runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Else Winther Andersen (V), 1999-01-27:
Som udgangspunkt kan Venstre ikke støtte det her beslutningsforslag, og det vil jeg da godt uddybe lidt: Jeg synes, det er et meget rodet forslag, men jeg må sige, at indenrigsministeren var meget klar i den måde, indenrigsministeren skilte tingene ad på, så det vil jeg godt lade stå som sådan.
For det er nu engang sådan, at det er vælgerne, der har sammensat kommunalbestyrelsen, og derfor må det også være det politiske flertal, der tager ansvaret for valget af de medlemmer, der f.eks. bliver valgt til de kommunale fællesskaber, som jeg er nødt til at tage som eksempel, fordi lovforslaget som sagt er meget rodet, sådan at man ved ikke rigtig, hvad det er for noget, der menes.
Så vi mener ikke, at der skal lovgives yderligere på det her område.
Nu synes jeg nok også, at Tarco er et meget dårligt eksempel at fremhæve, for der skal ikke være tvivl om, at Venstre hellere så, at det selskab blev solgt til en privat virksomhed.
Ellers synes jeg nok, at SF her taler med to tunger og har mange problemer med at blive enig med sig selv.
Man udtaler bl.a. i beslutningsforslaget, at der skal være mulighed for at have et mindretal, hvor en af opgaverne kan være at rejse kritik over for offentligheden af det, der foregår i den bestyrelse, man sidder i.
Men samtidig påbyder man, at kommunalbestyrelsen skal give instruktionsbeføjelser om, hvordan man skal stemme i de her bestyrelser.
De dér ting hænger i hvert fald ikke sammen.
Henning Grove (KF), 1999-01-27:
Da vores ordfører, hr. Knud Erik Kirkegaard, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: I bemærkningerne til beslutningsforslaget henviser SF til den aktuelle sag om det kommunalt ejede aktieselskab Tarcos deltagelse i det såkaldte rørkartel. Efter konservativ opfattelse viser denne ulykkelige sag, at der er områder, som kommunalpolitikere skal holde fingrene fra.
Kommuner og andre offentlige myndigheder er sjældent kommet godt fra at forsøge sig med at drive erhvervsvirksomhed, og det er de altså heller ikke i denne sag.
Langt hellere end at gennemføre SF's beslutningsforslag
så vi gerne en opstramning af reglerne for, hvad kommuner og andre offentlige myndigheder kan kaste sig ud i af foretagender af erhvervslignende karakter.
Vi kan ikke støtte SF's forslag om ændring af den kommunale styrelseslov.
Vi tror ikke på, at der kommer noget godt ud af, at en kommune i et kommunalt fællesskab skal være repræsenteret af en person fra mindretallet i kommunalbestyrelsen, når vedkommende i øvrigt er forpligtet til at varetage flertallets interesser.
Det er simpelt hen noget roderi.
Der er for os ingen tvivl om, at kommunerne i fremtiden vil komme til at løse flere og flere opgaver i fællesskab med andre kommuner, og at der er et behov for at udvikle nogle samarbejdsformer kommunerne imellem med en klar ansvarsfordeling, så fællesskabet kan holdes fast på sin generelle forpligtelse til at sørge for, at opgaverne bliver løst både bedst og billigst.
SF's forslag er bestemt ikke vejen frem; tværtimod vil det betyde ansvarsforflygtigelse.
Vi kan ikke medvirke til forslagets vedtagelse.
Christian H. Hansen (DF), 1999-01-27:
Det beslutningsforslag, som er fremsat af SF, kunne måske have været vendt således, at vi kunne have fået en diskussion om, hvorvidt det ikke var bedre, at mange af de selskaber og fællesskaber var privatejede.
I Dansk Folkeparti er vi af den klare opfattelse, at borgernes skattekroner burde beskyttes mere mod kommunale erhvervseventyr, og det gælder også amtslige og statslige eventyr.
Det ville efter vores opfattelse give den optimale demokratiske kontrol.
Forslaget virker for bureaukratisk.
Det er måske også derfor, man skriver
til sidst i bemærkningerne, at forslagsstillerne er åbne over for andre løsningsmodeller fra regeringen.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-01-27:
Forslaget her kan CD ikke støtte.
Selvfølgelig har vi meget sympati for, at alle borgere er repræsenteret så godt som muligt, og at det politiske ansvar i så høj grad som muligt er fordelt på dem, der påtager sig dette ansvar.
Masser af sympati for dét.
Det er jo også klart, at der er kommunalbestyrelser, hvor nogle har siddet på magten, endda med et absolut flertal, og som efterhånden udvikler en praksis, hvor man sætter sig på alt, hvad man kan komme i nærheden af.
Jeg kender godt historierne hist og her.
Og vi har sympati for måske at få givet dem et spark; det gjorde ikke spor at få klaret dét.
Men det her kan ikke gøre det af den ganske væsentlige grund - jeg vil nøjes med en enkelt ting, men der er mange - at det, at man skulle kunne sidde i en offentlig bestyrelse og føle sig ansvarlig og alligevel agere ifølge et flertal i kommunalbestyrelsen, som man ikke selv er med i, er demokratur ud over alle bredder.
Man kan prøve at tænke sig en, der sidder i en bestyrelse og træffer vanvittige beslutninger, og som kan sige: Jamen det var jeg nødt til, fordi kommunalbestyrelsen sagde det!
Man er nødt til at have ansvar for det.
Så vil jeg slet ikke benytte lejligheden til at tale om, hvad det offentlige skal blande sig i, altså den ideologiske kamp om, hvorvidt det skal være offentligt eller privat.
Det synes jeg ikke hører til i denne diskussion.
Det væsentlige er som sagt, at vi selvfølgelig ikke kan have bestyrelsesmedlemmer i nogen former for selskaber, hvor et andet flertal et andet sted skal påpege, hvad de pågældende skal mene.
Dorit Myltoft (RV), 1999-01-27:
Jeg vil gerne takke SF for, at man gør opmærksom på vilkårene for det repræsentative demokrati i det kommunale system, som jo især har betydning for de små partier.
Og jeg kan oplyse, at den reelle spærregrænse er på mellem 8 og 11 pct. i flere kommuner, og det er jo noget højere end her i Folketinget, men det er ikke det, der er til behandling nu.
Opgavekommissionen har behandlet spørgsmålet om bl.a. kommunale fællesskaber, og jeg vil gerne citere fra side 180 i betænkningens første del: »De fordele, der er fremhævet ved opgaveløsning via kommunalt samarbejde i selskabsform, knytter sig især til økonomiske argumenter som en mere effektiv ressourceudnyttelse og udnyttelse af stordriftsfordele, mens de væsentligste ulemper er knyttet til vilkårene for den demokratiske kontrol med beslutningerne og den tværgående prioritering af opgaverne.«
Jeg opfatter det således, at SF med dette beslutningsforslag mener, at en ændret udpegningsmetode ville gøre vilkårene for den demokratiske kontrol bedre.
Det tror vi ikke på i Det Radikale Venstre.
Vi synes, det er rimeligt nok, at de forskellige valgforbund i kommunerne aftaler udpegningen af medlemmer.
Vi er mere optaget af, at bestyrelsesmedlemmerne i selskaberne lever op til deres bestyrelsesansvar, og at der sker en kvalificeret afrapportering til kommunalbestyrelserne.
Det kræver ikke en lovændring.
Men debatten om de kendte sager som f.eks. Tarco A/S kan være med til at sikre kommunalbestyrelsesmedlemmernes årvågenhed over for de engagementer, de deltager i, og en vis forsigtighed med hensyn til de økonomiske engagementer, som de vil involvere sig i.
Det Radikale Venstre kan derfor ikke støtte SF's beslutningsforslag.
Frank Aaen (EL), 1999-01-27:
Det grundlæggende problem i det emne, vi har til debat i dag, er selvfølgelig, at der er alt for mange selskabskonstruktioner kommunerne imellem, hvor de ting, som skal klares, er gemt væk i underlige konstruktioner, som i høj grad er udemokratiske.
Her er det ikke bare sådan, at mindretallet ikke er repræsenteret i ledelsen af HT; her er det sådan, at flertallet i regionen er i mindretal i selskabet, altså fuldstændig i modstrid med almindelig demokratisk tradition.
Vi kunne også tage HS, som i stedet for et demokratisk valgt sundhedsudvalg har en bestyrelse, der er udpeget på den mest mærkværdige måde, og hvor demokratiet også i høj grad halter.
Men tilsvarende problemer er der faktisk i en lang række andre selskabskonstruktioner.
Nu kan den konservative ordfører jo ikke komme til at svare, men jeg vil alligevel sige, at det var med stor forundring, jeg hørte, at Det Konservative Folkeparti ville gå ind for endnu flere af den slags selskaber.
Jeg hørte det nærmest sådan, at hvis det var Det Konservative Folkeparti, der skulle bestemme, måtte vi regne med, at vi skulle have flere og flere kommunale fællesskaber.
Det undrer mig, at man så ikke samtidig forholder sig til, at der er et reelt demokratiproblem i den udvikling.
Vi synes altså, at den bedste løsning er i høj grad at undgå de her fællesskaber, men nu er de der, og selv om der bliver større kommuner, kan nogle af dem nok heller ikke undgås i en periode.
Derfor synes jeg, det er et meget relevant problem, SF i dag har sat til debat, at der må ske en demokratisering, og at vi må have diskuteret, hvordan vi i højere grad kan demokratisere de her ledelser.
Vi er enige i, at der er nogle problemer, også når vi går ind i bemærkningerne, og vi er enige i, at der kan være nogle problemer ved at gennemføre det slavisk, men at der kan findes løsninger, er vi slet ikke i tvivl om.
Der er jo masser af kommuner, som laver konstitueringsaftaler, hvor det de steder, hvor kommunen kun har én repræsentant, er en fra mindretallet, der kommer til at sidde på denne plads.
Så det er slet ikke ukendt i den kommunale verden at have sådan en konstruktion, hvor en kommune lader sig repræsentere ved folk fra mindretallet.
Selvfølgelig kan det lade sig gøre, hvis der er vilje til det, så jeg synes, regeringen burde være noget mere positiv over for en yderst seriøs og reel problemstilling.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-01-27:
Der kommer aldrig noget godt ud af, at det offentlige vil prøve at drive virksomhed.
Det har sagen om Tarco jo vist.
Fremskridtspartiet så gerne, at der blev vedtaget en lov imod, at det offentlige overhovedet går ind i at drive virksomhed.
Men til selve beslutningsforslaget vil jeg sige - og jeg kan tale som kommunalbestyrelsesmedlem - at når der vælges nogle bestyrelsesmedlemmer til foreninger og fonde og selskaber og andre ting, foregår det jo sådan, at de mennesker, der skal sidde i de bestyrelser, vælges efter den d'Hondtske metode.
Og det kan selvfølgelig somme tider være irriterende, hvis man er i opposition, og det kan være dejligt, hvis man sidder i regering, men det er en nem og en effektiv måde.
Nu er forslaget her, og det går ud på, at de forskellige poster skal fordeles efter forholdstalsprincippet, Og dér må jeg sige, at jeg synes faktisk, det er et godt forslag, men jeg er meget i tvivl om, hvor meget det hjælper, hvor meget forskel der er på de to valgmetoder, og jeg har været med til det mange gange.
Det er muligt, at det kan give lidt mere repræsentation af de mindre partier
, men det må vi prøve at se på under udvalgsarbejdet.
Men kan vi få en bedre fordeling og en større repræsentation ud af det forslag her, vil vi støtte det.
Frank Aaen (EL), 1999-01-27:
Det er sådan set en kort bemærkning fra den foregående ordfører, som glemte at sige på vegne af Kristeligt Folkeparti, at det også støtter forslaget.
Karen J. Klint (S), 1999-01-27:
Jeg vil gerne spørge SF om to ting, og det er, om du ikke er enig i, at det demokratiske underskud kunne sikres på anden måde end ved jeres beslutningsforslag, fordi man kan løse det ved en konstitueringsaftale, og man kan løse det ved nogle valgforbund.
Så der er modeller til løsning af det uden Folketingets indvirken.
Det var det ene spørgsmål, om du var enig i det.
Så vil jeg også spørge, om du ikke er enig i ...
Undskyld.
Jeg vil spørge, om hr. Kristen Touborg ikke er enig i, at når målet egentlig er, at man skal løse problemet med det demokratiske underskud, kan der være en risiko for, at det bliver til et middel i stedet for, og dermed en risiko for, at der laves nogle flere bestyrelser.
Kristen Touborg (SF), 1999-01-27:
Jeg må bedrøve Socialdemokratiets ordfører med, at jeg ikke er enig i de to spørgsmål, der stilles.
Det sidste spørgsmål har jeg nu nok lidt svært ved helt at fatte dybden i.
Men jeg forstår det sådan, at når man kommer ind i bestyrelsen, så bliver man mere ...
nej, jeg er ikke sikker på, at jeg helt fik styr på, hvad det var, spørgsmålet gik ud på.
Vedrørende det første spørgsmål
derimod er det klart, at hvis man er med i en konstitueringsgruppe, i borgmestergruppen, kan man derigennem få det demokratiske islæt ind og også få rimeligere vilkår for mindretallene.
Det, der er problemet, hvis man ikke er med i konstitueringsgruppen, er jo den store gruppe, der måtte stå udenfor.
Og det er ikke helt ukendt, at de store partier går sammen, og så er der 2, 3, 4 partier, der står udenfor.
Det er så dér, det demokratiske underskud opstår.
Og det kan jo godt være sådan, at man har et fælleskommunalt selskab, hvor f.eks. Fremskridtspartiet vil være i stand til at vælge 1 medlem ud af de 7, men når det er partierne hver for sig, så er det kun de store partier, der sidder der.
Det er jo problemet. Jeg skal bede Socialdemokratiets ordfører om at gentage det sidste spørgsmål, hvis det var vigtigt.
Frank Aaen (EL), 1999-01-27:
Er hr. Kristen Touborg ikke enig i, at hvis Socialdemokratiet, Venstre og De Konservative, altså typisk de store partier, havde politisk vilje til at løse det her problem, så kunne det selvfølgelig løses.
Men det er typisk det, der mangler ude i kommunerne, og det er også det, der mangler her; det har vi set af debatten i dag her i Folketinget.
Kristen Touborg (SF), 1999-01-27:
Jeg opfatter meget af debatten her i dag sådan, at man finder flere problemer, end man søger at løse.
Man har med debatten ikke vist den store vilje til at gå ind og finde en rimelig løsning på det.
Men lad os nu ikke grave grøfter her i dag; lad os se at få noget fornuftigt ud af udvalgsbehandlingen i stedet.
Thorkild Simonsen (S), 1999-01-27:
Jeg ved godt, at det måske ikke er lige efter bogen, at jeg tager ordet igen.
Men jeg vil gerne tilbagevise én ting, som er en fejl - altså nu er det angående min person.
Jeg har nu aldrig som borgmester siddet i et flertal.
Der var 31 medlemmer af Århus Byråd.
Da jeg blev valgt til borgmester, havde vi 11 socialdemokrater.
Vi nåede at komme op på 15, inden jeg gik af, men jeg er altid blevet valgt med stort set alle stemmer.
Ellers skal jeg nok lade være med at sige noget om mig selv. Men jeg vil også til hr. Frank Aaen sige: Jeg vil godt være med til at drøfte et eventuelt underskud af demokrati over for små partier.
Det har jeg for øvrigt været med til mange andre steder.
Det er et spørgsmål om størrelsen af det, man laver.
Det er bare ikke det, forslaget her gør.
Det er nok hensigten med forslaget, men jeg har forsøgt at sige, at det kan det her forslag ikke. Jeg vil ikke afvise, at det er en drøftelse værd, heller ikke på baggrund af det, hr. Kristen Touborg siger, nemlig at der fremover måske vil blive flere fælleskommunale selskaber, ikke disse erhvervsselskaber, men altså et samarbejde kommunerne imellem måske for netop at undgå en kommunesammenlægning.
Så der er nok grund til at tage det op, men så skal det nok startes på en lidt anden baggrund.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-01-27:
Det var det dér med svineproduktionens betydning for samfundet som helhed, som vel ikke kan være afhængig af, om de selv har overskud eller underskud, om betalingsbalancen stiger eller falder, men om, hvor mange arbejdspladser de skaber i samfundet, hvor stor en økonomisk omsætning, de skaber, osv., hvor meget det betyder for landbruget.
Det må jo trods alt være det, der betyder noget.
Frank Aaen (EL), 1999-01-27:
Både fra regeringen og fra Socialdemokratiets ordfører kommer der en masse praktiske argumenter om, at dét ikke kan lade sig gøre og dét ikke kan lade sig gøre, men jeg er ikke blevet helt klar over, om Socialdemokratiet mener, at demokratiet i de kommunale fællesskaber indimellem faktisk er for dårligt, og at det ikke fungerer.
Fungerer demokratiet i HS og i Tarco?
Er det i det hele taget en god ordning, at man har sådanne pyramider, hvor alle mindretallene automatisk bliver sorteret væk undervejs?
Er det overhovedet en problemstilling, man genkender og synes man skulle gøre noget ved?
Eller er det bare det konkrete forslag, man afviser, eller vil man faktisk gå ind i en diskussion om problemet?
Karen J. Klint (S), 1999-01-27:
SF skriver i sit forslag, at bestyrelser i kommunale fællesskaber m.v. skal sammensættes således, at de bliver politisk repræsentative for befolkningen i de deltagende kommuner.
Som udgangspunkt er der næppe nogen politiker, der kan være uenig heri, men alle politikere, der sidder i sådanne bestyrelser, synes givetvis også, at de repræsenterer befolkningen.
Vi kender jo alle sammen sådan nogle beslutninger, hvor det ikke er partibogen, vi tager frem, men
netop vores lokale hensyn, og vi har jo da også her i salen i eftermiddag mødt det, at lokalpatrioten kan komme op i nogle af os og måske i os alle
Nu skal ordet repræsentativ i forslaget nok mere forstås derhen, at alle partier og andre opstillingsberettigede grupper kommer ind i varmen i sådanne bestyrelser, også de partier og grupper, der ikke er med i et flertal omkring borgmesteren.
Med det som udgangspunkt burde jeg - ihukommende, hvor jeg kommer fra - egentlig have stor sympati for forslaget.
Når jeg alligevel ikke kan anbefale forslaget, skyldes det bl.a. de fire følgende forhold: At fællesbestyrelser er afhængige af at kunne fungere i kraft af deres egen mødevirksomhed og beslutningsduelighed på stedet, hvorfor bestyrelsesmedlemmerne skal være sikre på at have et flertal i kommunalbestyrelsen bag sig.
At medlemmer, der alene repræsenterer et mindretal, ikke er med til at øge den demokratiske repræsentation, idet det i sagens natur jo altid er et flertal, der repræsenterer flest borgere.
Forslaget vil således stride imod vores grundlæggende opfattelse af det danske demokrati, som netop bygger på et repræsentativt demokrati.
At man så også sammenligner det med skolebestyrelserne, finder jeg heller ikke at vi kan bruge til ret meget i sammenligningen, for repræsentanterne for kommunalbestyrelsen har jo ikke nogen kompetence eller stemmeret i en skolebestyrelse.
Og endelig, at forslaget om en instruktionsbeføjelse vil give mange nye dilemmaer uden at øge demokratidelen, for hvor er den henne, hvis man er pålagt at stemme imod sin egen overbevisning og det, man er valgt for.
SF's forslag duer således ikke til at løse problemet med, at nogle partier eller grupper er uden for fælleskommunale bestyrelser m.v. En måde at løse det på kunne være, at kommunalbestyrelser oftere konstituerer sig i et bredt fællesskab, men denne mulighed kræver ingen ændring af den kommunale styrelseslov.
Det vil alene kræve, at kommunalpolitikerne samarbejder på en anden måde, og det skal Folketinget ikke blande sig i.
Socialdemokratiet respekterer kommunalbestyrelsernes frihed og kan derfor ikke støtte forslaget.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-01-27:
Da fødevareloven blev vedtaget sidste sommer, hvor der skete en centralisering af fødevarekontrollen, ja, da stemte Fremskridtspartiet imod med den begrundelse, at det var bedre, at kontrollen blev ude i de kommunale kontrolenheder på grund af to ting: Derude har man større muligheder for at komme hurtigt frem til dem, man skal kontrollere.
Og den anden: Det drejer sig ikke bare om kontrol, men i mange tilfælde også om vejledning.
Derfor syntes vi, at det var en forkert lov, der blev vedtaget.
Derfor kan vi støtte Enhedslistens forslag her.
Vi respekterer selvfølgelig, som alle andre partier, det flertal, der har vedtaget den lov, vi nu arbejder under.
Men hvis vi har mulighed for at skaffe flertal for at ændre, som Enhedslisten ønsker, ja, så er vi positive og vil stemme for det.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-01-27:
Ja, det her var jo nok ikke et lovforslag, som Kristeligt Folkeparti ville have fremsat.
Men da Enhedslisten nu gør det, så vil vi alligevel støtte det, fordi vi stillede jo i sin tid ændringsforslag om det, som blev nedstemt.
Når fødevareministeren fortæller, at loven fik stor tilslutning osv., så var det jo ikke det delelement her. Vi endte jo også med at stemme for fødevareloven, fordi der var andre elementer i den, som vi mente var nyttige.
Det andet er jo, at når nu det bliver taget op, tror jeg faktisk, at det er en god anledning til besindelse, hvad den besindelse så kan bruges til.
Men som jeg er orienteret, går det ikke problemfrit med at få den nye struktur op at stå, og miljøkontrollens placering er åbenbart fuldstændig uafklaret.
Jeg har også hørt, at det i virkeligheden vil blive meget, meget dyrt at få den nye struktur gennemført, fordi der jo skal bygges til de nye faciliteter, og det, man får for små, gamle kontorer, er sjældent så meget som det, man skal give for nye.
Jeg ved slet ikke, om de penge er på finansloven, og skal man leje sig ind i bygninger, bliver driftsomkostningerne højere.
Er der egentlig taget højde for det i finansloven?
Vi er meget skuffet, også i Vendsyssel, over det resultat, der blev.
Vi følte måske egentlig, at vi alligevel havde ministerens forståelse for, at vi skulle have en satellitstation eller to i Vendsyssel, og det, vi får i Hjørring, er nok sådan ca. en kaffestue i forhold til enheden i Aalborg.
Jeg vil ikke så gerne være en dårlig taber, men på den anden side kan jeg altså ikke undlade at udtrykke min sympati for det her.
Jeg synes stadig væk, at den løsning, man fandt i fødevareloven, var forkert, og jeg ville egentlig gerne, at man brugte den her lejlighed til lidt besindelse på området.
Henrik Dam Kristensen (S), 1999-01-27:
Det har for medlemmer af Fødevareudvalget været en lang dag, og jeg skal ikke forlænge den mere end højst nødvendigt, men jeg bliver altså nødt til at præcisere i hvert fald et par ting i forhold til det, hr. Keld Albrechtsen netop var oppe og sige. Omkring offentliggørelse af kontrolresultater er det gået lige nøjagtigt, som vi gerne ville have: Vi er rykket frem på det område.
Det er i øvrigt sendt over til udvalget, på hvilken måde vi gør det.
Det kan man læse sig frem til dér.
Så bliver jeg nødt til kraftigt at imødegå, at det går dårligt.
Vi har siddet i et meget bredt udvalg med medarbejdere, med alle, der har haft interesse for det, og det rent faktisk lykkedes at få afleveret en rapport, som havde enstemmighed bag sig i forhold til regionernes inddeling, i forhold til placering, i forhold til opgavevaretagelse osv.
Det var jeg glad for.
Derfor går det ikke dårligt.
Det går lige nøjagtig, som det er planlagt og forudset, også da vi havde debatten op til vedtagelsen af fødevareloven.
Vi er godt på vej, og inden 1999 er gået, er jeg helt sikker på, vi er kørende med et system, som også er holdbart flere årtier frem i tiden.
Svend Heiselberg (V), 1999-01-27:
Det er noget makværk ud over alle grænser, der er lavet, og det giver bureaukrati, kørsel frem og tilbage på vejene, ansættelse af flere og flere bureaukrater til at kontrollere.
Det er helt uforståeligt, at man kan finde på det, men det er jo den almindelige udvikling: centralisering og bureaukratisering.
Det er fuldstændig tåbeligt.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-01-27:
Ja, det er ikke så tit, jeg er enig med hr. Heiselberg, men det er da glædeligt, når det sker.
Jeg har en bemærkning til ministeren, som siger, at det går fint.
Jeg havde nær sagt: Her går det godt, fru kammerherreinde.
I den rapport, som er kommet fra Fødevareministeriet - jeg medgiver, at vi har meget loyale embedsmænd her i landet, som arbejder på det grundlag, Folketinget har besluttet, sådan skal det jo også være - fremkommer man altså med den løsning, at med hensyn til lokalkontorer var der i udvalget enighed om, at antallet skal begrænses mest muligt.
Man får altså disse 10 hovedkontorer, og man får al den kørsel rundt, frem og tilbage.
Tiden bliver spildt på bilkørsel, i stedet for at den får lokal tilknytning.
Den lokale tilknytning til viden, det lokale kendskab til problemerne, som man har i dag, går jo tabt.
Jeg synes, det er stærkt, at ministeren så står her og siger, at det går godt.
Man skal i hvert fald spille i en særlig toneart for at kunne høre, at det går godt.
Men jeg vil give ministeren det tilsagn, at jeg vil stille spørgsmål om det her i Fødevareudvalget, så vi kan få dokumenteret, om det virkelig forholder sig, som ministeren siger, nemlig at det går godt, eller vi kan få dokumenteret, om det er, som jeg siger, at det faktisk ikke går særlig godt, og så kan vi jo så vende tilbage på grundlag af de resultater.