Bendt Bendtsen (KF), 2003-10-23:
Baggrunden for dagens forespørgsel er redegørelsen vedrørende Nordsøen, som jeg fremlagde for Folketinget for lidt over 2 uger siden, en redegørelse, der tager udgangspunkt i aftalen af 29. september med A.P. Møller.
Med aftalen har vi fået skabt stabile og langsigtede rammer om den fremtidige aktivitet i Nordsøen, en aktivitet, som skaber store værdier til glæde for samfundet.
Med aftalen sikres der arbejdsro for de næste mange år.
Det er vigtigt for staten, at der skabes den nødvendige langsigtede horisont for en fornuftig tilrettelæggelse af aktiviteterne.
Regeringen ser derfor meget positivt på, at A.P. Møller har fået ret til at fortsætte sine aktiviteter i tiden efter 2012.
Ved at undgå, at der skal ske et operatørskifte i 2012, bliver den samfundsøkonomiske gevinst meget større.
Aftalen betyder, at det samlede overskud øges med omkring 27 mia. kr. i hele perioden fra 2004 til 2042.
Det skyldes, at det bliver muligt for A.P. Møller at følge langsigtede strategier og investere i tillid til, at der er politisk stabilitet om vilkårene for efterforskning og indvinding af olie og gas i Danmark.
Aftalen med A.P. Møller udspringer af Folketingets ønske om at sikre staten en større andel af værdierne fra Nordsøen, som det kom til udtryk i den enstemmige vedtagelse i forbindelse med debatten her i Folketinget i februar i år.
Det har også været mit udgangspunkt i drøftelser med A.P. Møller, at det var muligt at sikre en større andel af værdierne til staten på en samfundsøkonomisk hensigtsmæssig og også afbalanceret måde.
Det er så også derfor, at jeg kan konstatere, at en meget vigtig følge af aftalen er en markant forøgelse af statens indtægter, en markant stigning i statens andel af overskuddet fra værdierne i Nordsøen.
Ud over 20 pct.s overskudsdeling frem til 2012 og statslig deltagelse fra 2012 og frem er der foretaget meget væsentlige forbedringer af beskatningssystemet.
De stærkt kritiserede fradragsordninger og muligheder for skattetænkning er radikalt ændret.
Vi har skabt et system med mindst mulige incitamenter til skattetænkning.
Desuden udfases royalty- og rørledningsafgiften, som ville have resulteret i for tidligt ophør af produktionen fra oliefelterne.
Der er også med aftalen blevet ryddet op i det eksisterende skattesystem.
Vi har fået lavet nogle passende overgangsordninger for de meget store fradrag, som selskaberne efter de eksisterende regler har oparbejdet.
Det nye system er indrettet, så staten fremover vil få en markant større andel af overskuddet end den, vi har fået hidtil, og større end den ville have været, hvis det nuværende system havde fortsat.
I det gamle system har der historisk været en gennemsnitlig fordeling af overskuddet på 47 pct. til staten, 53 pct. til DUC, i de senere år har statens andel af overskuddet dog ligget på ca. 40 pct. KL. 10.10 Med det nye system kan staten se frem
til en markant højere del af overskuddet
For hele aftaleperioden kan staten efter vores centrale scenarier se frem til en andel af overskuddet på i gennemsnit 61 pct.
Hvis olieprisen stiger, eller der er mere olie, end vi i dag tror, så vokser statens andel nogle procent.
Tilsvarende falder statens andel nogle procent, hvis det går den modsatte vej.
Men statens andel af overskuddet er under alle omstændigheder markant større end i dag.
Men hvad er det så, der gør den nye aftale bedre end den gamle?
Det vil jeg gerne knytte nogle bemærkninger til.
I det gamle system var marginalbeskatningen formelt set højere end de 73 pct., som er konsekvensen af det ny system.
Men det var i kraft af en kulbrinteskat på 70 pct., som i over 20 år stort set ikke har givet noget provenu.
70 pct. af nul er som bekendt nul.
Ved at reducere kulbrintefradraget til 30 pct., som vi nu har gjort, sikres et robust beskatningsgrundlag, og hermed sikres det, at der også kommer skattekroner til staten.
Det er efter min mening helt centralt, at vi med aftalen erstatter et system, der nu i 20 år har vist sig ikke at virke.
Derudover får staten større andel af overskuddet via overskudsdeling og efter 2012 gennem direkte statsdeltagelse.
Det er også med til at sikre, at ressourcerne i Nordsøen udnyttes på en samfundsøkonomisk sund måde.
Det helt afgørende for mig i dette spørgsmål er, at der med det nye system er skabt et betydelig bredere og mere robust beskatningsgrundlag, som vil give meget større sikkerhed for et statsligt provenu fra kulbrinteskatten.
Med aftalen er der sket en markant skærpelse af beskatningen.
Hvis der fortsat skal ske en teknologisk udvikling, er det for alle parter vigtigt, at der skabes stabilitet og også ro om den fremtidige beskatning. Kompensationsordningen har således været nødvendig for A.P. Møller - Mærsk A/S for at sikre, at den ene part i aftalen, nemlig staten, der har lovgivningskompetencen, ikke ensidigt kan ændre den økonomiske balance i aftalen til sin egen fordel.
Når man skal vurdere kompensationsordningen, må man ikke glemme, at vi med aftalen inklusive overskudsdeling og statsdeltagelse får en marginalskat på 73 pct., og det vel
at mærke af et meget bredere skattegrundlag end tidligere.
Det fremgår af aftalen, at A.P. Møller og DUC-selskaberne skal kompenseres for virkningerne af ændringer i eksisterende eller nye love og andre regler, der specifikt rammer producenter af kulbrinte i den danske del af Nordsøen.
Derudover fremgår det,
at kompensationen skal fastsættes med henblik på at genoprette den økonomiske balance mellem staten og DUC, og at kompensationen maksimalt kan udgøre den nettofordel, som staten opnår ved aftalen.
Eventuelle uenigheder skal desuden afgøres ved en voldgift.
Endelig fremgår det eksplicit af aftalen, at statens almindelige beskatningsret ikke berøres.
Der arbejdes i øjeblikket på nærmere detaljering af aftalen.
Jeg skal naturligvis understrege, at også den detaljerede aftale om kompensation udformes, så den er i overensstemmelse med EU-statsstøtteregler og grundlovens bestemmelser om statens almindelige beskatningsret.
Som jeg nævnte, er den detaljerede aftale om kompensationsbestemmelsen under udarbejdelse.
Det er derfor ikke muligt i dag at gå i detaljer om de enkelte elementer. Jeg vil sørge for, at den detaljerede aftale, når den er færdig, vil blive oversendt til Folketingets Energipolitiske Udvalg, så den kan indgå i udvalgsbehandlingen med mulighed for en grundig behandling her. Inden jeg runder min besvarelse af, vil jeg gerne nævne, at det i aftalen er forudsat, at den nye bevilling ikke giver anledning til indsigelser fra Europa-Kommissionen.
Jeg forventer også, vi kan få løst dette aspekt på tilfredsstillende vis.
fra Nordsøen.
Regeringen har sammen med et enigt Folketing bakket op om at undersøge mulighederne for, at staten kan få en større andel af værdierne fra produktionen af olie og gas i Nordsøen.
Jeg synes selv, at vi med den aftale, der nu foreligger, og det beskatningssystem, der ligger heri, har fundet den helt rigtige balance. Vi har på den ene side sikret staten flere penge og på den anden side sikret, at det fortsat er attraktivt at indvinde olie og gas i Nordsøen.
Regeringen har valgt at fremlægge sagen for Folketinget i form af et beslutningsforslag.
Det giver
Jeg håber, at der senere i dag, når vi skal drøfte regeringens forslag til folketingsbeslutning, vil være bred politisk tilslutning til aftalen.
Der vil også senere blive lejlighed til at drøfte forskellige aspekter i relation til aftalen, bl.a. i forbindelse med Folketingets behandling af de forslag til lovændringer, der skal gennemføres.