Poul Nødgaard (DF), 1999-12-09:
For over 10 år siden gennemførte Folketinget en større reform af lønningerne for Folketingets medlemmer, og mange år efter fandt der en stor debat sted med mange kritiske udtalelser til følge.
Sådan vil det sikkert også gå denne gang.
Når Dansk Folkeparti afviser alle fire lovforslag, skal denne holdning naturligvis have nogle ganske få ord med på vejen. Et årligt vederlag på 377.000 kr. til et folketingsmedlem er efter Dansk Folkepartis opfattelse et ganske passende beløb, og en stigning på 88.000 kr. til 465.000 kr. er ganske enkelt upassende og vil skabe en bitterhed i befolkningen, der indtil nu har måttet lade sig nøje med beskedne lønforhøjelser.
Bedre bliver det ikke til foråret, når overenskomsterne skal fornyes i dette land.
Hvordan vil det store folketingsflertal bag de foreliggende love forklare befolkningen, at den ikke skal gøre sig forhåbninger om de store lønstigninger?
Jeg spørger bare og forventer naturligvis et klart svar, men får næppe et sådant.
Et andet element i loven er omkostningstillægget, hvor Dansk Folkeparti har stor forståelse for en dækning af boligudgifter på op til maksimalt 50.000 kr. for de folketingsmedlemmer, der på grund af afstanden fra deres hjem og her til Christiansborg må have en bolig i hovedstadsområdet.
Men her hører enigheden så også op, idet der foreslås et skattefrit omkostningstillæg på 45.000 kr. til alle folketingsmedlemmer.
Og dér er det, vi spørger: Hvilke andre borgere kan opnå en sådan begunstigelse?
Min egen situation er den, at jeg formentlig maksimalt har udgifter på cirka en tredjedel af de 45.000 kr., og en del af disse udgifter er til en stor og dyr telefonregning.
Og vi må heller ikke glemme, når vi bedømmer alle disse her forhold, at folketingsmedlemmer har ret til fri rejse af enhver art i dette land og således ikke har nogen form for udgifter til rejser. Men så kommer det: En del MF'ere har udgifter til kørsel, når de ikke kan anvende den offentlige transport.
Denne gruppe skal naturligvis have et fradrag, og dér er det, vi spørger: Hvorfor kan man ikke ligesom alle de andre titusinder af lønmodtagere foretage et fradrag efter de faktisk kørte kilometer, når man må ud til valgmøder på fjerne steder, hvor der ikke er kollektiv trafik?
Derfor siger vi: Væk med omkostningstillægget, og lad os vise, at folketingsmedlemmer ikke er hævet over befolkningen, men på samme måde som den må gøre rede for, hvilke fradrag der skal gives.
Som en konsekvens af Dansk Folkepartis holdning til vederlagene til folketingsmedlemmerne følger jo naturligvis, at vi også må sige nej til forslagene om forhøjelse af vederlagene til henholdsvis statsrevisorerne og medlemmerne af Europa-Parlamentet.
Lovforslaget om ministrene har som udgangspunkt i hvert fald ét godt element i sig, nemlig at afgående ministre først kan få pension fra det tresindstyvende år, men så får ministrene til gengæld en virkelig god efterlønsordning.
Det andet element i ministerforslaget lægger op til ganske betragtelige lønforhøjelser, hvortil kommer, at partilederne i regeringen skal have et tillæg på 10 pct., hvilket jo i den nuværende regering skal forstås sådan, at det er den nuværende økonomiminister, der skal have forhøjet gagen med disse 10 pct. Det finder vi lidt uforståeligt - eller meget uforståeligt.
I Dansk Folkeparti appellerer vi om, at behandlingen af de fire forslag udskydes til efter nytår, så der kan blive tid til en seriøs behandling af forslagene i Udvalget for Forretningsordenen.
Jeg har modtaget oplysninger om, at det er planen at gøre udvalgsarbejdet færdigt fredag, eventuelt først mandag, så forslagene kan blive hastet igennem Folketinget i den kommende uge.
Noget sådant må jeg nok sige er lovsjusk, og som præsidiemedlem har jeg utrolig svært ved at stille mig i spidsen for lovsjusk.
Vi har netop forsøgt af hele vores hjerte og med al vores energi at modarbejde, at lovene kommer
for hurtigt igennem Folketinget.
Og der sker jo ingen verdens ulykker ved, at de her forslag bliver behandlet i løbet af januar måned og så vedtages.
Det er formentlig samme flertal en måneds tid inde i det nye år.
Jeg tror, det vil være en utrolig klog og fin beslutning af Folketinget, og det appellerer jeg indtrængende om.