runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sanne Rubinke (SF), 2002-11-07:
Også i SF er vi positive over for det her lovforslag.
På et område, hvor regelsættet i forvejen er mangfoldigt og komplekst, er det selvfølgelig positivt, når der kommer forslag om forenkling, hvilket også er stærkt efterspurgt fra kommunalt hold.
Regelforenklingsaspektet og muligheden for at hente statistiske data ad elektronisk vej er meget tiltalende.
I SF lægger vi endvidere stærk vægt på de forbedringer, forslaget indeholder i forhold til klageadgang og retssikkerhed for de berørte borgere.
Der har været endog mange klagesager på det her område, og en adgang til, at Den Sociale Ankestyrelse kan optage sager fra området, kan i bedste fald betyde afklaring af principielle og generelle spørgsmål, som kommunerne derefter vil indrette sagsbehandlingen efter.
Også lovfæstningen af den praksis, der er med hensyn til opsættende virkning ved klager over tilbagebetalingskrav af for meget udbetalt boligstøtte, hilser vi velkommen.
Det siger sig selv, at det er uhensigtsmæssigt og tenderer magtmisbrug, når man gennemtvinger tilbagebetalingskrav, mens borgerens klage behandles.
Vi kan godt se af høringssvarene, at ikke alle berørte parter er lige begejstrede, specielt spørges der til afklaring af mellemkommunale refusionstvister.
Det er så et af de punkter, hvor vi i SF også tænker, at vi måske skal have nogle afklaringer under det kommende udvalgsarbejde.
I SF er vi enige i, at forholdene omkring refusionerne skal være grundigt belyst og helt præcist afklaret, for når der opstår den form for tvister, betyder det altid, at der kan være en borger eller familie, der kommer i klemme mellem to kommuner. Med de forbehold vil vi sige, at vores indstilling er, at vi er meget positive over for lovforslaget.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-11-07:
Vi Konservative støtter, at alle love i den sociale lovgivning behandles efter samme regler, for det vil betyde en forenkling af sagsbehandlingsreglerne.
Samtidig er vi glade for, at sager efter denne lovgivning kan indbringes for Den Sociale Ankestyrelse, hvilket styrker borgernes retssikkerhed.
Vi Konservative støtter altså lovforslaget og dermed en forenkling af reglerne og en styrket retssikkerhed for borgerne.
Martin Lidegaard (RV), 2002-11-08:
Det første er, at vi i Det Radikale Venstre stadig har den lidt umoderne holdning, at man skal overholde de forlig, man indgår, og som bekendt var takstnedsættelsen en del af et forlig, der blev indgået mellem den daværende regering og SF og Enhedslisten.
Derudover skal jeg ikke lægge skjul på, at vi er dybt bekymrede for, hvilken effekt nedskæringen vil få ude i landet, ikke mindst i de større byer og amter, hvor man lægger dette her oven i takststigninger, der i forvejen var besluttet derude lokalt, og dermed kommer der ret dramatiske stigninger.
Hvis vi endelig skulle gøre det, kunne vi overveje at gøre det over en længere årrække, eller man kunne i hvert fald tage kontakt til de lokale og regionale myndigheder og forsøge at lave en plan for, hvordan man kunne gøre det her, uden at det bliver med stigninger på 15-20 pct. i taksterne til følge.
Endelig kan man sige, at det også fortæller noget om den generelle prioritering mellem kollektiv trafik og privat bilisme, der ligger i regeringens trafikpolitik, at man vælger at finansiere vedligeholdelsen af jernbanen ved, at man skærer ned på noget andet kollektiv trafik, mens man ved vedligeholdelsen af vejene godt kan finde pengene i reserverne.
Når alt det er sagt, synes jeg også, at de partier, som i sin tid indgik aftalen, som er dem, jeg vil tillade mig at kalde de ægte forkæmpere for den kollektive trafik, skylder hinanden at sige, at de penge, der er brugt på det her område, ikke har haft den effekt, de havde håbet på.
De har haft nogen effekt, men de har slet ikke haft den effekt, vi havde håbet. Det bygger jeg ikke så meget på det, der har været diskuteret meget i dag, nemlig sammenhængen mellem tilskuddene og passagertallene, for som fru Margrete Auken også var inde på, er der jo utrolig mange sammenhænge, der gør sig gældende i forhold til, hvorfor det er gået ned ad bakke for den kollektive trafik.
Jeg bygger det på de ret omfattende undersøgelser, der viser den manglende sammenhæng
mellem tilskuddet og taksterne.
Det fortæller mig, at de penge ikke alle steder og ikke lige konsekvent er blevet brugt til det, de var beregnet til.
Jeg synes, det er værd at nævne.
Vi stemmer nu for det forslag, der ligger i dag.
Nu bliver pengene fjernet, men når vi, og jeg tror og håber på, at det bliver inden for en nær fremtid, igen har magt, som vi har agt, og skal til at vurdere, hvordan vi vil styrke den kollektive trafik på bedst mulig måde, synes jeg, det er væsentligt, at vi tager de erfaringer med os og stiller os frit og åbent til at diskutere de metoder, med hvilke vi ønsker at fremme den kollektive trafik.
Sådan vil Det Radikale Venstre i hvert fald forholde sig.
Jacob Buksti (S), 2002-11-08:
Ja, man kan jo næsten føle sig hensat til situationen før valget, altså at vi kommer først.
Socialdemokratiet kan tilslutte sig forslaget, således at det skattemæssige pendlerfradrag for Storebælt gøres permanent og der gennemføres et lignende fradrag på Øresund, så snart der foreligger en dansk-svensk aftale om beskatningen af pendlere i Øresundsregionen.
Jeg skal imidlertid ikke undlade at give udtryk for, at jeg finder processen frem til lovforslagets fremsættelse ganske særpræget og rimelig snørklet.
Det er således bemærkelsesværdigt, at økonomi- og erhvervsministeren i en kronik i Berlingske Tidende den 1. juli i år i anledning af Øresundsbroens 1-års-dag sammen med Frederiksbergs konservative borgmester mener sig i stand til at slå fast, at vi nu endelig har fået en regering, der har gjort, hvad den kan, for at tilgodese pendlerne på Øresund.
De skriver: »Derfor har vi netop indført et brofradrag for pendlere på Øresund«.
Ja, det sagde de faktisk, lang tid før der havde været forhandlinger om spørgsmålet, lang tid før dette lovforslags fremsættelse, helt uden nogen forståelse for pendlersituationen og takstproblematikken i øvrigt.
Hvorfor mon?
Sagen er, at et pendlerfradrag for pendlere på Øresund med de nuværende dansk-svenske regler kun ville få betydning for folk bosat i Sverige, som arbejder i Danmark, mens folk bosat i Danmark, som arbejder i Sverige, ikke ville få noget fradrag.
Trafikministeriet har således oplyst, at nettoudgiften for en bilpendler i 2002 kan beregnes til 2.065 kr. om måneden på Storebæltsforbindelsen og 1.759 kr. på Øresundsforbindelsen, når bilisterne anvender månedskort og under hensyn til de gældende skatteregler, herunder de særlige pendlerfradrag på Storebælt.
Tilsvarende er det også billigere med tog over Øresund end over Storebælt.
Økonomi- og erhvervsministeren har ellers tidligere i hvert fald interesseret sig meget for taksterne over Storebælt, og det er altså sådan, at det er dyrere at passere Storebælt end Øresund.
Så når økonomi- og erhvervsministeren kan argumentere, som han kan, kan det kun skyldes uvidenhed om de faktiske forhold.
Det samme gælder tilsyneladende for Dansk Industri, når man ser deres høringssvar.
Socialdemokratiet kan på den baggrund støtte forslaget.
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-08:
Jeg kan godt følge trafikministerens begrundelser for ophævelse af takstnedsættelserne vedrørende f.eks. de uklare kompetenceforhold osv.
Og jeg ser det også som et positivt skridt, at de 360 mio. kr. fra det ophævede tilskud fremover skal bruges til styrkelse af kollektiv trafik og renovering
af skinnenettet
Det er bare helt fint.
Men da vi i Kristeligt Folkeparti er meget optaget af, at vi skal have flest mulige danskere til at benytte kollektiv trafik, især i de tæt befolkede områder, og da vi er optaget af, at det skal være så overkommeligt som muligt for alle at benytte kollektiv trafik, er vi bekymrede over, at tilskuddet til takstnedsættelser bortfalder.
Vi er bekymrede for, hvad det kan betyde for lavtlønnede, der bruger kollektiv trafik til transport til arbejde.
Vi er bekymrede for, hvad det kan betyde for enlige mødre, for unge på SU, for folk på førtidspension og for svage ældre, som i forvejen er meget trængt økonomisk, og som derfor vil blive hårdt ramt af selv den mindste takstforhøjelse.
Selv små stigninger betyder meget for dem.
Jeg er godt klar over, at formålet med fjernelsen af det statslige tilskud absolut ikke er, at billetpriserne skal stige, men der er gået et eller andet selvsving i gang ude i de amtslige og regionale trafikselskaber, for flere steder bruger man faktisk regeringens udmeldinger om ophævelse af det statslige tilskud som et springbræt eller en anledning til at sætte gang i stigninger af billetpriserne.
Nogle steder hører vi endda om stigninger på 20-25 pct.
Derfor synes vi egentlig i Kristeligt Folkeparti, at Enhedslistens beslutningsforslag er sympatisk, og vi støtter det.
Mikkel Dencker (DF), 2002-11-08:
I Dansk Folkeparti ser vi med glæde på, at fradraget for passage af Storebæltsforbindelsen i forbindelse med arbejde nu gøres permanent.
Eksistensen af et fradrag er en fornuftig foranstaltning ud fra det synspunkt, at det har en positiv afsmitning på samfundsøkonomien, og at mobiliteten mellem landsdelene er så stor som muligt.
Desuden har personer i Storebæltsregionen stor glæde af fradraget, da deres arbejdsmarked og dermed antallet af mulige arbejdspladser bliver meget større.
Vi er til gengæld ikke overbevist om, at det niveau på 90 kr. for passage i bil, som regeringen og Socialdemokratiet i fællesskab har fundet frem til, er det rigtige.
Efter ministerens udsagn er de 90 kr. prisen for den billigst mulige passage af Storebælt, nemlig ved køb af den såkaldte BroBizz Måned.
Denne abonnementsordning koster ifølge regeringen 4.500 kr. om måneden og inkluderer 50 passager af broen.
For at få den optimale udnyttelse af denne abonnementsform, hvilket jo er en forudsætning for regeringens regnestykke, skal man altså have 25 arbejdsdage
om måneden
Dermed når man frem til de 90 kr.
Men hvor mange mennesker tror regeringen og Socialdemokratiet egentlig har 25 arbejdsdage om måneden hver måned og hele året? Til orientering indeholder 1 måned i gennemsnit 21 arbejdsdage.
Dertil kommer yderligere, at folk normalt holder 5 ugers ferie om året, og på den måde har man i gennemsnit 19 arbejdsdage om måneden.
Der er altså lang vej op til de 25, som er med i dette regnestykke.
Dermed falder regeringens og Socialdemokratiets forudsætninger for de 90 kr. helt fra hinanden.
Med andre ord skal fradraget være noget højere for at kunne nå det mål, som regeringen og Socialdemokratiet vil nå, nemlig at fradraget skal have samme størrelse som udgiften til passager af broen.
Et yderligere kritikpunkt i lovforslaget er, at fradragets størrelse bliver fastlåst på henholdsvis 90 kr. og 15 kr. for passage i tog uden mulighed for regulering.
Men har man ikke forestillet sig, at der kunne ske en udvikling i priserne for passage af broen? Kan man ikke forestille sig, at taksterne på Storebælt kan stige på et tidspunkt?
Og så ville det vel også være på rette plads, at det tilsvarende fradrag blev hævet yderligere.
Hævning af takster er ellers noget, der forekommer jævnligt i det danske samfund.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-11-08:
Vi Konservative støtter varmt det af skatteministeren fremsatte lovforslag om at bibeholde fradraget for bropassagen.
Storebæltsbroen har været med til at binde landsdelene sammen, integrere landsdelene på begge sider af broen bedre i løbet af de sidste år.
Et fortsat fradrag vil også være med til at sikre mobiliteten mellem landsdelene og være med til at sikre fleksibiliteten på arbejdsmarkedet. Brofradraget erstatter det fradrag, der tidligere var for færgepassage, og vi mener derfor, det er yderst hensigtsmæssigt at fortsætte det.
Det medvirker ikke bare til at integrere landsdelene med hinanden, det medvirker også til, at den enkelte har mulighed for også økonomisk at tage det job, man gerne vil have, uanset hvilken side af Storebæltsbroen det er på.
Ud over det er det som tidligere nævnt et godt initiativ, der styrker en fjernelse af eventuelle flaskehalse på arbejdsmarkedet.
Alt i alt et godt forslag, som vi støtter.
Mikkel Dencker (DF), 2002-11-08:
Nu er det sådan, at mig bekendt er prisen for passage af Storebælt i bilen steget flere gange, siden Storebæltsforbindelsen åbnede.
Så vidt jeg husker, var taksten 210 kr. til at begynde med i 1998, i dag er den 240 kr. Så jeg ved ikke, hvad det er for noget, hr. Buksti taler om, når han nævner, at der kun har været tale om takstnedsættelser. Vi finder, at et fradrag på 90 kr. er for lidt, og det vil vi gerne søge at få forbedret.
Jacob Buksti (S), 2002-11-08:
Det er somme tider en fordel, når man udtaler sig, som man gør, at man forsøger at sætte sig ind i, hvad det egentlig er, man udtaler sig om.
Det er den udvikling, der er sket.
Men det kan da ikke være forbigået hr. Mikkel Denckers opmærksomhed, at den diskussion, som har været både her i Tinget og blandt de nuværende regeringspartier og især blandt folk valgt på Fyn og i Vestsjællands Amt, har været om en nedsættelse af taksterne.
Det er også sådan, at det, vi diskuterede i foråret, da vi lavede den her aftale, faktisk var, hvordan og hvorledes man lavede en takststruktur, som også tog højde for det.
Mig bekendt har det aldrig nogen sinde være diskuteret, om man skulle sætte dem op.
Men jeg vil gerne høre hr. Mikkel Dencker, om hr. Mikkel Dencker mener, at Dansk Folkeparti kan foreslå et højere fradrag uden at komme i konflikt med den musefældeklausul, som Dansk Folkeparti har indgået med regeringen.
Kan Dansk Folkeparti med virkning fra 2003 foreslå et større fradrag - ja eller nej?
Hvis man ikke kan, er det jo en gratis omgang, som man skulle spare til 2004.
Mikkel Dencker (DF), 2002-11-08:
Hr. Buksti nævner selv, at taksten for passage af Storebælt kun bliver fremskrevet i overensstemmelse med - var det pristalsreguleringen eller noget i den stil? I hvert fald er den steget 30 kr. inden for de sidste 4 år.
Men for at det fradrag, som hr. Buksti så varmt taler for, skal beholde sin værdi, hvorfor skal det så ikke kunne fremskrives eller stige i samme omfang som taksten for passage af Storebælt?
Ellers udvandes det jo fuldstændig, det, vi står og laver i dag.
Jacob Buksti (S), 2002-11-08:
Jeg vil blot én gang til bede hr. Mikkel Dencker heroppefra sige, om Dansk Folkeparti kan komme med et forslag om et højere fradrag med virkning fra 2003 end det, der ligger her.
Mener hr. Mikkel Dencker, at et forslag af den karakter fra Dansk Folkeparti er omfattet af den musefældeklausul med regeringen eller ej?
Eller er Dansk Folkeparti forpligtet af en aftale
med regeringen om, at man ikke kan stille forslag, som påfører samfundet merudgifter?
Kan hr. Mikkel Dencker ikke godt forklare det?
Marianne Jelved (RV), 2002-11-08:
Vi undrer os egentlig over, at det er nødvendigt at gøre det ved lovgivning, eftersom man åbenbart har haft mulighed for det ad anden vej, administrativt, at have en midlertidig fradragsmulighed for pendlere over Storebælt.
Men vi noterer os altså, at regeringen ønsker at gøre
ordningen permanent.
I Det Radikale Venstre er vi af den opfattelse, at den type ordninger er med til at forvride vores skattesystem, gøre det uigennemskueligt, og vi så i virkeligheden meget hellere, at man fik en gennemgribende analyse af vores transportfradragssystem.
Ikke fordi vi har nogen konkret idé om, hvordan man kunne forbedre det, men fordi det her giver anledning til at komme ind på den tankegang en gang til.
Vi mener i virkeligheden, når det gælder Storebæltsforbindelsen og brugen af Storebæltsforbindelsen som en vej mellem hjem og arbejdsplads, at de udgifter, der er forbundet med at bruge broen i den sammenhæng, burde være et anliggende mellem arbejdsgiveren og lønmodtageren.
Men vi vil stille nogle spørgsmål under udvalgsbehandlingen og træffe beslutning om, hvordan vi forholder os til lovforslaget ved tredjebehandlingen.
Mikkel Dencker (DF), 2002-11-08:
Alting kan jo forhandles, så det kunne være muligt.
Nu kan hr. Buksti jo ikke svare, men ellers kunne jeg godt tænke mig at vide, om hr. Buksti så var villig til at stemme for det.
Jacob Buksti (S), 2002-11-08:
Jeg vil sige, at selv hårdt prøvede socialdemokrater, som jo bliver beskyldt for ikke at kunne gå forbi en knap, der står afgifter på, uden bare sætte den op, tror jeg ikke har fantasi til at forestille sig, at vi faktisk kommer til at diskutere en forhøjelse af taksterne over Storebælt.
Som jeg har forstået det, har hele diskussionen, lige siden taksterne blev indført,
gået på, at de skal sættes ned.
Men jeg vil gerne spørge, om hr. Mikkel Dencker vil stille forslag om, at der skal være et højere fradrag.
Og hvis hr. Mikkel Dencker gør det, om hr. Mikkel Dencker så mener, at et sådant forslag fra Dansk Folkeparti er omfattet af den musefældeklausul, som Dansk Folkeparti har indgået med regeringen i forbindelse med finanslovaftalen, nemlig at man ikke uden hinandens samtykke kan fremsætte forslag, som pålægger det offentlige, staten, flere udgifter. Er det ikke sådan, så det er en fuldstændig gratis omgang for hr. Mikkel Dencker at stå her og sige det, han gør, for hr. Mikkel Dencker vil aldrig nogen sinde kunne komme i en situation, hvor han kunne forestille sig at foreslå et højere fradrag?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-08:
Jeg lagde også mærke til, at hr. Poul Fischer har misforstået den aftale, som hans parti har indgået med regeringen.
Han stod her på talerstolen og sagde, at de penge, man har taget fra DSB, skulle bruges til den kollektive trafik.
Det viser ikke, synes jeg, de helt stærke takter med hensyn til overblik over, hvad det egentlig er, man sidder og forhandler om, vil jeg sige til hr. Poul Fischer.
Så vil jeg godt spørge: Hvad er det, der fik hr. Poul Fischer til at skifte holdning?
For den 1. oktober sagde hr. Poul Fischer jo, at han var enig med Enhedslisten, og da stod det klart, at f.eks. trafikselskabet HT ville miste 100 mio. kr.
Det syntes hr. Poul Fischer ikke var forsvarligt den 1. oktober.
I dag synes han, at det er fuldt forsvarligt.
Poul Fischer (DF), 2002-11-08:
Til fru Jytte Wittrock: Jeg vil godt lige referere fra Næstved Tidende.
Hr. Buksti spørger til de 500 mio. kr.
Når jeg siger 500 mio. kr., og at penge ikke lugter, så kan man jo bogholderimæssigt tage dem, hvor man vil.
Nu stemmer det så bare, for den aftale, vi har indgået, er, at vi bruger de 350 mio. kr. fra den kollektive trafik, men det er jo ikke langsigtet.
Det her er en langsigtet aftale, hvor der skal bruges rigtig mange penge på at rette op på den tidligere regerings dårligdomme med hensyn til skinnenettet. Hr. Keld Albrechtsen spørger til, om der hos os er sket en holdningsændring.
Nej, det er der ikke, men jeg var absolut betænkelig, da jeg så finanslovforslaget for 2003, og det mener jeg også jeg har gjort rede for heroppefra. Men man har som sagt lov til at blive klogere, for jeg troede, det havde haft en effekt, men det viste sig, at det ikke har haft en effekt, for det har ikke flyttet passagerer over.
Det, der entydigt står i forligsteksten - jeg kan tage den med herop næste gang og læse den op - er, at man ikke skal begynde at pådutte nogen, at aftalen fra 1997 havde sociale aspekter, for det står der intet om i aftalen.
Margrete Auken (SF), 2002-11-08:
: Selv om det ikke er den formulering, der er brugt i aftalen, er det da sådan, at hvis pengene bliver givet, får de mennesker, der får pengene, færre udgifter.
Det er sådan, selv om det ikke blev skrevet ind, for det var ikke en social del, og det havde ikke en social formulering, men det var et ønske om at kompensere socialt - det kan jeg fortælle, for vi var med i det - og det har naturligvis en virkning, når man gør det.
Når man nu tager pengene, vil jeg sige til hr. Poul Fischer, tager man dem først og fremmest fra de svageste, for det er dem, der bruger den kollektive trafik.
Jeg vil gerne spørge hr. Poul Fischer, om ikke han er enig i, at uanset hvordan formålet har været formuleret dengang, så går det nu fra dem.
Det næste, vi ikke har fået svar på endnu, er: Den effektivisering, som en hel række trafikselskaber nu tvinges til at lave på grund af skattestoppet, det vil sige på grund af deres manglende muligheder for at få flere indtægter, rammer de tyndtbefolkede områder.
Hvis det nu viser sig, at den gør det, er hr. Poul Fischer så villig til at sige: Vi betinger vores tilslutning til det her af det, der sker?
For det er helt åbenlyst først og fremmest børn og gamle og studerende, man rammer med det, man gør her.
Det er Venstre og De Konservative ude på, det er vi ikke i tvivl om, men at Dansk Folkeparti så målrettet går efter de svageste, det er faktisk skuffende.
Jacob Buksti (S), 2002-11-08:
Jeg synes efterhånden, der må være grænser for, hvor vidt man kan gå i historieforfalskning fra Folketingets talerstol.
Hr. Svend Heiselberg var også inde på det samme, nemlig at nu tager man fat på en genopretning af den tidligere regerings forsømmelser på baneområdet.
Hr. Poul Fischer må gå hjem og studere jernbaneaftalen fra november 1999.
Da blev der altså afsat ganske mange milliarder kroner netop til jernbanevedligeholdelse og til effektivisering af Banestyrelsen.
Kort før regeringsskiftet fandt vi ud af, at det ikke var nok, og derfor var vi faktisk i gang med at udarbejde en plan for yderligere investeringer, der var finansieret af DSB's overskud.
Så der er altså ikke tale om forsømmelse.
Der er tale om en genopretning, hvilket fru Margrete Auken også tidligere har været inde på.
Dansk Folkeparti går jo ind for, at vi skal favorisere den kollektive trafik.
Men hvad så med billigere privatbiler, 265 mio. kr. i mindre afgifter på privatbilerne, en højere belastning af den kollektive trafik på 360 mio. kr. mere - altså billigere biler og højere takster i den kollektive trafik?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-08:
Jeg synes, det er beklageligt, at hr. Poul Fischer forsøger at bibringe offentligheden det indtryk, at man ikke har taget 500 mio. kr. fra den kollektive trafik, fra DSB, og fyldt i statskassen.
Det har man gjort, og det burde man stå ved og ikke forsøge at bortforklare det.
Jeg spurgte hr. Poul Fischer, hvad det var, der havde fået ham til så fundamentalt at ændre sin holdning siden den 1. oktober, og så fik jeg det svar, at det var, fordi det efterfølgende havde vist sig for hr. Poul Fischer, at der slet ingen konsekvenser var af det her.
Men sagt til hr. Poul Fischer: Den 1. oktober stod det klart, at HT vil miste 100 mio. kr. Det kalder jeg nu nok en effekt.
Men tror hr. Poul Fischer i dag, at det ikke længere er sådan, at HT vil miste de 100 mio. kr.?
Men ellers vil jeg godt have en forklaring, for hr. Poul Fischer vidste jo godt, at HT ville miste 100 mio. kr., og nu står han her og forsøger at benægte det.
Det hænger altså ganske enkelt ikke sammen.