Ulla Tørnæs (V), 1998-06-23:
Fremskridtspartiet ønsker med dette beslutningsforslag en debat her i Folketingssalen om aktstykke nr. 271, Færøaftalen.
Vi er enige med Fremskridtspartiet i, at aftalen fortjener en åben drøftelse og dermed en nærmere belysning af, hvordan man en sen nattetime nåede frem til lige præcis de beløb, som aftalen indeholder.
Efter at regeringen har brugt mange kræfter på at forklare sin uskyld i forbindelse med banksagen, betragter vi det nu som en klar tilståelse, at regeringen med indgåelsen af Færøaftalen nu på trods af den påståede uskyld alligevel vil give færingerne erstatning for det tab, regeringen påførte det færøske samfund i forbindelse med banksagen.
Aftalens indhold fortjener som sagt en nærmere diskussion, men efter Venstres opfattelse har det hele tiden ligget fast, at færingerne skulle have kompensation efter banksagen.
Og Danmark skal naturligvis støtte Færøerne, så de kan håndtere deres gældssituation, også selv om den i høj grad er selvskabt, for sådan er det nu engang i et fællesskab.
Med aftalen mellem den danske regering og Færøernes landsstyre, som blev underskrevet en tidlig morgenstund efter lange og ifølge mediernes beskrivelser på mange måder interessante forhandlinger i Finansministeriet, købte regeringen sig til et flertal og fik dermed opfyldt sit ønske om at etablere det røde kabinet bestående af Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre, SF og Enhedslisten. Vejen var nu banet for at lave en aftale om Danmarks økonomiske politik med den yderste venstrefløj.
Ved at indgå en aftale med Færøerne lige præcis midt under de politiske forhandlinger om pinsepakken sammenkædede den danske regering dansk økonomisk politik med den færøske økonomi, og regeringen købte sig som sagt til et flertal til at kunne udstede en endnu større regning til de danske boligejere, bilejere, pensionsopsparere og til det danske erhvervsliv.
Det var nemlig en klar forudsætning for aftalen, at de to færøske folketingsmedlemmer afstod fra at stemme ved tredjebehandlingen om pinsepakken.
Noget, der netop her i dag er blevet bekræftet af det færøske folketingsmedlem, hr. Óli Breckmann, i en Ritzaumeddelelse.
Også den tidligere formand for Statsministeriets nedsatte rådgivende udvalg vedrørende Færøerne, Niels V. Skak-Nielsen, skriver i Jyllands-Posten den 19. juni: »Denne for Færøerne ovenud gunstige aftale kunne kun opnås på grund af ganske særlige omstændigheder.
Disse er almindeligt kendt.«
Så Venstre er altså ikke ene om sin forargelse, og Venstre tager således kraftigt afstand fra den form for politisk bestikkelse.
Det er en ny parlamentarisk skik, der er både uværdig og uærlig.
Og ikke nok med det, for finansministeren har endda brugt skatteborgernes penge til at købe sig til et flertal, der samtidig sikrer, at regeringen slipper for den erstatningssag, som ellers var anlagt imod den danske stat.
Det er helt uhørt, at en finansminister som led i en banal forhandling om at sikre sig et flertal for nogle skatteforhøjelser begynder at lave aftaler af statsretlig karakter, som griber dybt ind i rigsfællesskab og grundlov.
Det er uværdigt og helt og aldeles uforståeligt, at landets statsminister, som jo er den ansvarlige minister for rigsfællesskabet, nedprioriterer forhandlingerne med Færøerne ved at lade sin finansminister varetage denne alvorlige opgave.
Venstre har som sagt hele tiden understreget, at Færøerne skulle have kompensation for det tab, de led.
Men vi vil under ingen omstændigheder medvirke til sammenkædning af dansk indenrigspolitik og rigsfællesskabet på den måde, som det er foregået her.
Derfor vil vi undlade at stemme for det foreliggende beslutningsforslag, når vi når til andenbehandling, og vi vil også undlade at stemme for aktstykket under behandlingen i Finansudvalget.