runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-01-31:
Til hr. Anders Samuelsen vil jeg sige vedrørende spørgsmålet
om læger, advokater m.v., at jeg forventer, at vi kan fremsætte noget i løbet af år 2003. Til hr. Bøgsted: Jeg vil ikke forstås på den måde, at vi ikke vil se på de problemer, der er i forbindelse med Østudvidelsen.
Vi har jo indbudt Folketingets partier og er i gang med en møderække, har haft møde med Dansk Folkeparti, har haft møde med Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og er ved at fastsætte møder med andre partier i Folketinget for at se og analysere, hvad det er for nogle problemer, der kan opstå, og hvad det er for nogle ordninger, der i særlig grad kan være under pres, hvis vi åbner op for arbejdsmarkedet fuldt ud 1. maj 2004.
I den forbindelse er der nogle beslutninger, der skal træffes, og jeg håber, at vi kan finde tilfredsstillende løsninger på det her punkt, sådan at et bredt flertal i Folketinget vil kunne erklære sig tilfreds med, at vi har taget de tilstrækkelige og de nødvendige forholdsregler.
Og så er en udreder i Sverige kommet med et forslag.
Så ser vi jo endelig på samtlige sociale ordninger, om der er nogle af dem, vi skal se på fra starten.
Mit hjerte bløder altid, når jeg hører hr. Ole Vagn Christensen her på talerstolen.
Jeg vil bare sige, at mit udgangspunkt er det enkelte menneske.
Det er ikke systemet.
Det er altså, at nu lever vi i år 2003, og så må mennesker have lov at bestemme, om de vil være medlem af en forening eller ikke vil være medlem af en forening.
Skal jeg forstå hr. Ole Vagn Christensen på den måde, at vi så roligt kan afskaffe alle eksisterende eksklusivbestemmelser, fordi der jo så er en kollektiv overenskomst, det vil sige, at dér er det beskyttelseshensyn, som hr. Ole Vagn Christensen taler om, jo så ikke gældende længere?
Jeg mener, at ingen kan være tjent med, at man tvangsmæssigt skal være medlem af en bestemt forening for at kunne få sit daglige brød og smør på bordet, og her går der altså for mig en skarp skillelinje.
Det må være op til det enkelte menneske selv at bestemme, hvorvidt man ønsker at være medlem eller ikke vil være medlem.
Jeg tror, at de fleste gerne vil være medlem, men jeg ved, at der er nogle, der ikke vil, og jeg synes, der i et moderne samfund må være plads til, at de mennesker, som ikke vil være medlem, får en mulighed for at vælge fagforeningen fra.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-31:
Det er ikke dem, jeg frygter for, og det er ikke dem, jeg taler om, og det ved ministeren også godt.
Det, det drejer sig om, er, hvis der dukker en ny uorganiseret arbejdsgiver op, som ansætter nogle folk og så siger: Nu har jeg undergravet det organiserede arbejdsmarked.
Så er der jo ikke noget aftaleforhold her, så er der jo ikke nogen overenskomst på det område.
Og det er jo her, eksklusivaftalerne har været med til at være det værn og den sikring for, at der netop blev en overenskomst i fremtiden
Det har ikke være noget som helst andet.
Alt det her med, at man prøver på at køre det ind på medlemmer og alle de dér ting er jo udenomssnak. Det, det drejer sig om, er det arbejdsretlige princip, at man har været nødt til at sige, at for at få det overholdt så har vi selvfølgelig været nødt til at have organiserede medlemmer hos arbejdstagerparten, når arbejdsgiveren har været uorganiseret.
Det er jo det, der er retsforholdet i det her.
Det er jo her, selvjustitsen har været.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Kan jeg forstå ministerens svar derhen, at regeringen heller ikke vil stemme for andre partiers forslag om indskrænkning i konfliktretten?
Jeg er godt klar over, at det ikke står lige så præcist i regeringsgrundlaget, uanset at man jo tidligere har haft overvejelser i forhold til blokaderetten - men betyder det så en garanti fra ministerens side om, at regeringen på intet tidspunkt vil støtte andres forslag, heller ikke om indgreb i konfliktretten, uanset hvilken form det har?
Tove Videbæk (KRF), 2003-01-31:
Det er jo farligt at bringe gallupundersøgelser op her, men det er også meget interessant, hvilke spørgsmål man stiller, når man laver sådan nogle undersøgelser.
Da Gallup stillede spørgsmål til borgerne i den undersøgelse, jeg nævnte, blev der spurgt: Mener De, at det er i orden, at det på mange arbejdspladser er nødvendigt at være medlem af en bestemt fagforening?
Altså et meget neutralt og stille og roligt spørgsmål: Hvad mener De?
Men i den undersøgelse, som hr. Ole Vagn Christensen og vist også hr. Ole Sohn omtalte, blev borgerne spurgt: Regeringen har netop fremsat et lovforslag om forbud mod eksklusivaftaler i overenskomsterne på det private arbejdsmarked.
Er du for eller imod et sådant forslag
Jamen kære venner, hvem vil ikke være imod den hammer i hovedet, som et sådant spørgsmål er?
Her mener jeg, at man får det svar, som man efterspørger.
Så blev der talt noget om uorganiserede arbejdsgivere.
Jeg er lidt optaget af, hvem det er, man kalder uorganiserede arbejdsgivere, for jeg har det indtryk, at man mener, at de, som har overenskomster med kristelige arbejdsgiverforeninger, er uorganiserede, og så snakker vi efter min mening om vidt forskellige ting.
Ole Sohn (SF), 2003-01-31:
Jeg respekterer fuldt ud Kristeligt Folkepartis holdning i denne sag.
Den har været konsistent og ensartet fra starten.
Det, der bringer mig herop, er fru Tove Videbæks brug af meningsmålinger.
Jeg går ud fra, at fru Tove Videbæk er opmærksom på, at man får de svar i meningsmålinger, som man beder om.
Det er blot til orientering, for der er faktisk lavet en tilsvarende meningsmåling om det samme emne, hvor man har spurgt vælgerne, om de finder det rimeligt, at Folketinget griber ind i overenskomstsystemet på det danske arbejdsmarked.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-01-31:
Jeg forstår på SF's definition af de frivillige eksklusivaftaler, at det nærmest er sådan, at når systemet samarbejder, når fagforeningen laver en aftale, og når arbejdsgiveren laver en aftale, er det ikke et spørgsmål om den enkeltes rettigheder.
Men når SF fremhæver, at det er et system, man godt kan leve med, vil jeg spørge for lige at få testet det: Er det noget, SF kunne tænke sig at udbrede til statens område?
Hvis det er så godt, kunne alle lønmodtagere jo lige så godt være omfattet af det, og er det noget, SF vil have udbredt til statens område?
Ole Sohn (SF), 2003-01-31:
Ét: Jeg kender ikke den konkrete sag, men jeg kunne forstå, at den var fra 1996.
Det, jeg refererede til i mine otte punkter i ordførertalen, er i overensstemmelse med den dom, som blev afsagt i Højesteret i 1999, der har skitseret frivilligheden i indgåelse af eksklusivaftaler, og som gør, at danske overenskomster også på dette punkt er i overensstemmelse med menneskerettighedskonventionen.
Det andet er spørgsmålet om platugler.
Jeg brugte det som et eksempel på arbejdsgivere, som bevidst forsøger at udnytte folk til løntrykkeri, sådan som det desværre sker i stort og stigende omfang i dag med illegal arbejdskraft fra de østeuropæiske lande.
Det kalder jeg platugleri, for det er at ødelægge forholdene for de organiserede virksomheder og for de regulære arbejdsgivere, som ønsker at have et ordentligt arbejdsmarked.
Det er to forskellige ting.
Til hr. Lars Barfoed vil jeg sige, at hr. Lars Barfoed har lidt svært ved det med æbler og pærer.
Foreningsfrihed og åbenlys diskrimination af gravide er usammenlignelige størrelser.
Foreningsfriheden går på, at man skal kende sine forhold på nøjagtig sammen måde som i det eksempel, hr. Jan Petersen nævnte tidligere.
Hvis man køber en lejlighed i en andelsboligforening, kender man betingelsen: man skal være medlem, og ingen kan forestille sig det modsatte.
Søger man arbejde på en arbejdsplads, hvor en forening har skaffet nogle goder, er det vel også rimeligt nok, at man bidrager til, at den forening, som har skaffet goderne, også har mulighed for at vedligeholde goderne.
Det er jo simpel logik, og derfor forstår jeg ikke helt sammenligningen mellem æbler og pærer.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-01-31:
Hr. Ole Sohn kaldte dem, der ville stå uden for en fagforening, for platugler, og hr. Ole Sohn argumenterede for, at der var noget, der hed frivillige eksklusivaftaler.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge SF's ordfører: Hvad med Hans Henrik Jensen, der var ansat i firmaet Novodan og blev afskediget af Novodan i 1996?
Der står direkte i afskedigelsen, at han ikke var medlem af en fagforening, og derfor må man dags dato meddele ham opsigelse med fratræden torsdag den 14. marts 1996.
Han blev ikke tilkendt nogen erstatning af Vestre Landsret.
Landsretten henviste til, at der manglede lovgivningsmæssigt grundlag, men det er jo det lovgivningsgrundlag, vi tilvejebringer i dag.
Var Hans Henrik Jensen omfattet af en frivillig eksklusivaftale?
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Jeg kunne forstå, at hr. Ole Sohn sådan set synes, det er i orden, at man har en eksklusivbestemmelse, når det er sådan, at virksomheden ved ansættelsen skal oplyse: Her har vi eksklusivbestemmelser, så du skal altså være medlem af en bestemt forening for at arbejde her.
Hvis man ved det på forhånd, er det sådan set i orden.
Jeg går ud fra, vi kan blive enige om, at når man siger, at de, som er medlemmer af den pågældende forening, kan arbejde her, men andre kan ikke, er det en diskrimination af dem, som ikke er medlemmer af foreningen.
De må ikke arbejde det pågældende sted, de bliver diskrimineret, men hr. Ole Sohn synes altså, det er en legal diskrimination, når bare
man ved det på forhånd.
Så vil jeg gerne spørge hr. Ole Sohn: Er det et princip, som hr. Ole Sohn mener også kunne anvendes på andre områder, f.eks. over for gravide?
Hvis arbejdsgiveren bare på forhånd har meddelt, at man ikke kan have gravide på virksomheden, er det så i orden, at hvis man bliver gravid, må man sige: Jamen
så kan jeg ikke arbejde her, for det vidste jeg på forhånd.
Jeg kunne nævne andre områder, og kan hr. Ole Sohn ikke se, at argumentationen ikke holder, når der findes sådanne eksempler?
Selvfølgelig vil det ikke være rimeligt over for gravide eller folk af en bestemt race eller andet, som har fået at vide på forhånd, at her kan vi ikke have sådan nogle som jer.
Hvis man diskriminerer folk, fordi de ikke er medlem af en bestemt forening,
synes jeg, hr. Ole Sohn burde give mig ret i, at det ikke er rimeligt, for det er en knægtelse af den personlige frihed.
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Hr. Bjarne Laustsen stiller det ledende spørgsmål: Hvilke arbejdsgiverforeninger har bedt os om at fremsætte dette forslag?
Det er der mig bekendt ingen arbejdsgiverforeninger der har bedt os om.
Dette lovforslag er fremsat helt uden hjælp fra arbejdsgiverforeninger, og det har, som jeg sagde indledningsvis, været en politisk målsætning for Det Konservative Folkeparti gennem mange, mange år.
Må jeg så sige til hr. Bjarne Laustsen, som er lidt utilfreds med arbejdsvilkårene her i Folketinget, for så vidt angår frokost, at betjenten netop har oplyst mig om, at der er sandwich udenfor.
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-31:
Jeg har noteret mig, at stort set alle partier i Folketinget går ind for den frie forhandlingsret, og derfor burde det jo være en smal sag at få ordnet også forholdene her i Folketinget, så vi også om fredagen kunne få en spisepause.
Det står nok ikke lige til at ændre i dag, men det burde være et rimeligt krav, og det er jo sådan set det samme, som vi taler om her: at der er ordnede forhold på arbejdspladsen.
Jeg fik aldrig et svar fra hr. Lars Barfoed på, hvilke arbejdsgiverforeninger der har presset Det Konservative Folkeparti og regeringen til at tage fat på dette spørgsmål og sige, at det er vigtigt, at der på lige nøjagtig dette område kommer et indgreb mod den frie forhandlingsret.
Vi har jo høringssvarene, og her er det jo ret let at se, hvordan man udtaler sig.
Jeg går ud fra, at det hverken kan være Dansk Arbejdsgiverforening eller Dansk Industri, der har sagt, at de synes, det er en god idé at lave et indgreb i den frie forhandlingsret.
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Den vedrører nemlig det eneste problem, der kan identificeres i dag, for så vidt angår arbejdsgivernes retstilstand, nemlig at der er overenskomster, hvor det er sådan, at for at få ansat medlemmer af et bestemt forbund skal man være medlem af den arbejdsgiverforening, der har indgået overenskomst med det pågældende forbund.
Det er en begrænsning i foreningsfriheden for arbejdsgivere, det er den eneste begrænsning, man kan identificere i dag, og den bliver nu ophævet med § 4 C, stk. 2. Hr. Ole Sohn spørger: Hvad nu hvis LO og DA ikke ønsker indgreb, for så vidt angår blokaderetten?
Ja, så må vi jo se på det.
Vi har ikke nogen planer her og nu om indgreb, men vi må jo se på det, hvis det er sådan, at de når frem til, at tingene er, som de skal være.
Så kan det jo være, vi er enige med dem, men det kan jeg jo ikke sige nu.
Vi må se på grundlaget på det tidspunkt, men vi har altså ikke nogen planer om at gribe ind på området.
Jeg vil bare ikke udelukke, at det kan blive tilfældet. Så er både hr. Ole Sohn og hr. Jan Petersen, sådan som jeg forstår det, stærkt bekymrede ved tanken om, at andelsboligforeninger indgår aftaler med rottefængere og skorstensfejere på foreningens medlemmers vegne.
Jeg synes, man må stille nogle spørgsmål om det under udvalgsbehandlingen.
Jeg tror, det har lidt at gøre med ejerstrukturen i andelsboligforeninger, for så vidt angår ejendommen - hvem der ejer ejendommen, og hvem der kan indgå aftaler om vedligeholdelse og servicering af den pågældende ejendom.
Men lad os endelig få den problemstilling undersøgt til bunds under udvalgsarbejdet, så vi ikke uden grund tvinger nogen til at anvende en bestemt rottefænger.
Jeg synes bestemt, det er et meget interessant og relevant spørgsmål, hr. Jan Petersen der har bragt op, og det må vi sandelig få undersøgt helt til bunds.
Jan Petersen (S), 2003-01-31:
Det er jo lige præcis det, der er problemet, vil jeg gerne sige til hr. Lars Barfoed, at regeringen faktisk ikke har dyrket detaljerne på alle de områder, hvor man rent logisk kan sammenligne det her indgreb med, hvad der foregår andre steder.
Det er ikke noget dumt eksempel, at hvis nu du flytter ind i en andelsboligforening, så ved du, der er bestemte præmisser, der gælder, men en dag finder du ud af: Jeg vil ikke være med på de præmisser; jeg vil have en anden skorstensfejer.
Det er logisk præcis det samme som det, der foregår på en arbejdsplads
Der er en forening, der har indgået en aftale med en anden part.
De har gjort det frivilligt, de har afgjort det i fællesskab, og det har de lov til.
Det kan godt være, det virker en smule latterligt, men der er faktisk en meget logisk sammenhæng.
Ole Sohn (SF), 2003-01-31:
Jeg tror simpelt hen ikke, hr. Flemming Oppfeldt hører ordentligt efter.
Jeg går faktisk ind for frivillighed og ind for, at arbejdsmarkedet organiserer sig ud fra nogle frivillighedsprincipper, når man indgår overenskomster.
Det tilkommer ikke mig som lovgiver at sige, om der skal være eksklusivbestemmelser på dette eller hint område.
Det skal de to parter på arbejdsmarkedet afgøre, og det er den måde, hele det danske arbejdsmarked er blevet bygget op på gennem mere end 100 år, så hvorfor skulle vi dog begynde at gribe ind i det?
Fra SF's side har vi altid været principielt imod at gribe ind i frivilligt indgåede aftaler på det danske arbejdsmarked.
Bent Bøgsted (DF), 2003-01-31:
Ja, det er jo meget godt, vil jeg gerne sige til hr. Lars
Barfoed
; den paragraf går jo på, at en arbejdsgiver ikke kan nægte at ansætte en eller lade være med at ansætte en, uanset om arbejdsgiveren er med i en forening eller ikke er i en forening.
Det har jo ikke noget at gøre med, om en arbejdsgiver har ret til at melde sig ind i en forening eller undlade at melde sig ind i en forening.
De to ting hænger ikke rigtigt sammen.
Det har ikke noget med arbejdsgiveren at gøre; det går udelukkende på lønmodtagere: at en arbejdsgiver ikke kan nægte at ansætte en lønmodtager.
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Til fru Pernille Falcon, der spørger, hvad der helt præcist sigtes på med hensyn til indgreb i forhold til blokaderetten, må jeg sige, som jeg hele tiden har sagt, at umiddelbart har vi ingen planer om at gribe ind.
Arbejdsmarkedets parter diskuterer det her forhold, og der er ikke nogen konkrete planer om at gribe ind.
Jeg tror ikke, det bliver nødvendigt at gribe ind; jeg vil bare ikke stå her og udelukke det fuldstændigt, hvis det viser sig, at de drøftelser mellem arbejdsmarkedets parter ikke fører til noget.
Men mere præcist kan jeg ikke sige det. Så glemte jeg før at svare hr. Bent Bøgsted, som spurgte til arbejdsgivernes foreningsfrihed, og jeg må sige, at den er sikret ved § 4 c, stk. 2, i lovforslaget, hvor der netop står, at man ikke kan forpligte en lønmodtager til udelukkende at være beskæftiget hos en arbejdsgiver, der er medlem af en forening eller en bestemt forening.
Det kombineret med loven om foreningsfrihed, der allerede er gældende, betyder, at man ikke har nogen som helst problemer i forhold til arbejdsgiverne.
Til sidst til hr. Jan Petersen, som rejser nogle interessante problemstillinger angående rottefængere og skorstensfejere: Vi har forsøgt at overveje mange forskellige problemstillinger i relation til det her lovforslag, men jeg må tilstå, at vi ikke på forhånd er gået i detaljer med andelsboligforeningers aftaler med rottefængere.
Men jeg synes, at hr. Jan Petersen skulle stille spørgsmål om det under udvalgsbehandlingen.
Det kunne da være interessant.
Men helt ærligt: Andelsboligforeningers aftaler med dem, som skal servicere ejendommen, synes jeg slet ikke har nogen relevans i forhold til det, vi drøfter her, nemlig om man kan tvinge enkeltpersoner til at være medlem af en bestemt forening for at få et bestemt arbejde.
Jan Petersen (S), 2003-01-31:
Jeg forstår på hr. Lars Barfoed, at der kommer andre indgreb også, det er bare sådan, at vi skal have dem i salamiform, efterhånden som regeringen bliver færdig.
Det får mig til sådan lidt mere overordnet at bede hr. Lars Barfoed om at forholde sig til et lille arrangement, som jeg tror eksisterer adskillige steder i dronningeriget: Hvis nu man er medlem af en andelsboligforening, fordi man bor i en andelsboligforening - det er jo vitalt, at man har et sted at bo - så kunne det være spændende, om man fik frit valg af rottefænger eller frit valg af skorstensfejer, men det kan ikke lade sig gøre, fordi man er medlem af en forening, der har indgået en aftale med en bestemt skorstensfejer.
Det er jo nødvendigt at få klaret sin skorsten, og er der rotter, er det også vigtigt, at der kommer en og fjerner dem.
Hvad synes hr. Lars Barfoed om et sådant arrangement, hvor en forening pålægger sine medlemmer for det første at være medlem og derefter også pålægger dem en bestemt adfærd? Ifald hr. Lars Barfoed synes, det ikke har nogen sammenhæng med arbejdsmarkedet, så vil han være en af de få.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Jeg vil bare godt høre, om det skal forstås derhen, at man har tænkt sig at forbyde blokader, hvis det er sådan, at der er en anden fagforening, der har organiseret området, uanset hvor lille den er, hvor lille et område det er, og hvor ringe vilkår mennesker bliver budt på den arbejdsplads.
Bare det, at de er organiserede i en eller anden form for fagforening, så vil man forbyde blokader i den sammenhæng - er det det, man sigter til?
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Jeg bliver spurgt af fru Pernille Falcon, om det lille hjørne, vi vil »kaste os over«, er blokaderetten.
Det er sjovt, jeg kan ikke erindre selv at have udtalt, at der er noget, vi vil kaste os over.
Jeg mener tværtimod, jeg udtrykte mig meget forsigtigt omkring denne her problemstilling og sagde, at vi sådan set ikke havde til hensigt at gribe ind, men at der var det her lille hjørne, som vi forventede at arbejdsmarkedets parter selv ville være i stand til at løse. Vi har ikke nogen planer om generelt - for nu at bruge fru Pernille Falcons udtryk - at kaste os over blokaderetten.
Det er jo en del af de kampmidler, man har på arbejdsmarkedet, og det skal da fortsat bestå som en mulighed for fagforeningerne.
Det kan give nogle problemer.
Men lad os se, om ikke arbejdsmarkedets parter
selv får talt sig til rette om at anvende blokaderetten med den lille tilbageholdenhed, som man måske nok kunne ønske sig. Dér kan jeg så naturligt fortsætte til hr. Ole Vagn Christensen, som stadig væk er bekymret, på trods af at jeg har forsøgt - men åbenbart forgæves - at fjerne hr. Ole Vagn Christensens bekymring for, at de uorganiserede arbejdsgivere vil kunne bruge det her lovforslag som et løft til at skabe dårlige arbejdsvilkår for medarbejderne. Der vil jeg godt sige stadig væk, at medarbejderne jo bare kan melde sig ind i deres fagforening, og at fagforeningerne og fagbevægelsen jo har de kampskridt til rådighed over for virksomheder, som ikke indgår overenskomster, og hvor der ikke er fornuftige arbejdsvilkår, som de hele tiden har haft.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-31:
Hr. Lars Barfoed har den naive forestilling, at en organisation uden kampmidler er i stand til at få ordnede forhold på arbejdsmarkedet.
Det er jo faktisk det, de sager illustrerede, det er faktisk det, Ikadansagen illustrerer, at det ikke er muligt, uden at man sådan set kan sige, at her er der tale om, at hvis vi skal have en arbejdsgiver til at overholde det, så er det nødvendigt, at han indgår en eksklusivaftale, for ellers ville muligheden for at undergrave det organiserede arbejdsmarked være til stede.
Jeg vil gerne sige til hr. Lars Barfoed, at det ikke går
at fjerne eksklusivaftalerne uden at sætte noget andet i stedet, for så kan man jo sige til sine medarbejdere: Hvis I vil have arbejde, hvis I vil sikre jer, at der er et arbejde til jer, så er I i den situation, at I skal arbejde under de løn- og arbejdsforhold, som jeg mener er rimelige, og ikke dem, som det organiserede arbejdsmarked mener er rimelige. Endvidere kunne man jo stille det spørgsmål: Kan folk, der er tilmeldt arbejdsformidlingen, tvinges til at arbejde for en sådan arbejdsgiver?
For så er han jo også sikker på, at han kan få den arbejdskraft, han har brug for.
Derfor åbnes der op for, at man kan undergrave det organiserede arbejdsmarked, hvis man ikke har eksklusivaftaler som det sidste værn.
Bent Bøgsted (DF), 2003-01-31:
Hr. Lars Barfoed har da ret i, at det her lovforslag skulle have gået på, at det stod enhver lønmodtager og enhver arbejdsgiver frit for at melde sig ind i en forening eller undlade at melde sig ind i en forening, men jeg har læst det igennem flere gange, og uanset hvad jeg gør, kan jeg altså ikke finde et eneste sted, hvor der står, at det står en arbejdsgiver frit for at melde sig ind i en forening eller at undlade at melde sig ind i en forening.
Jeg kan ikke finde et eneste sted, det står.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-31:
vil det da være nærliggende at sige: Nej, det skal vi sandelig ikke have indført.
Men omvendt: Når det drejer sig om at sikre, at den uorganiserede arbejdsgiver ikke kan undergrave den organiserede, er det selvfølgelig de 90 pct., der lige pludselig er de fleste, og ikke de 10 pct., så derfor vil jeg gerne anholde det lidt, når man siger, at der ikke er muligheder.
Vil fru Tove Videbæk ikke godt bekræfte heroppefra, at på 90 pct. af arbejdsmarkedet er der masser af muligheder, det er kun på de 10 pct., der ikke er det? Så vil jeg godt stille et yderligere spørgsmål
: Er det ikke rigtigt, at det er de uorganiserede arbejdsgivere, som frivilligt indgår en eksklusivaftale?
Det håber jeg vi kan få bekræftet her fra talerstolen.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Jeg vil gerne høre hr. Lars Barfoed, om det lille hjørne af konfliktretten, man har tænkt sig at kaste sig over, er blokaderetten?