Sonja Albrink (CD), 1998-06-24:
Baggrunden for det økonomiske indgreb var ønsket om at styrke betalingsbalancen og undgå en overophedning af økonomien.
I CD kan vi støtte en tilpasning af økonomien, men vi må tage afstand fra de midler, regeringen her har taget i anvendelse, herunder den omfordelingspolitik, der gennemføres, og som CD finder unødvendig for at nå indgrebets egentlige mål.
I CD er vi grundlæggende imod lovforslagene, som omfatter en forringelse for boligejerne.
I regeringens lovforslag vil man bl.a. reducere værdien af rentefradraget betydeligt og afskaffe standardfradraget samt erstatte lejeværdien med et nyt begreb, som flere ordførere i dag har været inde på, nemlig noget, der hedder ejendomsværdiskat. Centrum-Demokraterne ser hverken nogen grund til at omdøbe lejeværdien eller lægge opkrævningen heraf ud i kommunerne, og dertil kommer, at forslaget om den kraftige udhuling af rentefradraget og forhøjelsen af de grønne afgifter samlet vil forringe boligejernes økonomi og derfor også medføre faldende huspriser.
Det vil skabe usikkerhed for boligejerne og måske betyde en risiko for, at folk må gå fra hus og hjem.
Boligejerne bliver i øvrigt ikke kun ramt én gang, men fire gange, som jeg også sagde i mit indlæg under førstebehandlingen af disse forslag.
Man skal betale mere for sit hjem, man skal betale mere for at varme hjemmet op, man skal betale mere for at spare op til pension, og man skal betale mere for at køre på arbejde og tjene de penge, der skal få det hele til at løbe rundt.
Forslagene er også et slag mod de børnefamilier, hvor bilen er en daglig nødvendighed for at få hverdagen til at hænge sammen.
I CD er vi heller ikke begejstrede for og ønsker ikke at medvirke til den straffeaktion, som sker i forbindelse med den omlæggelse af pensionsordningerne, regeringen lægger op til.
Der er mange måder at få folk til at spare op på i stedet for at forbruge, men vi mener ikke, der er nogen tvivl om, at regeringen har valgt en straffemetode frem for det, vi i CD ønsker, nemlig en belønningsmetode.
Vi er også imod, at man i udspillet fjerner et incitament til at spare op til en kapitalpension, og vi mener, at det, regeringen lægger op til, faktisk er det samme som at sige, at kapitalpensionen er en af de ting, man ønsker afskaffet, og at man foretrækker ratepensionen.
I CD er vi også imod den foreslåede model for de skattelettelser, man giver til de lavtlønnede.
Denne del af skatteomlægningen mener vi ikke har noget at gøre med ønsket om at dæmpe forbruget, men er en ren omfordeling.
CD havde foretrukket det jobfradrag, vi har fremført ønske om utrolig mange gange, og som giver skattelettelser til de lavtlønnede, men først og fremmest er begrundet i ønsket om at skabe nogle nye job.
Vi mener, at effekten af et jobfradrag er, at det bedre kan betale sig for lavtlønnede at gå på arbejde frem for at være passive på overførselsindkomst.
Regeringens skattelettelse skaber ikke nye job, og vi mener heller ikke, det ændrer tilstrækkeligt ved incitamentet til at gå på arbejde for dem med de laveste indkomster.
Der er tale om skattelettelser for skattelettelsernes skyld, i hvert fald sammenlignet med et målrettet jobfradrag, som vismændene og andre har bakket kraftigt op.
CD afviser at forhøje det skrå skatteloft, fordi vi mener, det er utrolig vigtigt, at der ikke er en negativ effekt ved at tilskynde til mere arbejde, og i CD er vi også imod en sammenlægning af arbejdsmarkedsfondene.
Vi mener, man fjerner sammenhængen mellem satserne for arbejdsmarkedsbidraget og ledighedsgraden, og CD ser lovforslaget som et brud på det løfte, der blev givet til befolkningen ved arbejdsmarkedsbidragets indførelse om, at lavere arbejdsløshed skulle medføre et lavere arbejdsmarkedsbidrag.
I CD er vi også kede af og imod, at man gør den midlertidige pensionsopsparing til ATP på 1 pct. permanent, og vi kan heller ikke støtte, at størrelsen af udbetalingerne bliver ens, uanset hvor meget man har indbetalt; det sagde vi i øvrigt allerede sidste år, da ATP-ordningen blev indført.
Dermed omdannes den midlertidige pensionsopsparing til ATP nemlig efter vores mening til en decideret skat, og det er meningsløst og misvisende at kalde en opkrævning for opsparing.
Til sidst skal jeg sige, at i CD synes vi også, det er urimeligt at gennemføre stramninger over for erhvervslivet uden at nedsætte selskabsskatten, som det var planlagt.
Vi mener, det er en forfejlet politik at pålægge det danske erhvervsliv nye byrder i en situation, hvor betalingsbalancen skranter, og der netop burde føres en erhvervsfremmende politik.
En forbedring af konkurrenceevnen ville have medført en forbedring af betalingsbalancen, og regeringen kunne på den måde have undgået de kraftige forværringer for bolig- og bilejerne.
Vi mener, at lovændringen på denne måde ville være sikret en mere grundig behandling end det, vi ser i forbindelse med pinsepakken.
Alt i alt skal jeg på CD's vegne sige, at vi betragter pinsepakken som en venstredrejning af dansk politik, der fjerner regeringen fra den midterkurs, der er afgørende for tryghed og stabilitet i det danske samfund.