runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2000-10-11:
Selvfølgelig takker jeg for svaret, men jeg må nok sige, at det var noget tyndt, det, som statsministeren kunne komme med her.
Det er jo ikke hver dag, som vi så det i onsdags, at landets hovedstad nærmest er i undtagelsestilstand, fordi vi ser de her meget voldsomme demonstrationer, hvor der vises våben, hvor der udøves vold, hvor der laves forskellige aktiviteter, der går ud over tilfældige forbipasserende, og som medfører blodige sammenstød.
Derfor mener jeg, statsministeren skylder at svare på, om det virkelig er statsministerens opfattelse, at vi i Danmark skal tolerere den slags begivenheder, som vi så sidste onsdag, og om regeringen samlet set, ikke bare ved at statsministeren henviser til nogle ministre, men at regeringen samlet set har en plan klar for, hvordan Danmark fremover vil håndtere den slags konflikter, hvor man tager de konflikter, man kommer fra i Mellemøsten, herop til landet og fortsætter dem her.
Det burde være et naturligt krav at stille til dansk flygtningepolitik, at når der er fred i det område, hvor flygtningene kommer fra, så kan de hjemsendes fra dansk territorium.
De to spørgsmål mener jeg klart at statsministeren på den samlede regerings vegne bør besvare her i dag.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-10-11:
Jeg kan sige om det første spørgsmål, at politiet jo netop viste forleden dag, at det var de, synes jeg, i stand til at håndtere på en overbevisende og en konsekvent måde.
Og så vil jeg henvise til justitsministeren, som jeg synes på udmærket vis i åbningsdebatten har redegjort for de konkrete foranstaltninger.
Peter Skaarup (DF), 2000-10-11:
Det er jo ikke lang tid siden, vi havde Nørrebrourolighederne; det var den 7. november sidste år.
Vi har haft store uroligheder i forbindelse med en fodboldkamp her i sommer, og nu ser vi igen meget omfattende uroligheder, hvor det altså er vold og ødelæggelse, der er formålet.
Derfor mener jeg ikke, statsministeren kan undslå sig.
Så med hensyn til det andet spørgsmål omkring hjemsendelse: Det er jo ikke lang tid siden, at regeringen havde en politik - og jeg går ud fra, at man stadig væk har en politik - om at knytte den bistand, man yder til forskellige lande, op på, at man skal tage sine flygtninge tilbage.
Somalia er eksemplet, hvor regeringen over for Somaliland forsøgte at få flygtninge sendt tilbage; det er godt nok ikke lykkedes rigtigt.
Men er det i virkeligheden ikke en politik, man kunne genoptage i forhold til Palæstina og Yassir Arafat og sige til ham: Hvis I fortsat skal have dansk støtte - I får dansk støtte i dag - så skal I tage de borgere retur, som nu lever på dansk område, og som stadig væk står som asylsøgere.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-10-11:
Ja, jeg kan svare meget kort, at den demonstration, der fandt sted forleden, tog politiet hånd om på en overbevisende, dygtig og effektiv måde, og jeg har stor tiltro til, at det vil politiet også gøre i fremtiden.
Jeg synes, det ville være forkert, at vi her i Folketinget gav udtryk for over for befolkningen, at vi ikke havde styr på situationen, for det har vi.
Vi har et meget, meget dygtigt politi, som kan klare den opgave.
Hvad angår spørgsmålet om repatriering og Somaliland, så ligger det uden for spørgsmålet.
Repatrieringen ligger i et godt spor; det er et tilbud.
Vores mellemøstpolitik går ud på at bidrage til at skabe fredelige forhold dernede, og begivenhederne her i landet giver kun en ekstra understregning af, at det er den rigtige kurs at følge.
Og jeg har ikke mere at tilføje.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-11:
Det var jo det, statsministeren forholdt sig til i april 2000.
Det var et spørgsmål om, at hvis vi stemte nej og dermed bevarede vores forbehold over for euroen, beholdt vores krone, så ville huslejerne stige for danske familier.
Det var det, statsministeren gik ud med helt tilbage i april måned.
Så må det da være naturligt at få et andet svar end bare standardsvaret: Renten udenfor er højere end indenfor.
Det er jo en status quo-situation, statsministeren henviser til, men det var jo ikke en status quo-situation, statsministeren talte om i april, og det er derfor, jeg bliver nødt til at spørge statsministeren, om han mener sig fejlciteret, om det, der kommer frem her under spørgetiden i dag, ikke er en korrekt beskrivelse af det, statsministeren hævdede i april.
For det er altså det, der står i de papirer, jeg har foran mig, hvor statsministeren klokkeklart er citeret for det her.
Men nu tyder det på, at statsministeren forsøger at løbe fra de udtalelser, som statsministeren kom med tilbage i april.
Peter Skaarup (DF), 2000-10-11:
Kan statsministeren slet ikke se, at vi har nogle gravalvorlige problemer i det danske samfund, hvor der sker
de her voldelige sammenstød, som er så udanske, noget, der er så udansk, som vi næsten kan forestille sig, at man bruger demonstrationsretten til at lade det gå over i voldelige optøjer?
Det har vi ikke set før på dansk territorium, det er inden for de seneste år, vi ser den slags ting, og derfor mener jeg, at statsministeren burde knytte nogle bemærkninger til det og sige: Er det virkelig en udvikling, vi ønsker, eller vil vi gøre noget, vil vi ændre politikken her i landet, sådan at vi ændrer kursen på landets udvikling ved eksempelvis at tage færre asylsøgere ind fra de områder, hvorfra de her kommer, ved eksempelvis at hjemsende de asylsøgere, som helt tydeligt laver ballade?
Vil statsministeren f.eks. tage initiativ til, at asylsøgere, der ikke har dansk statsborgerskab, hjemsendes efter at have deltaget i den slags optøjer?
Så kan man sige, at politiet også gjorde en god indsats her, man sørgede for, at det forløb nogenlunde stille og fredeligt, men hvis nu der sker drab, hvis nu der igen sker voldelige overfald, hvad vil regeringens reaktion så være?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-11:
Statsministeren hævdede i april, ganske kort tid efter at folkeafstemningen om euroen var udskrevet til den 28. september, at huslejen ville stige hos mange danske familier, hvis danskerne stemte nej til euroen.
Nu stemte vi jo rent faktisk nej den 28. september, der var et flertal, der stemte nej den 28. september, og gudskelov for det, og siden er den langfristede rente rent faktisk faldet også i forhold til den langfristede i Tyskland, og rentespændet er derved indsnævret.
Derfor synes jeg, det er naturligt at stille statsministeren det spørgsmål, hvordan han nåede frem til tilbage i april, at med et nej ville huslejerne, terminsydelserne for ganske almindelige familier her i Danmark stige.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-10-11:
Det er jo velkendt stof.
Det er sådan, at de fleste, der har med den slags vurderinger at gøre, er enige i, at renten i Danmark vil være højere udenfor end indenfor, og det vil naturligvis også påvirke huslejerne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-11:
Statsministeren svarer ikke på mit spørgsmål.
Altså jeg ved udmærket godt, at der ligger et hav af spørgsmål fra perioden fra folkeafstemningen blev udskrevet og så til den 28. september, da vi stemte, og fra dengang, vi behandlede lovforslaget herinde i Folketinget.
Det er ikke det, jeg spørger statsministeren om. Jeg spørger: Hvad er der sket siden den 28. september i forhold til det, statsministeren sagde ville ske efter et nej den 28. september?
Vil statsministeren nu hævde, at det har han aldrig sagt? Er det det, vi skal tage som udgangspunkt?
Hvis man siger, at huslejerne stiger som følge af et nej, så må man vel her bagefter, hvor det blev et nej, kunne påvise, hvor huslejerne er steget.
Sagen er jo, at for 94 pct. af boligejerne betyder det ikke det store overhovedet, fordi de har fastforrentede lån, men for dem, der går ud og nyoptager, er det vel interessant at vide, at rentespændet mellem Danmark og Tyskland er indsnævret efter nejet den 28. september, og det peger vel i den stik modsatte retning af det, statsministeren hævdede ville ske.
Derfor er det da naturligt at spørge statsministeren: Hvad er så det, der nu gør, at statsministeren må erkende, at han har taget fejl tilbage i april måned? Så kan man komme med en masse teoretiske udredninger, det kan man forsøge på, men lad os nu holde os til det helt konkrete, nemlig hvad der rent faktisk er sket siden den 28. september.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-10-11:
Jeg tror, det var sådan, det var.
Statsministeren henviste bl.a. til spørgsmål 156 til euroforslaget og svaret på det, og der er jo i det svar foretaget konkrete beregninger på huslejestigningen, som ikke er en huslejestigning, men et fald på 800 kr. om måneden.
Det er i tilfælde af, at renten var steget, for stiger renten, så falder ejendomspriserne, så falder ejendomsskatterne, og så bliver det billigere at bo.
Nu er renten faldet, og jeg synes da, at statsministeren ligesom skylder en forklaring på den påstand, der kom i april, og som blev fastholdt helt frem til afstemningsdagen.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-10-11:
Jeg kan sige til de to spørgere, at det jo er en kendsgerning, at renten udenfor er højere end renten indenfor.
Hvordan den udvikler sig set i et 14-dages-perspektiv er interessant, men det er jo ikke afgørende.
Det, jeg hele tiden har fastholdt, er, at Danmark betaler en rentemarginal udenfor, og det vil Danmark komme til at gøre også i de kommende år - det er jeg slet ikke i tvivl om - og det påvirker naturligvis forskellen, også i huslejen for de husejere, der skal optage nye lån, for renteskiftelån og for lån med variabel rente.
Det kan man ikke tale sig bort fra.
Det er en kendsgerning.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-11:
Jamen statsministeren burde da være glad.
Altså jeg fornemmer næsten en ærgerlig statsminister: Pokkers også, huslejen steg ikke rigtig, som man havde forudset; det var da trist, at befolkningen ikke blev straffet for sit nej.
Hvad er det da for noget?
Sagen er, at statsministeren jo burde stå her i dag i Folketinget og være jublende lykkelig over, at rentespændet, imod hvad statsministeren hævdede tilbage i april, faktisk er indsnævret i forhold til Tyskland efter nejet.
Det burde da være en glædestrålende regering, vi så på taburetterne her i dag, som kunne konstatere det, frem for at man står med bedrøvet mine og erkender, at ja, det er måske ikke sket sådan, men det vil da ske, og renten er da højere udenfor end indenfor, som statsministeren hævder.
Men det var ikke det, statsministeren forholdt sig til tilbage i april.
Her sagde statsministeren, at huslejen ville stige for mange danske familier.
Peter Skaarup (DF), 2000-10-11:
Jeg synes, jeg kan konstatere, at statsministeren på de spørgsmål om huslejen, der er stillet af henholdsvis hr. Kristian Thulesen Dahl og hr. Frank Dahlgaard, ikke har kunnet dokumentere, at huslejen på nogen måde er steget for borgerne, siden det blev et nej til euroen den 28. september. På den baggrund er der vel grund til, at statsministeren beklager over for den danske befolkning og siger undskyld, det var altså noget, der var forkert, det var ikke noget, der passede, og det, der blev sagt, var ikke rigtigt.
Derfor vil jeg godt spørge statsministeren: Vil statsministeren beklage, at der er udstedt trusler over for den danske befolkning for at få et ja igennem? Vil statsministeren det?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-11:
»Hvor meget stiger huslejen hos typiske danske familier som følge af befolkningens nej til euroen?«
Skriftlig begrundelse
Statsministeren hævdede i april, at huslejen ville stige hos mange danske familier, hvis danskerne stemte nej til euroen.
Danskerne stemte som bekendt et klart nej, og siden er den langfristede rente rent faktisk faldet - også i forhold til den langfristede i Tyskland.
Rentespændet er derved indsnævret.
Selv om renten imidlertid var steget, påvirker det selvfølgelig ikke huslejen hos typiske danskere, idet 19 ud af 20 danskere har optaget deres boliglån som traditionelle fastforrentede lån.
Marianne Jelved (RV), 2000-10-11:
Ja, det er udtryk for en forventning til virksomhedernes indtjening.
Hr. Frank Dahlgaard nævner et par tal.
Lad mig så sige, at fra dag ét, og lad os så sige, at det var den 28. september 2000 eller dagen før, og så til den dag, hr. Frank Dahlgaard måler, er der sket en stigning på 7 procentpoint. Det har jeg ingen grund til at betvivle.
Jeg har ikke spurgt, men det er formentlig rigtigt.
Fra dag 2, altså fra den 28., og til i går,
er den samlede stigning 2,5 pct. og ikke 7 pct.
Det vil sige, at aktiekurserne altså bevæger sig op og ned, og det sker jo hele tiden.
Jeg tror da, at aktiekurserne følger de almindelige forventninger til virksomhedernes indtjening.
Virksomhederne i Danmark holder jo ikke op med at tjene penge, fordi der er stemt nej den 28. september.
Det er der jo ikke nogen, der har udtalt på noget tidspunkt.
Det ville være befriende rart, hvis jeg kunne nøjes med at blive konfronteret med, hvad jeg notorisk har sagt, i stedet for at skulle stå til regnskab for noget, som jeg ikke på noget tidspunkt har sagt.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-10-11:
Jeg forstår heller ikke, at statsministeren fastholder sin påstand om, at huslejerne vil stige.
Renten er jo faldet, den langfristede obligationsrente er faldet efter det danske nej til euroen.
Så selv om renten var steget, var der ikke sket noget som helst med terminsydelsen. Derfor må statsministeren medgive, at den påstand var usand.
Det var ikke rigtigt, at huslejen ville stige.
Nu viser det sig, at renten er faldet; vil statsministeren så medgive, at det betyder, at de, der nu optager lån - nye husejere - får en lavere husleje end før?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-10-11:
Nu har ministeren redegjort for nogle ganske små udsving, og jeg er selvfølgelig enig med ministeren i, at der kan være den ene og den anden forklaring på, at aktiekursen svinger lidt fra den ene dag til den anden, men er det korte af det lange ikke, at det, vi har oplevet, er, at forventningerne til dansk økonomi i finansmarkedet har været uændrede fra perioden før den 28. september til perioden efter den 28. september? Sagt på en anden måde: Der er ikke sket nogen ændring i forventningerne i markedet til dansk økonomi som følge af, at danskerne stemte nej den 28. september.
Er det ikke på bundlinjen det, som vi i dag kan konstatere?
Marianne Jelved (RV), 2000-10-11:
Jeg vil gerne sige til hr. Frank Dahlgaard, at det er min klare vurdering, at et ja og et nej på længere sigt vil betyde en forskel på renten i størrelsesordenen ½ pct.
Man kan ikke, og det ved hr. Frank Dahlgaard godt, vurdere det ud fra en uge eller 14 dage.
Det, regeringen har talt om, det, vismændene har talt om - og vismændene har lavet en modelberegning, der rækker mange år frem, og så vidt jeg ved alle økonomer bortset fra hr. Frank Dahlgaard er enige om - er, at et ja eller et nej betyder en forskel på renten, og jeg har intet grundlag for at ændre på den forudsætning og
heller ikke på de modelberegninger, regeringen har foretaget.
Til hr. Peter Skaarup vil jeg sige, at jeg er bestemt ikke vred.
Så skulle hr. Peter Skaarup vide, hvordan jeg er,
når jeg er vred
Det er jeg ikke; nu skal jeg prøver at smile lidt mere.
Jeg er heller ikke enig med hr. Peter Skaarup om de 3,5 mia. kr.
Det er jo en besparelse hvert år, og det er bare en lille bitte del, mens omstillingsomkostningerne er en engangsudgift.
Hr. Peter Skaarup ved godt, at man kan investere for at få en besparelse, som rækker meget længere og dermed er større på sigt.
Jeg ved godt, det er lidt indviklet, men det tror jeg godt hr. Peter Skaarup kan følge med i.
Regeringen har faktisk ikke taget fejl.
Regeringen har ikke taget fejl.
Det er klart, at man kan lave modelberegninger, der viser, at hvis vi på længere sigt over 10 år har en rente, der er ½ pct. lavere end nu, så giver det en række økonomiske fordele.
Det giver også en række økonomiske fordele, hvis der bliver en bedre konkurrence, og priserne på danske varer falder.
Det giver en fordel for familierne, det er klart.
Der er en række fordele, der er knyttet dertil, og det er uomtvisteligt.
Peter Skaarup (DF), 2000-10-11:
Jeg vil bare spørge økonomiministeren: Er økonomiministeren ikke enig i, at de ting, regeringen har sagt om, hvordan det ville gå, hvis det blev et nej efter den 28. september 2000, indtil nu har vist ikke at holde stik?
Altså kronekursen er bedre, rentespændet er mindre, altså ser det fornuftigt ud for dansk økonomi lige nu.
Der er ikke nogen, der snakker om indgreb, ja, statsministeren gjorde det lidt tidligere på dagen, men det virkede som bragesnak.
Det virkede ikke, som om han seriøst mente, at der skulle noget indgreb til.
Vil ministeren derfor ikke erkende, at der er ikke noget, der tyder på, at det går i den retning, som regeringen spåede?
Jeg ved godt så, ministeren kan sige, at om 10 eller 20 år har man måske en ændret situation, og det kan vi så drøfte til den tid, hvis vi stadig væk er medlemmer af Folketinget.
Men situationen er bare, at indtil nu er der ikke noget, der tyder på, at det går i den retning, og jeg vil godt have økonomiministeren til at erkende, at vismændene har indtil nu haft ret.
Der er ikke sket noget, der gør, at vi skal være urolige.
Marianne Jelved (RV), 2000-10-11:
Hr. Peter Skaarup har jo hørt mig stå her utallige gange
onsdag efter onsdag i foråret.
Jeg har været dybt taknemlig over at have talerstolen her, så tak for det, og jeg kommer gerne hver onsdag.
Hr. Peter Skaarup tager fejl, virkelig fejl.
Der er forskel på, om Danmark er med i den fælles valuta eller ej, og der er forskel på rentespændet i dag og i foråret.
Der er forskel.
Der har været mange op- og nedture i løbet af måneden op til folkeafstemningen på grund af usikkerhed på markedet om, hvorvidt det blev et nej eller et ja.
Der er ingenting, der er uændret.
Vi har en udmærket økonomi i Danmark, den kan vi fortsætte med.
Vi kunne bare have haft lidt nemmere ved mange ting ved at være med i den fælles valuta, og det er fortsat min overbevisning.
Det er vi ikke, men vi løser da opgaven alligevel, selvfølgelig, med god hjælp fra Folketingets partier, der tager ansvar.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Jensen (S), 2000-10-11:
Jeg vil gerne indlede med at sige det, som jeg også havde lejlighed til at sige i torsdags under åbningsdebatten, at regeringen tager klar afstand fra de bølleoptøjer og den ulovlige adfærd, som vi har været vidne til i forbindelse med palæstinensernes demonstration her i København sidste onsdag.
Når der blandt f.eks. demonstranter er nogle, der ikke ønsker at efterleve de demokratiske spilleregler, så må det naturligvis kalde på handling.
Her må samfundet gribe ind med effektiv retshåndhævelse, og det var jo netop det, der skete i onsdags her i København.
Efter de oplysninger, jeg har fået fra Københavns Politi, lykkedes det på effektiv vis at håndtere urolighederne og i vidt omfang få isoleret uromagerne, der deltog i demonstrationerne og de efterfølgende uroligheder.
Det lykkedes da også at få anholdt en stor del af de personer, som må formodes at have deltaget i ulovlighederne.
I alt 46 personer blev anholdt, hvoraf 5 blev fremstillet i grundlovsforhør, og 2 blev efterfølgende varetægtsfængslet.
Det fremgår således efter min opfattelse, at Københavns Politi ganske professionelt tacklede den situation, der udviklede sig under og i forlængelse af demonstrationen i onsdags.
Formålet med en sådan plan er at sikre, at demonstrationen så vidt muligt kan gennemføres i god ro og orden.
Dette var også tilfældet forud for demonstrationen i onsdags, og planen blev løbende udviklet og vurderet i takt med de oplysninger, som politiet modtog.
Peter Skaarup (DF), 2000-10-11:
Vi er i Dansk Folkeparti enige i, at politiet har gjort en knippelgod indsats i forbindelse med demonstrationen.
Men det, vi også fokuserer på, er, at sådanne situationer overhovedet kan opstå, og der bringer de meget voldelige konflikter, vi så på gaden sidste onsdag, nærmest tankerne hen på mellemøstlige forhold.
Hvor en demonstration i Danmark normalt foregår fredeligt, så udvikler det her sig altså fuldstændig ustyret, og politiet gør så en god indsats, for at det ikke går den forkerte vej med demonstrationen.
Det gør det så lidt alligevel, og derfor vil jeg godt spørge justitsministeren: Er det noget, der giver anledning til eftertanke, at vi åbenbart har sådanne miljøer?
Om det så er i København, eller det foregår ved transport af uromagere til København, det er også en del af det.
Vækker det ikke eftertanke hos regeringen, at vi har sådanne elementer, der åbenbart organiseret går i gang med at lave voldelige optøjer i forbindelse med lovligt anmeldte demonstrationer?
Jeg vil da også godt spørge justitsministeren: Medfører det her, at ministeren mener, at der måske kunne være relevans i at overveje at bruge civile agenter til at prøve at infiltrere nogle af de her miljøer, for noget tyder på, at der gang på gang i nogle af de samme miljøer opstår den her slags voldelige konflikter?
Vi har set det i forbindelse med en fodboldkamp her i år.
Vi har set det sidste år i november måned, hvor der også var den slags optøjer, og hvor hele Nørrebrogade blev smadret.
Der var også andengenerationsindvandrere involveret.
Bringer det regeringen ind på et spor, hvor den mener, at der måske i højere grad er brug for sådanne civile agenter, der kan infiltrere og rapportere videre, når der altså er noget under opsejling, for det er helt uacceptabelt, at der opstår den slags konflikter?
Peter Skaarup (DF), 2000-10-11:
Jeg kan åbenbart ikke rigtig lokke nogen initiativer ud af ministeren.
Men det indtryk, jeg tror at der er mange mennesker der sidder tilbage med, er: Jamen det er rigtigt, som ministeren siger, at der er nogle, der så kan få en bøde, et bødeforlæg, for at have deltaget i de her ting, men tænk på, at de mennesker har været med under en aktion, hvor der er mange københavnere, der virkelig har følt sig truet.
Det kan godt være, at de ikke direkte har fået en brosten i ansigtet, men de har virkelig følt sig truet.
Mange har følt sig truet, det ved jeg - også her på Christiansborg -
og derfor er mit spørgsmål: Er det ikke meget billigt sluppet, hvis man taler om, at der altså er nogle stykker af de her nogle og fyrre, der kan få en bøde - måske? Kan det bruges til noget?
Frank Jensen (S), 2000-10-11:
Jeg har redegjort for, at det ikke nødvendigvis alene er et bødeforlæg, men at der også er sket varetægtsfængsling, hvor folk altså er blevet frihedsberøvet umiddelbart efter og kommet i fængsel.
Og jeg tror, den mest effektive form for forebyggelse, vi kan gøre, er at vise dem, der måtte deltage i bølleoptøjer, at det er noget, man ikke kan komme igennem med i det danske samfund, uden at der finder en effektiv retshåndhævelse sted, for nu er det jo altså sådan, at det ikke er den til enhver tid siddende justitsminister, der er dommer og skal domfælde de folk, politiet anholder på gaden, men det er domstolene, og det er jeg nu også engang mest tryg ved. Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Skaarup (DF), 2000-10-11:
»Kan ministeren oplyse, om det påvirker en asylansøgers ansøgning om asyl her i landet eller påvirker en opholdstilladelse, hvis den pågældende deltager i uroligheder og gadeuorden i kølvandet på en opløst demonstration, er aktiv med opfordringer til andre om at fortsætte urolighederne, er i besiddelse af f.eks. våben eller farligt kasteskyts eller anholdes af politiet af andre årsager?«