runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-06-11:
Jamen jeg mener, det er klart, at der skal betales for det her.
Det her er ikke mere udspecificeret, fordi vi mener, at det er regeringens opgave at gå hen og finde den bedst mulige måde at gøre det på, og det er ikke veterantog ligesom det, der startede for 100 år siden, vi vil have; det er et moderne tog.
Så vil jeg gerne komme tilbage til tingene i min ordførertale.
Det er da klart, at der skal betales for det, ligesom der skal betales for al jernbanedrift i Danmark.
Der er ingen jernbanedrift i Danmark, der giver overskud, så det er da klart, at man skal det.
Men regeringen spurgte heller ikke Folketingets flertal, om man ville være med til at nedlægge ruten i sin tid, selv om man indkasserede underskuddet, for at sige det sådan, altså forbedrede sit regnskab ved at nedlægge ruten.
Vibeke Peschardt (RV), 1998-06-11:
Hr. Arne Melchior har næsten taget ordene ud af munden på mig, for jeg var så enig, så enig i alt, hvad han sagde.
Men jeg vil starte med at slå fast, at vi var kede af at være med til at nedlægge ruten Gedser-Berlin, da det skete for snart 3 år siden.
Den gav bare et tordnende underskud.
Samtidig med at den gjorde det, stillede regeringen og trafikministeren og Folketingets øvrige partier, de fleste af dem i hvert fald, store krav til DSB om besparelser, og så fandt man altså en besparelse.
Spørgsmålet er nu, om man skal genoprette den rute.
Jamen det ser vi da gerne at man gør.
Når vi ikke kan støtte det nuværende forslag, eller når vi direkte afviser det, er det, fordi der ikke er finansiering i det, fordi Folketingets partier gang på gang står her på talerstolen og udskriver regninger.
Vi hørte også nogle udskrevet i går på metroen; der skulle laves flere stationer, uden at man sagde, hvor pengene skulle komme fra.
Der skal købes flere tog.
Der skal laves flere ledningsnet.
I det øjeblik man kommer hen til snorene, ja, så er der ingen, der vil deltage i finansieringen.
Det, jeg var mest enig med hr. Arne Melchior i, var, at jeg synes, man skal udbyde den her rute.
Lad os så se, hvem der vil byde på den.
Vi afviser i hvert fald begge forslag.
Søren Kolstrup (EL), 1998-06-11:
Det er jo forunderligt at konstatere, at Det Konservative Folkeparti, Venstre osv. er interesseret i, at de folkevalgte foretager en planlægning af landets infrastruktur og vil genoprette en bane.
Det synes jeg da er noget opløftende også at høre i de her liberaliseringstider, hvor der er så mange, der vil overdrage det til markedskræfterne.
Så er det vigtigt at slå fast, at den folkelige forsamling udstikker overordnede retningslinjer.
Det er jeg glad for.
Men jeg har lige et lille spørgsmål til hr. Kaj Ikast, og det går på følgende: Jeg kan forstå, at der er en lille nuance i vores forslag og indgang til det her.
Man kan diskutere, om Enhedslisten opstiller for mange forudsætninger, men der er dog én af forudsætningerne, som jeg tror vi bliver nødt til at hæfte os en lille smule ved.
Og det er, hvis vi skal have nogle passagerer fra fly og bus til at hoppe over på tog, om så ikke hr. Kaj Ikast mener, at det er en forudsætning, at man tilbyder det nyeste materiel.
Jeg tror ikke, der er så mange, der vil hoppe op i de røde kreaturvogne, som man kalder det på sydbanen.
Mon ikke det forudsætter IC3?
Er det ikke en simpel forudsætning?
Klaus Kjær (DF), 1998-06-11:
Da Dansk Folkepartis ordfører på det her område ikke kan være til stede i salen i dag, skal jeg på vegne af Dansk Folkeparti fremsætte følgende bemærkninger om forslaget:
med en emballageafgift baseret på volumen.
Det her er et skridt i den rigtige retning i relation til administrationen, men det er jo ikke godt nok.
Forslaget bekræfter jo kun, at regeringen og samarbejdspartierne for enhver pris vil opkræve yderligere afgifter på området.
Miljøhensynet er blevet nævnt, men allerede nu har der jo vist sig problemer omkring genbrugsflaskeordningen, og det erkender man, og det er man villig til at se på, osv.
, men alligevel fremsætter man et lovforslag, som ikke tager hensyn til den problemstilling, der er omkring genbrugsflasker, altså ikke tager et miljøhensyn.
Det her forslag beviser blot, at regeringen og samarbejdspartierne for enhver pris vil have opkrævet en ekstra afgift for at få yderligere penge i statskassen.
Dansk Folkeparti er principielt imod, at der overhovedet pålægges afgifter til skade både for forbrugerne og for erhvervslivet som helhed.
Jeg vil ikke i dag tilkendegive, hvordan vi stemmer, når
forslaget kommer til endelig afstemning; det vil vi gøre i forbindelse med andenbehandlingen af forslaget.
Jens Heimburger (KF), 1998-06-11:
Så får vi sat et punktum for den debat, der har været rejst omkring diskriminationen af de ældre.
Det tyder på, at vi i hvert fald på det felt er enige.
Alle aldersgrupper har fortjent en retssikkerhed, en ens retssikkerhed, som ligger i at kunne anke kommunalbestyrelsens beslutninger til det uvildige sociale nævn.
Det, vi ikke er enige i, er, at klagerådene skal afskaffes.
Umiddelbart kan man jo sige, at den afbureaukratisering, der kunne ligge i det, ville være god.
Men hvis man lytter lidt til ældre og ældreorganisationerne, så ligger der måske en afbureaukratisering i netop at bevare klagerådene, og at denne mere uformelle adgang til at klage er en fordel især for de ældre, som klagerådene har været oprettet til fordel for i sin tid. Vi er ikke særlig skråsikre på, om klagerådene, som ikke har fungeret i særlig lang tid, virkelig er noget, der virker.
Sandheden er jo, at i ret mange kommuner har der måske været en, to, tre sager.
Men det er i hvert fald også en del af sandheden, sådan som vi har kunnet lytte os frem til, at langt de fleste ting har man kunnet klare i klagerådene.
Deri ligger der altså, at der er tale om en uformel, en let måde at klare tingene på, som ikke mindst er en fordel for vore ældre.
Det er jo sådan, at hvis der kun er det sociale nævn, skal man fremsætte en skriftlig henvendelse, og det er til et sted, der er langt fra, hvor man bor.
Så der kunne simpelt hen være en begrænsning i lysten til at klage, hvis der kun var det sociale nævn.
Vi vil gerne bevare klagerådene.
Vi vil også gerne være med til at kigge på en evaluering.
To år har været foreslået.
Det synes jeg lyder meget fornuftigt.
Så vi støtter altså den del af lovgivningen, som garanterer alle brugere klageadgang til det sociale nævn, men foreslår altså klagerådene fastholdt i en prøveperiode på to år.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-06-11:
Det Radikale Venstre støtter lovforslaget.
Vi er tilhængere af grønne afgifter, og vi er tilhængere af afgifter på emballage.
Det bedste havde selvfølgelig været, hvis man havde kunnet opnå egentlige livscyklusvurderinger, hvor man kunne vurdere emballagetypernes belastning af miljøet og afgiftspålægge dem derefter, men det er desværre ikke teknisk muligt endnu.
Vi kan håbe, at det kommer på længere sigt.
Med det eksisterende lovforslag skulle det gerne blive lidt lettere og nemmere, når vi overgår til det vægtbaserede system.
Fordelene ved en afgiftspålæggelse er selvfølgelig eller skulle gerne være en mindre miljøbelastning og et incitament til at nedsætte emballageforbruget eller mængden af emballage generelt.
Dertil kommer de provenumæssige betragtninger selvfølgelig.
Det er også fornuftigt at starte inden for et mindre område af varer
for at indhøste erfaringer på det tekniske og administrative plan.
Hvad angår afgiftsopgørelsen på udførelsen af vinflasker, så må vi kigge på problemstillingen i forbindelse
med behandlingen i udvalget.
Hvis der er et reelt problem, skal vi selvfølgelig tage højde for det.
Vi skal ikke smadre et godt og velfungerende system på returflaskeområdet.
Vi kan støtte det.
Peder Sass (S), 1998-06-11:
Jeg vil gerne spørge hr. Flemming Kofod-Svendsen, om hr. Kofod-Svendsen mener, at den måde, hvorpå tipslovens forskellige puljer hidtil har været administreret på, er hensigtsmæssig.
Der har det været således, at en række organisationer har haft lejlighed til at stikke sugerøret ned i indtil flere af puljerne og hente penge både til den årlige drift og også til projekter.
Det, der har været ønsket med forslaget her, har netop været at skabe en forenkling, så flere hovedorganisationer kunne få drifttilskud, og så må man til projekter af forskellig art hente pengene andre steder.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-06-11:
Det, jeg netop kan frygte ved det, der er lagt frem her, er, at vi får en yderligere kassetænkning, hvor man måske næsten vil ændre lidt på sit formål for at komme ind under de sociale organisationer, som klart har scoret, mens man blandt dem, der for alvor er blevet tabere, ved at man har lænset en pulje, kan få en tænkning, som jeg kan finde meget uhensigtsmæssig. Jeg erkender, at det jo i alle tilfælde vil være svært at finde den ideelle løsning, men med det, man har lagt op til her, kan jeg frygte, at man får en udpræget kassetænkning, som jeg forstod på en af ordførerne at han vil være imod.
Jeg vil også være imod en sådan.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-06-11:
Jeg vil gerne bede ministeren dokumentere sin påstand og gå ind i listen over andre almennyttige formål og komme med nogle eksempler på især nogle af de små organisationer i punkt d i det aktstykke, jeg omtalte, og nævne nogle, som har fået penge flere steder.
Det er muligt, at Max Havelaar osv. har fået, men det er de store, som har gode forbindelser, og dem har jeg ikke så megen medlidenhed med.
De skal nok klare sig.
, så det, ministeren her taler imod, er faktisk indbygget i det forslag, regeringen har fremsat.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1998-06-11:
Jeg kan godt nævne en række projekter, som får støtte forskellige steder fra, men jeg synes ikke, der er grund til at tage en polemik om det her og nu.
Det kan vi også gøre i udvalget.
Men hvis man tager sådan noget som kontorerne for vedvarende energi, har de deres egen pulje på finansloven, og derudover har de til tider også hentet støtte i finansministerens pulje.
Det er ikke et udtryk for, at jeg mener, der ikke er brug for penge på det område, men hvis det er sådan, at vi f.eks. synes, at miljø- og energikontorerne skal have flere penge, kunne vi jo gøre det, at vi gik ind og øgede den pulje, der er på finansloven til netop de formål.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-06-11:
Jeg synes, det var påfaldende, så ukonkret ministeren var, meget flot.
Når jeg bad ministeren om at dokumentere, er der altså et energiområde, forstår jeg.
Men jeg bad om dem, der især arbejdede med mennesker, og jeg kunne nævne en række af de humanitære, velgørende og almennyttige formål.
Jeg vil faktisk gerne have ministeren til her fra Folketingets talerstol, hvor ministeren var så flot og påstod, at de sugede - om jeg så må sige - fra flere forskellige kasser, at dokumentere sin påstand.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1998-06-11:
Jeg er fuldstændig sikker på, at jeg ikke brugte ordet suge.
Det er også fuldstændig sikkert, at nogle af de projekter, der er nævnt i aktstykket, henter penge flere steder fra, og det tror jeg også hr. Flemming Kofod-Svendsen er bekendt med.
I løbet af sommeren vil Finansministeriet gennemgå alle disse initiativer og foreninger og finde ud af, hvilke foreninger og initiativer som kan hente penge andre steder fra, og hvilke der ikke kan.
Det vil sige, at når vi går i gang med finanslovforhandlingerne, har vi et overblik over, hvilke organisationer der kan kaldes værdigt trængende, og som virkelig har brug for at få hjælp præcis her.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-06-11:
Jeg forstår, at ministeren ikke magter at dokumentere sin påstand, og det tager jeg til efterretning.
Jeg vil gerne høre, hvor der er sat af de særlige midler, som vil være til rådighed efter den undersøgelse, ministeren bebuder.
Hvor står de konkret i lovforslaget?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1998-06-11:
På side 8 i lovforslaget under Finansministeriet er der afsat
37,8 mio. kr. til landsdækkende, almennyttige organisationer, og det er bl.a. nogle af miljøorganisationerne, der vil få støtte herfra.
Grete Schødts (S), 1998-06-11:
Da vi vedtog loven om oprettelse af ældreråd i alle kommuner, var vi i Socialdemokratiet meget optaget af, at de ældre også skulle have indflydelse og medbestemmelse på den politik, kommunalbestyrelsen vedtog på ældreområdet.
Næste skridt var så en klageinstans, hvor borgerne kunne henvende sig med en eventuel klage over dårligt tilrettelagt hjemmehjælp eller mangel på samme i forhold til den aftale med kommunen, der var indgået, og den forventning, de havde til hjælpen.
Disse klageråd fik ikke kompetence til at behandle enkeltsager eller f.eks. omstøde en afgørelse, selv om de egentlig fandt, at klageren havde ret.
De fik udtaleret
og indstillingsret til kommunalbestyrelsen, som så kunne tage klagen til efterretning eller indfri det, der var klaget over.
Proceduren om klageadgang og begrebet retssikkerhed blev i serviceloven ændret til, at gruppen under 67 år - som typisk er yngre handicappede, der har brug for megen hjemmehjælp - fik en direkte klageadgang til det sociale nævn, som har kompetence til at omgøre en afgørelse på det område, jeg i daglig tale kalder ret og rimelig hjælp i hjemmet ifølge den indgåede aftale.
Der er med rette blevet rettet kritik mod forskelsbehandlingen af gruppen under 67 år og pensionisterne, der er fyldt 67 år, og det forhold vil vi godt være med til at ændre, så der bliver ens rettigheder for alle uanset alder.
Vi støtter selvfølgelig socialministerens initiativ med denne lovændring, så også pensionister har klageadgang til det sociale nævn.
Det betyder imidlertid, at de nedsatte klageråd rent faktisk overflødiggøres, og det er jeg lidt ked af, for de er jo først lige kommet godt i gang.
Men jeg erkender også, at det er uholdbart at have en ny servicelov, der træder i kraft den 1. juli i år, med én klageadgang for én gruppe og en anden klageadgang for resten, der tilfældigvis har det samme problem, nemlig at de godt vil kunne klage deres nød til en anden instans, hvis de føler sig forurettet i forbindelse med kommunalbestyrelsens ændringer af hjemmehjælpen.
Det er også vigtigt at minde om, at der skal indgås en skriftlig aftale, hvor man helt klart aftaler, hvad det er for behov.
Det vil også betyde, at der bliver færre ting at klage over, hvis ellers man overholder de aftaler, man har indgået.
Jeg kan på Socialdemokratiets vegne anbefale dette lovforslag til hurtig behandling og med hensyn til de redaktionelle ændringer i forslaget give tilslutning også til dem.
Jette Gottlieb (EL), 1998-06-11:
Jeg vil gerne bede den socialdemokratiske ordfører om en uddybende begrundelse for, hvorfor man skal nedlægge de klageråd.
Der er jo nogle kvaliteter i klagerådene, som f.eks. ikke ligger i ældrerådene, f.eks. det, at kommunalbestyrelsesmedlemmerne er til stede og man kan få en dialog.
Så kan jeg i øvrigt garantere, at der nok bliver stillet et ændringsforslag på det punkt.
Grete Schødts (S), 1998-06-11:
Jeg er ikke et eneste øjeblik i tvivl om, at klagerådene har haft en god præventiv virkning.
Men jeg ser ikke, at ældrerådet, som jo er de samme repræsentanter, bliver afskåret fra at have en mere direkte kontakt til to eller flere kommunalbestyrelsesmedlemmer på et andet plan, hvis det er det, de vil.
Muligheden er der jo.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-06-11:
Jeg tror egentlig, at vi alle sammen her i Folketinget er optaget af at belaste klagesystemer så lidt som muligt, og vi ved, at vi har sagsbehandlingstider, der er lange nok.
Sociale amtsankenævn i Danmark har sagsbehandlingstider i dag på 6 måneder eller mere.
Derfor kan vi jo kun være interesseret i alle sammen, at det kun er de klager, som ikke kan løses ved gensidig forståelse, som kommer til det sociale amtsankenævn, og derfor er jeg helt enig med fru Jette Gottlieb.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at klagerådene skal
Jeg tror, klagerådene ville være i stand til at løse, hvad skal man sige, misforståelser eller småting osv., netop ved at kommunalbestyrelsen var til stede.
Og jeg kan spørge ministeren - det er nok mere rigtigt end at spørge fru Grete Schødts: Hvorfor er der forskel?
Hvorfor er klagerådene kommet ud, fra ministeren sendte forslaget til høring i udkast og så til det, vi har fået?
Villy Søvndal (SF), 1998-06-11:
Jeg hørte fru Grete Schødts sige, at hun var lidt ked af, at klagerådene skulle væk, og dér synes jeg så, vi har en pligt også til at hjælpe hinanden i Folketinget, når nogen er kede af det.
Og jeg vil i virkeligheden ikke tro, at fru Grete Schødts behøver at være så ked af det, for jeg vil tro, at der undervejs i behandlingen vil vise sig at være et flertal
af partier, der siger, at vi synes ikke, det her er klogt.
For man kan godt sige, at det er vel ikke særlig rimeligt at vælge folk, i det her tilfælde for halvandet år siden, bede dem om at påtage sig en opgave, som de har påtaget sig, og efter halvandet år sige: Tak for det, nu nedlægger vi jer.
Så jeg tror ikke - det er egentlig et trøstens ord, det her - jeg tror ikke, at fru Grete Schødts behøver være ked af det. Jeg tror ikke, det kommer til at ske.
Erik Larsen (V), 1998-06-11:
På ét punkt er Venstre enig med socialministeren.
Det gælder, når vi ser, at socialministeren mener, at alle modtagere af praktisk bistand i hjemmet skal behandles ens.
Vi har ikke været begejstret for i en politisk aftale at skulle acceptere, at det ikke var tilfældet.
Så derfor er vi som udgangspunkt enige i, at alle bør behandles ens.
Men når det er sagt, er vi dybt rystede over, at socialministeren har fremsat et lovforslag, som indebærer, at de lokale klageråd for ældre nedlægges.
Vi synes, at det er utrolig vigtigt at fastholde en struktur med en direkte dialog mellem kommunalbestyrelserne og de ældre valgte repræsentanter omkring hjemmehjælpen.
Det gøres bedst ved at fortsætte den tankegang - fru Grete Schødts har også nævnt det her fra talerstolen - der har været gældende omkring institutionen med ældreråd og klageråd, nemlig at det grundlæggende er at bygge på dialogen.
Vi er af den opfattelse, at vi må have en udgang på det her, der sikrer, at alle behandles ens, at man bibeholder klagerådene i kommunerne, men at vi så giver de ældre en mulighed for, hvis der ikke kommer en tilfredsstillende løsning lokalt, at anke til det sociale nævn.
Og jeg er meget enig i det, som fru Kirsten Jacobsen sagde her fra talerstolen, at det jo også gælder om at få en hurtig afgørelse, få tingene rettet lokalt så hurtigt som muligt, og det vil de lokale klageråd kunne sikre. Vi vil fra Venstres side selvfølgelig følge debatten her i dag, men er meget indstillet på, om der bredt i Folketinget kunne samles et flertal for at stille ændringsforslag, der bringer situationen i den her retning, som jeg nu har skitseret.
Vi vil være meget indstillet på en revisionsbestemmelse, hvor vi kunne evaluere på det praktiske forløb af sådan en politik.
Det er altid en god ting.
Afslutningsvis vil jeg også sige, at jeg synes egentlig, at det er en hån imod de mennesker, som er valgt rundt omkring i kommunerne til klagerådene.
Det er en hån mod den demokratiske proces, der har været med de direkte valg, også en hån mod dem, som har brugt deres demokratiske ret til at møde frem og stemme.
Alt i alt synes jeg, at vi har den opgave her at sikre, at de ældre får den hurtigste og den bedst mulige behandling, og at man via klagerådene løbende får mulighed for meget tæt igennem de her enkeltsager, som man får præsenteret fra borgerne, at følge det niveau, den måde at gøre tingene på, som den kommunale administration til daglig står for.
Det kan efter vores opfattelse i Venstre ikke lade sig gøre på nogen anden måde.
Så vi må afvise ministerens forslag, og vi vil gerne sammen med andre, hvis der kan skabes et flertal her i Folketinget, være med til at stille ændringsforslag, der bringer situationen hen, hvor jeg har skitseret det.
Anders Samuelsen (RV), 1998-06-11:
Jeg kunne godt tænke mig at stille hr. Erik Larsen to konkrete spørgsmål.
For det første: Hvorfor er det, at Venstre lige på det her område mener, at klageadgangen bør være anderledes end på andre områder inden for det sociale område?
Og for det andet kunne jeg godt tænke mig at spørge, om nogle af de indsigelser, som er kommet fra bl.a. Scleroseforeningen, PTU og andre imod at have det her ekstra led, fordi det gør det bureaukratisk og eventuelt langvarigt, inden man får en afgørelse, ikke har gjort noget indtryk på hr. Erik Larsen?
Erik Larsen (V), 1998-06-11:
For det første er vi af den opfattelse, at når man har lavet et demokratisk valg, et direkte valg, skal man respektere det, for det er en institution i sig selv, som er meget vigtig i vores demokrati.
Og det har vi altså gjort, og vi tror på, at den nære problemløsning, som ligger i klagerådet - og så kan jeg køre lidt over i spørgsmål nr. 2 - efter al sandsynlighed vil løse 80-90 pct. af samtlige de henvendelser, man får i kommunen.
Det vil altså sige, at man får 80-90 pct. af de problemer, der er, løst hurtigst muligt til glæde og gavn for borgerne, for de ældre, som har problemet.
Så vi er altså optaget af den hurtige sagsbehandling og af det dér demokratiske element, som vi nu har lagt ind i ældrerådenes arbejde.
Og så må vi gerne for mig evaluere på det efter en tid, hvor vi kan se, hvordan det rent faktisk har udviklet sig, og om jeg har fået ret i de her 80-90 pct., som jeg forventer klares meget hurtigt lokalt.
Grete Schødts (S), 1998-06-11:
Det er 3 repræsentanter for ældrerådet, der danner grundlaget for klagerådet.
Bare lige for at få det rettet.
Og når man nu lytter til dem, der har haft ordet, kan jeg undre mig lidt over, at det pludselig er blevet sådan en meget varm sag med forskellen på under 67 og over 67 år, fordi den gruppe, vi her snakker om, er dem, der er fyldt 67 år.
Da vi behandlede serviceloven, havde man altså ikke de samme varme følelser for den gruppe, der var mellem 60 og 67 år, som man har i dag.
Erik Larsen (V), 1998-06-11:
Det er jo sådan, at de ældre, som gik til valg for at vælge ældrerådene i kommunerne, godt vidste, at de ældreråd, der blev valgt ved direkte valg, ud af deres midte skulle udpege personer til klagerådene, som igen skulle sidde og tage vare på de problemer, som borgerne kunne rejse.
Og jeg mener stadig væk, at det er sådan, at den væsentlige begrundelse for afholdelse af direkte valg til ældrerådene var, at en del af dem, der blev valgt, skulle varetage nogle interesser for de ældre, som i retlig henseende var nogle meget private og personlige interesser.
Og som følge deraf valgte man det direkte valg.
Så jeg synes, der er absolut sammenhæng i direkte valg, også til klagerådene.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-06-11:
Jeg vil gerne spørge Venstres repræsentant, om en af begrundelserne for, at Venstres repræsentant mener, at de her klageråd er så vigtige at bibeholde, ikke netop er det faktum, at her har man foruden repræsentanterne for ældrerådet også kommunalbestyrelsesmedlemmerne, og man har frem for alt chefen for hjemmeplejen siddende, og det er dér, man kan løse småtingene hos dem, der har forstand på det og ser det i dagligdagen.
Jeg vil godt høre, om Venstre er enig.
Erik Larsen (V), 1998-06-11:
Ja, det er jeg selvfølgelig et hundrede procent enig i, og det var også derfor, jeg sagde, at det vigtige i det her er dialogen og ikke konfrontationen.