runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karin Nødgaard (DF), 2005-04-28:
Det fremsatte beslutningsforslag nr. B 33 indeholder mange bemærkninger af forskellig karakter, som argumenterer for, at der i Danmark i lighed med andre europæiske lande skal etableres sundhedsrum for stofmisbrugere som et led i den integrerede og skadereducerende indsats på narkotikaområdet.
Jeg har lidt svært ved at godtage navnet sundhedsrum, da det i mine ører peger i en helt anden retning end at give rum til narkomaner til at indtage narko.
På mange måder kan jeg godt forstå argumenterne for at indrette specielle steder til de hårdest belastede stofmisbrugere, som ellers kan være svære at nå.
Men jeg har også mine tvivl om, om netop disse personer overhovedet vil være i stand til at opsøge disse specielt indrettede rum, hvis der er langt dertil.
Formodentlig vil de fixe i nærheden af, hvor narkoen købes, og ofte op til flere gange om dagen.
Hvis afstanden er stor, må det formodes at være begrænset, hvor meget den enkelte hårdt belastede narkoman vil opsøge stedet.
I forslaget lægges der op til, at kommunerne selv beslutter etablering og finansiering af de såkaldte sundhedsrum.
Det vil kunne udmunde i et skævt landkort, og som det fremgår af oplægget, resultere i, at ikke alle relevante steder i Danmark får oprettet disse rum.
Jeg har læst de resultater og initiativer, der er taget i andre europæiske lande og har noteret mig, at der er sket bedringer af forholdene.
Men jeg tror, at der er andre veje at gå, og dem synes jeg vi først skal prøve at følge og fortsat arbejde videre med de initiativer, der er i gang.
Vi er nok alle klar over, at narkomisbrug er umuligt at komme hundrede procent til livs, og at det er svært at få alle de hårdt belastede misbrugere til at benytte rummene, hvis de etableres.
Det vil ikke forlænge livet og gøre det bedre, give mere livskvalitet og selvrespekt.
Dansk Folkeparti vil ikke være med til at legalisere køb af narkotiske stoffer, og derfor er det svært at støtte forslaget, som det er formuleret lige nu.
Men vi vil gerne være med til at drøfte forbedringer af forholdene og mulighederne for, at de hårdest belastede narkomaner kan få en mere tålelig tilværelse, og for, at flere af disse i bedste fald kommer ud af det livstruende misbrug.
Jeg vil derfor foreslå, at vi i udvalget drøfter muligheden for forbedringer, så der kan laves et alternativ til de såkaldte sundhedsrum og dermed et alternativ, som man vil kunne opnå en endnu bredere politisk enighed om.
Her kunne arbejdet med forbedringer af døgntilbud være en mulighed.
Dele af forslaget vil sikkert kunne bruges, men som forslaget foreligger nu, kan Dansk Folkeparti ikke støtte det.
Helle Sjelle (KF), 2005-04-28:
Jeg har endnu ikke set nogen garanti for, at det, at man etablerer fixerum, gør, at de hårdt belastede narkomaner kommer ud af deres stofmisbrug.
Jeg må sige, at det har jeg ikke nogen klar fornemmelse af.
Preben Rudiengaard (V), 2005-04-28:
Jeg skal meddele, at da vores ordfører på området ikke var i stand til at være her, har jeg lovet at overtage det.
Det er jo således, at det her forslag lægger op til, at der forsøgsvis skal etableres fixerum for de hårdest belastede stofmisbrugere, rum, hvor de lovligt kan både besidde og indtage euforiserende stoffer under overvågning af et sundhedsfagligt personale.
Jeg vil gerne slå fast, at vi i Venstre har stor forståelse for de beboere på Vesterbro og andre steder, der skal døje med følgeproblemer for stofmisbrugeres tilstedeværelse såsom larm, gadeslagsmål, kanyler, der flyder osv.
Vi har også stor forståelse for stofmisbrugerne.
De skal naturligvis hjælpes, og et fixerum kan umiddelbart virke som en hygiejnisk og værdig måde at afhjælpe en del af problemerne på, men oprettelsen af fixerum er hverken uproblematisk eller den bedste måde at hjælpe stofmisbrugere på.
For det første har Rigsadvokaten tilkendegivet, at fixerum alene bør oprettes, hvis der kan tilvejebringes en udtrykkelig lovhjemmel for, at besiddelse af euforiserende stoffer i fixerum ikke anses for strafbart.
Hvordan kan besiddelse og indtagelse af hårde stoffer være tilladt i fixerum, mens køb, salg og indtagelse udenfor ikke er det?
Det hænger ikke sammen.
Det vil være umådelig svært hvis ikke umuligt for politiet at håndhæve et forbud mod euforiserende stoffer, når man på den måde kan oprette, som vi også hørte ministeren snakke om, et helle i fixerummene.
Hvis det offentlige derfor opretter sådanne heller, vil det være det samme som en accept af, at stofmisbrugerne skal kunne indtage narkotika, og så kunne vi vel lige så godt lade sundhedspersonalet udlevere det til stofmisbrugere og legalisere stofferne ved samme lejlighed.
Det vil være at opgive kampen mod narko.
Disse spørgsmål mangler vi svar på, ministeren har prøvet, og vi har stadig væk ikke fået dem.
De forpligter medlemslandene til udelukkende at tillade anvendelse af narkotika til medicinske og videnskabelige formål.
INCB, der er FN's kontrolorgan på området, har tilkendegivet, at oprettelse af fixerum er i strid med konventionerne.
I Venstre hæfter vi os ved, at INCB i deres årsrapport 2004, der netop er udkommet, giver en klar og tydelig opbakning til den danske regerings holdning om ikke at indføre fixerum.
I Venstre er vi enige i, at det er et stort problem med de mange narkotikarelaterede dødsfald, der sker årligt, men den rigtige løsning er at bruge de allerede eksisterende ordninger som metadonbehandling, opsøgende gadeplansarbejde, væresteder for misbrugere samt behandlingsgaranti for misbrugere.
Denne holdning deles i øvrigt også af ekspertgruppen vedrørende indsatsen for de hårdest belastede stofmisbrugere, der kom med en større redegørelse på området februar 2002.
Vi mener i Venstre derfor ikke, at der skal oprettes fixerum, men snarere fokuseres på, hvordan vi bedst muligt kan reducere skaden ved narkotikamisbrug og udbygge den eksisterende indsats dels for at hjælpe eksisterende stofmisbrugere, dels for at hindre tilgangen af nye.
På denne baggrund kan jeg meddele, at Venstre ikke kan støtte forslaget.
Charlotte Fischer (RV), 2005-04-28:
Jeg anerkender på linje med fru Helle Sjelle, at der knytter sig en række vigtige og svære problemstillinger til dette her.
Fru Helle Sjelle nævner bl.a., at et af de svære spørgsmål er: Hvornår er man dårlig nok til at benytte de rum?
Det mener jeg hører til i den anden ende af skalaen.
Men jeg synes, der er en række andre problemstillinger, som er vigtige.
Det er at spille højt spil at etablere fixerum, siger fru Helle Sjelle, men fru Helle Sjelle må da til syvende og sidst bekræfte, at det forbliver en trossag, for hun ved det jo ikke, og det er jo netop også derfor, vi lægger op til, at det skal være et videnskabeligt baseret forsøg under kontrollerede former.
Det er derfor, vi ikke springer ud fra 10-meter-vippen og siger, at det bare skal slippes løs, for vi søger viden om, hvordan det fungerer i praksis, så vi kan danne os vores egne erfaringer og så tage skridtet bagefter, hvis der er grundlag for det.
Majbrit Berlau (EL), 2005-04-28:
Sundhedsrummene er lokaler, der er indrettet sådan, at narkotikamisbrugere kan indtage deres narko under sterile forhold, og det er jo heller ikke sådan, at man valfarter til for at få et værelse til leje i sundhedsrummene.
Tværtimod viser erfaringerne fra udlandet meget klart, at sundhedsrummene bliver besøgt af dem, der står lavest i hierarkiet af narkotikamisbrugere, og det er jo lige præcis den gruppe, som forslagsstillerne ikke mener der er blevet ydet en målrettet indsats for.
Derfor ønsker man en etablering af sundhedsrum, så vi kan fange den gruppe, der står lavest i hierarkiet, som har det sværest, og som har behov for vores omsorg.
Martin Henriksen (DF), 2005-04-28:
Jeg synes også, man skal have med i debatten, at der sidder en liste i menighedsrådet i Maria Kirken, Sognelisten, som er meget skeptisk over for de mange hensyn, man tager til narkomaner, og netop synes, at de bevirker, at narkomanerne trækker til bydelen.
Det er jo meget logisk, at hvis de kommer til bydelen på grund af de tilbud, der findes nu, og man så opretter flere tilbud, vil problemet blive fastholdt i bydelen, og der vil komme flere til bydelen.
Man tager udelukkende hensyn til narkomanerne og glemmer fuldstændig, at børnene ikke kan undgå at se de mennesker, som render rundt og sælger narko.
Selvfølgelig vil de komme og sælge narko de steder, hvor kunderne er, det er jo logik.
Majbrit Berlau (EL), 2005-04-28:
Jeg er sådan set enig i, at der skal tages hensyn til de beboere, der er i området, og det er sådan set også derfor, vi foreslår oprettelse af et sundhedsrum.
Erfaringerne fra udlandet viser netop, at problematikkerne med kanyler, der ligger og flyder, og pusheri med hård narko, ikke skyldes sundhedsrum.
Narkomanerne trækkes ind i sundhedsrummene, hvor injektioner af narkotika osv. kan foregå sterilt og på en ordentlig facon, så det ikke generer beboerne, og det er lige præcis de erfaringer, der gør, at Vesterbro Lokalråd og beboerforeningerne i området anbefaler forslaget om oprettelse af sundhedsrum.
Martin Henriksen (DF), 2005-04-28:
Nu nævnte fru Majbrit Berlau selv Vesterbro, og derfor går jeg ud fra, at fru Majbrit Berlau er bekendt med den debat, som foregår på Vesterbro for tiden og har kørt gennem et stykke tid.
På legepladserne er der også kanyler, som er til fare for børnene, og der foregår åbenlys handel med hård narko.
Hvis man så opretter disse sundhedsrum eller fixerum i bydelen, vil det givetvis medføre, at flere narkomaner søger til bydelen.
Når der allerede er så mange nu, er det jo bl.a., fordi der er de tilbud, der er.
Jeg siger ikke, at man ikke skal give tilbud til narkomaner, men man må altså afveje det mod nogle andre ting.
Der er også børnefamilier i området, og de bliver naturligvis utrygge, når de ser, at narkohandlere og pushere render rundt og sælger hård narko.
Det er klart, at pusherne vil gå derhen, hvor markedet er, og markedet vil jo være der, hvor man opretter tilbud til narkomanerne, så jeg synes, der mangler det hensyn, der burde tages til børnefamilierne.
Charlotte Fischer (RV), 2005-04-28:
Udgangspunktet for mig og for Det Radikale Venstre er, at vi har brug for at gøre det bedre over for gruppen af meget hårdt belastede stofmisbrugere.
Alt i alt døde der 226 stofmisbrugere i 2002, og det er faktisk seks gange så mange som i 1996.
Gennemsnitsalderen var ikke mere end 39 år, og det er kun ca. halvt så meget som vi andres.
For mig at se
står vi i en position, hvor gode råd fortsat er dyre, uanset at det, vi gør, faktisk er udmærket på en række fronter.
Vi har brug for at tænke nyt, vi har også brug for at tage nogle ekstra skridt, og for mig at se er forslaget her udtryk for et lille, besindigt skridt, fordi der er tale om et forsøg, der er videnskabeligt baseret og sker under kontrollerede former.
Det helt grundlæggende er jo, at vi ikke har nogen sikker viden.
Der er rejst masser af spørgsmål: Vil narkomanerne overhovedet bruge rummet?
Vil det nedbringe dødeligheden blandt narkomaner?
Det har vi selvfølgelig ingen garanti for, men når der tales om garantier, er det jo dybest set bare et skalkeskjul for, at man slet ikke ønsker at tage skridtet.
Men vi skal skaffe os viden, og det kunne vi gøre med dette forsøg, som på enhver måde er fornuftigt.
Regeringen har tidligere talt om at kaste håndklædet i ringen.
Jeg synes overhovedet ikke, det er tilfældet, jeg synes tværtimod, at det giver et håb for nogle af de meget prøvede mennesker.
For os er det ikke et enten-eller, og det synes jeg er vigtigt at slå fast.
Det er ikke et opgør med dansk narkopolitik, vi skal ikke til at finde noget helt nyt frem af skuffen og skippe alt det, vi har.
Jeg synes, at der på mange måder er meget rigtigt i det, der foregår, og at forslaget her er et supplement, som måske giver mulighed for at gøre det bedre på et afgrænset område over for en helt konkret gruppe narkomaner.
For mig at se
er der heller ingen sammenhæng med legalisering af narko, og jeg synes, glidebaneargumentet på enhver måde er ret frustrerende, fordi det låser debatten, så det er umuligt at komme videre.
Vi har allerede taget et skridt ud i en gråzone, og her vil vi fortsat være, uanset om vi kan lide det eller ej.
Vi vil altid være nødt til at tale om grænsedragninger, hvor svært det end er.
I dag har narkomaner lov til at indtage deres stoffer på sociale institutioner, og det synes vi er en god idé, fordi det er en mere medmenneskelig måde at gøre det på.
Jeg synes, vi på samme måde skal forlade – ikke de høje principper, det synes jeg ikke engang man kan sige – men det er i hvert fald vigtigt, at vi ikke ser for mange spøgelser og i stedet tager imod dette fornuftige forslag, der kan skaffe os noget mere viden om, hvad der er det rigtige at gøre over for denne gruppe mennesker.
Helle Sjelle (KF), 2005-04-28:
Jeg synes bestemt ikke, det er hensigtsmæssigt, at vi på den måde spiller højt spil og bare etablerer fixerum og så lader tiden gå og ser, hvad der sker.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi gør en ordentlig indsats for at få de narkomaner, der faktisk har brug for det, i behandling og få dem ud på den anden side i en ordentlig stand.
Det er det, jeg tror på, men jeg tror ikke, at vi løser problemerne ved at etablere fixerum.
I Det Konservative Folkeparti er vi næsten altid villige til at tage nogle gode, saglige diskussioner i diverse udvalg, og det vil vi selvfølgelig også gerne være med til i Sundhedsudvalget.
Her kan vi tage en diskussion for og imod de tal, men for mig at se er der ikke på nuværende tidspunkt noget endegyldigt bevis for, at hvis vi etablerer fixerum, har vi løst alle vores narkotikaproblemer.
Jeg synes, det er meget interessant, at netop det socialdemokratiske medlem kommer ind på, at der ikke er gjort en tilstrækkelig indsats de sidste 30 år, for det er jo netop også alle de år, hvor Socialdemokratiet faktisk sad i regering, og hvor man kunne have prøvet at gøre noget mere i denne sammenhæng.
Men det siger mig også noget om, at det ikke er et problem, vi kan løse fra den ene dag til den anden, og uanset at fru Lone Møller henviser til diverse rapporter, er jeg stadig ikke overbevist om, at etableringen af sundhedsrum/fixerum er det, der skal til, for at vi kan løse narkoproblemerne i Danmark.
Lone Møller (S), 2005-04-28:
Nu har vi jo gennem de sidste i hvert fald 30 år haft forskellige målrettede initiativer i narkopolitikken i Danmark.
Men det, der er kendetegnende, er, at de aldrig nogen sinde, uanset hvad vi har tilrettelagt, har nået lige nøjagtig den meget hårdt belastede gruppe, vi taler om her, og jeg vil meget gerne have nogle flere bud på, hvordan fru Helle Sjelle mener, vi kan opnå det med den politik, der ligger på bordet nu.
Men jeg tog ordet, fordi fru Helle Sjelle siger, at der ingen garanti er for, at det hjælper at lave sundhedsrum.
Er det ikke korrekt?
Helle Sjelle (KF), 2005-04-28:
Se, det er jeg netop ikke overbevist om.
Vi kan diskutere fixerum eller ej, men vi synes stadig ikke, at det er den rigtige vej at gå.
Vi mener stadig, at det er den plan, som regeringen har lagt op til, vi skal tage udgangspunkt i.
Karen Hækkerup (S), 2005-04-28:
Det gør man også i Norge, og her har man åbnet det første sprøjterum.
Men grunden til, at jeg beder om ordet igen, er, at fru Helle Sjelle bruger det samme udtryk som indenrigs- og sundhedsministeren: Det er en glidebane at indføre sundhedsrum.
Jeg tror sådan set ikke, at narkomanerne kan glide meget længere ud.
De hænger fast i livet med det yderste af neglespidserne, og hver eneste dag gambler de med livet som indsats for at overleve det misbrug, de er i.
Tror fru Helle Sjelle, at den daglige kontakt, man kan have i et sådant sundhedsrum, vil være fremmende for, at narkomaner vil være motiverede til at blive afvænnet?
Helle Sjelle (KF), 2005-04-28:
Det, der også er vigtigt for os, er faktisk – netop som fru Karen Hækkerup også siger – at få gang i skadereduktionen, og det er der jo også gjort med den plan for kamp mod narko, som regeringen har lagt frem, og med de initiativer, der er taget.
Det kan godt være, vi skal revidere den og se på, om der skal tages andre initiativer, men andre initiativer er ikke og indebærer for os ikke etablering af fixerum.
Jeg ved godt, at andre kalder det sundhedsrum, men det er jo et spørgsmål om ord, og jeg synes egentlig, man skal kalde tingene ved deres rette navn.
Karen Hækkerup (S), 2005-04-28:
Jeg tror, man kan sige, at det er begyndelsen til enden, hvis man ikke engang vil åbne sig for nye ideer, men nye ideer vil fru Helle Sjelle dog godt være med til.
Fru Helle Sjelle siger, at vi skal satse på skadereduktion, og det er jo lige præcis det, sundhedsrummene gerne skulle gøre.
Der står faktisk ikke fixerum i overskriften til beslutningsforslaget; der står sundhedsrum, og det er der en god grund til, fordi ordet fixerum tydeligvis får det værste op i folk og skaber er tendens til at gå væk fra at kigge på, hvad forslaget indeholder, og kun fokusere på det at fixe.
Fru Helle Sjelle siger, at hun går ind for skadereduktion.
Men er det ikke rigtigt, at det er, mens narkomanerne er aktive i deres misbrug, de pådrager sig de skader, som de senere hen måske dør af?
Det er, mens de er aktive som misbrugere, at de får hiv, at de bliver smittet med smitsom leverbetændelse, at de får bylder, og at de risikerer at få amputeret lemmer – alle de ting, som de, uagtet om de senere skulle blive stoffri, alligevel vil dø af.
Helle Sjelle (KF), 2005-04-28:
Nu er det jo tit således, at når man først har sat ting i gang, er det meget, meget svært at rulle dem tilbage, og når det handler om etablering af fixerum, ønsker vi ikke, som ministeren også var inde på tidligere, at sætte gang i den proces.
Vi ønsker ikke at bevæge os ud på en glidebane, hvor vi skal til at tale om, hvad det næste skridt skal være, for hvad bliver det næste? At vi skal til at legalisere de hårde stoffer?
Lone Møller (S), 2005-04-28:
Det gør ikke spor.
Jeg tager gerne et medansvar for den narkopolitik, der er ført de sidste 30 år.
Vi har faktisk gjort mange ting og taget mange initiativer, men det, vi kan konstatere, er, at den lille gruppe meget hårdt belastede narkomaner har vi ikke ramt, og det er derfor, vi siger, at nu må vi prøve at gå en anden vej.
Fru Helle Sjelle er ikke overbevist, men jeg vil godt spørge: Hvis vi i udvalget får nogle tal, der klart dokumenterer, at de steder, hvor man har indført sundhedsrum, er sundhedstilstanden hos narkomanerne blevet væsentligt forbedret, vil fru Helle Sjelle så også modsige det, selv om det foreligger sort på hvidt?
Jeg bliver lidt pikeret, når jeg hører, at det jo ser pænt ud.
Vi drøfter faktisk et forslag, hvor mange mennesker bliver smittet, og i stor udstrækning medfører smitten altså både død, kronisk sygdom og i hvert fald for børn, hvis de bliver smittet, en kæmpe marginalisering.
Så det er ikke noget med, at det ser pænt ud.
Det her er faktisk et sundhedspolitisk tiltag, som vi ønsker gennemført.
Fru Inge-Lene Ebdrup siger, at ministeren har redegjort så godt for det, og at hun er meget bekymret over, at vi går imod Sundhedsstyrelsen.
Jeg mener faktisk, at det vigtigste i Danmark er at have en uvildig højeste faglig myndighed, der kan rådgive os.
Hvis man så læser Sundhedsstyrelsens svar, må man vel også medgive, at det er meget tyndt, og at en af årsagerne til, at man anbefaler at stemme imod, netop er, at man er bange for tilslutningen til børnevaccinationsprogrammet.
Derfor vil jeg gerne spørge fru Inge-Lene Ebdrup, om hun kan give nogen som helst bud på, at tilslutningen er faldet, hver gang man har ført en ny kombination ind i børnevaccinationsprogrammet.
Jesper Kiel (EL), 2005-04-28:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om han ikke synes, at det er påfaldende, at Putin først opfordrer til en eliminering af Maskhadov, og at den russisk indsatte præsident i Tjetjenien, Alu Alkhanov, efterfølgende har sagt: Elimineringen af Maskhadov viser, at Ruslands politik i Tjetjenien giver resultater.
Mener ministeren ikke, at det er påfaldende, at der fra alle sider af den russiske side bliver talt om en eliminering, og at det derefter er helt uvist, hvem der står bag mordet på Maskhadov?
Man vil heller ikke udlevere liget og har derved lagt et røgslør over, hvad der er foregået.
Jeppe Kofod (S), 2005-04-28:
Tak til hr. Søren Espersen for hans forsvar for retssamfundet.
Jeg deler fuldstændig det princip om, at vi skal leve i retsstater.
I den forbindelse vil jeg bare høre, hvad Dansk Folkepartis og hr. Søren Espersens holdning er til internationale konventioner, f.eks. om forbud mod tortur og også den humanitære folkeret.
Er det en del af det, som hr. Søren Espersen kalder nationale retsregler, og en del af det, man f.eks. skal overholde i kampen mod terrorisme?
Jeppe Kofod (S), 2005-04-28:
Det er hverken underligt eller mærkeligt, synes jeg, at Folketinget burde kunne slå fast med syvtommersøm i dag, at det, der er foregået på den amerikanske Guantanámobase, er i strid med humanitær folkeret, og at Folketinget burde kunne slå fast med syvtommersøm i dag, at den opfattelse, som den amerikanske justitsminister tilsyneladende har af rækkevidden af torturkonventionen, er en opfattelse, som Folketinget ikke deler og tager afstand fra, og som den danske regering ikke deler og tager afstand fra.
De to ting ville jeg meget gerne have vi kunne slå fast i dag, og det kan vi åbenbart ikke, fordi regeringen ikke vil være med til at stemme for de her ting, og det synes jeg er ærgerligt, og det gør altså, at vi skilles i det her vigtige spørgsmål.
Jeg synes, det ville være flot, fordi der er brug for i kampen mod international terrorisme, at vi, som jeg også tidligere har nævnt i min tale, selv overholder de helt fundamentale spilleregler.
Hvis vi skal skabe demokratiske samfund, som har respekt for menneskerettigheder også i den tredje verden og i den arabiske verden, så er det vigtigt, at vi selv overholder dem.
Derfor er det så vigtigt at slå de her ting fast også i Folketinget i dag.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-04-28:
Det er rigtigt, at det var en rystende udsendelse, der var om Guantanámotorturen.
Men det, jeg slet ikke forstår, er, hvorfor man har så travlt med ikke at ville støtte det forslag fra venstrefløjen, som jo netop tager fat på, at der skal laves en international retssag om det her.
Det er det, jeg ikke forstår.
Altså, Socialdemokraterne vil tale lidt højere, det er sådan set fint nok, og sige, at det her er i strid med torturkonventionen, men når det kommer til konkret handling, så vil man jo ikke noget.
Det er det, som jeg synes er underligt.
Jeppe Kofod (S), 2005-04-28:
Nej, det er fuldstændig fejlagtigt opfattet.
Det, det handler om for os, er at slå fast, som det faktisk står i vores forslag til vedtagelse, som jeg håber hr. Holger K. Nielsen og SF vil støtte, at det, der er foregået på den amerikanske Guantánamobase er i strid med humanitær folkeret.
Det slår vi fast i vores vedtagelse, og det vil regeringen ikke slå fast.
Der er en klar forskel på os og regeringen, og det synes jeg er en forskel, der må stå lysende klar.
Jeg ved ikke, om nogen af medlemmerne havde lejlighed til at se den udsendelse, der var forleden dag i TV 2, om forholdene på Guantanámobasen.
Altså, jeg synes, det burde være en selvfølgelighed, at Danmark og den danske regering slog de her ting fast, og det er derfor, vi presser regeringen på det her spørgsmål, det er derfor, vi har fremsat et forslag til vedtagelse, og det undrer os såre, at regeringen ikke kan støtte vores forslag.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-04-28:
Jeg må da tilstå, at jeg også som nogle af de borgerlige ordførere er en smule forvirret over, hvad det er, Socialdemokraterne egentlig vil.
Altså, når man hører hr. Kofods tale, så er jeg sådan set meget enig i mange af betragtningerne, men når det kommer til stykket, så er det, som om man alligevel ikke rigtig vil noget.
Så skal man tale lidt højere og lidt hurtigere og lidt kraftigere til den amerikanske regering.
Altså, hvis vi nu skærer ind til benet, er sandheden så ikke den, at Socialdemokraterne på den ene side kører
retorisk vældig højt op, men når det kommer til stykket, vil de ikke gøre noget som helst