Villy Søvndal (SF), 2002-05-21:
Politik har som bekendt at gøre med evnen til at prioritere de vigtige spørgsmål.
Den vigtigste diskussion i forhold til det europæiske har efter SF's opfattelse følgende overskrift:
Hvordan sikrer vi en hurtig og en retfærdig udvidelse med ansøgerlandene uden A- og B-medlemslande, og uden at Sølvtæppet gennem Europa fastholdes og cementeres?
Det drejer sig om flere spørgsmål.
Det drejer sig om ansøgerlandenes indbyggeres ret til at søge arbejde også i de nuværende medlemslande; det drejer sig om, at de nuværende medlemslande bruger muligheden, som er en unik mulighed, for at få ryddet op i de eksisterende landbrugsstøtteordninger; det drejer sig om en ny fordeling af de strukturmidler, der
selvfølgelig skal flyttes til de lande og de områder, der er de nye fattige, mindst begunstigede efter EU's udvidelse.
I forhold til de korte bemærkninger, der var på et tidspunkt i diskussionen med fru Charlotte Antonsen, om, hvorvidt det kunne tænkes, at Polen skulle være nettobidragyder og hvor jeg tror, at fru Charlotte Antonsen formulerede sig på en måde, der antydede, at det i hvert fald ikke var voldsomt meget, vil jeg godt sige det lidt tydeligere: Det er fuldstændig uacceptabelt, hvis de samlede forhandlinger omkring landbrugsstøttestruktur, -budget osv. ikke ender i en situation, der er til klar fordel for de nye ansøgerlande.
Det er efter SF's opfattelse selve hensigten med den manøvre, vi er i færd med.
Den anden vigtige dagsorden knytter efter SF's opfattelse an til en, synes jeg, spændende udtalelse fra den tidligere amerikanske udenrigsminister, Madeleine Albright, i weekenden.
Hun bebrejdede den nuværende amerikanske administration: Dels opsiges stribevis af aftaler, og dels foretages der konstante skift i udenrigspolitikken.
Derfor synes jeg også, det var interessant, at statsministeren lagde sig så tæt, som han gjorde, på den nuværende amerikanske administration, som er udtryk for en ekstremt højreorienteret udenrigspolitik.
Når det efter SF's opfattelse er vigtigt at sikre et stærkere udenrigspolitisk samarbejde i EU, er det for at give spørgsmål som menneskerettigheder, demokrati, miljø og udvikling særlig vægt som en modvægt mod den totale amerikanske dominans på verdensscenen.
Vi oplever jo en periode, hvor USA i stigende grad opsiger internationalt samarbejde til fordel for at varetage rent amerikanske interesser.
Det gælder i forhold til FN, det gælder i forhold til miljø, det gælder i forhold til udvikling, bekæmpelse af fattigdom, sikkerhed, Den Internationale Domstol osv., osv.
Og der er det vigtigt, at EU er et modsvar på den udvikling.
På samtlige de nævnte områder optræder EU i dag langt mere progressivt end USA.
Vi vil presse på for at forstærke Europas frigørelse fra lillebrorrollen i forhold til USA; ikke for at EU skal overtage rollen som traditionel stormagt, men netop for at sikre en europæisk progressiv rolle i verden.
Endelig er det vigtigt for SF at trække Europa i rød-grøn retning på områderne miljø, hvor der er en masse vigtige spørgsmål såsom transport, en energipolitik, der gør op med den blinde vækst, og ligeledes forbrugerrettigheder og gennemsigtighed i forbrugerpolitikken.
Det er også vigtigt at trække til venstre i forhold til solidaritet, altså at sikre et Europa, der fastholder en social udviklingsmodel i modsætning til den amerikanske udviklingsmodel.
Endelig er det vigtigt at presse på i forhold til demokrati, altså at sikre større samarbejde mellem de europæiske lande på en række konkrete politikområder, gøre op med den lukkethed, med den manglende gennemsigtig i forhold til kommitterede, ministerrådsmøder, lobbyister osv. og arbejde for udviklingsmodeller, der giver større mulighed for fleksibilitet i samarbejdet. På den baggrund skal jeg på SF's vegne fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget opfordrer regeringen til under formandskabet at arbejde for - at sikre udvidelsesprocessen med ansøgerlandene uden forsinkelse og på retfærdige vilkår, - at sikre et forstærket europæisk udenrigspolitisk samarbejde med særlig vægt på menneskerettigheder, demokrati, miljø og økonomisk udvikling som en modvægt imod den amerikanske dominans, - at sikre et forstærket samarbejde om civil sikkerhedspolitik som en modvægt imod militariseringen af sikkerhedspolitikken, - at arbejde for større åbenhed, demokrati og gennemsigtighed i beslutningsprocesserne og - at styrke en politisk regulering som modvægt imod spekulation og konkurrenceforvridning og miljømæssig og social dumping.«