runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-05-23:
Jeg noterede mig, at hr. Frank Jensen brugte en stor del af sin ordførertale på at omtale værdidelen, og jeg tror også, at hr. Frank Jensen er fuldstændig klar over, at lige præcis elevernes alsidige personlige kompetence er dér, hvor den danske folkeskole faktisk gør det rigtig, rigtig godt.
Jeg har to spørgsmål til hr. Frank Jensen, som så ikke går på de alsidige personlige kompetencer, for det er jo der, hvor vi gør det godt: Hvad vil Socialdemokratiet gøre for at sikre, at der ikke er 18 pct. af de unge, der forlader folkeskolen uden at kunne læse?
Det er det ene spørgsmål.
Og det andet spørgsmål er i forlængelse af, at hr. Frank Jensen talte meget om, at der skulle være plads til alle børn i den danske folkeskole: Hvad vil Socialdemokratiet gøre for de bogligt stærke børn?
Frank Jensen (S), 2002-05-23:
Først til Kristeligt Folkepartis ordfører: Vi mener, at det er vigtigt, at der er et tilbud til eleverne, f.eks. inden for SFO, om at kunne få lektiehjælp, om at der er computerarbejdspladser, hvor man også kan arbejde uden for skoletiden med de elever, som ikke er så heldige at komme fra et hjem med computer, at man inden for skolefritidsordningerne har mulighed for med de pædagoger, der er ansat, at stimulere de ting, som også hører skolen til.
På samme måde kan skolen jo også bidrage til mange af de aktiviteter, der knytter sig til SFO'en.
Der er mange kommuner, der eksperimenterer i de her år inden for deres skolevæsen.
Jeg var selv på besøg i Hals Kommunes skolevæsen, hvor man har inddraget SFO i høj grad i skolen, hvor man har taget pædagogerne ind i skolen, selvfølgelig i børnehaveklassen, hvor vi har pædagoger, men også i 1. og 2. klasse, hvor man har lavet den der totalintegration, hvor eleverne går i skole fra kl. 8 om morgenen til kl. l4, og hvor der er meget større integration af de ting, som også ligger i SFO, i skolen. Jeg synes, at der skal være plads til det, men vores mål har været helhedsskolen.
Det har vi aldrig lagt skjul på, og det har vi haft på programmet, men vi er selvfølgelig også indstillet på, at det her skal laves med brede aftaler.
I forhold til den tidligere sprogundervisning i engelsk spørger fru Bodil Kornbek: Hvorfor?
Det er fordi, vi mener, at alle børn i den verden, vi lever i i dag, har brug for som minimum at være fortrolig med to sprog: modersmålet og så som minimum engelsk.
Det mener vi bedst sikres ved, at børnene får mulighed for at arbejde med engelsk noget tidligere.
Det er jo forbudt i dag efter den nuværende skolelov at arbejde med engelsk i 3. klasse.
Og der foreslår vi, at man rykker sprogundervisningen ned fra 4. klasse til 3. klasse, simpelt hen for at styrke deres kundskaber og få en aktiv anvendelse af engelsk.
Til fru Gitte Lillelund Bech - nu lyser den røde lampe, så det bliver meget kort - vil jeg sige, at jeg er helt enig i, at det er uacceptabelt, at vi har 18 pct. af eleverne, der forlader skolen i dag, uden at kunne læse.
Det er uacceptabelt.
Det er ikke nogen bortforklaring, for der skal gøres mere ved det.
Jeg tror ikke, at der er nogen af os, som i dag har patentviden på det.
Vi tror som sagt bare ikke, at det er mere af det, som de allerede får i dag, der får de 18 pct. til at blive bedre læsere.
Det kræver udvikling af undervisningsmetoder.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-05-23:
Så tager vi det lige en gang til, for jeg synes ikke helt, jeg fik konkrete svar på mine spørgsmål til hr. Frank Jensen:
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål var: Hvad vil Socialdemokratiet gøre for de bogligt stærke elever? Nu har jeg et tillægsspørgsmål, et bonusspørgsmål til Socialdemokratiet, for det svar, som hr. Frank Jensen lige gav med hensyn til SFO og lektiehjælp, lød for mig, som om Socialdemokratiet er på vej til at bevæge sig over i Centrum-Demokraternes gamle tanke om en heldagsskole, hvor det hele foregår på skolen, og hvor man på den facon faktisk også tvinger en række elever måske ikke med direkte fysisk tvang, men så i hvert fald med, at det vil være bedst, hvis alle elever går i SFO'en, for det er dér, der er lektiehjælpen, det er dér, der er computerne og sådan noget lignende.
Er det der, Socialdemokratiet er på vej hen, mod heldagsskolen?
Til fru Anne Baastrup om, hvordan vi vil sikre, at kommunerne udbyder de her flere timer:
Vi har ikke lagt os endeligt fast på, hvordan man kan gøre, men jeg vil da rent faktisk sige, at fru Bodil Kornbeks forslag om et minimumstimetal jo er en af vejene at gøre det på, eller en minimumsårsnorm, som vi jo også fik snakket os lidt til rette om kunne være en af måderne at gøre det på.
Men vi vil ikke fra Venstres side lægge os fuldstændig fast på, hvordan det skal være, for det tror vi faktisk vi vil kunne få nogle gode diskussioner om i forbindelse med de kommende folkeskoleforhandlinger. Med hensyn til penge til folkeskolen er jeg af den opfattelse, at vi har en af verdens dyreste folkeskoler, og jeg tror rent faktisk på, at også på det her område kunne det være sundt, at man stimulerede kommunerne til at lære af hinanden, for vi oplever også her forskelle fra skole til skole og forskel fra kommune til kommune på, hvorledes de administrerer deres penge.
Jeg synes, det er meget interessant at se den måde, man er begyndt at lave skoleledelse på i Århus, hvor man vælger at sige: Det er ikke skolelederen, den pædagogiske leder, der skal være administrator.
Man vælger at ansætte en administrator til at tage sig af det, så man rent faktisk udnytter de enkeltes kompetencer bedst muligt.
Man har fokus på, hvorledes man i højere grad ved f.eks. anvendelse af holddeling og aldersintegreret undervisning kan få mere undervisning for pengene.
Derfor vil jeg sige med hensyn til finansieringen, at for os er det væsentligt, at man i meget, meget højere grad får udnyttet de penge, der allerede er i folkeskolen, for vi tror på, at man kan få mere folkeskole for de samme penge.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-23:
Jeg har bare et enkelt spørgsmål til fru Karen Klint, som meget let kan besvares, men jeg vil så gemme svaret til en senere lejlighed.
Lad os nu antage, hvad vi er mange, der hverken håber eller tror vil ske, at Socialdemokratiet ville få flertal efter næste folketingsvalg, vil Socialdemokratiet så efter næste folketingsvalg gennemføre en ændring af kontanthjælpen, således at starthjælpen, som vi nu indfører, bliver ophævet, så man får de samme kontanthjælpssatser, som er gældende i dag, for personer, som har opholdt sig i udlandet? Jeg tror også, at det er meget vigtigt for vælgerne at vide ved næste valg, om Socialdemokratiet vil genindføre den nugældende retstilstand efter næste valg, hvis man får flertal for det.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-05-23:
Jeg vil komme tilbage til det med ledelsen, hvordan De Radikale ønsker at holde ledelsen fast på ledelsens ansvar:
Hvad er det konkret i den eksisterende lovgivning - eller i det eksisterende lovgivningskompleks, kan man sige - der skal ændres, for at man kan holde ledelsen fast på, hvad der er ledelsens ansvar, og for at man kan styrke forældrenes ansvar, for det forstod jeg også var en del af dette?
Hvad er det, der helt konkret skal ændres i den eksisterende lovgivning?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-05-23:
Jeg er helt enig med fru Karen Klint i, at det her er en måde at indføre klassekampen på igen.
I den sammenhæng må man så glæde sig over, at regeringen også har sørget for at etablere en ny institution, nemlig de fattiges LO.
Den får vi virkelig brug for.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre fru Karen Klints holdning til det, regeringen skriver til det forslag, der drejer sig om netop at yde hjælp i særlige tilfælde.
Der står i bemærkningerne til nr. 25: »De lavere satser for starthjælp kan utilsigtet medføre øget anvendelse af dækning af udgifter i særlige tilfælde efter reglerne i kapitel 10 i lov om aktiv socialpolitik.
Således vil hjælp i særlige tilfælde fremover være en ren kommunal udgift, når der er tale om personer med starthjælp.«
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-05-23:
Jamen for at starte med det sidste: Jeg beklager, at jeg ikke fik svaret fru Sophie Hæstorp Andersen i sidste omgang, men beskrivelsen af ændringen af integrationsloven og den lavere integrationsydelse er helt anderledes, end jeg husker det.
Det, jeg husker, er, at man havde Venstres opbakning til en mindre integrationsydelse.
Den blev gennemført, men så var der skrig og skrål fra De Radikale, hele det politisk korrekte korps, det var i strid med så og så mange konventioner.
Så rystede man på hånden, og så turde man ikke andet end at lave det om.
Jeg husker ikke, at det var det med klientgørelsen, der var det vigtige.
Næ, det var, at man var så hunderæd for konventionerne, og faktisk havde jeg lange samtaler med den tidligere indenrigsminister om den sag.
Med hensyn til utilsigtede konsekvenser går jeg ud fra, at også tidligere regeringer har det sådan, at dem holder man selvfølgelig øje med.
Men det er jo klart, at når man har siddet og forhandlet med et parti, som man har opnået en aftale med, så begynder man jo ikke at rende fra den.
Det siger sig selv.
Men det afskærer jo ikke Socialdemokratiet fra at påvise de ting, der måtte være utilsigtede, hvis man ønsker det.
Men mon ikke vi skal sige det ærligt til hinanden: Der er nogle ting, vi dybtliggende er uenige om.
Når man i den grad kritiserer, at retskravet er ophævet, så må jeg sige: Venstre kom med en meget omfattende brochure, som jeg selv stod i spidsen for, hvor vi foreslog, at retskravet på familiesammenføring skulle ophæves.
Det var i august 1989, så det er der ikke meget nyt i.
Det er gamle Venstretanker, der nu føres ud i livet, og det kan man forholde sig til og være uenig i, men man kan ikke bebrejde et politisk parti, at det, når det også får flertallet, så gennemfører sin politik. Jeg må altså fastholde også over for hr. Jann Sjursen, at jeg ikke mener, at der er den retsusikkerhed, som hr. Jann Sjursen kommer med.
Det er måske, fordi jeg har været med under forberedelsen, hvor det nøje er blevet gennemdrøftet, hvilke momenter og betingelser der skal fremgå af lovteksten, og hvilke der skal fremgå af lovforslagets bemærkninger.
Som forvaltningsmyndighed, i min fritid havde jeg nær sagt, kan jeg med min bedste vilje ikke se, at den afvejning, der skal ske her, afviger fra så mange andre afvejninger, embedsmænd må foretage som forvaltningsmyndighed.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-05-23:
Ja, jeg synes ikke rigtig, jeg fik svar på mit spørgsmål før, det kan godt være, at det ikke var tydeligt nok, så jeg vil lige prøve at komme med mit eksempel igen. Ved en tidligere integrationslov valgte Socialdemokratiet at indføre en lavere integrationsydelse for flygtninge, fordi vi håbede på, at det ville føre til en bedre og hurtigere integration af flygtninge i det danske samfund.
En utilsigtet konsekvens viste sig imidlertid at være, at det betød en klientgørelse af flygtningene, ikke en bedre integration.
Vi tog det til efterretning, vi henvendte os til forligspartierne igen, og vi fik lavet det om, således at man ikke gav en lavere ydelse til flygtningene.
Nu vil regeringen indføre den igen, men denne her gang har man indgået et forlig med et parti, hvor man kun kan gå én vej, og det er mod flere stramninger af udlændingeloven.
Kan fru Birthe Rønn Hornbech give et svar på: Hvordan vil Venstre gøre det, hvis der nu skulle opstå andre utilsigtede konsekvenser af denne her lov, som man senere fortryder og godt kunne tænke sig at lave om igen?
Hvordan vil man forhandle sig tilbage eller frem til en ny løsning, hvis man er i et forlig med et parti, som egentlig kun ønsker at gå én vej, og det er flere stramninger?
Elisabeth Arnold (RV), 2002-05-23:
Fru Birthe Rønn Hornbech sagde for et par omgange siden, at hun fik kvalme af oplysningerne om Det Radikale Venstres synspunkter.
Jeg var ikke klar over, at fru Birthe Rønn Hornbechs helbred var så sart, hun virker normalt meget robust, også her på Folketingets talerstol, så jeg vil bare sige, det er da sørgeligt, at fru Birthe Rønn Hornbech ikke kan holde ud at være i stue med Det Radikale Venstre; det håber vi da går over.
Men fru Birthe Rønn Hornbech sagde også, at danske statsborgere kommer til at lide.
Ja, danske statsborgere kommer til at lide.
Det sagde fru Birthe Rønn Hornbech fuldstændig højt og klart og tydeligt fra Folketingets talerstol, og det vil altså sige, at partiet Venstre, hjulpet af Dansk Folkeparti, som har en meget stor omsorg for danske statsborgere, nu helt åbenlyst går ind i en lovgivning, hvor man siger, ja, danske statsborgere kommer til at lide.
Og jeg vil gerne tilføje: Danske statsborgere kommer også til at undre sig over de afgørelser, de kommer til at se.
For de krav, der bliver stillet til familiesammenføringer, er fuldstændig uigennemskuelige, det er ikke til at gennemskue for nogen mennesker; man vil blive overladt til et skøn, som bliver tilfældigt, og der er intet tilbage af det retskrav, som er noget af rygraden i vores udlændingelovgivning.
Jeg er dybt skuffet over fru Birthe Rønn Hornbechs syn
Jann Sjursen (KRF), 2002-05-23:
Også jeg har stor respekt for, at fru Birthe Rønn Hornbech ikke vil foretage konkret sagsbehandling her i Folketingssalen, men jeg må alligevel sige, at med det kendskab, jeg har til fru Birthe Rønn Hornbechs nidkærhed, når det gælder anden lovgivning, der vedrører borgernes retssikkerhed, er det dog utroligt, at Venstres ordfører i dag helt blankt afviser den kritik, der rejses fra Folketingets partier mod den tilfældighed, der kommer til at råde i forbindelse med ægtefællesammenføring, en kritik, som også er blevet rejst af mange af de høringsparter og andre, der har deltaget i den offentlige debat om det her lovforslag.
Men vi må jo bare konstatere i dag, at den diskussion vil fru Birthe Rønn Hornbech ikke for alvor gå ind i.
Jeg erkender dog, at det da er blevet tilkendegivet, at ordføreren ikke er enig, men det er dog utroligt.
Lad mig så sige om det, fru Birthe Rønn Hornbech siger om kasseeftersynet, at det, der nu bliver fremlagt i lovgivningen, er i overensstemmelse med Venstres og De Konservatives kasseeftersyn, som blev fremlagt af partierne før valget.
Det er jeg enig i.
Netop derfor viser det også hulheden i, at regeringen har sagt, at man lægger forslaget her frem til åben forhandling, når man har låst sig fast på det kasseeftersyn, der blev fremlagt før valget.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-05-23:
Jamen jeg kan jo ikke give fru Anne Baastrup ret i noget, jeg ikke er enig i.
Og jeg må altså indrømme, at jeg synes, det er en nederdrægtig beskyldning mod forvaltningens embedsmænd
at påstå, at de slår plat eller krone.
Jeg er fortsat ikke enig med hr. Kamal Qureshi med hensyn til ambassadeansøgninger, jeg må henvise til det, der står i lovforslagets bemærkninger.
Det, der går galt, er jo hele vores semantik, at asyl er beskyttelse, men i Danmark går vi altså langt videre, end vi er forpligtede til efter konventionerne, fordi vi også giver opholdstilladelse.
Der er jo ikke nogen på nogen dansk ambassade, der ville smide folk ud, der var forfulgt af nogle, der stod lige uden for døren.
Det ved man jo også udmærket godt.
Anne Baastrup (SF), 2002-05-23:
Fru Birthe Rønn Hornbech vil ikke lave konkret sagsbehandling her fra talerstolen.
Det har jeg fuld forståelse for.
Men fru Birthe Rønn Hornbech ved eller burde vide, at det her lovforslag er strikket sammen på en sådan måde, at man ikke som almindelig borger kan se, hvad det er for nogle rettigheder, man har.
Man overlader totalt skønnet til embedsmændene, der så kan sidde og slå plat eller krone om, hvorvidt der kan ske familiesammenføring for mennesker, der er på den anden side af 24 år.
Det er dårlig lovgivning, og jeg synes, at fru Birthe Rønn Hornbech, som ellers plejer at puste sig op omkring god lovkvalitet, i det mindste burde anerkende, at når jeg siger, at det her det er fuldstændig at overlade skønnet til embedsmændene, så blot i det mindste at give mig ret.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-23:
Fru Birthe Rønn Hornbech vil ikke blande sig i Mona Sahlins kontokortaffære.
Det ville jeg heller ikke gøre, hvis jeg var medlem af partiet Venstre; så ville jeg være travlt optaget af at blande mig i andre ting, men det er man åbenbart ikke i særlig stort omfang.
Tilbage til debatten her: Fru Birthe Rønn Hornbech argumenterer for manglende mulighed for at søge asyl på en ambassade, hvis loven vedtages, med, at der er en masse ansøgninger, men der er få imødekommelser.
Ja, netop, det er jo strålende.
Det viser jo, at alle de, der ikke har et asylbehov, bliver sorteret fra.
Det viser jo lige præcis, at de få, som så får tilladelse via en ambassadeansøgning, har et reelt beskyttelsesbehov, at de har et reelt asylbehov.
Og de har derudover en særlig tilknytning til Danmark, for ellers vil de få afslag.
De opfylder altså alt det, som man fra Venstre plejer at sige er godt, og som man i virkeligheden vil beskytte; det er bare alle fupansøgningerne og alle pappenhejmerne, man vil til livs.
Men realiteterne er altså, at dem, der virkelig har et beskyttelsesbehov, vil man heller ikke beskytte.
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-23:
Jeg vil meget gerne spørge fru Birthe Rønn Hornbech, om man, når man fjerner muligheden for, at folk kan søge asyl på ambassader, derved giver mindre eller mere arbejde til menneskesmuglere.
Hvis man er på flugt og er forfulgt i sit land og ønsker at flygte ud af det land, og man ikke har mulighed for at søge asyl på en udenlandsk ambassade eller på en udenlandsk repræsentation, hvilke muligheder er der for den pågældende person for at søge flugt eller søge asyl, søge beskyttelse mod den forfølgelse, vedkommende er udsat for, andet end menneskesmuglere?
Det her er noget, man næsten skulle tro
menneskesmuglerne har hvisket nogen i øret at man skulle gøre, for det er i den grad med til at monopolisere asylsøgeres muligheder for at søge tilflugt.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-05-23:
For at starte med det sidste kan jeg bare sige, at jeg nævnede, at det først var i de senere år, at De Radikale har villet diskutere de her ting - nogle af De Radikale, skal jeg tilføje.
Man kan f.eks. gå ind på internettet og slå op på Asger Baunsbak-Jensen, man kan slå op på Mona Sheik, men man kan såmænd også slå op på tidligere folketingsmedlemmer fra Det Radikale Venstre, Kirsten Lee og en masse andre, og så kan man bare se, hvordan det var fuldkommen umuligt at diskutere med en lang række radikale folketingsmedlemmer, og hvordan man blev svinet til.
Man blev skudt motiver i skoene, som man ikke havde.
Det er meget let at gå ind og finde hundredvis af udsagn, og ellers kan jeg henvise til min lille bog, »En lige venstre«, der er nævnt hr. Asger Baunsbak-Jensen, som dog har været formand for Det Radikale Venstre i en lang årrække. Fru Ritt Bjerregaard giver ikke meget for Birthe Rønn Hornbech.
Nej, det skal fru Ritt Bjerregaard heller ikke.
Jeg er slet ikke til salg og slet ikke mine synspunkter.
Vi står nemlig præcis ved den politik, vi har fremlagt.
Enhver ved, hvad vi står for, vi gik til valg på det, nu får vi det gennemført, og hvis Socialdemokratiet ikke vil med, jamen så må Socialdemokratiet jo selv om, om man vil være uenige med egne borgmestre.
Det vil jeg da så ikke blande mig mere i.
Med hensyn til spørgsmålet om Sverige vil jeg bare minde om, at det slet ikke var mig, der startede med at tale om Sverige.
Jeg vil hellere tale om Venstres og dermed regeringens udlændingepolitik.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-05-23:
Jo, men Socialdemokratiets kritik omkring det manglende brede forlig går jo netop ud på, som fru Ritt Bjerregaard sagde, at det fra starten var tydeligt, at man ikke ønskede et ansvarligt forlig med Socialdemokratiet eller hen over midten.
Det synes jeg faktisk også de ændringsforslag, som Dansk Folkeparti i sidste ende har fået forhandlet igennem, afspejler.
Det er egentlig ikke ændringsforslagene, der er det springende punkt i den her sag, nej, det er forslaget, som det ligger her i dag.
Hvad er det for et forlig, man har fået, når man så indgår det med Dansk Folkeparti?
Jo, det er et forlig, der ikke kan genforhandles, eller som kan genforhandles, men kun hvis det går i retning af flere stramninger.
Jeg vil godt komme med et eksempel.
I Socialdemokratiet indførte vi en lavere integrationsydelse, og den utilsigtede konsekvens viste sig at være, at flygtninge blev klientgjort, og at der ikke kom en bedre integration.
Nu vil regeringen selv indføre en lavere ydelse, ikke i det her forslag, men i det, vi kommer til at diskutere senere.
Mit spørgsmål er: Når man skal ud og genforhandle det her, fordi det havde utilsigtede konsekvenser igen, hvem vil man så genforhandle det med?
Ritt Bjerregaard (S), 2002-05-23:
I Socialdemokratiet giver vi ærlig talt ikke ret meget for, må jeg sige til fru Birthe Rønn Hornbech, at man først laver et forlig med et parti og så bagefter kommer løbende til dem, der ikke var med i forliget og begynder at sige, at det er dem, der fører blokpolitik.
De, der fører blokpolitik i denne her sag, er jo helt entydigt og klart Venstre.
Der har ikke været noget ønske om at få et forlig med Socialdemokratiet.
Vi har haft en høflig integrationsminister, og vi har da haft nogle udmærkede samtaler
, men en vilje til et forlig med os har simpelt hen overhovedet ikke eksisteret. Og stå dog så ved den politik, I gennemfører med Dansk Folkeparti.
Det er jo ynkeligt at se, hvordan regeringen, fru Birthe Rønn Hornbech her, og integrationsministeren reagerer i forhold til en svensk kritik.
Vi kan her på pinligste vis høre fru Birthe Rønn Hornbech begynde at snakke om kontokort.
Jamen jeg mener, hvad i alverden er det for en måde at behandle en modstand mod en politik på?
Lad os få nogle argumenter for den politik, regeringen står for.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-05-23:
Jeg vil bare sige om Sverige: Der siges jo meget i Sverige, og jeg har sådan set ikke i sinde at blande mig i den manglende åbenhed i debatten om udlændinge, Mona Sahlins kontokort, og hvad der ellers foregår i Sverige.
Altså hvis de vil bagtale Danmark, kan vi jo ikke rigtig gøre noget ved det.
Hr. Søren Søndergaard efterlyser ændringsforslag med hensyn til ambassadeansøgninger.
Jamen der er netop et forslag i lovforslaget, der omfatter ambassadeansøgninger, idet det ikke skal være grundlag for opholdstilladelse.
Det skyldes, at det i praksis er fuldkommen modsat det, hr. Søren Søndergaard siger: der er masser af ansøgninger, og meget få er berettiget til det.
Hvis man forestillede sig, at der virkelig lå en dansk ambassade i et land, og man slæbte sig hen til den danske ambassade og var forfulgt af myndighederne i det pågældende land, så bliver den pågældende jo lukket ind, og så har han allerede fået sikkerhed.
Men det er altså ikke det, der er virkeligheden.
Det har man jo prøvet at gå igennem.
Erfaringen viser, at det er langt, langt, langt de fleste, der slet ikke er berettiget.
Så ønsker en kollega her i Folketinget, at jeg her fra Folketingets talerstol skal udøve konkret sagsbehandling, når det drejer sig om de ærede medlemmers børn.
Det gør jeg ikke.
Det vil afhænge af de betingelser, der står i lovteksten, og det skal afvejes efter de momenter, der er angivet i lovforslagets bemærkninger.
Ingen vil være i stand til her i Folketingssalen at fremlægge alle de bilag, der vil ligge i en sådan sag, alle de spørgsmål, der skal stilles og besvares.
Det er fuldkommen urimeligt, og det er efter min mening udtryk for en meget kedelig tendens, der desværre er i det danske Folketing, at man her altså skal blande sig i den udøvende magts område. Jeg synes, det står meget klart i bemærkningerne, hvad det er der skal lægges vægt på.