runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-03-21:
Vi er jo efterhånden vant til lidt af hvert fra Dansk Folkepartis side.
At forvente, at der skulle være en egentlig sammenhængende linje i Dansk Folkepartis argumentation, er efterhånden også for meget at forvente.
Hr. Peter Skaarup siger jo ikke de samme ting bare to gange i træk.
Det kan man næsten ikke forvente.
Men jeg synes alligevel, topmålet er ved at blive nået, når man skal høre fra hr. Peter Skaarup, at Norge skulle have givet udtryk for, at en militær aktion kunne indledes på det nuværende grundlag.
Jeg står her med Norges statsministers redegørelse til Stortinget af 21. marts 2003.
Lad mig citere for hr. Peter Skaarup: »Norges holdning er klar, vi kan ikke støtte denne krig. Norge har konsekvent fastholdt, at militære aktioner må have en klar folkeretlig forankring gennem en ny vedtagelse i FN's Sikkerhedsråd.
En sådan vedtagelse er ikke fattet.«
Og videre: »Uden en ny vedtagelse i Sikkerhedsrådet foreligger der ikke et klart folkeretligt grundlag for magtanvendelse.«
Vil hr. Peter Skaarup ikke venligst komme herop og tage sine ord om den norske holdning i sig igen?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-21:
Der var et spørgsmål, jeg stillede ministeren, som han undlod at svare på, og det forøger jo min bekymring.
Ministeren var ikke i stand til at svare på, om ministeren eller regeringen har lod eller del i det forsøg på at misinformere og vildlede Folketinget, som blev gjort fra Venstres side og fra hr. Peter Skaarups side.
Det kan jo godt være, at det er noget, hr. Troels Lund Poulsen og hr. Peter Skaarup har aftalt, og så har de gjort
et forsøg med det under debatten.
Jeg kan jo ikke anse det for bevist, at ministeren har været involveret i denne her affære.
På den anden side kunne man jo godt få den bekymring, at det kan have været tilfældet, når ministeren ikke er i stand
til at svare på det meget enkle spørgsmål, om han har rådgivet eller vejledt eller på nogen måde bibragt de to ordførere den opfattelse, som de fremførte over for Folketinget, og som viste sig at være et falsum.
Jeg vil godt bede ministeren svare meget omhyggeligt.
Jeg synes, det er en meget, meget alvorlig sag.
Den kaster et lys over nogle ting, som gør, at her må vi have en undersøgelse af, hvad der er foregået og har ligget bag dette forsøg.
Jo, vil jeg sige til ministeren, det er meget alvorligt.
Én ting er, at man har nogle politiske uenigheder, men når man forsøger at føre Folketinget bag lyset, er det altså ikke sjovt.
Aage Frandsen (SF), 2003-03-21:
Jeg forstår da godt, at også udenrigsministeren har behov for at læse en hel masse op, inden man kommer til selve konklusionen.
Jeg går ud fra, at regeringen lægger meget vægt på, at det, når det drejer sig om Udenrigsministeriets notat, er konklusionen, der er udtryk for regeringens synspunkt, eller som kan understøtte regeringens synspunkt.
Udenrigsministeriets notat understøtter regeringens synspunkt.
På samme måde er det jo også konklusionen fra den norske statsminister, der må være det, man skal hæfte sig ved.
Så kan vi andre jo sagtens sige, at vi synes, der er noget andet, der er interessant deroppe, men hvis man skal citere, hvad den danske regerings juridiske rådgivere siger som konklusion, så vil de altid citere det her.
På samme måde må man da også forlange, at hvis man skal citere, hvad den norske regering siger, så er det konklusionen, man hæfter sig ved, i stedet for, og det synes jeg også udenrigsministeren prøver på, at tvære det lidt ud ved hele tiden at sige: Der var også en hel masse andet undervejs.
Men konklusionen er entydig, ligesom regeringens konklusion i Danmark er entydig.
Frank Jensen (S), 2003-03-21:
Jeg forstod på udenrigsministerens reaktion - det var under en kort bemærkning til min ordførertale fra Venstres side - at udenrigsministeren var bekendt med den norske statsministers tale på det tidspunkt.
Derfor synes jeg, det er tankevækkende, at udenrigsministeren ikke på det tidspunkt i debatten fandt anledning til at gå op og få den her sag sat på plads.
For vi er blevet efterladt med det klare indtryk både med de spørgsmål og den tilkendegivelse, den oplæsning, vi hørte fra to Venstreordførere, at den norske regering mente, at aktionen, der finder sted nu, foregår inden for rammerne af folkeretten.
Det, at udenrigsministeren ikke fandt anledning til at tage ordet dér, kan jo sætte os i den situation, at vi alle sammen sidder og tænker nu: Gik den, så gik den. Og så var vi bragt i den situation i Folketinget, når vi skulle stemme, at et flertal i Folketinget ville tro, at den norske regering mener, at det her er inden for folkeretten.
Der vil jeg gerne bede udenrigsministeren om nu at sige, at det ikke er en måde, hvorpå vi bør tage drøftelser af så vigtige sager i Folketinget, og det er også den til enhver tid siddende regerings ansvar, at Folketinget er oplyst om sagerne.
Derfor er det ikke i orden, at der bliver manipuleret under debatten.
Villy Søvndal (SF), 2003-03-21:
Jeg vil godt takke udenrigsministeren for, at han gik op og skabte den klarhed, som jo er soleklar.
Der går en lang argumentation forud, men der er en konklusion, som er uomtvistelig.
Den hedder, at der efter norsk opfattelse intet folkeretligt grundlag er for magtanvendelsen.
Det er jeg helt sikker på at udenrigsministeren vil bekræfte, for det var det, han læste op som konklusionen, også i sin anden bemærkning.
Så kommer vi til næste del af det.
Det her er jo alvorligt, vil jeg sige til hr. Peter Skaarup.
Det er alvorligt at fare rundt med noget i en folketingsdebat, som ikke er sandt.
Det kan godt være, at hr. Skaarup er blevet misinformeret af nogen, det er lige så alvorligt for Venstres ordfører, men det er da slemt i en folketingsdebat om så alvorligt et tema som en krig at blive taget med bukserne nede.
Jeg synes egentlig, det ville klæde hr. Peter Skaarup at komme herop nu bagefter og beklage over for Folketinget, at man har sat sig så lidt ind i et afgørende argument i en debat, så man kom til fuldstændig at fejlinformere et helt Folketing.
Det synes jeg ville være klædeligt af hr. Peter Skaarup.
Per Stig Møller (KF), 2003-03-21:
Jeg troede faktisk, at det var gjort klart.
Jeg blev bedt om at komme op og fortælle, hvad der stod i Kjell Magne Bondeviks redegørelse i Stortinget i dag.
Så der er der jo ikke meget at diskutere.
Vi skal ikke diskutere hr. Bondeviks redegørelse.
Det, jeg blev bedt om, var at fortælle, hvad der stod i teksten, og det, som jeg fremstillede, er korrekt, hvilket hr. Jann Sjursen sagde. Ja, det er klart, at den norske regerings konklusion er, at uden en ny vedtagelse i Sikkerhedsrådet, foreligger der ikke et klart folkeretligt grundlag for magtanvendelse, men også at den norske regering på baggrund af sine folkeretsjurister i udenrigsministeriet siger: Ved sine fortsatte brud på resolution 1441 er der ingen tvivl om, at Irak har udsat sig for de alvorligste følger.
De materielle folkeretlige krav for magtbrug i overensstemmelse med FN-pagten, resolution 1441 set i sammenhæng med 687 og 678, er derfor klart til stede.
Men den norske regering ønsker en ny vedtagelse, og da den ikke kunne komme - det står i midterafsnittet, det er et 4 sider langt afsnit - så konstaterer Norge
, at de ikke vil være med.
Men de siger: Fraværet af en ny sikkerhedsresolution indebærer ikke uden videre, at militære operationer derved er i strid med folkeretten.
Men de siger ikke, at de, som handler uden en ny, derved handler i strid med folkeretten.
Så synes jeg ikke, det kan bruges til ret meget mere.
Det er den danske holdning, det drejer sig om under denne debat.
Jann Sjursen (KRF), 2003-03-21:
Udenrigsministeren læste jo op af den norske statsministers redegørelse, som jeg også har her, og det var en rigtig oplæsning, så det synes jeg da trods alt skabte en vis klarhed i debatten.
Vi mangler bare nu - der går ikke noget fra regeringen i forhold til de trakasserier, der rent folkeretligt er på det her område, som den norske statsminister jo også tilkendegiver - at man ikke desto mindre blot bekræfter, at den norske regerings holdning er den, at uden en ny vedtagelse i Sikkerhedsrådet foreligger der ikke et klart folkeretligt grundlag for magtanvendelse. Kan udenrigsministeren ikke slå det fast, så vi kan komme videre i debatten på et ordentligt grundlag?
Så kan vi i øvrigt diskutere, hvad den danske regering mener, også i relation til det beslutningsforslag, vi behandler.
Men det har skabt så megen forplumring i debatten, at det nu er vigtigt at få det gjort helt klart.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-03-21:
Jamen jeg skal bare bede udenrigsministeren med syvtommersøm slå fast, at den norske regerings holdning er, at uden en ny vedtagelse i Sikkerhedsrådet foreligger der ikke et klart folkeretligt grundlag for magtanvendelse.
Det er den norske position.
Det ser jeg gerne at udenrigsministeren slår fast med syvtommersøm, og jeg ser gerne, at han i samme åndedrag tager klart afstand fra hr. Peter Skaarups udlægning af den norske position og hr. Troels Lund Poulsens udlægning af den norske position.
Alle ting kan ikke være rigtige, og derfor er der behov for, at udenrigsministeren slår nogle syvtommersøm i her og nu.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-21:
Ministeren gennemgår så nogle elementer i den norske statsministers tale, og meget nødtvungent og tøvende når han frem til det afsluttende og helt afgørende element, nemlig selve konklusionen, som er, at der skulle en ny vedtagelse i Sikkerhedsrådet til.
Det er den norske opfattelse.
Så konstaterer den norske statsminister, at der er lande, der har en anden opfattelse, men det er altså den norske opfattelse.
Jeg vil godt bede udenrigsministeren bekræfte, at det er den norske konklusion.
Så vil jeg godt spørge udenrigsministeren: Hvordan kan det gå til, at ordførere fra de borgerlige partier på den baggrund vælger at benytte den norske statsministers tale til at forsøge totalt at afspore og forplumre den her debat med vildledning og misinformation til Folketinget og befolkningen?
Er det noget, der er forberedt i udenrigsministerens regi?
I så fald er det en meget, meget alvorlig sag for regeringen, vil jeg nok sige.
Ellers er det selvfølgelig en alvorlig sag for hr. Skaarup og for Venstres folketingsgruppe.
Det er det under alle omstændigheder.
Per Stig Møller (KF), 2003-03-21:
Den norske statsminister har her den 21. marts - derfor kunne det jo ikke fremsendes til udvalget i går - holdt en tale i det norske Storting.
Jeg skal her gå ind i de sætninger, det drejer sig om, for der er også et resumé.
Midtvejs i talen siger han, at det nøje har været overvejet fra norsk side, og vi bygger på en folkeretlig vurdering fra vores eget udenrigsdepartement.
Og så kommer: Opsummerende kan det på denne baggrund siges, at med sine fortsatte brud på resolution 1441 er der ingen tvivl om, at Irak har udsat sig for de alvorligste følger.
Så kommer der videre en diskussionen om FN-pagten og resolution 1441, og så siger han: Folkeretligt kan der selvsagt rejses det spørgsmål, om magtbrug uden et nyt FN-mandat eller en ny FN-resolution er i overensstemmelse med FN-pagten.
Men fraværet af en ny sikkerhedsrådsresolution indebærer ikke uden videre, at militære operationer derved er i strid med folkeretten.
Så kommer han med et nyt resumé: For at summere op på dette punkt, så - ud fra indholdet i de vedtagelser, som tidligere er truffet, og som er bekræftet i resolution 1441 - udsætter Irak sig for meget alvorlige konsekvenser ved den fortsatte væsentlige misligholdelse af denne resolution.
Så kommer den norske betænkelighed: Men uden en ny vedtagelse af Sikkerhedsrådet, foreligger der ikke et klart folkeretligt grundlag for magtanvendelse.
Hans konklusion er: Dette er vores opfattelse samtidig med, at vi er klar over, at andre vil argumentere for andre synspunkter.
Regeringens holdning er imidlertid ikke først og fremmest baseret på en folkeretlig, juridisk vurdering
Regeringen har ud fra en helhedsvurdering truffet en politisk konklusion, og den er klar: Vi kan ikke give vores tilslutning til denne militære operation.
Så som den danske regering siger, er det også for den norske klart, at resolutionerne 1441, 687 og 678 danner materiel folkeretlig basis, og at Irak har udsat sig for de alvorligste følger i overensstemmelse med 1441. Men den norske regering har altså ønsket en ny vedtagelse.
Den er så aldrig kommet, og på den baggrund står den norske regering af, for så finder de ikke, at det er klart.
Men de siger, at der er tale om, at et fravær af den nye vedtagelse altså ikke uden videre er det samme som, at en militæroperation er i strid med folkeretten.
Så understreger han jo, hvad der er meget rimeligt, at det materielt folkeretligt er i orden, og at det er den politiske konklusion og helhedsvurdering, som gør, at Norge siger nej.
Villy Søvndal (SF), 2003-03-21:
Det er lidt alvorligt, det vi diskuterer nu,
og derfor vil jeg godt bede udenrigsministeren om at høre efter og komme herop meget snart. Nu har ikke alene Venstres udenrigspolitiske ordfører, men også hr. Peter Skaarup, vildledt Folketinget, vildledt ganske bevidst antager jeg.
Vil udenrigsministeren ikke komme op her og nu og bekræfte, at hr. Peter Skaarup og hr. Troels Lund Poulsens udlægninger ikke holder vand i forhold til, hvad Bondevik faktisk sagde.
Jeg står med det samme papir som hr. Morten Helveg Petersen, og der er ikke skygge af tvivl.
Så kan man da ikke heroppe fra Folketingets talerstol, hvis man overhovedet vil tages alvorligt i en debat, påstå, at den norske regering giver grundlag for det.
Jeg vil godt bede udenrigsministeren om at komme herop
og bekræfte det nu, og hvis ikke udenrigsministeren gør det, er vi altså nødt til at afbryde mødet, for nu er det alvor.
Hvis Folketinget ikke engang kan få lov til at diskutere på et grundlag, der er reelt, om at gå i krig, fordi nogle, nemlig hr. Peter Skaarup fra Dansk Folkeparti og hr. Troels Lund Poulsen fra Venstre, misbruger, fejlinformerer, videregiver usande oplysninger, så hører alting op.
Vil udenrigsministeren godt komme herop og bekræfte, at det ikke holder vand?
Jann Sjursen (KRF), 2003-03-21:
Hr. Peter Skaarup citerer her fra talerstolen lige præcis den sætning i papiret, som kommer forud for konklusionen i talen om folkeretten, og konklusionen er tidligere blevet læst op her fra talerstolen af hr. Morten Helveg Petersen.
Af den fremgår det klart, at den norske regering ikke mener, at der er et klart folkeretligt grundlag
for magtanvendelse
Jeg synes, det er topmålet af, jeg ved ikke hvad, det hr. Peter Skaarup præsterer, og det kommer oveni, at regeringen på et spørgsmål til Forsvarsudvalget, som jeg i øvrigt selv har stillet om, hvad den norske og svenske regering mener, svarer, at det ser man ikke noget grundlag for at inddrage i debatten.
Det er sådan set uvedkommende, det må man selv finde ud af.
Så har hr. Peter Skaarup efter alt at dømme fået et papir fra Udenrigsministeriet til debatten i dag, som forklarer, hvad den norske regerings holdning er.
Jeg må sige, jeg synes, at det er helt, helt skandaløst og uhørt, at man på den måde misbruger en anden regerings holdning.
Peter Skaarup (DF), 2003-03-21:
Hr. Per Kaalund hæfter sig ved, at hvis man kan gøre dette i forhold til Irak, så kan alle mulige andre også gøre, hvad det skal være, når som helst.
Det er sådan lidt det, hr. Per Kaalund siger.
Der skal vi lige huske på, og det ved hr. Per Kaalund også udmærket godt, at FN har vedtaget 17 resolutioner i forbindelse med Irak.
Saddam Hussein har ikke overholdt de resolutioner.
Derfor har der nu gennem 12 år været forsøgt lagt et politisk og nu militært pres på Saddam Hussein for at opnå de resultater, som resolutionerne indebærer, der skal opnås, nemlig at han skal destruere de masseødelæggelsesvåben, han skal simpelt hen afvæbne.
Derfor er det legitimt, at der er nogle, der på et tidspunkt siger, at nu kan vi ikke vente længere, nu må man gøre noget.
Derfor siger Dansk Folkeparti, at det er vigtigt, at vi følger trop, at vi sikrer, at den afvæbning rent faktisk finder sted.
Skal vi vente 12 år mere, hvor Saddam Hussein myrder løs i sin egen befolkning, hvor han truer omverdenen, hvor han huser terrorister?
Nej, det skal vi ikke.
Så er både hr. Morten Helveg Petersen og hr. Keld Albrechtsen
inde på den norske regering.
Der bliver læst noget op fra talerstolen, men man glemmer det væsentlige.
Det væsentlige i Kjell Magne Bondeviks tale fra Stortinget den 21. marts er der, hvor han siger: »Men fraværet af en ny sikkerhedsrådsvedtagelse indebærer ikke uden videre, at militære operationer derved er i strid med folkeretten.«
Det bruger jeg til at sige
, at man ikke kan tale om illegale aktioner, ulovlige aktioner,
som hr. Villy Søvndal og andre har nævnt her fra talerstolen.
Det er ikke en ulovlig aktion.
Det danske Udenrigsministerium har skrevet et notat, der også klart siger, at det ikke er en ulovlig aktion.
Det engelske udenrigsministerium har meddelt i et notat, at det ikke er en ulovlig aktion. Den norske statsminister har meddelt i Stortinget, at det ikke er en ulovlig aktion.
Han har nogle betænkeligheder.
Norge vil ikke være med, men det er ikke en ulovlig aktion, og det er det væsentlige.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-03-21:
Det er vel indlysende, at det, at vi om lidt bliver en krigsførende part og uden FN-mandat går i krig sammen med et andet land, vil få konsekvenser, også for den fremtidige danske udenrigspolitik.
Når man har hørt debatten i dag og har hørt debatten i det hele taget, synes jeg i virkeligheden, det er horribelt, hvad man har hørt af bemærkninger om FN - selvfølgelig fra Dansk Folkeparti, men også fra regeringspartiernes ordførere, især Venstres ordfører.
Essensen i det, de har sagt om FN, er, at det i virkeligheden er en ligegyldig organisation.
Det er en organisation, der kun kan betyde noget i det omfang, den støtter USA.
Det er USA, der er den virkelige, den vigtige aktør, FN er reduceret til noget perifert.
Efter min opfattelse er der tale om en helt, helt ny dansk udenrigspolitik, men det flugter jo meget godt med holdningen til det militære bidrag, hvor man har accepteret, at det er USA, der bestemmer angående Irakkrigen.
FN kan være med, hvis FN er enig med USA, men hvis FN ikke er enig med USA, er det værst for FN.
Det er den holdning, den opfattelse af den internationale retsorden, man har knæsat med forslaget her og den beslutning, der træffes om lidt, og det er også de holdninger, der er kommet til udtryk hos en lang række af de borgerlige ordførere.
Dette her får konsekvenser, også konsekvenser for vores EU-politik.
Danmark er blevet marginaliseret i det europæiske samarbejde.
Den splittelse, der er, og som jeg forstår at man forsøgte at bygge bro over med en bedre middag i aftes, er langt, langt mere omfattende, end statslederne ville være ved i aftes.
Det er valget, og her har den danske regering valgt side.
Den danske regering ønsker et EU og et Europa, der i realiteten er en underafdeling af USA.
Man vil godt have en fælles europæisk politik på en række områder.
Men hvis den kommer i karambolage med amerikanske interesser, og hvis USA siger: Nej, det skal være sådan og sådan - ja, så bøjer den danske regering sig i støvet for USA.
Det var jo det, der var tilfældet med det brev, som den danske statsminister skrev sammen med en række andre statsledere.
Det var et bevidst splittelsesforsøg fra Washington, helt bevidst, og den danske regering spillede med og spillede nyttig idiot for den amerikanske højrefløj.
Statsministeren vil ikke deltage i tv-debatter med os andre.
De svar, vi har fået på spørgsmålene, er de rene vittigheder.
Det har været umuligt at få en ordentlig diskussion i gang.
Derfor har det jo i den forstand også været en deprimerende debat her i dag.
Men o.k., det er sådan, dansk udenrigspolitik bliver udformet i øjeblikket.
Man har flertallet med Dansk Folkeparti, og man bruger flertallet.
Det er selvfølgelig regeringens demokratiske ret, men det er indlysende, at det vil få vidtrækkende konsekvenser for den langsigtede danske udenrigspolitik.
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-03-21:
Til hr. Langballe vil jeg bare sige - så kort det nu kan gøres inden for rammerne af denne korte bemærkning - at billedet havde været et andet, hvis det havde været en stor koalition.
En stor koalition kunne meget bedre have håndteret hele den fase, der indtræder, når vi om kort tid skal til at vinde freden i Irak, og det er just det, som også har præget
den amerikanske debat
Kritikerne af Bush-administrationen har fremført: I kan sagtens vinde militært, men når vanskelighederne kommer
bagefter, er det altså klogt at have en stor koalition bag sig.
Det er ikke kun folkeretsproblemer, men et manglende folkeretsmandat, der er grundlaget for, at der ikke er en stor koalition, så tingene hænger sammen.
Så vil jeg også sige, at totalitarisme er en svøbe.
Jeg vil ikke forsvare totalitarisme under nogen former og slet ikke den, der folder sig ud i Irak, og jeg håber, at irakerne kan få en bedre tilværelse efter denne krig.
Men jeg vil også pege på begrænsninger i hr. Langballes synspunkt. Vi kan altså ikke begynde at føre krig med ethvert totalitært land.
Vi kan desværre heller ikke overkomme det, fordi der er for mange af dem, og derfor er det ikke en løsning i verdenspolitikken, at man går i krig med et andet land på grund af dets politiske styreform.
Det kan somme tider være nødvendigt, der kan opstå situationer, hvor det er det, f.eks. i Kosovo, hvor Dansk Folkeparti ikke var med.
Sådan er det.
Til hr. Troels Lund Poulsen: Jeg kender udmærket Blix' kritiske bemærkninger om irakerne, som jo er mange, men han siger samtidig: Der er begyndt at komme resultater, og det kan nytte noget at fortsætte.
Så må vi se på den, og så kan den selvfølgelig indgå i videre overvejelser.
Til hr. Skaarup
: Nej, jeg hænger ikke kun hatten på folkeretten.
Jeg hænger den også på den helhedsvurdering, at koalitionen er for lille og for dårligt sammensat og derfor ikke kan klare genopbygningsopgaven.
Det er efter min mening
meget alvorlige grunde til, at det er en forkert politik, der her indledes. Endelig kan jeg kun gentage, hvad jeg sagde før om hr. Naser Khader, hvis kronikker jeg kender.
I en telefonsamtale, jeg havde med ham i går eftermiddags, sagde han, at han ikke kunne stemme for B 118, men hans grunde til ikke at gøre det må han selv gøre rede for.
Peter Skaarup (DF), 2003-03-21:
Jeg er da enig med hr. Niels Helveg Petersen i, at det måske ikke altid er så vigtigt, hvad man gjorde i 1998, som det er vigtigt, hvad man gør i dag.
Men det, jeg bare synes er problemet for Det Radikale Venstre, er, at man helt hænger sin hat på en fuldstændig klar FN-resolution, som skulle indebære denne krig, og siger, at når den ikke er der, vil man ikke være med.
Men der er bare mange eksempler på, at Det Radikale Venstre har været med i noget lignende uden et klart FN-mandat, og derfor siger jeg simpelt hen kun - og jeg vil godt have det bogført - at Det Radikale Venstre åbenbart har en dobbeltmoral her.
Jeg vil spørge hr. Niels Helveg
Han siger ligefrem til Politiken den 26. februar: »Kun en amerikansk intervention i Irak kan afvende den ulykke, som præger hele Arabien.«
Han siger også: »For mig at se er vent og se-holdningen værre for irakerne end en her og nu-aktion.
Så vil det blive overstået, mens den anden holdning blot vil være en stille død.
At få Saddam fjernet vil betyde det samme for araberne, som det betød for Østeuropa, da Berlinmuren væltede.
« Det er dog stærke ord og noget, der følger umiddelbart op på det, vi debatterer her i dag, og når man skriver sådan, kan man vel ikke have nogen anden holdning end at stemme for forslaget, for det er jo dét, forslaget går ud på.