runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kuupik Kleist (IA), 2004-02-06:
Ja, selv dødsdømte ved jo, at der er en ende, og folk, der er dømt på livstid, ved i hvert fald, at de skal sidde der for livstid.
Folk, der er dømt til ubestemt tid, sidder i en anden og ulige langt mere ubehagelig situation.
Beslutningsforslaget, som vi diskuterer, sigter på at få sat en stopper for den deportation, der er af grønlandske kriminelle til ophold i lukkede anstalter i Danmark.
Jeg vil gerne understrege, at det helt centrale i forslaget er elementet omkring den ubestemte tid og ikke, som man måske kunne få indtryk af fra nogle af talerne her i dag, at de i morgen skulle smides ud af de danske anstalter eller fængsler og sættes fri på gaden i Nuuk og i Ammassalik.
Det er overhovedet ikke det, det drejer sig om.
Det er et principielt spørgsmål om at afskaffe det element, der hedder ubestemt tid.
Jeg har tidligere også offentligt sammenlignet situationen med, at vi har vores eget lille Guantánamo her i Danmark.
Jeg synes, at det er fair at sammenligne de grønlandske indsattes situation med Guantánamofangernes situation på Cuba, en sag, som jo for øvrigt har nydt meget stor opmærksomhed, for der sidder én dansk statsborger på den base i Guantánamo.
Vi plejer også at sige, at et samfund kendes på, hvordan det behandler sine afvigere, og det prædikat må vel i denne her sammenhæng sættes på både det danske og det grønlandske samfund.
Men der er jo en grund til, at vi diskuterer sagen her i Folketingssalen i dag.
Vi mener principielt, at der bør rettes op på de forhold, først og fremmest de forhold, der er i strid med de grundlæggende menneskerettigheder.
Det er blevet påpeget mange gange over for skiftende danske regeringer, at situationen er uholdbar.
Amnesty International, som jo holder øje med slige forhold på verdensplan, bruger det udtryk, at de grønlandske indsattes situation er at betegne som grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, og det er jo et prædikat, som alle demokratiske regeringer gerne vil have sig frabedt at have på sig, men det er alligevel det prædikat, Amnesty International mener der bør sættes på den situation, som de grønlandske fanger har på Herstedvester.
Jeg vil gerne understrege, at jeg ikke tror, at grønlænderne er farligere end alle mulige andre folkeslag.
Det statistiske materiale, der foreligger, tilsiger, at grønlænderne måske skulle være hundrede gange farligere end danske kriminelle, i hvert fald hvad angår den statistik, der ligger for de domme på anbringelse på ubestemt tid på lukket anstalt.
Så alene af den grund mener jeg, at man bør kigge meget alvorligt på denne her sag.
Alt, hvad der skal siges, alt, hvad der kan siges om den her sag, er sagt, og det har som sagt været diskuteret i over 40 år.
Jann Sjursen (KD), 2004-02-06:
Kristendemokraterne er principielt enige i ærindet med B 64, for heller ikke vi mener, at grønlændere skal kunne idømmes en tidsubestemt straf, som skal afsones i Danmark.
Men vi tror imidlertid ikke, det vil være klogt at afskaffe muligheden for at anbringe grønlændere med en tidsubestemt straf i Danmark, sådan som det sker i dag, lige her og nu, og jeg har i øvrigt også hæftet mig ved, at der ikke er fastsat nogen tidsfrist i beslutningsforslaget.
Det må selvfølgelig ske i det lovforslag, som eventuelt skal fremsættes efterfølgende.
Ærindet med forslaget er vi som sagt enige i, og vi håber og tror også, at når Retsvæsenskommissionens betænkning kommer, vil en af anbefalingerne i den være, at der skal bygges en ny, lukket anstalt i Nuuk, så vi kan få løst de problemer, beslutningsforslaget omhandler. I mellemtiden mener jeg, at vi kan gøre noget på det korte sigt.
Vi kan bl.a., som fru Lissa Mathiasen foreslog for lidt siden, sikre, at grønlandske indsatte lige så vel
som danske får mulighed for at få genoptaget deres sag hvert femte år, og vi kan ikke mindst, som jeg var inde på tidligere i mine korte bemærkninger til justitsministeren, forbedre den behandlingsindsats, der sker i Herstedvester over for de grønlandske indsatte.
I den forbindelse vil jeg godt takke både den nordatlantiske gruppe og andre, som har bidraget til det dokumentationsmateriale, som er fremlagt fra gruppens side i forbindelse med fremsættelsen af beslutningsforslaget.
Det mener jeg vi må tage fat på i forbindelse med udvalgsarbejdet for dog at opnå nogle konkrete resultater på området. Ministeren nævnte i sin svartale, at regeringen lagde meget vægt på ikke at presse - det tror jeg var det udtryk, ministeren brugte - grønlandske politikere i denne her sammenhæng, og det synes jeg sådan set er et godt synspunkt
at have i sager, der vedrører Grønland.
Men man må på den anden side konstatere, at i dag har
vi det modsatte, kan man godt sige, vi har et pres fra i hvert fald to grønlandske politikere i den nordatlantiske gruppe, der ønsker at sætte fokus på denne her sag.
Men jeg er alligevel enig med ministeren så langt, som at jeg har svært ved at forestille mig, at Folketinget lovgiver om et sådant anliggende her, uden at både Landsting og landsstyre har været inde over sagen.
Det følger god skik og praksis, at det er på den måde, vi arbejder med slige sager her i Folketinget, og af den grund vil det også være svært at vedtage det her beslutningsforslag her og nu som følge af, at den normale procedure, uanset at det er et beslutningsforslag, ikke har været fulgt.
Men som sagt: Der er fuld tilslutning til den principielle målsætning i beslutningsforslaget, som vi håber kan realiseres, når Retsvæsenskommissionens betænkning bliver offentliggjort og vi ser anbefalingerne i den.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Det, jeg vil spørge Det Radikale Venstres ordfører om, er: Er Det Radikale Venstre principielt modstander af at inddrage private opgaveløsere i de ældres tjenester?
Line Barfod (EL), 2004-02-06:
Jeg vil sige, at jeg synes, det er skønt at besøge Grønland.
Jeg vil meget gerne besøge Grønland igen, jeg føler mig meget vel modtaget, når jeg er deroppe, og jeg er helt sikker på, at det grønlandske samfund også er i stand til at tage vare på de mennesker, som indtil nu er blevet sendt fra Grønland til Danmark.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Ugebrevet Mandag Morgen har i januar måned offentliggjort en undersøgelse, som man har gennemført i oktober måned, af, hvordan befolkningen stiller sig til nogle forskellige serviceområder.
Jeg citerer fra Mandag Morgen den 19. januar 2004, hvor det hedder: »Blandt de fem serviceområder, der er omfattet af undersøgelsen, kan hjemmehjælpsområdet notere den næststørste fremgang i tilfredsheden.« Så jeg vil sådan set tilbagevise, at det går den gale vej.
Det går faktisk den rigtige vej.
Der er flere og flere, der knytter sig til det frie valg.
Regeringen stiller 500 mio. kr. til rådighed hvert år, og der bliver også brugt mange flere timer.
I den henvisning, der var i Ældre Sagens rapport, til Danmarks Statistik, henviser man til en statistik, som bl.a. ikke indeholder erstatningshjælpen, som jo er det nye begreb, som regeringen indførte, og som folk også får.
De får flere timer i erstatningshjælp.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-02-06:
Det plejer at være sådan i et lovforslag, at der er en begrundelse for, hvorfor man vil have noget ændret.
I det her forslag er der bemærkelsesværdigt nok overhovedet ikke nogen begrundelse.
Det argument køber jeg faktisk.
Jeg synes også, der kan være et argument i at styrke Ligestillingsnævnet, give det en større uafhængighed.
Jeg vil i hvert tilfælde sige, at sådan som forslaget ser ud nu, kan vi støtte det. Hvis forslaget stadig væk havde haft den udformning, som det havde, da det gik ud til høring, havde vi været imod det.
For den største del af det her forslag gik jo i virkeligheden på, at man overflyttede retten og pligten til at anlægge sag til Ligestillingsnævnet, men samtidig beskar kompetencen sådan, at det kun handlede om sager med godtgørelse; det synes vi ville have været en urimelig indskrænkning. Jeg forventer naturligvis, at der med et flertal, der overflytter, også vil være en helt klar holdning i ministeriet til, at Ligestillingsnævnet ikke bliver klemt på ressourcerne, at de får de ressourcer med, som ellers ville være brugt i ligestillingsafdelingen til at anlægge sagerne og til at køre dem. Ellers vil jeg sige, at så er vores tilslutning ikke positiv. Vi skal være sikre på, at de får ressourcerne med.
Så vil jeg rejse et spørgsmål, som ikke direkte vedrører de ændringer, der er foreslået i det her forslag, men som handler om en række af de sager, der har været forelagt Ligestillingsnævnet, og hvor et flertal har kritiseret fremgangsmåden.
Det handler om manglende opfyldelse af EU's ligestillingsdirektiver.
Nu er jeg udmærket klar over, at det ene har været gennem lovbehandling her i efteråret, og at det har fået tilslutning.
Men jeg synes faktisk, vi mangler en præcisering af, at det er helt klart, at nævnet også har en ret til helt klart at påpege, hvor Danmark ikke opfylder ligestillingsdirektiverne.
Så er der spørgsmålet om, hvor opfølgningen af det skal ligge.
Egentlig er jeg mest tilbøjelig til at sige, at det er en forpligtelse for ligestillingsministeren at overvåge, at andre ministre sikrer, at EU's ligestillingsdirektiver bliver udfyldt til punkt og prikke.
Men naturligvis kommer der et sammenstødsproblem i det øjeblik, hvor man kunne forestille sig, at der var noget
inden for en ligestillingsministers eget område, der ikke blev overholdt.
Og det taler selvfølgelig for, at nævnet får en klarere kompetence på det her område.
Jeg synes i øvrigt, at jeg, ligesom Socialdemokratiets ordfører, fru Mette Frederiksen, også godt vil gøre opmærksom på, at vi gennem de seneste par år, siden regeringen trådte til, har haft et gigantisk hul, fordi vi har mistet den del af konstruktionen, der efterfulgte Ligestillingsrådet, nemlig Videnscentret.
Det lever stadig væk, men det lever en trang tilværelse som et center på RUC.
Vi har virkelig behov for, at der løbende er en synliggørelse af ulighederne mellem kønnene i det her samfund, så jeg vil endnu en gang appellere til ministeren og til andre om at besinde sig og få genetableret et videnscenter på området.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-06:
Også fra radikal side har vi ledt efter en begrundelse for
forslaget
Det synes en fornuftig ting at gøre, så det er ikke nær det; vi støtter det fuldt ud, men vi savner en begrundelse for det.
Jeg håber meget, at vi i forbindelse med udvalgsbehandlingen kan lave et betænkningsbidrag, gerne med bistand fra ministeren, som slår fast, hvilke ressourcer der skal være for at kunne løfte denne opgave, for det er jo helt afgørende, at det at flytte opgaven ikke bliver til, at opgaven ikke bliver løftet.
Derfor håber jeg meget, at Folketingets flertal, de partier, der stemmer for loven, i fællesskab kan sørge for, at den forsikring bliver bragt til stede.
Jeg skal ikke tilføje meget til de, synes jeg, udmærkede bemærkninger, som er givet fra Socialdemokratiet og SF.
Man kunne på et tidspunkt godt tage en bredere debat om opfyldelsen af ligelønsdirektiver og ligestillingsdirektiver, men det synes jeg ikke tiden er til i dag.
Det Radikale Venstre kan støtte forslaget, som det foreligger.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Nej, jeg synes ikke, undersøgelsen viser, at der er en markant større efterspørgsel.
Undersøgelsen viste, at der var 3,4,5 pct., der benyttede sig af det frie valg, da vi gjorde status i september måned.
Hvordan kan folk slutte sig til det frie valg, når de overhovedet ikke er blevet stillet over for det?
Det er jo helt umuligt.
Det har Københavns Kommune først indført fra den 1. november 2003, og fra den 1. november 2003 til slutningen af januar måned 2004 er der 256 borgere i Københavns Kommune, der har tilsluttet sig det frie valg.
Det påvirker jo selvfølgelig også bedømmelsen af den forældede undersøgelse, som Ældre Sagen har foretaget.
Jørn Pedersen (S), 2004-02-06:
Man bliver jo meget taknemlig, hver gang hr. Flemming Oppfeldt kommer med regnestykker.
Nu er tallet altså 1.500 mio. kr.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Flemming Oppfeldt, hvordan han synes at Ældre Sagens undersøgelse, selv om den er forældet og fra september måned, rimer i forhold til de mange millioner, hr. Flemming Oppfeldt og hans regering har brugt på det her område.
Synes hr. Flemming Oppfeldt, at tilfredsheden er blevet større?
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Jeg vil bare sige, at forskellen mellem undertegnede og hr. Villy Søvndal er 500 mio. kr. om året, det vil sige, at den regering, som hr. Villy Søvndal tidligere støttede, brugte 500 mio. kr. mindre om året end den regering, jeg støtter. Jo. Nu er der snart gået 3 år, og det betyder så faktisk, at vi har en forskel på 1.500 mio. kr., som jeg ønsker at bruge mere til de ældre, og som er blevet brugt, end hr. Villy Søvndal har brugt.
Vi kan se ud af de tal, som bevæger sig nu, at flere og flere ældre i en række kommuner tilslutter sig det frie valg, inklusive Københavns Kommune.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-06:
Det er jo én ting.
Men jeg synes, det er langt mere spændende at spørge, hvordan de ældre oplever det.
Når nu virkeligheden er i lodret modstrid med det, hr. Flemming Oppfeldt siger, hvad tror hr. Flemming Oppfeldt så det er klogest at tage bestik af?
Virkeligheden eller af hr. Flemming Oppfeldts udsagn?
Jeg indrømmer, at det er et svært spørgsmål.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Jeg tror egentlig ikke, at SF har forstået ideen i det her, og det er jo også derfor, vi har så mange misforståelser i vores diskussion.
I SF's verden skal der jo kun være én leverandør, nemlig kommunen.
Vi mener, at kommunen kan være leverandør, men vi mener også, at andre kan være leverandører.
Hvis man er utryg eller utilfreds med, at de, der leverer ydelserne derhjemme, er mange forskellige personer, som f.eks. Ældre Sagens rapport viser, så kan man jo skifte til en leverandør, man er mere tryg ved, og det kan også godt være, at en privat leverandør faktisk kan holde lidt bedre personalefokus, så der ikke er så mange forskellige, der kommer og besøger den ældres hjem.
Jeg mener faktisk, at dette at få konkurrence, dette at få et frit valg, også er med til at øge kvaliteten, og det er egentlig også det, vi kan se i tilslutning til det frie valg, nemlig at flere og flere ældre slutter sig til det.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-06:
Jeg synes næsten, det er en for ydmyg hr. Oppfeldt, vi oplever i dag, for det har vel på den måde været en bragende succes, at det har givet job til rigtig mange jurister og økonomer i kommunerne til at lave udbudsmateriale, og på den måde har det givet beskæftigelse.
Men det er rigtigt, at problemet er, at der ikke er kommet så meget mere hjemmehjælp ud af det.
Jeg vil igen spørge til Ældre Sagens rapport, der jo siger, at 40 pct. af de ældre fra 2002-2003 oplever, at der kommer langt, langt flere forskellige mennesker ind i de ældres eget hjem.
Synes hr. Flemming Oppfeldt, det er et af succeskriterierne, at det er lykkedes at lave sådan en type af banegårde, hvor folk cirkulerer lidt ud og ind, eller er det det, at der er kommet mange jurister og økonomer i beskæftigelse til at skrive rapporter, der er den store succes?
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Det, jeg udtalte mig om, og det fremgår også at mit manuskript, var om udbudsmodellen.
Den er ikke blevet særlig udbredt, men det frie valg er jo meget udbredt, fordi man i det frie valg fortrinsvis benytter sig af leverandørmodellen.
Med hensyn til Ældre Sagens rapport, som jo er forældet, fordi den slutter sit arbejde i september måned 2003, eksempelvis før Københavns Kommune får gennemført det frie valg, må jeg bare sige, at udviklingen siden da er løbet så stærkt, og der er så mange ældre, der benytter sig af det, at vi står over for en bragende succes.
Sandy Brinck (S), 2004-02-06:
Jeg havde bare et kort øjeblik troet, at hr. Flemming Oppfeldt faktisk sagde, at der ikke var kommet noget ud af ordningen som en opfølgning på Ældre Sagens undersøgelse.
Ældre Sagen har jo undersøgt, hvordan det her fungerer, og på samtlige punkter når Ældre Sagen jo frem til, at det faktisk ikke er nogen bragende succes.
Det nærmer sig en fiasko.
Men da jeg forstår, at det ikke var det, hr. Flemming Oppfeldt udtalte sig om, vil jeg godt bede hr. Flemming Oppfeldt om at kommentere Ældre Sagens undersøgelse om netop fritvalgspakken.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Det er kun meget få kommuner, der benytter sig af udbudsmodellen.
Det er den, vi drøfter i dag.
Den oprindelige leverandørmodel eksisterer jo alle steder, så der er sandelig kommet meget ud af det frie valg.
Den eksisterer jo efterhånden overalt, men dette, at kommunen som instrument frem til det frie valg kan benytte sig af denne specielle udbudsmodel er ikke særlig udbredt, og for at gøre det mere udbredt, ændrer vi i bemærkningerne.
Sandy Brinck (S), 2004-02-06:
Jeg bed mærke i, at hr. Flemming Oppfeldt i sit ordførerindlæg, i hvert fald så vidt jeg kunne høre, sagde, at der ikke var kommet noget ud af den nuværende ordning.
Det vil jeg godt bede hr. Flemming Oppfeldt om at uddybe.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Nu ved jeg godt, at Det Radikale Venstre jo er fuldstændig imod det her, er imod frit valg.
Det Radikale Venstre ønsker jo kun én model, nemlig kommunens model.
Her har vi så begået nogle forsøg på også at få nogle andre private ind på markedet, og det fungerer ganske godt.
Flere og flere ældre tilslutter sig det frie valg, og her forstærker vi muligheden for også at øge konkurrencen i det frie valg.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-06:
Sådan som jeg læser forslaget og fremsættelsestalen, så står der, at man ophæver krav, og man ophæver krav, og man ophæver krav.
Det vil sige, at den måde, man havde tænkt det på, har vist sig ikke at fungere, så nu prøver man altså på en anden måde for at se, om man dog ikke kunne bringe det til at fungere, i stedet for måske bare stille og roligt at satse på at få det til at leve, som er i forvejen, fordi folk er optaget af at få en ordentlig service og ikke nødvendigvis af at bære ved til en ideologi, som handler om, at bare man vælger frit, så er alt godt.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Det her er et fremskridt.
Det frie leverandørvalg fungerer jo fint.
Det var jo det, som den oprindelige lov gik på, det var det, der oprindelig blev fremlagt i Folketinget.
Det er ikke det, vi ændrer på nu.
Det, vi nu føjer til, er at kunne forstærke den udbudsmodel, som kommunerne også har en mulighed for at vælge, men som ikke ret mange kommuner har valgt.
Og for at kunne gøre det endnu bedre, har vi lavet de her ændringer.
Så selve hovedideen med at have en leverandørmodel eksisterer jo altså uændret.
Det er den ene måde, kommunerne kan arbejde med det her på, og så har vi så en udbudsmodel, det er den anden måde.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-06:
Jeg er meget overrasket over hr. Flemming Oppfeldts ordførertale.
Jeg havde egentlig troet, at den sådan ville blive lagt efter det, vi tit hører nogle steder, nemlig at »dette er en tilståelsessag. Vi synes ikke, det fungerer.
Egentlig har vi helt fortrudt, men for sådan at beholde skindet på næsen med hensyn til det frie valg, så fremsætter vi nu sådan et dække over det forslag.
Og til næste år kommer der så et, som gør det endnu mere håndterbart, og til sidst kan det være, vi når en situation, hvor man bare kan få tingene til at fungere ude i det kommunale landskab, sådan som det i virkeligheden før har været«.
Synes Venstre, at det sådan er svært klædeligt med det her tilbagetog?
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Dette lovforslag handler om at gøre fritvalgsmodellen i hjemmeplejen endnu bedre.
Selv om vi kun står ved starten af de frie valg, benytter flere og flere ældre sig af mulighederne for at få en privat leverandør.
Først ved udgangen af 2003 havde de fleste kommuner i praksis fået gennemført det frie valg, men der mangler fortsat mere viden og information om hele ordningen.
Derfor oplever vi også her i starten af det nye år et vældigt spring fremad i antallet af ældre, som benytter sig af det frie valg.
Det er en succes, som Venstre gerne vil være med til at følge op på.
Med lovforslaget her i dag gør vi det muligt for kommunerne i højere grad at benytte sig af udbudsmodellen.
Det betyder, at de private leverandører kan kappes om at være bedst til at levere opgaverne til kommunens borgere.
For at gøre konkurrencen rigtig attraktiv siger forslaget, at kommunerne kan indgå kontrakt med mindst to leverandører, når det gælder levering af mad.
Det nuværende krav er, at der mindst skal opnås fem leverandører til levering af madservice, men det krav er jo alt for restriktivt.
Det har jo gjort, at der ikke kom noget ud af den ordning.
Vi fjerner også kravet om, at kontraktperioden kun kan være på 2 år.
Nu bliver det op til kommunerne eventuelt at benytte sig af en længere kontraktperiode for at gøre det
mere attraktivt at danne en spændende markedsplads for virksomhederne.
Alt dette har det formål, at vore ældre skal have de bedste valgmuligheder, når det drejer sig om madservice og hjemmepleje.
Så Venstre kan anbefale dette forslag.
Henriette Kjær (KF), 2004-02-06:
Jeg vil gerne sige tak for den velvillige behandling.
Det er jo simpelt hen for at gøre det mere effektivt.
Så der, hvor ligestillingsafdelingen i dag har brugt ressourcer på at forberede det for mig som socialminister, er det klart, at pengene så vil blive flyttet til Ligestillingsnævnet - det skulle der ikke komme nogen konflikt ud af - og jeg vil godt love her fra talerstolen, at det vil ske.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-06:
Jeg er meget, meget glad for, at hr. Flemming Oppfeldt stiller det spørgsmål, for det giver mig anledning til at betone, at hr. Flemming Oppfeldt tog fejl i sit korte indlæg, da han selv havde ordførerskabet.
For det er nemlig sådan, at Det Radikale Venstre forholder sig helt til, om det skal være kommunale eller private, der varetager det.
Men vi har fuld tillid til, at man lokalt kan beslutte, på hvilken måde man vil håndtere det, ligesom vi så det, før denne lovgivning blev vedtaget.
Vi har ikke nogen forkærlighed for, at det partout skal være på den ene eller den anden måde.
Men vi har faktisk en forkærlighed for, at det her land kan styres på flere niveauer, og at det, der foregår i landet, ikke behøver at være mestertænkt på Christiansborg.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Jeg tror heller ikke, vi skal tale os helt forbi hinanden, for jeg tror, at SF's ordfører har ret i, at hvis vi ser på dem, der arbejder i dag efter deres 65. år, er det selvfølgelig ikke dem, der har stået ude i en grusgrav hele deres liv.
Men sigtet med det her forslag var jo, om ikke man kunne gøre det felt lidt bredere og appellere til nogle nye grupper.
Der svarede 36 pct. af alle adspurgte, at de var interesserede eller meget interesserede i den her ordning.
Er det en Matthæuseffekt?
Hvordan vil Det Radikale Venstre sikre, at borgerne får den valgfrihed, som Det Radikale Venstre omtaler her?
For hvis der ikke er sådan en sikring, får borgeren jo kun et valg
mellem én model, nemlig den kommunale model, hvor man, ligesom hr. Villy Søvndal skitserede, inden for den kommunale model kan forestille sig, at man kan foretage forskellige prioriteringer.
Det, jeg spurgte om, var, om Det Radikale Venstre prioriterede at bruge erfaringerne fra de private virksomheder.
Det bekræftede den radikale ordfører, og nu spørger jeg bare: Hvordan vil man sikre det, når man forkaster den her type lovgivning, vi har her?