runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2004-02-19:
Formålet med lovforslagene er kort og godt at forbedre vilkårene for udbredelse af købe- eller tegningsrettigheder til aktier.
Inden for bestemte brancher er det udbredt at tilbyde medarbejderne aktieoptioner.
Hvis den ledende videnskabsmand i et biotekfirma, den kreative leder i et reklamebureau eller systemudvikleren i et it-firma forlader deres virksomheder med dags varsel, kan det let medføre konkurs og tab af arbejdspladser, men den risiko formindskes med aktieoptioner, da man for at få fornøjelsen af dem typisk skal have været ansat i 3 til 5 år.
Aktieoptionsordningen benyttes især af ledere og specialister, sjældent af øvrige medarbejdere.
Derfor er det også nødvendigt med faste regler, og de bliver fastsat med dette lovforslag.
Man får sine aktieoptioner med sig, hvis man bliver afskediget, men hvad nu hvis man selv siger sit job op eller hæver ansættelsesforholdet?
Er det så rimeligt, at man skal kunne tage sine aktieoptioner med sig og dermed nyde godt af, hvad andre frembringer af resultater, og på den måde lave en form for aktieoptionsshopping?
Det er i hvert fald ikke den mening, vi har i Dansk Folkeparti.
Jeg skal lige sige, at for os er det vigtigt, at man aldrig nogen sinde betragter aktieoptioner som en del af lønnen; det er kun en form for bonus.
Lønnen er de penge, man får for at være på jobbet, det er ikke et spørgsmål om aktieoptioner, for man kan risikere, at de ingenting er værd.
Der har været fortalere for, at man skal kunne tage sine optioner med sig, men det er ikke acceptabelt, og derfor er Dansk Folkeparti tilfreds med, at det ikke vil kunne lade sig gøre ifølge lovforslaget. Vi skal også være opmærksomme på, at der ingen andre lande er, hvor det kan lade sig gøre at tage aktieoptioner med, hvis man selv siger op.
Det har
stor betydning for udenlandske selskaber med afdelinger i Danmark, og derfor ville det også give problemer, hvis Danmark som det eneste land indførte en særordning
Det kunne betyde, at udenlandske virksomheder, der gør brug af aktieoptioner, ville undlade at etablere sig i Danmark, det kunne betyde, at tilsvarende danske virksomheder ville flytte til udlandet, og derfor mener Dansk Folkeparti, det er nødvendigt med en lov om brug af aktieoptioner.
Samtidig behandler vi et forslag om ændring af funktionærlovens § 17 a.
Ændringen går ud på, at bestemmelsen fremover ikke gælder for aktieoptioner, der omfattes af lov om brug af købsret eller tegningsret til aktier i et ansættelsesforhold.
Det kan måske være, ministeren kan svare på det til allersidst, men der kan også være andre uafklarede spørgsmål, vi skal se på.
Jeg vil starte med at sige til fru Lene Jensen, at jeg aldrig tror, at der har været tvivl om - det har der i hvert fald ikke været i Dansk Folkeparti - at aktieoptioner ikke skal være en del af lønnen.
Det er ikke noget nyt for Dansk Folkeparti, og derfor har vi ikke taget hensyn til de høringssvar, der har kritiseret ordningen.
De går ud på, at medarbejderne skal have mulighed for at tage aktieoptioner med, men det har vi aldrig nogen sinde ønsket at der skulle være mulighed for.
Undskyld, der smuttede noget til sidst, men jeg får nok ordet igen.
Per Stig Møller (KF), 2004-02-19:
Nu prøver hr. Jeppe Kofod i virkeligheden at komme frem til spørgsmålet om, under hvilke omstændigheder vedkommende er blevet tilbageholdt.
Jeg mener faktisk, at han kan stille det spørgsmål i Nævnet.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-02-19:
Jo, men når jeg i særlig grad tager det op, er det, fordi jeg ved, at den danske regering har et særligt forhold til USA.
Vi er jo en del af det, man kalder »the coalition of the willing«, de villiges koalition, og der er jo ikke grænser for, hvad vi ellers er villige til at gøre sammen med amerikanerne.
Der kan man sige, at det er temmelig uanstændigt, at det har taget så lang tid fra amerikansk side at få denne her sag afklaret.
Det kunne man da godt i det mindste påpege.
Men i betragtning af den situation, Danmark selv opfatter sig som værende i, burde det måske være den danske regerings opgave at påpege over for USA, at den måde, de håndterer guantánamofangerne på, er uacceptabel ud fra enhver betragtning, ud fra en folkeretlig betragtning, ud fra en juridisk betragtning, ud fra en politisk betragtning, ud fra en menneskelig betragtning, og at det derfor er nødvendigt, at den amerikanske regering håndterer de her spørgsmål anderledes.
Per Stig Møller (KF), 2004-02-19:
Jeg sagde følgende i min tale: Endvidere er det ikke muligt at retsforfølge den pågældende i Danmark efter dansk ret, og derfor har denne option ikke været drøftet med amerikanerne.
De øvrige spørgsmål, hr. Jeppe Kofod stillede, mener jeg hører til i Det Udenrigspolitiske Nævn, så han kan stille dem dér.
Jeppe Kofod (S), 2004-02-19:
Det var jeg sådan set også, men det er jo sådan, at jeg har en begrænset taletid.
Jeg sagde helt præcist, at i kampen mod terrorisme gælder det også om at sikre forebyggelsen af, at terrorisme overhovedet opstår.
Det talte udenrigsministeren meget om, og ud over alle de andre ting, som jeg nævnte i min ordførertale, nævnte jeg også det som en vigtig ting, så det er ikke, fordi jeg ikke havde det med.
Men med al ære og respekt har jeg bare ikke så meget tid som udenrigsministeren til at redegøre for de ting her fra talerstolen.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Jann Sjursen i, at det også er vigtigt at forebygge, at der overhovedet opstår terrorisme, forebygge, at der er behov for militære konfrontationer, og forebygge, at vi får den ulykkelige situation, vi har mange steder i verden, hvor terror florerer.
Det er en vigtig prioritet i dansk udenrigspolitik.
Men ret beset kan man diskutere, om det lige præcis er det, der bliver spurgt om i forespørgslen, når man læser forespørgselsteksten fra Enhedslisten.
Jann Sjursen (KD), 2004-02-19:
Jeg er sådan set enig med ordføreren i, at når man ser forespørgslens formulering, kan man selvfølgelig diskutere, om det ligger inden for den.
Men da jeg ved, at det er et tema, som trods alt også betyder meget for Socialdemokraterne i debatten om terrorisme - at man ikke bare ser snævert på, hvordan vi kan bekæmpe terrorisme med krudt og kugler og en hårdere sikkerhedspolitik, men også tager fat på den bløde bekæmpelse - undrer det mig alligevel, at den socialdemokratiske ordfører ikke kom ind på det, og at hverken Socialdemokraterne eller De Radikale har det aspekt med i det forslag til vedtagelse, man har fremsat sammen med Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti.
Derfor vil jeg godt give Socialdemokraterne og hr. Jeppe Kofod det tilbud at kunne støtte et sådant forslag til vedtagelse, idet jeg på vegne af Kristendemokraterne vil fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget fastslår, at det i kampen mod terrorisme og i forsvaret for grundlæggende demokratiske værdier er afgørende at fastholde respekten for borgernes retssikkerhed.
Folketinget fastslår endvidere, at den intensiverede kamp mod terror må ske i overensstemmelse med menneskerettighederne og folkeretten samt i respekt for beslutninger truffet af FN.
Var det ikke det brede aspekt, vi skulle have med også i sådan en debat her, trods alt?
Jeppe Kofod (S), 2004-02-19:
Jeg vil svare på den måde, at jeg vil give tilsagn om, at vi laver en fælles forespørgsel om, hvordan man bekæmper terrorismen, som hr. Søren Søndergaard har foreslået tidligere.
Det mener jeg vil være det rigtigste, for
læser man forespørgselsteksten, så handler den altså ikke om det, som hr. Jann Sjursen foreslår, uanset hvor enig man kan være i indholdet i det forslag til vedtagelse, som hr. Jann Sjursen har fremsat.
Så jeg vil foreslå, at vi tager en anden forespørgsel, hvor vi får det formuleret som, hvordan man bedst bekæmper terrorisme, og så kan vi tage debatten dér.
Jeg synes bare, at det her er en anden debat, og det er derfor, vi har lavet et andet forslag til vedtagelse, som handler om det, som forespørgslen går ud på.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-19:
Det er jo fuldstændig rigtigt, at Enhedslisten og Dansk Folkeparti er uenige.
Det viser sig alene ved bemærkningen om, at Dansk Folkeparti vil forhindre potentielle terrorister i at komme til Danmark.
Det er jo selvfølgelig meget klart, hvad det betyder.
Men det, der er lidt interessant for mig, er jo også, at hr. Skaarup overhovedet ikke nævner, at der måske er nogle eksempler på, at der i ly af denne her krig mod terror, kamp mod terror, hvor vi selvfølgelig fuldstændig deler ønsket om, at terrorisme skal bekæmpes, er blevet begået overgreb på menneskerettigheder og fundamentale demokratiske rettigheder.
Det beskæftiger hr. Skaarup sig overhovedet ikke med.
Det gjorde hr. Jeppe Kofod jo.
Hr. Jeppe Kofod nævnte jo en række eksempler på, hvor det var gået for vidt.
Hr. Kofod nævnte Tjetjenien, hr. Kofod nævnte Palæstina, Israel.
Hr. Kofod nævnte en række andre eksempler på, hvor man i ly af den her krig mod terror simpelt hen faktisk understøttede terrorisme.
Jeg vil bare høre, om hr. Skaarup også deler hr. Kofods synspunkter på de eksempler.
Peter Skaarup (DF), 2004-02-19:
Igen synes jeg, at hr. Søren Søndergaard tager et forkert udgangspunkt, for jeg har ikke talt om, at vi skal forhindre alle borgere i verden i at komme til Danmark.
Vi skal selvfølgelig forhindre potentielle terrorister eller terrorister, det siger sig selv.
Det er det, der er udgangspunktet for debatten.
Og uanset om det er en terrorist, eller det er en, der måske snart vil begå
terrorisme
, så må det da være ethvert demokratisk samfunds pligt at sørge for at modgå enhver tendens i den retning.
Så er hr. Søren Søndergaard inde på Tjetjenien og andre steder i verden.
Jeg mener ikke, at man i ly af at sige, at det er kamp mod terrorisme, skal bakke op bag Ruslands engagement i Tjetjenien.
Det har jeg ikke sagt.
Det tror jeg heller ikke der er andre her i Folketinget der mener. Ruslands engagement dér har fundet sted i lang tid, og det er der ikke med kampen mod terror sagt ja til.
Overhovedet ikke
, så det kan man ikke drage ind her. Den kamp mod terror, jeg mener er vigtig, er også den, Danmark er involveret i.
Det er i Afghanistan, hvor vi har vanvittige terrorister med bin Laden i spidsen, med mullah Omar fra Talebanregimet i spidsen, som har kæmpet en kamp for terrorisme.
Det er der, vores indsats skal være.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-19:
For det første vil jeg da godt bede hr. Skaarup om at definere, hvordan man udpeger en potentiel terrorist.
Hvis hr. Skaarup lige sådan konkret kunne sige, hvordan man definerer en potentiel terrorist, så ville det da utvivlsomt gøre tingene meget lettere for den danske efterretningstjeneste. For det andet nævnte jeg jo to eksempler.
Jeg nævnte spørgsmålet om Israel-Palæstina, hvor hr. Kofod jo ganske rigtigt sagde, at den måde, man dér bekæmper terrorisme på, i virkeligheden er en overtrædelse af menneskerettighederne og fører til mere terrorisme.
Det er mere for at finde ud af, om det forslag, der bliver vedtaget af et flertal i Folketinget senere i dag, overhovedet afspejler en enighed, eller om man i virkeligheden er fuldstændig uenig om indholdet.
Jeg forstår godt, at hr. Skaarup nu vil forsøge at snakke udenom og ikke svare på det osv., og det er jo også en sjov øvelse, men kunne hr. Skaarup alligevel ikke vise lidt mandsmod og svare på, om han er enig i det, hr. Jeppe Kofod sagde, eller om virkeligheden er, at det forslag til vedtagelse, der er lagt frem her, ikke er det papir værd, det er skrevet på, fordi man er fuldstændig uenig i, hvad det betyder.
Peter Skaarup (DF), 2004-02-19:
Man er ikke indstillet på at bakke op bag det vigtige arbejde, som bliver ydet af myndighederne for at opklare terrorisme og for at opklare, hvem det egentlig er, der f.eks. finansierer terrorisme.
Det er jo klart, at kommer der mennesker med terroristiske tilbøjeligheder til Danmark under dække af vores liberale udlændingelovgivning, som det er sket tidligere, så har man fået personer til Danmark, som grundlæggende støtter terrorisme.
Vi kan se, at selv imamer i Danmark, som vi har accepteret er kommet til landet, bakker op bag terrorangrebet 11. september, så der er det jo vigtigt, at man hele tiden holder øje med tendenser i den retning.
Derfor er det selvfølgelig også vigtigt, at vi bakker op bag de myndigheder, der gør det.
En ting, der i hvert fald ligger fast, er, at der er kontakter mellem selvmordsbombere på Vestbredden styret af palæstinensiske ekstreme grupper og andre terrorgrupper.
Så vi kan ikke komme uden om, at det også er en del af kampen mod terror.
Line Barfod (EL), 2004-02-19:
Det er jo en ret alvorlig anklage, hr. Peter Skaarup kommer med, om, at Enhedslisten ikke skulle bakke op om en effektiv bekæmpelse af terror.
Derfor vil jeg gerne høre, om hr. Peter Skaarup vil dokumentere sin påstand om, at Enhedslisten ikke bakker op og ikke ønsker en effektiv bekæmpelse af terror, for jeg har lidt svært ved at se, hvor det er, at hr. Peter Skaarup finder den dokumentation.
Men det vil jeg da gerne høre.
Så kunne jeg forstå, at hr. Peter Skaarup ikke syntes, han havde tid nok til at svare på spørgsmål om Israels opførsel i Palæstina, og om der sker krænkelser af menneskerettighederne.
Men hr. Peter Skaarup har muligheden for nu at uddybe, om hr. Peter Skaarup er enig i hr. Jeppe Kofods betragtninger.
Peter Skaarup (DF), 2004-02-19:
For det første med hensyn til eksempler på, hvordan jeg mener, at Enhedslisten nægter at bekæmpe terror, så har vi jo flere gange i Folketinget diskuteret Afghanistan.
Der husker jeg tydeligt, at Enhedslistens ordfører ved en debat i Folketinget sagde, at det ikke var nødvendigt at sende danske styrker til Afghanistan.
Man skulle ikke gøre det på den måde, man gjorde det i kampen mod terrorisme.
Nej, man skulle sende en - jeg fandt ikke ud af, om det var en politistyrke, eller det bare var en civil styrke - til Afghanistan, så kunne man pågribe bin Laden. Det har jo mildest talt vist sig at være svært at pågribe bin Laden.
Det har også været svært at bekæmpe terrorismen, men det er trods alt lykkedes et godt stykke hen ad vejen.
Men der kan jeg så sige, at det i hvert fald ikke er takket været Enhedslisten, for Enhedslisten har ikke kunnet støtte den indsats, som bl.a. Danmark har ydet i Afghanistan, og den indsats, som også USA har ydet i Afghanistan. Så det var i hvert fald et eksempel, hvor Enhedslisten bestemt ikke har været hjælpsomme og ikke har ønsket at diskutere de faktiske problemer med terrorisme.
Med hensyn til Israel og Palæstina er det som sagt en enormt kompliceret affære med Mellemøsten.
Der er fejl på begge sider, men jeg kan bare konstatere, at terrorisme også bruges der i form af selvmordsbombere, der koldt og kynisk behængt med ammunition går ind i et indkøbscenter eller på en café og sprænger sig selv og hele stedet i luften.
Det er terrorisme, og det skal selvfølgelig bekæmpes med alle midler, det siger sig selv.
Line Barfod (EL), 2004-02-19:
Når hr. Peter Skaarup ikke mener, at Enhedslisten skulle bakke op om en effektiv bekæmpelse af terror, er det, fordi hr. Peter Skaarup er uenig i Enhedslistens forslag og Enhedslisten er uenig i hr. Peter Skaarups forslag.
Men det er jo ikke det samme, som at man ikke ønsker en effektiv bekæmpelse af terror.
Hr. Peter Skaarup indrømmer jo selv, at den løsning, som hr. Peter Skaarup og Dansk Folkeparti pegede på med at sende soldater til Afghanistan, ikke har ført til, at man har fået pågrebet Osama bin Laden. Man kan jo også diskutere, om det, man laver i Afghanistan, er med til at bekæmpe terror, eller om det tværtimod øger risikoen for terror, ligesom vi på en lang række andre områder kan diskutere, om det, man gør, faktisk øger risikoen for terror i stedet for at bekæmpe den. Derfor vil jeg gerne endnu en gang spørge hr. Peter
Skaarup, om han er enig i hr. Jeppe Kofods betragtninger om Israel, så vi kan få afklaret, hvorvidt der er enighed blandt de partier, der står bag det forslag til vedtagelse, om, hvad der egentlig ligger i at overholde menneskerettighederne.
Peter Skaarup (DF), 2004-02-19:
Med hensyn til Afghanistan er det rigtigt, at bin Laden ikke er pågrebet, men mange andre er pågrebet.
Mange terroraktioner formodentlig med udgangspunkt i Afghanistan, hvor lederne af Al-Qaeda-bevægelsen har været, er blevet afværget, fordi man har pågrebet lederne af Al-Qaeda-bevægelsen - mange af dem i hvert fald.
Jeg kan ikke forstå, at man i Enhedslisten er så forhippet på at få det internationale samfund til at blande sig uden om det, der foregår i Afghanistan - og for så vidt også i Irak.
Tænk på de befolkninger, som har været holdt i et jerngreb af mørkets fundamentalisme gennem årene.
Kvinder har ikke fået lov til at vove sig uden for en dør og har nærmest skullet bære slør. Kvinder har ikke kunnet få lov til at gå i skole.
Det er da utroligt, at Enhedslisten bakker op om sådan nogle mørkeagtige tendenser i nutiden.
Det er derfor, jeg synes, at Enhedslistens udgangspunkt
Det er slet ikke det, vi burde interesse os for, når vi taler om kamp mod terrorisme.
Mellemøsten er et selvstændigt problem, må jeg sige til fru Line Barfod.
Jeg tror, hr. Jeppe Kofod og jeg har mange ens holdninger til det.
Jeg tror også, vi har mange forskellige holdninger på forskellige områder inden for mellemøstkonflikten, det kunne vi studere nærmere ved en anden debat.
Det, jeg bare kan slå fast, er, at der forekommer terrorisme med udgangspunkt i Mellemøsten, og der tror jeg, vi er enige om, at der også skal kæmpes mod den terrorisme, der kommer der.
Der kan vi forhåbentlig nå en fredsløsning på et tidspunkt, som kan gøre det fuldstændig umuligt at fortsætte den terrorisme, der er dernede i øjeblikket.
Line Barfod (EL), 2004-02-19:
Jeg kunne forstå, at fru Gitte Seeberg mener, at der ikke i det, der er gennemført i Danmark, er problemer med hensyn til retssikkerheden, at man der har fundet den rette balance.
Mener fru Gitte Seeberg heller ikke, at der i noget af det, der er sket internationalt, er nogle problemer i forhold til menneskerettighederne?
Hr. Jeppe Kofod nævnte nogle eksempler, men der har også været eksempler på overvågning, på registrering, på, at folk er kommet på FN's terrorliste og ikke har kunnet få prøvet det ved en domstol.
Gitte Seeberg (KF), 2004-02-19:
Som fru Line Barfod nævnte i sit indlæg her tidligere på dagen, kan det jo godt være, at der indimellem vil ske nogle fejl.
Sådan tror jeg altid det vil være, sådan er det jo også her i landet.
Vi har også i Danmark set folk blive varetægtsfængslet og isoleret for forbrydelser, det på et senere tidspunkt viser sig de ikke har begået.
Men man er nødt til at have det højere mål for øje, og det, det drejer sig om, det er jo bekæmpelse af terrorisme.
Det er nødvendigt at tjekke, at folk har de rigtige rejsedokumenter osv., og der vil ske fejl, beklagelige fejl, indimellem.
Jeg forsvarer ikke de fejl, der sker, men jeg tror, at man er nødt til at se i øjnene, at når man skal bekæmpe terrorisme, jamen så vil der også indimellem være tidspunkter, hvor det går galt.
Line Barfod (EL), 2004-02-19:
Jeg snakker ikke om fejl og det, der også kan ske ved almindelige forbrydelser, at man kommer til at anholde forkerte osv., jeg snakker om selve de systemer, at man mistænkeliggør, overvåger en meget stor del af befolkningerne, at man overvåger almindelig adfærd og registrerer det, og at man ved almindelig adfærd kan blive tilbageholdt, kan risikere at miste job osv.
Jeg snakker også om de eksempler, som hr. Jeppe Kofod var inde på om, hvad andre lande rundtomkring i verden mener de kan komme af sted med under overskriften krigen mod terror.
Derfor vil jeg spørge fru Gitte Seeberg, om det mål, krigen mod terror, som jeg kunne forstå var sådan et overordnet mål,
helliger alle midler
Er der slet ingen grænser for, hvad andre regimer kan tillade sig, eller for, hvad der må være af overvågning og registrering, og for, at folk kan miste rettigheder, så længe det ifølge fru Gitte Seeberg tjener det overordnede mål?
Gitte Seeberg (KF), 2004-02-19:
Det mener jeg for så vidt også at man sagtens kan.
Det har vi jo i hvert fald gennemført i Danmark.
Nu har jeg ikke hørt alt, hvad hr. Jeppe Kofod sagde, og derfor vil jeg nødig tages til indtægt for alt, men jeg mener da, at der er et problem i nogle lande, hvor man bruger kampen mod terror som alibi for at gennemføre andre ting.
Det er i hvert fald, hvad man hører der foregår i bl.a. Iran, hvor at der er forfølgelser af visse grupper under dække af terrorisme.
Så selvfølgelig finder det også sted.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-19:
Nu er vi ikke totalt tonedøve, og det er klart, at man kan høre en tydelig understregning hos Det Konservative Folkeparti - sådan set både af udenrigsministeren og af fru Gitte Seeberg, en understregning, man ikke hørte hverken hos Dansk Folkeparti eller Venstre - af spørgsmålet om at bekæmpe årsagerne til terror, og det synes jeg er rigtigt og fint.
Men det, jeg så ikke forstår, også i forlængelse af det, fru Gitte Seeberg siger her til sidst, er, at man ikke i det forslag til vedtagelse, man har lavet, både inddrager det element og det element, at man beklager, at der er lande, der misbruger kampen mod terror på en sådan måde, at det i virkeligheden understøtter terror.
Jeg ved jo, hvad fru Gitte Seeberg mener på forskellige områder.
Vi har diskuteret det, og jeg ved, at fru Gitte Seeberg er dybt bekymret over f.eks. det, der foregår i Tjetjenien, og den måde, man behandler den tjetjenske befolkning på og den måde, man en bloc straffer den tjetjenske befolkning på, fordi - selv om det sker i terrorbekæmpelsens hellige navn - det selvfølgelig fører til, at der bliver mere terror og ikke mindre terror.
Når nu fru Gitte Seeberg har de synspunkter om, at de sociale årsager til terror skal bekæmpes, og at vi skal advare mod dem, der misbruger kampen mod terror til i virkeligheden at skabe mere terror, hvorfor står det så ikke i det forslag til vedtagelse, som fru Gitte Seeberg er medforslagsstiller til?
Gitte Seeberg (KF), 2004-02-19:
Jeg synes, at man skal notere sig, at det, der er vigtigt for os, er, at der er denne balance i det.
Men jeg synes, man skal passe på ikke at lade den del fylde for meget.
Det, det drejer sig om for os, er jo først og fremmest bekæmpelse af terrorisme i en afbalanceret form, og det synes jeg faktisk at vi lever op til, og jeg synes ikke, at det er nødvendigt at føje den del til, som hr. Søren Søndergaard foreslår.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-19:
Jeg må sige, at jeg tror, fru Gitte Seeberg tager fejl.
Det minder mig om den diskussion, vi havde i 1980'erne, hvor mange af os var imod Sovjetunionens invasion af Afghanistan, og så var der nogle, der sagde: Det vigtigste er at bekæmpe Sovjets invasion af Afghanistan, derfor skal vi alliere os med alle kræfter.
Så var vi nogle, der sagde: Pas på, hvem det er, I allierer jer med.
Det lyttede man ikke til, og man allierede sig med Osama bin Laden og alle mulige mærkelige grupper, fordi det gjaldt om at få bekæmpet Sovjetunionen i Afghanistan.
Prisen bliver betalt nu.
Den blev betalt f.eks. den 11. september af de 3.000 mennesker, der døde i World Trade Center.
Det er kendsgerningerne.
Og de alliancer, man laver nu med forbrydere rundtomkring i verden, og det, at man lukker øjnene for respekten for menneskerettighederne rundtomkring i verden, er der nogle der kommer til at betale en pris for på et senere tidspunkt.
Det er derfor, vi synes, det er så vigtigt.
Når fru Gitte Seeberg snakker om balancen, så er problemet jo, at det, der hedder bekæmpelse af terrorismens årsager, overhovedet ikke er nævnt i den udtalelse, som ligger fra bl.a. fru Gitte Seeberg.
Og det, der hedder advarsler mod regimer, der misbruger kampen mod terrorisme og i virkeligheden skaber mere terrorisme, er heller ikke nævnt.
Det er det, som er mit problem, det er den diskussion, vi har, og jeg kan ikke forstå, at fru Gitte Seeberg ikke synes det.
Jeg kan høre, at udenrigsministeren er uenig med mig, men det står der altså ikke.
Der står, at det er en del af Danmarks udenrigspolitik, at menneskerettighederne skal forsvares, men der står lige præcis ikke, at man rejser en kritik af de regimer, som overtræder menneskerettighederne i kampen mod terrorisme.