runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Adelskov (S), 2006-05-31:
Så har jeg bare misforstået hr. Bent Bøgsted.
Da han sagde, at man lige så godt kunne fjerne overgangsordningerne, troede jeg, det var et forslag fra Dansk Folkeparti.
Men der er en overgangsordning.
Det er sådan, at de virksomheder, som nu kan få forhåndsgodkendelser til bestemte jobfunktioner – ikke bare sådan, at de kan ansætte til hvad som helst, men til bestemte jobfunktioner – skal have overenskomst.
Og det er alle de faglige organisationer glade for og tilfredse med.
Vi har fået masser af tilkendegivelser, også fra hr. Bent Bøgsteds eget forbund, 3F, som har rost aftalen, fordi den netop giver de her muligheder.
Så det, vi gør, er at tilpasse det danske arbejdsmarked til, at overgangsordningerne forsvinder i 2009.
Det er sådan set klogt og fornuftigt, at vi gør det i et stille og roligt tempo og giver det danske arbejdsmarked muligheder for tilpasning i stedet for, som hr. Bent Bøgsted jo synes var mere betimeligt, at fjerne hele overgangsordningen.
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-31:
Nu skal det ikke betragtes som et forslag fra Dansk Folkeparti, for Dansk Folkeparti vil meget gerne have en stram overgangsordning.
Det er det, vi har foreslået fra starten, at vi skulle have en stram overgangsordning, så østlandene kunne blive bygget op, uden at det skulle gå ud over den danske arbejdskraft.
Så der er noget, hr. Thomas Adelskov har misforstået.
Det, jeg sagde, var, at forligskredsen lige så godt kunne have fulgt De Radikales ønske, for det, som hr. Thomas Adelskov har været med til, er netop at fjerne de sidste begrænsninger, der har været i østaftalen.
De er mere eller mindre blevet fjernet med det forlig, hr. Thomas Adelskov har indgået, og det er kun en formssag på et stykke papir.
Det er ikke Dansk Folkepartis ønske, at der ikke skal være en overgangsordning.
Vi holder stadig væk fast ved vores ønske fra starten om, at der skulle være en 7-årig fast overgangsordning, og det er det, vi hele tiden har sagt.
Det er det, vi siger i dag.
Thomas Adelskov (S), 2006-05-31:
Jeg vil stærkt advare mod at følge forslaget fra Dansk Folkeparti.
Jeg aner jo en ny politisk alliance imellem Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og De Radikale, som vil afskaffe østaftalen.
Det vil jeg stærkt advare imod.
Jeg tror også, at de faglige organisationer og lønmodtagerne er meget interesserede i, at der fortsat er en overgangsordning, som giver nogle muligheder for at tilpasse det danske arbejdsmarked til de udfordringer, der kommer i forbindelse med, at overgangsordningerne bortfalder, når vi når frem til maj 2009.
Så jeg vil meget, meget stærkt anbefale, at man ikke følger det forslag, som Dansk Folkeparti nu gør sig til talsmand for, nemlig at fjerne østaftalen.
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-31:
Nu er vi ved østaftalen, og den har der været en hel del debat om både herinde og udeomkring i landet.
Og når man ser på, hvordan østaftalen er blevet, og hvordan opfattelsen er udeomkring, er det Dansk Folkepartis overbevisning, at østaftalen faktisk er ikkeeksisterende, og at forligskredsen lige så godt kunne have fulgt De Radikales ønske om at fjerne den helt.
Og det er den sådan set blevet ad omveje.
Den er mere sådan et formelt stykke papir, der ligger der, fordi der skal være visse regler.
Der ligger en hel del forhåndsgodkendelse i den, der kan bruges, og dermed er der mere eller mindre lukket helt op; og så kunne man lige så godt have taget konsekvensen og have fjernet østaftalen.
Rejsearbejderne har været herinde en hel del gange, og de har i hvert fald også den opfattelse, at den ikke fungerer, som den skal, og at den er ikkeeksisterende, og så kunne man lige så godt tage konsekvensen og sige: O.k., vi fjerner østaftalen, den er ikkeeksisterende.
Og efter det, erhvervsministeren sagde her forleden dag, nemlig at med det servicedirektiv, der er blevet indgået, er alle problemerne vedrørende østaftalen blevet fjernet, kunne man lige så godt tage konsekvensen og følge De Radikales ønske.
Det er ikke Dansk Folkepartis ønske, at der skulle være åbent, men vi erkender, at vi er uden for indflydelse her.
Det var vi allerede fra første færd, da aftalen skulle indgås.
Da fik vi ingen klager over, at vi ikke blandede os i det, i modsætning til det tidligere lovforslag, hvor vi egentlig har fået klager over, at vi ikke blandede os.
Men stadig væk må vi erkende, at den ikke eksisterer mere, og så kunne man lige så godt sige det, som det er, nemlig at vi ikke har nogen østaftale mere, der fungerer.
Den er kun en formssag på et stykke papir.
Elisabeth Geday (RV), 2006-05-31:
Jeg er altså nødt til at sige, at der er en alvorlig mangel i min kære kollegas fjernsynsvaner, for det er altså en flodhest og ikke en bamse.
Faktum er jo, at de nye østeuropæiske lande har et ønske om at få præcis de samme betingelser for deres arbejdskrafts fri bevægelighed i Europa, som den danske arbejdskraft har.
Et eller andet sted spørger jeg mig selv, om den her solidaritet handler om at beskytte danske lønmodtagere mod det, Socialdemokratiet har defineret som en ublu konkurrence fra de østeuropæiske lande.
Det er jo ikke virkeligheden, vi har jo ikke oplevet den konkurrence.
Vi har ikke i en eneste branche oplevet en negativ konsekvens af de østeuropæere, der er kommet hertil.
Det har kun været positivt.
Det betyder, at vi faktisk er i en win-win-situation, hvor vi ved at lempe østaftalen og hjælpe de mennesker, som kan komme herop og få nogle opgaver, hvorefter de kan sende penge hjem og investere i deres hjemland, faktisk kan forbedre økonomien i Danmark og forbedre økonomien i de nye østeuropæiske lande.
Det synes jeg da må siges at være solidaritet med de dårligere stillede fra de nye østeuropæiske lande.
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-31:
Som jeg sagde til hr. Jørgen Arbo-Bæhr før, går Dansk Folkeparti ind for lige løn for lige arbejde – ingen tvivl om det.
Statistik fører ikke til lige løn, derfor siger vi nej til statistikker på det her område.
Det var det, jeg sagde før, det sagde jeg nu, og det siger jeg også næste gang.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-31:
Så bliver jeg nødt til bare for en sikkerheds skyld at prøve at spørge, om ikke hr. Bent Bøgsted er enig i, at forudsætningen for, at man kan forhandle om ligeløn, er, at man ved, hvilke lønninger henholdsvis mænd og kvinder, der udfører samme arbejde, har.
Er det ikke sådan, at statistik på den måde er et redskab med nogle tal, et redskab, som er udgangspunkt for, at man kan ændre forholdene?
Det er jo det, der er hele essensen.
Jeg synes, hr. Bent Bøgsted burde sige, at lønstatistikkerne ikke er løsningen, men at lønstatistikkerne er et redskab til en løsning for at få lige løn for lige arbejde.
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-31:
Jeg gentager: Dansk Folkeparti har ikke ændret holdning.
Vi mener stadig væk, at man selvfølgelig skal have lige løn for lige arbejde.
Vi mener stadig væk, at en statistik ikke fører til lige løn, derfor har vi ikke noget at bruge en statistik til på det område – kort og godt.
Det kan jeg gentage ved de næste ti spørgsmål, der kommer til mig, og det bliver også i den stil.
Kamal Qureshi (SF), 2006-05-31:
I forlængelse af diskussionen i går, hvor vi diskuterede, hvorvidt fædre skulle have mulighed for at tage barselorlov eller ej, og hvorvidt reglerne skulle ændres eller ej, vil jeg i hvert fald meget gerne sige, at jeg er glad for, at vi her i Folketinget med denne ændring nu får gennemført, at de mandlige folketingsmedlemmer får den samme mulighed for at tage barselorlov, som de kvindelige folketingsmedlemmer har.
Det har været lidt frustrerende for nogle af os, der ønskede at tage barselorlov i forbindelse med vore børns fødsel, pludselig at opdage, at vore kvindelige kolleger her i Folketinget åbenbart var lettere at undvære for Folketinget, for Tingets arbejde og for demokratiet, end mandlige folketingsmedlemmer var.
Netop derfor har vi også fra SF's side kæmpet for at skabe lige muligheder, så de mandlige folketingsmedlemmer, der får børn, har den samme mulighed for at kunne tage barselorlov, som de kvindelige folketingsmedlemmer har.
Det er jo lidt forældet at tro, at bare fordi man er kvindeligt folketingsmedlem, har man en større forpligtelse til at tage barselorlov end de mandlige folketingsmedlemmer, som selvfølgelig har barnets mor gående derhjemme.
Derfor hilser vi dette forslag meget velkommen og er glade for, at der nu bliver en større ligestilling mellem de mandlige og de kvindelige folketingsmedlemmer.
Kl. 9.20
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Forslaget til folketingsbeslutning vedtoges enstemmigt med 115 stemmer.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-05-31:
Jeg skal sige, at processen for Det Radikale Venstre i forbindelse med tilblivelsen af det her forslag har været dybt kritisabel.
Som bekendt var såkaldt logning inde over først, det har man så trukket tilbage efter et ramaskrig fra branchen, og det, der står klart efter svar på adskillige spørgsmål, er, at der fortsat er store tekniske problemer forbundet med gennemførelsen af det her lovforslag.
Så for Det Radikale Venstres vedkommende kan vi kun være imod.
Jeg vil gerne advare imod, at man gennemfører lovforslaget, som det ligger her.
Jeg vil gerne opfordre de partier, som har tænkt sig at stemme for, til lige at gå ind og læse svarene på de spørgsmål, vi har stillet, en gang til, for det er stærkt kritisabelt, ifald man gennemfører forslaget, som det ligger her.
Afstemning
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Kristian Jensen (V), 2006-05-31:
Jeg skal gerne for fru Lene Jensens indre freds skyld bekræfte, at Socialdemokratiet har arbejdet imod de tiltag for valgfrihed, som regeringen har gennemført, og at Socialdemokratiet ikke ønsker at give ældre medborgere valgfrihed, men har måttet acceptere, at der nu er et flertal for valgfrihed, og derfor ganske klogeligt har valgt også at støtte lovforslaget.
Hermed sluttede forhandlingen.
Faktisk er der blevet allokeret flere penge til området og ansat flere personer i plejedelen af ældreområdet i de sidste 4 år.
Samtidig med at vi sikrer, at der er en konkurrencemulighed, og samtidig med at vi sikrer, at der er valgfrihed til de ældre, så de har mulighed for at vælge, hvem der skal komme ind ad deres hoveddør og give hjælp og pleje de dage, hvor de har behov for det, har vi altså udvidet den offentlige service på området, og derfor er hr. Morten Homanns alternativ forkert og fejlagtigt opstillet.
Forslaget er med til at sikre, at vi fortsat kan have valgfrihed, så de ældre selv kan vælge, hvem der skal komme ind i deres eget hjem og yde plejen.
Morten Homann (SF), 2006-05-31:
Man har 40 mio. kr., som man tilsyneladende gerne vil bruge på området, og dem bruger man på støtte til private virksomheder.
Det fremgår direkte af forslaget.
Det koster 40 mio. kr., og ser man de økonomiske konsekvenser for erhvervsstøtte, er der et plus på 40 mio. kr., så der går altså 40 mio. kr. ud af skattekassen til private virksomheder.
Hvis det havde ligget en på sinde at bruge de 40 mio. kr., eller for den sags skyld også et væsentlig større beløb, kunne man have valgt rent faktisk at sørge for, at der kom flere hjemmehjælpere og mere personale på plejehjemmene, og at nogle af de 37 medarbejdere, der har måttet forlade Fælledgården i løbet af de sidste år, kunne komme tilbage, så de ældre kunne få en ordentlig pleje.
Men det vælger man at lade være med.
Man vælger at bruge pengene på at støtte private virksomheder i stedet for at rette bare en lille smule op på den ældrepleje, som halter så katastrofalt.
Jeg synes simpelt hen, det er uanstændigt over for de mange mennesker, som får en helt, helt utilstrækkelig omsorg og helt, helt utilstrækkelig pleje, for de penge kan altså bruges langt bedre på at støtte ældre frem for at støtte private virksomheder.
Kristian Jensen (V), 2006-05-31:
Jeg kan fortælle, at plejepersonalet på det nye plejehjem i Trehøje Kommune, som jeg besøgte i mandags, er meget godt tilfreds med, at der bliver afsat ressourcer, men også meget godt tilfreds med, at borgerne får mulighed for at vælge, hvem de ønsker skal komme og give dem pleje i deres sidste dage.
Det at have en valgmulighed er nemlig med til at gøre, at man som ældre også har hånd i hanke med sit eget liv og har mulighed for at være med til at beslutte, hvem der skal komme ind ad døren og yde den pleje, som det er så afgørende vigtigt er god og tilstrækkelig.
Derfor er det et spørgsmål om at sikre en ligelig konkurrence, så vi kan få den valgfrihed og give den mulighed, som flere tusind ældre daglig er glade brugere af, og derfor er det et godt lovforslag.
Morten Homann (SF), 2006-05-31:
Jeg synes, skatteministeren skulle gøre sig den ulejlighed at tage ud på Fælledgården eller et af de mange andre danske plejehjem, som lider alvorligt under mangel på ressourcer, og jeg synes også, skatteministeren skulle tage at besøge nogle af de hjemmehjælpere, som knokler en vis legemsdel ud af bukserne, men udmærket godt ved, at de ikke kan gøre det godt nok, fordi pengene slår ikke til.
Så synes jeg også, skatteministeren skal spørge: De 40 mio. kr., som dette lovforslag koster, vil de være bedst brugt på at støtte private virksomheder, som gerne vil ind i hjemmehjælpsbranchen, eller vil de være bedre brugt på at købe og betale nogle flere hjemmehjælpere og noget mere personale på plejehjemmene, hvor der virkelig er behov for det?
Jeg synes virkelig, skatteministeren skulle spørge, hvor der er mest behov for de penge.
Jeg er ikke selv i tvivl: Der er mest behov for de penge til at ansætte nogle flere folk og sørge for, at vores ældre får en bedre pleje.
Kristian Jensen (V), 2006-05-31:
Jeg skal bare glæde mig over, at der er et klart flertal i Folketinget, der vil være med til at skabe en ligelig konkurrence mellem de private udbydere af hjemmehjælp og de offentlige udbydere af hjemmehjælp.
Vi tror, at ældre er myndige personer, som ikke bare skal have en mulighed for, men faktisk bør have et krav på selv at kunne vælge, hvem der skal levere servicen.
Som vilkårene er i dag rent momsmæssigt, er der en skævhed med hensyn til, hvorvidt man kan konkurrere lige som privat og som offentlig leverandør af hjemmehjælp.
Vi har kunnet se, at utrolig mange ældre er rigtig glade for at have mulighed for og er rigtig glade for at benytte sig af muligheden for at vælge privat hjemmehjælp.
Med dette lovforslag får vi en mere ensartet konkurrencesituation og derfor også mulighed for, at flere ældre kan få valgfrihed.
Derfor er det glædeligt, at et klart flertal bakker op om lovforslaget.
Morten Homann (SF), 2006-05-31:
Det er jo lidt paradoksalt med et lovforslag som det her i disse uger, hvor vi er vidner til oprulning af den ene mere uhyggelige historie i ældreplejen efter den anden.
Samtidig med at der virkelig er behov for en saltvandsindsprøjtning, ekstra ressourcer og flere hænder i ældreplejen, vil regeringspartierne, sekunderet af Dansk Folkeparti og desværre altså også af De Radikale og Socialdemokraterne, nu gennemføre et lovforslag, som giver et ekstra tilskud – ikke til bedre hjemmepleje, men til private virksomheder, fordi man gerne vil have et privat marked i gang.
Kl. 9.05
Her kan man virkelig se forskel på de forskellige retninger, der findes i dansk politik.
Den ene linje synes, at svaret på, at hjemmeplejen og ældreplejen i det hele taget halter, er at give penge som direkte statsstøtte til private virksomheder, og den anden linje, som desværre er repræsenteret af et meget lille mindretal her i Folketinget, synes, at den måde, man skal løse problemerne på, er at investere nogle flere penge i en anstændig ældrepleje og sørge for, at plejehjemmene og hjemmehjælpen har de ressourcer og det personale, der skal til.
Det er meget ærgerligt, at svaret på et så alvorligt problem bare er at give lidt mere i erhvervsstøtte, og SF vil stemme imod forslaget.
Svend Auken (S), 2006-05-31:
Den garanti vil jeg bestemt ikke give.
Jeg kan give den garanti, at hvis forfatningstraktaten bliver vedtaget her i Folketinget, så kommer den til folkeafstemning.
Den garanti vil jeg give.
Men hvis jeg må give et lille råd videre, så er det der med garantier i hypotetiske situationer simpelt hen en opskrift på problemer, og endda den værst tænkelige form for problemer, nemlig selvskabte problemer.
Lene Jensen (S), 2006-05-31:
Som socialdemokrat vil jeg nødig tages til indtægt for at have de holdninger, som skatteministeren lægger for dagen, om, at det store mantra er valgfriheden.
Jeg er enig med hr. Morten Homann i, at det, der foregår lige nu, er sjofelt over for både de ældre og personalet, og det skal der selvfølgelig rettes op på.
Nu er det bare sådan, at vi har frit valg-ordningen, som for mig ikke er noget stort ideologisk slagskib, men et fact of life, og når den nu er her, synes jeg, det er lidt tosset, at der f.eks. ikke er neutralitet i, hvorvidt en privat leverandør selv producerer eller har en underleverandør.
Vi er fuldstændig med på at gøre noget for både de gamle og personalet, og det tror jeg vi kan løfte i et andet regi.
Men årsagen til, at vi støtter forslaget, er altså ikke enighed i skatteministerens ideologiske felttog, men en lidt mere praktisk tilgangsvinkel, fordi det retter op på nogle skævheder, der er i systemet.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-31:
Nu mangler vi så bare, vi også får Grønspættebogen citeret, for hvis nu fru Geday ville beskæftige sig med, hvordan forholdene er, ville hun vide, at Danmark rent faktisk topper, med hensyn til arbejdstagere fra USA, fra Europa og fra Asien gerne vil arbejde.
Danmark topper.
Vi har sjældent fået så mange arbejdstagere fra udlandet til regulære arbejdspladser eller som studerende, som vi har i øjeblikket.
Det er ikke mere end ganske få måneder siden, vi fik de tal. Jeg vil gerne levere dem til fru Geday, hvis det kan bringe os ud af underholdningsafdelingen og ind i den virkelige verden.
Men det, jeg bare beder om, er, om ikke fru Geday vil bekræfte, at når TIB i Århus på JP Århus' forside mandag den 29. maj siger, at i perioden fra nytår og til nu har der været en tredobling af sager med overenskomster, der ikke overholdes, med folk, der går til fuldstændig uacceptable lønninger, og med håndværkere, der skal bo i de huse, de er ved at restaurere, så er det i den grad et udtryk for, at der er enorme problemer på det her område, og at fru Geday er en del af problemet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-31:
Det er egentlig ret fantastisk, at efter at have været igennem en lang lovbehandling, og efter at vi har haft en høring om det her emne, er Dansk Folkepartis ordfører alligevel stadig væk bundet fast i den holdning, der hedder: Vi har ikke brug for en statistik, fordi det ikke er statistik, der skaber lige løn.
Det er der heller aldrig nogen der har påstået.
Statistik er et redskab.
Statistik er en mulighed for at kende lønforskellene som basis for at forhandle om lige løn.
Så enkelt er det i og for sig.
Jeg kan ikke forstå, at Dansk Folkeparti mener, at det skulle være belastende, unødig viden, at de, der skal forhandle, ved, hvad der er udgangspunkt for forhandlingen.
Så jeg vil bare have bekræftet af hr. Bent Bøgsted: Er det virkelig rigtigt, at det er fordi statistik ikke er løsningen, men et redskab til en løsning, at Dansk Folkeparti er imod?
Hvis det er tilfældet bør vi nok tage en runde mere, inden vi stemmer, for så kan det være, at Dansk Folkeparti bliver klogere.
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-31:
Vi har haft en lang debat, og jeg har sagt det gang på gang.
Jeg skal gerne gentage det: Der skal selvfølgelig være lige løn for lige arbejde.
Jeg har også sagt, at en statistik ikke fører til ligeløn, og derfor kan vi ikke bruge en statistik til noget i forhold til ligeløn.
Det er det, jeg hele tiden har sagt.
Dansk Folkeparti har ikke ændret holdning på noget som helst område.
Det er ikke Dansk Folkeparti, der har sagt, at vi skal have en lov om ligelønsstatistik.
Det har vi aldrig nogen sinde sagt.
Jeg har i hvert fald ikke.
Jeg har ikke ændret holdning.
Det er den samme holdning hele vejen igennem.
Ole Sohn (SF), 2006-05-31:
Det er da korrekt, at oppositionen i teorien har alle muligheder for at forhandle en aftale igennem med regeringen, hvis det var sådan, at regeringen ønskede at lave en reel ligelønsstatistik, men det ønsker regeringen jo ikke.
Jeg tror, ministeren under valgkampen måske i et svagt øjeblik ude på en arbejdsplads kom til at sige: Vi skal have ligelønsstatistik.
Da valget var overstået, fandt han ud af, at det måske ikke var så heldigt, for det var der mange arbejdsgivere der var imod, og så fik vi det her forslag på bordet, som ingenting betyder.
Det ved Dansk Folkeparti godt.
Men det var sådan set ikke det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte om Dansk Folkepartis holdning.
Jeg kender godt regeringens holdning.
Jeg kender også godt oppositionens holdning.
Men hvad er grunden til, at Dansk Folkeparti går ind for, at der skal være lige løn for lige arbejde, men vil stemme imod ethvert forslag, som kan medvirke til at sikre, at Dansk Folkepartis ønske bliver til virkelighed?
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-31:
Jeg har hele vejen igennem sagt, at en statistik ikke fører til lige løn, og derfor kan vi ikke bruge en statistik.
Men det har da ikke noget at gøre med, at Dansk Folkeparti forhindrer SF, S, RV og Enhedslisten i at forhandle en statistik igennem med regeringen.
Vi har bare en holdning, hvor vi siger nej til ændringsforslagene, vi siger nej til forslaget som helhed, eller også undlader vi at stemme i sidste ende.
Det har vi ikke afgjort endnu.
Men der er da ikke noget, der forhindrer partierne uden om Dansk Folkeparti i at forhandle en lønstatistik igennem.
Det er jo helt frit.
Det står partierne frit for at stemme for ministerens forslag, hvis det er det, man vil.
Det står partierne frit for at forhandle noget igennem med regeringen, hvis det er det, det går ud på.
Det har Dansk Folkeparti da ingen indflydelse på.
Der er et stort flertal uden om Dansk Folkeparti, der kan forhandle en ligelønsstatistik igennem.
Der er ikke noget, der forhindrer det.
Jeg skal først beklage over for fru Kirsten Brosbøl, at der ikke er korte bemærkninger, men på grund af de dårlige lydforhold herinde, har jeg kun hørt en tredjedel af, hvad fru Kirsten Brosbøl har sagt.
Man kan faktisk ikke høre, hvad der bliver sagt, hvis ikke man er tæt på.
Jeg har måske en lidt dårlig hørelse, det vil jeg ikke udelukke, men jeg beklager det meget.
For at der ikke skal herske tvivl om det, så går Dansk Folkeparti hundrede procent ind for lige løn for lige arbejde.
Det, vi har sagt, er, at statistikker ikke løser det.
Det er igennem lønforhandlinger, vi skal opnå lige løn for lige arbejde.
Men det, som jeg kan høre på det hele, er, at der ikke er nogen, der må have lov til at forhandle lidt mere hjem i løn end andre, og det er det, de gør ude på mange små arbejdspladser.
Det vil vi ikke på nogen måde forhindre.
Som det ser ud nu, siger Dansk Folkeparti nej til ændringsforslagene, og ved tredjebehandlingen siger vi enten nej, eller vi undlader at stemme – kort og godt.
Det er igennem forhandlinger ude på arbejdspladserne, man skal opnå lige løn for lige arbejde.
Det er ikke ved at lave en statistik, der ikke fører til noget som helst, og det har fru Kirsten Brosbøl også sagt.
Jeg hørte trods alt lige her til sidst, fordi der var blevet lidt mere ro i salen, at det ikke førte til noget, men at det var et redskab.
Der er mange redskaber, der kan føre til lige løn, men jeg kan ikke se nogen grund til at få en statistik, der ikke fører til lige løn.
Det er helt andre tiltag, der skal til.
Det er forhandlinger ude på arbejdspladserne.
Det er fagforeningerne, der skal mere op på mærkerne og forhandle lige løn hjem til deres medlemmer hele vejen igennem.
Kort og godt: Vi siger nej til ændringsforslagene, fordi de ikke fører til lige løn, men der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi går ind for lige løn for lige arbejde.