runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Connie Hedegaard (KF), 2006-10-04:
Regeringen er altså en regering, hvor man gerne må have lov til at føre en åben debat og også forholde sig til den offentlige debat, der i øvrigt foregår, og jeg synes egentlig, det er lidt underligt, at hr. Torben Hansen mener, det er så problematisk.
Det, jeg kan sige, er, at regeringen har en fuldstændig klar og entydig klimapolitik.
Det tillod jeg mig at glæde mig over – det var nu ikke kun klimapolitikken, men miljøpolitikken i al almindelighed – på Det Konservative Landsråd, og det havde jeg jo ikke gjort, hvis der havde været meget stor uenighed om de her ting.
Det positive er sådan set, at hele regeringen står bag, at vi skal føre en ambitiøs energipolitik, klimapolitik, miljøpolitik.
Man kan så en gang imellem rundsende til hinanden: Prøv lige at være opmærksom på, hvad der står dér eller dér eller dér eller dér.
Jeg synes altså, at når man kan gøre det til et problem i Folketingssalen, er det virkelig tegn på, at det er blevet tid for onsdagsspørgsmål igen.
Torben Hansen (S), 2006-10-04:
Det kan selvfølgelig lynhurtigt blive en spændende diskussion om forskellige eventyr og om, hvilke eventyr vi læser op for vores børn om aftenen.
Men jeg kan i hvert fald konstatere, at på trods af at det, der fremgik af Ritzau i fredags, hvor finansministeren forsøgte at trække i land, var det sandelig slet ikke det, han mente.
Hvis man kigger på det svar, der er givet til fru Anne Grete Holmsgaard, synes jeg måske, at sandheden i hvert fald er lidt mere tvehovedet.
Men hvis det er sådan, at der slet ingen tvivl er om regeringens holdning, og der slet ingen tvivl er om finansministerens holdning, hvordan kan det så være, at miljøministeren i lørdags – altså efter at ritzautelegrammet var kommet ud – i indledningen af sin tale på De Konservatives landsrådsmøde landsrådet henviste til finansministerens udtalelser om miljøpolitikken og sagde, at vedkommende ikke skal føle sig omklamret?
Er det ikke, fordi der i allersidste ende – det ved miljøministeren også godt – åbenbart ikke er enighed, og fordi finansministeren undsiger EU’s klimapolitik?
Connie Hedegaard (KF), 2006-10-04:
Jeg kan se – det fremgår klart af det ritzautelegram, der kom ud forleden dag, og det fremgår vistnok også af det, der er sendt rundt – at finansministeren har sendt det rundt til regeringens medlemmer til fordybelse og fordømmelse, som der står.
Jeg synes, at enhver minister i en regering også skal have lov til at sende artikler rundt, der siger noget andet end det, vi i øvrigt måtte være enige om.
Det skal der også være plads til i en regering, og finansministeren sagde jo fuldstændigt klokkeklart til Ritzaus bureau i fredags, at han tager klimapolitikken alvorligt – meget alvorligt, det sidste er et citat – og jeg kan sige, at det gør hele den danske regering.
Torben Hansen (S), 2006-10-04:
Jamen det rejser jo så en andet centralt spørgsmål.
Jeg betragter ministerens svar på den måde, at ministeren er meget uenig med finansministeren i det, som finansministeren har sendt
Men det rejser også et andet spørgsmål.
Det, som blev sendt rundt, har måske rent faktisk været dirigerende for Danmarks forhandlingsposition i enten EU eller FN, i hvert fald især i EU, hvor man jo har haft meget at gøre med spørgsmålet, og hvilke skridt tog ministeren på daværende tidspunkt for at få finansministeren ud af vildfarelsen?
Det må jo også være i offentlighedens interesse.
Connie Hedegaard (KF), 2006-10-04:
Som cand.mag. i litteraturvidenskab ved jeg jo, at der kan være meget spændende og individuelt forskellige fortolkninger af skønlitterære tekster, og det gælder måske ikke mindst i eventyrgenren.
Jeg vil sige, at ud fra min fortolkning af »Kejserens nye klæder« må jeg svare nej til spørgsmålet om, hvorvidt EU’s klimapolitik er »kejserens nye klæder«.
Torben Hansen (S), 2006-10-04:
Det er nu langt om længe ved at være klart for enhver, at de globale klimaproblemer ikke alene er noget, som kun forskere skriver om, men noget, som alle kan se kommer rullende ind over os hver evig eneste dag, og som en stor del af verdens befolkning med god ret er bekymret over.
Hvad kommer det til betyde for dem og deres liv, for mulighederne for landbrug og fiskeri, og hvad de ellers lever af?
Derfor virker det jo som ekstra klud i hovedet, at man har kunnet konstatere, at Danmarks finansminister i marts 2005 skrev rundt til sine regeringskolleger om EU’s klimapolitik og sagde, at det hele er »kejserens nye klæder«.
Hans Christian Schmidt (V), 2006-10-04:
Nu har hr. Bjarne Laustsen og jeg jo tit meningsudvekslinger, og jeg ved jo, at som oftest er det sådan set kun på grund af omsorg og et ønske om, at det nu også går ministeren godt, og derfor vil jeg også svare ud fra det.
Hr. Bjarne Laustsen kan være sikker på, at vi selvfølgelig sørger for at lave de reduktioner, vi skal.
I 2007 skal vi reducere med 7 mio. kr.
Jeg har selvfølgelig også bedt om at få at vide, hvordan man gør det, og jeg kan til hr. Bjarne Laustsen oplyse, at der er tale om, at Fiskeridirektoratet arbejder på at udmønte effektiviseringsmuligheder.
Disse vil i 2007 blive koncentreret om arealforbrug og dermed udgifter til husleje dels i direktoratet i Nyropsgade, dels centralt; hertil kommer besparelser som følge af frivillige fratrædelsesordninger; og endelig vil brug af opsparede midler fra tidligere år kunne komme på tale.
Så vi ordner 2007, indtil vi medio 2007 har undersøgelsen.
Det synes jeg da man må sige er rettidig omhu.
Rune Lund (EL), 2006-10-04:
Grunden til, at jeg spørger, er jo, at George Bush også i forlængelse af det, han sagde den 6. september, slog fast, at USA vil fortsætte CIA’s fængselsprogram.
Og CIA’s fængselsprogram er jo netop de her hemmelige fængsler, det vil sige, at man faktisk annoncerer, at man vil fortsætte fængselsprogrammet.
Det synes jeg da er en interessant oplysning, som gør, at man i det hele taget bør spørge den amerikanske regering, hvor de her fængsler befinder sig.
Den anden ting, og det ved jeg ikke om udenrigsministeren er bekendt med, er, at menneskerettighedsorganisationen Human Rights Watch har været ude og sige: Jamen der er tale om flere fanger end de 14 fanger, som præsident Bush nævnte i talen den 6. september.
Så der er altså andre oplysninger fremme om, at der faktisk eksisterer flere fanger end lige præcis de fanger, George Bush taler om.
Derfor vil jeg gerne gentage mit spørgsmål til udenrigsministeren: Vil udenrigsministeren på vegne af den danske regering tage kontakt til USA’s regering og bede om at få at vide, hvor de hemmelige CIA-fængsler befinder sig, sådan at vi alle sammen også kan få del i den viden?
Det svarede udenrigsministeren nemlig ikke på i første omgang.
Rune Lund (EL), 2006-10-04:
Udenrigsministeren misser det faktum, at den lov, som er ved at blive vedtaget nu, og som bare mangler George Bushs underskrift, er et svar på den højesteretsdom, der kom i foråret.
Og loven er lavet med det formål at finte uden om den dom, som blev afsagt ved USA’s højesteret.
Derfor indeholder loven de ting, som jeg nævnte, da jeg tog ordet før, de ting, som jeg har analyseret mig frem til, og som jeg også kan se, at menneskerettighedsorganisationen Amnesty International er nået frem til.
Skal det forstås på den måde, at udenrigsministeren er uenig med mig, hvilket er én ting, men at udenrigsministeren også er uenig med Amnesty International, når Amnesty International siger, at USA’s højesteret med den nye lovgivning ikke skal tage højde for internationale konventioner; at USA kan fortsætte tidsubestemte fængslinger på Guantánamo; at man kan fortsætte de militære domstole; og at man tillader de såkaldte udvidede forhørsteknikker – det, vi kalder tortur – fordi det er George Bush, der kan definere, hvad der er tortur, og hvad der ikke er tortur?
Skal det forstås sådan, at udenrigsministeren er uenig med Amnesty International og mig i, at det er det, der ligger i det lovforslag, som bare mangler en enkelt underskrift fra George Bush?
Bjarne Laustsen (S), 2006-10-04:
Tak for svaret.
Jeg er selvfølgelig ikke enig.
Jeg synes, at det er ganske udmærket, at ministeren nu trækker de her ting tilbage, fordi Redningsrådet så klart og tydeligt har sagt, hvad der skal siges i den sag her, men det efterlader jo nogle spørgsmål.
Hvordan skal de besparelser, der er planlagt her, så effektueres, når man ikke kan opnå den besparelse her?
Kan man virkelig effektivisere så meget – og på den måde, som ministeren foreslår her – at skibene slet ikke er til stede derude?
Det er jo et problem i forbindelse med forlis, miljøkatastrofer og andre ting, hvis skibene slet ikke er til stede.
Man vil også fjerne besætningen på »Vestkysten«.
Skibene kan jo slet ikke være til stede
Man kan da effektivisere lige så tosset, man vil, men det kræver jo trods alt, at skibene er derude og udfylder deres funktion, hvis det går galt derude på havet.
Det er jo sådan set også det, Redningsrådet siger.
Er ministeren ikke enig i det?
Hans Christian Schmidt (V), 2006-10-04:
Nu er det sådan, at Fiskeridirektoratet er tilført ekstra midler for perioden 2006-2009 til dækning af nogle ekstraudgifter, som er forbundet med TAC-kvote-forordningen, altså alt det omkring reguleringen af, hvor vi tildeler kvoter, og så er der torskegenopretningsplanen for Nordsøen, Skagerrak og Kattegat samt indførelsen af en elektronisk logbog.
Vi må sige, at forudsætningen for bevillingstilførelsen jo var, at der gennemføres en række effektiviseringer af Fiskeridirektoratets daglige arbejdsgange, og det er det, man er i gang med.
En budgetanalyse gennemført i maj 2005 pegede således på, at arbejdet kan tilrettelægges bedre i direktoratets centrale del, så vel som i inspektoraterne og på skibene.
En mere detaljeret analyse af skibsdriften fra marts i år giver forskellige bud på, hvordan den skibsbaserede kontrol kan gøres mere effektiv.
På grundlag heraf har Fiskeridirektoratet så udarbejdet et forslag til den fremtidige dimensionering af skibskapaciteten, og da fiskerikontrolskibene indgår som en vigtig del af redningsberedskabet, har direktoratet naturligvis hørt Skibsfartens og Luftfartens Redningsråd om forslaget, og Redningsrådet anbefaler, at man venter med at træffe endelig beslutning, indtil en risikoanalyse af redningsberedskabet forventes at ligge klar medio 2007.
Den anbefaling tager vi i regeringen selvfølgelig til efterretning.
Vi lægger naturligvis stor vægt på, at Danmark har et effektivt, velfungerende og dækkende redningsberedskab.
Risikoanalysen vil så kunne vise, om Fiskeridirektoratets forslag til bedre udnyttelse af kontrolressourcerne til søs har nogen mærkbar betydning for redningsberedskabets kvalitet.
Jeg vil så i fremtiden og også her i mellemtiden fortsætte arbejdet med at se på, hvordan vi kan få mere ud af kontrolressourcerne.
Den endelige beslutning om Fiskeridirektoratets bidrag til redningsberedskabet i fremtiden vil således blive truffet, når risikoanalysen foreligger.
Jeg vil gerne understrege over for spørgeren, at det ikke er på tale at trække fiskerikontrolskibene ud af beredskabet.
Fiskeridirektoratet vil også i fremtiden indgå som kompetent og væsentlig aktør i det samlede beredskab.
Bjarne Laustsen (S), 2006-10-04:
Jeg tillod mig for ca. 14 dage siden, tror jeg det var, at stille et spørgsmål til fødevareministeren angående de planlagte besparelser, som optræder på næste års finanslov, for så vidt angår Fiskeridirektoratet.
Der er noget med nogle skibe, og der er noget med en kontrol, hvor ministeren ønsker at skære ned.
Det første spørgsmål kunne jo så være: Har vi haft for meget kontrol, og har vi haft for mange skibe til at sejle derude, siden man bare sådan lige kan skære ned fra den ene dag til den anden?
Det andet er, at i et skriftligt svar, jeg har fået, nævner ministeren overhovedet ikke noget om Redningsrådet.
Det er jo et spørgsmål, om ministeren kan gennemføre det her alene.
Jeg undrer mig meget over, at Redningsrådets udtalelser ikke er hæftet ved det svar, som jeg modtog her den anden dag, og det er faktisk årsagen til, at jeg har tilladt mig at stille et mundtligt spørgsmål i dag, for jeg vil godt et spadestik dybere ned i det her.
Jeg kan jo se, at Redningsrådet siger, at de er på linje med spørgeren med hensyn til, at søredningsberedskabet ikke må udhules og forringes i forbindelse med de besparelser, som ministeren har foreslået.
»Vil ministeren droppe de planlagte besparelser på søredningstjenesten, for så vidt angår Fiskeridirektoratet, i – Nordsøen, – Skagerrak, – den nordlige del af Kattegat samt – de indre danske farvande, da Redningsrådet lægger meget vægt på at opretholde den aktivitet, der udøves i dag, således at søredningsberedskabet ikke forringes?«
Ole Stavad (S), 2006-10-04:
Da det er det sidste, vil jeg godt benytte lejligheden til at sige, at jeg forstår ministeren sådan, at han påstår, at alle de penge, der er lovet, også er kommet ud.
Det må så betyde, at når mange kommuner siger, at de ikke har fået det, der tilkommer dem – og det er store beløb, der er tale om – må de penge ligge i nogle andre kommuner, som har fået for meget, og vi er lige så interesserede i at vide, hvor de er gået hen.
Så siger ministeren, at pengene passer.
Nej, pengene passer ikke, de ligger et forkert sted på grund af det, der var forudsætningen, da lovforslaget blev vedtaget i Folketinget, og da der blev lavet en aftale med kommunerne, og derfor er mit simple spørgsmål til ministeren: Kan ministeren give en god forklaring på, hvorfor han ikke vil være med til at finde ud af, hvor pengene er gået hen?
Efter KL’s tal, som blev oplyst for en uges tid siden, ender den med en minusvækst på 0,8 pct. generelt og 1,4 pct. på de gamle opgaver, og det er altså en af de store vinderkommuner!
Det kan godt være, at ministeren påstår, at der et eller andet sted er et tal, der passer.
Men vi er nødt til at få at vide, hvorfor alle mellemregningerne har været så forkerte og har den konsekvens, at folk oplever, at der skæres i børneinstitutioner, folkeskoler og ældreomsorg i en lang række kommuner.
Ministeren har et problem, men vi vil gerne hjælpe ham med at løse det, hvis han for en gangs skyld vil være bare en anelse venlig.
Jeg har f.eks. ikke en konkret oplevelse af, at hr. Ole Stavad forsøger at hjælpe mig af med et problem, men sådan kan man jo betragte verden fra forskellige sider.
Det er rigtigt, at alle pengene er derude, og derfor har hr. Stavad ret i det, kan man sige, logiske ræsonnement, at hvis man synes, at nogle har for få penge, har andre for mange.
Men jeg anerkender ikke de regnestykker, der føres frem, for det, der er interessant, er jo at gå til bundlinjen og se: Hvad er den samlede effekt af en lang række bevægelser?
Man må jo vide, at når vi snakker udligning, handler det ikke kun om, hvordan den enkelte kommune selv udvikler sig, men også om, hvordan udviklingen er i landets øvrige 97 kommuner.
Det kan ikke være anderledes.
Jeg vil også gerne sige, at vi i hvert fald aldrig har haft den tilgang til diskussionen om udligning, at vores holdning har været parkeret i, om et eller andet regnestykke giver sig udslag i plus 36 mio. kr. eller plus 35 mio. kr. eller minus 17 mio. i en given kommune.
Den er sådan set et slutprodukt af nogle politiske rimelighedsovervejelser: Hvad skal landsudligningsniveauet være?
Med hvilken faktor skal de sociale udgifter regnes ind, etc.?
Så må virkeligheden i den enkelte kommune jo være afgørende for, at pengene falder på den måde, de falder, når de er afvejet på den vægt, vi har taget det politiske ansvar for.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Hans Christian Schmidt (V), 2006-10-04:
Nu er det heldigvis sådan, at der er lavet en budgetanalyse på det her område.
Den er gennemført i maj 2005 af konsulentfirmaet Deloitte, og de peger på, at der inden for rammerne af det eksisterende redningsberedskab potentielt kan spares ca. 10 mio. kr. på bedre tilrettelæggelse af den søbaserede kontrol.
Spareforslaget bestod i at udfase det mindre skib – »Viben« hedder det – oplægning af »Vestkysten« i sommerhalvåret og nedbringelse af besætningsstørrelserne på »Vestkysten« med en kok og en styrmand, for nu at blive meget detaljeret.
Effektiviseringspotentialet på 10 mio. kr. indgik i grundlaget for den tilførsel, Fiskeridirektoratet fik på finansloven for 2006.
Samtidig pegede budgetanalysen dog på, at der var behov for yderligere analyse af skibsdriften, så konsekvenserne af spareforslaget kunne blive bedre belyst.
I marts 2006 forelå så den uddybende analyse af Fiskeridirektoratets skibsdrift, og analysen viser bl.a., at en reduktion af besætningsstørrelserne vil reducere skibenes kontrolkapacitet.
Pia Gjellerup (S), 2006-10-04:
Det her kan jo gå hen og blive meget indviklet, så derfor vil jeg holde mig til det enkle eksempel, hvor en kommune, der er blevet stillet et større millionbeløb i udsigt, midt i budgetforhandlingen får at vide, at den slet ikke får noget beløb.
Den skal derimod aflevere et beløb, men er stadig tvunget til at sætte skatten ned med det beløb, den var stillet i udsigt.
Med mit forrige spørgsmål prøvede jeg at bringe ministeren ud af en klemme, for jeg tror da, at han synes, det er lidt af en klemme.
Det er jo en absurd situation.
Men jeg kan forstå, at hvis det endelig skal være, vil ministeren hente pengene hos dem, der får for meget, altså får mere, end de er blevet stillet i udsigt.
Jeg kan såmænd godt forstå det synspunkt, for det er der jo en vis konsistens i, men vil ministeren også løse den første kommunes problem?
Det er det, jeg gerne vil have at vide.
Spørgsmålet om den økonomiske situation i en given kommune er et sammensurium af en lang række ting: På hvilket fremadrettet omkostningsniveau lægger man de nyovertagne amtskommunale opgaver ind?
Med hvilken dygtighed tager man synergigevinsterne hjem?
Hvordan prioriterer man i øvrigt fra politisk side de forskellige udgiftsområder, etc.?
Ud af alt det udkrystalliserer der sig en skatteprocent, sådan er det, og da skattestoppet betyder, at skatterne under et skal holdes i ro, siger det sig selv, at hvis der kommer bevægelser over tid, skal de være harmoniske.
Jeg forudser også, at der kommer sådanne bevægelser.
Per Stig Møller (KF), 2006-10-04:
Jeg vil sige til hr. Rune Lund, at jeg altså ikke kan gøre for det, men hr. Rune Lunds læsning svarer ikke til Udenrigsministeriets læsning.
Så må vi jo læse det igen, begge to.
Ifølge min læsning har Kongressen ikke med den nye lovgivning givet CIA carte blanche til at anvende alle former for afhøringsmetoder.
Tværtimod indebærer det politiske kompromis, som blev opnået af præsidenten, at Kongressen får øgede kontrolbeføjelser på dette punkt, og det svarer faktisk til det system, som jeg har nævnt vi har her.
Det fremgår også klart af loven, at fællesartikel 3, som den store kamp stod om, finder anvendelse, og denne bestemmelse forbyder tortur.
Og forbuddet mod tortur gælder for hele den amerikanske centraladministration, herunder CIA, så det svarer ikke til hr. Rune Lunds gengivelse af det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Rune Lund (EL), 2006-10-04:
Jeg må jo konkludere på baggrund af den debat, vi har nu, at i bedste fald er udenrigsministeren misinformeret om, hvad indholdet i den lov er, og i værste fald fortæller udenrigsministeren ikke Folketinget, hvad det er, der er det egentlige indhold af den lov.
Jeg kan f.eks. henvise til en formulering, som jo klart siger, at: »... the president has the authority to« –
og her kommer det – »interpret the meaning and application of the Geneva Conventions ...«.
Det betyder, at det er den amerikanske præsident, som kan fortolke, hvordan man skal anvende Genèvekonventionerne, bl.a. med hensyn til man ikke må udsætte fangerne for nedværdigende behandling.
Det synes jeg da er et stort problem.
Så jeg må kraftigt opfordre udenrigsministeren til at sætte sig ind i, hvad denne lov betyder, og derefter til at tage en meget grundig diskussion i regeringen om, hvad konsekvenserne skal være for forholdet til den amerikanske regering, i og med at den bare har tænkt sig med at fortsætte med de her menneskerettighedskrænkelser, som ligger i den lov, som lige er ved at blive vedtaget.
Ole Stavad (S), 2006-10-04:
Bekymrer det slet ikke ministeren, at vi er så mange, det helt ærligt og redeligt er kommet bag på, at de tal, som ministeren har betjent Folketinget med, og som var optrykt i lovforslaget kommune for kommune, tilsyneladende slet ikke holder?
Bekymrer det heller ikke ministeren, at vi har haft besøg af ni borgmestre, der hver især har et embedsapparat, nogle af dem endda ganske store og efter min vurdering ganske velkvalificerede, og at det kom fuldstændig bag på dem, at de forudsætninger, vi havde, da lovforslaget blev vedtaget, og som også var forudsætningerne, da ministeren sammen med finansministeren indgik aftalen med kommunerne, tilsyneladende kun hvilede på et skøn, og at de samlede beløb kunne ændre sig med trecifrede millionbeløb?
Af de ni kommuner, vi havde på besøg, oplyste den kommune, som var længst væk fra tallet, at man var blevet stillet en forbedring på 80 mio. kr. i udsigt, men stod og manglede 44 mio. kr., altså en forskel på 124 mio. kr.
Hvordan kan det være, at ministeren mener, at alting er i den skønneste orden, når ingen andre tilsyneladende har den opfattelse, at det er tilfældet, men mener, at vi nu har ragnarok?
Skylder ministeren ikke, at vi får et fælles grundlag for at kunne komme videre sammen på en ordentlig måde?
Hr. Stavad ved ligesom jeg, hvad det er for en kompleksitet, der gemmer sig bag dette her, og ved også udmærket godt, hvilke forskellige parametre der kan gøre, at en kommune står anderledes marginalt set.
Det interessante er nettoeffekten af en masse forskellige forandringer, og udligningssystemet er altså indrettet på den måde, at hvis der har været en udvikling i kommunen væk fra de tal, der lå til grund for lovforslaget, til de tal, der nu er på bordet, og som er bedre på plussiden, får man mindre fra landsudligningen.
Men bag det ligger jo også, at kommunen nu er i en anderledes og mere gunstig situation.
Det er sådan set sandheden, og derfor er det for så vidt ikke så interessant at gå på jagt efter delkomponenter.
Det interessante er at vurdere kommunens samlede situation, og den får man et billede af i lovforslaget.
Så vil jeg sige, for nu at være meget imødekommende, at det problem, der logisk set er ved denne metode, er, at den bliver brugt til at fastsætte en individualiseret skatteprocent for hver enkelt kommune.
Det er klart, og det er også derfor, at vi har gjort to ting i relation til det.
For det andet er det netop kun i 2007, det er sådan.
Så den problemstilling, der spørges til, var altså kendt, og den er også adresseret.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2006-10-05:
I stedet for at putte den politiske debat et sted hen, hvor personspørgsmål bliver afgørende, har vi i SF været meget mere optaget af at føre debatten over på det politiske niveau, altså komme med de politiske krav.
Vi tror, det kan være meget ødelæggende, hvis man hele tiden får den landet et sted, hvor det hedder: Hvem skal være statsminister?
For der kan jo som bekendt kun være en ad gangen.
Der vil jeg godt sige, at det var en skuffelse i hvert fald for mig, da vi i SF spillede ud med et forslag om, at de partier, som kommer til at udgøre grundstammen i et alternativ, SF, Socialdemokraterne og De Radikale, skulle sætte sig sammen og lave nogle hovedpunkter, som vi i fællesskab ville gennemføre efter et valg.
Jeg er sikker på, at hr. Martin Lidegaard kan huske den invitation.
Den blev afvist med sådan en meget skarp bevægelse med en skuldertaske: Man skulle ikke sætte sig ned og diskutere sådan nogle ting.
Men jeg synes, det er fint, hvis De Radikale nu siger, og sådan forstår jeg hr. Martin Lidegaard: Godt, lad os nu sætte os ned og diskutere, hvad det er for hovedlinjer, et alternativ til den nuværende politik skal indeholde.
Det er klart, at for SF er et af de helt afgørende punkter, at vi vil af med skattestoppet.
Det vil vi lægge al vores kraft i.
Jeg tror, det bedste middel til det er at sikre så stærkt et SF som muligt, og det ser også ud til, det sker i øjeblikket.
Vi vil selvfølgelig bruge al vores kommende styrke og nuværende styrke til at komme af med skattestoppet.