runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Jensen (S), 2003-03-19:
Dansk Folkeparti har nogle gange her i debatten trukket forhenværende socialdemokratiske partiledere og statsministre, og hvad de stod for, frem, bl.a. Hedtoft og H.C. Hansen, og man kunne for den sags skyld også nævne Jens Otto Krag, personer, som jeg og mit parti føler en stor og dyb respekt for og også føler et meget, meget stærkt politisk slægtskab med.
Det bliver helt anderledes, når hr. Peter Skaarup bliver konfronteret med sit politiske slægtskab og ophav, nemlig Fremskridtspartiet og hr. Glistrup.
Hvorfor den surhed og voldsomme afstandtagen fra det?
Vi ved jo alle sammen, at hr. Peter Skaarup var partisekretær i Fremskridtspartiet i den periode, og at den ledelse, der sidder i dag i Dansk Folkeparti, har sine rødder i det parti, som havde det synspunkt, at Danmark bare skulle have en telefonsvarer, når russerne ringede, der sagde: Vi overgiver os. Nu kan jeg forstå, at det også er for at lægge politisk afstand til det, for nu skal vi have en telefonsvarer, sådan at når George W. Bush han ringer, så skal vi sige: Vi kommer, når han ønsker Danmarks tilstedeværelse ved en eller anden militær aktion ude i verden.
Ja, forskellen er jo katastrofal for den danske befolkning og for det danske militær, at det er sådan en telefonsvarer, Dansk Folkeparti vil have.
Jeg kan på den baggrund trække H.C. Hansen og Hedtoft
frem og for den sags skyld også Jens Otto Krag; han trak aldrig nogen sinde Danmark ind i Vietnamkrigen og godt for det.
Peter Skaarup (DF), 2003-03-19:
Hr. Keld Albrechtsen sætter spørgsmålstegn ved hvilke lande, hvor mange lande og hvordan landene støtter aktionen.
Jeg kan ikke vurdere, hvor mange lande der ender med at støtte den, men jeg læste ca. 20 lande op, her bl.a. en række øst- og centraleuropæiske lande, som hr. Keld Albrechtsen vel ikke er uenig med på mange andre områder.
Men i den her sag er man åbenbart uenig. Det kan jeg ikke forstå, for de øst- og centraleuropæiske lande har vel netop det frihedsønske, at de har nogle at henholde sig til, når det gælder deres egen sikkerhed og tryghed, og det er egentlig det, der kendetegner vores aktion eller den aktion, som formentlig kommer til at foregå i forhold til Saddam Hussein og Irak.
Det er netop for at bevare vores sikkerhed og tryghed uden den trussel, som masseødelæggelsesvåben og terrorisme kan være.
Så spørger hr. Keld Albrechtsen: Hvad med flygtningesituationen?
Vi har netop diskuteret det meget med regeringen, for det ligger os meget på sinde at sikre, at der ikke sker det, der er sket efter mange andre konflikter, hvor der er kommet store strømme af flygtninge, der er blevet drevet på flugt på grund af krigshandlinger eller undertrykkelse af almindelige menneskerettigheder.
Derfor har regeringen også været med til at ville afsætte et beløb på 300 mio. kr. til flygtninge og en genopbygningsindsats i Irak eller de nærliggende egne, hvis det er nødvendigt.
Det er sådan, at USA og England fremlægger forslag i FN netop med henblik på at få lagt nogle strukturer for en effektiv håndtering af de flygtningestrømme, som kan komme ud af det her.
Så vi sørger for at afhjælpe de flygtningeproblemer, som måske kommer til at opstå.
Det er ikke sikkert, det sker, men hvis det sker, så er der i hvert fald nogle strukturer, der gør, at de flygtningeproblemer vil blive afhjulpet lokalt.
Derudover synes jeg også godt, og det skal være svar til hr. Ole Sohn, at SF kunne tænke lidt på, at vi i Danmark har modtaget mange flygtninge, der netop på grund af Saddam Hussein er flygtet fra landet, og som, når Saddam Hussein formentlig og forhåbentlig meget hurtigt er væk, får mulighed for at vende tilbage og genopbygge deres samfund, sikre, at det samfund, de ikke kunne være i før, fordi de blev fordrevet af en sindssyg diktator, nu er i en situation, hvor man igen kan vende tilbage og sikre ordnede forhold.
Så vi føler egentlig, at vi netop inden for flygtningeområdet, og det er både til hr. Keld Albrechtsen og hr. Ole Sohn, er sikre på, at vi dels hjælper de flygtninge, der måske kommer frem nu, lokalt, og at vi også får mulighed for at repatriere de flygtninge, der bl.a. er kommet til Danmark.
Så det er meget vigtigt for os, og derfor er jeg egentlig glad for, at spørgsmålet bliver stillet.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-03-19:
Det er lidt svært med Dansk Folkeparti, når man konsekvent nægter at besvare de spørgsmål, der bliver stillet heroppefra.
Vil hr. Peter Skaarup blive ved med bare at svare tilbage: Jamen hvad vil I gøre, hvad har I af alternativer?
Og hvis I er imod den her krig, så støtter I Saddam Hussein.
Det er jo det, som er så gennemført plat for at sige det rent ud.
Mener hr. Peter Skaarup, at den norske regering støtter Saddam Hussein?
Mener hr. Peter Skaarup, at den svenske regering gør det?
At den tyske regering gør det?
At en række arabiske lande gør det?
Det er helt uholdbart, at politikere fra partier her i Folketinget bliver ved med at køre frem med den påstand.
Det centrale i det er, at terrortruslen vil blive forøget. Alle de terroreksperter, der kan opdrives, er enige om, at en krig imod Irak vil forøge truslen for terror i Vesten, også i Danmark.
I den situation vil Dansk Folkeparti være med til at sende danske soldater til Irak.
Til et område, hvor vi, om jeg så må sige, ikke har noget som helst at gøre i denne her situation, fordi USA vil have det.
Og i en situation, hvor FN ikke har givet legitimitet til det, hvor det internationale samfund ikke har godkendt det, og i en situation, hvor terrortruslen vil blive forøget.
Dansk Folkeparti påtager sig et meget, meget stort ansvar gennem det her.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-19:
Hr. Peter Skaarup mente, at der var en hel masse lande, som var med USA.
Men det viser sig nu altså bare, at de, når det kommer til stykket, ikke deltager.
De er nok blevet klogere
Jeg indrømmer, at den spanske regering hele vejen igennem har ført en særdeles uklar og uklog politik i den her sag.
Men da det kom til stykket, kom der alligevel så meget ædruelighed ind i det i Madrid, at man afstod fra at sende soldater til dette projekt.
Det tror jeg hr. Skaarup gør klogt i at erkende.
Det bliver en krig, han kommer til at føre alene sammen med præsident Bush og den britiske premierminister, som i øvrigt også er ved at miste opbakning i sit eget parti.
Britiske ministre forlader klogeligt den synkende skude.
De agter ikke at gå
ned sammen med Tony Blair på det projekt.
Hr. Peter Skaarup forestiller sig, at det her ikke fører til mere terrorisme, men det fører i hvert fald med sikkerhed til en kolossal flygtningestrøm, som også vil komme til Europa.
Er Dansk Folkeparti klar over, og vil Dansk Folkeparti godkende, at Tyrkiet rykker ind i den nordlige del af Irak, og at der dermed fremkaldes 1 million, 2 millioner,
måske 3 millioner flygtninge, som så kommer?
I Grækenland, som jeg besøgte sidste onsdag,
er man allerede klar over, at det ikke varer længe, før flygtningene når til Grækenland.
Vil hr. Peter Skaarup også tage sin del af dem her i Danmark?
Det tror jeg ikke på Dansk Folkeparti vil.
Jeg har aldrig hørt om, at Dansk Folkeparti skulle være indstillet på at modtage flygtninge.
Det hænger simpelt hen ikke sammen.
Man er ikke villig til at tage konsekvenserne af det projekt, man har gelejdet sig ud i.
Peter Skaarup (DF), 2003-03-19:
Hr. Villy Søvndal spørger vedrørende opbakningen til den aktion, som først og fremmest England, USA og Spanien har sagt skal komme, hvis Saddam Hussein ikke trækker følehornene til sig her i sidste øjeblik og flytter ud af landet.
Jeg har ikke ét hundrede procent sikre oplysninger om, hvilke lande der stiller med militære bidrag.
Jeg kan stort set kun læse det i aviserne, ligesom hr. Villy Søvndal kan.
Men jeg kan da i hvert fald nævne nogle lande her, som bakker op bag aktionen; som altså viser deres solidaritet i forbindelse med at bekæmpe Saddam Hussein og fjerne masseødelæggelsesvåbnene, som han er i besiddelse af.
De lande er - jeg kan nævne dem her: Storbritannien, Spanien, Polen, Rumænien, Tjekkiet, Slovakiet, Bulgarien, Letland og Australien.
Så er det derudover Italien, Holland, Portugal, Estland, Island og Ungarn.
Interessant er det jo, at mange af de østeuropæiske lande, som har været tyranniseret af en stor magt, en stor bjørn i øst, Sovjetunionen, støtter en aktion, og det bør jo mane til eftertanke, fordi de netop også betragter det på samme måde, som vi gør det i Dansk Folkeparti: at vores sikkerhed og tryghed først og fremmest er bevaret af USA og England, men ikke kan lægges i hænderne på Frankrig og Tyskland.
Det er kendetegnende for de lande, Danmark og mange af de øst- og centraleuropæiske lande.
Jeg kan ikke lade være at spørge hr. Villy Søvndal: Hvad er egentlig hr. Villy Søvndals alternativ?
Ville hr. Villy Søvndal for eksempel, da vi havde en stor tyran i 1930'erne, Hitler, ingenting gøre ved den mand, der truede os alle sammen og var aggressiv?
Hvad ville hr. Villy Søvndal egentlig gøre dengang?
Ville man også give våbeninspektørerne mere tid? Var det det, der skulle til dengang?
Og hvordan havde vi været stedt nu, hvis hr. Villy Søvndal havde været ved roret og havde haft magten på det tidspunkt?
Det ønsker jeg ikke at forestille mig.
Fru Margrete Auken spørger: Kommer vi til at medvirke til yderligere terror?
Det er der ingen der ved.
Jeg aner det ikke, og jeg tror ikke, der er nogen, der er eksperter i det.
Men det, vi i hvert fald kan forvisse os om med os selv, er, at vi kan gøre, hvad vi kan for at bekæmpe terrorismen.
Vi bekæmper i hvert fald mere terrorisme ved at lave den aktion mod Irak end ved ikke at gøre det.
Det gør vi nemlig, fordi Irak efter amerikanske oplysninger er havn for terrorisme.
Det kunne vi høre af Colin Powells tale i Sikkerhedsrådet, og det henholder vi os til i den her sag.
Til sidst til fru Anne Baastrup: Skal vi afskaffe FN?
Det tror jeg bestemt ikke der er nogen der mener vi skal.
Venstrefløjen her i Folketinget, som fru Anne Baastrup tilhører, har også spillet fallit ved at henholde sig til et FN, der i den sidste ende kan være dirigeret af lande som Cameroun, Angola og Syrien, der sidder i FN's Sikkerhedsråd, og som man henholder sig til, diktatorregimer, korrupte regimer, udemokratiske lande.
Er det vores skæbne, vi skal lægge i de landes hænder?
Anne Baastrup (SF), 2003-03-19:
Da vi havde diskussionen med Venstres ordfører, hr. Jens Rohde, gik den meget på, hvorvidt der var et FN-mandat eller ej.
Den beskrivelse, som hr. Peter Skaarup har givet af FN's beslutningsmetoder, fører mig frem til at spørge: Er det Dansk Folkepartis opfattelse, at FN ikke er værdig til at eksistere, og hvilke ambitioner har Dansk Folkeparti så om at få et internationalt system, der kan håndtere konflikter, kriser og krige rundtomkring i verden? For hvis det er sådan, at Dansk Folkepartis politik er, som den her bliver beskrevet af hr. Peter Skaarup omkring beslutningsmetoderne i FN, så er det da det samme som at sige, at Dansk Folkeparti ikke anerkender FN.
Så er mit spørgsmål: Hvad vil Dansk Folkeparti så?
Margrete Auken (SF), 2003-03-19:
Hr. Peter Skaarup har flere gange henvist til, at det var den 11. september, der ligesom satte det i gang.
Det er for det første ikke rigtigt.
Saddam Husseins uhyrligheder er meget ældre og foregik jo helt frem til 1990 med USA's og delvis Danmarks accept, hvad hr. Peter Skaarup selvfølgelig udmærket godt ved.
Men så kommer vi frem til spørgsmålet om terrorisme.
Det gælder jo ikke om at vinde i denne her sal, det gælder om at forebygge terror.
Det, som Danmark er i færd med nu, på baggrund af et meget snævert flertal, er at hælde benzin på det bål.
Det blev sagt før, at det ville være en gave til Osama bin Laden, at det her sker nu, og til hans folk.
Og de er der i forvejen.
Jeg tror, det er fuldstændig rigtigt.
Jeg synes, det er helt uansvarligt, at Dansk Folkeparti støtter en politik, der netop ikke forebygger, men tværtimod fremmer risikoen for terror, oven i købet med Danmark i en yderst udsat situation.
Jeg synes faktisk, at Dansk Folkeparti skylder os noget mere end bralder til forsvar for den farlige situation, man nu er ved at skabe.
Villy Søvndal (SF), 2003-03-19:
Jeg synes, det er lidt interessant, så let det er at pille hr. Peter Skaarups fuldstændig usammenhængende argumentation fra hinanden.
Hr. Peter Skaarup starter sit indlæg med, at der er mange lande, der vil deltage militært med at afvæbne Irak.
Jeg nævner så de fem lande, jeg er bekendt med vil deltage, nemlig USA, England, Australien, Polen og Danmark.
Jeg beder så hr. Peter Skaarup, hvis han har oplysninger, som jeg ikke sidder inde med, om at føje dem på. Hr. Peter Skaarup føjer jo ingen lande på sidste gang.
Det gør han heller ikke næste gang, han kommer herop.
Hvorfor gør han ikke det?
Det er, fordi der ikke er flere.
Den store internationale koalition, hr. Peter Skaarup taler om, består af fem lande, der vil sende soldater ind og dermed bryde det internationale aftalesæt, der har været gældende.
Det vil jeg sådan set
for klarhedens skyld bare bede hr. Peter Skaarup om at bekræfte. Må jeg godt sige til den sidste ting: Det er næsten for meget at høre på, at tilhører man ikke gruppen af fem lande, der er villige til at bryde det internationale aftalesæt, så støtter man Saddam Hussein.
Peter Skaarup (DF), 2003-03-19:
Samstemmende spørger en række af de spørgere, der er oppe: Hvorfor lige Irak?
Der er mit svar, at Irak jo adskiller sig fra mange andre diktatorregimer rundtomkring i verden ved, at vi der har en diktator, som er i besiddelse af masseødelæggelsesvåben.
Han er villig til at bruge sådanne masseødelæggelsesvåben, som han er i besiddelse af.
Han har brugt dem over sin egen befolkning, han har brugt giftgas over for sin egen befolkning.
Hvordan kan man overhovedet fra venstrefløjens side her i Folketinget støtte en mand, der bruger giftgas mod sin egen befolkning?
Og støtte gør man jo, hvis man ikke går med i en aktion, der militært afvæbner Saddam Hussein.
Det kan jeg ikke forstå, og derfor er det måske også svært at få venstrefløjen her i Folketinget til at være med på nogen ting her, hvis man ikke er indstillet på reelt at gøre noget for at afvæbne sådan en mand.
Hr. Jann Sjursen spørger, om Dansk Folkeparti støtter forebyggende angreb og Bush-doktriner.
Men jeg svarer på én ting her i dag, og det er beslutningsforslaget, der handler om, at vi har en nation, Irak, som er domineret af en diktator, der har masseødelæggelsesvåben, der kan havne i terrorisme.
Derfor er vi nødt til at støtte vores vigtigste allierede, hvad hr. Jann Sjursen selv nævner bygger på det transatlantiske samarbejde, med at afvæbne Saddam Hussein.
Der er ikke nogen alternativer.
Jeg mener heller ikke, at Kristeligt Folkeparti er kommet med noget seriøst alternativ.
Der har været 12 år med FN-resolutioner, der er gået måneder nu, hvor våbeninspektørerne har fået mere tid, og det har ikke været deres opgave at bevise, at Irak har masseødelæggelsesvåben.
Så man skal ikke vende den situation på en forkert måde.
Så til hr. Thomas Adelskov: Jamen den 11. september er for Dansk Folkeparti en afgørende dato.
Det var en dato, der viste, at man massivt over for de vestlige samfund vil prøve på at angribe vores institutioner.
Og det var også det, den gamle statsminister erkendte, og derfor skulle man stå USA bi.
Jeg kan konstatere, at det ønsker Socialdemokraterne ikke længere.
Jeg kan kun se én eneste årsag til det, og det er, at man nu er i opposition, og at man ikke længere vil tage det medansvar, der ligger i at være aktiv på det udenrigspolitiske område for at sikre vores egen tryghed og frihed.
Det synes jeg er ærgerligt.
Det er skammeligt, som andre talere har nævnt det i dag.
Jeg synes, at Socialdemokraterne skal følge deres tidligere forsvarsminister, hr. Hans Hækkerup, der i Berlingske Tidende i dag anlægger den kurs, som Socialdemokratiet - det gamle Socialdemokrati - burde følge.
Thomas Adelskov (S), 2003-03-19:
Jeg spurgte før hr. Peter Skaarup, hvad der var anderledes i situationen i dag i forhold til situationen i Kosovo i 1998, hvor Dansk Folkeparti stemte imod.
Det var jo dengang, hvor en hel befolkningsgruppe blev undertrykt af terror og etnisk udrensning, og Dansk Folkeparti var imod.
Jeg fik ikke noget svar fra hr. Peter Skaarup.
Jeg kan formulere mig på en anden måde: Hvis jeg skulle svare for hr. Peter Skaarup, og det er måske egentlig der, vi skal hen, så er det, det handler om, at Dansk Folkeparti jo er med, når det drejer sig om krig i Afghanistan, når det drejer sig om krig i Irak, men var altså ikke med i Kosovo.
Et eller andet sted danner det jo et billede af, at Dansk Folkeparti er med, hver eneste gang det handler om at banke muslimer ude i den store verden, men at Dansk Folkeparti ikke er med på noget som helst gennemtænkt og sammenhængende grundlag.
Det, der undrer, er, at Dansk Folkeparti ikke engang her fra talerstolen forsøger at skabe
en sammenhængende politik.
Er det sådan, at Dansk Folkeparti bare pr. definition og pr. rygmarvsreaktion kun er med i de situationer, hvor det er muslimer, som man vil føre krig mod, og ikke i de situationer, hvor det er andre befolkningsgrupper, f.eks. muslimer, der undertrykkes?
Aage Frandsen (SF), 2003-03-19:
Det skulle være i modsætning til os andre, der åbenbart ikke vil gøre det.
Det er noget værre sludder.
Vi vil i høj grad gøre noget for forskellige imod forskellige diktatorer rundtomkring, folk, der bryder menneskerettighederne, men det er bare et spørgsmål om metoderne.
Man ville jo ikke undgå en krig, for selv om man kunne se, at der skete ændringer, så siger man, at nu er tiden udløbet her midt i marts måned.
Men det er i virkeligheden i det sidste lille halve års tid, at der er sket nogle ændringer.
Hr. Peter Skaarup siger, at der i 1998 omkring Kosovo ikke lå noget FN-mandat, men det gør der i dag.
Er det virkelig argumentet fra Dansk Folkepartis side, at der i 1998 ikke var et mandat, men i dag er der et mandat?
Ole Sohn (SF), 2003-03-19:
Det er lidt besynderligt at være i en situation, hvor Dansk Folkeparti og i øvrigt regeringen påberåber sig, at man agerer på baggrund af det internationale samfund, når det internationale samfund har afvist den model, som USA har lanceret med at gå i krig nu.
Det internationale samfund, FN, har jo direkte afvist, at krigen er løsningen, men at våbeninspektørerne skulle have længere tid.
Men det, der kalder mig op her i anden omgang, er den hykleriske dobbeltmoral, som hr. Peter Skaarup giver udtryk for, når hr. Peter Skaarup taler om Saddam Hussein som en tyran, som undertrykker sit eget folk og forfølger anderledes politisk tænkende.
Man kan tænke bare en uge tilbage, hvor Dansk Folkeparti uden omsvøb nægtede at støtte et forslag fra SF om at give midlertidig opholdstilladelse til nogle af de irakere, som har bekæmpet Saddam Hussein, og som derfor er blevet nødt til at flygte.
Dem ønsker Dansk Folkeparti ikke at give husrum her.
Det er simpelt hen hykleri ud over alle grænser.
Ole Sohn (SF), 2003-03-19:
Jeg er enig med hr. Peter Skaarup i, at man ofte kan komme ud for, at en række lande bliver presset eller lader sig styre af ussel mammon.
Nu er vi i den her sag
godt nok i den lidt ejendommelige situation, at de lande, som måske normalt ville lade sig bestikke af ussel mammon, faktisk havde nogle andre værdier, de satte højere, og de lod sig ikke bestikke af USA.
Nu er det vel også hr. Peter Skaarup bekendt, at USA's motiver i international gøren ofte, for ikke at sige altid, er styret af ussel mammon.
Det, der fik mig herop, var det manglende svar omkring flygtningesituationen.
Det er altså ikke mere end et par uger siden, at Dansk Folkeparti ved fru Pia Kjærsgaard havde den opfattelse, at irakiske flygtninge, som havde gjort en indsats på baggrund af Vestens ønsker og bekæmpet Saddam Hussein, udsat eget og familiens liv og lemmer for farer og var flygtet for at redde livet, skulle sendes hjem.
Der er ingen fare på færde, send dem hjem til Irak.
Det er Dansk Folkepartis holdning, og det er det, man på ganske almindeligt dansk kalder gennemsyret hykleri.
Aage Frandsen (SF), 2003-03-19:
Hr. Peter Skaarup taler for, at der er behov for at se på, om det eksisterende FN-system kunne gøres mere rimeligt.
Jeg bruger udtrykket rimeligt, for det er svært at sige, hvilket ord man skal anvende.
Man kan ikke anvende ordet demokratisk, for det kan formentlig ikke rigtig anvendes i denne sammenhæng.
Jeg er enig i, at det vil være rimeligt at se på det.
Når der nu fra USA's side, også fra hr. Peter Skaarups side,
er tale om, at der er nogle, der lader sig købe af ussel mammon, så er grunden til, at man rejser det nu, formentlig, at de ikke lod sig købe af ussel mammon.
For det har amerikanerne været vant til.
De har været vant til at få deres vilje, og det har de ikke kunnet i de her tilfælde.
Når vi nu konstaterer, at man går i gang med Irak, hvad så med de andre lande?
Så siger hr. Peter Skaarup, at det kunne jo være, at de nu måske skulle indrette sig efter det og gøre noget mere demokratisk i de pågældende lande.
Jamen tror hr. Peter Skaarup på, at Saudi-Arabiens forskellige konger og prinser vil blive demokratiske af den grund?
De støtter sådan set invasionen, ikke for at få demokrati, men for at undgå at få demokrati og for at undgå, at befolkningen laver oprør.
Ole Sohn (SF), 2003-03-19:
Eller hvilke nye systemer er det, Det Konservative Folkeparti mener, at den fremtidige verdensorden skal følge?
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-03-19:
Jeg synes egentlig, det ville klæde både hr. Holger K. Nielsen og hr. Keld Albrechtsen, hvis man i stedet for selv at forsøge at indlæse motiver og pådutte folk holdninger, lyttede til de motiver, der blev fremført heroppe fra talerstolen.
Jeg bryder mig ikke om at få påduttet, at jeg benytter mig af kneb.
Jeg må sige til de herrer, at jeg synes, det er ret stærkt af de to herrer, som jeg ved ikke er folkeretseksperter, at de nu slår sig op på, hvilke af de eksperter, som vi har hørt udtale sig, der har ret, og hvilke der ikke har ret.
Hvem af dem er den rigtige ekspert?
Ja, det har både hr. Keld Albrechtsen og hr. Holger K. Nielsen - eller er det hr. Søvndal? - åbenbart fuld klarhed over.
Citat: Jeg vil blot sige, at det, man gør, når man er folketingsmedlem, er, at man lytter til den afvejning, der kommer fra regeringen, og siger, at det er regeringen, der har ansvaret for at lægge udenrigspolitikken
, og med det ansvar, som regeringen dermed påtager sig, er den afvejning og den ekspertise, som regeringen råder over, afgørende. Med enkelte ændringer, nemlig udskiftningen af navnet hr. Søvndal med navnet hr. Holger K. Nielsen, så er det et ordret citat af, hvad hr. Jørgen Estrup sagde i debatten 17. februar 1998.
Jeg mener simpelt hen ikke, det er rimeligt at pådutte os andre motiver end dem, vi har.
Jeg mener heller ikke, det er rimeligt ikke at tro på, at de folkeretseksperter, der nu som dengang huserer i Udenrigsministeriet, uhildet og efter deres bedste juridiske bedømmelse afvejer en konkret sag som den, vi har foran os.
Hr. Frank Jensen spørger, om vi vil være med til at opbygge en alternativ alliance -
skal vi lade den stå et øjeblik?
Jeg ved ikke rigtigt, med hvilket fundament vi i Norden skulle opbygge en alternativ alliance i forhold til den, amerikanerne og briterne står for?
Med hvilken militær styrke, med hvilken styrke skulle det gøres?
Jeg har svært ved at se det for mig.
Nej, vi har at tage stilling, og vi har i Det Konservative Folkeparti valgt at tage stilling.
Og nu var det sådan, at hr. Frank Jensen refererede til, at der var nye meldinger.
Jeg kan komme med, at Attisari fra Finland netop har meddelt, at han fuldt og helt støtter USA's handlemønster.
Der er altså mange rundtomkring, der tager stilling i denne tid.
Der er ingen tvivl om, at der er splittelse.
Der er splittelse, der er uenighed, det er der også her i Folketinget.
Men jeg håber, at der rundtomkring i verden vil være tilstrækkelig stærke kræfter, der i tide kan gøre op med diktatorer, despoter og massemordere, som Saddam Hussein er udtryk for.
Hvad er det for en størrelse, vi har med at gøre?
Han startede i attentatbranchen allerede som 19-årig med at myrde sin egen stedfar, og lige siden er hans spor fyldt med blod, blod, blod.
Det er, hvad vi står over for, og det er den trussel, vi skal have gjort op med.