runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-10:
Når vi visiterer til hjemmehjælp, er det, fordi der er nogle funktioner, som den pågældende person ikke længere selv kan udføre og derfor har brug for hjælp til at udføre.
Det ligger i den fleksible hjemmehjælp, at borgerne selv kan bestemme, hvad de gerne vil have udført netop den dag.
De kan gøre det op til flere gange, men det må ikke føre til omsorgssvigt i den forstand, at de funktioner, man lige præcis har brug for hjælp til, ikke bliver udført, og derfor synes jeg, vi har fundet en god ordning, hvor udgangspunktet er, at man får hjælp til de ting, man er visiteret til, men indimellem kan bede om at få lavet nogle andre ting, som man hellere vil prioritere.
Jeg begriber ikke, at hr. Frank Aaen ikke har så stor tiltro til modtageren af hjemmehjælp, at vedkommende ikke kan få lov til selv at disponere over de midler, der er visiteret til hjemmehjælp.
Det ligger jo i det personlige budget, at man enten kan få udbetalt kontanterne eller få hjælpen i form af et klippekort, hvor der eksempelvis klippes et klip pr. udført hjemmehjælpstime.
Det er jo netop et spørgsmål om, at der ikke er nogen, der skal være bedrevidende og komme fra systemets side og bestemme, hvordan og hvorledes man skal have sin hjemmehjælp.
Næh, det skal den ældre selv bestemme.
Frank Aaen (EL), 2005-03-10:
Hvad er det for en måde at tænke på?
Hvorfor skal det hele deles op på den måde?
Skal man også have en lille pengepung, som man skal tage lidt op af og give lidt for den ydelse og lidt for den ydelse i stedet for, som vi foreslår og har foreslået adskillige gange i utallige forslag, at den ældre og den hjemmehjælper, der kommer, i fællesskab og uden indblanding ovenfra og uden indblanding fra et klippekort eller en stregkode finder ud af: Hvad har vi brug for i dag?
Hvad er det, der vil gøre dit liv bedre i dag?
Det er jo den form for fleksibilitet, det er jo den form for indflydelse, man vil have, og ikke bare at man kan vælge en anden til at komme med den frosne mad.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-10:
Jeg begriber ikke, hvordan man kan sige sådan noget, når man samtidig er imod det frie valg og alle de rettigheder, som vi har udstyret de ældre med.
Det er rigtigt, at Enhedslisten foreslår, at man selv skal kunne bestemme, hvornår man vil på plejehjem, men her synes vi, man går for langt.
Det må afhænge af visiteringen, om man er i en situation, hvor det er nødvendigt med en plejehjemsplads, og her er vi fra regeringens side indstillet på, at der fortsat skal visiteres efter, hvad det er for en hjælp, der er brug for, hvad enten det er en plejehjemsplads eller hjemmehjælp.
Så vil jeg kun opfordre hr. Frank Aaen til endnu en gang at læse regeringsgrundlaget.
De fra hr. Frank Aaens side meget omtalte klippekort hænger jo sammen med ideen om personlige budgetter, og vi siger netop, at her vil vi give den ældre yderligere mulighed for selv at bestemme, hvem det er, der skal levere hjemmehjælpen.
Men jeg kan forstå, at en sådan tankegang er Enhedslisten også imod, eller hvad?
Frank Aaen (EL), 2005-03-10:
Ministeren taler jo mod bedre vidende med påstanden om, at Enhedslisten er imod at give de ældre mere indflydelse på, hvilken hjælp de skal have, og hvordan den skal gives.
Ministeren har personligt her i Folketingssalen afvist Enhedslistens forslag om ti rettigheder, der på meget nøjagtig vis sagde, hvor de ældre skulle have rettigheder til at bestemme, hvordan hjælpen skulle udføres, f.eks. hvilken mad de skulle have at spise, eller hvornår de skulle gå i seng.
Det blev afvist, det blev jo nedstemt her i Folketinget af regeringen og regeringens støtteparti, men det er det, vi står for.
Det, regeringen står for, er, at de ældre skal udstyres med et klippekort: et klip for tøjvask, to klip for et måltid mad, tre klip for et særlig godt og langt brusebad.
Det er klippekorttyranni, og det er jo forskellen mellem os: Stregkoder og klippekort står regeringen for, vi står for dialog og rettigheder.
Med hensyn til at omdanne dagpenge til hjemmehjælp, så vi kan få nogle flere hjemmehjælpstimer, anerkender jeg, at ministeren siger nej.
Men det sker nogle gange, at politikere begrunder deres politik, så vi kunne måske få en begrundelse for nejet.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-10:
Nej, jeg vil ikke anerkende hr. Villy Søvndals tal eller påstande.
Vi har været inde på det mange gange, og senest har jeg tidligere under debatten i dag refereret de kommunale budgettal på hjemmehjælpsområdet.
Der er både flere modtagere og flere hjemmehjælpstimer og også en markant stigning i udgifterne på området, så jeg anerkender ikke hr. Villy Søvndals syn på, hvordan det går på området.
I øvrigt vil jeg gerne understrege, at kommunerne jo skal overholde serviceloven og skal visitere den hjælp, som den ældre har brug for.
Jeg har også selv foranlediget, at kommuner, der ydede begrænset hjemmehjælp, nu bliver set efter i sømmene af tilsynsmyndighederne for at sikre, at kommunerne lever op til servicelovens bestemmelser.
Villy Søvndal (SF), 2005-03-10:
Jeg roser gerne, hvis der er grund til det, men det er der ikke på dette område.
Jeg synes egentlig, det er ret fantastisk.
Socialministeren står med alle de udsagn fra dem i det virkelige liv, som siger, at det går tilbage – Ældre Sagens undersøgelse og kommunernes Budgetredegørelse – det er et helt monotont ens budskab: Hjemmehjælpen bliver forringet, vi hører alle historierne om, at det ikke længere er hver uge, de ældre får gjort rent, nu er det kun hver tredje eller fjerde uge.
Vil socialministeren virkelig betegne det som fremskridt?
Det må jeg sige at jeg er helt uforstående over for.
Min kritik går på to ting: Minuttyranniet breder sig, og samtidig bliver man udsat for minuttyveri.
Der er altså både tyranni og tyveri, og derfor går hjemmehjælpen jo så meget baglæns, som den gør.
Vil ministeren anerkende det?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-10:
Jamen så vil jeg beklage, at jeg fejlagtigt antog, at hr. Villy Søvndal ville rose regeringen på også dette område.
Det var hr. Villy Søvndals bemærkninger om minuttyranniet, som foranledigede mig til at tro, at der var positive toner fra SF's side.
Jeg vil ikke ind på hele talmagien igen.
Jeg har tidligere henvist til de forskellige prioriteringer og budgettal fra kommunerne, som også er hr. Villy Søvndal velkendt, og jeg kan kun beklage, at hr. Villy Søvndal ikke anerkender den indsats, regeringen gør på både det økonomiske område og i allerhøjeste grad med den styrkelse af retssikkerheden og de nye rettigheder, vi har givet de ældre, og som vi nu har været inde på flere gange.
Villy Søvndal (SF), 2005-03-10:
Socialministeren havde den, synes jeg, forkerte opfattelse, at min tale var en ros.
Det var den bestemt ikke, det er en fuldstændig misforståelse.
Som sagt roser jeg gerne, men jeg synes helt oprigtigt, at det er svært at rose en udvikling i hjemmehjælpen, der betyder, at stadig flere kommuner flytter rengøringshjælp til kun at blive givet hver tredje eller fjerde uge.
Det er svært at rose en regering, der siger, at den vil forbedre hjemmehjælpen, når Budgetredegørelsen viser, at det tildelte ugentlige timetal pr. modtager f.eks. er faldet fra 5 timer til 4,9 timer fra 2004 til 2005, og jeg synes også, det er svært at rose regeringen, når Ældre Sagens undersøgelse viser, at der er fire gange så mange ældre, der synes, at deres hjemmehjælp er blevet forringet, end dem, der synes, at den er blevet forbedret.
Problemet er, at der ikke er ret meget at rose regeringen for på lige præcis det punkt, heller ikke for de 500 mio. kr.
Man giver 500 mio. kr. med den ene hånd, men tager mere end 500 mio. kr. med den anden hånd ved at lave nogle meget stramme kommuneaftaler, så slutresultatet er, at hjemmehjælpen bliver forringet.
Det skal man ikke roses for.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-10:
Jeg vil så bare nøjes med at konstatere, at vi ikke får Socialdemokratiets stilling til de enkelte elementer i lovforslaget.
Det er jo ellers det, som debatten egentlig handler om i dag.
Jeg begriber ikke, at man fra Socialdemokratiets side ikke anerkender, at når 127 mio. kr. af de 500 mio. kr. – som undersøgelsen viser – er blevet brugt til omstrukturering i kommunerne, så ligger der deri en klar forbedring af de ældres retssikkerhed, deri ligger, at nu har man fået gennemsigtighed, man har fået en mere ensartet visitation, man har udstyret de ældre med en række rettigheder.
Det er alt det, Socialdemokratiet nu vil fjerne igen, og man vil også fjerne reglerne om erstatningshjemmehjælp, om fleksibel hjemmehjælp, om, at der skal være skriftlige afgørelser, og hvad ved jeg, som alt sammen ligger i den pakke, som nu er blevet gennemført gennem en strukturændring i kommunerne.
Det synes jeg Socialdemokratiet skylder at svare åbent og ærligt på.
Jeg tror, det er 70 pct. af kommunerne, der i dag har en politik om, at man vil tilstræbe at sende den samme hjemmehjælper.
Det er der jo nu blevet sat fokus på netop gennem frit valg-regelsættet, fordi den ældre har kunnet sige, at vedkommende prioriterer, at det er den samme hjemmehjælper, der kommer hver gang, eller i hvert fald de fleste gange, og derfor vælger man en leverandør, der lægger vægt på det.
Det fokus, der bliver på det, at man nu kan vælge mellem forskellige leverandører, gør jo så også, at man som kommunal leverandør bliver nødt til at oppe sig for at leve op til de kvalitetskrav, som de ældre stiller.
Må jeg så bare komme med en bemærkning om, at de minimumsrettigheder, som Socialdemokratiets daværende formand under valgkampen ville gøre gældende, faktisk er det serviceniveau, der findes i langt, langt de fleste kommuner i dag.
René Skau Björnsson (S), 2005-03-10:
Det, vi jo desværre har måttet erkende, og det, vi ikke forstår, er jo, at der er så stor forskel mellem det, der bliver sagt, og så det, der er virkeligheden i Danmark lige for tiden.
Faktum er, at det går den forkerte vej.
De 500 mio. kr. er ikke kommet ud til de ældre.
En stor del af dem går som sagt til administration, bureaukrati, flere og flere ældre oplever, at der kommer mange forskellige hjemmehjælpere i deres hjem, flere ældre oplever, at de ikke får mere tid, tværtimod, flere ældre oplever, at de kun kan få et bad hver fjortende dag, kun kan få gjort rent hver fjerde uge; en drastisk nedskæring i forhold til for bare 3-4 år siden.
Der er det, vi siger: Nok må være nok.
Lad os nu lade være med at bruge flere penge, lad os nu lade være med at udvikle en ordning, der koster så meget i administration, lad os bruge pengene mere fornuftigt, lad os bruge pengene på de ældre i stedet.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-10:
Jo, men det her lovforslag er nogle ændringer til de gældende frit valg-regler, der går ud på at sikre, at man efterbetaler i forhold til, hvad den faktiske pris bliver pr. hjemmehjælpstime, at vi indarbejder udbudsmodellen som en valgmulighed, og at vi indfører sådan en frit valg-attest, altså forlænger hele godkendelsesproceduren.
Det er de konkrete forslag, der nu kommer som forbedringer af frit valg-loven, og det var dem, jeg syntes det var interessant at høre partiernes meninger om.
Så må jeg jo bare konstatere, at selv om Socialdemokratiet oprindelig var positivt indstillet over for at give de ældre et friere valg, så har man nu slået en kolbøtte og har det modsatte synspunkt og er altså imod den styrkelse af de ældres retssikkerhed, der ligger i, at de nu får begrundede skriftlige afgørelser; Socialdemokratiet er imod det, at der er skabt gennemsigtighed i forhold til, hvad man kan forvente omkring kommunens serviceniveau; imod, at man skal finde ud af, hvad det egentlig koster at levere 1 times hjemmehjælp; imod, at de ældre skal have erstatningshjælp og fleksibel hjemmehjælp.
Jeg forstår det ikke, men konstaterer, at der er en uenighed mellem Socialdemokratiet og regeringen.
René Skau Björnsson (S), 2005-03-10:
I modsætning til ministeren mener jeg, at jeg har forholdt mig meget konkret til indholdet af det her lovforslag, som jo går ud på at ændre frit valg-modellen.
Historien viser, tallene viser, at der er blevet brugt 150 mio. kr. til mere administration, mere bureaukrati, på at administrere frit valg-ordningen.
Hvis man gik ud og spurgte de ældre i dagens Danmark om, hvad vi skal bruge 150 mio. kr. på, så er jeg ikke sikker på, at de ville sige, at vi skal have mere administration, mere bureaukrati.
De ville sige, at vi har brug for flere hænder.
Det er derfor, jeg sætter spørgsmålstegn ved, at man nu igen lægger op til mere bureaukrati, mere administration, flere ting, som kommunerne skal til at sørge for oven i alle de ting, de allerede i forvejen har skullet lave på det her område.
Så 150 mio. kr. plus det, der nu kommer oveni, kunne bruges meget bedre.
Frank Aaen (EL), 2005-03-10:
Jamen det her er jo helt i forlængelse af den forrige debat.
Man er jo nødt til at have en eller anden måde, hvorpå man kan kontrollere, at det private selskab leverer den ydelse, det har fået betaling for af kommunen, og det kan man jo f.eks. gøre med stregkoder eller med det, jeg så i det nye regeringsgrundlag, hvor regeringen foreslog – jeg var lige ved at tabe hæftet af forbavselse, og det var tungt – indførelse af klippekort i forbindelse med mere fleksibel hjemmehjælp.
Klippekort!
Når A/S Madlavning kommer med nogle frysevarer, klip, det var det!
Og ligesådan med hensyn til indkøb: klip!
Jamen det er jo slet ikke til at forstå.
Frit valg udvikler sig simpelt hen til et cirkus.
Det har intet at gøre med omsorg for de ældre.
Det har noget at gøre med, hvordan man får nogle firmaer ind på nogle områder, som de hidtil ikke har kunnet tjene penge på.
Frit valg er altså så ikke noget, der skal indføres på de områder, hvor det er mest afgørende for de ældre, nemlig frit valg med hensyn til mad: Hvad skal jeg spise?
Og så en ting mere, der slet ikke er med i debatten, men som er det mest afgørende – hr. Villy Søvndal var lige inde på det – nemlig omfanget af hjemmehjælp.
Det er jo meget mere interessant at sørge for, at der kommer noget mere hjemmehjælp ud til de ældre.
Og der er det jo, som det allerede er sagt, gået modsat.
Men der er også en ting, som jeg synes regeringen burde svare på, og for den sags skyld også Dansk Folkeparti.
Vi fremlagde flere gange i valgkampen forslag om at bruge dagpengene aktivt, og i stedet for at betale folk for ikke at lave noget oprette nogle flere stillinger inden for hjemmehjælpen og på den måde dramatisk udvide omfanget af de timer, der er til rådighed til at kunne hjælpe de ældre.
Og vi har fremlagt regnestykker, som ikke er antastet, om forskellen mellem, hvad det koster i løn til en hjemmehjælper, og hvad det koster af dagpenge til en arbejdsløs, administration af arbejdsløsheden, eller det, der kommer ind i skat, når man kommer i arbejde i stedet for at gå arbejdsløs, og det regnskab viser, at de to beløb er stort set lige store, at det er gratis at udvide hjemmehjælpen, når vi har så mange arbejdsløse, som vi har, hvis vi bare turde gøre det.
Det er jo ganske enkelt.
Man skal bare sige til kommunerne, at hver eneste gang de ansætter en hjemmehjælper ekstra, får de refunderet de sparede dagpenge fra staten.
Det er meget enkelt.
Hvis vi siger til kommunerne, at hver gang de ansætter en mere inden for hjemmehjælpen, får de 167.000 kr. udbetalt af staten, for det er det, staten sparer i dagpenge, når nogen kommer i arbejde, så skal I se kommunerne udvide hjemmehjælpen.
Så vil kreativiteten i kommunerne gå ud på, hvordan man får nogle flere hjemmehjælpere.
Lone Dybkjær (RV), 2005-03-10:
Nej, jeg mener sådan set, at det private har noget at komme med.
For det er det jo.
Tom Behnke (KF), 2005-03-10:
Jeg skal beklage, at jeg på grund af sygdom ikke har meget luft at gøre godt med, så jeg skal kun sige i dag, at der er tale om en genfremsættelse, og at Det Konservative Folkeparti stadig væk kan støtte forslaget.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-10:
Det handler om, at kommunen skal varetage de opgaver, kommunen har ansvaret for.
Det er først og fremmest at være myndighed, det er først og fremmest at tage ansvaret for at få afdækket, hvad det er for en hjælp, borgerne har brug for, og i denne situation visitere til hjemmehjælp.
Det er jo i og for sig underordnet, hvem det er, der leverer den hjemmehjælp, som den ældre
er visiteret til, men det skal allerhelst være en, som den enkelte ældre selv synes er den rigtige til at give hjemmehjælpen, og det er vigtigt for regeringen, at kommunen netop koncentrerer sig om det, som er kommunens opgaver, frem for at bruge kræfterne på at drive virksomhed og hitte på andre ydelser til de ældre.
Det, der er ærgerligt, er, at fru Lotte Bundsgaard fornægter alle de positive effekter af de 127 mio. kr., der er blevet brugt til omstrukturering i kommunerne.
Man vil slet ikke medgive, at det har indført gennemsigtighed, gennemskuelighed og en større retssikkerhed, og at det har givet flere rettigheder til de ældre.
Derfor er det helt uacceptabelt bare at omtale det som noget bureaukrati af hensyn til nogle andre leverandører.
Lise von Seelen (S), 2005-03-10:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om der er nogen borgere, der har fået mere hjemmehjælp ud af denne ændrede ordning.
Det er det ene spørgsmål, jeg gerne vil stille.
Det andet spørgsmål er, at jeg synes, man flytter fokus fra det, som egentlig var udgangspunktet for fru Lotte Bundsgaards spørgsmål, nemlig om borgeren har det frie valg mellem en tillægsydelse fra den kommunale hjemmehjælp og en ydelse fra et privat firma.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-10:
Det var faktisk alle tiders nye ord: kommunernes påhitsomhed.
Sagen er jo, at det er lige præcis det, det drejer sig om.
Hvis der åbnes mulighed for, at kommunerne kan levere forskellige tilkøbsydelser, vil påhitsomheden jo florere med hensyn til, hvordan man som kommunal leverandør kan påtage sig en række opgaver, men det er regeringens linje, at kommunen skal koncentrere sig om det, som er de kommunale kerneopgaver, og overlade det til de private leverandører at finde ud af, hvad det i øvrigt er, markedet efterspørger.
Det tror jeg også jeg har givet meget klart udtryk for.
Jeg har også været meget klar med hensyn til, hvad vi har fået ud af de 127 mio. kr., som fru Lotte Bundsgaard påstår er gået til bureaukrati.
Det, der er interessant, er jo, at hverken fru Lotte Bundsgaard eller fru Lise von Seelen vil forholde sig til de markante forbedringer for de ældre, der er indeholdt i hele lovpakken om frit valg.
Det er forunderligt, at Socialdemokratiet lægger afstand til de rettigheder og den styrkelse af de ældres retssikkerhed, der ligger i hele det lovkompleks, men jeg må nok opgive håbet om, at vi får noget svar på det i dag.
Lise von Seelen (S), 2005-03-10:
Jeg vil godt spørge ministeren, hvad det er, der gør, at ministeren har manglende tillid til borgerens ret til at træffe frie valg, når det handler om at træffe frie valg mellem offentlige og private ydelser.
Hvad er det, der gør, at vi lige pludselig har at gøre med borgere, som ikke er i stand til at træffe frie valg, og at ministeren har den mistanke, at kommunen kan finde på nye ting?
Udgangspunktet for fru Lotte Bundsgaards spørgsmål var jo, at borgeren skulle have det frie valg.
Til det andet svar vil jeg gerne spørge en gang til: Tanken var, at der skulle skabes forbedringer for borgerne i form af en bedre hjemmehjælp, men er der nogen, der har fået flere ydelser ud af denne nye ordning?
Det var egentlig det, mit spørgsmål gik på, og det synes jeg ikke jeg fik svar på.
Hans Andersen (V), 2005-03-10:
Det er jo langtfra første gang, vi har dette forslag til behandling her i salen, men nu prøver vi igen.
Formålet med forslaget er at give mulighed for forældrenes frie valg af klubtilbud og andre socialpædagogiske fritidstilbud på tværs af kommunegrænsen.
Endvidere indføres der en minimumsgrænse på 75 pct. for tilskud til private pasningsordninger.
I Venstre er vi rigtig glade for dette forslag.
Det udvider det frie valg til endnu et område og gør hverdagen lidt mere fleksibel for børnefamilier.
Forældre kan nu i samråd med deres børn vælge lige netop det klubtilbud, der passer til det enkelte barn eller til den enkelte familie, for der kan jo være mange årsager til, at man måske finder tilbuddene i nabokommunen bedre.
Der kan så være en familie, der påtænker at flytte til nabokommunen, men tøver, fordi barnet ikke skal rives ud af et godt og trygt klubtilbud og væk fra vennerne.
Det problem kan dette forslag være med til at løse.
Ligeledes kan Venstre også støtte de forbedringer af reglerne om tilskud til private pasningsordninger, der ligger i forslaget.
Der indføres en minimumsgrænse på 75 pct. af den billigste nettodriftsudgift pr. plads i et tilbud til samme aldersgruppe i kommunen.
Pengene følger altså barnet, og det giver friere rammer, og det synes vi i Venstre er et godt princip, og på den baggrund kan Venstre støtte forslaget.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-10:
Jeg takker for opbakningen fra partiernes side og glæder mig også over, at nu ikke bare hr. Villy Søvndal, men også fru Pernille Vigsø Bagge har noget at rose regeringen for i dag.
Det er positivt med den brede opbakning til en særlig indsats over for de her hardcore unge, som vi kalder dem, unge mennesker, som har et meget alvorligt misbrugsproblem og har brug for hurtig hjælp.
Jeg skal i forhold til fru Pernille Vigsø Bagges spørgsmål om, hvor det så er, de unge mennesker bliver behandlet, understrege, at jeg finder det vigtigt, at man netop laver behandlingstilbud målrettet de unge og ikke bare så at sige propper dem ind i et behandlingstilbud for voksne.
Det er vigtigt, at der bliver taget særligt hensyn til de problemer, som de unge står med, og jeg kan orientere om, at Amtsrådsforeningen har lavet et statuspapir om indsatsen over for børn og unge med misbrugsproblemer, hvoraf det også fremgår, hvad det er for nogle forskellige behandlingstilbud, amterne har etableret netop for at tage hensyn til de unge.
Endelig vil jeg nævne, at Socialministeriet har sat en undersøgelse i gang af stofmisbrugere under 18 år for at få et mere aktuelt billede af forholdene omkring de helt unge stofmisbrugere, både hvad angår gruppens størrelse, kommunernes beredskab over for gruppen, og hvilke faktorer der henholdsvis er hæmmende og fremmende for at sikre den nødvendige sociale behandling til netop de helt unge stofmisbrugere.
Det er en undersøgelse, jeg forventer vil foreligge inden sommerferien, og som dermed kan give os et godt grundlag at vurdere den samlede indsats ud fra.
Tak for den positive tilslutning.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Line Barfod (EL), 2005-03-10:
Enhedslisten støtter også, at man giver en behandlingsgaranti til unge under 18 år, som skal i behandling for stofmisbrug.
Flere andre ordførere har været inde på nogle af de ting, som er vigtige at være opmærksom på, så dem skal jeg ikke gentage.
Særlig spørgsmålet om at give nogle tilbud, der er særlig målrettet mod unge under 18, er noget af det, vi også er optaget af, men der er sagt rigeligt, så derfor skal jeg bare gøre opmærksom på det problem, at midlerne til at starte det her forsøg bliver taget fra satspuljen, og satspuljen betyder altså, at man tager penge fra folk på kontanthjælp, fra pensionister og andre.
Det er altså de mennesker, der har allermest brug for hjælp, som skal være med til at finansiere det her, i stedet for at man tog pengene fra dem, der har penge nok, lod de multinationale selskaber eller andre betale skat og så sagde, at de skulle være med til at betale for nogle af de sociale problemer, vi har, og rette op på dem.
Men når det så er sagt, støtter vi, at man laver en behandlingsgaranti.