runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2001-01-11:
Dambrugserhvervet er så presset, at man ofte hører det spørgsmål fra dambrugsejere, om samfundet ønsker, at vi skal have dambrug i Danmark eller ikke.
Jeg forstår dem godt, for det er faktisk uoverskueligt for dem, når de skal godkendes, og det næste er, når der er kontrol.
Det er derfor, vi er medforslagsstillere til det her forslag; det her må vi gøre noget ved.
Erhvervet har krav på at få at vide, om vi ønsker det her i samfundet eller ikke.
I Frihed 2000 er der ingen tvivl.
Vi skal selvfølgelig beholde vores dambrug, det er med til at skaffe valuta, og det er med til at skaffe beskæftigelse.
De ting, der er i det her forslag, drejer sig ikke om, at der skal lempes på forholdene.
Det skal bare gøres mere overskueligt, når der skal ske godkendelser.
Desuden vil vi meget gerne have flyttet kontrollen, så det drejer sig om, hvordan vandkvaliteten er, når den lukkes ud i vores natur.
Det er nemlig det, det drejer sig om, og ikke som det er nu, hvor det kontrolleres, hvor meget foder man giver dyrene, for der er sket så meget på det område - det er nævnt, det behøver ingen gentagelse - og det gælder både inden for landbruget og inden for dambruget, foderet er nemlig udviklet sådan, at det bliver optaget på en helt anden måde nu end for år tilbage.
Det, det drejer sig om, er vel heller ikke, hvor meget foder dyrene får.
Der må vel for vores miljøs skyld være tale om, hvordan vandet er, når det bliver lukket ud i miljøet.
Det er derfor, vi er med til at fremsætte det her forslag.
Lad os få det ændret.
Og der skal selvfølgelig være en kontrol med, at det vand opfylder kravene til, hvor rent det skal være.
På den måde vil vi også være med til at påskønne de dambrugsejere, der vil gøre noget, for at vandet bliver renset.
Det gør alle helt sikkert, men det er jo sådan, at hvis der kommer en lov, der gør det endnu bedre, og man samtidig kan få en større produktion, så vil enhver da gøre noget for det, og det vil dambrugsejerne også.
Derfor vil jeg opfordre til, at vi i stedet for at grave os ned i hver vores side af salen, hvis man kan bruge det udtryk i det her spørgsmål, tager det op, for det må være fornuftigt for miljøets skyld og også for produktionens skyld, at vi får kontrollen flyttet over til det rigtige sted.
Martin Glerup (S), 2001-01-11:
Og i resumeet af den rapport om afløbskontrol af dambrug, som fru Henriette Kjær henviser til, siges det direkte, hvis jeg må citere: »På grund af de forholdsvis få stikprøver, der tages til kontrol af udledninger og de naturlige variationer, der forekommer i overkoncentration eller overtransport samt grundet usikkerhed ved prøvetagning, analyser mv., er der en pæn risiko for fejlagtige konklusioner for både vandmiljøet og dambrugeren med de nuværende kontrolregler«.
Jeg mener, der er god grund til at se, om vi kan komme videre igennem det forsøg, der er igangsat.
Vibeke Peschardt (RV), 2001-01-11:
I Det Radikale Venstre synes vi ikke, at der er aktuelle nye ting, der gør, at vi nu skal sige ja til det beslutningsforslag, der ligger her, og som vi har taget stilling til på tidligere tidspunkter.
For det første har vi en høring i Miljø- og Planlægningsudvalget om ikke så forfærdelig længe, hvor der på foranledning af Kristeligt Folkeparti bliver indkaldt en række eksperter, og så får vi jo lejlighed til at sætte os ind i endnu flere ting end dem, der ligger i det her forslag.
For det andet sidder der altså et udvalg ovre i Fødevareministeriet, som behandler de her ting, og først når det udvalg er færdigt, og når vi er blevet klogere, synes vi, at man kan gå ind i diskussion af, om vi skal ændre de her regler.
Så vi kan ikke støtte forslaget.
Til hr. Søren Kolstrup vil jeg sige, at det eneste, jeg markerede omkring afgifter på kvælstoftab eller kvælstof i det hele taget i landbruget, bare var, at jeg ønskede at fortælle, at Det Radikale Venstre indtil 1997 faktisk har været imod at indføre en kvælstofafgift.
Men vi skiftede holdning på det tidspunkt, på samme måde som jeg forstår at Enhedslisten nu også har skiftet holdning.
For jeg har hørt, at i 1998, da man forhandlede vandmiljøplanen, var Enhedslisten imod kvælstofafgifter, og nu går man ind for dem.
Og man må da sige, at man jo kan flytte sig, når man kan læse indenad, og det er jo godt.
Omkring »hollandske tilstande«, som hr. Ebbe Kalnæs nævnede: Ja, nu udtrykte jeg mig jo overhovedet ikke om Holland, og jeg synger heller ikke i kor, så det var ikke i koret om Holland osv.
Men jeg synes overhovedet ikke, at hollandske tilstande i øvrigt er noget at stræbe efter i Danmark. Jeg er ikke maskinstormer eller forskrækket over gyllesepareringsanlæg eller sådan noget, men det skal selvfølgelig virke, før man tager sådan nogle instrumenter i brug.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
Jeg kan altså forstå, at Dansk Folkepartis ordfører mener, at det sådan set er i orden med en hæmningsløs vækst i svineproduktionen, bare med den parentes, at det godt kan være, det ikke er så smart, at det sker i landsbyerne, men at vi skal have den ud i det åbne land.
Er det korrekt forstået, og kan vi f.eks. sagtens rumme 30 millioner svin i Danmark?
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-01-11:
Til hr. Søren Kolstrup: Det er ikke sikkert, Danmark kan rumme 30 millioner svin, men når nu harmoniseringen virkelig bliver iscenesat, må vi se på, hvordan hektarerne og dyreenhederne passer sammen
Det er faktisk det svar, jeg kan give nu, så jeg tror ikke, vi kommer længere.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-01-11:
Jeg vil lige sige til fru Vibeke Peschardt, at jeg jo ikke gav mig til at gætte på, hvad der skulle ske i fremtiden, men fortalte, at de stigninger og den måde, hvorpå man har udtalt sig om stigninger i svineproduktionen gennem de senere år, indimellem har været vildt overdrevet. Jeg vil også gerne oplyse, at jeg her en dag så, at svaret på fru Helga Moos' spørgsmål om, hvor mange besætninger, hvor mange landbrug af forskellig art der er blevet nedlagt rundtomkring på det seneste, var, at det havde man ikke noget overblik over, det havde man ikke nogen optællinger på osv.
Men jeg vil gerne spørge fru Vibeke Peschardt, om ikke hun tror, det er ved at være tiden, hvor vi her i Danmark for alvor satser på at gå i gang med nogle af de tekniske løsninger, som nok har vist sig at være en farbar vej.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
Fru Vibeke Peschardt havde to vigtige erkendelser.
Den ene var, at svineproduktionen vil stige; det er også de tal, jeg har læst.
Den anden var, at vandmiljøet har det skidt, og der blev refereret til GEUS' undersøgelse, som jeg også selv har refereret til.
På baggrund af disse to erkendelser, hvad vil De Radikale så?
Hvad er det for redskaber, man vil tage i anvendelse?
Skal debatten fortsat køre omkring noget, som burde være overstået for mange, mange år siden?
Ja, vi skal have låg på de her gyllebeholdere.
Er det på det niveau, debatten skal være, eller har Det Radikale Venstre f.eks. andre indmeldinger?
Det kunne være forslag til en afgiftsregulering eller en skat, en afgift, kald det, hvad man vil, på kvælstoftab, som jo har vist sig at virke f.eks. i Holland.
Jeg synes, det ville være interessant, hvis De Radikale vil løfte sløret for, hvad det er for instrumenter, de vil tage i anvendelse, netop når Det Radikale Venstre har ædruelige hensigter med hensyn til det her problem.
Vibeke Peschardt (RV), 2001-01-11:
Først til hr. Søren Kolstrup: Jeg vil sige, at jeg egentlig er meget enig i det udtryk, han bruger, kvælstoftab, for det er i virkeligheden det, det handler om.
Mange siger kvælstofoverskud, men jeg synes, kvælstoftab i virkeligheden er et bedre ord.
Omkring afgifter vil jeg sige, at jeg jo ikke kan løfte sløret for, hvordan en midtvejsevaluering eller senere ting vil være.
Men jeg kan sige, at Det Radikale Venstre i 1997 gik ud og sagde: Vi er nu parat til at lave kvælstofafgifter.
Hvor vi tidligere har været imod det, har vi i hvert fald ændret os sådan, at vi i dag godt kan diskutere det og måske også stemme ja til det.
Men det er jo ikke noget, der er aktuelt nu, og de her ting ligger i øvrigt i de forhandlinger, der starter på mandag, så derfor kan jeg ikke udtale mig videre om det. Jeg er enig i, og hr. Søren Kolstrup gav mig ret i, at rapporten fra GEUS viser, at vandmiljøet ikke har det så godt.
Og det var også derfor, jeg sagde, at det bliver vi nødt til at forholde os til.
Så til hr. Ebbe Kalnæs: Det er da spændende med tekniske løsninger omkring gyllesepareringsanlæg.
Der er så det problem med dem lige i øjeblikket - jeg har nemlig været ovre at se på sådan et, BIOSCAN hedder det, som ligger ovre på Fyn - at det virker faktisk ikke; eksperterne siger, at det ikke virker.
Men det kan sikkert bringes til at virke, og så er det jo en vej, som jeg nok synes man skal undersøge.
Med henblik på hvor mange nedlagte landbrug der er, og hvordan stigningen i svineproduktionen vil blive, så er det meget, meget nemt at finde ud af det, for Danmarks Statistik kommer hvert eneste år med en oversigt over, hvor mange der er nedlagt, og hvor mange der er slået sammen. Og med hensyn til svineproduktionens stigning kan man bare spørge nede hos Bent Claudi Lassen.
Endelig må man sige, at landbruget jo selv har sagt, at tålegrænsen for svin i Danmark er 35 millioner.
Jeg kan ikke nå mere, kan jeg se.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
Afgifter er en mulighed, sagde Det Radikale Venstre.
Har jeg forstået Det Radikale Venstre korrekt, at Det Radikale Venstre bestemt ikke vil nøjes med redskaber til løsning af de her problemer, der udelukkende koncentrerer sig omkring selektive instrumenter og tekniske løsninger, men at der skal flere boller på suppen?
Og såfremt forligskredsen ikke kan blive enige om en afgift, hvad er da Det Radikale Venstres generelle forslag til løsning af de problemer, vi har, den
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-01-11:
Til fru Vibeke Peschardt: Det er da rigtigt, at det er steget, men hvis vi kigger over hele dyreholdet, vil jeg gerne spørge fru Vibeke Peschardt, om hun så også er en af dem, som var med i koret, som har talt »hollandske tilstande« og sådan noget.
Skal vi ikke erkende, at både dyreenhedernes tæthed og nedfaldet i Holland er næsten fire gange så højt, som det er i Danmark, at de er i en helt anden situation, end vi er i?
Og kan fru Peschardt ikke også på en eller anden måde indrømme, at det er lidt ringe, at vi med hensyn til de tekniske løsninger på en række områder har været så lidt ambitiøse, som vi har?
For vi ved rent faktisk godt, at der jo ikke er overskud af næringsmidler i denne her verden.
Vi har nogle håndteringsproblemer med det, men hvis vi tog ordentligt fat på det her rent teknisk - og der er masser af muligheder - vil fru Vibeke Peschardt ikke godt være med til at give den en ekstra skalle på det her område?
Det har været for lidt ambitiøst.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
For derigennem får vi jo netop en mulighed for at give den enkelte landmand et frirum.
Ansvaret ligger hos den enkelte.
Ja, vi vil endda gå så langt, at vi vil sige, at en del af provenuet kunne man for vores skyld gerne tænke sig pløjet tilbage til et sådant bundfradrag.
Det er den model, vi går efter, så på den måde er der ikke noget nyt i vores politik.
Men tak, fordi jeg fik mulighed for at præcisere det.
Og jeg håber også, at Det Radikale Venstre vil være med til at tage sådanne seriøse drøftelser.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2001-01-11:
Ministerens besvarelse af forespørgslen om, hvad regeringen kan oplyse om Vandmiljøplan I og II's evne til at leve op til målsætningerne,
var en god redegørelse, en god besvarelse.
Den var velafbalanceret.
Den lægger op til noget, som vi i Frihed 2000 er glade for, nemlig at hetzen mod dansk landbrug nu skal stoppes, at der skal ses mere realistisk på det.
Det vil jeg sige ministeren tak for.
Frihed 2000 mener, at dansk landbrug har gjort og gør, hvad det kan for at reducere forbruget af handelsgødning, ligesom det også har formået at udnytte husdyrgødningen bedre.
Det skyldes jo mange ting.
Det skyldes selvfølgelig de to miljøplaner, som er vedtaget her i Folketinget.
Men det skyldes også mange ting, der er opnået, f.eks. er der kommet en meget bedre måde at udbringe gyllen på.
Den bliver i nogle tilfælde nedfældet og i andre tilfælde lagt på jorden i stedet for som i gamle dage, hvor den blev spredt ud.
Endvidere har landbruget formået at nedsætte den ammoniakfordampning, som nu engang vil være fra et landbrug; det er der også fra mange andre ting.
Ifølge de papirer, som vi har fået fra Danmarks JordbrugsForskning, drejer det sig om 30 pct. fra midt i 1980'erne til nu.
Jeg skal ikke kunne sige, om det er rigtigt eller ej, men i hvert fald er der gjort et kæmpe stykke arbejde for at få den nedsat.
En anden ting, man skal tage med i betragtning, når man skal til at se på det, er den ting, der er på vej, den helt nye ting - jeg ved godt, at den er på et begynderstadium -
nemlig gylleseparering.
Jeg vil slutte med at sige tak til dansk landbrug.
Selv om det har været udsat for en kæmpehetz de sidste år, har man trods alt formået at gøre det kæmpearbejde, man har gjort, med de reduktioner, der er kommet krav om herindefra af forbrug, hvilket forbrug man må have af både det ene og det andet.
Dansk landbrug har formået at opretholde en kæmpestor produktion, en produktion, der er vigtig for, at hele vores danske samfund kan hænge sammen.
Det skal de have tak for.
Samtidig vil jeg endnu en gang takke alle herinde for en saglig debat i stedet for de debatter, vi har haft tidligere, der mest har været en hetz mod dansk landbrug.
Jeg vil slutte med at sige, at vi i Frihed 2000 ikke kan støtte Enhedslistens forslag til vedtagelse.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
I statsministerens nytårstale lød det: Vort vandmiljø er stadig truet af landbrugsproduktionen.
Alle disse problemer skal løses.
Erhvervet må finde en måde at producere på, så der tages hensyn til mennesker i de små samfund, så heden bevares og vort grundvand er rent.
Hvad er det så, vi har hørt under denne debat?
Ja, Socialdemokratiets store bud, deres konkrete udmelding, var: Nu skal der endelig gyllelåg på.
Det var budet.
Derudover fik vi en lang række små tekniske løsninger, selvfølgelig kulminerende med Centrum-Demokraterne, der altid fatter håb til den sidste nye tekniske løsning, selv om den ikke er lige om hjørnet.
Jeg kunne også registrere en lang række partier, der var indstillet på, at hvis der er for mange problemer i landsbyerne, jamen herregud så flytter vi det bare ud i det åbne land.
Det er jo interessant, om det også er en holdning, som regeringen deler.
Jeg kunne konstatere, at en lang række partier mener, at den hellige grav er vel forvaret, fordi Vandmiljøplan II siger, at vi nu om et par år vil nå en reduktion på 93.000 t.
Men der var en lang række partier, der glemte at sige, at her er tale om en prognose, og jeg synes, det var rart at få bekræftet fra ministerens side, at der her på visse stræk er tale om rene drømmerier, det er den rene talmagi.
Men o.k., lad os tage det som en prognose, og så lad os være bevidste om, hvad det er for præmisser, vi diskuterer på.
Endelig var der trods alt to partier, der forsigtigt sagde, at om fornødent kunne det jo godt være, at man måtte have lidt andre redskaber i brug.
Det var SF og Det Radikale
Venstre.
På intet tidspunkt ønskede de to partier at komme ud af den store forligskreds, men ret skal være ret, de nævnte dog, at en afgift f.eks. på kvælstoftab var en mulighed om fornødent.
Det store spørgsmål, der bliver tilbage, er: Solgte statsministeren under sin nytårstale ren varm luft?
Eller vil man bare gentage, hvad man nu har sagt de sidste mange år: Nu skal der endelig låg på gyllen?
Er det den store udmelding, der kommer, er det dét, der skal føres valg på eventuelt med en teltdug på?
Eller har man dog et andet redskab til frelsen af grundvandet?
Svend Auken (S), 2001-01-11:
Jeg havde egentlig ikke tænkt mig at sige noget, men hr. Kolstrups sammenfatning af debatten kan jeg ikke tiltræde.
Jeg er simpelt hen ikke enig.
Regeringen står helt bag det, statsministeren sagde i sin nytårstale, og regeringen vil leve helt op til, at vi gør
en effektiv indsats på alle de områder, som han nævnte.
Hr. Kolstrup må imidlertid vente, til planen er færdig, og det vil den være på mandag, både for så vidt angår opfølgning på Vandmiljøplan II og ammoniakhandlingsplanen.
Og der vil være en række nok så kontante bud, også kontroversielle bud, i forhold til dansk landbrug.
Det, jeg bare har sagt, og som mange andre ordførere har sagt, er, at det, vi gjorde i 1998, har virket.
Det har haft en effekt, den har bare ikke været god nok, og derfor er vi nødt til at tage nogle yderligere initiativer.
Men der er forskel på, om man har gjort det forkert og derfor skal lave en helt ny strategi, eller om man har gjort det rigtige, men at der er noget, der mangler, hvis det skal være tilstrækkelig effektivt.
Må jeg i øvrigt sige, at det er rigtigt, som flere har sagt, at landbruget har gjort meget.
Det, jeg imidlertid glædede mig over, var, at landbruget fra at være lodret imod Vandmiljøplan II nu deltager meget aktivt og konstruktivt i at finde løsninger, så vi kan nå målet i fællesskab.
Og må jeg også sige om et af de tal, som er ganske interessant i evalueringen af Vandmiljøplan II
: Omkostningerne for erhvervet, som vi dengang frygtede kunne gå op til 500 mio. kr., er nu vurderet til alene at dreje sig om 200 mio. kr. Og i mellemtiden er indtægtsforholdet i erhvervet jo også blevet bedre, heldigvis.
Det er lidt ironisk for mig her, hvis jeg i øvrigt må kvittere for en god og saglig debat, at høre
Kristeligt Folkeparti glæde sig over Vandmiljøplan II, i betragtning af hvad der skete op til sidste valg på det her område fra Kristeligt Folkepartis side.
Men som hr. Ole M. Nielsen og jeg ved fra den bog, som vi er meget glade for, er der større glæde i himlen over én omvendt synder
end over 100 retfærdige.
Og så til Enhedslisten.
Alle ved, at en af de vigtigste årsager til, at Vandmiljøplan II blev, som den blev, var, at Enhedslistens tankegang var så indviklet og så bureaukratisk og så besværlig at have med at gøre - jeg tror, den var sympatisk, men jeg fandt aldrig helt ud af, hvad det var, den gik ud på - at regeringen ikke havde noget flertal sammen med Enhedslisten for at gøre en effektiv indsats, men heldigvis fandt et bredt flertal sammen med de borgerlige partier.
Og så ved jeg ikke, om hr. Søren Kolstrup er klar over det, men Enhedslisten var før sidste valg det parti i Folketinget, som mest aktivt og engageret agiterede for så stor en svineproduktion som overhovedet muligt.
Jeg kan roligt sige, at der er sket et paradigmeskift, hvis hr. Kolstrup ikke bliver fornærmet over, at jeg siger det, i Enhedslistens tilgang til svinebruget i Danmark.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
Jeg blev jo virkelig fristet af miljø- og energiministeren.
Jeg bliver nødt til at bede miljø- og energiministeren bekræfte, at Enhedslisten hele vejen igennem har sagt, at det afgørende var, at vi fik en grundlæggende økologisk omstilling.
Vi har aldrig diskuteret et bestemt tal på husdyrproduktion uden at se det i meget nøje sammenhæng med og som en ufravigelig præmis i forhold til diskussionen omkring husdyrproduktion, at den skulle hvile på en gennemgribende omlægning af alt dansk landbrug, altså en grundlæggende økologisk omstilling.
Endelig bliver jeg nødt til at spørge miljø- og energiministeren: Er det ikke korrekt, at præcis den model, som Enhedslisten står for, nemlig afgift på tab af kvælstof,
er velfungerende i Holland
Er det ikke korrekt, at de økonomiske vismænd har memoreret over denne model og netop sagt, at den har to store fiduser, nemlig at man både får et tab på kvælstof, og at man samtidig sikrer, at de samfundsøkonomiske omkostninger ved en sådan form for regulering er yderst effektive?
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-01-11:
Det er ikke første gang, at vi drøfter et beslutningsforslag fra Enhedslisten om et gensplejsningsfrit landbrug.
Enhedslistens holdning til EU er velkendt.
Derfor er det også oplagt for Enhedslisten at benytte enhver given lejlighed til at sammenkoble to forhold, som Enhedslisten nærer store aversioner imod.
Således er det fristende at sige - selv om
hr. Keld Albrechtsen har været her på talerstolen i dag og sige det, at han mener - at det er ny vin, men at man dog bruger de gamle flasker, uanset druernes oprindelse og beskaffenhed.
Det fremsatte beslutningsforslag retter sig mod regeringens virke i EU, og det bevæger sig nærmest hen mod at suspendere regelprocessen på GMO-området.
CD finder det svært at forstå, at samarbejde i EU-regi om så kompliceret og omfattende et område, som genteknologien er, skulle være forbundet med noget negativt.
Efter CD's opfattelse er det vanskeligt at forestille sig et gensplejsningsfrit landbrug, som også andre ordførere har påpeget, men når det er sagt, så skal det tilføjes, at det hele tiden har været CD's holdning, at hvis en fødevare er fremstillet af gensplejsede råvarer, skal forbrugerne have oplysning derom i form af mærkning, som derigennem giver forbrugeren en reel valgmulighed.
Netop mærkning mener CD skal være obligatorisk.
Regeringen har tidligere givet udtryk for samme holdning, og CD finder ikke anledning til at tro, at regeringen ikke skulle gøre det gældende under forhandlingerne i EU.
Forbud mod GMO-produkter er et drastisk skridt.
Efter CD's opfattelse har det vidtgående konsekvenser at suspendere al handel med og anvendelse af produkter som f.eks. fremstilling af genetisk modificeret majs.
CD tror på yderligere forskning og yderligere oplysning.
Det er af afgørende betydning at få videnskabeligt belyst, hvorledes GMO-producerede fødevarer i forhold til den traditionelle fødevare reelt virker, og det gælder både sundhedsmæssigt og miljømæssigt.
CD kan ikke støtte forslaget, og det er nu tredje gang, vi siger det.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2001-01-11:
Ja, vi har før haft diskussionen om gensplejsningsfrit landbrug og gensplejsningsfrie fødevarer.
Sidste gang, vi diskuterede det, tror jeg, jeg var alene om at nævne det, der er hovedsagen i det, nemlig fødevaresikkerheden for verdens befolkning.
Til forslaget her vil jeg dermed sige: Vi kan ikke støtte det, fordi at vi mener, at det er utopi at tro, at vi kan undgå gensplejsede fødevarer, når vi kommer nogle år frem.
Ja, vi kan selvfølgelig godt beslutte, vi vil have et gensplejsningsfrit landbrug i Danmark.
Med hensyn til majs og raps går det stærkt frem, og der kommer andre ting.
Men hvad er gensplejsning?
Hvis vi går tilbage i 1950'erne hed det ikke sådan.
Næh, der forsøgte man at sammenplante nogle ting for at få det mest mulige ud af dem, men nu sker det teknologisk.
Jeg skulle ikke kunne sige, hvad forskellen er, men det, der er meningen med det, er, at vi skal have en større mulighed for at producere nogle flere fødevarer, hvad der er nødvendigt, for at vi kan brødføde verdens befolkning om ganske få år.
Er det så sundhedsfarligt?
Jeg skal ikke kunne sige det.
Men jeg kan sige, at Greenpeace nu direkte siger, at det ikke er sundhedsfarligt.
Vi havde en deputation fra Greenpeace i Fødevareudvalget.
De sagde, at det ikke var sundhedsfarligt; det havde man nu fundet ud af, men man var fortsat imod gensplejsning af fødevarer.
Det kan heller ikke bevises, at det er sundhedsfarligt i foder.
Der har været nogle ting fremme om, at man kan gøre det i Tyskland.
Man kan bevise, om det er gensplejset foder, man får til dyrene eller ej.
Så derfor er vores holdning i Frihed 2000, som den var, sidste gang vi diskuterede det her, nemlig at for Jordens befolknings skyld, for at der skal være en mulighed for at kunne brødføde den, når vi kommer nogle år frem, så skal vi selvfølgelig gå positivt ind i at udvikle gensplejsning af fødevarer.
Men hensyn til det sundhedsfarlige eller hvor farligt det er for miljøet, kan man have forskellige holdninger til det; og jeg skal ikke kunne sige det, men i hvert fald efter, at Greenpeace nu frit og ærligt siger, at de ikke mener, at det er sundhedsfarligt, skal vi så herinde stadig væk blive ved med at have den indstilling, at vi tror, at det er sundhedsfarligt?
Jeg tror det ikke.