Jann Sjursen (KRF), 2001-01-16:
Indledningsvis vil jeg gerne takke forespørgeren, hr. Frank
Jeg skal ikke forholde mig til de konkrete eksempler eller for den sags skyld selv fremdrage yderligere eksempler på, hvor man i hvert fald kan diskutere grænsen eller fremføre, at grænsen er overtrådt.
Men jeg vil gerne sige, at det efter Kristeligt Folkepartis opfattelse er sådan, at der er sket et skred, ikke bare i denne regerings tid, men over længere tid, når det gælder regeringers og ministres brug af embedsmænd også i forbindelse med medvirken i aktiviteter, som tidligere hørte de politiske partier til.
Derfor er det for os at se ikke så meget et spørgsmål om, hvordan man får skovlen under den nuværende regering i den her sammenhæng, men et spørgsmål ikke bare om at få en diskussion om det, men også at få præciseret spillereglerne for forholdet mellem ministre og embedsmænd.
I den sammenhæng vil jeg gerne understrege, at det fra Kristeligt Folkepartis side er helt naturligt, at embedsmænd også i konkrete sager skal rådgive den siddende minister i politisk-taktiske spørgsmål.
Det er vigtigt i dag, som det også har været det tidligere, at ministeren får en fyldig rådgivning om, hvordan en konkret sag skal behandles i forhold til Folketinget og det politisk-taktiske spil, der er i den sammenhæng.
Jeg vil også give de ordførere ret, som har understreget, at den form for rådgivning er blevet stadig vigtigere i de senere år som følge af mediefokuseringen og for den sags skyld også på grund af den indsats, som Folketingets medlemmer gør ved at spørge ministre og bede regeringen om redegørelser osv.
Også det har naturligvis været medvirkende til det skred, som vi har diskuteret her i dag.
Der er citeret fra forskellige betænkninger og udtalelser, og det er udmærket alt sammen.
Når det så gælder, hvordan den her debat skal konkluderes, vil jeg godt sige, at vi fra Kristeligt Folkepartis side i virkeligheden kan støtte alle tre fremlagte forslag til vedtagelse.
Men efter vores opfattelse er det af hr. Aage Frandsen og SF fremlagte forslag det mest formålstjenlige, når det gælder det, jeg efterlyste tidligere i debatten, nemlig at få samlet et flertal i Folketinget bag et forslag til vedtagelse, som kan føre til, at grænserne for, hvad ministre kan bruge embedsværket til, bliver præciseret - vel at mærke med henblik på, at embedsmændenes troværdighed ikke lider overlast. Jeg vil i den sammenhæng godt pege på pind tre i det forslag til vedtagelse, som er fremlagt af hr. Aage Frandsen om, at opmærksomheden i den forbindelse særlig skal rettes imod embedsværkets arbejde i forbindelse med valgkampe. Hr. Aage Frandsen foretog tidligere i debatten en præcisering, hvor han understregede, at det gjaldt for så vidt både folketingsvalgkampe og folkeafstemninger, men så gjorde han også den meget væsentlige tilføjelse, at der er forskel på disse.
Og det er netop den forskel, som forslaget til vedtagelse her afspejler, men også, at det er vigtigt at se på embedsmændenes rolle og virksomhed i begge situationer under den forudsætning, at der er forskel på de to situationer.
Det synes jeg er et vigtigt bidrag, som regeringen kan give i forhold til det arbejde, der allerede er gjort af forskellige udvalg, og som har været flittigt citeret her i debatten i dag.
Derfor kan jeg ende op med at sige, at vi fra Kristeligt Folkepartis side agter at stemme for det af SF fremlagte forslag til vedtagelse, når det kommer til afstemning her senere.