beslutning taget af den pågældende person selv. Endelig er det også vigtigt at understrege, at det drejer sig om mange mennesker fra mange europæiske lande, der skal vende tilbage til området, og det skal selvfølgelig ske over en rimelig tidsfølge, så man ikke destabiliserer situationen i Kosovo, så man sikrer sig, at der er nogle rimelige muligheder for at kunne eksistere i området. Med disse bemærkninger kan jeg tilsige forslaget en både velvillig og hurtig behandling.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-05-04:
For en gangs skyld kan vi ikke kritisere edb-afdelingen.
Det er faktisk, fordi de har udøvet den kontrol, de skal, og fundet, at der er risiko for virus, så for en gangs skyld skal vi altså ikke kritisere edb-afdelingen.
Vi synes, det er positivt, at der allerede er over tusind, der frivilligt er repatrieret.
Jeg deler fru Dorte Bennedsens betragtninger om, at frivillig repatriering er naturligvis det mest lykkelige, og jeg håber også, at de nødstedte fra Kosovo nu vil forstå, at de skal rejse hjem selv.
Vi har bemærket, at der er særlige grupper, der ifølge UNHCR skal have fortsat beskyttelse i Danmark.
Jeg vil godt spørge ministeren helt præcist enten i dag eller måske ved et skriftligt spørgsmål i udvalget: Hvad er retsstillingen for dem, som skal blive her, fordi de er særlige grupper?
Det står mig ikke helt klart.
Jeg forstår det sådan, at de fortsat skal have en midlertidig opholdstilladelse, og så er der nogle bemærkninger om, at nogle grupper skal kunne integreres.
Det vil vi godt have afklaret nærmere.
Jeg vil godt sige helt klart her, at for Venstre er der ikke nogen modsætning mellem det, at man »kun« giver flygtninge og nødstedte midlertidig opholdstilladelse og så alligevel siger, at de skal have nogle tilbud, og at der skal stilles nogle krav til dem, mens de er her.
Vi kan ikke have, at mennesker bare sidder ørkesløse hen.
Og folk, der skal tilbage, skal selvfølgelige dygtiggøres, mens de er her, frem for bare at sidde ørkesløst hen, sådan så de også er bedre rustet, når de skal hjem og opbygge landet.
Men vi er altså lidt i tvivl om, hvordan retsstillingen skal læses i lovforslaget, og det venter vi så svar på.
Vi er jo, som ministeren ved, i det hele taget meget optaget af, at man, når det drejer sig om både flygtninge og familiesammenførte og andre indvandrere, i langt højere grad bygger på et midlertidighedsbegreb.
Der er jo muligheder for i udlændingeloven at give mere tidsbegrænsede opholdstilladelser, også med henblik på begrænset varighed, men det ender jo altid med, at langt de fleste får en opholdstilladelse, hvori der står, at det er med henblik på varigt ophold.
Det er at stikke for mange blår
Udgangspunktet må være, at mennesker, der er på flugt, skal være her, så længe de har beskyttelse behov, og så skal de sendes tilbage igen.
Alt i alt må vi sige, at vi er positive over for dette lovforslag, og selv om vi hele tiden vil være efter regeringen, når lovforslagene kommer for sent - det vil vi blive ved med at kritisere - så har vi jo bemærket os, at der er forskellige undskyldninger i fremsættelsestalen.
Vi ved godt, at vejen til helvede er belagt med dårlige undskyldninger, men en af dem er jo altså, at man først nu har fået beskeden fra UNHCR. Som sagt: Vi vil ikke lægge hindringer i vejen for, at lovforslaget bliver vedtaget her i denne måned.
Dorte Bennedsen (S), 2000-05-04:
Fru Birthe Rønn Hornbech sagde for et øjeblik siden, at for Venstre var der ikke nogen modsætning i, at der over for folk, der var her på midlertidig opholdstilladelse, blev givet tilbud og stillet krav.
Nu stemte Venstre jo ikke for integrationsloven for et par år siden, men jeg går ud fra, at Venstre dog i det mindste har læst loven, og her ville fru Birthe Rønn Hornbech kunne se, at det drejer sig om folk, der har midlertidig opholdstilladelse. Ja, der gives tilbud, og der stilles krav, så det er ikke noget specielt Venstrestandpunkt.
Jeg tror, vi alle er enige om, at der til de flygtninge, der kommer hertil - hvad enten de skal blive her, eller de skal hjem - både skal gives tilbud og stilles krav.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-05-04:
Det glæder mig utrolig meget at høre, at Socialdemokratiet i fremtiden vil være indstillet på, at langt flere, som i dag får permanent opholdstilladelse, vil få en midlertidig opholdstilladelse af begrænset varighed.
Det er det, vi har kæmpet for i Venstre i mange, mange år.
Dorte Bennedsen (S), 2000-05-04:
Mange års erfaring i dette hus siger mig, at man skal passe på regelsættet her.
Men jeg tror ikke, jeg kommer galt af sted, når jeg siger, at der er et gammelt ord, der taler om, hvordan en vis herre læser biblen.
Det kom jeg af en eller anden grund til at tænke på, da fru Birthe Rønn Hornbech var oppe med sin replik.
Jeg sagde intet som helst om, at midlertidig opholdstilladelse skulle vare længere.
Jeg sagde, at de midlertidige opholdstilladelser, der gives, er 3-årige, og at der i de første 3 år, når flygtningene kommer hertil og har fået asyl, selvfølgelig både skal gives tilbud og stilles krav.
Og det synes jeg fru Birthe Rønn Hornbech skulle lytte til og lade være med at lægge mig andre ord i munden.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-05-04:
Nu synes jeg, fru Dorte Bennedsen trækker i land.
Så jeg vil godt understrege igen: For Venstre er det et afgørende, grundlæggende princip i al udlændingepolitik, at som udgangspunkt må opholdet være midlertidigt, og man må gøre sig fortjent til at få en permanent opholdstilladelse, og når det drejer sig om flygtninge, må udgangspunktet være, at det er mennesker, der er forfulgt og gerne vil vende hjem igen, og så har de kun opholdstilladelse, så længe de er forfulgt.
Sådan er det jo ikke i dag.
Vi ved jo godt, at mange af dem, der har fået flygtningestatus, på 3-årsdagen vil have ophævet påtegningerne i deres pas, så de kan rejse hjem på ferie i hjemlandet.
Det ved vi jo godt, og det er nogle af de ting, vi vil se på, men ikke i dette lovforslag.
Lad mig så sige, at den herre, som fru Dorte Bennedsen kender og ved noget om, hvordan han læser biblen, har jeg aldrig gæstet.