runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Andersen (V), 2003-11-12:
Men sagen er jo i og for sig ganske alvorlig.
Jeg vil gerne understrege for hr. Auken og Socialdemokratiet, at enhver tvivl om grundlovmæssigheden i denne her aftale vil vi naturligvis tage overordentlig seriøst og forholde os til, og selvfølgelig skal aftalen være i overensstemmelse med grundloven, før vi kan stemme den igennem.
Det er der overhovedet ingen morsomheder i.
Sådan er det.
Men hvad er det, Socialdemokratiet vil have?
Hvor høj en afkastningsgrad skal samfundet have for Nordsøolien?
Det har jeg nu spurgt hr. Auken om to gange og har ikke fået noget svar endnu.
Det vil jeg egentlig gerne have.
Jeg er normalt oprigtig tilhænger af den form for mindretalsbeskyttelse, som vi opererer med herinde i vores parlamentariske arbejde, og er meget åben over for høringer.
Det tror jeg også Socialdemokraterne vil vide fra andet udvalgsarbejde.
Jeg har også været tilhænger af, at det her forslag skulle behandles i salen, men når hr. Auken foreslår en høring lige netop i dette spørgsmål, så minder det for mig at se umiddelbart mest om et forsøg på trænering.
Lad eksperterne komme med deres indsigelser både til udvalget og i offentligheden, så forholder vi os til det seriøst og sagligt derfra.
Men selvfølgelig arbejder vi parlamentarisk.
Men vi støtter den ikke.
Aase D. Madsen (DF), 2003-11-12:
Først vil jeg gerne lige sige til hr. Svend Auken, at det jo er naivt at tro, at sådan en trussel fra hr. Mogens Lykketoft i forbindelse med forhandlingerne ikke bliver hørt på Esplanaden.
Det var en meget, meget voldsom trussel, og jeg synes, det var ærkedumt at komme med den på det tidspunkt.
Socialdemokratiet har jo ikke selv været for ivrige efter at få et provenu fra Nordsøen.
Forhenværende skatteminister Frode Sørensen har gentagne gange afvist at sætte olieskatten op med henvisning til, at det ville få Danmark til fremstå som en utroværdig forhandlingspartner ved de kommende udbudsrunder.
Ja, tak.
Vi fik ikke noget provenu i 2001.
Vi fik ikke noget provenu i 2002.
Vi fik ikke noget provenu i 2003.
9 mia. kr., fordi man har lavet denne fuldstændig uacceptable trippevals på stedet med hensyn til beskatning af Nordsøen.
Ole Stavad (S), 2003-11-12:
Problemet er jo lidt, når der er to sager, der skal henvises til to forskellige udvalg.
Hr. Peter Christensen stillede et konkret spørgsmål til mig med baggrund i det, jeg havde sagt i ordførertalen.
Jeg vil gerne understrege meget stærkt, at Socialdemokratiet bestemt ikke har brug for at finde nogen knage for at kunne sige nej.
Vi er gået ind i hele denne proces med henblik på at få det her afdækket i forhåbningen om, at resultatet havde et indhold, så vi kunne slutte med at sige ja.
Det har været hele forløbet hos os. Men det er lidt bemærkelsesværdigt, at først er det ministeren i avisen i dag og derefter hr. Peter Christensen, der klandrer mig og Socialdemokratiet, fordi vi uden nogen former for forsøg på at lave forandringer holder os til regeringens egne forslag med dens egne bemærkninger.
Jeg har ikke benyttet et eneste tal eller en eneste bemærkning, som ikke fremgår fuldstændig præcist af regeringens egen forelæggelse.
Så ville det da være interessant.
Så synes jeg, det er lidt vigtigt, at Folketinget får de rigtige oplysninger.
Svend Auken (S), 2003-11-12:
Den historie, jeg lovede at fortælle, vil jeg nu gerne fortælle; det skal folk ikke snydes for.
Det fortælles, men det kan jo være en skrøne, at da A.P. Møller kører fra Statsministeriet og passerer Niels Juel - det var dengang, ingen troede den kunne flyttes - på vej tilbage til sit hovedkontor på Kongens Nytorv, sidder han sammen med Iver Hoppe, og så siger han efter overleveringen: Denne Viggo Kampmann, det er vist en dygtig mand - meeeen er han ikke lidt hurtig?
Hvis han har ret i den kritik af Viggo Kampmann ifølge overleveringen, tror jeg ikke, at vi skal gentage Viggo Kampmanns fejl.
Vi skal give os den fornødne tid til at undersøge tingene grundigt, herunder både juraen og skatten.
Vores ønske er at sige ja.
Der var i øvrigt ikke flertal i 1999 eller 2000 for forhandlinger om forlængelse af aftalen.
Det var ikke noget ønske hverken hos SF eller Enhedslisten at gøre dette.
Det kunne kun gøres, hvis Socialdemokratiet, Venstre og Konservative dengang samarbejdede om at gøre det, og Venstre og Konservative var ikke tilhængere af at gøre det.
Det ved enhver.
Sådan var forholdet på daværende tidspunkt, og derfor er det selvfølgelig urimeligt at komme med det nu.
Jeg er derimod skuffet over, at fru Aase D. Madsen ikke benyttede lejligheden til at give helhjertet støtte til tanken om i det mindste at sætte tid af i Det Energipolitiske Udvalg til at gennemføre den nødvendige høring omkring de grundlovsmæssige aspekter af denne her sag.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-11-12:
Situationen er altså den, at når man regulerer efter forbrugerprisindekset, tager man et gennemsnit.
Nogle ting stiger meget, nogle ting stiger lidt, og så finder man et gennemsnit, man kan regne med.
Det regner man også med i andre sammenhænge.
Så har vi den diskussion, som blev startet med Venstres ordførertale: Hvem har ansvaret for den kommunale økonomi?
Ja, hvem har det?
Det har de kommunale politikere, for gudskelov har vi et kommunalt selvstyre.
Det er da helt rigtigt, at der er nogle steder, hvor daginstitutionspriserne stiger meget, og det er jeg også godt bekendt med.
Men jeg er også bekendt med, at de økonomiske midler, der bliver tilført kommunerne hvert eneste år, er stigende, og derfor er det altså et spørgsmål om de prioriteringer, man foretager i den enkelte kommune.
Man har bl.a. valgt at foretage nogle prioriteringer på det område, vi taler om her, og nogle af dem skyldes, at der er færre børn i børnehaverne og flere i folkeskolerne.
Så flytter man nogle af pengene, og det er altså en kommunal prioritering, som man må lade kommunerne om.
Men det ændrer ikke på det faktum, at børnefamilierne får nøjagtig den samme købekraft for deres børnefamilieydelse næste år, som de har i år.
Ole Stavad (S), 2003-11-12:
Da fru Sandy Brinck har opbrugt sine muligheder for at følge op på et svar fra den konservative ordfører, vil jeg godt tage bolden op. Der kom en opfordring til, at vi henholder os til regeringens lovforslag, og her står der, hvis jeg må citere: »Børnefamilieydelsen har som nævnt til formål at kompensere børnefamilier for en del af de økonomiske omkostninger, der er forbundet med at have børn. De udgifter, der er forbundet med at have børn, vokser generelt i takt med prisudviklingen og ikke i takt med lønudviklingen, idet stigende løn ikke i sig selv skaber større omkostninger for børnefamilierne.«
Det er jo netop det, som fru Sandy Brinck og andre har modbevist.
Den største udgift for børnefamilierne, i hvert fald en meget stor del af børnefamilierne, er udgiften til børnepasning, som påvirket af regeringens politik er steget dobbelt så meget som prisudviklingen.
Hvis der skal være en sammenhæng i den argumentation, som regeringen benytter sig af, skulle man gå den den anden vej.
Så kunne man faktisk med den argumentation begrunde, at der skulle være en større stigning, men nu begrænser man den i stedet for og tager pengene fra børnefamilierne.
Morten Homann (SF), 2003-11-12:
Det var rart.
Så kom tilståelsen, for det er jo lige præcis det, som de foregående ordførere har prøvet at påpege over
for fru Charlotte Dyremose: selv hvis man laver den generelle betragtning, inflationssikringen, som fru Charlotte Dyremose endte sin sidste bemærkning med, har det ikke noget at gøre med det, som fru Charlotte Dyremose har sagt i hver af sine foregående bemærkninger, nemlig at den skal dække de faktiske udgifter, man har som børnefamilie. Det er fuldstændig korrekt, at priserne på daginstitutionerne er steget mere end lønudviklingen og væsentligt mere end den abstrakte inflation, man nu får sikring for, så det er rigtigt, at der er en kompensation for den generelle prisudvikling i samfundet.
Men hvad hjælper det de børnefamilier - og det er ganske mange, skulle jeg hilse og sige - som skal finde penge til at betale for vuggestue, for børnehave, for fritidsordninger osv.?
Priserne stiger mere end fru Charlotte Dyremoses abstrakte inflation, det er konkrete penge, som skal betales, og den regning bliver dyr.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-11-12:
Hvis fru Sandy Brinck gør sig den ulejlighed at læse lovforslaget, står der, at det er en inflationsregulering, og jeg tror, at også fru Sandy Brinck efterhånden er bekendt med, hvad det betyder, nemlig regulering efter den generelle prisudvikling i samfundet.
Jeg tror også, fru Sandy Brinck har forståelse for, at der måske er andre, der ikke nødvendigvis benytter det ordvalg, vi har her på Christiansborg, og at jeg derfor tillader mig at forklare, hvad det er, vi taler om.
Men vi taler altså om en inflationsregulering.
Til fru Pernille Falcon: Nej, der er ingen forringelser i børnechecken; det er der ikke.
Der er en begrænsning af stigningen, og en begrænsning af en stigning kan ikke betegnes som en forringelse, selv om jeg godt ved, at det er noget, man nogle gange ynder at gøre i fru Pernille Falcons parti.
Men samtidig er det altså sådan, at hvert eneste år er der en stigning i de indtægter, som kommunerne har.
Vi har vækst i vores samfund, og kommunerne får en meget, meget stor del af kagen, som så bliver delt mellem de enkelte kommuner efter forskellige fordelingsnøgler.
Sandy Brinck (S), 2003-11-12:
Når jeg overhovedet bringer priserne på daginstitutioner ind i denne debat, er det, fordi regeringen i dette lovforslag gør meget ud af at beskrive, at børnechecken skal forstås som en kompensation for stigende priser.
Når vi taler om en dobbelt stigning i forhold til den generelle prisudvikling, bygger det jo på en undersøgelse, der er lavet over hele landet.
Så kan man selvfølgelig henvise til det kommunale selvstyre, som fru Charlotte Dyremose gør, og det er jo velkendt, at den diskussion kan vi godt tage.
Jeg kan også stå og sige, at vi faktisk er helt overbevist om, at det, der sker i øjeblikket, er kriminalitet pr. stedfortræder, når regeringen lægger en økonomisk spændetrøje ned over kommunerne, men vi behøver ikke engang tage den polemik.
Fru Charlotte Dyremose skal bare forholde sig til det faktum, at priserne er steget derude, og at regeringen selv siger, at lovforslaget går ud på at kompensere for prisstigninger.
Pernille Falcon (EL), 2003-11-12:
Det er jo pudsigt, som virkeligheden kan opfattes meget forskelligt, alt efter hvor man står.
Det er sådan, at f.eks. i den kommune, hvor jeg kommer fra, svarede den vækstramme, vi havde fået, lige netop til det, forsikringerne steg med efter den 11. september, så der var ikke rigtig plads til at tage den demografiske udvikling i betragtning i den sammenhæng.
Alene det stigende børnetal ville udløse 7 mio. kr. ekstra, vores vækstramme var på 12 mio. kr., og det svarede til de stigende forsikringspriser.
Fru Charlotte Dyremose bevæger sig ud i den kommunale økonomi, men jeg tror, man ligesom skal holde sig til det, der foregår her i Folketinget, for det, der bliver fremhævet, hænger ikke helt sammen.
Så vil jeg bare sige, at en del af virkeligheden er jo også, at forældrene er nødt til at betale de daginstitutionspriser, de bliver stillet over for, så kan fru
Charlotte Dyremose ikke godt indrømme, at der er tale om en forringelse for den enkelte familie?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-11-12:
Jeg er da ked af, hvis vi sådan skal støde hinanden, men fru Sandy Brinck ved jo også udmærket godt, at faktum er, at kommunerne får flere penge i år, end de gjorde sidste år, og de får flere penge næste år, end de gør i år, også hvis vi modregner for den demografiske udvikling, altså at der bliver flere ældre, man skal tage sig af, osv. osv. Kommunernes økonomi bliver altså forbedret år for år.
De får faktisk den samme vækst, som vi i øvrigt har hvert år i vort samfund, og derefter laver kommunerne nogle prioriteringer.
Nej, jeg er da ikke glad for, at daginstitutionspriserne stiger i nogle kommuner.
Det er de kommunale politikere, der beslutter, hvad daginstitutionspriserne skal være, og det ved fru Sandy Brinck udmærket godt.
Derfor kan jeg kun opfordre til, at man går til sine lokale politikere, hvis man oplever stigende priser på daginstitutionerne, og jeg ville ønske, at fru Sandy Brinck i det mindste ville forholde sig til den virkelighed, det er, at vi har kommunalt selvstyre på det område.
Sandy Brinck (S), 2003-11-12:
Det støder mig, at den konservative ordfører, fru Charlotte Dyremose, som også er socialpolitisk ordfører, står her og påstår, at man kan købe det samme.
Fru Charlotte Dyremose ved nemlig lige så godt som jeg, at prisstigningerne på daginstitutionspladserne går lige lukt i vejret med det dobbelte af prisudviklingen alle mulige andre steder.
færre penge til forbrug, og nu får de endnu et slag over trynen. Det er da svært at få det til at være beroligende for de børnefamilier, som må leve under de vilkår.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-11-12:
Lad mig sige klart og tydeligt til fru Sandy Brinck, at næste år får børnefamilierne mulighed for at købe nøjagtig lige så meget for de penge, de får, som de har i år.
Børnefamilierne kan være ganske trygge ved, at der ikke rykkes ved deres økonomi.
Det er rigtigt, at havde vi ikke lavet dette lovforslag, ville børnefamilierne have fået endnu mere, og de ville altså have kunnet købe endnu flere ting.
Men nu fastholder og sikrer vi, at børnefamilierne kan købe nøjagtig det samme næste år, som de kan i år, og derfor kan børnefamilierne være ganske trygge.
Morten Homann (SF), 2003-11-12:
Det eneste, der ikke kan siges at være lidt overraskende ved, at dette forslag kommer på marken, er, at det måske er et brud på satspuljeaftalen, for hvis vi skal være helt ærlige, er den nok bare endnu en aftale i den række af aftaler, som regeringen har set stort på. Hvis man skal være overrasket over noget, skulle det være, at vi nu har et forslag, som Venstres ordfører har bekræftet er et skatteforslag.
Det er sådan set det eneste, der er overraskende. Jeg synes heller ikke, det er overraskende, at vi her har et forslag, som går ud på at finansiere finansloven ved at tage penge fra børnefamilierne.
Man kunne lave en alenlang liste over den slags forslag, både i denne finanslov og i tidligere finanslove, som denne regering har stået for.
Det er meget entydigt: Man har taget penge fra børnene og de unge og brugt dem på skattelettelser til de velstillede og især til de velstillede ældre.
Jeg er rygende uenig i det, men overrasket kan jeg ikke påstå jeg er. SF vil gerne være med til at diskutere, hvordan man kan prioritere børnefamilieydelsen mere direkte til de børnefamilier, som har det største behov.
Den diskussion tager vi gerne.
Men det generelle nedskæringscirkus, som regeringen gennemfører mod børnefamilierne for at finansiere skattelettelserne til de rigeste, bliver altså uden SF's stemmer, og SF har absolut tænkt sig at trykke på den røde knap, når vi når frem til tredjebehandlingen.
Sandy Brinck (S), 2003-11-12:
Jeg skal starte med at sige, at det glæder mig, at den konservative ordfører er så klar i mælet
: Forslaget her er et spørgsmål om at prioritere, nemlig at prioritere væk fra børnefamilierne over til politiet, til asfalten og til fængslerne.
Det er altså den prioritering, regeringen vælger, men det glæder mig dog, at man i det mindste er klar i mælet.
Så synes jeg, den konservative ordfører nærmest fik det til at lyde, som om der ikke sker nogen ændringer for børnefamilierne, og at de sådan set kan være ganske trygge ved forslaget.
Det undrer mig noget, for så vidt jeg ved, giver det altså penge i statskassen - 120 mio. kr. i det kommende år - og de penge falder jo ikke ned fra himlen.
Vil den konservative ordfører ikke godt medgive det og sige klart og tydeligt, så alle kan forstå det, at de 120 mio. kr., som finansministeren får i kassen, skulle børnefamilierne have haft?
Bent Bøgsted (DF), 2003-11-12:
Som det har været nævnt, er forslaget her en del af finansloven, som vi har været med til, og i modsætning til den tidligere ordfører skal jeg sige, at Dansk Folkeparti aldrig har haft nogen bekymringer ved at skære i børnefamilieydelsen.
Det har vi jo ønsket i lang tid, måske hellere på en anden måde, men lad det nu være.
Jeg skal samtidig beklage, at hr. Mikkel Dencker ikke kunne nå at komme tilbage til dette forslag, men han er lydhør over for at besvare spørgsmål i udvalget og ved andenbehandlingen.
Lovforslaget har, som det allerede har været nævnt, til formål at ændre reguleringen af børnefamilieydelsen.
Det betyder, at ydelsen fremover reguleres i takt med prisudviklingen i stedet for med lønudviklingen.
På den måde kan man sige, at det bliver en mere logisk regulering
, idet det forholder sig sådan, at de udgifter, der er forbundet med at have børn, altid vil udvikle sig i takt med prisudviklingen i samfundet, mens en lønstigning ikke i sig selv genererer nogen stigninger i børneudgifterne.
Den hidtidige praksis, hvor man har reguleret efter lønudviklingen, kan jeg derfor ikke se nogen rationelle begrundelser for.
Dansk Folkeparti støtter selvfølgelig lovforslaget, da det er aftalt i finansloven.
Sandy Brinck (S), 2003-11-12:
Dette er et af de besparelsesforslag, som regeringen har præsenteret Socialdemokratiet for utallige gange i denne måned.
Hver gang der skulle bruges penge, skulle børnefamilierne holde for. Besparelserne over for børnefamilierne har været den direkte årsag til, at Socialdemokraterne er blevet smidt ud fra den ene forhandling efter den anden, fordi vi ikke ville være med til at tage penge fra de børnefamilier, der i forvejen er hårdt presset.
Børnefamilierne er nemlig under et stadig tungere økonomisk åg.
Forældrebetalingen på daginstitutionerne er steget med det dobbelte af prisudviklingen.
En plads i landets vuggestuer koster i dag gennemsnitligt 2.600 kr. pr. måned, og i de dyreste kommuner er prisen over 3.000 kr.
Det er det, Venstres ordfører kalder en besynderlig sammenhæng, men det er altså virkeligheden for de danske børnefamilier.
Ja, så sent som i januar afviste statsministeren ændringer i børnechecken.
Jo, regeringen mangler penge i kassen, og de skal findes, uanset om det sker på en sympatisk måde eller ej, og derfor finder man altså pæne, store summer på børnechecken.
kunne man jo også ændre, når man nu er så forelsket i den reguleringsmetode. Alene dette forslag om besparelser på børnechecken giver i 2004 120 mio. kr. i statskassen - penge som børnefamilierne burde have haft - og beløbet bliver større år for år; i løbet af blot 4 år summer det sig op til 1,2 mia. kr.
Man må spørge: Hvad har børnefamilierne gjort regeringen?
Også besparelser i flerbørnstilskuddet er et bevidst og målrettet angreb på børnefamiliernes økonomi.
Hvis man må tillade sig at være en smule sarkastisk, ved vi, at til gengæld er børnehaver og vuggestuer ude i landet ramt af sparekrav.
Hele 70 pct. af landets kommuner svinger sparekniven over daginstitutionerne på grund af de stramme økonomiske rammer, regeringen lægger ned over dem.
Det giver flere lukkedage, kortere åbningstider, færre udflugter, mindre voksenkontakt og som sagt højere priser.
Børnefamilierne har svært ved at få dagligdagen til at hænge sammen og svært ved at få økonomien til at række.
Men regeringen er fløjtende ligeglad og har snabelen langt nede i børnefamiliernes lommer.
Det ansvar må regeringen og Dansk Folkeparti selv bære, for Socialdemokratiet kan ikke støtte lovforslaget.
Vi kan ganske simpelt ikke stole på regeringen, og man kan jo kun spørge sig selv, om vælgerne tør det.
Peter Christensen (V), 2003-11-12:
Nu ender det jo med, at vi får en generel debat om kommunernes økonomi.
Jeg ved, at den er blevet ført i næsten alle sammenhænge her i Folketingssalen, så det er vel ikke overraskende, at vi også i forbindelse med dette lovforslag skal have en runde om det.
Jeg henviser selvfølgelig til den kommunale økonomi, fordi Enhedslisten igen vil fremhæve, at vi presser kommunerne til det yderste med en vækst på det kommunale område på flere milliarder kroner.
Jeg er forundret, og jeg er nødt til at vide, hvor mange milliarder der mon skal til, for at Enhedslisten ikke længere vil anse det som et pres.
Hvorfor snakker jeg kommunaløkonomi?
Jo, fordi daginstitutionsområdet jo er en af de kommunale opgaver.
Den debat har været ført flere gange her i Folketingssalen, men hvordan man prioriterer midlerne i den kommunale sektor, er i hvert fald ikke noget, som Folketinget har indflydelse på.
Det hører ind under de kommunale opgaver, og dem har Folketinget altså ingen indflydelse på.
Der bliver givet mange ekstra penge til den kommunale sektor; det er et faktum.
Jeg er godt klar over, at det ikke er nok til at tilfredsstille visse partier, men for mig kan et merforbrug på et par milliarder kroner altså aldrig blive en slankekur.
Derudover synes jeg også, at koblingen er lidt underlig, for hvad er det for et sammenfald, man vil have?
Er det sådan, at hvis kommunerne vælger at lave nogle prisstigninger på netop daginstitutionsområdet, skal alle andre ydelser, som staten står for, stige i takt med det prisniveau, man beslutter sig for i den enkelte kommune, og som i øvrigt er meget forskelligt fra kommune til kommune, alt efter hvordan prisstrukturen er?
Det er en besynderlig sammenhæng.
Jeg og Venstre vil godt stå til ansvar for den sammenhæng, vi laver i forbindelse med finanslovprioriteringerne.
Vi vil ikke opfinde nogen nye skatter eller afgifter, men det har været nødvendigt at finde penge til de ting, vi gennemfører - det vender jeg tilbage til - og det er altså baggrunden for lovforslaget her.
Morten Homann (SF), 2003-11-12:
Eftersom hr. Peter Christensen var så bramfri at påstå lige før her fra talerstolen, at der er både den ene og den anden og den tredje gode gave på finansloven til børnene - kan hr. Peter Christensen så ikke lige komme herop og forklare, hvad det er for nogle gode ting, der er til børnene på finansloven? De får lov til at betale her, men hvad er det så for nogle gode ting?
Det kunne da være rart at få en stribe eksempler på det.
Så glemte hr. Peter Christensen, og det forstår jeg
sådan set godt, at svare på mit spørgsmål fra før, nemlig: Når vi nu er enige om, at børnefamilieydelsen er en negativ skat, og min skat udvikler sig i takt med min løn, hvorfor er det så ikke logisk, at børnefamilieydelsen udvikler sig efter lønnen og ikke efter priserne, ligesom den gør i alle andre lande, som vi normalt sammenligner os med, men som måske har en lavere skattesats?
Priserne har ikke noget med denne negative skat at gøre, men når det nu er en sag, der behandles i Skatteudvalget, fordi det er en negativ skat, vi har med at gøre, hvorfor vil Venstre så introducere en helt ny reguleringsform, som intet har med den negative skat at gøre?
Pernille Falcon (EL), 2003-11-12:
Det er jo pudsigt, som Venstre nægter at forholde sig til realiteterne i virkelighedens verden.
Børnefamilierne betaler daginstitutionspriser, der er tårnhøje, og priserne stiger voldsomt.
Venstre har sammen med den øvrige regering lagt sig for at presse kommunerne urimelig hårdt, sådan at en del af det pres bliver læsset videre til børnefamilierne i form af stigende takster.
Og så har man søreme den frækhed at stille sig op og sige, at det, at man går ind og forringer fremskrivningen af børnefamilieydelsen, ikke vil betyde forringelser for børnefamilierne.
Vågn op, den virkelige verden findes.