Bertel Haarder (V), 2005-03-02:
Jeg var glad for det citat, som hr. Rune Lund havde fra den resolution, der blev udsendt for nylig fra et møde, hvor der var friskolefolk forsamlet.
Jeg lyttede nøje efter citatet og kunne konstatere, at alt, hvad de ønsker i det citat, er opfyldt.
Der er ingen, der vil genere dem i det, som hr. Rune Lund læste op.
Det synes jeg lige han skulle tænke lidt over.
Kunne de ikke komme med en enkelt skole, som har en fremragende praksis, fin tradition, glade forældre, dygtige børn – kunne de ikke komme med bare én skole af den art, som bliver generet af det lovforslag?
Det kan de ikke, og det har de også indrømmet de ikke kan.
Den har ikke at gøre med den virkelige verden, men fru Margrethe Vestager kan jo godt lide teoretiske diskussioner.
Det er en radikal specialitet at drøfte ting, der ligger på et meget højt niveau, mens vi andre ligger nede i jordhøjde og beskæftiger os med den virkelige verdens problemer.
Det skulle fru Margrethe Vestager egentlig drøfte med vores forgænger, hr. Ole Vig Jensen.
Hvad var det nu, der skete, da han var minister?
Så sagde Ole Vig Jensen som minister: Det duer ikke, de skoler må vi lukke.
Og så sagde Højesteret: Det kan Folketinget ikke, fordi loven har været aldeles uklar med hensyn til, hvad man må og ikke må i den frie skolesektor.
Tingene har været så indforståede, at man ikke kunne bruge lovparagrafferne til noget, og det er præcis det, der er grunden til, at vi står her i dag.
Vi forsøger at udvise rettidig omhu i en tid, hvor der er stor risiko for, at der kommer nogle og bruger den frie skolelovgivning til noget, som aldrig har været hensigten, og som vil gå ud over nogle børn, og som vil føre til, at man bruger offentlige penge til formål, som ingen kan acceptere.
Hvis ikke vi er mere tydelige i lovgivningen med hensyn til, hvad denne statsstøtte kan bruges til, så får vi problemer den dag, hvor den gode danske friskoletradition bliver udfordret af nogle, som vil bruge den til noget helt andet end det, den har været tiltænkt.
Der er jo ret stor risiko for, at der er nogle, der vil oprette islamistiske friskoler.
Lad os se det i øjnene.
Hvis de ikke er oprettet, så bliver de oprettet.
Og jeg er bange for, at der ikke i den eksisterende friskolelov er mulighed for at sige: Det kan man ikke bruge friskoleloven til.
Men ved at skrive de ting, vi nu skriver i formålsparagraffen, så er vi sikre på, at der kan gribes ind, hvis en gruppe islamister, Hizb-ut-Tahrir eller andre, vil bruge den danske friskolelov til at opdrage deres børn til, at demokrati er hykleri, og at det er Koranen, der skal bestemme.
Det er jo en mening, som man skal have lov at have, og som vi har tradition for, at man har lov at have i Danmark.
Men skal offentlige skolepenge kunne bruges til at opdrage børn til de holdninger?
Der synes jeg lige så godt vi kan sige på forhånd – så vi ikke kommer ud i noget snavs, når det opstår – at det kan man ikke.
Det andet eksempel: På Nørrebro er der en skole, der hedder Rådmandsgades Skole, som gang på gang får elever fra de nærliggende friskoler.
Gang på gang oplever man, at de børn, der kommer fra de nærliggende friskoler, må sættes en klasse ned, fordi de på friskolerne ikke har lært, hvad de skal.
Så af hensyn til de børn, der øjensynligt ikke lærer, hvad de skal på visse friskoler, er det vigtigt, at vi sikrer, at de frie skoler med bevarelse af hele deres pædagogiske frihed, med bevarelse af deres mulighed for at sætte andre mål end folkeskolen, kan tjekkes, når det er nødvendigt, for, om de nu lever op til deres egne mål, så eleverne derved lærer, hvad der står mål med, hvad de skal lære i folkeskolen.
Der er ikke tale om, som fru Pernille Frahm nævnte, at alle bliver straffet af dette lovforslag.
Der er jo overhovedet ingen, der bliver straffet, men der er altså mulighed for at gribe ind af hensyn til børnene i de tilfælde, hvor den gode, gamle danske friskoletradition bliver brugt til noget, som ingen har forestillet sig den skulle bruges til.
Hvad angår spørgsmålet om nævnelsen af menneskerettigheder og ligestilling, vil jeg gerne indbyde til en åben snak med både Friskoleforeningen, Dansk Folkeparti, Socialdemokratiet og andre, der interesserer sig for spørgsmålet.
Jeg nævner Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet, fordi begge partier jo gerne vil være med i en aftale om dette her, og det vil jeg gøre alt for at begge partier kan komme.
For kan vi skrive tingene på en lidt anden måde og på én gang gøre Friskoleforeningen og Dansk Folkeparti glade med Socialdemokratiets accept, så skulle jeg da være mærkelig, hvis ikke jeg ville forsøge det.
Lad os se på det.
Vi skal have en paragraf, som gør, at vi uden besvær kan sige til Hizb-ut-Tahrir og andre, som vil lave islamistiske skoler, at det kan de altså ikke bruge den danske skolefrihed til.
Det er det, der er formålet, og det kan man opnå på flere måder.
Det vil jeg gerne indbyde til en fordomsfri snak om.