Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-06-04:
Det her lovforslag er efter regeringens egen mening
Ja, man kan selvfølgelig forvente, at det her lovforslag sikrer, at vores nuværende udslip af drivhusgasser gradvis falder år for år frem til den periode, der hedder 2008-2012, hvor vi har forpligtet os til, at det skal ned på i hvert fald 60 mio. t, og hvis man tager basisårsproblemerne med 55 mio. t. Det er det, der svarer til 21 pct. Det er det, vi har forpligtet os til.
Både økonomi- og erhvervsministeren og miljøministeren
har gentagne gange bekræftet i denne sal og bekræftet over for pressen, at Danmark står fast på, at vi vil realisere denne her målsætning. Så kan man selvfølgelig forvente, at det her lovforslag, som ifølge regeringen er det vigtigste til at realisere den målsætning, lægger nogle retningslinjer, der sikrer, at vi kommer dernedad.
Det gør lovforslaget bare ikke, og det er så åbenlyst og tydeligt, at også Europa-Kommissionen har skrevet et meget, meget, meget kritisk brev tilbage til regeringen.
Hvad skriver Kommissionen?
Hvordan vil den forklare det?
Hvad vil den gøre ved det?
Hvad er dens strategi for at gøre noget ved det?
Hvor er de penge, regeringen mener der skal bruges til at handle kvoter for i udlandet?
I Danmarks udmelding til Kommissionen står der knap en milliard kroner.
Der er indtil videre afsat betydelig mindre, nemlig 600 mio. kr. mindre.
Så svarer regeringen tilbage.
Efter at vi har presset den til rent faktisk at lade os komme til at se det svar, som skulle være afleveret, og det var egentlig det, der blev meldt ud fra Miljøministeriets side den 28. maj, fik vi det
så i forgårs.
Hvad skriver regeringen så tilbage?
Ja, den skriver, at de her meget fyldige, kan man sige, kvoter, der er meldt ud til industrien, og de kvoter, der er meldt ud til elvirksomhederne, må man forvente skal strammes ganske betydeligt i perioden 2008-2012.
Det er faktisk det eneste svar, man har på, hvor man vil hente denne manko på præcis 8,8 mio. t ind.
Det vil jeg bare kalde en virkelig stramning over for de her virksomheder, og mit spørgsmål er derfor: Hvorfor tager regeringen ikke denne her allokeringsplan tilbage, laver en langsigtet strategi, sådan at både elvirksomhederne og de andre virksomheder kan se, hvad de kan forvente i perioden fra nu og frem til 2012?
2012 kan lyde langt væk for mange mennesker, men det er det ikke, når man skal planlægge på det her område, hvor det er store investeringer, og hvor det ofte tager mange år, fra man beslutter sig til en investering og til, at det, der skal bygges, rent faktisk er bygget, eller der, hvor der skal laves ændringer, er der rent faktisk ændret.
Hvorfor gør regeringen ikke det, sådan at man kan få et langsigtet perspektiv og sådan, at vi kan få sikkerhed for, at det ikke er et rent blålys, når regeringen siger, at den vil overholde klimaforpligtelsen?
Jeg har selvfølgelig en svær mistanke om, at det her handler om at placere en meget stor del hos en kommende regering med et andet flertal, for det er helt tydeligt, at nu gør man bare det, at man lader problemet vokse og vokse, og så må nogle andre rydde op.
Det lyder, som om man tror, at man kan lukke øjnene, og så går klimaproblemet væk, sådan som vi legede, da vi var børn: hvis vi lukker øjnene, så går det væk.
Men det kan man ikke.
Som jeg sagde før, er indholdet af drivhusgasser i atmosfæren i dag højere, end det har været på noget tidspunkt i 450.000 år.
Det ved vi, fordi vi har iskerneboringer, hvor vi kan se, hvor stort indholdet af drivhusgasser har været i atmosfæren i hele den her periode.
Det andet, der er bemærkelsesværdigt, er, at stigningstakten i, hvor mange drivhusgasser der er i atmosfæren, er stejlere, altså skrappere, altså hurtigere, end den har været på noget andet tidspunkt i den samme periode. Det er to så alarmerende forhold, at det burde få alle, uanset om de er SF'ere eller Konservative, til at sige, at det her må der handles ud fra, og til at sige, lad os gøre det til en vind-vind-situation, hvor vi samtidig understøtter hele den brede del af vores industri, der arbejder med vedvarende energi.
Vindmøller, ja, selvfølgelig, men det er også biogas, det er også geotermi osv. og den del af industrien, der arbejder med energibesparelser.
Vi har faktisk meget store, dygtige virksomheder herhjemme på alle de her områder, vi har en hel underskov af små virksomheder, og vi har alle muligheder for at gøre det her til en stærk sektor i dansk økonomi til gavn for beskæftigelse og til gavn for valutaindtjeningen.
Det er ikke uden betydning, at vi kan gøre det her.
Jeg må sige, at hvis der skal være mening i de pæne ord om bæredygtighed, som regeringen også tilslutter sig gang på gang i EU, så handler det altså om sådan noget, når vi kommer ned på jorden.
Så handler det om, at vi skal understøtte, at der kommer lavenergipumper ind, vi skal understøtte, at vi får systematiske energibesparelser, vi skal understøtte, at vi udbygger den vedvarende energi, og vi skal samtidig gøre det til en eksportsektor og på den måde gøre klimaproblemet til noget, vi løser, og samtidig gør til en løftestang i vores erhvervsudvikling.
Det burde sådan set ligge på den flade hånd for en minister, der er konservativ og gerne vil gøre noget for dansk økonomis udvikling.
Jeg håber ikke, at jeg taler for døve ører.
Jeg håber virkelig ikke, at jeg taler for døve ører.
Derfor vil jeg sige, at det fornuftigste, man kunne gøre nu, var at sige, at vi erkender, at vi har et problem; vi erkender, at vi har givet meget, meget dårlige svar til Kommissionen.
Det vil også være fornuftigt, fordi vi alle sammen ved,
at i næste periode, altså den, der kommer efter 2012, skal vi nedbringe udslippet af drivhusgasser endnu mere, medmindre vi vil være så fordømt kyniske, at vi bare vil sende en regning videre til de politikere, der sidder på det tidspunkt, dem, der er unge på det tidspunkt, og er dem, der dermed risikerer at komme til at opleve de ganske forfærdelige konsekvenser, der kan være, når drivhusgasudslippet bliver ved med at stige.
Det er jo ikke bare, selv om det kan være slemt nok, temperaturstigninger, det er temperaturstigninger, som kan afstedkomme ganske omfattende katastrofer på globalt plan fra risikoen for - jeg siger ikke, at det bliver en realitet - at Golfstrømmen bliver svækket, så det, vi får, ikke er varmere vejr, men hammerkoldt vejr i Nordeuropa, og over til tiltagende mængder af regnstorme, oversvømmelser, mudderskred og alt det, som rammer millioner af mennesker og også sætter skub i, at mennesker flygter, fordi deres ressourcegrundlag udtyndes, så de simpelt hen ikke kan overleve.