Thor Pedersen (V), 2002-12-09:
... at ØMU-gælden skulle være blevet mindre.
Der må jeg sige, at det er ikke rigtigt.
Der ligger et svar også til Finansudvalget, der i detaljer redegør for ændringen i ØMU-gældens opgørelse, og som viser, at det er ren teknik.
Så den strukturelle ØMU-gæld er overhovedet ikke mindre i 2003 end det, der har været forudsat. Der er alene tale om, at genudlån til statsgaranterede selskaber og beholdningen af statsobligationer og ATP giver forskellen, men det har intet at gøre med ØMU-gældens sande opgørelse eller struktur.
Så skylder jeg lige at sige til hr. Ole Sohn, der - sammen med andre måske - talte meget om skattestoppet, at vi har vækst og skattestop, eller vi har skattestop og vækst.
Begge dele er sandheden.
Så det er en vækstpolitik, der finder sted, og det er det også i kommuner og amter.
Og jeg må lige korrigere, når hr. Ole Sohn taler om, hvor mange milliarder man tidligere gav til sygehusene.
Det er rigtigt, at man har givet milliardtilskud i 1998, 1999, 2000 og 2001, men de milliardtilskud er blevet på niveauet.
De er altså ikke reduceret, så hver gang man har givet mere i tilskud i et budgetår, er de blevet ført videre i efterfølgende år.
Og det, regeringen har givet, er lagt oveni de gamle ekstraordinære tilskud.
Jeg taler ikke om de 1,5 mia. kr., jeg taler om det generelle, der er lagt ind.
Vi havde i aftalen med amterne denne gang et generelt løft til sygehusene på 450 mio. kr. plus 300 mio. kr., som ligger i en aktivitetspulje, plus 125 mio. kr., der er aftalt med Dansk Folkeparti i forbindelse med finanslovforligets indgåelse. Så her er der altså også tale om realvækst.
Man må ikke begå den fejl at tro, at det, der er givet ekstra de forudgående år, er pillet ud igen.
Det niveau, man var kommet op på, har man bygget ovenpå.
Det er sådan, at der er tale om realvækst, også omkring sygehuse, også omkring kommuner.
Det, vi har kvitteret for, i øvrigt ved et møde med Kommunernes Landsforening, er, at man har brugt væksten på de områder, som regeringen også har prioriteret, og det vil sige, at det er på socialområdet og kultur- og skoleområdet, pengene er brugt.
For amternes vedkommende har man anvendt stigningen især på socialområdet, hvor man har den største stigning: over 5 pct.
Men for ikke at provokere nogen på dette sene tidspunkt vil jeg slutte af med at sige tak til partierne for det arbejde, der er præsteret.
Jeg synes, det lover godt, og jeg synes, at modellen med, at man har en mulighed for på fagområderne, på ordførerområderne, at nå længst muligt, har båret frugt.
Det her krævede altså, at der har været den forståelse blandt partierne, og det vil jeg gerne kvittere for.
Jeg synes, det er en god finanslov, og jeg glæder mig også til at se afstemningen, for jeg tror, vi vil se, at det er en meget stor bredde i Folketinget, der i virkeligheden er bærende for den samlede finanslov.
Nu har jeg jo været så heldig, at jeg - som kun få i Folketingssalen eller i hvert fald kun en del - har haft mulighed for at høre alle de gode indlæg i fredags og også i dag, og det er jo rart, at man kan få lov til det.
Jeg må sige, at debatten i fredags var ganske grundig.
Det var egentlig ikke meget af det, der blev sagt i fredags, som ikke også blev berørt i dag, plus lidt mere, og sådan skal det vel også være med den form, vi har valgt at bearbejde vores finanslov på: først ændringsforslagene og så den endelige vedtagelse.
Man kan selvfølgelig være bekymret over, at vi ikke er enige alle sammen i Folketingssalen, for
så var det egentlig lettere - altså i hvert fald i teorien.
Men jeg er egentlig ikke overrasket over, at vi ikke er enige, for det er måske i virkeligheden parlamentarismens og folkestyrets grundidé, at vi er valgt ud fra forskellige synspunkter og forskellige holdninger.
Det er måske i virkeligheden dér, den politiske proces ligger.
Det er nu engang den måde, et folkestyre skal fungere på, at vi forhåbentlig ikke er enige, og det er måske styrken, at vi ikke er enige, fordi vi afspejler de meninger, der er uden for huset.
Men alligevel kan man jo blive glad over at høre, at den konservative ordfører, fru Gitte Seeberg, siger, at Det Konservative Folkeparti er glade og enige i det, der ligger i finansloven.
Og det bidrager også til min glæde at høre Dansk Folkepartis ordfører, hr. Kristian Thulesen Dahl, sige, at man synes, at det er en god finanslov, at man støtter den, og at man er enig i grundrammerne.
Og så vil jeg sige, at for mig er det næsten endnu bedre at høre, at også Venstres ordfører, hr. Kristian Jensen, mener med glæde at kunne sige, at det er noget af det bedste, regeringen endnu har præsteret.
Så synes jeg egentlig, vi er kommet meget langt.
Det forstår jeg.
Der er altså lavet forlig, som Kristeligt Folkeparti er glad for, og det gør jo også, at vi forventer, at Kristeligt Folkeparti stemmer for finansloven.
Og der er flere glade.
Hr. Ole Sohn var jo også glad på SF's vegne over, at der var lavet forlig, gode forlig, men jeg må altså alligevel konstatere - forventer jeg - at man stemmer imod finansloven.
Jeg ved det ikke, men det har ligesom ligget i luften, at uanset glæden skulle man trykke på de røde knapper; forhistorien fornægter sig jo ikke for SF.
Men der er en glæde ved det alligevel, som jeg også gerne vil anerkende.
Fru Pia Gjellerup har sagt meget om, at humør skal man ikke tale om, men på en eller anden måde må jeg alligevel sige, at jeg ikke ved, hvor stor glæden er over forligene, der ligger, men jeg ved, at Socialdemokratiet alligevel stemmer for finansloven i sin helhed, for det gør man nu engang som ansvarligt parti, ligesom man stemmer for pengene til de ældre, engangsydelsen.
Selv om man ikke kan lide den på en eller anden måde, så er der et eller andet, der gør, at man alligevel stemmer for den, for sådan er politik nu engang.
Selv om der måske er fire i Socialdemokratiet, som synes, det er en dårlig idé, så stemmer man alligevel for den, og på den måde bliver der jo lidt krydderi omkring den politiske proces.
Det gør Enhedslisten også, for Enhedslisten siger det, Enhedslisten skal sige.
Jeg synes egentlig ikke, at der blev sagt noget, som ikke burde siges fra talerstolen af et medlem af Enhedslisten.
Der kan være nogle ord, jeg ikke havde brugt, hvis jeg havde været medlem af partiet, men jeg havde egentlig også forventet, at det nok ville være sådan, ordene faldt.
Jeg synes egentlig, at man undervurderer den glæde, partierne burde have over de forlig, der er indgået.
Jeg synes faktisk, det er flot.
Jeg nævnte det i fredags, og jeg vil gerne gentage det.
Jeg synes reelt, at det er nogle flotte forlig, partierne har været med i og er med til at løfte igennem.
Det er
jo ikke blot, hvad man kunne kalde sådan lidt kreativt forligsstof omkring en finanslov, det er tunge reformer på boligområdet, det er et års mere boligbyggeri over de næste 5 år, altså den samlede mængde.
Det er en fremtidssikret universitetsreform med visioner og dybde.
Det er også et bedre grundlag for vores erhvervsskoler.
Vi sikrer de midler til forskning, som man manglede for at holde niveauet, 3 mia. kr.
Det er »Flere i arbejde«, den reform, der er lavet på det arbejdsmarkedsmæssige område.
Der er i virkeligheden tale om en meget stor bredde.
Det er igen forbedring af sygehusene, og det er forbedring for de ældre.
Det, der jo især også må betyde noget, er, at den finanspolitiske linje, der er lagt, er holdt til fuldkommenhed.
Som det fremgår af budgetoversigten, som vi fremlagde i torsdags, er der tale om, at de samlede offentlige finanser ligger nøjagtig på den samme linje - meget solidt.
Der er fuld finansiering i 2003.
I øvrigt passer det konjunkturbillede, der tegner sig, i virkeligheden også meget godt til vores finanseffekt, for dem, der har interesse i det.
Den er gjort op til 0,1.
Reelt er den 0,06, men vi skal jo forhøje, og så bliver den til 0,1.
Den tegner meget godt det konjunkturbillede, der ligger.
På trods af de problemer, der ligger aktuelt omkring beskæftigelsen, er spørgsmålet jo, hvor varsom man egentlig skal være af hensyn til den kapacitetsudnyttelse, som i forvejen ligger på et meget højt niveau.
Vi har vished for, at ledigheden er et meget kort billede, der vil tegne sig i dansk økonomi.
Jeg vil også godt nævne, at den strukturelle saldo i 2003, dvs. saldoen renset for konjunkturbetingede engangsforhold, skønnes til 1,9 pct., og det siger jeg af hensyn til Det Radikale Venstre og til hr. Morten Helveg Petersen, der jo er så bekymret for det med arvesølvet, og det forstår jeg godt.
Vi har jo også her rettet op på skævheden.
Det strukturelle overskud, altså dagoverskuddet, er større nu, end det har været siden 1997 og også før 1997, renset for engangsindtægter.
Så der er færre engangsindtægter
overhovedet, der bidrager til dagoverskuddet i 2003, end der har været de foregående år.
Jeg er helt enig med hr. Morten Helveg Petersen i, at man ikke skal sælge arvesølvet - og det gør vi heller ikke - medmindre man bruger det til at nedbringe statens gæld.
Det er måske den anden misforståelse, der ligger omkring gældsforholdet, at man siger, at målet er ændret, altså ...