runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Leif Mikkelsen (V), 2006-04-20:
Det er et helt rigtigt billede, når hr. Arne Toft peger på, at besparelserne og effektiviseringerne ikke lige kommer dag et, her og nu.
Det er helt korrekt opfattet.
Men de kommer.
Der er mulighed for, at de kommer.
Og vi ved også, at kommunerne gennem det evalueringsinstitut, vi etablerede med kommunalreformen, får mulighed for at finde frem til de bedste kommuner, altså best practice, og dermed lære af hinanden.
Jeg håber også, at hr. Arne Toft kan huske, at der faktisk var nogle beregninger, der viste, at hvis alle kommuner var ligeså gode som den bedste, mest effektive kommune i Danmark, var der 15 mia. kr. at spare i økonomien i kommunerne.
Det kan man dog få noget service for.
Så der er masser af muligheder.
I øvrigt skal jeg nå at sige, at jeg er enig med hr. Arne Toft i, at der bestemt er kommuner, f.eks. vækstkommuner, der får særlige behov, og det har vi jo talt om i forbindelse med udligningsreformen.
Nå nej, der var Socialdemokraterne heller ikke med
Det er også rigtigt.
Ellers ville hr. Arne Toft have vidst, at det tager vi højde for.
Nu ved jeg ikke, om jeg har forstået hr. Arne Toft rigtigt, at han mener, at der ikke er sådan en rigtig aftale mellem KL og regeringen.
Det var ikke sådan, jeg skulle forstå udtalelserne, går jeg ud fra.
Det skulle jeg?
Der er ikke nogen rigtige aftaler imellem KL og regeringen.
Det bliver til på en anden måde.
Altså, det er jo ikke sådan, jeg har hørt forhandlerne fra KL fremstille det, men vi kan nok få afklaret, hvordan de opfatter sig selv, om det er sådan, at de bare er til snak og ikke indgår nogen aftaler.
Jeg tror sådan set, der foregår meget præcise forhandlinger, og at man meget præcist ved, hvad der er aftalt, for hvis ikke man meget præcist ved, hvad man har aftalt, så er det også meget svært at beskylde den anden part for ikke at overholde det.
Så der tror jeg hr. Arne Toft skulle spørge f.eks. Socialdemokratiets repræsentanter i den forhandlingsrunde, om ikke der foregår reelle forhandlinger. Jeg har så i forhold til kommunalreformen peget på den række af fordele, som nu vil komme i kommunestyret, og jeg går da ud fra, at hr. Arne Toft som tidligere borgmester er helt enig i, at opgaverne af alle steder ligger bedst i kommunerne.
Uanset at Socialdemokraterne ikke havde tillid til kommunerne, da vi diskuterede det, og ikke sådan turde sende opgaverne ud, uden at der skulle regler med, så går jeg ud fra, at lige præcis hr. Arne Toft har meget tillid til kommunestyret og dermed til, at opgaverne ligger helt præcis rigtigt.
Arne Toft (S), 2006-04-20:
Når hr. Leif Mikkelsen udtaler sig, lyder det, som om at når KL og regeringen forhandler, så bliver der underskrevet en aftale. Har hr. Leif Mikkelsen aldrig hørt om, at KL siger, at det er Folketinget, der laver lovene, og derfor vil man selvfølgelig tilstræbe at overholde de love, der bliver vedtaget, men der bliver ikke underskrevet en aftale.
Når hr. Leif Mikkelsen fra talerstolen fortæller om kommunerne, så lyder det, som om alt nu er reddet, store kommuner, som reelt er fra toethalvt tusinde til en halv million, redder alt.
Tror hr. Leif Mikkelsen, at alle kommuner efter 2007 vil klare sig lige godt?
Jamen jeg har meget mere tiltro til kommunestyret, end jeg har til den siddende regering, må jeg indrømme.
Hr. Mikkelsen siger, at der er mulighed for at rationalisere og effektivisere; det er jeg enig med hr. Leif Mikkelsen i.
Men er det ikke rigtigt, at den siddende regering har gjort meget ud af, at kommunerne skulle sørge for at behandle det nuværende personale ordentligt?
Og vil hr. Leif Mikkelsen så ikke indrømme, at en kommune, der er slået sammen af fire kommuner, der har fire kommunaldirektører, tjenestemænd, fire skolechefer, fire socialchefer, fire tekniske chefer, får man altså ikke skåret ned til én sådan lige hen over en nat?
Hr. Leif Mikkelsen må så også være enig med undertegnede i, at besparelserne altså ikke kommer i 2007.
Vil hr. Leif Mikkelsen ikke indrømme, at der er nogle kommuner, der får behov for, at man tager lidt mere hensyn til dem end andre, fordi de har udgifter, de ikke selv er i stand til at styre de første år?
Ole Glahn (RV), 2006-04-20:
Nu har jeg ikke talt om, at det ikke er rimeligt, at man styrer en overgangsordning.
Hr. Leif Mikkelsen sagde, at der var et større råderum, og jeg vil gerne have hr. Leif Mikkelsen til at udbygge, hvori det større råderum, der er for de nye kommuner fra den 1. januar, består.
Leif Mikkelsen (V), 2006-04-20:
Jeg pegede på, at præmissen var forkert i den forespørgsel, hvor der blev peget på, at man skulle genskabe råderum.
Det var det, jeg pegede på.
Der er råderum i kommunerne.
Der er prioriteret sådan, at der har været flere midler til rådighed i kommunerne år for år i den tid, den her regering har siddet.
Det er ufravigeligt, og det kan man sådan set læse sig frem til.
Det har der altså været til at løse de opgaver, der nu skulle løses i kommunerne, og der er taget højde for i de forhandlinger, der har været om børnepasning, og i de aftaler, Folketinget har truffet, at pengene er til rådighed.
Så enkelt er det.
Derfor er det jo, jeg siger, at det ikke er nogen overraskelse, at der i en kommune er børn, ældre osv., der skal passes.
Det er der taget højde for i de forhandlinger, der fører frem til aftalesættet.
Så der er råderum i kommunerne, og der har været et øget råderum hvert eneste år, altså været øgede midler til rådighed hvert eneste år i kommunerne, så længe den her regering har ført politikken.
Det er jo ikke her, vi skal forhandle, går jeg ud fra.
Når nu fru Pia Gjellerup siger, der er lavvækst i økonomien i kommunerne, så er virkeligheden jo den, at denne regering – og finansministeren har nævnt det her fra talerstolen for kort tid siden – forfølger de økonomiske målsætninger, der i øvrigt var sat af en tidligere regering, og fru Pia Gjellerup har stået her og peget på, at de sådan set gjorde det samme med hensyn til væksten i den offentlige sektor og placeringen decentralt, da de var i regering.
Så hvad er forskellen?
Forskellen er måske egentlig den, at denne regering, når den laver aftaler med kommunerne, så forventer, at aftalerne overholdes og rent fak tisk også forfølger det, hvis de ikke bliver det.
Der kan man jo se i historiebøgerne, hvordan det gik under en tidligere regering med hensyn til, om aftaler blev overholdt eller forfulgt, hvis de ikke blev overholdt.
Det er klart, at det kan være en ændring, at denne regering har en forventning om, at de bliver overholdt, og bliver de ikke overholdt, så beder den sådan set om, at de bliver det.
Så hvis det er en forskel, så er vi helt enige om, at der en forskel i den måde, kommunerne behandles på.
Men det er sådan set en ret og rimelig forskel.
Jeg vil gerne sige herfra, at når man sidder ved det fælles bord og laver en aftale, så har vi en forventning om, at den bliver overholdt.
Jeg går ikke ud fra, at fru Pia Gjellerup kan være uenig i, at det er et rimeligt forlangende, og jeg kender også fru Pia Gjellerup i alle andre forhold sådan, at en aftale er en aftale.
Så det vil undre mig meget, hvis ikke vi kan blive enige om det.
Pia Gjellerup (S), 2006-04-20:
Jeg synes, at en aftale er en aftale, hvis det, man har aftalt, er noget, man faktisk har forhandlet.
Men det, vi fik klarlagt her i salen under L 178 den 4. april, var, at rammen for den økonomi, der er i kommunerne, overhovedet ikke er til forhandling.
Den er slet ikke aftalt; den er dikteret af regeringen.
Så er det jo ikke en aftale.
Man er jo ikke forpligtet til at overholde et diktat i et demokratisk, frit samfund med stor opbakning til det kommunale selvstyre.
Men jeg kan forstå, at det er sådan, at hr. Leif Mikkelsen ikke så gerne vil sige, at der er lavvækst i kommunerne, og at den er mere end halveret, altså faldet mere end i nogen tidligere 4-års-periode, og det er uanset, vil jeg bare sige til hr. Leif Mikkelsens oplysning, om vi ser på aftalerne, om vi ser på budgetterne, eller om vi ser på regnskaberne.
Væksten er mere end halveret.
Det er imidlertid ikke under nogen omstændigheder tilfældet, og derfor vil jeg gerne høre, om det er sådan, at hr. Leif Mikkelsen kan bekræfte det, og om han også kan bekræfte, at vækstrammen så lav, som den er udmeldt fra regeringen, ikke er til diskussion, når kommunerne bliver inviteret.
Leif Mikkelsen (V), 2006-04-20:
Altså, nu må jeg først anholde det billede, fru Pia Gjellerup prøver at tegne af, at der ikke bliver forhandlet.
Jeg tror da nok, at KL's topforhandlere, som normalt også er en delegation, der indeholder personer fra fru Pia Gjellerups parti – stort set uanset hvordan den er sammensat, så er de der altid – er kommet ud af lokalet efter at have truffet aftaler og har glædet sig over det, og så har jeg ikke hørt dem samtidig sige, at de overhovedet ikke har forhandlet, at de bare har været til et møde og fået et diktat.
Det har jeg ikke hørt dem sige.
Så det er et fuldstændig fejlagtigt billede at forsøge at tegne, at KL på vegne af kommunerne ikke er til forhandling med regeringen, og dermed leverer de et aftalesæt, som selvfølgelig bør overholdes.
Så til spørgsmålet om balance mellem den offentlige og den private økonomi: Nu har der jo været en periode, hvor denne regering har afskaffet gælden, og det balancepunkt, der har været, bl.a. hos tidligere regeringer, har skaffet gæld.
Så hvis jeg skulle stemme om det her, så ville jeg sådan stemme set for den økonomiske politik, denne regering har ført, som både har betydet gældsafvikling, og at den kunne styre den offentlige økonomi.
Pia Gjellerup (S), 2006-04-20:
Jeg vil gerne spørge hr. Leif Mikkelsen om, hvordan det kan være, hvis det alene er godt, at der er vækst, at regeringen så ikke har den målsætning bare at have 0,1 pct. i vækst.
Det er jo også vækst.
Det er jo lidt et retorisk spørgsmål, for det er jo selvfølgelig sådan, at lavvækst ikke er særlig rart at have, når det omgivende samfund har en meget høj grad af vækst.
Det vil jeg bare gerne have bekræftet.
Er den til forhandling, eller ligger den fast?
Leif Mikkelsen (V), 2006-04-20:
Vi er i den her diskussion nødt til at holde fast i, at vi er helt enige om, at der finder en forhandling sted, hvor der indgås en aftale, og at den aftale skal holdes.
Vi kender jo hele forløbet her i overgangsåret 2007, hvor budgetterne var pustet op, og hvor man nu har truffet en aftale om, at det, man så selv fandt frem til, selvfølgelig skal overholdes.
Jeg går ud fra, at hr. Ole Glahn havde forestillet sig, at der ville være frit løb.
Der er jo endda nogle her til stede, der kan huske, hvor galt det gik med den offentlige økonomi i kommunerne præcis i det år, man indførte den sidste kommunalreform.
Derfor har der været behov for, og det må enhver ansvarlig politiker sige er ret og rimeligt, at man styrer økonomien særdeles effektivt og hårdt i sådan en overgangsperiode.
Jeg tror, det var noget med 16 pct., de offentlige udgifter i kommunerne steg på det ene år ved den sidste kommunalreform.
Så det kommer ikke bag på nogen, at det var nødvendigt at lave klare aftaler, og dermed er det interessant, hvordan grundlaget for at starte 2007 så er for de nye kommuner.
Ole Glahn (RV), 2006-04-20:
Når man hører på hr. Leif Mikkelsen og man sådan i øvrigt lever i den kommunale verden, så er det virkelig to verdener, man lever i, for det, som hr. Leif Mikkelsen siger, er, at nu bliver der et stort økonomisk råderum i 2007.
Det vil jeg gerne have hr. Leif Mikkelsen til at udbygge.
Så vidt jeg har forstået, er der en overgangsfase, og sådan er det også i det private erhvervsliv, når man fusionerer.
Med hensyn til de der eksempler med kommunaldirektører, der bliver overflødige: Jamen de skal jo altså have en eller anden funktion, hvis ikke de har opnået en pensionsalder.
Det vil sige, at man stadig væk har forpligtelser.
Så dette med at skære i personalet er i hvert fald ikke vejen til det.
Det er snarere en anden måde at løse opgaverne på osv. Jeg tror på, at der vil komme nogle besparelser ad den vej, men jeg vil gerne spørge hr. Leif Mikkelsen, hvad det er, der konkret gør, at hr. Leif Mikkelsen tror, at der nu bliver et ekstra råderum.
Er det finansministerens optakt, at man kan risikere, at der bliver trukket i bloktilskuddet, hvis nogle af de besparelser, man har fundet i år, viser sig at være sådan lidt mindre reelle, end man gerne ville have det?
Elisabeth Arnold (RV), 2006-04-21:
Men er det ikke sådan, vil jeg spørge hr. Morten Messerschmidt, at selv inden for det danske retssystem er der jo også domme, som er afsagt på grundlag af den samme lovgivning, men som får forskelligt udfald, afhængigt af om det er Østre Landsret eller Venstre Landsret, eller om det er byretterne eller Højesteret, der afsiger dem?
Der kan være forskellige vurderinger af nøjagtig det samme lovgrundlag set i relation til en ganske bestemt problemstilling.
Anerkender hr. Morten Messerschmidt ikke, at der kan være forskel på fortolkningerne, afhængigt af hvad det er for nogle personer, der sidder og kigger på det, selv om de pågældende personer er bundet af lovens bogstav?
Tom Behnke (KF), 2006-04-21:
Nej, det er vi ikke umiddelbart enige i, jævnfør også det svar, som justitsministeren gav tidligere i debatten.
Men det, som jeg så tilføjede, var, at vi er åbne over for, at vi under udvalgsbehandlingen ser på netop det element i Dansk Folkepartis forslag, så vi bliver helt afklaret med hensyn til, om der er noget der, som kan justeres yderligere eller ej.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-04-21:
Jeg vil gerne spørge: Når nu ordføreren siger, at han vil bøje sig for – og det har jeg forståelse for – at EF-Domstolen har fortolket produktansvarsdirektivet på en anden måde, har ordføreren så ikke også forståelse for, at der er et særskilt problem, nemlig at vi da også får en forringelse af de regler, vi havde i Danmark, inden direktivet blev indført?
Indtil juni 1989 havde vi jo produktansvarsregler i Danmark, som på mange områder blev forbedret ved direktivets indførelse, men som altså nu bliver forværret, fordi EF-Domstolen har udvandet direktivet.
Tom Behnke (KF), 2006-04-21:
Og når vi nu er nødt til at ændre loven, er det for Det Konservative Folkeparti afgørende, at der ikke ændres mere end højst nødvendigt og således, at forbrugernes interesser til stadighed tilgodeses
bedst muligt.
Vi er tilfredse med det forslag, som justitsministeren har fremlagt.
Forslaget formår på den mindst indgribende måde at bevare så meget forbrugerbeskyttelse som muligt, samtidig med at dommen efterkommes, og i tillæg indføres der så omvendt bevisbyrde for mellemhandleren, så forbrugeren stilles bedst muligt.
Det bedste ville jo være, hvis forbrugeren kunne nøjes med at gå til mellemhandleren med krav om erstatning, hvis produktet har forårsaget skade på person eller ting.
Sådan har det været hidtil, men fremover bliver det lidt mere bøvlet for forbrugerne.
Forbrugeren kan fortsat gå til mellemhandleren med sit krav om erstatning, hvis producenten har skylden for fejlen på produktet, altså hvis der er et såkaldt culpaansvar hos producenten, eller hvis mellemhandleren ved sin håndtering af varen har pådraget sig skyld i fejlen, og her er det så, at der indføres omvendt bevisbyrde.
Hvis der derimod kun er tale om et objektivt ansvar hos producenten, må forbrugeren altså selv gå til producenten.
Det bliver på den måde lidt mere bøvlet at være forbruger, også selv om jeg tror, at de fleste forhandlere vil være behjælpelige over for forbrugeren og hjælpe mest muligt.
Vi vil fra konservativ side bøje os for EFDomstolens afgørelse og acceptere, at sådan er virkeligheden.
Derfor kan vi støtte ministerens forslag, og derfor kan vi ikke støtte Dansk Folkepartis forslag, selv om vi har forståelse for intentionerne i beslutningsforslaget.
Ønsket er jo i virkeligheden det samme, nemlig at vi begge vil sikre forbrugerne mest muligt, og det er da også sådan, at jeg hører de øvrige ordførere give udtryk for, at det er et fælles ønske, vi har.
Så vi støtter ministerens forslag.
Vi har da også noteret os, at der er blevet givet udtryk for, at man under udvalgsbehandlingen kan se nærmere på, om der måske var nogle elementer i Dansk Folkepartis forslag, som kunne tages med ind i forhold til ministerens lovforslag.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-04-21:
Men hvis ordføreren ikke er enig i, at Dansk Folkepartis beslutningsforslag, som altså vil genindføre det gamle sæt regler, skulle være en bedre retssikring end det, som justitsministeren kommer med, hvorfor så afvise det?
Hvis der er tale om, at det ikke går over det, som justitsministeren ønsker, men går under det, som justitsministeren ønsker, altså de gamle regler, hvorfor så afvise det?
Hvis man mener, at det, som justitsministeren kommer med, trods alt vil være bedre end det, vi havde indtil 1989, hvorfor så afvise Dansk Folkepartis beslutningsforslag om at fastholde de gode forbrugersikkerhedsregler, vi havde indtil 1989?
Jeg ved ikke, om det var et forsøg på at replicere på det svar, jeg lige kom med, så lykkedes det i hvert fald ikke særlig godt.
For sagen er jo, at det her ikke handler om, at forskellige retsinstanser kan lægge vægt på forskellige synspunkter i en retssag.
Det er fuldstændig naturligt.
Det er jo derfor, vi har et treinstanssystem i Danmark.
Hvis ikke man kunne lægge vægt på for skellige ting, var der ingen grund til at have mere end én behandling.
Det, det handler om, er, hvordan dommerne ved EF-Domstolen fortolker deres egen rolle.
Og der er overhovedet ingen tvivl om, at EF-Domstolens dommere betragter sig selv som politikere.
Det er jo en dybt politisk afgørelse, hvis man siger, at traktaterne skal ændres på en sådan måde, at strafferetsafgørelser, strafferetslovgivning fremover kan laves med flertalsafgørelser, mens politikerne kun har kunnet blive enige om, at det skal man altså kun kunne gøre, hvis man er enige; at der skal man have vetoret.
EF-Domstolen har ved dommen 176/03 ændret på det princip, ændret på søjle 1, EF-traktaten, og det er en fuldstændig politisk afgørelse.
Jamen det er altså et kompliceret område, og derfor vil jeg godt forsøge at elaborere på det.
Jeg har ikke sagt, at EF-Domstolen er illegitim, jeg anerkender dens folkeretlige status.
Når eksempelvis EFDomstolen blander traktaterne sammen, er det helt klart, at man er inde på et område, som er politisk og ikke juridisk.
Det var det, vi diskuterede i onsdags her i salen.
Jeg tror næsten, at fru Arnold var til stede. At EF-Domstolen går ind og træffer politiske afgørelser, betragter jeg som fuldstændig illegitimt, for det er ikke domstoles, og det er ikke dommeres opgave, de skal afgøre juridiske disputter, ikke politiske.
Line Barfod (EL), 2006-04-21:
Det sidste med, at ministeren siger, at man forsøger med lovforslaget at rette op på det, forstod jeg ikke helt.
Altså, bare for at være helt sikker, for det står jo i bemærkningerne til lovforslaget, men også for at få bekræftelsen mundtligt fra ministeren, vil jeg sige: Dette lovforslag indebærer en forringelse i forhold til den gældende retstilstand indtil dommen fra EF-Domstolen.
Karen Hækkerup (S), 2006-04-21:
Socialdemokraterne deler opfattelsen af, at det her lovforslag i virkeligheden er en ærgerlig ændring af loven.
Men når det er sagt, så er det også en god forbedring af nugældende regler, fordi den EF-dom, der jo er kommet, har sagt, at vi skal lave om på den måde, vi laver tingene på i dag.
Derfor støtter vi dette lovforslag, selv om vi erkender, at det er en forringelse, der finder sted i forlængelse af lovforslaget.
Men omvendt er det altså hyklerisk at ville blive ved med ikke at tage de påbud, der kommer fra EU-retten, alvorligt, når nu vi har forpligtet os til at være med.
Ministerens lov er således på den ene side et forsøg på at ændre den danske lov om produktansvar, så den ikke bliver traktatstridig, og på den anden side et forsøg på at bibeholde vigtige elementer, bl.a. mellemhandleransvaret og omvendt bevisbyrde.
Vi støtter de ændringer, der er lagt op til, og synes, at de ser meget fornuftige ud.
Selv om vi altså erkender, at det er en ærgerlig lov, er den dog en forbedring af det, der er gældende p.t., efter at dommen er faldet.
Søren Pind (V), 2006-04-21:
Da Venstres ordfører, fru Birthe Rønn Hornbech, ikke kan være til stede, skal jeg kort meddele, at Venstre støtter forslaget.
Lovforslaget er fremsat for at tilpasse dansk produktansvarslovgivning til EU-reglerne, idet EF-Domstolen har fastslået, at vores lovgivning ikke er i overensstemmelse med EU-direktivet om produktansvar.
Vi er i Venstre enige i, at dette forhold skal bringes i orden og vel at mærke bringes i orden, så det høje forbrugerbeskyttelsesniveau fastholdes.
Forslagets juridiske nuancer kan være vanskelige for menigmand at forstå, og vi beder om, at justitsministeren over for udvalget fremkommer med praktiske eksempler på, hvordan lovforslaget vil komme til at virke.
Men vi er helt enige med justitsministeren i det overordnede mål, nemlig at der inden for EF-Domstolens doms rammer pålægges mellemhandler et strengt produktansvar med henblik på at opretholde Danmarks høje forbrugerbeskyttelsesniveau.
Vi støtter som sagt forslaget og heraf følger, at vi afviser B 85, der foreslår, at Danmark ikke tilpasser dansk ret efter EF-Domstolen.
Tom Behnke (KF), 2006-04-21:
Ja, det er jo ganske enkelt sådan, som justitsministeren også sagde, at som Dansk Folkepartis forslag foreligger på nuværende tidspunkt, vil det ikke være i overensstemmelse med den afgørelse, der er truffet ved EF-Domstolen, og det er vi altså nødt til ligesom at tage til efterretning og sige: Sådan ser virkeligheden ud.
Men som jeg tilføjede, og nu skal jeg så sige det for tredje gang: Vi er meget åbne over for, at vi under udvalgsbehandlingen ser nærmere på lige præcis den indvending.
Vi tror ikke, der er noget at komme efter, men vi holder muligheden åben.
Det synes jeg dog er noget af en imødekommelse af Dansk Folkeparti og Dansk Folkepartis forslag.
Selv om vi ikke tror, der er noget at komme efter, er vi altså meget indstillet på at se på, om der kunne være det.
Og hvis der er det, er vi selvfølgelig indstillet på at imødekomme Dansk Folkepartis ønske, for vi har, som jeg sagde, det fælles mål at stille forbrugerne bedst muligt.
Lene Espersen (KF), 2006-04-21:
Ja, men jeg vil sige til fru Line Barfod, at, som jeg også har svaret hr. Morten Messerschmidt, det her lovforslag medfører, at vi efterlever EFDomstolen, men vi lader det jo ikke bare blive ved det.
Vi ændrer ikke bare lovgivningen efter EF-Domstolens præmisser, vi siger: Hvad kan vi gøre inden for EU-rettens område, der kan forbedre forbrugernes retstilstand?
Og det er det, som lovforslaget her tager fat på.
Men som jeg har annonceret, er der også yderligere initiativer på vej både på rent nationalt plan og på EUplan, for at vi får sikret forbrugerne mest muligt.
Elisabeth Arnold (RV), 2006-04-21:
Jeg kan ikke undlade at lade mig provokere af hr. Morten Messerschmidts indlæg, fordi hr. Morten Messerschmidt gentager det, han masser af gange har gjort i andre sammenhænge, nemlig at EF-Domstolen skulle være illegitim, skulle savne demokratisk berettigelse osv. Jeg vil gerne spørge, hvorved EF-Domstolen adskiller fra de kendte danske domstole ved dens opbygning.
Der er ikke nogen, så vidt jeg ved, danske dommere, der er folkevalgte.
Så det med den manglende legitimitet vil jeg gerne bede hr. Morten Messerschmidt om at uddybe lidt, for jeg har svært ved at se, at EF-Domstolens status i så henseende skulle adskille sig så forfærdelig meget fra danske domstoles.