runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2003-03-21:
Det, som Enhedslistens forslag er et udtryk for, er bare noget politisk drilleri.
Det er jo bare et forsøg på at omgå den beslutning, som et flertal her i Folketinget formentligt vil træffe senere i dag, om, at vi skal være med i den militære afvæbning af Saddam Hussein.
Så jeg opfatter ikke Enhedslistens forslag som seriøst ment, og derfor kan Dansk Folkeparti ikke tilslutte sig, at vi skal have en ny udvalgsbehandling af det her.
De ministre, som man har ønsket i samråd, er kommet i samråd.
Der har været besvarelse af spørgsmål.
Der er stillet nye spørgsmål.
Der har været besvarelser igen af de spørgsmål.
Så der har været en seriøs behandling i Folketingets Forsvarsudvalg, og man har været enig i den måde, det er foregået på. Så ligner det ikke noget, at man skal prøve at lave politisk drilleri her i Folketingsalen.
Lad os dog tage diskussionerne i Folketingsalen i åbenhed, diskutere frem og tilbage, vi kan udmærket diskutere det, som Enhedslisten gerne vil.
Men lad os da ikke begynde at afbryde behandlingen her i salen på grund af noget politisk drilleri.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-03-21:
Vi støtter forslaget fra Enhedslisten.
Jeg må tilstå, at jeg sjældent, om nogen sinde, i en så alvorlig sag har været udsat for en så skandaløs behandling af et forslag. Kl. 9.30 Der er stillet mange spørgsmål, og der er givet svar på spørgsmålene, men jeg kan forsikre, at svarene ikke har den kvalitet, som spørgsmålene har.
Det er en brøkdel af svarene, der kan kaldes egentlige svar.
Det er det mest skandaløse arbejde, jeg har oplevet fra nogen regering, mens jeg har siddet her i Folketinget.
Der er tale om en meget alvorlig sag.
Men befolkningen har vel behov for, har
vel krav på at få klarhed på en så alvorlig beslutning.
Vi er ved at træffe en historisk beslutning.
Danmark vil blive en krigsnation med en krigsminister, et krigskabinet osv.
Jeg vil meget opfordre til, at man stemmer for Enhedslistens forslag.
Jann Sjursen (KRF), 2003-03-21:
Vi har i Kristeligt Folkeparti stor forståelse for hr. Keld
Albrechtsens bestyrtelse over, på hvilket grundlag vedtagelsen af beslutningsforslag nr. B 118 træffes her i Folketinget
Men jeg vil sige, at jeg tror i lighed med den tidligere ordfører heller ikke, at det fører til noget som helst at afbryde behandlingen af beslutningsforslaget i Folketinget nu.
Jeg mener sådan set også - så kan man diskutere de svar, vi har fået - at vi har haft en diskussion i udvalget omkring problemstillingen vedrørende Tyrkiet i går i forbindelse med de samråd, som både statsministeren og udenrigsministeren har været indkaldt til.
Jeg synes måske så i øvrigt, at det var på sin plads, at udenrigsministeren på et tidspunkt i debatten særskilt behandlede den nye problemstilling, der er, og som jeg ikke mener ændrer på nogen af de diskussioner, vi har.
Det skal så være vores opfordring til udenrigsministeren om, at han i debatten særskilt forholder sig til den nye situation, der er i forhold til Tyrkiet, men som jeg ikke tror ændrer på noget og altså heller ikke ændrer på vores opfattelse af, at vi synes, at vi skal fortsætte behandlingen af forslaget.
Frank Jensen (S), 2003-03-21:
Det er ikke blevet mindre efter udvalgsbehandlingen.
Jeg er for så vidt enig med forslagsstilleren i, at vi klart har et tvivlsomt folkeretligt grundlag for den beslutning, Folketinget om lidt vil træffe.
Men jeg tror ikke, det forhold ændres ved, at vi får udskudt forhandlingerne i Folketinget.
Det her er der jo stærk tvivl om blandt danske kyndige i folkeret.
Nærtstående naboer, f.eks. Sveriges statsminister,
har udtalt, at vi ikke handler på folkerettens grund.
Men det fjerner jo altså ikke det, at der er et flertal i Folketinget bestående af regeringspartierne og Dansk Folkeparti, som uanset jura i denne her sag vil gennemtvinge dansk deltagelse.
Derfor mener vi, at når det flertal stadig væk er intakt, er der ingen grund til en fornyet udvalgsbehandling, for jeg tror ikke, vi kan kaste yderligere lys over det spørgsmål, som giver grundlaget for, at Enhedslisten har foreslået forhandlingerne afbrudt.
Helge Adam Møller (KF), 2003-03-21:
Jeg vil godt sige, at den konservative folketingsgruppe ikke finder nogen anledning til at tage forslaget tilbage til fornyet udvalgsbehandling.
Jeg vil også godt tilføje som formand for Forsvarsudvalget, der jo har behandlet det her, stillet 181 spørgsmål, holdt to samråd, at der er stillet spørgsmål om det her.
Der kom et krystalklart svar fra statsministeren.
I samrådet fra kl. 15.00 til kl. 16.27 med udenrigsministeren blev spørgsmålet gentaget en gang til, og der kom et klart svar fra udenrigsministeren.
Så spørgsmålet har været behandlet meget omhyggeligt i udvalget.
Svaret har ikke været tilfredsstillende for hr. Keld Albrechtsen, men sådan er det en gang imellem i det politiske liv.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-21:
Det er korrekt.
Men hvordan Danmark i givet fald vil forhindre, at et sådant lovbrud sker, eller om Danmark vil gå ind i krigen og deltage, uanset at der sker dette lovbrud, det spørgsmål er ikke blevet besvaret, og det er jo det afgørende spørgsmål.
Derfor synes jeg, at vi har krav på, at det bliver afklaret, om Danmark skal gå hele vejen, selv om det sker.
Så vil jeg ydermere sige, at der altså er en masse andre spørgsmål, som heller ikke nåede at blive afklaret og konkluderet under udvalgsbehandlingen.
Blandt andet faldt udenrigsministerens juridiske folkeretlige notat totalt fra hinanden under udvalgsmødet i går, hvor han heller ikke var i stand til at besvare de spørgsmål, der blev stillet.
Så der er en lang række andre gyldige argumenter for, at det er helt nødvendigt at få det tilbage til udvalgsbehandling.
Jens Rohde (V), 2003-03-21:
Vi har jo diskuteret utallige timer, hvorvidt der er FN-mandat, eller hvorvidt der ikke er et FN-mandat, og det er altså vores opfattelse, og det er Folkeretskontorets vurdering, at der er en FN-forankring til stede i kraft af de resolutioner, som er vedtaget.
Så vil jeg sige til hr. Per Kaalund, som jo koncentrerer sig meget om hele det dér nordiske aspekt, og det synes jeg er al ære og respekt og værd, at det med traditionerne for, at vi har fælles nordisk fodslag på forsvarspolitiske og udenrigspolitiske områder, jo ikke er helt rigtigt.
Virkeligheden er jo nok snarere en anden.
Der var en grund til, at Nordisk Råd overhovedet blev lavet i sin tid.
Det var jo lidt som en kompensation for, at Hedtoft i sin tid ikke kunne få lavet en nordisk forsvarsalliance.
Der har altid været markante forskelle i den nordiske udenrigspolitik.
Det må man erkende.
Men det ændrer jo ikke ved, at man godt kan beklage, at det ikke er lykkedes at have en fælles nordisk holdning til det her spørgsmål.
Jeg må så i øvrigt sige, at Island støtter den danske regerings linje for interventionen.
Så til hr. Keld Albrechtsen: Jeg ved ikke rigtigt, om det er relevant at svare på det nu, hvor vi har haft diskussionen, det er omkring Tyrkiet, og der er altså bare det at sige til det, at USA og EU er klart imod det, og vi er klart imod det.
Og hvem siger, at det overhovedet sker?
Hr. Keld Albrechtsen står her på talerstolen og får det til at se ud, som om vi bare accepterer det, hvis Tyrkiet går ind, og som om det er virkelighed, som om det allerede er sket.
Jeg tvivler meget på, at det sker.
Det kan vi ikke støtte.
Det har været drøftet, og det ved hr. Keld Albrechtsen også ganske udmærket.
Han har selv været med til at stille spørgsmålene i udvalget over for udenrigsministeren, som vi havde i samråd i går.
Så dette punkt har været behandlet, og der er blevet svaret på det.
Så derfor må vi gå imod.
Kl. 9.25
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-21:
Nu erkender hr. Jens Rohde, at det vil være i strid med folkeretten, hvis Tyrkiet rykker ind i Irak.
Men problemet er bare, at hvis det sker, har Danmark medansvar for det, hvis Danmark beslutter at gå ind i krigen sammen med Tyrkiet.
Derfor vil det være fuldstændig uanstændigt og uforsvarligt, hvis man går i krig med den risiko liggende, at en koalitionspartner i denne krig går ind og begår et så eklatant folkeretsbrud med henblik på at annektere en del af Kurdistan.
Det er altså utroligt at høre hr. Jens Rohde bekræfte, at det ved han godt vil være et brud på folkeretten, og så samtidig lade det ske. Derfor må jeg bede om, og det vil jeg foreslå over for formanden
, at vi får denne sag til fornyet udvalgsbehandling.
For det er jo en ny situation, efter at udvalget afsluttede sin betænkning, og det kan ikke være rigtigt, at den skal afsluttes med, at det lader man bare ske.
Derfor vil jeg godt stille forslag om, at dette beslutningsforslag sendes tilbage til fornyet udvalgsbehandling, således at dette spørgsmål kan blive gennemarbejdet, så vi i hvert fald ved, hvad det er, man beslutter, før man beslutter det.
Per Kaalund (S), 2003-03-21:
Jeg har et spørgsmål til hr. Jens Rohde om det nordiske spor.
Det er jo sådan, at Danmark ikke på noget tidspunkt har udtrykt synspunktet om, at Saddan Hussein skulle fortsætte.
Han skal selvfølgelig afvæbnes.
Det er et spørgsmål om metoden.
Men vi har traditionelt haft et meget tæt samarbejde med Norge og de andre nordiske lande i forbindelse med store internationale opgaver og spørgsmål.
Norge er som bekendt NATO-medlem, og Norge har traditionelt tætte forbindelser til England og USA.
Norge har en borgerlig regering.
Gør det ikke indtryk på Venstres folketingsgruppe og på hr. Jens Rohde, at Norge ikke medvirker, og at Sverige betragter det, der er i gang nu, som værende i strid med folkeretten?
Villy Søvndal (SF), 2003-03-21:
Det er jo vigtigt i sådan en alvorlig diskussion, at argumenterne er nogenlunde på plads.
Jeg synes altså, at det næsten er for stærkt at skulle høre Venstres ordfører påberåbe sig FN i den her sammenhæng.
Enhver, der har fulgt debatten, ved, at det her sker i eklatant modsætning til FN, til alt, hvad FN står for.
FN står for, at man ikke selv må gå i krig; FN står for et fælles sæt af spilleregler; FN står for en situation, hvor selv generalsekretæren advarer.
At man så har den, synes jeg, ufattelige frækhed fra regeringspartiernes side og fra Venstres ordførers side at påberåbe sig FN, det er simpelt hen for meget i forhold til almindelig, ordentlig argumentation.
Kl. 9.20 Det her er den snævreste koalition, der nogen sinde er gået i krig, og som placerer Danmark i en meget lille gruppe af lande, der består af fem, der aktivt går i krig. Jeg må sige til hr. Jens Rohde: Det her er ikke at påberåbe sig FN.
Jens Rohde (V), 2003-03-21:
Uden at det skal opfattes som en omklamring, vil jeg gerne kvittere over for hr. Frank Jensen for den tilgang, som jeg i hvert fald her i første omgang oplever at han tager til debatten, også for de ting, som hr. Frank Jensen sagde om argumenterne og den nuance, der er behov for. Jeg kan også sige til hr. Frank Jensen: Jamen ingen beklager da mere end os, at alliancen ikke er bredere; det er meget beklageligt.
Altså vi skal lige holde fast i, at alliancen, hele verdenssamfundet, er enig om, at Saddam Hussein skal afvæbnes.
Det er det, vi ikke har kunnet nå til enighed om, det er det, man ikke har kunnet træffe en ny beslutning om i FN.
Vi har så valgt den linje at støtte en aktiv militær afvæbning af Saddam Hussein, også fordi vi desværre ikke har tiltroen til ud fra de rapporter, vi har fået, de oplysninger, vi får, at en afvæbning af Saddam Hussein vil lade sig gøre på anden måde.
Jeg synes ikke, Saddam Hussein har vist vilje.
Til hr. Keld Albrechtsen:
Om Tyrkiet vil jeg sige, at for det første vil jeg meget hårdt slå fast - jeg har også noteret mig, at det tyrkiske parlament har givet deres soldater lov til at rykke ind - at det er vi imod, regeringen er imod det, USA er imod det, EU er klart imod det, og det vil stride helt klart mod FN-resolutionen, fordi FN-resolutionerne siger jo, at det her ikke er et spørgsmål om at erobre territorial magt, altså gå ind og tage nogle territorier, så det vil være en klar underminering af FN-resolutionerne.
Det må vi tage kraftigt afstand fra.
Og så håber jeg, vi kan vende tilbage til den diskussion.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-03-21:
Det er ganske rigtigt en stor beslutning, vi skal træffe i dag, en på mange måder historisk beslutning.
Danmark er aktivt med i en krig, vi er blevet en krigsnation sammen med USA, Storbritannien og Australien, og så må det undre, hvor lidt debat der har været om grundlaget for denne krig, Danmark nu er med i.
Der er en lang række folkeretlige spørgsmål, der ikke er afklaret, som er diskutable, som diskuteres.
Jeg vil godt spørge hr. Jens Rohde: Kan Venstre virkelig leve med at skulle argumentere over for befolkningen, at man går i krig på et så løst grundlag? Vi har bedt i udvalget om, at der kunne blive en høring, hvor uafhængige folkeretseksperter kunne gå ind og vurdere
det folkeretlige grundlag
; det har man afvist.
Vi har spurgt: Jamen kunne ikke i det mindste også andre ministerier, f.eks. Justitsministeriet, vurdere det folkeretlige grundlag?
Det har man afvist.
Statsministeren afviste at gå i fjernsynsdebat forleden dag.
Vi har en regering, der konsekvent afviser at diskutere de her ting.
Man tør ikke diskutere dem, fordi man ved, man ikke har argumenterne i orden.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-21:
Jeg vil gerne stille hr. Jens Rohde to spørgsmål, som det ikke er lykkedes regeringen at skabe klarhed om i udvalgsarbejdet.
Udvalgsarbejdet, der i øvrigt overhovedet ikke er færdiggjort inden førstebehandlingen.
Det ene spørgsmål knytter an til, at efter man afgiver betænkning, så vedtager det tyrkiske parlament, at den tyrkiske regering har fri bane til at rykke ind og besætte en del af Irak, hvilket jo vil være i glasklar strid med folkeretten.
Der vil jeg godt spørge hr. Jens Rohde: Kan Venstre give en garanti for, at Tyrkiet ikke rykker ind? Hvis Venstre ikke kan give en sådan garanti, så er det min opfattelse, at sagen bør tilbage til fornyet udvalgsbehandling.
Men nu vil jeg høre hr. Jens Rohde, om Venstre kan give en sådan garanti for, at vi ikke bliver rodet ind i en ulovlig tyrkisk besættelse af en del af Irak.
Det er desværre det, alt tyder på vil ske med den danske regerings og folketingsflertallets medansvar.
Det bør i det mindste have en ordentlig behandling i udvalget, inden man kaster sig ud i noget, der har så forfærdelige konsekvenser for ikke mindst den kurdiske befolkning.
Kl. 9.15
Frank Jensen (S), 2003-03-21:
Venstres ordfører har ret i, at der er mange gode argumenter
for militær anvendelse for at afruste og for at afvæbne den modbydelige diktator i Bagdad, Saddam Hussein
Det er jo ikke der, vi ser forskelligt på det.
Det var der også i 1991, det var der i 1998, og begge gange har Danmark bidraget.
Hver gang har det været bestræbelsen i Danmark at sørge for, at det hvilede på folkerettens grund, og at det hvilede på en bred international alliance.
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, hvordan Venstre vurderer den meget, meget spinkle alliance, der nu tegner sig til at ville bidrage til den krig, der nu er i gang i Irak?
De oplysninger, vi har fået under udvalgsbehandlingen af beslutningsforslaget, viser jo, at den forventeligt også er langt, langt mindre, end den danske statsminister havde forventet, da statsministeren sad og forhandlede de her spørgsmål med USA's præsident i fredags og henover weekenden med andre europæiske ledere.
Det viser sig nu, at det alene er USA, Storbritannien, Danmark og Australien, der stiller med robust militært bidrag.
Så er der nogle ganske få andre lande, heriblandt ikke mange af vores nærmeste lande og allierede, der stiller med militær opbakning, men det robuste er meget spinkelt.
Synes Venstres ordfører ikke, at det her er et meget spinkelt grundlag at føre krig på aktuelt?
Jacob Buksti (S), 2003-03-21:
Under den her slags debatter kan man somme tider stille sig selv det spørgsmål, hvorfor Folketingets forretningsorden indeholder ret til korte bemærkninger til en ordfører.
Det kan der jo være to forklaringer på: enten at man skal have et svar, eller at man skal give den pågældende ordfører forlænget taletid.
Jeg har en fornemmelse af, at de, der i sin tid har skrevet forretningsordenen, har ment det første.
Derfor har jeg nu to gange stillet spørgsmål til ordføreren om, hvorvidt han er uenig i, at statsministeren den 29. januar har sagt, at en FN-forankring betyder drøftelser og beslutninger i Sikkerhedsrådet.
Derfor har jeg spurgt: Hvordan kan det så være, tror ordføreren, at statsministeren den 29. januar mente det, mens han helt åbenlyst mener noget andet i dag?
Det burde ikke være svært at svare på, og hvis ordføreren i øvrigt er enig i, at Folketingets forretningsorden giver mulighed for, at man også kan få svar på det spørgsmål, man stiller, vil han så forsøge at forholde sig til det?
Jann Sjursen (KRF), 2003-03-21:
Hr. Jens Rohde har for lidt siden nok en gang fastslået, at der er en FN-forankring til stede.
Derfor må jeg ligesom den tidligere spørger konfrontere hr. Jens Rohde med det faktum, at Danmark går enegang med uendelig få lande, når det gælder om at levere egentlige militære bidrag til den krig, som nu er gået i gang.
Det er jo ikke engang en håndfuld lande, som stiller egentlige militære bidrag, og hvordan kan man så sige, at der er en stærk FN-forankring?
Der er ikke engang så mange med, som der var i Kosovokrigen, eller som da nogle lande sidst besluttede sig for at gå imod Irak.
En lang række lande er faldet fra.
Hvordan kan det være, at Venstre er slået ind på en udenrigspolitisk kurs, der består i, at Danmark skal gå enegang sammen med nogle ganske få lande, i virkeligheden imod store dele af verdenssamfundet, også mod det, der typisk er nære allierede?
Jens Rohde (V), 2003-03-21:
Fru Sandy Brinck spørger, hvorfor USA brugte så mange kræfter på at prøve at få en ny resolution igennem, nye beslutninger igennem.
Det anser jeg for rent politisk, nøjagtig som fru Sandy Brinck sagde det.
Det er et politisk helt legitimt forsøg på at samle så mange som overhovedet muligt om en beslutning.
Men det ændrer stadig væk ikke ved, at resolution 1441 genbekræfter alle tidligere resolutioner, også 678 og 687.
Det er rigtigt, at i resolution 1441 står der, at nu skal man afvente og give Saddam Hussein en sidste mulighed.
Det er jo det afgørende.
Herefter skal man »consider«, altså vurdere og diskutere, situationen igen, og det har man gjort.
Det afgørende er, at Saddam Hussein ikke har ladet sig afvæbne, og det er jo det, jeg egentlig synes er en lille smule interessant, når man nu er så interesseret i de her paragraffer og det folkeretlige grundlag.
Det er fair nok, jeg er fuldstændig enig med hr. Aage Frandsen i, at det må vi selv tage stilling til ud fra de oplysninger, som man må kunne regne med er rigtige.
Sådan må det jo nødvendigvis være, og det er så mit ansvar at vurdere i forhold til os selv, hvordan jeg så ser de papirer.
Men man diskuterer overhovedet ikke den situation i oppositionen, at Saddam Hussein jo ikke har ladet sig afvæbne.
Han har heller ikke vist vilje til at gå åbent og ærligt ud og arbejde betingelsesløst og med det samme.
Det har han jo ikke gjort.
Er det et faktum, der er fuldstændig ikkeeksisterende i oppositionens hoveder?
Ja, så gør det det selvfølgelig svært at diskutere.
Jeg synes, det bør være en diskussion om, hvorvidt man anser det for realistisk, at Saddam Hussein kan afvæbne, vil afvæbne og dermed opfylde resolutionerne, eller om man anser det for at være urealistisk.
Det er urealistisk, efter alt hvad vi kan bedømme.
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-03-21:
Hvad er det for en verdensorden, der kommer ud af dette her
, når Irakkrigen forhåbentlig hurtigt er overstået?
Hvad gælder næste gang?
Det er meget udmærket, det er jeg glad for.
Nu står der: må anses for at være.
Man bløder lidt op, og det skulle man nok have gjort fra starten.
Det havde i hvert fald været et langt klogere ordvalg.
Det er jo Sikkerhedsrådet, der fortolker Sikkerhedsrådets vedtagelser.
Når man læser referatet fra FN af sikkerhedsrådsbehandlingen den 19. marts, må jeg sige, at der i Sikkerhedsrådet altså ikke tegner sig en tilslutning til det, som skete, nemlig at man skulle afbryde våbeninspektionen.
Det er kernen i sagen for mig, og dette element indgår overhovedet ikke i regeringens folkeretlige vurdering.
Det finder jeg beklageligt.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-03-21:
Jeg tror, det står rimelig klart for dem af os, som har fulgt udvalgsbehandlingen gennem det sidste par dage, at de folkeretlige vurderinger, som regeringen anlægger, kan diskuteres.
Så udtrykker jeg mig meget mildt.
4 ud af 15!
Hvordan kan man på den baggrund tale om en endnu stærkere FN-forankring?
Svar udbedes.
Sandy Brinck (S), 2003-03-21:
Jeg har siddet og overværet debatten om folkeretten.
Jeg er ikke jurist, men hvis jeg prøver at bruge min snusfornuft, så må jeg sige, at det ville undre mig meget, om Bushadministrationen ville bruge oceaner af tid og kræfter på at forsøge at få en ny resolution, hvis de selv mente, at den hidtige, altså resolution 1441, gjaldt.
Det synes jeg simpelt hen ikke hænger sammen logisk.
Hvorfor i alverden skulle Bushadministrationen bruge tid og kræfter, som så i øvrigt også mislykkes?
Så min konklusion er, at man går i krig på trods af FN og på trods af folkeretten.
Og så synes jeg sådan set, at det mindste, man kunne forvente af Venstres ordfører, var, at man i den der mandfolkeretorik også står ved, at det er ren politik uden om FN og uden om folkeretten.
Jens Rohde (V), 2003-03-21:
Til hr. Aage Frandsen
: Hvis der er noget, der er blevet diskuteret og behandlet, så er det da det folkeretlige grundlag.
Der har været spørgsmål.
Det har været hovedtemaet i samrådene.
Det tror jeg at de, der har været til stede, kan bekræfte, og de, der var til stede ved en del af debatten i forgårs, kan vel også bekræfte, at det var hovedtemaet i debatten.
Der er ikke kommet nogen nye oplysninger, som giver mig anledning til at ændre den opfattelse, at det folkeretlige grundlag er i orden.
Jeg skal lige se her, hvad jeg har skrevet om Tyrkiet.
Jo, det er til hr. Holger K. Nielsen.
Jeg er nødt til igen at understrege: USA er imod.
Jeg ved ikke, hvor hr. Holger K. Nielsen har de efterretninger eller de oplysninger fra.
Jeg har ikke nogen oplysninger om, at Tyrkiet allerede er i gang med operationer i det nordlige Irak, og jeg ved ikke, om de kan bekræftes,
men det kunne da i hvert fald være interessant at få dem bekræftet, hvis det var sådan, at vi skulle diskutere det.
Husk på, at Tyrkiet meget gerne vil ind i EU.
Det er en territorial krænkelse.
Det er der ikke belæg for i noget som helst FN-mandat, i nogen form for FN-resolution.
Det fastslås klart, at Iraks grænser skal fastholdes. Så dér er ikke noget
at komme efter, og der er altså ikke bare grønt lys. Hr. Villy Søvndal spurgte: Hvad så med Iran f.eks.?
Kan de så bare have lov?
Det er i øvrigt en fuldstændig hypotetisk tanke, som hr. Villy Søvndal stiller op i forhold til Iran og Irak, at det skulle give grønt lys for alle til bare at gå ind og bruge militær - fuldstændig hypotetisk.
Aage Frandsen (SF), 2003-03-21:
Hr. Jens Rohde henholder sig igen meget til folkeretspapiret, der er kommet fra Udenrigsministeriet, og til konklusionen.
Men det er altså hr. Jens Rohde selv, der med sine egne argumenter skal kunne bevise over for sig selv og over for Folketinget, at papiret er i orden.
Det er ikke nok at henvise til konklusionen.
Her vil jeg så spørge hr. Jens Rohde, som jeg forstod
har været indsuppleret i Forsvarsudvalget som en slags gæst: Synes hr. Jens Rohde, at svarene på de papirer, der er kommet ud af det, er særlig gode?
sammen igennem, fordi det påhviler mig som folketingsmedlem at tage stilling ud fra min egen overbevisning. Når vi herinde behandler lovforslag om flyvehavre og markskel og tilskud til det ene og det andet, kan der laves store undersøgelser, men her er der f.eks. bare en henvisning til: Regeringen finder ikke nærmere grundlag for at give oplysning om det.