runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-27:
Jeg synes da, at det er dejligt, at vi her skal behandle et forslag, som absolut ikke handler om homoseksuelles rettigheder, men nærmere handler om, hvorvidt vi skal fratage en biologisk mor den betænkningstid, efter at hun har født et barn, hvor man jo ganske fornuftigt i dag giver moren 3 måneder til at være helt sikker på, at det er den rigtige beslutning, hun har truffet.
Det synes jeg faktisk at vi skal fastholde.
Nu har jeg jo også fra bl.a. Enhedslisten hørt nogle andre tanker og måske nogle, som et eller andet sted kunne være mere konstruktive end det her.
Jeg synes også, at jeg har hørt på flere af de øvrige ordførere, at det her lovforslag måske ikke lige er et, som er så gennemarbejdet, og at timingen måske heller ikke er rigtig.
Jeg vil sige, at i Det Konservative Folkeparti er vi da, ligesom ministeren også har tilkendegivet, åbne over for at se på, om der skulle være nogle konstruktive forslag i den her forbindelse.
Men det er fundamentalt vigtigt for os, at vi giver den biologiske mor 3 måneder til at tage en velovervejet beslutning om adoption.
Det vil vi altså ikke vige fra, og jeg synes også, det er helt naturligt.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-05-27:
Det er jo næsten lidt komisk, for det er faktisk mig, der har lavet lovforslaget.
Det er så godt nok blevet genfremsat af SF.
Jeg vil gerne spørge den konservative ordfører – nu kunne jeg ikke spørge Venstres, fordi ordføreren ikke var til stede – om det vil være muligt at tale videre om det, hvis vi nu siger, at der i hvert fald er tre ting, man skal tage hensyn til: Man skal tage hensyn til, at de kommende forældre har mulighed for at være omkring barnet, f.eks. i de 2 ugers barselorlov, som i dag giver problemer, fordi man først formelt set er adoptivforældre efter 3 måneder, altså at vi får fundet en eller anden løsning på det.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at vi vil af med den usikkerhed, der kan være forbundet med frygten for, at en biologisk mor dør.
Det skal vi have fundet en løsning på.
Jeg siger ikke noget om, hvad løsningen er, men at det er et problem.
Vi identificerer den tredje ting som værende, at der er en mulig far, som skal have mulighed for at melde sig på banen inden for børnekonventionen.
Hvis vi siger, at det er de tre ting, vi gerne vil have løst her, vil det så være noget, som Det Konservative Folkeparti vil være med til at snakke videre om, så vi kan finde nogle løsninger på tingene?
Og hermed foreslår jeg – det er jo SF’s forslag, selv om det er mig, der har lavet det – at det så måske blev trukket, til vi finder en anden løsning.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-27:
Ikke alene er de danske myndigheder meget, meget omhyggelige, de er oven i købet det, som hr. Martin Henriksen fra Dansk Folkeparti også sagde, for strenge.
Der er nogle af de heteroseksuelle familier, som godt kunne tænke sig at adoptere, der i dag bliver frasorteret.
Så der er ikke nogen tvivl om, at det er en meget, meget omhyggelig undersøgelse, de her familier gennemgår, inden de bliver godkendt som egnede adoptivforældre.
Man skal jo selvfølgelig også huske på, at de her familier jo ikke er i konkurrence med homoseksuelle familier.
Det er så ikke i forhold til det her, hr. Ammitzbøll spørger om, men det er sådan lidt i forlængelse af det, hr. Martin Henriksen gav indtryk af.
Hvis vi gør det lettere for heteroseksuelle familier at adoptere børn, så er det jo ikke sådan, at de børn pludselig bliver taget fra de homoseksuelle familier.
Vi vil jo gerne generelt gøre det lettere for familier at adoptere børn, og så vil vi gerne åbne for, at homoseksuelle også kan få lov til at adoptere.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-27:
I Det Konservative Folkeparti har vi altid vist åbenhed over for alle partier her i Folketinget, og det er klart, at vi også er klar til at kigge på de her ting.
Jeg kan ikke stå herfra og give tilslutning, så længe det ikke er mere konkret, end det reelt er.
Men det er da rigtigt, at det da selvfølgelig er en vurdering værd, om den lovgivning, vi har i dag, tager højde for netop de ting, som Enhedslistens ordfører fremhæver her.
Sandy Brinck (S), 2005-05-27:
Nu skal man jo aldrig skælde ud på dem, som er kommet.
Jeg skal nemlig også starte min ordførertale med at sige, at da vores ordfører, fru Lissa Mathiasen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre hendes ordførertale, men som tidligere retsordfører kender jeg sagen, så man må godt spørge ind til den i den kommende debat.
Lovforslaget lægger op til at give mulighed for stedbarnsadoption fra barnets fødsel, og det er vi fra Socialdemokratiets side helt enige i.
Vi var faktisk i folketingssamlingen 2003-04 medforslagsstillere på et lignende forslag.
Den usikkerhed, der er i dag, hvor et barn først efter 3 måneder fra fødselstidspunktet kan adopteres, synes vi ikke er god nok.
Hvis barnets biologiske mor afgår ved døden i forbindelse med fødsel eller inden for de første 3 måneder, har vi klart den opfattelse, at vi ikke godt nok har tilgodeset barnets tarv ej heller ikke med dispensationsmuligheder.
Og det er vel barnets tarv, det hele drejer sig om!
Det forekommer mig, at forslagsstilleren og SF har været lidt hurtige i arbejdet med at fremsætte dette lovforslag, og hastværk er som bekendt lastværk.
Forslaget, som er fremsat her, er, som forslagsstillerne også skriver i bemærkningerne, en genfremsættelse af L 119 fra folketingssamlingen 2002-03.
Og netop det forslag tilgodeså ikke de sammenstød, der er i forhold til børneloven, hvilket bl.a. betød, at en mand fortsat ikke vil være sikret mulighed for at få fastslået sit faderskab til barnet, ligesom de arvemæssige problemer heller ikke var medtaget.
Det gjorde faktisk, at vi i fællesskab fremsatte et nyt forslag i folketingssamlingen 2003-04, nemlig B 161, som tog højde for de problemer.
Vi kan klart støtte tanken om stedbarnsadoption fra barnets fødsel, så vi håber, at vi i godt samarbejde med forslagsstillerne kan få rettet forslaget til med de ændringsforslag, som tager højde for anden lovgivning og andre rettigheder på det her område.
På den baggrund kan vi støtte forslaget.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-05-27:
Nu er hr. John Halse vel blevet skamredet i debatten i dag.
Det er den svenske undersøgelse også især fra Dansk Folkepartis og Det Konservative Folkepartis side.
Jeg vil bare bede hr. Kamal Qureshi om en enkelt kommentar til, at der jo i undersøgelsen står, at børn, der vokser op i et kærlighedsfuldt miljø, hvor barnet står i centrum for forældrenes kærlighed og omsorg, har gode forudsætninger for at håndtere kriser og konflikter af denne her slags.
Jeg vil gerne bede hr. Kamal Qureshi bekræfte, at vi i Danmark har et forholdsvis strikt system, der skal godkende folk til adoption, og at hr. Kamal Qureshi på linje med den konservative ordfører i øvrigt har fuld tillid til, at de danske myndigheder kan varetage den opgave.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-27:
Jeg synes faktisk, at det måske var lige voldsomt nok at sige, at det lugter af fordomme.
Jeg synes, at jeg har lagt meget vægt på, at vi i Det Konservative Folkeparti respekterer mennesker, som de er, og at vi netop ikke har fordomme over for folk, som er homoseksuelle.
Det synes jeg er meget vigtigt lige at pointere.
Jeg kunne godt tænke mig at høre om de her undersøgelser.
Det er da rigtigt, når vi ser sådan en undersøgelse her, er det jo et barn, som er opvokset i det land.
Vi har ingen undersøgelser, der viser, hvordan det er for børn, som er adopteret, for de børn, som måske kommer fra børnehjemmet nede i Indien, hvor vi ikke ved, når de kommer til vores land, hvad de har været udsat for, og hvor de her børn, som måske har en anden hudfarve, kan risikere diskrimination, hvilket jeg selvfølgelig tager kraftig afstand fra, men det er dog en risiko.
Derfor må jeg spørge: Er det ikke rigtigt, at vi ikke præcis ved, hvordan det her vil forløbe, fordi der af gode grunde ikke findes nogen undersøgelse, når det gælder adoptivbørn?
Martin Henriksen (DF), 2005-05-27:
Det har vi jo sådan set været inde på før, hvor jeg netop siger, at der bl.a. er forældre, der har henvendt sig til mig og har sagt, at mulighederne for at adoptere børn fra andre lande er meget små, og at vi da godt kunne kigge på, at et velfungerende heteroseksuelt par får lettere ved at adoptere et barn fra et fremmed land, og så vil nogle af dem, som er på børnehjem dernede, jo få mulighed for at komme herop.
At man så senere hen i diskussionen gør det til en del af sin argumentation, synes jeg jo er useriøst.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-05-27:
Man kan sige, at lige præcis det at blive forældre er forbundet med ekstrem stor usikkerhed, ikke nødvendigvis fordi der er usikkerhed, men fordi det føles som stor usikkerhed.
Jeg vil sådan set
medgive, at der i hvert fald i et eller andet omfang i lovgivningen i dag er taget højde for et par af de punkter, jeg nævnte, for myndighederne kan gå ind og vurdere, hvem det er, der skal være forælderen, hvis den biologiske mor dør.
Men det er selvfølgelig åbenlyst, at det, hvis man er den forælder, der ikke er den biologiske, ikke føles specielt rart, at der kan være en usikkerhed forbundet med, hvem det er, forældremyndigheden tilfalder, selv om det er åbenlyst, hvis der ligger et børnetestamente eller man går ind og tager stilling til den konkrete situation, at det vil være sjældent, at man vedtager, at det skal være en anden end den, der er medmoren.
Det giver næsten sig selv.
Ikke desto mindre er det klart, at bare det, at der er en mulighed for, at det kan blive en anden, også for den biologiske mor, i og med at den biologiske mor ikke ved præcis, hvem der får hendes barn, hvis hun dør under fødslen, er en usikkerhed, jeg mener vi skal forsøge at komme til livs.
Så jeg er sådan set enig i, at nogle af tingene i praksis nok ikke vil betyde det store, men i praksis er der også det andet element, nemlig usikkerheden.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-05-27:
Det er næppe nogen overraskelse, at Det Radikale Venstre vil bakke op om dette lovforslag, hverken for folk, der kender vores holdninger i forvejen, eller dem, der har fulgt debatten hidtil her i dag.
Det er Det Radikale Venstres opfattelse, at børn skal vokse op i kærlighed og i tryghed og med omsorg, og det mener vi at et homoseksuelt par vil kunne give børn på lige fod med heteroseksuelle par.
Vi mener, at det er vigtigt, hvad nogle ordførere også har sagt, at man tager hensyn til barnets tarv.
Vi har måske bare en anden konklusion på, hvad barnets tarv er.
For vi skal tage det udgangspunkt, at barnet ofte lever i den dårlige del af verden under dårlige forhold, hvor der ikke er nogen forældre til at drage omsorg for barnet.
Det er udgangspunktet.
Og vi mener, at det er langt bedre, at man kan komme til en familie i Danmark og få kærlighed, omsorg og tryghed, hvad enten der er tale om en heteroseksuel familie, en homoseksuel familie eller en enlig.
Det vil sige, at barnets tarv også er en del af argumentationen for os i Det Radikale Venstre.
Vi går selvfølgelig ind for, at der skal være de samme regler for godkendelse, det vil sige, at man skal igennem den samme godkendelsesproces, hvis man er et homoseksuelt par, som man skal, hvis man er et heteroseksuelt par eller man er enlig.
Dermed vil jeg også godt slå et søm igennem den misforståelse, der tit breder sig, nemlig at homoseksuelles ret til adoption betyder, at alle homoseksuelle par dermed kan få et barn.
Dertil kommer, som vi jo også har hørt i løbet af debatten i dag, at det ifølge lovforslaget er en forudsætning, at der skal foreligge bilaterale aftaler med det enkelte donorland, før der kan foregå adoptioner fra det pågældende land.
Jeg synes, der med en vis rimelighed har været skudt på partiet Venstre her i dag, og jeg beklager, at ordføreren ikke havde tid i sin kalender til at debattere det forslag, vi har på dagsordenen i dag, for jeg synes, det er spændende at lægge mærke til, at Venstre især i Københavnsområdet har kørt ret kraftigt på homoseksuelles rettigheder i forbindelse med folketingsvalget 2005.
Det er måske derfor, de trods alt stadig er næsten lige så store som Det Radikale Venstre inden for hovedstadens område.
Det kan have hjulpet partiet Venstre.
Jeg synes, det havde været spændende at høre holdninger fra statsministeren, fra hr. Jens Rohde, fra hr. Søren Pind og andre gode folk i Venstres folketingsgruppe.
Skulle Danmark ikke begynde at komme op på niveau med Sverige, med Storbritannien og senest med det katolske Spanien?
Jeg synes, at Danmark på det her område skulle komme på niveau med et sydeuropæisk land som Spanien og ikke blive ved med at være fodslæbende og lave love efter fordomme i stedet for efter realiteter.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-27:
Jeg kunne godt tænke mig at høre den radikale ordførers vurdering af, hvor mange børn det her lovforslag vil medføre der kommer til Danmark til homoseksuelle forældre, på baggrund af bl.a. de erfaringer, man kender fra Sverige, hvor det jo er de samme donorlande, som vi har i Danmark.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-05-27:
Jeg kan berolige folk med hr. Per Ørum Jørgensens holdning med, at det umiddelbart på kort sigt sandsynligvis ikke vil give mange børn til homoseksuelle par i Danmark.
Men det synes jeg ikke er det væsentlige i den her sag.
Det væsentlige er, at vi i Danmark, som jo på mange områder er længere fremme i vores lovgivning end donorlandene, gør vores lovgivning parat og dermed også sender et signal om, at på sigt, når de er parate, så er vi også parate til at modtage børn.
Og der tror jeg ikke, vi skal skamme os over, at vi her i Danmark er væsentlig længere fremme i debatten om både homoseksuelles rettigheder og om barnets tarv.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-27:
Kan den radikale ordfører bekræfte, at hvis vi gennemfører dette lovforslag, kommer der ingen børn til homoseksuelle forældre i Danmark, på baggrund af den viden, man har til donorlandenes holdning?
Og ser den radikale ordfører, at der ude i landskabet er udsigt til, at donorlandene skulle ændre holdning i relation til det her?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-05-27:
Den radikale ordfører kan bekræfte, at han ikke er spåmand, men folketingsmedlem, og derfor kan jeg selvfølgelig ikke sige noget sikkert i forhold til det spørgsmål, som den konservative ordfører stiller.
Men jeg kan sige, at på kort sigt er det tvivlsomt, om der vil komme nogen børn i forlængelse af vedtagelsen af det her lovforslag, men det åbner op for muligheden.
Hvis jeg havde stillet hr. Per Ørum Jørgensen spørgsmålet for 5 eller 10 år siden, om der var udsigt til, at Spanien ville indføre ret til homoseksuelle til at adoptere børn, hvad sandsynligheden var for det,
så tror jeg, hr. Per Ørum Jørgensen dengang, hvis han var en nogenlunde begavet mand, og det regner jeg ham for at være, ville have svaret: Nej, det er der ikke udsigt til.
Men det skete faktisk, at Spanien kom før Danmark i denne her sag.
Så det kan være svært at være spåmand, men fakta vil jeg godt forholde mig til.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-27:
Nu er det jo svært at spå, især om fremtiden, er der en klog mand, der har sagt.
Jeg vil gerne spørge hr. Simon Emil Ammitzbøll, hvor mange homoseksuelle forældre der vil kunne få børn, når det her forslag bliver forkastet af flertallet.
Hvor mange homoseksuelle familier får lov til at varetage adoptivbørns tarv i Danmark, når det her forslag et stykke ude i fremtiden ved tredjebehandlingen bliver nedstemt af flertallet?
Nogle gange føles det, som om der er lige så meget liberalisme i partiet Venstre, som der er italienere i italiensk salat.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-05-27:
Grunden til det er, at hvis vi ikke ændrer lovgivningen, så ved vi jo med sikkerhed, at homoseksuelle par, der lever i registreret partnerskab, ikke kan få lov til at adoptere.
Og vi vil gerne have, at homoseksuelle par, der lever i registreret partnerskab, kan adoptere, for det mener vi vil være bedst for både de homoseksuelle par og også for de eventuelle børn, der vil blive adopteret engang i fremtiden.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-27:
Jeg synes, det ville klæde Dansk Folkepartis ordfører, hvis han klart og tydeligt meldte ud, at man ikke ønsker at give homoseksuelle nogen som helst form for rettigheder i det danske samfund.
Jeg synes, det er en legitim holdning at have, at, og det har jeg hørt gentagne gange fra Dansk Folkeparti, det eneste parforhold, man anerkender, er en heteroseksuel kernefamilie; fair nok, det kan man forholde sig til.
Men det der med at stå og trække en psykologs udtalelser om mobning ind i en diskussion, der handler om fremmedadoption!
Det er altså børn, som vokser op på børnehjem i fattige lande rundtomkring i verden.
Jeg tror næppe, at en børnepsykolog vil mene, at et barn har værre af at blive mobbet i Danmark end at vokse op på et børnehjem i et land som Colombia, Korea eller et andet fattigt land rundtomkring i verden.
Det er simpelt hen useriøst at foretage den sammenligning.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-27:
Trods min ringe parlamentariske erfaring er jeg dog klar over, at det er hernedefra, man stiller spørgsmålene, sådan har jeg i hvert fald opfattet det, for jeg har faktisk et spørgsmål mere! Hvis vi nu tager et barn med den baggrund, som det nu engang kan have – nogle har måske en grusom baggrund, andre er måske kommet lettere igennem livet – får det barn jo ikke lov til selv at vælge.
Det er jo os politikere, der skal opstille nogle rammer for det.
Mener Enhedslisten på baggrund af det kendskab, vi har ud fra de her undersøgelser, at man kan forudsætte, at sådan et barn måske ville få en lettere opvækst hos homoseksuelle forældre end hos heteroseksuelle forældre?
Jeg hører lidt, at ordføreren reelt siger, at sådan et barn ville få en lettere opvækst med homoseksuelle forældre.
Martin Henriksen (DF), 2005-05-27:
Jeg må indrømme, at fru Pernille RosenkrantzTheil taler godt for sin sag, men det bliver det jo ikke mere rigtigt af.
Der henvises meget til de her undersøgelser, bl.a. en svensk undersøgelse, som slår fast, at børn kan opleve konflikter, hvis de har homoseksuelle forældre.
Så kan det så godt være, de kommer sig over det, men det er en risiko, som man synes det er værd at tage.
Jeg kunne godt tænke mig, at ordføreren ville forholde sig til John Halses, tidligere formand for Børns Vilkår og børnepsykolog, udtalelser, som jo fraråder det, netop fordi han ikke mener, at det er til barnets bedste.
Det er vel også relevant, når man taler om undersøgelser og ekspertudtalelser at forholde sig til det.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-05-27:
Jeg kan bare konstatere, at John Halse ikke har en eneste undersøgelse til grund for sine udtalelser.
Hvis det var sådan, at han havde det, altså ud over selvfølgelig de svenske og de engelske undersøgelser, som vi alle sammen kender til, ville jeg synes, at det var en interessant udtalelse.
Men vi har fuldstændig samme dokumentationsmateriale, som jeg skal huske folk på har dannet grundlag for, at de i de pågældende lande har valgt at indføre lovgivningen.
Det er faktisk sådan, at de i England stadig synes, det er en skandale, hvis en politiker er homoseksuel, så jeg tror sådan set nok, at de i et land som England har sikret, at der var konservative kræfter, der trak i stik modsat retning.
England og Sverige er normalt ikke lande, jeg beskylder for at være lemfældige i deres lovgivningsproces eller deres dokumentationsmateriale i forbindelse med lovgivningsprocesser, så både det, John Halse refererer til, og det, vi refererer til i dag, skal vi altså huske på har dannet grundlaget for, at England og Sverige har gennemført den lovgivning, som de borgerlige partier stemmer nej til.
Martin Henriksen (DF), 2005-05-27:
Det, der ligger til grund for John Halses udtalelser, er jo netop, at han har en ekspertise på det her område, at han er tidligere formand for Børns Vilkår med tryk på børns vilkår, og at han er børnepsykolog, så man skal da tillægge den mands udtalelser en vis vægt.
Det synes jeg da er relevant, men det er det så ikke for Enhedslisten.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-05-27:
Hvis det er sådan, at John Halse som børnepsykolog har foretaget en undersøgelse af, hvordan det er for børn at vokse op i homoseksuelle familier, synes jeg da bestemt, at han er værd at lytte til.
Mig bekendt ligger der bare ikke nogen undersøgelser til grund for, at han kommer med de udtalelser.
Vi har jo gentagne gange efterlyst præcis den form for dokumentation, så vi ville faktisk synes, det var ganske interessant, hvis John Halse ville lave den undersøgelse, så vi andre kunne blive klogere på, hvordan tingene er i Danmark.
Det er også derfor, at jeg i starten af mit ordførerindlæg opfordrer ministeren til, at der bliver lavet en undersøgelse af, hvordan det er at være børn af homoseksuelle forældre i Danmark.
Sandy Brinck (S), 2005-05-27:
Jeg tager ordet på baggrund af den dialog, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil havde med den konservative ordfører, hr. Ørum Jørgensen, for det lyder lidt, som om man glemmer, at der jo ligger en konkret vurdering hos myndighederne.
Derfor vil jeg bede fru Pernille RosenkrantzTheil om at bekræfte, at det er en del af vurderingen i forhold til, om man er egnet og dermed får tilladelse til at adoptere, at man kan håndtere det at få et barn, som har en anden baggrund, også en sværere baggrund og i alle tilfælde et barn, som har oplevet tab af biologiske forældre.
Der ligger en konkret vurdering.
Jeg skal i hvert fald sige fra vores partis side, som jeg også sagde i ordførertalen, at vi hellere vil have den individuelle, konkrete vurdering af mennesker end den generelle, som let bliver fordomsfuld.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-05-27:
Det er fuldstændig korrekt.
Jeg begriber ikke det grundudgangspunkt, som ligger til grund for de borgerlige partiers indstilling til det her, nemlig at man i den individuelle vurdering skal tage hensyn til køn og seksualitet.
Jeg synes, at vi i utrolig megen lovgivning lægger vægt på, at man netop ikke skal diskriminere på grund af køn og seksualitet, og at vi netop opfordrer det offentlige til at se bort fra køn og seksualitet og foretage individuelle vurderinger af de ting, som folk eventuelt ansøger til, i den her forbindelse at blive adoptivforældre.
Men af en eller anden grund mener man, at køn og seksualitet her spiller en ekstrem stor rolle.
Så er der også hele det misforhold, at det gør man så ikke, hvis det er en enlig.
Af en eller anden grund mener de borgerlige partier, at det er helt fantastisk, at man som enlig homoseksuel kan få lov til at adoptere, men hvis det er et homoseksuelt par, kan det ikke lade sig gøre.
Der ville jeg måske have den modsatte holdning, at jo flere stabile voksne, jo bedre.
Så måske havde den omvendte rækkefølge været mere på sin plads.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-27:
Nu tager jeg ordet, fordi Dansk Folkeparti har støvet en tidligere formand af fra Børns Vilkår, som kan støtte deres holdning.
Børns Vilkår er faktisk gået ud og har bl.a. støttet, at man fjernede forskelsbehandlingen ved kunstig befrugtning, kunstig insemination.
Børns Vilkår står altså ikke på Dansk Folkepartis linje.
De er faktisk imod Dansk Folkeparti.
Hvis man tager en enkelt person fra Børns Vilkår til indtægt for den holdning, Dansk Folkeparti har, synes jeg man gør vold på Børns Vilkår, som i dag er en forening, der støtter homoseksuelles rettigheder lige præcis, hvad angår retten til at kunne få børn eller kunne få kunstig insemination.
Det, jeg egentlig vil spørge om, er: Tror fru Pernille Rosenkrantz-Theil, at en børnepsykolog vil mene, at børn har bedre af at blive på de børnehjem, de kommer fra, end at vokse op hos homoseksuelle familier i Danmark?