Margrethe Vestager (RV), 2004-11-10:
Så længe der på nogle uddannelser er et begrænset antal pladser, vil der være behov for en eller anden type af udvælgelsesordning, en udvælgelsesordning, der ikke nødvendigvis har noget som helst at gøre med de faglige krav, der skal til, for at man kan gennemføre uddannelsen med sund fornuft.
Derfor er der to forskellige ting på spil i dag, og det er ikke sikkert, det er specielt hensigtsmæssigt at blande dem sammen, for det er noget helt andet at få et optagelsessystem til at fungere, end det er at stille faglige krav til den studerende i forhold til det at være kvalificeret.
Således er der jo uddannelser, som man kan spadsere ind på stort set med en bestået studentereksamen, men hvor man alligevel bliver afvist, hvis ikke man har et tilpas niveau i matematik.
Vi synes, det kunne have været interessant, hvis man havde set på denne her problemstilling med lidt andre øjne, at man måske i højere grad havde taget udgangspunkt i den faglige vinkel, at man havde taget udgangspunkt i, hvad der ville ske, hvis man gennemførte en liberalisering af hele optagelsessystemet, sådan at det i højere grad var den enkelte uddannelsesinstitution, der stod for optaget, og som satte det faglige og det egentligt faglige i højsædet.
Når det er på den måde, så er det jo, fordi det forslag, regeringen har fremlagt, simpelt hen er et forslag, som stort set består af paradokser og inkonsistenser, ting, som ikke passer sammen, ting, som stritter i alle retninger.
F.eks. ønsker man ikke, at et højskoleophold på nogen måde sådan officielt skal tillægges nogen form for kredit eller point, men samtidig er aftjening af værnepligt noget, man vil lade tælle som et bestået GSK-fag.
Det er altså meget svært at forstå, meget svært at forstå.
Og det er ikke, fordi jeg ikke tror, at man kan lære noget som værnepligtig, men jeg har svært ved at forstå, at man pr. automatik kan lære noget, der gør, at det kan sidestilles med et GSK-fag.
Noget andet er, at ændringerne gennemføres med henblik på at øge gennemskueligheden for ansøgeren.
Flere ordførere har været inde på det samme.
Det, der også er paradoksalt, er, at det synes, som om hele denne omlægning laves med påskud i ti lange videregående uddannelser, hvor der er en høj adgangskvotient.
Ministeren sagde det også: Vi føler, at det nuværende system har spillet fallit.
Det er en stor omlægning at gennemføre på baggrund af en følelse.
Det er trods alt 16 pct. af de studerende, der samlet set optages via kvote 2. Derfor har vi lidt den fornemmelse, at de mellemlange videregående uddannelser er blevet taget som gidsel, fordi nogle ressourcestærke unge og deres forældre har problematiseret den måde, som ti lange uddannelser sorterer deres ansøgere på.
Det synes vi er et problem, for vi mener ikke, der er givet tid nok til at analysere, hvordan vi mere hensigtsmæssigt kan lave en reform af optagelsessystemet.
Noget andet er, at vi jo åbenbart trænger til en diskussion af, hvad der er nyttigt.
Det var en af de store økonomiske landvindinger rent forskningsmæssigt, da man erkendte, at nytte ikke kan sammenlignes.
Man kan ikke sammenligne, hvad der er nyttigt for det ene menneske med det, der er nyttigt for det andet menneske.
Derfor synes jeg, det er en interessant overvejelse værd, at man siger, at noget er nyttigt, for vi må forstå på de to ministre, at det, der er nytteløst for de kommende akademikere, faktisk er meget nyttigt for kommende professionsuddannede; der kan det godt være nyttigt at tage på højskole, at rejse, at arbejde, men når vi ser på de kommende akademikere, så må vi anse det for nytteløst.
Sådan tror jeg ikke det er.
Og jeg tror, det er vigtigt, at vi får en anden type diskussion af, hvordan vi vil håndtere den nødvendige sortering dér, hvor der er et begrænset antal pladser.
Derfor glæder jeg mig også til at høre, hvordan ministeren vil håndtere, at man kan få garanti for optagelse, hvis man tager de fire krav og gennemfører med de krævede karakterer.
Hvis nu man forestiller sig, at alle kvote 2-ansøgerne i dag på medicinstudiet gør, som ministeren siger: tager de fire krav og kommer igennem, kan man så garantere dem optagelse til næste år?
Vi vil gerne have belyst, hvordan det ser ud med vejledningen, om det er den, der er problemet, og vi vil også meget gerne have en diskussion af, hvordan en liberalisering af systemet ser ud, sådan at det i højere grad er universiteters, seminariers og andres faglige kvalifikationskrav og krav til den enkeltes motivation og baggrund, der var det drivende, frem for at hele tilgangen til denne her omlægning bliver, at ti lange videregående uddannelser har et problem i forhold til kvote 2, for det er det indtryk, man ikke kan frigøre sig fra, hvor vi kunne have sat en helt anden dagsorden.
Vi håber at komme til forhandlinger og drøftelser om det, men vi synes, at det nuværende ikke er godt nok.