runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-06:
Det Radikale Venstre har også søgt og ledt efter tilskyndelse
til, at flere dels vælger, dels har mulighed for at blive ved med at arbejde.
ad vejen følge de generelle bemærkninger, som følger lovforslaget.
I forhold til dette lovforslag er vi imidlertid i tvivl
om, hvorvidt det er den rigtige måde, man har fundet, men i modsætning til Socialdemokratiet har vi ikke konkluderet på denne tvivl endnu.
Vi er i tvivl om, hvorvidt forslaget ikke blot er at give et tillæg til mennesker, som alligevel ville være blevet på arbejdsmarkedet, mennesker, som har aldeles udmærkede pensionsordninger, gode arbejdsliv, og som egentlig ikke havde tænkt sig at trække sig tilbage som 65-årige under nogen omstændigheder.
Det kunne derfor være en overvejelse værd i stedet for at give en venteprocent på pensionstillægget i stedet for at give det på grundbeløbet
, fordi man så i højere grad ville målrette den her mulighed til nogle, som ikke havde den chance for at trække sig tilbage med en stor egenpension. Vi er også i tvivl om, hvorvidt det er det rigtige signal at sende i forhold til en overførselsindkomst, at selv om man ikke bruger den, har man ret til den alligevel, og at man så at sige skal have udbetalt det hele, selv om man ikke har trukket på overførselsindkomsten i en given periode.
Når vi er i tvivl, er det, fordi vi ikke synes, at det er den type signaler, vi har brug for i øjeblikket.
Vi har ikke brug
for signaler om, at man har ret til en given ting, hvis bare man har betalt sin skat i et antal år, uanset om man har brug for denne ret eller ej.
Vi er i tvivl om, om det her vil modvirke eller opveje det positive signal, der ligger i at sige: Jamen selvfølgelig har vi brug for de mennesker, som gerne vil arbejde også på den anden side af deres 65-års-fødselsdag.
Sidst, men ikke mindst, er vi også i tvivl om, hvorvidt forslaget her for alvor vil have betydning, og derfor vil vi gerne lidt tættere på, hvem det er, der forventes at bruge ordningen; hvilken udstrækning den kan siges at have.
Det lader til, at regeringen også selv er i tvivl.
Der er i hvert fald noget, der tyder på det, når man læser de økonomiske beregninger, og derfor tror vi, at meget kan afklares under udvalgsarbejdet i forhold til, hvad der egentlig vil være effekten af den foreslåede ordning.
I forhold til forslagets anden del om dobbeltoptjening eller stop for dobbeltoptjening af pension er vi imidlertid ikke i tvivl: Den del støtter vi.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-06:
Det er jeg ked af hvis det var, for det var ikke hensigten, og jeg anerkender da, at også mennesker, der har en høj uddannelse, og som tjener mange penge, kan have slidsomme job.
Det er bare helt tydeligt, at det, når vi kigger på førtidspensionering, når vi kigger på efterløn, så er de mennesker, der har haft de virkelig hårde og fysisk slidsomme job til lav løn med lille medbestemmelse osv., der også er dem, der tidligst står af.
Når den diskussion er interessant i forhold til forslaget her, er det jo, fordi vi så - hvis udgangen på forslaget bliver, at de, som har slidt og slæbt og fysisk er nedslidte, kommer til at betale 100 mio. kr. til dem, der har haft de mere nænsomme liv - taler om en massiv overførsel fra den fattigste del af befolkningen til de mest velhavende, og det er da bestemt det modsatte af, hvad jeg forstår ved fordelingspolitik.
Mogens Lønborg (KF), 2004-02-06:
Jeg synes ikke, jeg fik svar på mit spørgsmål om slidsomme job; om de, der er de højtuddannede, ikke også kan tænkes at have haft et slidsomt job.
Det bliver fremstillet, som om deres liv ikke har været hårdt.
De har svømmet ovenpå.
De har ikke haft et job, som har været krævende, og som har slidt på den.
Jeg synes, det er en meget forenklet fremstilling, hr. Villy Søvndal her præsenterer os for.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-06:
Det er klart, at SF er enig i, at efterlønsordningen er en god ordning.
Det er derfor, vi forsvarer den så ihærdigt, hver gang nogen forsøger at kaste sig over den, og vi deltager ikke i de forringelser, som andre partier laver på efterlønsordningen.
Det er selvfølgelig, fordi vi synes, at det er en god ordning.
Men den der myte om, at det specielt skulle være veluddannede, der udnyttede efterlønsordningen, som var fremme - den var ikke fremme i det konservative indlæg, men den har tit været fremme i debatten -
blev jo tilbagevist, da man gik ind og analyserede, hvem det er, der bruger efterlønsordningen.
Det er decideret de områder, hvor mennesker har ufaglærte job, der producerer langt flest førtidspensionister.
Det er, fordi det liv er hårdt.
Det er nedslidende, det er slidsomt, og derfor når man via de job gennem nåleøjet til en førtidspension
, fordi man er så nedslidt.
Jeg tror også, at udvalgsarbejdet vil bekræfte over for Det Konservative Folkeparti, at det er billedet; at det er dem med de høje uddannelser, de høje lønninger, dem, der har klaret sig godt i livet, der også fortsætter længst på arbejdsmarkedet, og de får altså gavn af den her ordning, som de andre så skal betale for.
Mogens Lønborg (KF), 2004-02-06:
Det, der får mig til at tage ordet, er hr. Villy Søvndals betragtninger om slidsomme job.
Jeg kunne godt tænke mig lige at få det uddybet lidt.
Det lød lidt, som om personer, jeg tror, der blev nævnt direktører og velstillede, ikke har slidt i det, men har haft nogle job, hvor det ikke har været hårdt, hvor det ikke har været arbejdskrævende, hvorimod de underbemidlede har haft de slidsomme job. Jeg benægter ikke, at der blandt de underbemidlede er mennesker, som har haft et hårdt liv, hårdt fysisk og slidsomt arbejde, men jeg synes måske, det er en lille smule forenklet og firkantet at stille det op på den måde.
Jeg kunne godt tænke mig at få hr. Villy Søvndal til nærmere at uddybe, om tanken alene var om dem, der har haft et fysisk hårdt job.
Så vil jeg også gerne have hr. Villy Søvndal til at uddybe, om ikke vi netop med efterlønsordningen så at sige
har sikret, at de, der har haft et fysisk hårdt arbejde og er nedslidte i 60-års-alderen, i dag faktisk har en ganske god mulighed for at træde ud af arbejdsmarkedet, for den gruppe
er tilgodeset gennem efterlønsordningen.
At der så er en lang række andre mennesker, som ikke er nedslidte i 60-års-alderen, som bruger den ordning, er en helt anden ting.
Men ordningen er til for de nedslidte, og den har for den gruppe naturligvis været en stor gevinst.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-06:
Det er jo grunden til, at lovforslaget selv omtaler en udgift på 100 mio. kr.
Det kan man have mange forskellige gæt på, i øvrigt også med en ny beregningsmetode, nemlig at
skatteindtægter må indregnes, når man stiller udgiftskrævende forslag.
Vi vil selvfølgelig notere os i SF, at den beregningsmetode fra nu af er gangbar i forhold til Finansministeriet, det er nemlig helt nyt.
Men selv med alle de forudsætninger lader det sig ikke benægte, at det, man fra nu af indfører, er en ordning, hvor de mindst bemidlede i samfundet, både økonomisk og i forhold til nedslidning osv., kommer til at betale ordninger til nogle af de mest velstillede, der måske alligevel ville blive på arbejdsmarkedet.
Så synes jeg, at der er en anden diskussion, som Socialdemokraterne har rejst, og som vi også fulgte op i sin tid, da vi rejste forslag om, at man skulle have lov til at tjene ved siden af efterlønnen: Hvordan får vi mest mulig tilbagetrækning for pengene, om man så må sige?
Hvis nu vi vil give penge til det her, hvordan placerer vi dem så mest præcist, så vi opnår det, vi helst vil?
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Forslaget går jo ikke ud på, at man skal begynde at donere en masse penge til borgerne.
Forslaget går ud på, at man appellerer til borgerne, eller at man spørger: Hvem har lyst til at give en ekstra hånd med til at skabe nogle flere værdier i det her samfund?
Hvem har lyst til at give en hånd med til at skabe den service, der skal til, når vi er flere, der bliver ældre om nogle år?
Det vil sige, at der måske er nogle, der har nogle kræfter, som kan bruges, som kan nyttiggøres.
Det bliver hele samfundet jo rigere af.
Det er jo ikke en overførselspolitik sådan i traditionel forstand, vi her taler om.
I øjeblikket er det sådan, at hvis man giver en ekstra hånd med efter 65 år, nedbringer man jo faktisk tilsvarende sin pension.
Mogens Lønborg (KF), 2004-02-06:
Nu er det selvfølgelig svært for mig at svare på, hvad hr. Lars Barfoed har sagt, og hvad han har ment om de her ting. Jeg kan kun sige, at det her forslag støtter vi fuldt ud, fordi vi mener, at det har en positiv effekt for de mennesker, det handler om.
Det er ikke på dagsordenen i dag at diskutere spørgsmålet om tilbagetrækning for de grupper, der bliver refereret til her.
Det er ikke det, vi taler om nu.
Vi taler om den gruppe over 65 år, og vi kan fuldt og helt gå ind for det her.
Så der er ikke tale om, at Det Konservative Folkeparti har ændret opfattelse.
Sandy Brinck (S), 2004-02-06:
Hr. Mogens Lønborg startede jo med at sige, at dette er et uhyre godt forslag.
Det er ikke så overraskende, når det er et regeringsparti, der siger det om regeringens lovforslag.
Men alligevel kan man godt undre sig lidt, for så sent som i juni udtalte Det Konservative Folkepartis finansordfører, hr. Lars Barfoed, betænkeligheder over for Berlingske Tidende.
Jeg citerer: Vi ser da med sympati på forslaget, men når det handler om at øge arbejdsudbuddet, så har det ikke den store effekt.
Jeg mener, at effekten vil være langt større ved at hæve tilbagetrækningsalderen for de 60-65 årige, altså ved at give folk mulighed for at udskyde efterlønnen i stedet for.
Det sagde hr. Lars Barfoed i juni.
Hvad er det, der har gjort, at Det Konservative Folkeparti er gået fra at være sådan lidt betænkelig til nu at synes, at det er et uhyre godt forslag?
Pia Kristensen (DF), 2004-02-06:
Jeg vil blot sige, at vi har flere grupper.
Nu snakker vi også om efterlønnere og om dem mellem 50 og 60 år, som er arbejdsløse.
Det er to problemstillinger, som Dansk Folkeparti også ønsker vi skal have løst.
Nu er det ikke os, der har fremsat det her lovforslag.
Vi har taget stilling til et lovforslag, som er fremsat af regeringen.
Vi synes godt om det, og derfor støtter vi det.
Jørn Pedersen (S), 2004-02-06:
Lidt som opfølgning på det sidste svar: Mener fru Pia Kristensen og Dansk Folkeparti ligesom Venstre, at det her er den bedste måde at bruge 100 mio. kr. på?
Skulle man ikke tage den gruppe med, der er lidt under 65 år, måske endda en del under 65 år, så de er tæt på at være 60 år?
Jeg synes, det er en interessant diskussion.
Jeg forstår godt argumentationen for, at man godt vil hjælpe den gruppe her.
Men mener Dansk Folkeparti, der jo gerne plejer at sige, at man er den lille mands parti, at det er det ærinde, man er ude i her?
Pia Kristensen (DF), 2004-02-06:
Først vil jeg sige, at det beløb på de 100 mio. kr. er et
cirkabeløb.
Det er jo svært at beregne præcist, hvor meget der skal bruges.
Som jeg sagde tidligere, er de 50-60-årige en helt anden udfordring.
Vi synes, at det her lovforslag er godt, fordi det handler om, at pensionister kan forblive på arbejdsmarkedet.
Ældre Sagen har jo undersøgt, at mange faktisk gerne vil blive på arbejdsmarkedet.
Der vil vi gerne gå ind og sikre, at ældre, der har lyst til det, har en mulighed for at kunne blive på arbejdsmarkedet.
Vi siger: De 100 mio.kr., hvis det er det tal, det kommer til at handle om, ser vi som en rigtig god investering
i de ældre.
Sandy Brinck (S), 2004-02-06:
Nu er vi jo et parti, som ikke har noget imod at justere
Fru Pia Kristensen siger, at det er en helt anden udfordring, og det kan fru Pia Kristensen selvfølgelig have ret i, men vi står med et lovforslag, som på lang sigt koster
100 mio. kr. Jeg er sikker på, at Dansk Folkeparti efter at have siddet ved Finansministeriets forhandlingsbord nogle gange nu også ved, at man bliver nødt til at prioritere, hvor man vil bruge pengene. Kunne Dansk Folkeparti ikke være enig i, at vi faktisk kunne få langt større effekt af de 100 mio. kr., hvis vi brugte dem på den aldersgruppe, som reelt har meget, meget svært ved at blive på arbejdsmarkedet, frem for at bruge 100 mio. kr., som i det her lovforslag, som kun vil give en nettotilvækst af folk, der bliver på arbejdsmarkedet, på 1.000 personer?
Altså 100 mio. kr. og 1.000 personer, det synes jeg godt at man kunne gøre lidt bedre.
Hvad synes Dansk Folkeparti?
Pia Kristensen (DF), 2004-02-06:
Jeg kan sige, at vi deler Socialdemokraternes bekymringer over det, at mennesker bliver arbejdsledige som 50-55-årige, for det er vanskeligt for dem at komme ind på arbejdsmarkedet.
Men det er jo en helt anden udfordring end den, som det her lovforslag handler om. Med hensyn til at se på efterlønsområdet: SF fremsatte et beslutningsforslag i 2002 om efterlønnen, om at man kunne optjene 30.000 kr. eller 40.000 kr. ved siden af.
Dengang udtalte vores arbejdsmarkedsordfører, at vi var positive over for at se på det forslag.
Jeg må sige, at jeg egentlig ikke rigtig forstår det, for når man står med ordførertalerne fra dengang, udtrykte hr. Bjarne Laustsen faktisk bekymring over det forslag fra SF.
Han sagde, at han så et stort problem i det forslag, som SF fremsatte, for hvis man indførte en sådan generel regel, uanset om den måtte hedde 30.000 kr. eller 40.000 kr. oveni efterlønnen, vil der opstå det forhold, at efterlønsmodtagere ville være bedre økonomisk stillet end personer, der er på dagpenge.
Det kunne være interessant på et tidspunkt at få at vide, hvorfor Socialdemokraterne har ændret holdning.
Sandy Brinck (S), 2004-02-06:
Jeg synes nu alligevel, at jeg hørte det sådan, at Dansk Folkeparti godt er klar over, at tilbagetrækningsalderen reelt ligger mellem 60 år og 65 år, altså en helt anden målgruppe end den, lovforslaget bygger på.
Derfor vil jeg blot spørge, om Dansk Folkeparti ville være åbne over for at kigge på, om vi kunne gøre det mere attraktivt for folk på efterløn at blive på arbejdsmarkedet i nogle timer, og om Dansk Folkeparti deler Socialdemokraternes bekymring over, at der er mange, som er over 50 år, som bliver ledige og har utrolig svært ved at komme ind på arbejdsmarkedet igen.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Nu, da jeg har forstået, at den radikale ordfører og Det Radikale Venstre er i tvivl om forslaget,
tør jeg næsten ikke tage ordet, for det kan jo kun gå til den gale side, men dog
alligevel
Som jeg har læst forudsætningerne for forslaget, har man jo i forslaget indregnet de der 100 mio. kr., vi har drøftet tidligere.
Der har man indregnet alle dem, der ellers ville arbejde - jeg havde nær sagt indregnet udgiften ved dem.
Så man kan sige, at som forslaget ligger nu, har man været mest muligt pessimistisk, man har simpelt hen taget alle dem med, mens eventuelle mere positive effekter i forslaget jo ikke rigtig er indregnet, og det kunne da selvfølgelig også være interessant i et udvalgsarbejde at prøve at få lavet nogle forskellige modeller, hvis det også er det, De Radikale henviser til.
Helge Adam Møller (KF), 2004-02-06:
Jeg må bare umiddelbart konstatere, at hvis forslaget skulle blive vedtaget her og nu, er jeg rimelig glad for, at jeg normalt kun besøger Grønland én gang om året og ikke bor der til daglig.
Henriette Kjær (KF), 2004-02-06:
Jeg vil gerne takke for debatten og velviljen over for lovforslaget.
Jeg er lidt ked af, at fru Tove Videbæk ikke er her, men fru Bodil Kornbek må jo sende en hilsen med om, at forslaget har fået en meget god behandling.
Derfor synes jeg jo også, at hr. Søvndal, som nu er gået, havde nogle lidt malplacerede bemærkninger i forhold til den del af lovforslaget, for det var jo et bredt flertal uden om regeringen, der faktisk fik det vedtaget i maj sidste år.
Det skulle jo gerne føre til, at også den øvrige del af familien kommer ud af sine problemer, og at det ikke kun er barnet, der bliver behandlet.
Oprettelsen af kommunale døgntilbud giver kommunerne mulighed for at tilrettelægge en indsats i nærmiljøet.
Det er altså ikke muligt i dag, det er kun muligt, hvis man kan lave en aftale med amtet om, at man gør det.
Så derfor vil jeg også sige til hr. Villy Søvndal, at det er en nyskabelse; det
er altså en ny mulighed for kommunerne.
Det her skal jo ikke ses som noget, der udelukker noget
andet, det gør bare viften af muligheder endnu bredere, og det er det, der er hele ideen med det, at man får bedre muligheder for at give det rette tilbud til det rette barn.
Med hensyn til de kommentarer, der er kommet i forhold til, at der er lidt ideologi i, at man skal afsøge de private aktører først, vil jeg sige, at det blot er for at sikre sig, at man ikke opbygger noget nyt stort, forkromet, hvis der er et tilbud, der kan dække barnets behov allerede.
Så det er for lige at give en reminder til kommunerne om, at de lige skal se sig omkring, om det tilbud allerede eksisterer.
Men ellers skulle der på ingen måde være noget ideologi i det, for det går simpelt hen ud på, at man får flere valgmuligheder til at løse de her meget svære opgaver.
Det at sætte fokus på at inddrage ulønnet netværksstøtte i indsatsen over for de kriminelle unge er taget med, fordi det bygger på en række gode erfaringer fra en række kommuner.
Men efter fremsættelsen har jeg haft en drøftelse med de kommunale parter, som siger, at det her muligvis kan blive svært; der kan være nogle problemer i det.
Så jeg vil prøve at se, om vi kan tilrettelægge det på en anden måde, også jævnfør de bemærkninger, der er kommet fra flere forskellige ordførere.
Men det må vi se på under udvalgsbehandlingen og så drøfte, om det er den rigtige model, der er lagt op til med lovforslaget.
Jeg er meget åben i forhold til en drøftelse.
I øvrigt tak for de positive bemærkninger.
Pia Kristensen (DF), 2004-02-06:
Lovforslaget omhandler tre elementer.
For det første skal kommunerne fremover altid tilbyde at udarbejde handleplaner ved forebyggende foranstaltninger og tilbyde forældre til anbragte børn og unge, at der udarbejdes en selvstændig handleplan for dem under barnets eller den unges anbringelse.
For det andet giver forslaget kommunerne mulighed for at oparbejde døgntilbud i nærmiljøet.
Og som den sidste pind får kommunerne pligt til at udpege en fast kontaktperson til alle børn og unge, der begår voldskriminalitet eller anden form for grov kriminalitet.
I Dansk Folkeparti er vi enige i, at kommunerne i højere grad bør forpligtes til at inddrage forældre til et barn, der har brug for særlig støtte, som en del af det sociale arbejde.
Det er efter vores opfattelse helt centralt, at både barn og forældre inddrages på en hensigtsmæssig måde.
Handleplaner kan være med til at gøre formålet, den forventede varighed og indholdet af en foranstaltning helt klar for en familie.
Vi er også positive, når det drejer sig om at etablere en ny type anbringelsessted i form af kommunale døgntilbud.
Det betyder, at barnet, den unge, kan forblive i nærmiljøet og bevare kontakten til kammeraterne, skolerne og det øvrige netværk.
Det mener vi har stor betydning for barnet eller den unge.
Efter lovforslaget får kommunerne pligt til at udpege en fast kontaktperson til alle børn og unge, der begår kriminalitet.
Vi er enige i, at det er af stor betydning for barnet eller den unge, at vedkommende har en netværksstøtte i form af en voksenperson, som den unge har tillid til.
Så alt i alt mener Dansk Folkeparti, at lovforslaget indeholder nogle tiltag, der har til formål at forbedre støtten til udsatte børn og unge og deres forældre, og på den baggrund støtter vi forslaget.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Dette lovforslag er en håndsrækning til de børn og unge og deres familier, som kan være truet.
Truet på en sådan måde, at det kan være nødvendigt at anbringe barnet eller den unge uden for hjemmet.
Forslaget sætter ind med nogle forebyggende forslag, som tager sigte på at løse nogle af problemerne på den mindst indgribende måde, først og fremmest over for barnet og dernæst over for familien.
For det første skal der etableres handleplaner, som kan virke forebyggende forud for en eventuel anbringelse af barnet uden for hjemmet.
Hvis det skulle vise sig, at det alligevel bliver nødvendigt at anbringe barnet uden for hjemmet, skal familien også have en handleplan, som f.eks. kan indebære, at familien skal have en kontaktperson og en plan med nogle målsætninger for, hvad hjemmet kan gøre for at forbedre situationen, mens barnet er anbragt.
For det andet siger lovforslaget, at kommunerne får mulighed for at etablere døgntilbud for børn og unge i nærmiljøet.
Hvis familien er ramt af en begivenhed, der gør, at barnet må forlade hjemmet i en kortere periode, kan det jo været nyttigt at have et hjem i nærmiljøet, hvor barnet kan være og stadig fastholde sine kammerater, skole og fritidsinteresser. For det tredje vedrører lovforslaget netværksstøtten til de unge, der er ramt af kriminalitet, og som efter en periode på f.eks. et lukket opholdssted kommer tilbage til samfundet.
Her siger lovforslaget, at det er vigtigt, at de unge får en kontaktperson, en tillidsperson, som kan følge dem en del af livet og være deres mentor, vejleder.
Det kan f.eks. være en person tilknyttet lærepladsen. Det er et forslag, der indeholder nogle udmærkede elementer, som Venstre kan anbefale.
Henriette Kjær (KF), 2004-02-06:
Det er jeg sådan set enig i, men det kan jo opleves som en form for straf, at hvis man bliver på arbejdsmarkedet og tjener over et vist beløb - nu kan jeg ikke huske grænsen - så bliver man trukket i sin folkepension.
Men jeg kan sagtens følge fru Margrethe Vestagers tankegang, og jeg er også enig i, at man jo heller ikke skal overdrive det.
Men som det er i dag, vil det for nogle opleves som en straf.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-06:
Jeg havde slet ikke tænkt mig det, men jeg blev alligevel chokeret, da ministeren sagde, at mennesker bliver straffet, fordi de ikke udnytter en ret.
De udnytter jo ikke en ret, fordi de gerne vil noget andet.
Det kan da ikke være rigtigt, at vi skal betragte mennesker, som ikke modtager en offentlig overførselsindkomst, som nogle, der bliver straffet.
Henriette Kjær (KF), 2004-02-06:
Jeg vil gerne sige tak til ordførerne for en god debat, og jeg er glad for de mange positive bemærkninger om forslaget, og jeg kan også konstatere, at der er bred tilslutning til det ønskelige i at øge de ældres beskæftigelse. Jeg synes nemlig, at det danske velfærdssamfund står over for nogle store udfordringer, og at de ældre kan give et vigtigt bidrag til løsningen heraf. Samfundet risikerer nemlig om nogle år at mangle arbejdskraft, og den arbejdskraft skal gerne være at finde, når vi har brug for den.
Holdningen til ældre på arbejdsmarkedet forandrer sig jo ikke med et slag fra den ene dag til den anden, og derfor synes jeg, det er nødvendigt, at vi allerede nu gør os nogle overvejelser over, hvordan vi kan løse det på lang sigt, hvordan vi påvirker holdningen til ældre på arbejdsmarkedet og gør det mere attraktivt at arbejde som ældre.
Det er paradoksalt, at reglerne i dag nærmest tvinger de ældre ud af arbejdsmarkedet.
Jeg synes, vi skal være glade for, at der er ældre, der gerne kan og vil arbejde, og derfor synes jeg, at vi skal støtte det.
Reglerne skal give de ældre et reelt frit valg, om de vil fortsætte eller ej,
og det synes jeg ikke de gør i dag, hvor man næsten direkte bliver straffet, hvis man bliver på arbejdsmarkedet.
De ældres arbejdsindsats er et vigtigt bidrag til at styrke velfærdssamfundet, og forslaget signalerer dette positive syn på de ældre som en ressource.
Jeg må afvise den indvending, at nogle ældre alligevel vil fortsætte med at arbejde.
Det er rigtigt, men skal de derfor udnyttes og direkte straffes?
Det må være sådan, at ældre på arbejdsmarkedet ryster på hovedet ad sig selv, når de tænker på de økonomiske konsekvenser, og derfor bliver vi nødt til at lave loven om, hvilket vi også lægger op til her.
Folkepensionen i dag er et meget stift system.
Hensigten med forslaget er jo, at alle, der gerne vil og kan deltage aktivt, skal kunne have mulighed for det.
Så jeg vil prøve at se, hvordan vi kan sikre, at man kan få hjælp til merudgifter efter serviceloven.
Men alt i alt tak for en velvillig behandling.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-06:
over det.