runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2006-11-15:
Jeg hørte nogle mærkelige oplysninger fra SF under et tidligere spørgsmål i dag, så jeg vil gerne have lov til af hensyn til offentligheden og Folketingets referater at korrigere SF, der meddelte, at det først var for 3/4 år siden, da SF indkaldte mig til et samråd, at regeringen beskæftigede sig med Sudan.
Det er jo, fordi hr. Steen Gade er et nyt medlem af Folketinget.
Det er sådan, at jeg i 2004 sammen med forsvarsministeren faktisk var på besøg i Darfur og også havde møde om situationen i Khartoum.
Det skete i begyndelsen af 2003, og allerede inden udgangen af 2005 havde vi givet 500 mio. kr.
Jeg ville godt præcisere det, for der er givet forkerte oplysninger til Folketinget af SF.
Så vil jeg besvare spørgsmålet.
Det er rigtigt, at Kommissionen er kommet med en rapport, som konkluderer, at der er positive elementer i Tyrkiets reformproces, men at tempoet er gået ned.
Den siger ikke, at processen er gået baglæns, men at tempoet er gået ned, og det er selvfølgelig beklageligt, for der er behov for væsentlige yderligere politiske reformer i Tyrkiet.
Kommissionen kritiserer også, at Tyrkiet ikke lever op til Ankaraprotokollen, som er den aftale, som hr. Morten Messerschmidt nævner, og som Tyrkiet har indgået med EU om at behandle alle nye og gamle EU-medlemmer lige i gennemførelsen af EU’s og Tyrkiets associeringsaftale, herunder aftalen om toldunionen.
Det er også fuldstændig rigtigt, som hr. Morten Messerschmidt siger, at der er problemer med ytringsfriheden og med religionsfriheden.
Tyrkiet har lovet at ændre artikel 301 om ytringsfriheden, og det skal ske, og der kan jeg berolige hr. Morten Messerschmidt med, at hvis ikke disse mangler er bragt i orden, kan Tyrkiet ikke blive medlem af EU.
Det er jo forudsætningen for at blive medlem af EU.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-11-15:
Det er jo sådan, at vi for ganske nylig så en rapport, som Europa-Kommissionen udgav om den proces, som EU er i gang med med forhandlinger om optagelse af Tyrkiet.
I Dansk Folkeparti var vi meget begejstrede for, at man nu også fra Kommissionens side lægger kraftig vægt på alle de alvorlige mangler, der er i den reformproces.
Bl.a. bemærker Kommissionen de enorme problemer med ytringsfrihed, de stadig væk eksisterende æresdrab, mindretalsrettighederne og besættelsen af Nordcypern.
Når nu Kommissionen, som jeg ved udenrigsministeren tillægger meget stor værdi, udgiver en sådan rapport, kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre, hvilke konsekvenser udenrigsministeren mener den skal have for de tyrkiske optagelsesforhandlinger.
»Hvilke konsekvenser for Tyrkiets optagelsesforhandlinger mener udenrigsministeren at det bør have, at Europa-Kommissionen i sin nye rapport om udvidelsesstrategien retter en skarp kritik mod den manglende vilje til omstilling, herunder særlig med hensyn til ytringsfriheden, æresdrab, mindretalsrettigheder og besættelsen af Nordcypern?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-15:
Nej, den beskrivelse er jeg meget uenig i, og der ligger jo ikke nogen kompromittering af hverken frihed eller menneskerettigheder i at forlange, at såvel Syrien som Iran bidrager til stabilitet ved at lade være med at finansiere f.eks. terrorisme, ved at sikre grænserne osv.
Altså, jeg har meget vanskeligt ved at forstå, at hr. Holger K. Nielsen kan mene, at det kompromitterer frihed og demokrati at stille krav til diktaturer.
I øvrigt vil det være gavnligt for situationen i hele regionen, om så mange lande som muligt medvirker aktivt i en international konference, men jeg vil gerne gentage, at det ikke må være på en måde, hvor man underminerer eller kompromitterer frihed, demokrati og menneskerettigheder.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-11-15:
Det er jo virkelig interessant, hvad vi hører her i dag.
Altså, når man tænker på, hvordan de neokonservatives strategi var, da man gik i krig i 2003.
Det var en hurtig, effektiv krig, som ville få Saddam Husseins regime til at bryde sammen.
Så ville demokratiet opstå som en fugl Fønix og sprede sig til resten af Mellemøsten.
Nu står vi med en situation, hvor denne strategi i den grad ligger i ruiner, hvor den er totalt fejlslagen, og så bliver man nødt til at lave en konference, hvor man inddrager de lande, der også skulle være demokratiseret ved det her forløb, for dog at få et minimum af stabilitet i Irak og i regionen.
Kan statsministeren ikke selv se, at der er lidt af en forskel på, hvad man regnede med i 2003, og hvad der er realiteten i dag, hvor den politik, den danske regering var med til at støtte, ligger fuldstændig i ruiner?
Steen Gade (SF), 2006-11-15:
Det sidste er rigtigt, men man kan sige, at det, der er sket i Irak, er, at vi i stigende grad har fået konfrontation og borgerkrig mellem de to grupper, og når det kommer til stykket, er det jo svært at sige, at det skulle være bedre end undertrykkelse.
Begge dele er noget, vi må gøre alt, hvad vi kan, for at modarbejde.
Jeg synes, statsministeren måske slap lidt let om ved den diskussion om, hvorvidt det, der skal komme efter, skal være en stærkere mand.
Det er jo i hvert fald det, man kan læse i internationale aviser at man arbejder med: inddragelse af to lande, hvor man har diktatur, oven i købet præstestyre i det ene, og så en stærkere mand i Bagdad.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-15:
Nej, jeg mener ikke, man kan gradbøje frihed og demokrati.
Man må fastholde målet.
Selvfølgelig er man jo altid nødt til at tilrettelægge sin strategi efter, hvor svært det kan være i forskellige samfundstyper, og der er jo ikke nogen udviklet demokratisk tradition i Irak.
Men jeg synes, man skal have høje ambitioner med hensyn til udvikling af et demokrati og sikring af menneskerettigheder.
Jeg er enig med hr. Steen Gade i, at det er vigtigt at inddrage sunnierne.
Det gode ved den regering, der nu er i Bagdad, er, at det er en samlingsregering, der også tæller repræsentanter for sunnimuslimerne.
Men hr. Steen Gade har ikke ret i, at alt det her har fremkaldt en konflikt mellem sunnier og shiitter.
Nej, den var der i forvejen.
Det var oven i købet sådan, at Saddam Hussein på det grusomste undertrykte shiitterne i Irak.
Det var netop et af problemerne.
Steen Gade (SF), 2006-11-15:
Jeg vil spørge statsministeren, om han ikke er enig i, at man i sådan et forhandlingsforløb bagefter må kigge særlig på sunnierne og dermed også de lande i regionen, hvor det er sunnier, der har regeringsmagten.
En af de rigtig farlige ting, som den her krig har fremkaldt, er jo en konflikt mellem sunnier og shiitter, og hvis man ikke ved en fremtidig løsning forstår, at der skal skabes en anden balance end den, der ser ud til at eksistere i Irak i dag, tror jeg ikke, man kommer nogen vegne.
Det andet spørgsmål går på det, der er sivet fra Bakerplanen, hvor det er blevet sagt, at man er nødt til at inddrage Syrien og Iran, som jo ikke er demokratier, faktisk det modsatte, og at man så også bliver nødt til at slække på demokratiet i Irak.
Er statsministeren enig i, at det er prisen for at have en exitstrategi?
Holger K. Nielsen (SF), 2006-11-15:
Jamen det var da interessant, synes jeg, at man er så konkret med forberedelserne til den konference.
Kunne vi få at vide, hvornår den tænkes afholdt?
Kunne vi få at vide, hvor den i givet fald skal afholdes henne?
Kunne vi få at vide, hvem der fastlægger dagsordenen for konferencen, og hvad det er for specifikke temaer, der skal diskuteres?
I forlængelse af det: Vil man til konferencen også invitere nabolandene Syrien og Iran?
Hvis det bliver tilfældet, håber jeg da, at statsministeren vil ihukomme, at man den ene dag går i krig for sikring af frihed og demokrati og den næste dag indbyder lande, hvor de begreber bestemt ikke findes, til en konference.
Det er det interessante.
Men sådan er international realpolitik jo.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-15:
Nu synes jeg ærlig talt, at hr. Holger K. Nielsen foregriber begivenhedernes gang.
Mig bekendt er der ikke truffet sådanne beslutninger.
Vi har fra dansk side sådan mere bredt udtalt støtte til at få inddraget landene i regionen stærkere i at finde løsninger, bl.a. i forbindelse med en international konference, som vi håber kan blive afholdt under overskriften Iraq Compact.
Den konference forventer vi kunne blive en nyttig ramme om det internationale samfunds fortsatte støtte til reformer og økonomisk udvikling i Irak.
Jeg kan sige, at det sidste forberedelsesmøde foregik i Kuwait, og lige nu rejser FN og den irakiske regering til flere andre nabolande netop for at sikre regionens konstruktive medvirken i den konference.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-11-15:
Det er jo det, der er så interessant og kommer til at afspejle den dobbeltmoral, som er i den danske regering og også i den amerikanske og andre regeringer, der er med i den her krig.
For ikke så mange år siden betegnede hr. George W. Bush jo Iran som en del af Ondskabens Akse, og der har lydt mange forskellige antagelser om, at USA planlagde en direkte krig med Iran.
Jeg går da ud fra, at den danske statsminister i hvert fald er enig i, at det ikke ligefrem er frihed og demokrati, der trives i det iranske samfund.
Tilsvarende heller ikke i det syriske samfund
Der vil jeg godt høre, om statsministeren så ikke godt vil indrømme, at man er kommet meget, meget, meget langt ud i moradset, siden man nu må erkende, at man ikke selv kan håndtere det her og er nødt til at inddrage Iran og Syrien i at skabe en holdbar løsning.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-15:
Vi støtter, at nabolandene bliver inddraget yderligere i processen i Irak.
Fra dansk side har vi da også opfordret nabolandene til et konstruktivt engagement, herunder til at sikre grænserne bedre.
Det gælder også Iran og Syrien.
Et stabilt Irak er i hele regionens interesse.
Jeg kan i øvrigt sige, at den irakiske regering har løbende kontakt til landene i regionen, herunder Iran og Syrien, på allerhøjeste niveau.
Og netop sikring af grænserne og nabolandenes bidrag til en stabil udvikling er central for regeringen i Bagdad.
Men jeg er da i øvrigt enig med hr. Holger K. Nielsen i, at alle de skridt, der bliver foretaget, selvfølgelig skal være i overensstemmelse med ønskerne om, at vi fremmer og sikrer frihed, demokrati og respekt for menneskerettigheder.
Carsten Hansen (S), 2006-11-15:
Jeg er sådan set enig i det solidariske, og jeg er også enig i, at det var en helt ekstraordinær situation.
Det var blevet opgjort, stod der i dagspressen, til at være den værste storm, vi har haft de sidste 15 år, i hvert fald hvad angår antallet af skader.
Vedrørende de erkendte skader, der nu er sendt ind, har man sagt, at der bliver en ganske lang ventetid.
Der vil jeg godt spørge: Hvad vil ministeren gøre for at forkorte den?
Det er det ene.
Det andet er: Er ministeren ikke enig i, at når mennesker, der er i nøjagtig samme situation, idet de har fået deres kælder oversvømmet, får vidt forskellige svar fra deres forsikringsselskaber, er der et stort behov for at få det afklaret, så de her mennesker ved, hvad det er for en grund, de står på?
Nogle mennesker får at vide, at de godt kan få dækket tørretumbleren, vaskemaskinen osv., og andre får at vide, at det kan de ikke.
Det er faktisk af den simple grund, jeg har bedt ministeren om at komme ned i Folketingssalen, og derfor er jeg ked af, hvis jeg skal bede ministeren om at komme herned igen på næste onsdag.
Jeg håber, at vi kan nøjes med at få en afklaring nu eller et hurtigt svar pr. brev, således at vi er fri for at have endnu seance om det her.
Det må vi få udredt så hurtigt som muligt.
Og så kan jeg sige: Hvad kan ministeren gøre?
For man kan jo ikke sige andet, end at det største antal skader i forbindelse med en stormflod, vi har haft før den her stormflod, var 900.
Så der er ingen tvivl om, at der altså vil komme noget ventetid denne gang, når vi skal have 3.000 skader behandlet så hurtigt som muligt.
Jeg kan ikke lige for nærværende se, hvor lang sagsbehandlingstid der vil være i forbindelse med de her skader, men det vil jeg forsøge at få oplyst.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-11-15:
Det synes jeg er relevant at få den danske regerings kommentar til, også i betragtning af at den danske statsminister meget tydeligt og meget ofte har fremhævet, at man er gået med i krigen for at styrke frihed og demokrati.
Per Stig Møller (KF), 2006-11-15:
Spørgsmålet, i hvert fald i den skriftlige formulering, var, om det, at der var korruption i landet, skulle have konsekvenser for, om Bulgarien kunne blive medlem af EU.
Vi havde anden behandling i Folketinget i går, og der havde vi præcis den samme drøftelse, som vi har i dag.
Ved den anden behandling viste det sig jo, at Dansk Folkeparti vil undlade at stemme i spørgsmålet om Bulgariens medlemskab, og at alle andre, minus de seks fra Enhedslisten, vil stemme for.
Så beslutningen om, at Bulgarien kan blive medlem, er jo stort set taget af Folketinget.
Den er jo taget, selv om vi godt ved, at der er korruption i landet, og at korruptionen er fuldstændig uacceptabel.
Det ved Kommissionen også godt, det ved vi alle sammen.
Bulgarien ved det også, og Bulgarien har sat en masse ting i gang for at stoppe korruptionen, og Kommissionen vil holde øje med, at den bliver stoppet.
Jeg kan nævne, at den bulgarske regering er i fuld gang med det nødvendige arbejde.
Man er kommet med udkast til forfatningsændringer, der skal sikre retsvæsenets uafhængighed og pålidelighed, man har lavet specielle indsatser mod korruption på højt niveau, og vi kan fra EU’s side aktivere sikkerhedsklausulerne, hvis Bulgarien ikke lever op til de fastsatte målepinde, hvad angår bekæmpelse af korruption.
For selvfølgelig kan vi da ikke have et land med dyb korruption.
Men det ved de godt, og de arbejder også på det, og det er et af de områder, hvor der kommer særlige overgangsordninger og opmærksomhed.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-11-15:
Jo, men vil det ikke være naturligt, at man først optager et land i EU, når det er nået i mål?
Det virker da besynderligt, at man tager til takke med, at et land er på vej i målet.
Det svarer jo til, at udenrigsministeren, hvis han vil købe en ny bil, går ned hos forhandleren, køber bilen, og så først efterfølgende sender sit budget ind til sin bankrådgiver for at finde ud af, om han rent faktisk har råd til bilen.
Sådan er jeg overbevist om at en hæderlig og retskaffen mand som udenrigsministeren ikke ville håndtere hverken sit privatliv eller sit offentlige embede.
Sagen er jo, at Kommissionens egen udsendte, Klaus Jansen, har rejst rundt i de her lande og påpeget den enorme laissez faire-mentalitet, som gør sig gældende i særlig den bulgarske administration, netop fordi de to lande af EU på forhånd var blevet lovet medlemskab senest ved indgangen til 2008.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-15:
Jeg kan ikke i dag vide, hvilken dato der kan være for en sådan konference, så langt er forberedelserne ikke, og derfor heller ikke, hvor den i givet fald skal finde sted, og heller ikke præcis, hvem der så vil deltage.
Men der er fra FN’s side bestræbelser på at få så mange lande fra regionen som muligt til at deltage.
Men lige præcis hvem tror jeg ikke nogen i dag er i stand til at svare på.
Med hensyn til dagsordenen er det altså således, at det er FN og den irakiske regering, som står i spidsen for at forberede konferencen, og som vel derfor også er dem, der primært stiller punkterne op på dagsordenen.
Per Stig Møller (KF), 2006-11-15:
Det kan jeg bekræfte, og derfor kunne jeg jo frafalde ordet.
Men jeg vil godt præcisere, at grunden til, at vi har ladet Bulgarien komme ind den 1. januar, jo er, at de på langt, langt de fleste områder, næsten alle områder, har indhentet det, de skulle i henhold til Københavnskriterierne; det er også en styrkelse af den proces, der har fundet sted i Bulgarien.
Så vil jeg godt nævne nogle af de initiativer, den bulgarske regering har igangsat: Etablering af et korruptionsinspektorat med direkte reference til premierministeren, ansættelse af en ny reformvenlig offentlig chefanklager, vilkårlig fordeling af retssager til dommere, så man altså ikke i forvejen kan finde ud af, hvilken dommer man får, rekruttering af dommere i åben konkurrence på grundlag af faglige kvalifikationer, fortsat justering og tilpasning af lovgivning, hvorved højtstående embedsmænd, ca. 6.500, og politiske partier skal indsende erklæring til rigsrevisionen om henholdsvis indkomst, formue og donorer, herunder størrelsen af donationerne.
Der er indledt antikorruptionstræning af 50.000 embedsmænd af dem, hr. Morten Messerschmidt nævnte, og der er oprettet en specialenhed i anklagemyndigheden til styrkelse af bekæmpelse af korruption og organiseret kriminalitet.
Det vil vi godt honorere, men sker det så, at de inden for de næste 6 måneder ikke lever op til det, der forventes af dem, vil Kommissionen iværksætte tiltrædelsestraktatens beskyttelsesklausul.
Nej, det har jeg ikke forstået, for der vil jo ske det, hvis man følger hr. Rune Lunds råd, at man så overlader det hele til Taleban, og det forstår jeg ikke hr. Rune Lund vil.
Så nej, jeg vil ikke forstå hr. Rune Lunds logik, den fører til Talebanovertagelse og Al-Qaeda-overtagelse i Irak.
AlQaeda har sagt i Irak, at de går efter at få Irak.
Det har al-Zawahiri jo sagt.
Vi skal have en fejlslagen stat ud af det, sagde al-Zawahiri efter 2001, for uden en stat lykkes vores projekt ikke, og fra den stat skal vi så føre krigen mod Vesten.
Jamen hvor blåøjet har man lov at være?
Det er det, man er oppe imod.
Vil man forære Afghanistan til Al-Qaeda eller til Taleban og Irak til Al-Qaeda?
Men vi bruger penge på genopbygning, det er meget vigtigt, og der er vi jo enige.
Vi har faktisk sendt en civil udviklingsrådgiver ned til Helmand sammen med rådgivere fra England om de civile militære projekter.
Det handler nemlig om, og der er jeg også enig med hr. Rune Lund, at få gang i små konkrete og synlige projekter, så den befolkning, der udsættes for at komme i klemme mellem Taleban og koalitionsstyrkerne, kan føle sig beskyttet og se, at der er fremgang.
Det er, hvad det drejer sig om.
Derfor vil vi lave de her sikre områder, hvor vi har mulighed for at øge genopbygningsindsatsen.
Der, hvor der ikke er sikkert, bliver den hele tiden smadret af Taleban.
Jeg kan ikke følge hr. Rune Lund, for hvis jeg fulgte hr. Rune Lund, ville jeg føre verden ud i kaos.
Rune Lund (EL), 2006-11-15:
Det er faktisk sådan, at den afghanske befolkning bliver vred, bliver indigneret, bliver sur og bliver gal, når de gang på gang ser, at masser af civile bliver dræbt i militære aktioner, som bliver ledet og planlagt af den internationale koalition.
Folk er så fattige, fordi der ikke er fokus på den civile genopbygningsindsats, at Taleban betaler fattige bønder for at lave militære aktioner mod de internationale styrker.
Det betyder, at de her fattige bønder, som er dårlige til at slås, vælter frem og bliver dræbt i massevis, hvilket gør, at vreden mod den internationale militære tilstedeværelse bliver endnu større, end den var i forvejen.
Problemet er den militære tilstedeværelse.
Tropperne er en del af problemet og ikke en del af løsningen.
Det har udenrigsministeren endnu ikke forstået, for så vidt angår Irak, og tilsyneladende heller ikke, for så vidt angår Afghanistan.
Carsten Hansen (S), 2006-11-15:
»Vil ministeren redegøre for, hvilke af de værdier, der er ødelagt i kældre som følge af stormfloden den 1. og den 2. november 2006, der er forsikringsdækket som følge af Stormrådets afgørelse om, at stormen var en regulær stormflod?
« Skriftlig begrundelse
Det viser sig, at en række mennesker, der har fået kældre fyldt op med vand som følge af stormfloden, ikke kan få forsikringsdækket frysere, køleskabe, vaskemaskiner osv.
Men hvis de samme genstande havde stået i stueetagen, var de forsikringsdækket – eller hvis vandet i kælderen var forårsaget af regnskyl, så havde disse genstande også været forsikringsdækket.
Derfor er det helt afgørende for disse mennesker, der i forvejen er hårdt ramt, at få en afklaring.
Rune Lund (EL), 2006-11-15:
Det er rigtigt, der er blevet sat ekstra styrker ind i Helmandprovinsen, og det er lige præcis et udtryk for, at man griber den her konflikt an på en helt forkert måde.
Man siger: Vi har et militært problem, for der er nogle folk, der laver oprør.
Kom, vi sætter endnu flere styrker ind, vi sætter endnu skarpere fokus på de såkaldte militære løsninger, og vi negligerer det civile genopbygningsarbejde endnu mere, end vi har gjort tidligere.
Udenrigsministeren spørger, hvad jeg ville gøre.
Jeg ville trække de danske tropper ud, og alle de penge, der ville blive sparet, ville jeg bruge til civil genopbygning.
Alene det ville være et fremskridt, fordi den civile genopbygning er supernegligeret.
Den mangler så totalt, at vi ser en masse afghanere blive fattigere og fattigere og ikke engang have penge eller ressourcer nok til at få mad på bordet hver dag.
Så at få flere ressourcer ind i den civile genopbygning ville markant mindske opbakningen til Taleban.
Det er ærgerligt, at udenrigsministeren ikke kan se det.
Carsten Hansen (S), 2006-11-15:
Og nu til noget ganske andet, som de siger på tv. Spørgsmålet kan synes som en forholdsvis lille sag.
Ikke desto mindre blev rigtig mange mennesker jo ramt af stormfloden mellem den 1. og den 2. november 2006, og i den forbindelse har det vist sig, at der er en række uklarheder med hensyn til, hvad der bliver dækket for disse mennesker, der er blevet ramt af stormfloden.
Når jeg har bedt ministeren om at stille med et svar – og det hurtigste, jeg kunne finde på, var at stille et spørgsmål i salen – er det, fordi der altså er en lang række uklarheder, når man henvender sig til sit forsikringsselskab, om, hvad det er, man egentlig kan få dækket, når ens kælder er blevet oversvømmet.
Derfor ser jeg frem til at høre svaret fra økonomi- og erhvervsministeren.
Og det betyder altså, at personer og virksomheder, der har været udsat for stormflodsskade den 1.-2. november i år i de nævnte områder, nu får mulighed for at få erstatning for både løsøre og bygninger – løsøre kan være indbo, og det kan være maskiner – men det kræver, at det, der er sket skade på, også er brandforsikret.
Der udbetales ikke erstatning til tab på løsøre i kældre og i rum under terræn.
Per Stig Møller (KF), 2006-11-15:
Jeg mangler bare, at hr. Rune Lund selv svarer.
Det er i sig selv interessant at diskutere med hr. Rune Lund hver dag, for hr. Rune Lund har jo de rene hænder og de rene synspunkter og den rene verden.
Men verden er ikke så ren, og hr. Rune vil aldrig nogen sinde engagere sig i verden.
Så hvad er egentlig hr. Rune Lunds svar?
Hr. Rune Lunds svar har jo kun været dette: Alle skal ud af Afghanistan!
Det er det samme, som Taleban siger: Alle skal ud af Afghanistan; Karzai og Danmark og alle andre skal ud af Afghanistan.
Hr. Rune Lund og Taleban er altså enige i deres strategi.
Det er jo ikke særlig klædeligt, må jeg sige til hr. Rune Lund.
Det er faktisk temmelig misklædeligt, at et medlem af det danske Folketing sidder og kører den samme strategi som Taleban.
Det er trist, men det er jo konsekvensen af Enhedslistens politik.
Det, der skal til, er jo naturligvis, at Taleban skal stoppes.
Og der er ikke tale om, at strategien er grundlæggende forkert, der er tale om, at Taleban ønsker at tage det land, og Taleban kunne få det land, hvis vi alle sammen opførte os som Enhedslisten.
Men det gør vi ikke, heldigvis.