runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2005-05-17:
Jeg er glad for hr. Poul Erik Christensens spørgsmål her, for det giver mig anledning til at slå fast, at god parlamentarisk tradition her i Folketinget naturligvis er, at når man sidder og forhandler en aftale på plads hos en minister, nogle ordførere og nogle forskellige partier, så er der selvfølgelig det forbehold, at man skal hjem og have godkendt aftalen i grupperne.
Men med det, der er sagt her, og også det, der er sagt tidligere af hr. Poul Erik Christensen, er det jo sådan set også bekræftet, at vi forhandlede en aftale på plads – fem punkter, som vi var enige om at gå hjem og anbefale vores grupper skulle gennemføres.
Jeg synes, det er ærgerligt, at det ikke lykkedes for den radikale ordfører og for den socialdemokratiske ordfører at holde fast og få deres grupper overbevist om at bakke op om det resultat, der blev nået ved mit bord under forhandlingerne torsdag eftermiddag.
Det, der gør det hele pudsigt, er, at vi, samtidig med at vi sad og forhandlede torsdag eftermiddag og opnåede en aftale, jo så skal høre en klagesang om, at vi ikke ønsker at forhandle, og at vi ikke ønsker at indgå aftaler.
Det var en god aftale, der blev indgået.
Poul Erik Christensen (RV), 2005-05-17:
Indenrigsministeren har tidligere i dag forsøgt at komme med sin version af nogle forhandlinger, der var i Skatteministeriet i torsdags.
Jeg vil gerne have skatteministeren til at bekræfte, at der under forhandlingerne og ved afslutningen af forhandlingerne blev taget forbehold for godkendelse i Det Radikale Venstres gruppe.
Der blev samtidig også, kan jeg tydeligt erindre, taget forbehold også fra den konservative ordførers side for at kunne deltage i det skitserede.
Skitsen indeholdt medarbejderoverflytninger og økonomi, og det var ikke en del af den forhandlingsdagsorden, der var, og ikke en del af det forhandlingsmandat, jeg havde fået.
Jeg vil også have skatteministeren til at bekræfte, at der først ville være en aftale, når der fredag kl. 10.15 havde været en drøftelse i samtlige gruppebestyrelser.
Kristian Jensen (V), 2005-05-17:
Selv om det, der tales om her, er bompenge eller kørselsafgifter, så er det ikke noget, som ligger på skatteministerens bord til daglig.
Sådan som jeg har kendskab til sagen, er justitsministerens svar ganske klart, og det er, at regeringen afviser.
Mikkel Dencker (DF), 2005-05-17:
Jeg er glad for den meget klare udmelding, for vi får desværre en gang imellem et meget forvrænget billede af, hvad der egentlig er regeringspartiernes og regeringens opfattelse af den her problemstilling.
Det er ikke ret mange uger siden, at hr. Karsten Nonbo og fru Henriette Kjær meldte det modsatte ud i medierne, nemlig at man gik ind for bompenge eller kørselsafgifter, og i dag er det så hr. Søren Pind, der brillerer i Berlingske Tidende med at fortælle om alle de afgifter og bompenge, han ønsker at indføre i Københavns Kommune.
Så kunne man også forestille sig, at alle forstadskommunerne rundt om København kunne indføre bompenge for bilister, der kører igennem kommunerne.
Så er vi jo ude et sted, hvor den kommunale egoisme fuldstændig ødelægger det trafiksystem, vi har i dag.
Det, jeg vil spørge skatteministeren om i dag, er vedrørende afgifter på bilkørsel.
Berlingske Tidende skriver i dag, at Københavns Kommune fortsat arbejder på at finde forskellige ordninger for, hvordan man kan opkræve kørselsafgifter eller bompenge fra bilister, som kører ind i Københavns Kommune.
Der vil jeg så høre, om ikke ministeren er enig i, at vi, hvis man giver Københavns Kommune lov til at realisere de her planer, man har, så flytter os trafikalt flere hundrede år tilbage i tiden, i og med at man på den her måde kan opkræve bompenge.
Og hvis man får lov til det i Københavns Kommune, skal man jo også have lov til det andre steder i landet, og så kan man, når man er ude at køre en biltur, komme ud for, at man skal opkræves penge flere gange på turen undervejs.
Connie Hedegaard (KF), 2005-05-17:
Nu ved jeg ikke lige, om det egner sig til en forhandling i Folketingets spørgetid.
Det giver jo nok ikke det bedste incitament.
Derfor tror jeg stadig væk, at det vigtige i hele den diskussion omkring miljøregulering af landbruget er at bruge den nye teknologi til at få en gevinst, og den gevinst skal så både tilfalde landmanden og fællesskabet, altså landmanden og miljøet.
Landmanden skal ikke have det hele.
Miljøet skal heller ikke have det hele, for så er der ikke noget incitament.
Vi skal finde en balanceret tilgang, sådan at landmanden får et incitament til at lave en omstilling.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kristen Touborg (SF), 2005-05-17:
Jeg har forståelse for, at det er et vanskeligt problem at tage stilling i det tidsforløb, der er til rådighed her.
Men jeg kunne godt tænke mig at høre ministeren, om det efter ministerens opfattelse kunne være en mulighed, at man gik ud og sagde, at når man er tilsluttet et sådant biogasanlæg, og der er de offentlige midler sat i det anlæg, som der er, så må man have 1,0 dyreenheder pr. hektar som et eksempel, som en mulighed, i stedet for at måtte have 1,4 dyreenheder pr. hektar.
Connie Hedegaard (KF), 2005-05-17:
Jamen det er jo grunden til, at vi først får den foreløbige analyse af, hvad der på alle de her punkter er af forskellige barrierer.
Først kommer det til regeringen, og så er det næste, der grundigere skal analyseres, jo præcis det med bl.a. miljøaspektet i det, som der også bliver nævnt, for det er klart, at man der så skal spørge, hvad potentialet for afbrænding af fiberfraktionen er.
Har det nogen andre miljømæssige konsekvenser?
Har det nogen konsekvenser for landbrug bredere set?
Det bliver så den næste fase at prøve at få analyseret det.
Derfor er det jo er en vældig god idé, for der er selvfølgelig en række ting omkring det Måbjergværk, som vi må have kigget nærmere på.
Hvis jeg bare lige kort må sige her, så er problemstillingen omkring Måbjerg, at det er meget, meget sent, at man har henvendt sig til regeringen, og derfor er det isoleret ikke rigtig muligt inden for de eksisterende regler at løse den sag.
Kristen Touborg (SF), 2005-05-17:
Tak for svaret.
Jeg vil så godt høre ministeren, hvad man har tænkt sig at gøre for at sikre, at dette projekt kommer til gavn for først og fremmest natur og miljø og ikke i første omgang vil få den konsekvens, at vi deroppe i det nordvestjyske, hvor vi i forvejen har temmelig mange svin, vil få endnu flere svin som følge af, at man benytter den her højteknologi.
Connie Hedegaard (KF), 2005-05-17:
Men det er jo en mere generel analyse, de skal komme med, hvor man skal prøve at afdække, hvad barriererne er på det her område.
Hvis vi skal prøve at få mere gang i det her felt, hvad er det så, der skal til?
Er det nogle afgiftslettelser?
Der er nogle bekendtgørelser, der skal ændres og sådan noget, men især er det noget i vores afgiftssystem, som vi skal ind og have kigget på.
Hvor man kan gøre det, sidder der et embedsmandsudvalg og skal komme med et bud på til regeringen her senest pr. 1. juni.
Så når der konkret bliver spurgt til, hvad status er, så er det status.
Kristen Touborg (SF), 2005-05-17:
Oppe i det nordvestjyske ved Holstebro er der nogle mennesker, der forsøger at få et meget stort biogasanlæg op at stå, Måbjerg biogasanlæg, samtidig med at de ønsker at bruge ny teknologi i forbindelse med en separering af gyllen, efter at den har været i biogasanlægget.
For at dette anlæg kan blive etableret, er det nødvendigt, at der bliver lavet nogle ændrede regler vedrørende affaldsforbrændingen, eller hvad man nu skal kalde det, og jeg vil godt lige her i første omgang høre ministeren: Hvordan går det med den sag?
Connie Hedegaard (KF), 2005-05-17:
Der er en lang række af ting i gang.
Som jeg nævnte, er der lige udsendt en ny bekendtgørelse med forskellige krav og normer til lastbilers udledning, der er styrkede EU-normer, der er et regeringsgrundlag, der bl.a. siger noget omkring, at vi skal undersøge alternative brændstoffer, og så er der jo også et regeringsgrundlag, hvori vi gerne åbner for, at vi kan have en omlægning af registreringsafgiften, sådan at vi i højere grad belønner de miljømæssigt fornuftige biler, de grønne biler, og i højere grad altså lader det ske på bekostning af dem, der ikke er grønne, dem, der ikke er fornuftige.
Og der kunne partikelfiltre jo være en af de ting, man går ind og kigger på, fordi det selvfølgelig er et problem, at det danske afgiftssystem gør det unødvendigt dyrt at få partikelfiltre monteret i sin bil.
Det er nogle af de ting, der ifølge regeringsgrundlaget jo skal ses på og bliver set på her i den kommende tid.
Så ud over miljøzoner er der er en række andre tiltag for at begrænse problemstillinger omkring partikler.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 52
Jørn Dohrmann (DF), 2005-05-17:
Jamen det, jeg synes, der også er interessant, er, når ministeren ikke går ind og nævner direkte, hvad det er, man har af initiativer på det her område.
Det betyder så også, som jeg udlægger det, at man slet ikke har gjort sig nogen overvejelser over, hvad det er, man kan gøre her.
Og jeg vil bare bede om at få at vide, om det ikke er korrekt på nuværende tidspunkt.
Hvad er det så?
Ved ministeren så noget om, hvorvidt det kan være med til at begrænse partikeludslippet, hvis det er, man bruger mere bioætanol bl.a. i dieselen i de byer, som er udsat for de store partikler?
Det kunne vi godt tænke os også at få belyst her.
Nu, når grundlaget ligesom er væk for den aftale, der blev indgået mellem Dansk Folkeparti og regeringen, hvor mange penge er der så egentlig tilbage?
Ville det være sådan, at vi ville få mere miljø for pengene, hvis det var, vi brugte dem andre steder?
Det er jo ikke sikkert, at det overhovedet ville gavne i byerne, hvis vi fik færre partikler ved at montere de her partikelfiltre.
Connie Hedegaard (KF), 2005-05-17:
Jeg håber ikke, at spørgeren synes, det er uinteressant, hvad jeg siger, for så bliver det jo en meningsløs dialog, vi har her.
Men jeg mener sådan set, at man skal holde fast i, at det med de to gange 15 mio. kr. – 15 mio. kr. til partikelfiltre sidste år, 15. mio. kr. til partikelfiltre i år – sådan set ikke strikt var knyttet til, at der skulle være en miljøzone etableret lige præcis i København.
Så skulle man jo også have ventet med at afsætte pengene, til man vidste, at det kunne lade sig gøre.
Men jeg vil give hr. Jørn Dohrmann ret i, at det jo er et faktum, at så længe der ikke er miljøzoner, der skaber et krav og en efterspørgsel efter, at man har monteret et partikelfilter på sin lastbil eller sin bus, ja, så kniber det jo med at få det tilstrækkelige træk på ordningen.
Derfor mener jeg, at vi har en fælles interesse i at prøve at sørge for, at Justitsministeriet og kommunen kan finde hinanden i det her, således at vi kan få taget hul på det store miljøproblem, der er, i højere grad, end vi kan ved styrkede EU-normer, styrkede krav til lastbilers udledning i øvrigt og andre ting, som vi jo allerede har i gang.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-05-17:
Men det interessante er jo ikke, hvad ministeren egentlig står og siger her, men det er, hvad ministeren ikke siger.
Kunne ministeren ikke sige noget helt konkret om: Ønsker man at tænke på bilafgifter, ønsker man at indføre mere bioætanol, eller er det måske kun de i store biler, altså lastbilerne, man ikke ønsker det, fordi man ved, at de udleder mange partikler?
Altså, man må have gjort sig nogle konkrete overvejelser.
Så vil jeg også gerne spørge ministeren, om det ikke er korrekt, at de her 30 mio. kr. netop blev afsat, fordi man bl.a. arbejder på at indføre de her miljøzoner i de større byer.
Kristian Jensen (V), 2005-05-17:
Jeg tror også, at hvis man læser Berlingske Tidende i dag – nu er det citeret efter hukommelsen, jeg har den ikke foran mig – vil man kunne se, at regeringens holdning er, at vi ikke skal indføre ret til bompenge.
Vi mener ikke, at det er fremtidens løsning på de mulige trafikale problemer, der kan være i danske storbyer.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-05-17:
Nu skal vi ikke begynde at blive karrige, men det har været sådan tidligere for år tilbage, at det var strafbart.
Så har der været en periode, hvor man ikke har kunnet idømmes nogen straf, men hvor det var ulovligt.
Men der har ikke været nogen sanktionsmulighed over for, at sælger kunne modtage en overpris for sin andel.
Nu gør vi det ulovligt med en sanktionsmulighed, fængsel indtil 4 måneder.
Vi mener i øvrigt, at det er en meget vigtig del af det, at langt de fleste sælgere af andelsboliger altså er almindelige retskafne mennesker, så alene det, at man nu kan straffes, vil have en stor, stor præventiv effekt, og det er også noget af det, som vi mener er vigtigst i det her forslag.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 2 forkastedes, idet 47 stemte for, 61 imod.
Ændringsforslag nr. 3 forkastedes, idet 46 stemte for, 60 imod.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Jytte Andersen (S), 2005-05-17:
Bare for god ordens skyld til Venstres ordfører: Det er sådan set strafbart allerede i dag at handle med penge under bordet.
Så meget nyt er der altså heller ikke i forslaget.
Det er jo allerede strafbart i dag.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-05-17:
Tak for det.
Jeg vil allerede med det samme sige, at det skal jeg nok lade være med at benytte mig af.
Jeg vil blot sige tak til fru Jytte Andersen for på forhånd at have tilkendegivet, hvad der er Venstres holdning i den her sag.
Fru Jytte Andersen har fuldstændig ret.
Vi mener selvfølgelig, at det skal være strafbart at modtage penge under bordet ved salg af en andelsbolig, men vi synes også, det er meget vigtigt, at vi opretholder andelsboligforeningernes selvbestemmelsesret, foreningsfriheden, og derfor mener vi, det simpelt hen er alt for indgribende, at vi nu fra lovgivers hånd skal til at bestemme, hvorvidt man skal have ventelister eller ej.
Jeg vil også godt sige, at hvis man kigger på de andelsboligforeninger, som i dag er repræsenteret i Andelsboligforeningernes Fællesrepræsentation, så er der 95 pct. af de foreninger, som allerede i dag har indført ventelister – frivillige ventelister vel at mærke.
Der opfordrer vi meget til, at man selvfølgelig også følger det tråd i de andre andelsboligforeninger, men vi mener, at det her hører under andelsboligforeningernes foreningsfrihed.
Så, nej, vi kan ikke støtte ændringsforslaget.
Frank Aaen (EL), 2005-05-17:
Det har vi gravet lidt i under udvalgsarbejdet, men vi vil sådan set gerne have lov til at grave lidt videre inden tredjebehandlingen, og derfor vil vi gerne have lovforslaget tilbage i udvalget.
Ændringsforslag nr. 1-5 vedtoges uden afstemning.
Nu kan ørerne nok ikke falde af to gange, i hvert fald ikke samme dag, men så hører vi ministeren sige: Det er noget, man selv vælger.
Hvad er det, vi taler om her?
Vi taler altså om børn fra 0 år.
»Det er noget, man selv vælger«.
Det er da ikke noget, børnene selv vælger, det er da noget, deres forældre vælger, ud fra hvilke økonomiske muligheder de har.
Det, vi vil se fremover – og det er det, jeg ikke kan forstå at selv den mest liberale minister ikke kan få ind i sit hoved – er, at vi altså vil have børn i en daginstitution, der er et halvt år gamle, som rækker ud efter frugtskålen og får en over nallerne, fordi forældrene ikke har betalt for frugten og det kun er for dem, der har betalt; der vil være børn, som vil se, at nogle får dejlig, varm mad, mens de ingenting får.
Det er altså børn på 6-12 måneder i en vuggestue, der skal opleve klassemodsætninger på den måde: de, der har råd, får varm mad, og de, der ikke har råd, får ingenting.
Jeg forstår ikke, at det ikke bekymrer ministeren for familier mere, end det tilsyneladende gør.
Ellers er alt det med betalinger fremover det samme, som det hele tiden har været.
Så enkelt er det.
Man kan indregne køkkenmedhjælperens løn, men man har hele tiden skullet betale for maden i børnehaven, så der er altså ikke nogen revolutioner her.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Alle får mulighed for at tilbyde sådan nogle ordninger, hvis de vil, og forældrene kan sige ja til at acceptere ordningen.
Så alle er sådan set stillet lige i denne her sammenhæng.
Alle kan tage imod tilbuddet, hvis de vil.
Det er sådan, at der er lighed på den måde.
Alle kan vælge det, hvis de vil.
De kan også vælge det fra.
Nogle gange, når man hører noget heroppefra, er det lige før, ørerne falder af.
Det er tilfældet, når man f.eks. hører en minister udtale sig så varmt for madordninger og påstå, at den forrige regering ikke gjorde noget, når vi ved, at den forrige regering på baggrund af Enhedslistens forslag jo fik gennemført en forsøgsordning, hvor man kunne etablere madordninger i skoler og daginstitutioner over hele landet, og at det allerførste, denne her regering så gjorde, var at afskaffe den ordning.
Så synes jeg, det er lige strengt nok at komme her og sige, at andre ikke har gjort noget, og at det kun er en selv, der er en helgen.
Når man bliver syg i det her land og kommer på hospitalet, får man samme behandling, uanset hvor rig man er.
Når børn kommer i skole, går i folkeskole, får de samme behandling, samme kvalitet af undervisning, de har ens rettigheder alle sammen, uanset hvor rige deres forældre er.
Når børn kommer i daginstitution, får de samme kvalitet af pasning, de har de samme rettigheder, uanset hvor rige deres forældre er.
Det er jo en smuk lighedsmålsætning, lighedsgrundsætning.
Lone Dybkjær (RV), 2005-05-17:
Jamen der er altså en anden mulighed end den, ministeren foreslår.
Og hvorfor kan vi ikke etablere de sociale ordninger, sådan at det bliver muligt, altså at forældrene betaler for maden – det skal vi lægge ind i taksterne – og at man så etablerer nogle fripladsordninger, som gør, at de svagere familier også får nogle muligheder?
... hvorfor vil ministeren ikke det?
Til ministeren vil jeg gerne sige, at det da er fuldstændig rigtigt, at flere familier vil få mulighed for at få nogle madordninger end i dag, og det er en god ting.
Det, der er pointen er, hvorfor alle familier ikke skal have mulighed for det.
Det er derfor, vi synes, at de her madordninger skulle indregnes i institutionstaksterne og dermed altså også i de fripladsordninger, der er.
Til det har ministeren svaret, at det synes han er en dårlig idé, for så skal der ske en finansiering af tilskuddet.
Det må jo så være inde i DUT-forhandlingerne, så vidt jeg læser det her.
Det, jeg ikke forstår, er: Hvorfor vil ministeren ikke det?
Ministeren siger, at de vil give 2 mia. kr. – på et eller andet tidspunkt, hvornår det så end måtte være – til forbedring af daginstitutionerne.
Ministeren siger, at det er fantastisk vigtigt, at vi gør noget med maden, og det siger vi ved forskellige lejligheder at det er.
Vi ved også godt, at mange børnefamilier er presset enten økonomisk eller tidsmæssigt.
Nu har vi altså her interesseret os for dem, der var presset økonomisk, det er altså dem med friplads ...
Mette Frederiksen (S), 2005-05-17:
Hvis det nu er sådan, at det ikke koster ret meget at oprette de her ordninger, og den faglige vurdering blandt de mennesker, der arbejder med børnene, alligevel er, at der er familier, der vil have svært ved at få råd til det, hvorfor siger regeringen og Dansk Folkeparti så ikke ja til vores forslag om at sikre, at de familier, der har friplads i forvejen, også kan få det, hvad angår maden?
Vi er jo nede på – hånden på hjertet – at tale om måske 15-20 mio. kr.
Hvorfor har vi en familieminister, der ikke er stærk nok til at overbevise sin finansminister om, at de penge skal på bordet, sådan at man ude i den enkelte børnehave ikke skal opleve, at der er børn, hvis forældre har mulighed for, at de er med i en god madordning, og så er der børn, hvis forældre ikke har mulighed for det?
De skal så sidde med deres madpakker eller i værste tilfælde slet ingenting.
For det er jo det, der er tilfældet i dag.
Man kan da godt stå fra talerstolen her og sige, at det ikke er dyrt at smøre madpakker, når virkeligheden er, at der er børn, der ikke får madpakker med i børnehave.
Det er forsømmelighed, og det kan man kritisere dem for.
Så kan man undre sig over, hvor Socialdemokratiet var henne i de mange år, hvor de ikke indførte nogen muligheder for madordninger i børnehaverne.
Det gør vi altså, og det skal man glæde sig over.
Jeg bliver nødt til at tage ordet igen, for familieministeren kom til at sige, at vores modstand mod det her forslag ene og alene handler om, at vi ikke vil stemme for et af regeringens lovforslag.
Det er selvfølgelig ikke rigtigt.
Når familieministeren siger, at det er forældrenes ansvar at sørge for, at deres børn får den rigtige ernæring, er vi faktisk enige.
Men når det her forslag overhovedet dukker op, er det jo, fordi der også i regeringen er en erkendelse af, at det kan være svært at få det til at hænge sammen som børnefamilie, men forhåbentlig da også en erkendelse af, at det ikke er alle børnefamilier, der har muligheden for at sørge for, at deres børn får den rigtige ernæring.
Så vi vil sådan set gerne lægge stemmer til det her forslag, men vi vil ikke være med til at stemme ja til et forslag, der gør, at de svageste børn og de mest udsatte børn ikke får den kost og den ernæring, som vi i øvrigt kan blive enige om at alle børn skal have.
Vi forbedrer mulighederne for madordninger.
Vi forringer jo ikke nogens muligheder, vi skaber flere muligheder.
Så der er altså ikke den store forskel på før og nu.
Line Barfod (EL), 2005-05-17:
... der gennemfører sådan en lov.
Steen Gade (SF), 2005-05-17:
Jamen det her er SF-politik gennem mange, mange år.
Faktisk blev det formuleret, mange år før jeg forlod Folketinget for over 6 år siden.
Så det er gammel SF-politik.
Det, der har været svært, har været at få den til at slå igennem.
Men det betyder jo ikke, at man så pludselig kan sige, at man altid skal prioritere, ligegyldigt om det går ud over miljøet, og det har jo været diskussionen i forbindelse med vandmiljøplanen.
Det, der er det store kunststykke, er at koble de to ting sammen, altså både at skabe arbejdspladser og løse miljøproblemerne.
I forhold til en del af landbrugsdiskussionen, men ikke hele landbrugsdiskussionen, har sagen været den, at man i alt for ringe grad har løst miljøproblemerne, men i stedet for skabt miljøproblemer.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-05-17:
Jeg vil da godt kvittere over for hr. Steen Gade for det fine forslag til vedtagelse, som her er fremsat.
For hvis vi nu tænker tilbage til det tidsrum, hvor vi lavede vandmiljøplan III, var det jo sådan, at SF og nogle andre oppositionspartier, hvilket vi nok skal komme ind på senere, var med til, at det faktisk ville have kostet op til 27.000 arbejdspladser i Danmark.
Hvordan kan det være, at man nu lige pludselig har lavet den her enormt store vending og sagt: O.k., vi vil gerne være med til, at vi løser miljøproblemet, og samtidig også erkende, at vi er nødt til at have en god beskæftigelsespolitik?
Hans Christian Schmidt (V), 2005-05-17:
Bare sådan at vi forstår hinanden.
Det er jo vigtigt.
Hvis man noterede sig det, jeg sagde, var det ikke, at vi skulle til at lave et ændringsforslag, men at man får skrevet meningen med ændringsforslaget ind i betænkningen.
Det var nøjagtig det, der kom.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-05-17:
Jeg synes, det er fint, at vi får forslaget tilbage i udvalget, og jeg synes også, at vi så der skal få bragt formalia i orden, sådan at der stilles et konkret ændringsforslag, som vi kan forholde os til.
Jeg synes, at den måde, man griber det her an på, er for løsagtig, og derfor mener jeg, at vi skal tage det skridt, så vi sikrer, at disse spørgsmål om kolonihaverne bliver bragt helt og fuldt på plads.
Det må vi gøre ved at stille et ændringsforslag, og det er jeg sikker på at ministeren vil bidrage til.
Jens Kirk (V), 2005-05-17:
Efter at vi nu har hørt Dansk Folkepartis ordfører udtale sig og stille spørgsmål til ministeren og også har hørt ministeren svare på disse spørgsmål og også har hørt hr. Kristen Touborg stille spørgsmål til ministeren som sådan, føler jeg faktisk, at der måske godt kan skabes et bredt forlig om det her.
Derfor foreslår jeg, at vi tager forslaget tilbage i udvalget.