runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henning Grove (KF), 1999-10-12:
Lovforslaget hænger jo lidt sammen med det foregående, og det er vel også logisk, at man efter en dioxinskandale gerne vil have styr på de foderstoffer, vi giver vores dyr.
Det er der jo lagt op til her, og jeg synes, det er rimeligt, at man, hvis man har en begrundet mistanke - så kan vi altid diskutere, hvordan den begrundes - har muligheder for at stoppe det, inden det gives til dyrene, indtil man har undersøgt det.
Tjernobyl viser da også, at der kan være andre områder, hvor det er nødvendigt at stoppe.
Med hensyn til antibiotika har vi jo været inde på det.
Det, jeg synes er spændende i sådan et lovforslag, hvor man er enig i alle intentionerne, er, hvordan de bliver ført ud i livet.
Og hvis man ser i § 1, hvor der indsættes et nyt stk. 2, hvor der står: »Ministeren kan fastsætte regler eller træffe bestemmelser med henblik på opfyldelse af Det Europæiske Fællesskabs direktiver og beslutninger om forhold, der er omfattet af denne lov«, synes man jo, det er lidt af en carte blanche, der gives dér. Fortsætter vi i samme paragraf, står der: »Ministeren kan endvidere fastsætte de regler, der er nødvendige for anvendelse af Det Europæiske Fællesskabs forordninger om forhold, der er omfattet af denne lov.
Ministeren kan fastsætte regler eller træffe bestemmelser om at fravige disse regler i ovennævnte retsakter.«
Så er vi igennem det hele: Man kan fastsætte dem, eller man kan lade være.
Og når vi vedtager dette her lovforslag, så ved vi egentlig ikke, hvilke regler der bliver fastsat, eller hvilke der ikke bliver fastsat.
Vi giver ministeren en stor carte blanche, men det kan vi også diskutere i udvalget.
Vi er positive.
Aase D. Madsen (DF), 1999-10-12:
Den med heste og hash kender jeg udmærket godt, for jeg har redet i mange år, og dér giver jeg hr. Peter Duetoft utrolig mange roser.
Det ved jeg godt.
De små striglepiger er guld værd, og de går op i det med liv og sjæl.
De kommer garanteret ikke til at lugte af hash.
Jeg siger bare: Der er noget, der hedder prioritering.
Det, man så kan prioritere, er: Før dem over til idræt, området med heste, osv.
Det er da udmærket.
Det koster faktisk ikke fem flade øre.
Men når man så siger: Multimediehuse kontra de ældre, så er det en prioritering, og dér prioriterer Dansk Folkeparti altså de ældre højere, og kan man så spare nogle penge, skulle de sparede penge så gå til de ældre.
Det er en prioriteringsopgave.
Peter Duetoft (CD), 1999-10-12:
Jeg vil sige til fru Aase Madsen, at hun svarer på noget, jeg ikke sagde.
Det, jeg anfægtede, var påstanden om, at der ikke var råd til de kulturelle ting, fordi de ældre i kommunen så ville få det dårligere.
Det har ikke noget at gøre med, om det skulle være multimedier eller ikkemultimedier.
Det har noget at gøre med, at jeg brugte det som et eksempel på, at man skal passe på kassetænkning, også inden for kommunen, at man i virkeligheden - det er ikke derfor, man skal gennemføre det - faktisk godt kan spare ganske mange penge ved at have en ordentlig kulturpolitik i kommunen, så man er fri for at have de unge mennesker til at blive både rodløse og kriminelle, og hvad ved jeg.
Min partistifter, Erhard Jakobsen, var kendt som borgmester i Gladsaxe, og jeg har da læst, at han dengang havde et slagord om en kommunal rideskole, nemlig påstanden: Jeg vil hellere have, at de unge mennesker lugter af hest end af hash.
Det er den tankegang, nemlig at en god kulturpolitik faktisk kan afbøde nogle ulykker senere, der koster samfundet meget, der gør, at de ældre mennesker i kommunen måske skulle være glade for kulturpolitikken i stedet for fru Aase Madsens synspunkt om, at kulturpolitik har vi ikke råd til.
Aase D. Madsen (DF), 1999-10-12:
Nu nævnte hr. Peter Duetoft, at disse nye multimediehuse skulle give en helhed.
Så vil jeg da gerne spørge hr. Peter
Duetoft, hvad socialt det i det hele taget giver at hjemlåne musik, pc'er, cd-rom'er og andre digitale herligheder.
Jeg vil da også gerne spørge om, hvilket socialt sammenhold det giver, når man faktisk sidder og glor på hver sin pc-skærm i hver sit hjørne i sådan et multimediehus.
Selvfølgelig, hvis der er dans og musik osv., så kan man sige, det kan give socialt sammenhold, men på de der digitale skærme ser jeg tværtimod, at man isolerer sig, og jeg sagde udtrykkelig i min ordførertale, at jeg gik meget ind for, at det var på bogområdet, at bibliotekerne skulle styrkes.
Peder Sass (S), 1999-10-12:
Svaret er kort og klart: Ja.
Frank Aaen (EL), 1999-10-12:
Det var hr. Peder Sass' ord om reklamer rettet til børn.
Jeg er faktisk meget enig i de betragtninger.
Alle vi, der har børn og ser børneudsendelser, ser, hvor massivt de er pakket ind i reklameblokke, og hvordan reklamen sniger sig ind i selve udsendelsen.
På den ene eller anden måde præges store dele af vores børne-tv, heldigvis ikke så meget på DR 1, men der er også skjulte reklamer.
Derfor er mit spørgsmål: Kan vi bare vente på en frivillig aftale?
Kan vi bare vente på EU?
Er vi ikke nødt til at rykke hurtigere frem?
Vil Socialdemokratiet være indstillet på meget hurtigt at være med til i hvert fald at udvikle tanken om, hvordan vi vil gribe ind, sådan at branchen og andre aktører på området kan se, at hvis ikke de selv tager sig sammen, så kommer der et konkret lovudspil her fra Folketinget.
Altså mit spørgsmål er mere konkret: Kan vi regne med, at vi inden for nogle måneder kan gå mere til biddet i den her sag, for jeg er bange for, at branchen og EU er alt for langsomme og slet ikke villige til gøre noget?
Kristen Touborg (SF), 1999-10-12:
SF er også positiv over for lovforslaget, og der er faktisk kun to ting, jeg godt lige vil beskæftige mig lidt nærmere med.
Med lovforslaget skabes der mulighed for, at der kan udstedes forbud mod salg og anvendelse af foderstoffer, når der er en mistanke om, at foderstoffer vil kunne udgøre en risiko for miljøet eller for menneskers og dyrs sundhed.
Det mener vi er godt.
Så det er vi forholdsvise rolige ved.
Det andet, jeg godt vil knytte nogle kommentarer til, er, at når vi nu har foderstofloven oppe til revision, så kunne jeg meget vel tænke mig, at vi benyttede lejligheden til at afskaffe muligheden for, at der markedsføres lukkede foderstofblandinger.
Jeg har faktisk aldrig helt forstået visdommen i, at man kan markedsføre et produkt og ikke deklarere det.
Jeg har aldrig kunnet se fornuften i, at man ikke har mulighed for at sammenligne proteinindholdet, energiindholdet og prisen mellem de forskellige blandinger.
Jeg kan ikke se rimeligheden i det; jo, jeg kan se, at der er nogle, der har fordele af det, nemlig foderstofbranchen.
De kan jo så gøre, som det passer dem, og der er ingen, der kan kontrollere det.
Aase D. Madsen (DF), 1999-10-12:
Ministeren udtaler, at ministeren var bange for det, jeg sagde i min ordførertale om det specifikt danske, som jeg ikke mente var skrevet nok ind i redegørelsen.
Men vi levede ikke i et statisk kultursamfund, det var noget med det statiske, samfundet ændrer sig hele tiden, siger
kulturministeren.
Jamen altså det er meget muligt, at samfundet ændrer sig, men jeg kan da ikke indse, at vores historie ændrer sig.
Den er jo skrevet ned sort på hvidt; så er det det, der gør ministeren nervøs?
Den er nedskrevet, så det kan da ikke være det, ministeren er nervøs for.
Jamen der kan da godt ske ændringer, men derfor kan man da godt betone det danske hele vejen igennem i den redegørelse, der foreligger i øjeblikket.
Den danske kulturarv ændrer sig ikke.
Peter Duetoft (CD), 1999-10-12:
Altså naturligvis ændrer vores kulturarv sig; hver fjortende dag bliver vi klogere og klogere på, hvad der er sket for tusind år siden, så det er udmærket.
Jeg er selvfølgelig ked af, at ministeren er skuffet; det var nu ikke helt meningen.
Jeg ville bare gerne finde argumentet for, at den her regering er bedre end alle de andre regeringer, og jeg vil gerne finde argumentet for, at man kan gøre ting bedre, som statsministeren siger.
Og så må kulturministeren undskylde.
En sætning, som at »det er regeringens mål, at alle børn i Danmark skal have de bedst tænkelige betingelser for at leve sig ind i, opleve og bidrage til vores samfund og dets fællesskaber«, hvem i alverden skulle være uenig i det?
Og hvem i alverden skulle gøre det til noget specielt for denne her regering?
Eller sætningerne »alle børn skal høres«, og »alle børn skal beskyttes«, altså det er den slags, som jeg syntes var lidt overfladisk. Nå, men det er så en anden diskussion; den kan kulturministeren og jeg jo tage et eller andet sted i landet. Blot en advarsel igen til kulturministeren: Lad være med at blande de dér reklamer ind i medieforliget, så får ministeren ikke et medieforlig.
Derfor: Kør det selv eller opfind noget andet eller et eller andet, men lad være med at blande det sammen i den store, sorte gryde.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-10-12:
Til fru Aase D. Madsen: Nej, jeg er selvfølgelig enig i, at der er en historie, der er nogle historiske kendsgerninger, men formidlingen af dem og behovet for formidling ændrer sig med den nutid, man befinder sig i.
Men netop spørgsmålet om den fælles historie er jo berørt i redegørelsen.
Jeg synes, det er vigtigt at være opmærksom på, at der hele tiden kommer nye grupper til det danske samfund, som har en anden historie end den, vi betragter som den danske.
Med andre ord: Jeg føler et behov for at understrege den kulturelle mangfoldighed og også de forskellige historier, som langsomt føjes sammen og bliver den danske historie.
Og så til hr. Peter Duetoft.
Jeg tror, vi skal tage den diskussion et andet sted, som også hr. Peter Duetoft opfordrede til.
Jeg tror faktisk, at det vil være ret nemt at finde grupper i samfundet og også partier i Folketinget, som ikke har den opfattelse, at alle børn skal beskyttes.
Jeg kan f.eks. næsten fornemme et flertal imod mig, når det drejer sig om at beskytte børn mod reklamer.
Og jeg tror også, at man kan finde partier, som ikke mener, at alle børn skal høres i alle sammenhænge, men det får vi jo sandsynligvis nogle eksempler på, når undervisningsministeren fremsætter sit forslag om styrket demokrati inden for uddannelsessektoren.
Så lytter jeg selvfølgelig gerne til de gode råd om et kommende medieforlig, og det kan være, at vi skal lave et medieforlig i flere tempi.
Endelig til fru Ester Larsen
: Jeg har muligvis misforstået noget, men jeg fornemmer alligevel, at det, at der skal laves fælles målemetoder, så vi får styr på folkeskolens resultater, smager af skema, smager af, at alle børn skal måles efter det samme.
Og spørgsmålet er, om man kan det.
Er det godt, hvis alle børn skal puttes i det samme skema?
Ester Larsen (V), 1999-10-12:
Hvis man bevidst ønsker at misforstå og fordreje, så er mulighederne legio.
Jeg måtte forstå ministerens bemærkninger om, at man ønskede, at undervisningsministeren skulle opstille et fælles skema for alle børn, at det så refererede til min henvendelse til statsministeren tidligere på dagen, hvor mit ønske gik ud på en opfordring til, at undervisningsministeren skulle interessere sig for at være med til at koordinere, hvordan man sikrer kvaliteten af undervisningen i folkeskolen.
Det er meget langt fra at handle om fælles skemalægning, men det drejer sig om at have en interesse for resultatet af anstrengelserne.
Jeg synes, det var hensigtsmæssigt, hvis undervisningsministeren ville medvirke til, at man kunne opstille ordentlige målemetoder for undervisningens kvalitet.
Så synes jeg også, det var en underlig fordrejning, at jeg skulle påstå, at børn havde alt for mange voksenkontakter.
Jeg forsøgte at beskrive, at en række børn i dette land har gode vilkår, og at de også har
gode og tilstrækkelige voksenkontakter.
Men det at hævde frimodigt, at alle børn skal have flere voksenkontakter, er meget vanskeligt at forstå. Hvad ligger der bagved?
Hvorfor udbreder man et mindretals problem til at omfatte hele børnegruppen?
Er det et særligt formål at fornægte, at noget fungerer godt i det her land?
Hugo Sørensen (S), 1999-10-12:
Lovforslaget her skal ligesom det foregående ses som udtryk
for regeringens målsætning om at sikre forbrugerne sunde og rene fødevarer.
Verden over er problemerne med antibiotikaresistens voksende.
Danmark har endnu ikke haft så alvorlige problemer
med resistens, som det er set i andre lande.
Dette skyldes blandt andet, at Danmark i mange år har haft en restriktiv praksis for anvendelse af antibiotika både til mennesker og til dyr.
Sammenhængen mellem resistente bakterier og forbruget af antibiotiske stoffer er efterhånden generelt accepteret af forskerne.
Det er derfor af stor betydning fortsat at fastholde og udbygge indsatsen for at begrænse forbruget af antibiotika og antibiotikalignende stoffer, herunder forbruget af vækstfremmere i husdyrproduktionen.
I maj 1997 afgav et udvalg nedsat af fødevareministeren rapporten om forbedring af sundhedstilstanden i danske husdyrbesætninger og om reduktion af forbrug af antibiotika og antibiotiske vækstfremmere.
Udvalget anbefalede blandt andet, at der etableres et centralt register over husdyrbesætningernes forbrug af terapeutisk antibiotika, foderlægemidler og visse tilsætningsstoffer i foderstoffer.
Dette reducerer mulighederne for senere effektiv behandling.
Vetstat vil give et detaljeret overblik over forbruget
af de omhandlede stoffer inden for husdyrproduktionen
både totalt set og fordelt på de enkelte dyrlæger, foderstofvirksomheder og husdyrbrug.
Registret vil derudover indeholde oplysninger om forbrug af medicin til dyr, der ikke er omfattet af det centrale husdyrbrugsregister.
Vetstat vil kunne anvendes i forskningsmæssig sammenhæng i forbindelse med blandt andet overvågning af resistensudvikling.
Registret vil endvidere være et brugbart styringsredskab for både myndigheder, organisationer, dyrlæger, foderstofvirksomheder og de enkelte landbrugere til begrænsning af forbruget af de omhandlede stoffer.
Oplysningerne kan endvidere være nyttige i forbindelse med kildesporing samt ved eventuel fremtidig vurdering af sundhedstilstanden i besætningerne.
Lovforslag nr. L 12 omhandler endvidere en mulighed for, at ministeren kan gribe ind med et forbud mod salg og anvendelse af foderstoffer på baggrund af en begrundet formodning om, at de pågældende foderstoffer indeholder stoffer, der vil kunne udgøre en risiko for menneskers eller dyrs sundhed eller for miljøet.
Dette kunne f.eks. være et for højt indhold af dioxin og salmonella.
Som loven er i dag kan et forbud ikke iværksættes, før der foreligger en bekræftende laboratorieunderstøttelse.
Kristen Touborg (SF), 1999-10-12:
Jeg har et spørgsmål til hr. Fransgaard: Hvis det nu er sådan, at indførelsen af det her centrale register, som hr. Fransgaard er så meget imod, og som hr. Fransgaard synes der vil blive et så stort bureaukrati ud af, betyder en forenkling ude på den enkelte bedrift, er hr. Fransgaard så enig i, at det vil være klogt at gøre det?
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-10-12:
Ja, det er i hvert fald ikke bedre, det er jeg helt enig med hr. Frank Aaen i.
Nu ville jeg ikke før fortælle den historie, jeg lige fortalte nede på gulvet, men nu har det jo stået i aviserne, at landbruget i deres hektaransøgninger skal til at bruge to decimaler.
Nu skal man ikke sådan underholde med sine egne dumheder, men sidste år mistede jeg faktisk 3.000 kr. i hektartilskud, fordi jeg brugte to decimaler, og jeg måtte ikke have lov at forhøje, og så har jeg altså braklagt for lidt i forhold til det hektartilskud, jeg egentlig skulle have.
Nu skal man altså bruge to decimaler, så nu kan jeg så få en bøde for at lade være med det.
Der stod ganske rigtig i vejledningen, hvad jeg skulle have gjort, men jeg havde altså ikke tålmodighed til at læse hele den vejledning. Når jeg har én stor mark, så måtte jeg kunne finde ud af udfylde det hektaransøgningsskema, men det kunne jeg altså ikke.
Det er flovt at indrømme det.
I år er den vejledning til ansøgning, der er kommet nu, på 70 sider, som landmanden skal læse for at kunne udfylde sit hektarskema, også selv om han kun har én mark.
Så jeg er enig med hr. Frank Aaen: Det er i hvert fald ikke bedre end det her.
Frank Aaen (EL), 1999-10-12:
Det er bare den her store bekymring for administrative byrder.
Hvor tror hr. Ole M. Nielsen, de største administrative byrder er, her, hvor vi prøver at få lidt kontrol med, hvad der foregår f.eks. på veterinærområdet, eller dér, hvor det drejer sig om at udfylde ansøgningsskemaer og behandle ansøgningsskemaer om tilskud nede i EU-systemet?
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-10-12:
Vi har vel ikke passeret det endnu, men det sker da i hvert fald ret kort inde i det nye århundrede.
Når det er sagt, så er det selvfølgelig et godt lovforslag det her.
Det er desværre nødvendigt, men jeg tror, at alle her er enige i det suk, jeg giver udtryk for.
Altså, vi snakker om administrative byrder og lettelser af dem, og vi snakker også om, at vi gerne vil bremse strukturudviklingen lidt i landbruget, men alt, hvad vi laver, og alt, hvad der sker i udviklingen, presser altså desværre bare den modsatte vej.
Det er forfærdeligt, men jeg forstår da godt fødevareministerens opmærksomhed på, at vi skal have sporbarhed, og at vi skal kunne dokumentere, at vi har gode fødevarer, og selvfølgelig kan vi lære noget af at studere registreringerne i det her nye register for at finde ud af, hvad det er, vi behandler for, hvad vi bruger osv. Men, ja, jeg synes, der er mange men'er ved det. Tilsætningsstoffer: Det kan vi selvfølgelig sige noget om under det næste lovforslag.
Jeg kan ikke forstå, at det er nødvendigt, at foderstofbranchen skal registrere salg af tilsætningsstoffer i blandingerne, eftersom de jo stort set er på vej ud, og skulle man på et tidspunkt finde ud af, at der stadig væk er et forbrug af det af en eller andet størrelse, så kunne man jo tage det ind senere.
Jeg synes faktisk godt, man kunne spare den del der.
Så står der noget om, at ministeren har adgang til at fastsætte opkrævning af gebyrer.
Ja, selvfølgelig skal det betales af nogle, men problemet er, at der ikke rigtig er nogen konkurrence.
Det er ikke underlagt den fri konkurrence
med sådan nogle gebyrer der.
Det får lov til at koste det, det må have lov at koste, sådan noget.
Det synes jeg er problemet.
Der er en af høringspartnerne, der bekymrer sig om misvisende fejlregistrering, og det skal sikkert nok passe, at man skal bekymre sig om det.
Men jeg er mindst lige så bange for misvisende tolkning af de informationer, man kan hente i registret, altså jeg mener, hvis offentligheden skal have adgang og alle de her journalister, som skal opfinde gode historier til deres forbrugersider, landbrugssider og fødevaresider i aviserne hver uge.
Så jeg har en række betænkeligheder ved det, som jeg håber vi kan få lejlighed til at drøfte og måske få aflivet
under udvalgsbehandlingen, men altså hovedideen er jo god nok.
Frank Aaen (EL), 1999-10-12:
Da vores ordfører, hr. Keld Albrechtsen, er travlt optaget af at afsløre de aflytninger, der foregår via systemet Echelon, skal jeg på hans vegne sige, at vi kan støtte lovforslaget.
Vi er naturligvis med på alle initiativer, der kan begrænse forbruget af antibiotika i landbruget.
Vi ser i bemærkningerne, at den viden, der opsamles her, bl.a. skal kunne bruges til at fastsætte retningslinjer for god praksis ved anvendelse af de pågældende stoffer.
Det er vi selvfølgelig også med på.
Vi håber, og det er jeg også sikker på, det fremgår også andre steder i bemærkningerne, at det i lige så høj grad kan give anledning til overvejelser om ændrede produktionsformer i landbruget, hvor spørgsmål som dyrevelfærd vil få en højere prioritet, end det har i dag, og dermed også at indføre nogle produktionsformer, som generelt formindsker brugen, altså nødvendigheden af at skulle bruge medicin. Når flere ordførere her har startet deres indlæg med at sige, at dansk landbrug og vores produkter har så og så godt et navn ude i verden, fordi vi har så gode dyrlæger, vil jeg godt sige, at så passer sådan et glansbillede jo ikke.
Der er jo masser af steder, hvor man klager over, at det er standardprodukter, vi producerer i dansk landbrug, og ikke dem, der har vitalitet og forskellighed og det, der kan komme af have et mere differentieret landbrug end det industrielle landbrug, som vi har.
Vi ved jo også, at der er lande som England og andre, der i dag siger, at den form for industrilandbrug, vi har i Danmark, gør, at de ikke vil købe vores varer.
Derfor er det ikke kun et spørgsmål om at få styr på det her.
Der er mange andre ting, der hører med, hvis vi skal genoprette et godt renommé for dansk landbrug.
Men vi støtter det initiativ, der er her.
Det er uden nogen tvivl et skridt i den rigtige retning.
Når det så siges, at uha, det koster gebyrer og alt mulig andet, så vil vi bare sige til fødevareministeren, at så længe landbruget får de enorme tilskud, som det får, og så længe vi - som det skete med sidste års finanslovaftale med V, K og Kristeligt Folkeparti, som havde en regning, der skulle betales til landbruget, fordi det havde støttet dem under valget - på den måde giver tilskud i den ene og i den anden ende, så har vi ikke noget imod, hvis det her skulle koste et enkelt gebyr.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-10-12:
Der er en grund til, at danske fødevarer ude i den store verden, hvortil vi jo eksporterer det meste af det, vi laver, er kendt som rene og sunde højkvalitetsvarer.
En af grundene er den dyrlægelovgivning, som vi forhåbentlig skal ændre på ifølge det forslag, som bliver førstebehandlet her i dag.
Det handler altså om at etablere et register over brugen af veterinære lægemidler.
Vi synes, det er et godt forslag.
Det ligger fuldstændig i tråd med det, man gør vedrørende humanmedicinen, hvor Sundhedsministeriets styrelser har styr over, hvad der udskrives af medicin til mennesker, og vi finder, at det er en god ting, at man også gør det på det her område.
Vi kan ikke deltage i den lille jammer, der har været i nogle af høringssvarene over, at det her vil blive voldsomt dyrt.
Det tror vi ikke det vil.
Det fremgår også af bemærkningerne, at det er få sekunders arbejde, der er med lige at registrere det her og få det sendt ind.
Til gengæld tror vi, det kan få en stor virkning, ikke mindst i forskningsmæssig henseende.
Så vi støtter lovforslaget.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-10-12:
L 12 ligger jo i forlængelse af intentionerne i det foregående forslag, om registrering af veterinære lægemidler.
Her er det blot foderstoffirmaerne, der får en indberetningspligt.
Venstre kan også støtte forslaget om, at myndighederne får mulighed for at gribe ind ved import, køb og salg samt anvendelse af foderstoffer, hvor der er en begrundet formodning om indhold af stoffer, der udgør en sundhedsrisiko for dyr og mennesker.
Tilbage står så en nøjere definition af »begrundet mistanke«.
Der skulle jo nødig opstå
for mange situationer, hvor der nedlægges forbud, som siden hen viser sig at være grundløse.
Det vil klart skade branchens renommé både her i landet og på eksportmarkederne, hvis der unødvendigt kan sås tvivl om firmaernes seriøsitet.
Som tidligere nævnt er etablering af Vetstat et godt redskab, bl.a. i forbindelse med overvågning og kortlægning af f.eks. resistensproblemer, så Venstre kan som med L 11 støtte forslaget.
Dette er sagt på vegne af vores ordfører, da vedkommende ikke er til stede.