runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Hansen-Nord (V), 2000-04-25:
Det er ganske kort til fru Anni Svanholt, og det er mere, for at referatet fra dagens debat skal være korrekt.
Jeg har ikke spor imod at blive citeret, men jeg har selvfølgelig noget imod at blive citeret forkert.
Min diskussion gik på CO2-problematikken.
Jeg har på intet tidspunkt her fra talerstolen i dag sagt, at andre klimagasser ikke kan skade.
At de kun udgør mellem 0 og 0,1 pct. eller endnu mindre af den samlede atmosfæriske luft, lad det så være, hvad det være vil, men jeg har ikke påstået, at der ikke er steder, hvor vi virkelig kan se, at der sker et eller andet forkert, og jeg har ikke taget afstand fra, at man dér skal reducere og bedst helt fjerne.
Det var en CO2-diskussion, vil jeg sige til fru Anni
Svanholt.
Kim Behnke (FRI), 2000-04-25:
Nu overlader jeg trygt til kyndige folk at afgøre, om den danske teori holder eller ikke holder.
Men der er jo andre elementer.
Oceanograferne siger, at planktons CO2-udskillelse betyder langt mere end den menneskeskabte.
Mit spørgsmål til fru Anni Svanholt, som der ikke blev svaret på, var: Den dag CO2-teorien om, at det er et menneskeskabt problem, ikke holder længere, hvad vil SF så gøre?
Hvor vil man hænge hele sin argumentation, hvis nu knagen forsvinder?
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-25:
Jeg aner en lille åbning.
Jeg har nu en fornemmelse af, at vi måske nærmer os en dag, hvor udledningsproblematikken også på ret kort sigt kan løses.
Så er jeg enig med fru Anni Svanholt i, at vi har et fysisk problem.
Der er simpelt hen en grænse for, hvor mange vi kan være.
Tankerne om individuel transport og den kollektive trafik, som er det, ordføreren siger her, er vi slet ikke uenige i.
Dorit Myltoft (RV), 2000-04-25:
Dansk Folkeparti er ikke med i forligskredsen bag de energireformer, vi har været igennem.
Derfor kan det ikke undre, at fru Aase D. Madsen er imod mange af de initiativer, vi har taget i de reformer.
Men jeg savnede i talen at høre noget om, hvad det så er for nogle overordnede retningslinjer, Dansk Folkeparti vil arbejde for i en dansk energipolitik.
Martin Glerup (S), 2000-04-25:
Jeg kunne godt tænke mig at høre fru Aase D. Madsen om Dansk Folkepartis holdning til, at man udskifter nogle dårligt placerede små vindmøller med nogle hensigtsmæssigt placerede store vindmøller.
Hvad siger man til det?
Aase D. Madsen (DF), 2000-04-25:
Til fru Dorit Myltoft, der efterlyste Dansk Folkepartis overordnede klimapolitik, vil jeg sige: Jamen jeg har jo lige sagt - det står jo ordret i min tale - at vi da sandelig ikke har noget imod de internationale tiltag, men stadig væk: Vi kan ikke ligge som en lille osteklokke og lave vores egen klimapolitik, der går langt ud over det, der laves på internationalt plan.
Vi har jo diskuteret det før med hr. Martin Glerup.
Det kan ikke lade sig gøre.
Det er jo en illusion, og det bliver jo samfundsøkonomisk så dyrt, at det i Dansk Folkepartis øjne er at smide gode penge efter dårlige.
Men selvfølgelig skal vi da være med på internationalt plan.
Det er da helt klart.
Vi mener, at de mål, som ligger internationalt i øjeblikket, måske er relevante, men samtidig føler vi også - og det ved vi jo fra alle sider - at Danmark har førertrøjen, uden at de andre er med, og så går det galt.
Til hr. Martin Glerup vil jeg sige: Udskiftning af vindmøller har vi da sandelig ikke noget imod, men når vi ser på de præmisser, det skal gøres under, og de store tilskud, det indebærer for at få folk til at slippe den lille guldgrube, som ligger i de gamle møller, så tror jeg dels, at det bliver meget svært at få folk til at sige, at nu skrotter vi dem, og dels skal der altså bindes tusindkronesedler i halen på projektet.
Det er jo dér, vi vil hen: Hvis folk vil lave en fornuftig plan, hvor man får én stor mølle i stedet for tredive små, så er det selvfølgelig godt.
Og hvis de store møller i øvrigt er så udviklede, at de kan klare sig på markedsvilkår, jamen så er det da også godt set fra Dansk Folkepartis side.
Men den præmie, der skal til for at få folk til at skrotte de små møller, vil Dansk Folkeparti ikke være med til.
Dorit Myltoft (RV), 2000-04-25:
Jeg vil gerne takke fru Aase D. Madsen for svaret, men jeg spurgte nu ikke til klimastrategien; jeg spurgte til dansk folkepartis nationale, danske, energipolitik.
Hvilke retningslinjer skal den tilrettelægges efter?
Aase D. Madsen (DF), 2000-04-25:
Jamen jeg ved ikke, om Dansk Folkeparti sådan set specielt skal tilrettelægge energipolitikken i Danmark.
Vi følger da, hvad vi synes er fornuftigt på det energipolitiske område, og vi siger nej til det, der ikke er fornuftigt.
Det er jo det, vi er i gang med hele tiden.
Vi har sagt et betinget ja og har stemt gult til energireformen, for den bringer jo en åbning af markedet under rimelige forhold, men vi har ikke sagt ja til energireformen hundrede procent.
Vi tager det, vi synes er fornuftigt, og den frihed har vi jo heldigvis i Dansk Folkeparti.
Man kan jo se andre partier, der spræller noget så grusomt i nettet i øjeblikket.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
Jeg lyttede meget til, hvad fru Dorit Myltoft sagde om byer
og trafik
Jeg vil godt have bekræftet, at jeg forstod det helt rigtigt, nemlig at fru Dorit Myltoft siger, at regeringens fremlagte virkemiddelkatalog er utilstrækkeligt, og at der skal flere boller på suppen, lige præcis så mange boller på suppen, at man sikrer sig, at varetransporten i byerne som minimum bliver på en miljøvenlig måde, f.eks. med elbiler.
Og i givet fald vil jeg spørge: Hvad er det for virkemidler, som Det Radikale Venstre vil pege på for at opnå de af fru Dorit Myltoft opstillede mål?
Anni Svanholt (SF), 2000-04-25:
Jeg hørte det også sådan, at der var nogle positive meldinger fra Det Radikale Venstre på transportområdet og en erkendelse
af, at man ikke kan lade stå til, samt at der også var angivelser af forskellige virkemidler. Men jeg kunne godt tænke mig at få det yderligere præciseret, f.eks. med hensyn til roadpricing og andre virkemidler: Hvad er man parat til at tage fat på sådan inden for den nærmeste fremtid, så det ikke behøver at vente til 2001?
Er der ikke nogle af de forslag, der er i allerede eksisterende virkemiddelkataloger, man kunne foreslå?
Fru Dorit Myltoft nævner »Energi 21«, og at der skal ske en revision.
Er Det Radikale Venstre indstillet på, at solcellerne dér skal have en meget stærkere placering, sådan at vi får fastsat nogle målsætninger for anvendelse af solceller i Danmark?
Dorit Myltoft (RV), 2000-04-25:
Som jeg nævnte i ordførertalen, er transportproblemet et af de store politiske problemer, vi har at arbejde med, og fra regeringens side er der lige netop kommet det her virkemiddelkatalog, men det i sig selv er ikke nok.
Det skal følges op af nogle handlemuligheder, og det er her, Det Radikale Venstre vil være meget aktiv med at omstille dem.
Derfor kan jeg ikke konkret sige, hvad det så er, vi vil gå
ind for
Solceller mener jeg selvfølgelig hører med også i en opdatering af »Energi 21«, men vi kommer også til at tale om det med energibesparelserne senere i dag.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-25:
Er fru Dorit Myltoft ikke bekymret over den form for skattepolitik, vi har på området, og den manglende vilje til at differentiere den beskatning tilstrækkeligt, så den i høj grad sikrer, at vi får de bedste teknologier ind på området?
Er fru Dorit Myltoft ikke bekymret for, at vi i fremtiden med en række nye teknologier på bilområdet får nogle store vanskeligheder, hvis ikke vi er mere fleksible på skatteområdet?
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
Jeg skal takke for Det Radikale Venstres ædruelighed i denne her sag, nemlig den klare konstatering, at regeringens virkemiddelkatalog på trafikområdet er klart utilstrækkeligt, og at man vil arbejde for nogle flere virkemidler.
Sløret kan så ikke løftes for disse virkemidler i dag, men vi andre vil altid når som helst og hvor som helst forsyne Det Radikale Venstre med de tilstrækkelige virkemidler, og vi synes da, det er interessant at deltage i en sådan dialog med Det Radikale Venstre.
Anni Svanholt (SF), 2000-04-25:
Jeg vil også gerne takke for svaret med hensyn til, at man vil gøre en meget aktiv indsats for at komme i gang med virkemidler på transportområdet.
Jeg håber, at Det Radikale Venstre vil gøre indtryk på det andet regeringsparti i den forbindelse.
I øvrigt vil jeg gerne sige tak for tilkendegivelsen
vedrørende solcellerne, som skal indgå i »Energi 21«-opdateringen.
Dorit Myltoft (RV), 2000-04-25:
Jeg vil sige til hr. Ebbe Kalnæs, at skatten på miljøvenlige biler jo allerede er i spil og er en del af regeringens politik.
Anni Svanholt (SF), 2000-04-25:
SF's holdning har hele tiden været, at de overordnede principper for både el, varme og gas skulle fastlægges i en samlet energireform.
Det var jo også intentionerne bag miljø- og energiminister Svend Aukens udspil i juli 1998, men på grund af uenighed i regeringen blev det jo ikke sådan.
Finansministeren ville jo have penge ud af elsektoren og havde også planer om at opkøbe de regionale gasselskaber for at lægge dem sammen med DONG i ét selskab, antagelig for eventuelt senere at sælge gasselskabet, ligesom det skete med Tele Danmark.
Finansministeren fik i forbindelse med finanslovforhandlingerne for 1999 opbakning til at opkøbe de regionale gasselskaber ved at lokke kommunerne med en pose penge, men SF gik imod, fordi finansministeren efter vores opfattelse havde onde hensigter.
Vi er imod en struktur på naturgasområdet, som kan muliggøre en privatisering af naturgassen.
I marts 1999 blev elreformen aftalt, og finansministeren fik heldigvis kun held til at opkøbe Naturgas Syd.
Den 23. juni 1999 blev den såkaldte Skt. Hans-aftale indgået mellem statens DONG, Naturgas Midt-Nord og Hovedstadsregionens Naturgas, som Naturgas Fyn og Naturgas Sjælland har mulighed for at tilslutte sig.
Og den aftale fastlægger jo rammerne for den fremtidige organisering af handelen med naturgas og de fremtidige støtteforhold i naturgassektoren.
Derefter var der jo mulighed for at gå i gang med forhandlinger om gennemførelsen af EU's gasdirektiv og ændringer af varmeforsyningsloven her i januar i år.
Det resulterede så i en ny energiaftale den 22. marts
2000, aftalen vedrørende naturgasområdet og varmeforsyningen og biomasseaftalen, som er indgået mellem regeringen, Venstre, De Konservative, Centrum-Demomkraterne, Kristeligt Folkeparti og SF, og derudover en fortsat opfølgning på elreformen vedrørende en energisparelov og udligning af udgifter til vedvarende energi mellem Vest- og Østdanmark, det grønne energimarked, hvor CD, som ikke var med i elreformen, tilsluttede sig denne opfølgning. SF's formål med at gå ind i forhandlingerne om gennemførelse af EU's gasdirektiv og ændringer af varmeforsyningsloven, som vi senere skal behandle, var at sikre overordnede samfunds- og miljøhensyn samt forbrugerbeskyttelse.
Der er meget store samfundsmæssige interesser knyttet til naturgasforsyningen, og det er derfor vitalt for det danske samfund at undgå, at kommercielle interesser overtager naturgasforsyningen.
Hovedresultaterne er, at SF har medvirket til at sikre, at naturgasnettet og naturgaslagrene forbliver i offentligt eje med denne aftale, dvs. hos staten og kommunerne.
Det betyder, at naturgassen ikke kan privatiseres, og at markedsåbningen kun bliver det, vi er nødt til som følge af EU's gasdirektiv, altså et minimum, og det er vi også godt tilfredse med, så vi støtter naturligvis dette lovforslag.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
Enhedslisten finder ikke, at det forslag, vi har til behandling her, er tilfredsstillende.
Vi er ikke tilfredse med det af overordnede miljøpolitiske grunde, af energipolitiske grunde og af produktionspolitiske grunde.
Der er især to mangler, der falder i øjnene:
Industrierhvervene slipper fri, serviceerhvervene slipper fri, og der opstilles ikke nye, forpligtende krav til de store fabrikkers energifrådsende maskiner.
Vigtige muligheder går tabt, ting, som man burde have opstillet skrappe normer for.
Det er ikke blot ærgerligt, det betyder
, at det særlige kvalitative præg, vi kunne sætte på produktionsapparatet og dermed skabe en bevidst efterspørgsel efter energiminimerende maskiner, som den socialdemokratiske ordfører var inde på, let går tabt.
Det er simpelt hen smadderærgerligt, når vi ved, at danske fabrikker - det gælder Bang & Olufsen, det gælder ALTO Danmark, det gælder Danfoss, Grundfos m.fl. - på en række punkter har vist, at de netop reagerer på et politisk pres på dette område og er indstillede på at tage bolden op.
Det er bare ærgerligt.
Heller ikke trafikområdet inddrages, måske lige bortset fra energimærkning af biler, og boligområdet går tilsyneladende også fri, i hvert fald på en forpligtende måde.
For det andet er lovforslaget en rammelov.
Over for de betragtninger kan man så sige: Jamen der er måske nogle oversete muligheder, der er måske muligheder for, at denne lov kan blive fulgt op på en mere forpligtende måde.
Det må jo så komme an på fremtiden, men der er ikke tvivl om, at hvis der skulle vise sig politiske initiativer i retning af at opstille konkrete mål og konkrete virkemidler - vi ved jo godt, at man kan altid opstille nogle mål, men det afgørende er konkrete virkemidler, f.eks. forpligtende nye normer for industriens maskinpark -
Muligvis ligger der også nogle muligheder i forslagets § 18, hvor der åbnes mulighed for at fordele omkostninger mellem faste og variable tariffer.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om det skal forstås således, at han er indstillet på at lave en struktur med en progressiv skala, altså således at man har et vist forbrug, hvor der er en ensartet tarif, og at der derefter knaldes løs med skrappere og skrappere afgifter, jo større forbrug man har, altså det modsatte af en regressiv afgift.
Hvis det er korrekt forstået, at det er det, der er i anmarch, er det absolut et positivt element i lovforslaget.
Som sagt: Jeg er dybt forundret over alt det, der ikke står i lovforslaget, men jeg vil gerne belæres om, at der er andet og mere i vente.
Og der må ikke herske tvivl om, at hvis man virkelig vil gå til biddet over for Dansk Industri og medvirke til, at den inddrages i dette projekt, vil vi gerne være med til at støtte det og eventuelt lave en ny lovgivning på området.
Det tror jeg nemlig der er behov for.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-25:
Jeg vil gerne starte med her ved forhandlingen om gasforslaget at sige, at fru Aase D. Madsens bekymring om bemyndigelser ikke er overdrevet.
Der er mange bemyndigelser i den lovgivning, vi har lavet.
Jeg må sige, at hele området, når vi har lavet energireform, jo i høj grad er meget styret.
Det er en liberalisering, vi har lavet, men i virkeligheden er det jo stadig væk en dybt, dybt reguleret sektor, uanset om vi sætter nok så mange etiketter på om liberalisering.
Vi støtter lovforslaget, det var det bedste, vi kunne nå.
Men der er ingen tvivl om, at vi er bekymrede over, at vi ikke nåede hele vejen, når det gælder om at få lavet opdelingen i selskabskonstruktionen.
Vi er bekymrede over, at infrastrukturen, hovedledninger med gas, opstrømsledninger osv., ikke er udskilt helt i forhold til dem, der skal handle, og når vi er bekymrede over det, hænger det selvfølgelig sammen med, at der er tale om et kolossalt statsligt monopol, så det batter, hvor man valgte
ikke at gennemføre princippet om den neutrale infrastruktur, som man valgte på elområdet og også kaldte liberalisering
Jeg ved godt, der er mange bemyndigelser, og det ender jo med med et kæmpeministerium, for selvfølgelig vil det ofte være embedsmænd og ikke ministeren, der har bemyndigelsen, fordi uoverskueligheden er fantastisk stor.
Det er meget vanskeligt at overse og styre i det daglige, så derfor må ministeren og regeringen være indstillet på, at når vi har set tingene forløbe, kan man forvente mange samråd og mange samtaler, fordi et så kæmpestort økonomisk område i princippet holdes væk fra Folketingets daglige tilsyn.
Jeg er ikke specielt bekymret over, at det er regeringen, der skal styre det, men jeg kan være bekymret, når nogle siger, at man har fået en nyliberalistisk holdning også i en socialdemokratisk regering, og siger, det er en privat virksomhed, og den har man sat dygtige erhvervsfolk til at styre; det blander man sig ikke i fra politisk hold, det blander ministeren sig ikke i.
Og det er derfor, jeg siger - og det er en gentagelse af det, jeg også sagde
tidligere på dagen - at det er noget af det mest uansvarlige, jeg har hørt, når man taler om, at man ikke skal blande sig politisk i et i den grad hardlinersystem med et monopol ud over alle bredder. Vi støtter forslaget, fordi det var det bedste, vi kunne få,
og der er da også en del i lyrikken, der peger i den rigtige retning.
Det er klart, at vi vil vide at holde øje med udviklingen, og det er også klart, at med den åbningshastighed, der er på gasmarkedet med liberaliseringen, er vi meget tilfredse med alle de argumenter, der er kommet for, at der ikke skal åbnes hurtigere på nuværende tidspunkt.
De har været rigtige og fornuftige.
Vi har nogle take or pay-aftaler, som vi skal opfylde, og der er grænser for, hvor meget åbent marked der er i denne sektor lige nu.
Men rent principielt er det væsentligt, at principperne om adskillelsen mellem infrastrukturen og handelsselskaber overholdes, hvis der skal være tale om, at vi skal lave en model for en fremtidig liberalisering.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
To spørgsmål til den socialdemokratiske ordfører.
Jeg er meget enig med den socialdemokratiske ordfører i, at en politisk frembragt efterspørgsel har givet gode resultater, og det er man så også blevet belært om i USA. Men det ene er: I det her forslag har jeg forstået det sådan, at inden for den offentlige sektor skal der sættes initiativer i gang, men industrien skal slippe fri. Skal det forstås sådan, at man ikke har ambitioner om at gøre noget specielt i forhold til industrien, hverken i det her forslag eller senere hen?
Er det sådan blevet en ny kongstanke, altså
ikke nogen nye normer i forhold til energifrådsende maskiner i industrisektoren?
Det er det ene.
Det andet er: Når nu der er kræfter i hvert fald i Socialdemokratiet, der er meget vilde efter at udlicitere,
hvad så med de udliciterede virksomheder?
Skal de inddrages under den her lov, eller skal de ikke inddrages under den her lov?
Og når jeg spørger, så er det jo, fordi bl.a. finansministeren har lagt op til, at nu skal der endnu en gang tryk på udliciteringen. Ja, nok i denne omgang.
Margot Torp (S), 2000-04-25:
Det her er jo en rammelov, og hvor meget industrien vil blive pålagt og vil blive inddraget, vil meget afhænge af, hvad der bliver udmeldt i redegørelsen til september.
Sådan har jeg i hvert fald forstået det.
Og hvad udlicitering angår, så gælder det jo netop det her, som jeg sagde, alle de offentlige institutioner, også dem, som det offentlige har snor i, og det er dem, hvor vi på en eller anden måde betaler en ganske betydelig del af investeringerne eller af driften.
Sådan står det formuleret i lovforslaget.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
Jeg tager det som en bekræftelse på, at hver eneste gang der foretages en udlicitering, så siger man til det udliciterede foretagende: Nu kommer I ind under de her
særlige initiativer.
Meget interessant.
Det vil jeg meget gerne medvirke til at holde fast i.
Jeg tror, der bliver et specielt stykke arbejde at gøre her.
Og jeg vil så også oversende et brev til finansministeren, når han går i gang med sine udliciteringer, så han husker den her lov.
Meget interessant.
Er det ikke korrekt opfattet, at denne lov næsten udelukkende går på, at der skal tages særlige initiativer i forhold til den offentlige sektor?
Eller skal jeg forstå den socialdemokratiske ordførers bemærkning således, at der skal foregå nogle initiativer i den private sektor, der er parallelle med det, der skal ske i forhold til den offentlige sektor?
Hvis det sidste er tilfældet, så vil jeg da gerne korrigeres for det, for det synes jeg er en meget vigtig betragtning, men så har man bare glemt at udmale det, der skal ske inden for den private sektor.
Margot Torp (S), 2000-04-25:
Hr. Søren Kolstrup kan have ret i, at det er inden for den offentlige sektor, at der virkelig laves regler, men der er
jo ikke noget i vejen for, at de lokale energispareudvalg finder ud af, at de vil gøre noget i forhold til den private sektor, eller at energiministeren kan tage initiativer på området.
Men det er rigtigt, at med hensyn til virkelig at lave regler og initiativer nu, så er det den offentlige sektor, der holder for.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
Jeg takker for afklaringen, men så synes jeg da, det er interessant at høre, at man kan forvente, at der muligvis sker noget, hvad angår den private sektor, i forhold til industrien, og det vil jeg da også gerne høre ministeren om, når vi kommer dertil.
Helga Moos (V), 2000-04-25:
Energispareloven er en rammelov.
I sig selv er det fornuftigt at lægge en linje, så der ikke skal bruges mere energi end nødvendigt til et givet formål.
Hvorfor i alverden skulle vi betale for unødvendig energianvendelse, hvis vi kan slippe?
Man behøver ikke at tænke i CO2-baner for at forsvare en energisparelov.
At spare ligger helt naturligt for en nation, der mere eller mindre har rødder i husmandskulturen.
Kan energibesparelsen så samtidig danne grundlag for indfrielse af de forpligtelser, vi har, når det gælder CO2-reduktion, så kan vi bare notere, at vi slår to fluer med et smæk: Vi sparer og opfylder målene.
I lovforslaget er der lagt vægt på prioritering, og det synes jeg er positivt, sådan at vi får mest CO2-reduktion for indsatsen, altså får vi mest for pengene.
Og jeg kan roligt love, at det er et af de områder, som vi har i sinde at følge tæt.
Hvis vi skal spare på energien og dermed reducere CO2-udledningen, så skal det ske på en sådan måde, at vi får mest besparelse pr. investeret krone, og CO2-skyggeprisen er et udmærket redskab til at vurdere effektivitet i indsatsen.
Jeg er meget bevidst om, at man på det her område kan smide rigtig mange gode penge efter dårlige, hvis man ikke passer på.
Der er så mange dyre løsninger og vidtløftige ideer i den her branche.
Det er deroppe, hvor man skal gnave karper til aftensmad, hvis man har været på toilettet om morgenen, fordi de skal holde gang i kredsløbet.
Og da kan jeg kun sige, at hvis man begynder på sådan noget adfærdsregulerende, så kan man roligt melde mig ud af kredsløbet.
Så det er sådan, at det nødvendigvis skal styres med fast hånd, hvis ikke energiforbrugerne, dvs. os alle sammen, skal risikere at få os en makaber og økonomisk overraskelse.
Men ellers synes jeg da, at lovforslaget er udmærket med planlægning af energispareaktiviteter, prioritering og koordinering, ikke kun lokalt, men også gennem energisparecentre.
Man koordinerer også med aktiviteter, der kommer fra Elsparefonden f.eks., med periodiske redegørelser, så vi kan orientere os om, hvor langt vi er i indsatsen, og med fastsættelse af måltal, så vi ved, hvor vi skal hen.
Det er ganske udmærket, også de grønne regnskaber.
Det er såmænd rimeligt, at folk ved, hvad de bruger af energi, så det gør ikke noget.
Det må ikke være administrativt tungt, men det gør ikke noget, at offentlige virksomheder skal vide, hvor de står. Som sagt ser vi loven som en rammelov, og det er rammeloven, vi støtter.
Jeg vil gerne pointere, at vi dermed ikke støtter et hvilket som helst initiativ, der måtte udspringe som følge af de årlige energispareredegørelser.
Disse initiativer må til hver en tid være til åben diskussion.
Så ifølge vores hjerte er den her lov ikke en blankocheck til hvad som helst, men det er klart, at vi går ind for lovforslaget.
Martin Glerup (S), 2000-04-25:
Jeg vil godt gøre opmærksom på, at de laver andre ting end at tilberede karper til aftensmaden.
Helga Moos (V), 2000-04-25:
Jeg ved altså godt, at når der bliver iværksat mange initiativer et sted, så kan der være et enkelt, der kommer til at falde en lille smule heldigt ud, og det kunne måske have været udviklet andre steder, men når man ser, hvor mange miserer de har, når man ser, hvad der bliver hældt penge ud til deroppe, så må vi også have noget benchmarking på, hvad det er, der foregår deroppe, og det med karperne kan man roligt lukke ned, det kan jeg love.
Gitte Seeberg (KF), 2000-04-25:
Lovforslaget om energispareloven er en del af den aftale fra den 22. marts 2000, som Det Konservative Folkeparti er med i, så vi kan derfor støtte lovforslaget.