Bent Bøgsted (DF), 2005-06-03:
Efterløn har igennem den tid, loven har virket, været udsat for en del debat.
Ja, Dansk Folkeparti har ikke noget ønske om at ændre på det, men vi kan godt se, at der er en del urimeligheder forbundet med efterlønnen.
En af dem er den ændring, som forligspartierne indførte i 1998 i den fleksible efterløn.
Et andet punkt er de administrative problemer og det bøvl, som efterlønnere har, når de skal gå på efterløn, især selvstændige og den slags.
Der er nogle problemer.
Der blev det lavet sådan, at der sker en modregning i efterlønnen time for time, og ordningen betyder, at den, der kun får f.eks. 90 kr. i timen, faktisk intet har ud af at arbejde ekstra, hvorimod en højtuddannet, der får f.eks. 300500 kr. i timen, virkelig kan se det positive i modregning time for time.
Det ønsker Dansk Folkeparti at rette op på med forslaget om, at en efterlønner må tjene 30.000 kr. ved siden af efterlønnen uden modregning.
Tjener man mere, skal det selvfølgelig modregnes, og hvis det bliver time for time, er det helt i orden for os.
Det vil efter Dansk Folkepartis mening føre til, at der er mange lavtuddannede og folk uden uddannelse, der vil yde en ekstra indsats.
Samtidig er der mange små virksomheder og forretninger, der gerne vil gøre brug af en efterlønner, men interessen har ikke været så stor, på grund af at efterlønnere ikke har kunnet se en fordel i at arbejde måske 5 timer om ugen.
Det kan de med Dansk Folkepartis forslag.
Samtidig har SF fremsat et næsten tilsvarende forslag.
Der er visse ting, Dansk Folkeparti gerne vil se lidt nærmere på i det, men ellers kan vi støtte det.
Det er også med stor glæde, at vi hørte, at Socialdemokraterne under valgkampen i begyndelsen af 2005 fremlagde en idé om, at efterlønnere må tjene 30.000 kr. uden modregning i efterlønnen.
Det fik en positiv modtagelse af Venstre, De Konservative, SF og Dansk Folkeparti, og derfor kan Dansk Folkeparti støtte Socialdemokraternes forslag.
Jeg vil også sige i den forbindelse, at hvis det er det forslag, der skal vedtages, så tilsidesætter Dansk Folkeparti gerne sit eget forslag for at vedtage Socialdemokraternes.
Det er der ingen tvivl om.
Socialdemokraterne skriver i bemærkningerne, at det skal ses som en afløser for den tidligere 200-timers-regel.
Det, der overrasker mest, er, at Socialdemokraterne kan finde på at fremsætte et beslutningsforslag og så skrive i bemærkningerne, at forslaget ikke vil blive bragt til afstemning.
Jeg synes, det er en underlig måde at føre politik på.
Hvis man kommer med et beslutningsforslag, må det da være sådan, at forslagsstillerne er interesseret i at få flertal.
Netop her er der et flertal for Socialdemokratiets forslag.
Efter min mening tangerer det vælgerbedrag.
Hvis det kun var en debat om efterløn, SocialdemokraterM046S3931.fm Page 3951 Friday, September 16, 2005 10:38 PM ne ønskede, var det mere rimeligt at tage det som en forespørgsel.
På samme måde kan jeg tage punkt 2 i Socialdemokraternes forslag om at forlænge retten til at modtage dagpenge efter det 60. år, som skal forlænges fra 2½ til 4 år i lighed med reglerne gældende for øvrige lønmodtagere.
Der finder jo en aldersdiskriminering sted på det område her, og så er det heller ikke rimeligt over for lønmodtagerne at fremsætte et sådant forslag, der vil rette op på den uretfærdighed, der ligger her.
Det er netop en af grundene til, at mange bliver tvunget på efterløn.
Så er spørgsmålet: Hvordan kan Socialdemokraterne over for lønmodtagerne få sig selv til at fremsætte et forslag, som jeg vil kalde et vælgerbedrag af værste skuffe fra Socialdemokraterne over for lønmodtagerne, et forslag, som virkelig mange ønsker skal gennemføres, og som skal rette op på nogle uretfærdigheder.
Der bliver sagt i pressen: Nu kommer vi med det her forslag.
Der er flertal for at få rettet op, og der er utrolig mange lønmodtagere udeomkring, der jubler, for endelig sker der noget, der retter op på den uretfærdighed, de bliver udsat for.
Og så siger Socialdemokraterne: Vi vil ikke stemme for vores eget forslag.
Det synes jeg er lidt mærkeligt.
Om det skyldes en ændret partiledelse med fru Helle Thorning-Schmidt, vil jeg lade være usagt, men der er i hvert fald sket en kraftig ændring efter valgkampen af Socialdemokratiets holdning til det her.
Jeg har selvfølgelig ikke samme erfaring, som mange socialdemokrater har i det politiske arbejde, så det kan godt være, jeg har meget at lære endnu.
Men det her håber jeg aldrig jeg lærer.
Så kan man sige, at der skal laves en analyse, som vi har hørt fra beskæftigelsesministeren, og det bakker Socialdemokratiet også op.
Kommer den analyse til, at de her ting skal ændres, leverer Dansk Folkeparti også stemmer til de ændringer.
Det er da helt sikkert.
SF har fremsat et forslag, der går lidt på det samme med hensyn til dagpengereglerne.
Der er dog punkter deri, som vi godt vil have set lidt nærmere på, men meningen med det synes vi rigtig godt om.
Om det helt hænger sammen, må vi lade være ubesvaret her.
Der er noget, der skal afklares, før vi kan give vores støtte til det, men det kan vi selvfølgelig gøre under udvalgsarbejdet.
Det sidste forslag fra SF, B 75, skulle være med til at give mere fleksibel tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet for personer over 60 år, og det vil betyde, at personer over 60 år, der får problemer med helbredet, kan trappe arbejdet gradvis ned.
Det her forslag har Dansk Folkeparti ikke taget endelig stilling til.
Vi synes, der er meget i det forslag, der skal udredes noget nærmere, for at vi kan tage korrekt stilling til det.
Men som sagt har Dansk Folkeparti fremsat beslutningsforslag nr. B 48, og det støtter vi selvfølgelig, da det er vores eget forslag.
B 73 fra SF støtter vi med de bemærkninger, der er dertil.
B 74 og B 75 vil vi se nærmere på, men vi går positivt ind i udvalgsbehandlingen af dem.
Det sidste forslag fra Socialdemokraterne, B 80 om 30.000-kroners-reglen og dagpenge, støtter vi uforbeholdent, som det er, og jeg tilsidesætter gerne vores eget forslag for at få det gennemført.
Vi synes bare, at det er lidt forkert så at komme med et beslutningsforslag.
Jeg ville hellere have taget den debat med fru Jytte Andersen i en forespørgselsdebat, for det havde været mere reelt.
Jeg håber, fru Jytte Andersen kan medgive, at det måske nok var der, vi skulle have taget den debat.
Fru Jytte Andersen kunne så have sagt: Vi behandler det her i forligskredsen, vi har vores intentioner om 30.000 kr. og om dagpengereglerne, og det er det, vi vil kæmpe for, men vi har et forlig, vi er bundet af, og derfor tager vi kampen i forligskredsen.
Det respekterer alle – jeg gør i hvert fald.
Vi har for øvrigt haft en forespørgselsdebat om efterlønnen med et udmærket resultat, men vi kunne godt have taget en forespørgselsdebat mere om netop de her punkter i efterlønnen, det havde været mere på sin plads.
Med de ord stopper jeg lidt før tid.