Nicolai Wammen (S), 2004-12-09:
For få dage siden oplevede vi en statsminister, der med opsmøgede ærmer og uden manuskript tegnede sin vision for, hvor han mener, at Danmark skal bevæge sig hen.
Vi hørte, at det er helt afgørende, at vi investerer i forskning, i uddannelse og i at skabe job.
Ja, der blev endda sat trumf på, for statsministeren gjorde det samtidig klart, at med Venstre, så bliver det til noget.
Og flot lød det.
Men efterhånden som statsministerens tale skred frem, så tror jeg, der var mange, der tænkte på, hvordan de fine ord egentlig passer sammen med den politik, som er blevet ført under denne regering, og om det blot var store visioner, professionelt formidlet, men uden reelt indhold, om det nu virkelig er rigtigt, at med Venstre så bliver det til noget, om der virkelig er en rød tråd mellem, hvad man siger, og hvad man gør, eller om snoren kappes, hver gang visionerne skal omsættes til virkelighed, når de fine ord skal føres ud i livet.
Man kan jo ikke bebrejde nogen den tanke.
For under denne regering er der jo som bekendt blevet tabt og ikke skabt job og endda i et sådant omfang, at de økonomiske vismænd ikke tøver med at kalde regeringens finanspolitik for uholdbar.
Ja, faktisk er arbejdsløsheden steget med ca. 30.000 mennesker og den private beskæftigelse faldet med 40.000-50.000 i denne regerings levetid.
Også på forskningsområdet halter regeringen langt bagefter.
Det er kort sagt gået den stik modsatte vej af den, statsministeren gav løfter om det ville gå.
Men med dette års finanslovaftaler havde regeringen mulighed for at skifte til en holdbar kurs – en kurs, som ikke bare i retorik, men også i resultater kunne leve op til statsministerens gyldne løfter.
Hvad er det så, vi har set i den aftale, man har indgået mellem Dansk Folkeparti og regeringen?
Er det en visionær investering i vores velfærd, ikke blot for nutidens, men også for fremtidens generationer?
Er det udtryk for visdom eller for valgforberedelse?
Svaret er enkelt og på sin vis skræmmende.
Vi ser en valgfinanslov, hvor regeringen og Dansk Folkeparti har mere travlt med at redde kirkeministerens job end med at skabe nye arbejdspladser til ganske almindelige danskere.
Ja, faktisk er aftalen imellem regeringen og Dansk Folkeparti blottet for initiativer, der kan bekæmpe den stadig alt for høje arbejdsløshed.
Der er ingen bud på, hvordan vi for alvor får bragt arbejdsløsheden ned eller beskæftigelsen op.
Det eneste svar er en jubeltale fra finansministeren, som igen igen lover, at til næste år, til næste år, så skal han nok skaffe 20.000 arbejdspladser.
At både vismænd, bankøkonomer og mange andre fagfolk kalder det helt urealistisk, rører ikke finansministeren det mindste; der er ikke brug for handling, lyder det fra finansministeren, det hele går af sig selv, og vi har hørt de samme toner fra fru Rikke Hvilshøj.
Men der er netop kommet arbejdsløshedstal, som viser, at faldet i arbejdsløsheden er stoppet, ja, tværtimod er der sket en lille stigning i arbejdsløsheden.
Det står i skærende kontrast til de skåltaler, man hører fra finansministeren og fru Rikke Hvilshøj, og det viser, at den prioritering, man har lagt for dagen, på alle måder er himmelråbende, ikke mindst set i lyset af at der under denne regering er tabt, ikke skabt, arbejdspladser.
Også folkeskolen og vores uddannelser fik en lang næse i aftalen mellem regeringen og Dansk Folkeparti.
Her er ganske enkelt ikke de nødvendige investeringer i vore børns og unges fremtid.
For selv om regeringen i disse dage taler meget om at give vores folkeskoler og uddannelser et markant løft, følger der ikke de nødvendige penge med til at indfri løfterne.
I stedet for at satse på folkeskolen og uddannelse valgte regeringen og Dansk Folkeparti uden videre diskussion ekstraordinært at lette landbrugets jordskatter med 168 mio. kr.
Her kan man virkelig tale om en julegave til dansk landbrug, men pengene kan jo som bekendt kun bruges én gang, og de penge, man bruger her, kan vi ikke bruge på vores folkeskoler, på vores uddannelser, på ældreplejen eller vores sygehuse.
Når man bruger dem her, så foretager man en prioritering, og man vælger noget andet fra.
F.eks. har Dansk Folkeparti og regeringen ikke syntes, de ville støtte det socialdemokratiske forslag om at styrke hjemmehjælpen, og børnefamilierne får nok forbedringer for 100 mio. kr. med den ene hånd fra regeringen, men samtidig tager man med den anden hånd 1 mia. kr. i forhold til børnecheck og børnepasning.
Her kan man virkelig tale om besparelser, som du ved er blevet til noget, og om en statsminister, som siger ét, men som gør noget andet.
Socialdemokraterne vil en anden vej, og vi er parate til at investere i den, ja, vi mener faktisk ikke, at vi som samfund har råd til at lade være.
I Danmark er der brug for, at vi ruster os til fremtiden, det er ikke nok at lukke øjnene og håbe på det bedste.
I stedet skal vi målrettet og massivt investere i vore skoler, i uddannelse, i forskning, i mennesker.
Socialdemokraterne ønsker, at der igen i Danmark føres en aktiv politik, som ikke kun i flotte overskrifter, men også i konkret handling tager fat på nutidens problemer og fremtidens udfordringer.
Det er også grunden til, at vi har fremlagt et detaljeret, visionært og økonomisk ansvarligt finanslovforslag, som er vores bud på, hvordan vi kan sikre et Danmark, som ikke kun er for de unge, de rige og de smukke, men for alle – nu og i fremtiden.
Vi har præsenteret vores ideer for finansministeren, og vi har givet en fremstrakt hånd til et bredt samarbejde.
Men vi mødte en finansminister, som ikke engang ønskede at invitere os til forhandling.
I stedet valgte finansministeren for fjerde gang i træk at lægge alle hovedlinjerne med Dansk Folkeparti, og det endda efter, at statsministeren i sin åbningstale i højtidelige vendinger fra denne talerstol havde bedyret, at han skam ville invitere alle partier til et bredt samarbejde.
Igen et eksempel på en regering og en statsminister, der siger ét, men som gør noget andet.
Også derfor har Danmark brug for en ny regering: en regering, som vælger fremtiden og mulighederne, en regering, som har visioner, der rækker videre end til næste valgdato, en regering, som ikke blot vil tale om bredt samarbejde, men som også vil levere det i praksis.
Socialdemokraterne brænder efter at stå i spidsen for en sådan regering, så vi igen kan få Danmark på ret kurs.
Derfor vil jeg gerne fortælle, hvad der er vores bud.
Også derfor er det helt afgørende, at vi igen får bragt arbejdsløsheden ned, at både unge og ældre har en chance for at være på arbejds markedet, at man ikke bliver stødt ud, og at man ikke får besked på, at der ikke er brug for en.
Den kurs har vi nemlig ganske enkelt hverken menneskeligt eller økonomisk råd til at fortsætte.
Derfor er det også helt nødvendigt, at vi investerer i fremtidens vidensamfund, at vi øger forskningsindsatsen, at vi gør mere her.
Vi skal samtidig i vores finanslovforslag afsætte flere midler til at begynde genopretningen af de mange, mange forringelser på uddannelsesområdet, som er sket under denne regering.
Et godt samfund drejer sig selvfølgelig om, hvad det er for et liv, vi tilbyder vores børn og unge.
Vi ønsker at give vores børn og unge den bedst mulige start i livet.
Et trygt og dejligt børneliv kan man naturligvis ikke bare lovgive sig til, men vi kan som politikere skabe rammerne for det.
Derfor vil vi give børnefamilierne en tiltrængt håndsrækning, ved at prisen for daginstitutioner sættes ned.
Vi vil give familierne en reel frihed til at få både økonomien og hverdagen til at hænge sammen.
Derfor vil vi investere i gode daginstitutioner, og derfor mener vi, at det maksimalt må kunne koste 1.000 kr. pr. måned at få passet sit barn i en daginstitution.
Og så vil vi markant satse på folkeskolen.
Vi har under denne regering set, hvordan folkeskolen er blevet opprioriteret i ord, men nedprioriteret i handling.
Det er ganske enkelt ikke godt nok.
Folkeskolen er heldigvis bedre, end nogle vil gøre den til, men målet må være intet mindre end verdens bedste folkeskole.
Det kræver prioritering, og det kræver investering.
Vi ved også, at penge ikke gør det alene.
Vi skal stille krav om større faglighed, vi skal være parate til at gå nye veje, og vi skal sørge for den bedst mulige uddannelse af både de stærke og de svage elever.
Også når det gælder vore ældre, er der brug for en særlig indsats.
Vi ønsker at værne om et samfund, der er samfund både af navn og af gavn.
Det betyder bl.a., at vi møder vore ældre med respekt og omsorg.
Socialdemokraterne vil kæmpe for et samfund, som passer godt på de ældre, ligesom de igennem et langt liv har passet så godt på os.
Det betyder bl.a., at vi over de næste år vil investere 800 mio. kr. i en bedre hjemmepleje, og ikke mindst vores medicinske afdelinger skal have et tilsvarende løft.
Investeringer i børn, ældre, sygehuse, folkeskole og uddannelse koster naturligvis penge, og det kræver, at vi prioriterer.
Det er vi i Socialdemokratiet parate til.
Vi ønsker ikke at sende ubetalte regninger til vore børn og børnebørn.
Derfor er vores forslag finansieret krone for krone.
Den sunde økonomiske kurs sikrer vi i vores finanslovforslag bl.a. ved at lukke nogle af erhvervslivets skattehuller, ved at fjerne en række erhvervstilskud, ved øget konkurrence, en stærkere indsats imod sort arbejde og ved nogle fornuftige besparelser.
Samtidig har vi gjort det klart, at vi i lighed med de økonomiske vismænd mener, at den nuværende regerings skattestop er med til at udhule vores velfærdssamfund i stedet for at fremtidssikre det.
Derfor har vi i fællesskab med Det Radikale Venstre præsenteret et skatteloft, som betyder, at danske familier og boligejere kan sove roligt om natten, alt imens de også i fremtiden kan have et ordentligt velfærdssamfund om dagen.
Konkret betyder det, at Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre er enige om, at lavere skat på arbejde og et loft over reguleringen af boligskatter og afgifter skal sikre, at der ikke i den kommende valgperiode sker en forhøjelse af skatte- og afgiftstrykket på de danske familiers budget.
Samtidig vil vi også lægge loft over stigningen i brugerbetalingen, så de danske familier i fremtiden skånes for det, de gang på gang har oplevet under denne regering, nemlig massive takststigninger på kollektiv transport, daginstitutioner og uddannelser.
Også på den måde vil Socialdemokraterne sikre fremtiden.
Danmark står inden længe over for et helt afgørende valg, og Socialdemokraterne er parat til at kæmpe for vores værdier og holdninger, for et samfund, hvor der er plads til alle og brug for alle, for et retfærdigt samfund.
Et sådant samfund kommer ikke af sig selv.
Det kræver en målrettet politik, det kræver en ny regering.