runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 1998-06-24:
Jo, men det var en interessant tale, som den radikale ordfører, hr. Jørgen Estrup, holdt, og i forbindelse med talen er jeg enig i, at det muligvis kan medføre nogle ændringer i rigsfællesskabet, og at det er vigtigt at se på de muligheder, der ligger efter koalitionsaftalen.
Vi kan kun hilse velkommen, at Det Radikale Venstre måske er lidt mere imødekommende her over for vores forslag, end Socialdemokratiet er.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge den radikale ordfører, om dette her medfører, at den radikale ordfører vurderer, at hvis koalitionsaftalen bliver enden på debatten omkring det her, at der i Danmark også skal ses på den danske grundlov.
Vil det medføre grundlovsændringer her i landet, hvis det er sådan, at koalitionsaftalen kommer til gennemførelse? Så vil jeg også godt spørge, om det ikke er korrekt, at en koalitionsaftale kan betragtes ligesom et regeringsgrundlag i Danmark, og om den radikale ordfører mener, at det er særlig betryggende for de partier, der har indgået en sådan aftale, hvis vi sammenligner med det danske regeringsgrundlag, at man f.eks. kan tage ting ud og sige: Det her er ikke længere gyldigt, det har ikke nogen virkning, at samarbejdspartneren kan sige: Jamen når der står noget i et regeringsgrundlag, så skal man ikke regne med, at det nogen sinde kommer til udførelse.
Det må da f.eks. ikke være særlig rart for den radikale ordfører at vide, at sentenserne omkring forsvaret om, at der skal ske nedskæringer på forsvaret, som står i det danske regeringsgrundlag, måske aldrig kommer til udførelse
Hans-Pavia Rosing (S), 1998-06-24:
Hr. Jørgen Estrup var inde på temaet med tempo, hvilket tempo
man skal bruge i den proces, der kører både på Færøerne og i Grønland.
Bare til eftertanke
- jeg plejer at sammenligne de forskellige tempi, vi har i rigsfællesskabet, på den måde, at når man går rundt her i København, så går det altså hurtigt. Der er mange biler, der er mange mennesker.
Man går sådan forbi hinanden, man hilser ikke på hinanden.
I vores storby Nuuk, hvor vi bor ca. 14.000 mennesker - det er en stor by efter vores forhold - går det lidt langsommere.
Der hilser man på hinanden.
Der taler man sammen på gaden og i butikken, hvor man nu mødes.
Så er der det tredje tempo, som vi jo også må tage hensyn til.
Det er i bygderne, de små bygder med 40 indbyggere, 60 indbyggere, 100 indbyggere.
Her går man rigtig langsomt.
Jørgen Estrup (RV), 1998-06-24:
Hr. Peter Skaarup stillede mig et par spørgsmål.
Dem har jeg såmænd ikke noget imod at besvare, men jeg vil på sin vis godt sige, at jeg er lidt overrasket over det hastværk og den interesse for at kigge ud i fremtiden, som hr. Peter Skaarup udviser.
Det kan da godt være, at der er behov for grundlovsændringer.
Som bekendt ved hr. Peter Skaarup, at Det Radikale Venstre længe har været tilhænger af en ændring af grundloven af en række andre grunde.
Og vi skal da gerne hilse velkommen, hvis rigsfællesskabet har brug for det; så kan det være, vi kan tage en række af de ting med, vi også har lyst til. Men jeg synes ikke, at der er nogen som helst grund til at have betænkeligheder ved, om vi i Danmark tager koalitionsaftalen alvorligt.
Om parallellen til regeringsgrundlaget mellem Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet kan jeg godt sige, at vi skal nok være i stand til fra radikal side at sige, hvornår der skal ske noget, og jeg er helt sikker på, at det kan færingerne også i forhold til deres koalitionsaftale.
Peter Skaarup (DF), 1998-06-24:
Men det er da helt korrekt, at Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti sikkert kan være enige om nogle ting, der kunne medføre grundlovsændringer.
Med hensyn til regeringsgrundlaget mener vi stadig væk, at det må være fast og klart, og vi kan ikke se nogen forskel på en koalitionsaftale og et dansk regeringsgrundlag.
Og derfor forstår vi ærlig talt ikke, hvorfor der skulle være
Med hensyn til den aftale, der op til pinsepakken blev indgået mellem Færøerne og Danmark i forbindelse med banksagen,
vil jeg spørge hr. Jørgen Estrup, om den ikke i første omgang egentlig ikke havde så meget med Færøerne og de forskellige aftaler, der har været deroppe, at gøre, men måske mere havde noget at gøre med den danske politiske situation, nemlig den situation, at regeringen havde brug for at have sit eget grundlag for at kunne vinde nogle afstemninger i forbindelse med pinsepakken.
Sådan betragter vi mest den handling, som regeringen har foretaget i forbindelse med det.
Jørgen Estrup (RV), 1998-06-24:
Jeg er sådan set ikke i tvivl om, hvordan hr. Peter Skaarup og hans parti betragter det almindelige niveau for indgåelse af aftaler i Folketinget, og jeg skal ikke bruge yderligere tid på at prøve at brodere mere på den bemærkning.
Men jeg synes, hr. Peter Skaarup måske lige skulle lytte lidt til min henstilling om at holde dansk indenrigspolitik ude af denne debat, for vi tog jo den debat i går, og jeg har ikke spor lyst til at tage den én gang til.
Vi kan tage den i morgen, når vi skal have afslutningsdebat.
Jeg synes ikke, den hører hjemme sammen med en debat om rigsfællesskabet.
Jørgen Estrup (RV), 1998-06-24:
Jeg skal kvittere for hr. Keld Albrechtsens eksempler på dansk fremfærd på Grønland og andre steder, men jeg vil trods alt fastholde, at det ikke var noget, som det danske Folketing var bevidst om, og at det ikke var en beslutning, som var et udtryk for det danske folkestyre.
Derfor synes jeg stadig væk, at den bemærkning, som jeg gerne vil holde fast i, at Danmark ikke har været en kolonimagt, kan holde.
Men det skal ikke opfattes på den måde, at jeg vil forsvare den beslutning, der blev truffet om Thule, eller den fremfærd eller i øvrigt mener, at man ikke vil kunne finde eksempler på dansk fremfærd, som kan kritiseres.
Det tror jeg også hr. Keld Albrechtsen godt ved.
Men der er meget forskel på den stil og så den stil, vi kender fra imperiers og kolonimagters fremfærd andre steder.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-06-24:
Jeg vil medgive hr. Jørgen Estrup, at der kan findes eksempler på værre kolonimagter; det vil jeg medgive hr. Estrup, men jeg synes, hr. Estrup må erkende, at den
tvangsdeportation af Thulebefolkningen, som fandt sted, også var en skamplet på det danske demokrati.
For selv om man ganske vist gennemførte deportationen to uger før den danske grundlovsændring trådte i kraft - så vidt jeg husker forløbet - var det jo danske myndigheder, der var med til at foretage den deportation, danske myndigheder, som var ansvarlige over for dette Folketing, og også før grundloven af 1953 var regeringen ansvarlig over for dette Folketing.
Så det var danske, demokratisk valgte myndigheder, der havde ansvaret for de forhold og også for de forhold, der var i Island og på Færøerne i perioden før Anden Verdenskrig, og som jo førte til, at Island tog skridtet.
Det skal hr. Estrup jo erindre: at Island tog skridtet, og at der ikke blev efterladt en dyb taknemlighed over for det danske styre.
Det tror jeg også godt hr. Estrup ved: at i Island var det ikke med særlig varme følelser, man erindrede danskertiden, heller ikke den del af danskertiden, der lå i dette århundrede.
Men lad nu historien ligge og lad os kigge fremad.
Jeg syntes bare ikke, hr. Estrups udglatning af disse ting skulle have lov til at stå helt alene.
Hans-Pavia Rosing (S), 1998-06-24:
Det er længe siden, jeg har hørt en så forsonende tone fra Fremskridtspartiet, og det vil jeg gerne takke hr. Kim Behnke for.
Hr. Kim Behnke siger bl.a., som jeg hørte det, at vi ikke i Grønland - Færøerne må tale for sig selv - kan satse på råstofferne i undergrunden for at udvikle vores egen økonomi. Så kunne jeg godt lide at høre, hvad vi så skal satse på.
For i grønland har vi fisken, men den svømmer, hvorhen den vil, så den kan vi ikke styre; men vi ved, at der er olie, at der er guld, at der er diamanter, og at der er gas og alle mulige mineraler i Grønlands undergrund.
Grønland er stort set totalt kortlagt geologisk, tror jeg, men det er et arktisk område, og det er et vanskeligt tilgængeligt område, så det er dyrt at undersøge, og det er dyrt at udvinde, når vi kommer så langt.
Men der bliver investeret, og der er store selskaber, og for et par dage siden havde vi i Grønlandsudvalget en sag fra miljø- og energiministeren om et stort internationalt selskab, som ville efterforske i Grønland, og det sagde vi selvfølgelig ja til, for vi vil gerne udvikle vores egen økonomi.
Kim Behnke (FP), 1998-06-24:
Ja, nu skal jeg passe på, for jeg kan jo ikke både blæse og have mel i munden: Jeg kan ikke både hævde, at Grønland skal have sin selvstændighed, og så i næste kapitel komme med gode råd og vejledning.
Det hænger selvfølgelig ikke sammen, og derfor var mit budskab også blot ment som et godt råd om, at man ikke bør bygge Grønlands fremtidige økonomi på forventninger og forhåbninger om store indtægter fra mineraler og fra kulbrinter, men søge at opbygge en økonomi, der kan balancere uden indtægter fra mineraler og kulbrinter.
Hvis der så kommer indtægter - hvad vi selvfølgelig håber på bliver tilfældet - vil det grønlandske samfund jo have så meget større fornøjelse af de indtægter.
Men balancen skal man søge at skabe uden usikkerheder som oliepriser og kulpriser og andre ting på markeder, som Grønland har meget lille indflydelse på.
Hans-Pavia Rosing (S), 1998-06-24:
Må jeg så appellere ikke alene til medlemmerne af Folketinget, men til alle, der måtte høre denne debat, om at komme med gode ideer til, hvordan vi kan udvikle vores egen økonomi.
Vi har selv nogle ideer, men det er ikke særlig nemt i et land med et arktisk klima, hvor vi må importere alt udefra.
Udenrigsministeriet udsendte for en uges tid siden sin årlige eksportredegørelse, og dér var der en liste over de 100 lande, som Danmark eksporterer mest til, og Grønland er faktisk nummer 22 på denne liste.
Og i øjeblikket får vi 2,4 mia. kr. i bloktilskud og importerer for 2 mia. kr. fra Danmark.
Det er også stof til eftertanke.
Vi har også lært af EU-sproget: Vi har tre søjler: fiskeriet, råstofferne og turismen.
Og vi gør, hvad vi kan, men hvis der er nogle, der vil hjælpe, er de meget velkomne.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-06-24:
Jeg forstod på hr. Jan Petersen, at Socialdemokratiet ikke ønsker, at man på nuværende tidspunkt laver en sådan hvidbog, som Dansk Folkeparti har foreslået, fordi det ville være at foregribe nogle ting og føre ud i nogle teoretiske og mærkelige analyser, som ikke vil bringe os videre.
Jeg kan godt se, at rækkefølgen nok må være sådan, som Socialdemokratiet foreslår, men så har jeg til gengæld et spørgsmål, som er meget afgørende for Enhedslisten, for at vi kan være enige med regeringen i det her, og det er: Hvis der kommer en henvendelse fra enten Færøerne eller Grønland om, at man ønsker fuld selvstændighed, altså suverænitet og udtrædelse af rigsfællesskabet, vil dette ønske så også blive respekteret fra regeringens og Socialdemokratiets side, og vil man acceptere, at det så er det, der bliver enden på det?
Ole Stavad (S), 1998-06-24:
Der er faktisk også på det punkt, hvor man går ind og ser på forskellen og den prioritering, der er i miljøpolitikken i affaldsanvendelsen, afgivet fuldstændig præcise svar i Folketingets Skatteudvalg, som jeg kan henvise til.
Og hvis ikke hr. Peter Hansen-Nord kan finde det i sin egen samling, vil jeg gerne frembringe det til hans orientering.
Jamen det vil jeg gerne svare på.
Det, vi gør her, er at indføre de regler, der findes i resten af vores afskrivningslovgivning.
Det er normalt sådan, at hvis der er aktiver, der benyttes delvis privat og delvis erhvervsmæssigt, foretages der en opdeling, men lige nøjagtig på dette punkt har der ikke været nogen opdeling.
Og lad mig føje til, at der stadig er ganske store subsidier til opvarmning med halm.
I modsætning til, hvad der er normalt vedrørende forbrug af egne varer i privaten for alle andre danskere, har man stadig fradrag for alt, hvad man pådrager sig af omkostninger
- alt det, der medfølger omkostningsmæssigt ved anskaffelse af halmbrændslet - i sin erhvervsindkomst. Så vidt jeg overhovedet kan se, så vidt jeg ved, er der ingen andre, der har direkte fradrag for private udgifter i deres erhvervsindkomst, men det har man fortsat for landbrugets vedkommende, for så vidt angår fyring med halm. Det er altså stadig en ordning, der er særdeles begunstiget, og det er stadig en ordning, som får en bedre skattemæssig behandling end noget andet, jeg kan få øje på nogen steder i vores skattelovgivning, for så vidt angår rent private udgifter.
Jann Sjursen (KRF), 1998-06-24:
Kristeligt Folkeparti tillægger rigsfællesskabet
overordentlig stor betydning.
Og uanset diverse historiske skrivninger, hvad enten det er med rørstrømsk pensel, eller hvad det er, er det alligevel vores opfattelse, at der gennem rigsfællesskabet er blevet knyttet utrolig værdifulde bånd historisk og kulturelt mellem det grønlandske, det færøske og det danske folk.
Disse folk har beriget hinanden inden for rigsfællesskabet, og vi tror, at det fællesskab har været til gensidig gavn og glæde.
Et fællesskab er naturligvis ikke statisk; det må udvikle sig og fornys.
Og vi har da også i Kristeligt Folkeparti noteret os især det færøske landsstyres ønske om øget selvstændighed, sådan som det fremgår af landsstyrets koalitionsaftale af 9. maj.
Og det ønske, der indgår i den, respekterer vi naturligvis fuldt ud fra Kristeligt Folkepartis side, og vi vil da også i vid udstrækning medvirke til at efterkomme det, vel at mærke i det omfang
Færøerne selv udtrykker konkrete ønsker på baggrund af de formuleringer, som nu er nedfældet i koalitionsaftalen
Jeg synes, statsministeren svarede meget præcist på de spørgsmål, der kan rejse sig, også i relation til det af Dansk Folkeparti fremsatte forslag til vedtagelse, om, hvorvidt der er brug for yderligere undersøgelser og overvejelser på nuværende tidspunkt, ikke mindst af forfatningsmæssig karakter - præcist, fordi statsministeren understregede, at debatten for så vidt angår Færøerne, især med det, som koalitionsregeringen har nedfældet, jo starter på Færøerne og, som jeg hørte statsministeren sige det, og som jeg mener er rigtigt, også først og fremmest må afklares dér.
Det synes jeg er vigtigt, og deri støtter Kristeligt Folkeparti fuldt ud regeringen: at tingene må komme i en naturlig rækkefølge, og at vi ikke fra dansk side, hverken fra Folketingets eller fra regeringens side, skal foregribe begivenhedernes gang, det være sig på Færøerne eller i Grønland.
Derfor kan Kristeligt Folkeparti heller ikke støtte det af Dansk Folkeparti fremsatte forslag til vedtagelse, for vi mener, at det netop foregriber begivenhedernes gang, hvilket vil være helt forkert og i virkeligheden også meget vel kan belaste rigsfællesskabet i en tid, hvor det i øvrigt synes at være inde i en bedre gænge, end det har været længe.
Lad mig til sidst sige, at statsministeren også var inde på de indgåede økonomiaftaler mellem regeringen og Færøerne på den ene side og regeringen og Grønland på den anden side.
For en ordens skyld vil jeg dog sige, at jeg måske ikke synes, statsministerens opfattelse af baggrunden for aftalen var fuldt ud dækkende, i hvert fald i forhold til den opfattelse, vi har i Kristeligt Folkeparti.
Men det synes jeg jeg vil lade ligge ved denne lejlighed, fordi statsministeren i øvrigt i sin tale lagde hovedvægten på det fremadrettede, hvilket jeg synes er meget væsentligt.
Peter Hansen-Nord (V), 1998-06-24:
Ja, det er præcis L 107, der bringer mig på talerstolen.
Jeg må erkende, at jeg forstår, man i regeringen har sendt miljø- og energiministeren til Århus, så man i dølgsmål kan få nogle ting igennem, som på tre væsentlige punkter - og det vil jeg gerne sige til regeringen og specielt til SF og Enhedslisten - vender den miljømæssigt tunge del nedad, og jeg skal nævne dem ganske kort.
Punkt 1: Den miljømæssigt rigtige decentrale kraftvarme bliver relativt dyrere end den varme, der leveres fra centrale, kulbaserede kraftvarmeværker, som hr. Kim Behnke var inde på.
Det er miljømæssigt stik imod den energi- og miljøpolitik, der har været ført her i Folketinget siden slutningen af 1980'erne.
Punkt 2: Varmeleverancerne fra affaldsforbrændinger, som har miljømæssig førsteprioritet i hele vores planlægning, bliver den del, der bliver relativt dyrest for forbrugerne med dette lovforslag.
Det er stik imod enhver hensigtserklæring om varmeplanlægningen, der er givet herinde de sidste 10 år.
Punkt 3 er måske ikke noget, jeg burde sige, men jeg må konstatere, at resultatet bliver, at det generelt bliver relativt billigere med individuel opvarmning end at tilslutte sig de kollektive net.
al varmeplanlægning, der har været gennemført her i Folketinget de sidste 10 år.
Vi må altså konstatere, at forslaget generelt vender den miljømæssigt tunge del nedad, og det
endda på miljøområder, hvor der har været et bredt samarbejde.
Så skal jeg lige huske at tilslutte mig det, hr. Flemming Kofod-Svendsen nævnte om L 102, for det er helt korrekt.
Det er et fjerde eksempel på, at store dele af denne pakke vender den miljømæssigt tunge ende nedad, endda på områder, hvor der har været brede forlig.
Erik Mortensen (S), 1998-06-24:
Spørgsmålet om varmepriserne har altid optaget folk meget, men en kendsgerning er det dog, at de forskelle altid har været der.
Hvis man skal udjævne, som jeg forstår, der fra både Fremskridtspartiet og Venstres side - måske mest fra Fremskridtspartiets side - er ønske om, bør man selvfølgelig tilstræbe en ensartet varmepris og sige, at varme er et basalt gode, som alle danskere skal have på lige vilkår. Netop i dagens debat, hvor ideologierne har været helt fremme, må man da i høj grad sige, at det er den skinbarlige socialisme, vi her går i gang med, selv om vi selvfølgelig kan diskutere afgiftssatserne.
Her er vi ude i noget, som er et ganske udmærket incitament, men så er det altså bare noget helt, helt andet, vi taler om.
Peter Hansen-Nord (V), 1998-06-24:
Jeg skal bare sige ganske kort til hr. Erik Mortensen, at det er sådan set ikke det, vi står her og snakker om, for hr. Erik Mortensen har selvfølgelig ret i, at der altid har været den forskel.
Jeg sagde at med denne afgiftssammensætning er det, der sker på de områder, jeg nævnte før, at det er alt det miljørigtige, der har været brede forlig om, som bliver relativt dyrere, og det, der bliver billigere, er vel det, der samtidig har været en vis enighed om skulle udfases på den ene eller anden måde.
Det er relativiteten, der er indbygget i denne afgiftspakke, der vender den tunge ende nedad til SF's og Enhedslistens almindelige oplysning.
Kim Behnke (FP), 1998-06-24:
Fremskridtspartiets budskab i dag er ikke, at vi via en eller anden statslig ordning skal udligne folks fjernvarmepriser.
Fremskridtspartiets budskab i dag er, at i forvejen er der ganske mange fjernvarmeforbrugere, der som følge af en lang række ting - mest af alt den planøkonomiske regulering, der sker gennem vores varmeforsyningslovgivning - er bragt i den situation, at de har nogle fuldstændig urimelige høje fjernvarmeregninger, og de mennesker får det da endnu værre, når man nu lægger disse ekstra afgifter på dem.
Ud over at vi i forvejen piner dem, skal de pines endnu mere, og det er ulogisk.
Det er også ulogisk, at vi ikke bruger alt det affald, der hober sig op på lossepladserne, til at brænde af.
Uanset hvilken politisk holdning man har til tingene, er det da bedre at afbrænde affald og få strøm og varme ud af det frem for at afbrænde kul, olie, naturgas og andre ressourcer, som er begrænsede; det er da indlysende enkelt.
Men nu lægger man minsandten afgift på affald frem for at lave det om til strøm og varme, så Socialdemokratiet mangler simpelt hen fundamental logik på det punkt.
Ole Stavad (S), 1998-06-24:
Jeg mener faktisk, der er givet så grundige svar under udvalgsarbejdet, at der ikke er grund til, at jeg går ind i en dybere diskussion om det her, men jeg har lige nogle enkelte bemærkninger til hr. Kim Behnke.
Med hensyn til bilpriserne: Som det også fremgår af de svar, der er afgivet, er de reelle bilpriser - selv efter de forholdsvis beskedne stigninger, der kommer her - faldet gennem de seneste år og ikke steget.
Det være bare sagt, for at det ikke skal se ud, som om bilejerne har fået en meget voldsom behandling, tværtimod vil der være tale om et reelt fald.
Med hensyn til energiafgifterne og diskussionen, som både hr. Kim Behnke og hr. Peter Hansen-Nord rejste, om forskellene, alt efter om man bruger den ene eller anden slags varme, har det været indfaldsvinklen til afgiftsbelægningen at opretholde neutralitet, uanset om man brugte den ene eller den anden eller den tredje slags brændsel, og det er faktisk det, der er sket.
At der så er nogle historiske problemer, eksempelvis forskellen mellem decentrale og centrale kraftvarmeværker, og at det giver sig udslag i forskellige priser, er der ikke noget nyt i.
Derfor er der også vedtaget en lov om det og i samme forbindelse bebudet, at regeringen kommer med et udspil senere i år for over en årrække at få skabt en større ligestilling mellem den nye model og de gamle, centrale og for de flestes vedkommende kulfyrede, men for nogles vedkommende gasfyrede, kraftvarmeværker.
Det er altså ikke mindst historisk betinget, at man tidligere betragtede varmedelen som spildvarme, og derfor er
der nogle fordelinger, der giver nogle virkninger, som vi ikke kan rette op med sådan en lillebitte pakke med nogle ganske beskedne afgifter, der i øvrigt fortrinsvis er udtryk for, at vi fylder det prisfald, der har været, op. Hvis hr. Peter Hansen-Nord og hr. Kim Behnke lavede sammenligninger mellem f.eks. de centrale, kulfyrede kraftvarmeværker og den individuelle opfyring med olie, som hr. Peter Hansen-Nord nævnede, så er virkeligheden den, at olieprisen er faldet næsten med lige så meget, som vi nu justerer energiafgiften med - det er det, man næsten kunne kalde en hulopfyldning - hvorimod der på kulsiden er en reel stigning, fordi kulpriserne ikke er faldet.
Når vi ser på affald og diskussionen om affaldsafgift, er der her balance mellem incitamenterne til genbrug.
Peter Skaarup (DF), 1998-06-24:
Anledningen for Dansk Folkeparti til at rejse denne her forespørgselsdebat i dag er jo klart den koalitionsaftale, der blev indgået på Færøerne i forbindelse med etablering af den nye regering deroppe her den 9. maj 1998.
Det rejser jo her i landet en alvorlig debat om rigsfællesskabet, men også med hensyn til den danske grundlov.
Og så er det også klart, at det er en alvorlig situation, som regeringen på et tidligt tidspunkt bør gå ind i og se på, hvordan man egentlig kan skabe en løsning i en sådan situation.
I Dansk Folkeparti skal vi understrege, at vi går ind
for det danske rigsfællesskab.
Vi ønsker, at det skal være sådan, at vi fortsat har rigsfællesskab mellem Danmark, Grønland og Færøerne, men vi er på den anden side også usikre på, hvordan denne her situation kommer til at munde ud, hvis ikke man på et tidligt tidspunkt har gjort sig klart, hvordan den danske stilling egentlig er.
Det kan være den økonomiske krise, det kan være banksagen, det kan være andre ting, der har gjort, at man på Færøerne er nået frem til, at man ønsker en mere suveræn status i forhold til rigsfællesskabet.
Det er ikke til at vide, hvordan den diskussion munder ud, men det, der i hvert fald står fast, er, at landsstyret helt klart har det mål, at der skal ske en frigørelse i forhold til Danmark og i forhold til rigsfællesskabet, og derfor mener vi også, det er rimeligt, at regeringen ser på, hvad man i så fald skal gøre fra dansk side.
Vi vil senere her under debatten fremkomme med det forslag til vedtagelse, som vi ønsker, og det kommer til at gå ud på, at man fra den danske regerings side ikke træffer nogen hurtige beslutninger omkring de her ting, men sætter et undersøgelsesarbejde i gang, sådan at vi ved her i landet, hvordan vi skal forholde os i den situation, som kommer til at opstå.
Vi ønsker, at der skal laves en hvidbog her i landet, og vi ønsker, at den hvidbog skal være færdig i løbet af et års tid, sådan at man er fuldstændig klar på, hvilke muligheder der ligger for Danmark, i det øjeblik færingerne kommer med deres eventuelle folkeafstemning og deres krav til en løsrivelse.