runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Krog (SF), 2006-04-18:
Ude i kommunerne er det sådan i øjeblikket, at der er det sidst på måneden hele året.
De er pressede økonomisk.
Derfor er det nok så vigtigt, hvad vi her snakker om, nemlig om det er prisen, der er afgørende, eller det er kvaliteten, der er afgørende.
Derfor vil jeg gerne have, at ministeren prøver at svare på det her spørgsmål, som ministeren blev stillet tidligere: Hvordan vil ministeren sikre, at handelen med pladser alene bliver gennemført med udgangspunkt i borgernes behov og ikke med udgangspunkt i kommunal kassetænkning?
Der var ministerens svar, altså det skriftlige svar, at når vi får gennemsigtigheden, så sikrer vi også, at borgerne får det, de har behov for.
Det svar forstår jeg simpelt hen ikke.
Hvad gør vi med de her brugtbiler, der har prisskilte i forruden, eller de forårsruller, der ligger nede hos købmanden?
Vi køber da den billigste, da det kun er prisen, det handler om.
Jeg vil gerne bede om et svar fra ministeren.
Karen J. Klint (S), 2006-04-18:
En lille detalje ved at offentliggøre beregningsmåderne er jo også, at det ikke kun er udgifterne, der skal med i beregningsmodellerne.
Socialdemokraterne tager også for givet, at indtægterne skal være med i beregningsmåderne.
Så her vil det også kunne blive åbent for alle med lovforslaget, hvilke tilbud der bruger reklamefinansierede indtægter til at nedbringe taksterne.
Og så er vi ude i noget, hvor vi synes, at noget af det, som folk godt kan frygte, måske er at få et reklamefinansieret tilbud, og ved at få gennemskuelighed på det kan de måske netop ønske sig noget andet.
Så gennemskueligheden kan også godt bruges konstruktivt fra borgernes side.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-04-18:
Hvad angår borgeren, er det centrale jo, at man netop får det tilbud, der matcher det behov, man har.
Det er jeg fuldstændig enig med fru Karen Klint i jo er det, der er det afgørende.
Og det er jo derfor, at jeg synes, det er vigtigt, at vi får etableret Tilbudsportalen, som kommer i luften pr. 1. januar 2007, fordi den netop vil give mulighed for, at man kan se, hvad der så er af institutioner på området, som kan matche det behov, man har.
Og der skal sagsbehandleren jo gå ind og visitere lige præcis ud fra den situation, borgeren er i.
Så det har vi taget hånd om.
Det, der er det afgørende, er, at vi så også får skabt en gennemsigtighed med hensyn til, hvad det er, omkostningerne går til, hvad det er, pengene bliver brugt til i de forskellige tilbud.
Det kender vi i dag i det private, og vi kender det også fremover i det regionale qua det, at der nu bliver indgået rammeaftaler.
Så er det bare, at jeg undrer mig såre over, at der vitterlig er partier herinde, der ikke synes, at vi skal etablere den gennemskuelighed og decideret stemmer imod, at vi får takster, så vi ved, hvad det er, omkostningerne går til.
Karen J. Klint (S), 2006-04-18:
Jeg er næsten nødt til at replicere til socialministeren, at vi i Socialdemokraterne tager stilling sag for sag og lovforslag for lovforslag, og der, hvor vi har indtryk af, at der bliver lyttet til os og vi kan få fingeraftryk på den videre proces, kan vi være med, men hvis der på forhånd er lukket ned, så er det jo svært at være med.
Hvad angår det konkrete lovforslag, synes jeg også, det er meget vigtigt at få sagt, at når man laver gennemsigtighed på priserne, så må prisen, uanset hvor meget den enkelte borger så kan læse kvaliteten deri, aldrig give anledning til, at borgeren får dårlig samvittighed over, at et massivt behov så også betyder en høj pris.
Altså, pris og kvalitet skulle jo gerne hænge sammen.
Derfor er det stadig væk kvalitetssiden, der skal dyrkes over for brugeren, borgeren, og så kan det godt ske, at prisen er mere interessant for sælgeren og for køberen, men borgeren må kunne ønske sig en behandling i det sociale system lige så uafhængigt af omkostningerne, som man kan i sundhedsvæsenet.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-04-18:
Jeg vil gerne starte med at kvittere over for Socialdemokraterne for, at de stemmer for det her lovforslag.
Jeg synes jo, at det er en god linje, Socialdemokraterne har valgt i modsætning til ved nogle af de andre forslag, vi har haft til behandling på det sociale område.
Jeg mener, at fru Karen Klint har ganske ret i, at når man er med i noget, når man stemmer for noget, så er det jo også sådan, at man har mulighed for at få indflydelse på tingene.
Det er jo netop derfor, at vi er en hel del, der undrer os såre over alle de aftaler, som Socialdemokraterne har valgt at sætte sig uden for, og hvor de ikke har ønsket at have indflydelse på, hvad der sker på et område.
Men så må jeg referere til, som også fru Karen Klint var inde på, at det her lovforslag altså handler om omkostningsbestemte takster.
Det handler om, at der kommer prisgennemsigtighed på området, akkurat ligesom man skal redegøre for, hvad prisen på et privat tilbud er, akkurat ligesom man skal redegøre for, hvad prisen på et regionalt tilbud er, som man nu skal som konsekvens af kommunalreformen, hvor man skal indgå rammeaftaler om taksterne for de forskellige tilbud.
Og så er det da oplagt, at de kommunale sociale tilbud også skal kunne påvise, hvad udgifterne er til de forskellige ting.
Det er da vigtigt, at vi kender omkostningerne, også når det er noget, en kommune står bag.
Jeg begriber simpelt hen ikke, at et parti som SF ikke vil være med til at skabe gennemsigtighed også på det kommunale område, men stadig væk synes, at det skal være sådan noget, som skatteborgerne ikke rigtig skal have kendskab til.
Man skal ikke rigtig kunne sammenligne, hvad det kommunale tilbud koster i forhold til, hvad det regionale tilbud og det private tilbud koster.
Dette er SF’s politiske holdning som konsekvens af, at man vil stemme nej til det her lovforslag, for al det fokus, som hr. Thomas Krog efterlyser på kvaliteten af tilbuddene, har vi jo for længst taget hånd om.
Det har vi taget hånd om i mange sammenhænge, bl.a. med Tilbudsportalen, hvor alle godkendte tilbud fremover skal beskrive, hvad det er, der kan leveres, hvad det er for et indhold, der er af de forskellige tilbud.
Vi har arbejdet med kvalitetsstandarder for en række institutioner.
F.eks. er Landsforeningen af Opholdssteder i gang med et akkrediteringsprojekt, hvor de netop arbejder med kvaliteten i deres tilbud, og det har vi jo så givet økonomisk støtte til.
Vi arbejder med kvaliteten i rigtig mange sammenhænge.
Derfor er det simpelt hen at krybe udenom, når hr. Thomas Krog gør det til et problem i det her lovforslag, for vi har arbejdet meget med kvaliteten.
Nu handler det om også at sikre en gennemsigtighed i, hvad omkostningerne ved de forskellige tilbud så er.
Og der kan jeg kun være overrasket over, at SF synes, at når det lige præcis drejer sig om kommunale tilbud, så skal man ikke have noget kendskab til de forskellige omkostninger, men det er okay, at man har det, når det er private og regionale tilbud, der er tale om.
Det synes jeg simpelt hen er for ringe fra SF’s side.
Karen J. Klint (S), 2006-04-18:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at Socialdemokraterne også har været meget beklemt ved lovforslaget her.
Vi deler faktisk de samme bekymringer, som SF har været oppe at gentage fra talerstolen, og vi synes, der er for meget økonomifokus og for lidt kvalitetsfokus på måden, lovforslaget er sat op på.
Lovforslaget handler om omkostningsbestemte takster, og så er det ikke nok kun at skrive om beregningsmåderne, så den kritik er vi enige i.
Derfor har vi også sat noget tekst ind i betænkningen her, hvor vi ligesom siger, at den flig, der er løftet for, at der også skal kunne komme noget kvalitet til syne i priserne her, som ministeren har sagt, er den forudsætning, der gør, at vi stemmer for.
Men gennemsigtighed i beregningsmåden på priserne vil jo i nogen grad eller måske alene og fortrinsvis være til ære for dem, der skal betale priserne nu.
Borgerne skulle jo gerne kunne gå efter indholdet og ikke efter, hvad det koster at få deres behov dækket.
Så prisfastsættelsen og det prisskilt, der tales om, er til ære for dem, der skal købe pladserne, og derfor skal vi også passe på, at de, der køber pladserne, ikke kun kigger på prisskilte, men også ser efter, om den måde, beregningerne er sat op på, reelt matcher de behov, de skal visitere til, så licitationen er endnu mere vigtig.
Når vi også er med til at stemme for lovforslaget, så er det, fordi vi gerne vil være det kritiske øje, der ser, at der så også bliver indfriet nogle løfter om den måde, Tilbudsportalen udvikles på.
Vi har jo set, at når man er med i noget, så har man også mulighed for at følge det, og hvis man siger nej tak eller bare antyder et nej i starten, så er der nogle andre, der træffer beslutningerne undervejs, og så er vi ikke med til at finpudse eller tilpasse, hvis der er behov for det.
Så vi stemmer for lovforslaget med den beklemthed, der ligger i det, og som vi har skrevet ind i betænkningsteksten.
Thomas Krog (SF), 2006-04-18:
Så er jeg nok nødt til at gentage noget fra min oprindelige tale, siden Venstres ordfører ikke har hørt, hvad jeg har sagt.
Jeg vil sige, at når ministeren bliver spurgt, hvordan vi sikrer, at de her mennesker, vi snakker om, faktisk får et tilbud efter deres behov og ikke efter det prisskilt, som vi gør meget ud af at sætte op i forruden, så siger ministeren bare, at offentliggørelsen af tilbuddene i Tilbudsportalen er det, der skal give en større sikkerhed for, at de her mennesker får de rigtige tilbud.
Og det svar forstår jeg simpelt hen ikke.
Vi skal ikke have fokus på prisen, vi skal have fokus på kvaliteten, vi skal sikre de her mennesker, som vi jo med kommunalreformen i endnu højere grad gør til en handelsvare, og derfor er vi nødt til at gøre noget ekstra ud af at sikre, at der ikke bare bliver skaltet og valtet med prisen for øje.
Det synes jeg ikke er sikret med det her, langtfra.
Hans Andersen (V), 2006-04-18:
Vi skal sikre, at disse mennesker får en ordentlig kvalitet, siger ordføreren.
Jeg må indrømme, at det er mennesker, der benytter sig af sociale tilbud, vi snakker om i øjeblikket; det kan være private opholdssteder, det kan være kommunale institutioner, det kan være institutioner, der i dag drives af amterne, i fremtiden af regionerne.
Man kan jo på ingen måde sikre gode tilbud til mennesker, hvis man ikke ved, hvad indholdet er i de pågældende tilbud.
Der skal være en synlighed og en åbenhed om det indhold, den kvalitet, der er i det pågældende tilbud.
SF ønsker ikke at bidrage til den større åbenhed om og synlighed af indholdet, men det er jo kun derved, at man kan få matchet det rigtige tilbud med de borgere, som vitterlig har det pågældende behov.
Thomas Krog (SF), 2006-04-18:
Jeg kan såmænd godt finde positive elementer i det her lovforslag.
Det nævnte jeg også under førstebehandlingen af det, bl.a. at opholdskommunen jo får dækket de faktiske udgifter, jamen der er ting, der er positive i det.
Vi stiller dem op med et prisskilt på, og så siger vi: Så må I vælge ud fra de prisskilte.
Nej, vi skal ikke vælge på den måde, vi skal sikre, at de her mennesker får en ordentlig kvalitet; vi skal sikre, at de her mennesker får nogle behov dækket.
Det er det spørgsmål, ministeren har forsøgt at svare på, og jeg må bare konstatere, at det svar ikke giver nogen som helst form for garanti, tværtimod synes jeg, det er lidt sørgeligt.
Hans Andersen (V), 2006-04-18:
Bare en lille bemærkning til ordføreren for SF, der jo agter at stemme imod det her lovforslag.
SF nævnte fra talerstolen en række elementer, som indgik i lovforslaget, men det var pris og atter pris, mens der ikke var bemærkninger til det med åbenheden, synligheden, hvad indholdet er i det pågældende tilbud, hvad grundstammen er i tilbuddet, og til det med, hvad der er af yderligere supplerende ydelser i det pågældende tilbud.
Thomas Krog (SF), 2006-04-18:
Når det sociale område og dermed mennesker med funktionsnedsættelser osv. med kommunalreformen i endnu højere grad end tidligere bliver en handelsvare, jamen så er der ingen tvivl om, at SF ikke har det godt med det.
Men selv om SF er imod kommunalreformen, deltager vi jo gerne konstruktivt i arbejdet.
Skal man have et reelt frit valg, så kræver det, at man kender både pris og kvalitet.
I det her lovforslag er der et hundrede procent fokus på prisen, og der tænkes ikke på kvaliteten.
Det synes SF er en mangel.
Kvaliteten bør til enhver tid kendes; den bør være det centrale, når man vælger et socialt tilbud og giver borgeren en social ydelse.
På den baggrund er det centrale spørgsmål i forbindelse med det her lovforslag, hvordan vi, hvordan Folketinget og hvordan ministeren vil sikre, at handel med pladser alene bliver gennemført med udgangspunkt i borgerens behov og ikke med udgangspunkt i kommunal kassetænkning.
Vi står altså med en kommunalreform, hvor handicappede og andre udsatte grupper i et voldsomt stigende omfang gøres til en handelsvare.
Vi står med et lovforslag, hvor der er hundrede procent fokus på prisen, uden at der overhovedet tænkes på kvalitet og borgerens behov.
Ministerens bedste forsikringer om, hvordan vi så holder fokus på netop kvaliteten, netop borgerens behov, er, at offentliggørelsen af priserne på Tilbudsportalen giver kommunerne et langt bedre grundlag for at vælge mellem flere tilbud, og at prisgennemsigtigheden giver borgerne en større sikkerhed for at få det rigtige tilbud.
Det svar forstår jeg simpelt hen ikke.
Kvaliteten af en brugt bil bliver jo ikke garanteret af, at man hænger prisskiltet op i forruden.
Sådan er det, og sådan er det selvfølgelig også her.
Jeg vil så bare sige, at jeg hellere vil købe en dårlig brugt bil, end jeg vil købe nogle dårlige institutionspladser til de mennesker, det handler om her, som virkelig er mennesker med behov for hjælp.
Og derfor er det her lovforslag ikke godt nok.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-04-18:
Jeg kan kun bekræfte, at det er den gennemsigtighed, som jeg gerne vil skabe, så man ved, hvor det er, indtægter og udgifter kommer fra, og hvor de går hen.
Så vil jeg kun igen gentage, at jeg glæder mig over, at Socialdemokraterne vil være med til det.
Vi har jo haft flere omgange f.eks. med hensyn til prisberegningerne, når det gælder valg af hjemmehjælp, og har også der haft diskussionen om, hvor store krav man kan stille til synligheden og gennemsigtigheden i det kommunale regnskabssystem.
Jesper Langballe (DF), 2006-04-18:
Jeg vil gerne takke ministeren for især det allersidste svar.
Og jeg går ud fra, at ministeren kan give mig ret i, at med det svar om, hvad det er, der gør en kvalificeret som asylant i Danmark, er De Konservatives ordfører, fru Henriette Kjær, også blevet afvist, da hun ville sætte et loft over tiden i lejren og dermed give mulighed for, at man kan øve pression og dermed få en opholdstilladelse.
Hele den sidste tid har jo været forfærdelig præget af konservative profileringsforsøg, som har gjort, at det gynger under de aftaler, Dansk Folkeparti har med regeringen.
Jeg vil derfor gerne føje et spørgsmål til det, vi taler om her: Vil ministeren bekræfte og gøre det helt klart, at den indfødsretaftale, vi har indgået med regeringen, hvor posttraumatisk stress-syndrom ikke er nogen særskilt kvalifikation for at få indfødsret, også trods de forsøg, der har været fra nogle på i medierne at pirke ved det for sådan at profilere sig selv, står fast?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-04-18:
Det skal ikke være det tidsrum, man har opholdt sig i Danmark, der skal kvalificere, om man kan få opholdstilladelse i Danmark.
Det skal være det grundlag, hvorpå man i øvrigt har søgt asyl, og at Udlændingestyrelsen og i anden instans Flygtningenævnet har vurderet, at der er grundlag for asyl, at man er personligt forfulgt og har behov for beskyttelse, og derfor giver vi opholdstilladelse i Danmark.
Det er det, der skal være grundlaget, og ikke det tidsrum, man har opholdt sig i Danmark, der skal kvalificere det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Østergaard (RV), 2006-04-18:
Ligesom ministeren deltog jeg jo også i den omtalte studietur til de i det storkøbenhavnske område beliggende asylcentre m.v. Jeg har også tidligere besøgt Sandholmlejren, jeg ved, at også ministeren tidligere har været rundt og besøge de steder, og derfor vil jeg gerne starte med at spørge, om ministeren er enig i den karakteristik, fru Henriette Kjær fra De Konservative giver i Berlingske Tidende den 15. april.
Jeg citerer: »Forholdene på de danske asylcentre er rystende ringe og uværdige. Det kan vi ikke være bekendt at byde andre mennesker, og jeg vil derfor arbejde for at få forbedret forholdene hurtigst muligt.« Er ministeren enig i, at forholdene er rystende ringe og uværdige og ikke kan bydes andre mennesker?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-04-18:
Der skal være acceptable forhold for asylansøgere i Danmark, og det mener jeg sådan set også der er.
Med det seneste lovforslag, som bl.a. fremrykker ansøgninger om humanitær opholdstilladelse og ændrer indsatsen med aktiveringstilbud til asylansøgere, har vi faktisk lige netop vedtaget en forbedring for asylansøgere, også for afviste asylansøgere.
Når det gælder børnene, har jeg aftalt at gå i dialog med Røde Kors, og jeg har sagt, at en af de ting, jeg gerne vil have sat fokus på, er modersmålsundervisning af børnene, så de ikke er bagud, når de skal starte deres skolegang og modtage undervisning derhjemme, hvis de får afslag på asyl i Danmark.
Det er en af de ting, som jeg har sagt, jeg gerne vil se på, og det meldte jeg sådan set også ud før påske.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-04-18:
På baggrund af det, ministeren indtil videre har sagt, kunne jeg godt tænke mig at høre, om det er ministerens opfattelse, at der er brug for en forbedring af de forhold, man byder familier – det kan være med, det kan være uden børn – på de danske asylcentre.
Er der brug for en forbedring, som politikere fra de to regeringspartier har givet udtryk for?
Eller mener ministeren, at alt er i den skønneste orden, og at forholdene fortsat skal være så dårlige som muligt for på den måde ligesom at prøve at tvinge folk til at vælge at vende hjem til deres eget land, selv om bl.a. FN har sagt, at de vender hjem til usikre forhold, og at det kan være farligt for dem?
Er det ministerens opfattelse?
Eller er ministeren enig med de politikere fra Venstre og De Konservative, der rent faktisk har givet udtryk for – som hr. Eyvind Vesselbo har udtrykt det – at nu er det nok?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-04-18:
Jeg synes, jeg er nødt til at understrege, at der altså er tale om folk, som rent faktisk opholder sig ulovligt i Danmark, og som har pligt til at rejse ud, fordi de har fået endeligt afslag på asyl.
Så er de historier om, at utallige børn har boet på asylcentrene i 6, 7 og 8 år, altså ikke rigtige.
Opgørelsen fra den 1. februar i år over børn og deres opholdstid siger: Pr. 1. februar 2006 er der 696 børn i asylcentrene, og af dem har 5 boet der i over 4 år og 11 i 3-4 år.
Men i den anden ende har 353 børn boet der i under 1 år, så der er altså ikke ret mange børn, der har boet i 6 og 7 år i de danske asylcentre – heldigvis!
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-04-18:
Nu sagde ministeren, at asylcentrene jo ikke er beregnet på, at folk skal bo der længe.
Men faktum er jo, at der er en lang, lang række familier, også familier med børn, som har boet på asylcentrene i 6, 7, 8 år, så uanset hvad må det vel være sådan, at med ministerens holdning – altså at asylcentrene ikke er beregnet på, at folk skal bo der længe – må man kunne forestille sig, at ministeren vil være positiv over for, at folk, der rent faktisk har været i landet så længe, på trods af at de skal hjem på et tidspunkt, også får mulighed for at komme uden for asylcentrene og måske endog få en midlertidig bolig uden for centrene.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-04-18:
Asylcentre er ikke beregnet til, at man skal leve der i mange år.
De er beregnet på, at man skal bo der i en kortere periode, det er derfor, regeringen har brugt en masse kræfter på at få nedbragt sagsbehandlingstiden for asylansøgere, når de kommer til landet, og tiderne er også bragt betragteligt ned for at sikre, at når man får asyl, kan man også hurtigt komme ud fra centeret.
Det, der er problemet, er, at i dag bor der mange, som har fået afslag på asyl, i vore asylcentre.
De har altså fået besked på, at deres fremtid ikke ligger i Danmark, men i deres hjemland, og så er de faktisk selv forpligtet til at rejse hjem.
Men det er der mange der vælger ikke at gøre, og så skal vi selvfølgelig finde en balance mellem at beskytte især børnene og sørge for, at de har nogle rimelige forhold, men på den anden side sikre, at de ikke får en tilværelse, som er værd at foretrække, men faktisk stadig har en motivation til at rejse hjem.
Men i øvrigt er der jo faktisk allerede i dag en række aktiviteter for børnene.
Der er vuggestue, der er børnehave, der er fritidsaktiviteter, og der er så sandelig også skoleundervisning for børnene.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-04-18:
I forlængelse af ministerens svar vil jeg godt prøve at spørge, om de initiativer, man nu har igangsat, på nogen som helst måde vil ændre det faktum, at både asylansøgere og folk, der er afvist, bor på asylcentrene under de forhold, som er beskrevet mange steder i aviserne: stort set ingen plads, ingen mulighed for at kunne foretage sig noget selvstændigt som f.eks. selv lave mad og ingen mulighed for at foretage sig noget sammen med sine børn uden for asylcentrene.
Vil initiativerne ændre forholdene, så børnene får mulighed for at få en tilværelse uden for asylcentrene, så længe de venter på eventuelt at vende hjem, altså mulighed for at deltage i skole- og fritidsaktiviteter?
Er det den slags forslag, der ligger?
Er det det, regeringen har lavet?
Eller er det måske noget, regeringen kunne forestille sig for at udvide mulighederne for, at de mennesker kan leve et normalt liv?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-04-18:
Jeg har selvfølgelig noteret mig de udtalelser, der er kommet, også fra medlemmer fra Venstre og De Konservative.
Jeg var selv med på den tur sammen med flere medlemmer af Folketingets udvalg, og jeg synes selvfølgelig, det er naturligt, at man samler op på den.
Derfor gav jeg også allerede inden påske tilsagn om, at vi som opfølgning på turen i første omgang tager en drøftelse med regeringspartierne for at få evalueret spørgsmålet.
Men når det er sagt, vil jeg også godt gøre opmærksom på, at vi så sent som for et par uger siden vedtog et lovforslag, som var fremsat af mig, og som bl.a. netop fokuserer på at forbedre de aktiviteter, der er til rådighed for asylansøgere, også afviste asylansøgere, og i det omfang, det er muligt, sikre, at vi bedre kan hjælpe dem, der ikke får asyl i Danmark og hvis fremtid derfor ligger i hjemlandet, til at starte en tilværelse i hjemlandet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-04-18:
Det har jo været interessant og på nogle måder også lidt opløftende at følge påskens debat om de kummerlige forhold, som vi byder beboere på asylcentrene i Danmark.
Integrationspolitikere fra både Venstre og De Konservative, altså begge regeringspartierne, har givet udtryk for en form for fornyet klarsyn vedrørende de forhold, vi byder asylansøgere og folk, der har fået afslag på asyl og nu bor i asylcentrene.
Forholdene kan virke psykisk invaliderende på så vel voksne som børn, og deres indstilling er, at nu må der gøres noget.
På den baggrund kunne jeg jo godt tænke mig at høre integrationsministerens bud på, hvad der konkret kan og skal gøres for at forbedre forholdene på asylcentrene.