runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2004-11-12:
Jeg vil gerne først takke ordførerne for den brede, positive opbakning, som lovforslaget har modtaget.
Det bekræfter min overbevisning om, at bevaringen af den elektroniske kulturarv er en opgave, som vi hurtigst muligt må komme i gang med på det udvidede grundlag.
Derfor er jeg meget tilfreds med, at vi nu som et af de første lande i verden tager fat på den store opgave, det er at sikre bevaring og formidling af denne del af vores fælles kulturarv.
Det lovforslag, vi nu er gået i gang med at behandle, er i mine øjne en meget flot afrunding af en bred politisk indsats på kulturbevaringsområdet.
I kølvandet på udredningen fulgte en forespørgselsdebat, hvor jeg tilkendegav, at regeringen ville komme med forslag til en handlingsplan på de områder, hvor udredningen påpeger et behov for handling.
I efteråret 2003 fremlagde regeringen så kulturbevaringsplanen og nu forslaget til en ny lov om pligtaflevering, som kan ses som afslutningen på en god og konstruktiv politisk proces.
Sagen er den, at her følger vi op på de tiltag, som vi har fået præsenteret.
Vi får mulighed for at varetage vores kulturarv på en forsvarlig måde, og vi får mulighed for at tage stilling til, at der altså i dag er andre måder at kommunikere på og distribuere budskaber på end tidligere.
Derfor takker jeg for den positive behandling.
Vi vil svare konkret på spørgsmål under udvalgsbehandlingen, og så er jeg sikker på, at vi nok skal nå frem til et fornuftigt resultat, når vi når til tredjebehandlingen.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Jens Rohde (V), 2004-11-12:
L 78 er en konsekvensændring af ophavsretsloven som følge af det lovforslag, vi netop har behandlet, L 77, om pligtaflevering, så det er jo sådan set både logisk og fornuftigt, at kulturministeren fremsætter det.
Der kan lige tilknyttes den kommentar, at kunstmuseerne har ytret ønske om, at der i ophavsretsloven skabes bedre mulighed for information om museernes udstillinger, og på den baggrund foreslås det præciseret i loven, at kunstværker må gengives i meddelelser om udstillinger eller salg, herunder i form af reklamering for begivenheder på internettet.
Gengivelser af kunstkataloger m.v. på internettet kræver dog fortsat tilladelse fra rettighedshaverne.
Det synes vi er en fin balance.
Vi støtter forslaget.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2004-11-12:
Jeg vil godt starte med at nævne, at de sidste ugers debat og redegørelser i diverse medier om det tilsyneladende stigende problem med forfatteres overtrædelse af de gamle velerhvervede og på baggrund af Bernerkonventionens droit moral-bestemmelser kunne have givet anledning til, at kulturministeren havde taget skridt til, når der nu skal ske en ændring af ophavsretsloven, så at skærpe lovens bestemmelser om, at man ikke må stjæle og heller ikke plagiere, og det er jo egentlig det, jeg kalder at stjæle fra hinandens værker.
Man må for resten heller ikke skrive af efter hinanden, i hvert fald ikke uden kildeangivelse.
Ihærdige anmeldere, journalister, akademikere m.fl., har i de senere uger afsløret den ene overtrædelse af disse bestemmelser efter den anden.
Mest spektakulært har Esmannsagen vel været, hvor der endog er egentlige offentlige midler blandet ind, og Esmann er jo ikke en hr. hvem som helst.
Jeg forstår, at også en af de danske forfatterforeningers formænd har haft fingrene i klejnekassen; en højt anerkendt anmelder og journalist på et stort dagblad i Danmark har over for mig oplyst, at der er tale om mere end 60 citater fra en bog uden citationstegn og uden kildeangivelse.
Nu skal man selvfølgelig være lidt forsigtig med, hvad man baserer sine oplysninger på, endsige udbasunere dem fra denne talerstol, men hvis valgte i organisationer, der har til formål at arbejde for forfatternes rettigheders beskyttelse, nu også begynder på disse ting og i øvrigt dermed bidrager til at afsløre, at vi hidtil kun har set en spids af et isbjerg, så hører ret meget op.
Det ville måske være på sin plads i forbindelse med ændringsforslag til ophavsretsloven at få indskærpet og præciseret det grundfundament, hvorpå ophavsretsloven hviler.
Men det er jo ikke det, vi skal med denne ændring i ophavsretsloven, nej, vi skal egentlig bare konsekvensrette i forhold til forslaget til en udvidet pligtafleveringslov.
Og der bakker Socialdemokratiet op.
Jeg vil ikke trætte med de opbakninger, vi just har givet til lovforslag nr. L 77, men notere, at lovforslaget, altså L 78, indebærer, at pligtafleveringsinstitutionerne må fremsende eksemplarer, og at det kan stilles til rådighed også via skærmtransmission, når visse regler er opfyldt.
Så er der også tale om, at en række bekendtgørelser specielt vedrørende arkiver, biblioteker og museer om især deres adgang til kopiering smidiggøres og lovfæstes.
Umiddelbart ser dette efter vores opfattelse klogt ud.
Især vil jeg hæfte mig ved, at vi får bedre og mere hensyntagende bestemmelser vedrørende blindes og læsehandicappedes ret til at få onlinedistribution på lige fod med andre lånere.
Forfatterne skal naturligvis fortsat have vederlag for deres værker, når de distribueres som lydbøger.
Vi noterer med tilfredshed, at det er lykkedes at nå et godt resultat i de forhandlinger, der har været ført mellem Blindebiblioteket og forlæggerne.
Vinderne i den forhandling blev brugerne.
Vi anbefaler lovforslaget og forventer, at de afklarende spørgsmål i udvalget vil lede frem til en hurtig vedtagelse.
Louise Frevert (DF), 2004-11-12:
Alle tiltag for at gøre dette område mere gennemskueligt er velkomne.
Det er nok et af de sværeste områder inden for den kulturpolitiske verden, da der har været overbygning på overbygning af regler, som har gjort det til et meget komplekst område.
I denne forholdsvis lille – vil jeg betegne den – ændring af ophavsretsloven, mener jeg set fra Dansk Folkepartis optik, at det ikke kan være anderledes.
Selvfølgelig skal der være en indsamling og bevaring af materiale, som er undergivet en pligtaflevering, og med den gennemsigtighed, der efterhånden er kommet på området, og med den nye ændring af loven kan alle mistanker om ekstra kopieringer manes i jorden.
Der skal være mulighed for en ekstra kopi bl.a. for Det Kongelige Bibliotek, da det vil være for begrænset, at kun én person kan låne et materiale eksempelvis i forskningsøjemed.
Vi skal også være bevidste om, at vi lever i det 21. århundrede i den nye teknologiske verden, og der bliver stillet helt andre krav fra brugernes side til brug af bl.a. internettet.
Brugere af museer, kunstudstillinger og andet ønsker en nem adgang til at kunne se, hvilke udstillinger der er aktuelle, og de vil selvfølgelig også se billedmateriale og ønsker også information, der kan gøre det interessant for brugerne at besøge museerne.
Det er absolut en af de dele, som jeg er meget begejstret for i det her forslag.
Ligeledes er det strålende, at offentliggjorte værker frit vil blive gjort tilgængelige for enkeltpersoner på samtlige ABM-institutioner til personligt gennemsyn eller til et studium på stedet ved hjælp af det tekniske udstyr, som findes på den pågældende institution.
Dette er også en absolut fornyelse, for det er ikke alle museer, der har haft det tidligere, men nu vil der være et incitament til det, da det vil blive fuldt lovligt at gøre det i en udstrækning, som ikke tidligere har været muligt.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at jeg har været meget kritisk over for museernes manglende teknologiske opdatering, og derfor er dette lige nøjagtig, tror jeg, et skub i den rigtige retning til, at museerne kan blive mere synlige for den moderne bruger.
Et andet vældig godt tiltag i ændringerne i dette lovforslag er, at de syns- og læsehandicappedes adgang til lydbøger også vil omfatte onlinedistribution.
Det mener vi er en god idé og en ekstra servicering af en gruppe borgere, der ikke altid får den service, som de egentlig fortjener.
Afslutningsvis er det svært ikke at vise begejstring over, at ministeren nu vil genoptage forhandlingerne med Dansk Artist Forbund om rettigheder.
Jeg skal i hvert fald nok skubbe på for at få gjort artisterne synlige, idet man tidligere har haft svært ved i Kulturministeriet at forstå, at artister også er en gruppe, der burde være og skal være omfattet af den helt almindelige ophavsretslov, når det drejer sig om beskyttelse af deres fremvisning af numre.
Men det er en længere diskussion, som vi kan tage på et andet tidspunkt.
Jeg bidrager i alle tilfælde meget gerne til, at der kommer orden i artisternes rækker inden for dette område.
Carina Christensen (KF), 2004-11-12:
Jeg skal gøre det meget kort.
Jeg tror ikke, der er så meget nyt at tilføje.
Det her lovforslag er jo primært en konsekvens af det lovforslag om pligtaflevering, som vi netop har behandlet, og jeg er meget enig med dem, der har sagt, at de to måske godt kunne have været behandlet sammen.
Med det her lovforslag sikrer vi så, at de institutioner, der skal sørge for at indsamle og bevare det materiale, der nu er omfattet af pligtafleveringsloven, ikke får problemer med ophavsretsloven.
Navnlig Det Kongelige Bibliotek og Statsbiblioteket må altså herefter gerne fremstille eksemplarer af bl.a. internethjemmesider og radio- og tv-udsendelser inden for pligtafleveringslovens rammer.
Også dette er et udmærket lovforslag, som vi Konservative støtter.
Ole Sohn (SF), 2004-11-12:
Jeg kan starte med at sige, at jeg sådan set også mener, at man kunne have behandlet de her to lovforslag sammen.
Faktisk kom jeg i mit forrige indlæg til at sige noget, som jeg egentlig skulle have sagt under det her lovforslag, og det var sådan set, fordi jeg har forberedt det samlet, for lovforslaget her er jo sådan set en konsekvensrettelse.
Så det, jeg sagde under det forrige indlæg, vil jeg godt gentage, nemlig at jeg synes, der er fundet en fornuftig balance mellem på den ene side sikring af kulturarven og på den anden side det, at det pligtafleverede materiale ikke underminerer det kommercielle marked for disse kulturprodukter.
Det er den balance, jeg mener er meget fornuftig.
Det sagde jeg en gang tidligere, og det kan man jo godt understrege, når det er noget fornuftigt, så det vil jeg hermed gøre.
Med de bemærkninger vil jeg sige, at vi også støtter dette lovforslag.
Naser Khader (RV), 2004-11-12:
Hovedmålet med dette lovforslag er at sikre, at ophavsretten ikke er til hinder for indsamling og bevaring af materiale, som er undergivet pligtaflevering.
L 78 skal ses i sammenhæng med L 77, det lovforslag, som vi behandlede tidligere.
Det er en logisk konsekvens af det lovforslag, vi behandlede tidligere.
Vi har i Det Radikale Venstre noteret os, at der er generel tilfredshed i høringssvarene, og på den baggrund synes vi, det er et fornuftigt forslag, som vi støtter.
Pia Boisen (EL), 2004-11-12:
Enhedslisten kan støtte lovforslaget.
Vi har den holdning, at kunstnere skal betales for brugen af deres kunstværker, og så længe der ikke er et flertal her i Folketinget for at sikre udøvende kunstnere gennem en social sikringsordning, så har kunstnere jo kun det at leve af, at brugere respekterer deres ophavsret og betaler for at nyde deres værker.
Forsvaret for ophavsretten går jo igen i høringssvarene, og det er jo for så vidt også respekteret i lovforslaget, men det er vigtigt at holde fast i det udgangspunkt.
Tilgængeligheden skal ikke være afhængig af et for løseligt skøn.
Det er afgørende, at det skal være kendetegnet af åbenhed og gennemskuelighed.
Enhedslisten støtter ligeledes bestemmelserne om udvidelse af adgang til distribution af lydbøger til også at omfatte onlinedistribution.
Det er en naturlig konsekvens af den teknologiske udvikling.
Jann Sjursen (DF), 2004-11-12:
Da Kristendemokraternes kulturordfører, fru Bodil Kornbek, ikke kan være til stede her i dag, skal jeg på partiets vegne tilkendegive, at vi i naturlig forlængelse af det forslag, vi forhandlede under det foregående dagsordenspunkt, kan støtte dette forslag, L 78, forslag til lov om ændring af ophavsretsloven.
Brian Mikkelsen (KF), 2004-11-12:
Nu er det jo blevet en hel vane, så derfor vil jeg godt som flere gange tidligere i dag takke ordførerne for den brede tilslutning, som lovforslaget har modtaget.
Som bekendt er ophavsretten en vanskelig størrelse, og så sent som i forbindelse med sidste års ændring af ophavsretsloven var der flere ordførere, der gjorde opmærksom på, at man havde behov for informationsmateriale, der på mere tilgængelig vis kunne informere om dette vanskelige regelsæt.
Vi har i Kulturministeriet herefter arbejdet meget med at øge forståelsen for og kendskabet til de ophavsretlige regler.
Dette arbejde har bl.a. ført til lancering af en ophavsretlig infokiosk i foråret 2004, en infokiosk, som ud over at have sin egen hjemmeside også har udgivet en tegneserie, som særlig landets biblioteker har haft stor glæde af at kunne uddele til sine lånere.
Både hjemmeside og tegneserie er blevet en stor succes, netop fordi informationen er kort, præcis og let forståelig.
Derudover ligger der en stor udfordring i at forsøge at forenkle ophavsretsloven, sådan at reglerne bliver nemmere at forstå.
Det er ikke nemt at formulere enkle regler på et så vanskeligt område, men dette forslag bidrager faktisk netop til en forenkling af ophavsretsloven.
Forslaget forenkler bl.a. regler om adgang til pligtafleveret materiale på arkiver, biblioteker og museer.
F.eks. giver forslaget en bedre mulighed for forskere for at få adgang til pligtafleveret materiale.
Denne del af forslaget skal ses i sammenhæng med forslaget til lov om pligtaflevering, der ligeledes behandles her i Folketinget i dag.
Dernæst giver forslaget mulighed for onlinedistribution af lydbøger til syns- og læsehandicappede.
Dette indebærer, at det bliver lettere for syns- og læsehandicappede at få adgang til ophavsretligt beskyttet materiale.
Forslaget har hos så vel brugere som rettighedshaverne fået stor opbakning.
Jeg er glad for, at der er blevet taget vel imod det her forslag, og under alle omstændigheder glæder jeg mig til det videre udvalgsarbejde sammen med Kulturudvalget om forslaget.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Jann Sjursen (KD), 2004-11-12:
Da Kristendemokraternes kulturordfører, fru Bodil Kornbek, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre et par synspunkter på partiets vegne.
Kristendemokraterne kan støtte det fremsatte lovforslag, som jo udvider pligtafleveringsordningen, for så vidt angår den elektroniske kulturarv.
Selv om man måske, som flere ordførere har givet udtryk for, kan nære en skepsis i forhold til, hvor meget der er værd at bevare, f.eks. på nettet,
Så alt i alt synes vi, at forslaget på udmærket vis følger op på anbefalingerne og udredningerne om bevaringen af kulturarven, og at det fremadrettede Kulturministerium her har udvist rettidig omhu, som flere ordførere også har givet udtryk for.
Det er også vores opfattelse.
Søren Krarup (DF), 2004-11-12:
Det var vi ikke, men så gjorde vi dog et hæderligt forsøg på at forstå den.
Det er for lavt sat, jeg synes også, det er despekt for dansk indfødsret, og dansk indfødsret skal være målet og ikke midlet for integration.
Jeg indrømmer, at vi på mange måder står i en forfærdelig situation, fordi vi nu skal prøve at råde bod på 20 års elendighed.
Men det sker altså ikke ved, at vi stikker hovedet i busken og siger, at det går nok alligevel.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-11-12:
Jeg kan ikke anerkende det med 4.-klasses-niveau, men jeg tror ikke, jeg vil uddybe det nærmere, for så kan vi blive ved med at stå her og sige de samme ord, som vi har sagt i to-tre debatter og under adskillige langvarige møder om sagen.
Jeg anerkender ikke, at det, vi og ministeren ønsker, kun er et 4.-klasses-niveau, for det er ganske enkelt ikke rigtigt.
Jeg er glad for, at fru Elisabeth Arnold stiller det spørgsmål.
Det er muligt, jeg har sagt sådan, men så har jeg udtrykt mig uklart.
Det, jeg mente, var, at synspunkterne langt hen ad vejen blev delt af Socialdemokratiet.
Jeg tænkte på de generelle stramninger i udlændingepolitikken, men jeg havde ikke til hensigt at tale om cirkulæret i den sammenhæng.
Det er muligt, jeg har gjort det, men så var det en fejl, og så er jeg glad for at få lov til at rette den.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-11-12:
Nu er vi jo i en fase af lovgivningsarbejdet, hvor alt er offentligt.
Debatterne her i Folketingssalen er offentlige, udvalgspapirerne er offentlige, og folk, der søger om statsborgerskab, skal have information om, hvilke kriterier der ligger til grund for, om de får statsborgerskab eller ej.
Men vi må altså konstatere, at i øjeblikket foreligger der nogle betingelser, som er aftalt mellem Dansk Folkeparti og regeringspartierne, og intet andet.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-11-12:
Papirerne er ikke gået i stykker, brændt eller noget andet.
Sagerne behandles efter de retningslinjer, der står i cirkulæret fra 2002.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-11-12:
Socialdemokraterne har ved flere lejligheder givet udtryk for det ulykkelige ved den aftale, der tidligere blev indgået mellem Dansk Folkeparti og VK-regeringen.
Aftalen var ikke bundet op på, at regeringen kunne være sikker på, at de, som i virkeligheden skulle være regeringens parlamentariske grundlag, og som havde indgået en aftale for at få indflydelse på, hvem der fik og ikke fik indfødsret, også havde forpligtet sig til at stemme for de endelige lovforslag om indfødsrets meddelelse, heller ikke det, som vi nu er i gang med at behandle.
Dansk Folkeparti har på intet tidspunkt forpligtet sig til at stemme for lovforslagene, og derfor opstod der i flere omgange den fuldstændig kaotiske situation, at når vi skulle behandle disse sager, var regeringen nødsaget til at ty til et andet flertal i Folketingssalen, bestående af Socialdemokraterne og flere andre partier, som stemte for lovforslagene.
I Socialdemokratiet har vi på intet tidspunkt lagt skjul på, at de generelle krav i den eksisterende aftale om ophold i Danmark, alder, forfalden gæld til det offentlige, danskkundskaber, kendskab til det danske samfund, karenstid ved kriminalitet osv., var fair nok at stille, når man skal opnå dansk statsborgerskab.
Måske ikke helt de samme, men lignende betingelser blev også stillet i tidligere aftaler, dengang SR-regeringen sad ved magten.
Vi kunne imidlertid se, at aftalen med Dansk Folkeparti ville medføre usikkerhed på området, fordi Dansk Folkeparti på intet tidspunkt levede op til aftalen, og at det i praksis betød, at der blev vilkårlighed og usikkerhed, hver gang Dansk Folkeparti havde en hånd med i de sager, der behandledes i udvalget.
Nu bryder Dansk Folkeparti så den aftale, de har med regeringen, og siger, at nu vil man ikke længere stå ved den.
Man vil ikke længere være regeringens parlamentariske grundlag, selv om man i øvrigt ikke på noget tidspunkt har været det i disse sager.
Det har også været tilfældet på andre politiske områder, og det burde regeringen måske indse.
Det har den ikke gjort endnu, man også regeringer kan jo nå at blive klogere.
Vi vil i Socialdemokratiet gøre os stor umage for at opnå en aftale med regeringen, der skaber ro og sikkerhed på indfødsretsområdet og sikrer en ordentlig sagsbehandling og ikke vilkårlighed, sådan som det har været tilfældet, når Dansk Folkeparti har været indblandet.
Søren Krarup (DF), 2004-11-12:
Jeg vil bestemt ikke fortænke hr. Lars Kramer Mikkelsen i at forsøge på at score nogle point på almindelig politisk propaganda, men jeg vil gøre opmærksom på, at der ikke har været tale om nogen form for vilkårlighed i Dansk Folkepartis støtte til den udlændingepolitik, som regeringen har ført.
Vi har som på alle områder været utrolig loyale og villige til at bære de byrder, der skulle bæres.
Men der var, som jeg sagde før, tale om, at vi med stor beklagelse opdagede, at den sprogprøve, vi havde sagt god for, viste sig at være ganske utilstrækkelig.
Vi har forsøgt at få en aftale med integrationsministeren, og jeg mener, at når man taler åbent og klart og lægger sine forudsætninger klart frem, er der ikke tale om vilkårlighed.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-11-12:
Der er et gammelt dansk ordsprog, der siger, at man skal ikke kaste med sten, når man selv bor i et glashus.
Jeg vil sige, at når man hører ordet propagandisme i munden på en dansk folkepartist, vil det næsten kunne føre til lidt for megen morskab fra Folketingets talerstol, så jeg vil ikke kommentere det nærmere, men blot sige, at hr. Søren Krarup bør ikke kaste med sten, når han selv bor i et glashus.
Vi støtter de krav, som ligger i den aftale, der er indgået.
Vi mener også, at vi rent faktisk i praksis kan påvirke sagerne, når vi behandler dem i udvalget.
Derfor er der i princippet ingen som helst uigennemskuelighed, og der er i øvrigt efter vores opfattelse tilstrækkelig strenge krav til danskkundskaberne.
Søren Krarup (DF), 2004-11-12:
Det er ganske morsomt, at hr. Kramer Mikkelsen taler om sten, for jeg tør sige, at jeg har været mål for mange sten, siden jeg i begyndelse af 1980’erne sagde fra over for det, der kaldtes indvandringspolitikken, og de er kastet af propagandistiske typer, som bl.a. hører til i hr. Kramer Mikkelsens parti.
Jeg har aldrig drevet propaganda.
Vi har sagt sandheden, vi siger også sandheden her, og vi er ikke dem, der løber fra noget.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-11-12:
Nu er hr. Søren Krarup jo en dialogens mester – det anerkender jeg – men han er også den type, som har den opfattelse, at man ikke kan være uenig med hr. Søren Krarup.
Det er sådan set mig, der ikke har forstået, hvad hr. Søren Krarup mener, men jeg vil fastholde, at når vi er ude i propagandismens verden, tror jeg ikke, der er nogen i dette Folketing, der er bedre til det end hr. Søren Krarup og Dansk Folkeparti.
Ole Sohn (SF), 2004-11-12:
Jeg mener ikke, det er et problem at indhente attesterne, og jeg mener heller ikke, det er noget, vi skal undlade.
Det, jeg forsøgte at gøre opmærksom på, er, at når det er en rammelov, kommer den jo til at gælde ikke alene inden for kulturområdet, men inden for en lang række ressortområder.
Derfor mener jeg, det er utrolig væsentligt, at man får nogle ensrettede retningslinjer.
Så min pointe, det, jeg forsøgte at sige her og nu får lejlighed til at sige, er, at vi skal have nogle retningslinjer, som gør, at rammelovgivningen, når den bliver etableret, bliver administreret ens, uanset hvilket ressortministerium det drejer sig om.
Så det er blot her, jeg mener at jeg har nogle betænkeligheder, eller at der i hvert fald er uklarheder, som jeg ikke selv føler mig i stand til umiddelbart at kunne redegøre for hvordan skal være.
Det er derfor, jeg gerne vil have Retsudvalget og Justitsministeriet ind over.
Det andet omkring frivillighed er selvfølgelig ikke spor vanskeligt.
Det, jeg gerne vil have en afklaring på, er: Hvor skelner man?
Hvilken type af frivillige bliver inddraget?
Også her mener jeg der er nogle uklarheder.
Men jeg er overhovedet ikke uenig i, at man selvfølgelig skal gøre, hvad man kan, også blandt de frivillige.
Søren Krarup (DF), 2004-11-12:
Jeg vil godt begynde med at kvittere for det gode samarbejde, vi har haft, også med Det Konservative Folkeparti, med fru Else Theill Sørensen.
Og det er fuldstændig rigtigt, at vi i de forløbne 3 år i fællesskab virkelig har gjort en udmærket indsats for at prøve på at få lidt styr på den katastrofale indvandrersituation.
Og der er jo, vil jeg gerne sige til fru Else Theill Sørensen, den afgørende forskel, at den, man tildeler indfødsret, har man dermed gjort til dansk borger, og det vil sige, at dér kan der så ikke ændres noget.
Det viser sig, at det, den politiske korrekthed kaldte det multikulturelle samfund, er et tokulturelt samfund, hvor de to kulturer er uforenelige, og det vil sige, at det nu begynder at udmønte sig i uhyggelige voldsepisoder.
Som sagt: Dette er noget, der hænger nøje sammen med hele udlændingespørgsmålet, fordi det betyder, at udlændingene hermed er blevet integreret – eller ikke integreret, for det er de netop ikke, men de er blevet danske statsborgere på en sådan måde, at det er uopretteligt.