runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Hvis klassekampen er slut, vil jeg gerne have Det Konservative Folkeparti til at oplyse, hvem der vandt.
Nej, spøg til side.
Der er jo også lavtlønnede mennesker i Danmark, der aldrig når op på mellemskatten, og der er også dem under 220.000 kr., som måske godt nok når at få en lille lettelse på mellemskatten, men samtidig bliver ramt af, at man fjerner fradraget for de faglige kontingenter.
Så alt i alt tjener de, der er under de 220.000 kr., da i hvert fald overhovedet ingenting.
Tværtimod, det er dem, der ligger højere, der scorer gevinsten.
Og så er det vel også sådan i dag, at det at tro på Det Konservative Folkeparti er lidt ligesom at tro på julemanden, for man siger en hel masse, men det kommer måske aldrig
rigtig til at ske
F.eks. har partiet jo i sit finanslovudspil masser af skattelettelser, men man anviser
kun en fjerdedel af finansieringen.
Kan vi ikke få en lidt mere konkret finansiering?
Lene Espersen (KF), 2000-10-05:
I vores oplæg arbejder vi med, at man stadig væk har fradragsret, for det at være medlem af en a-kasse synes vi faktisk er vigtigt.
Men det at være medlem af en fagforening er en fuldstændig privatsag, ligesom man kan være medlem af FCK eller Venstreorienterede Køkkenskriveres Klub, det er altså ikke noget, man behøver at have fradrag for.
Og det er da klart, at i forbindelse med, at vi har vores forslag om at afskaffe fradraget for faglige kontingenter, er det sådan set også en forudsætning for os, at fagforeningsvalget er frit, at der kommer konkurrence.
Man skal jo af med fuldstændig skyhøje beløb i dag for at være medlem af en fagforening, og det kan være med til at presse det ned, så det er jo faktisk noget, der også er en besparelse i forhold til de familier, der bekymrer fru Pernille Blach Hansen.
Jeg har godt set, at Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har udstyret Socialdemokratiet med nogle mystiske beregninger
, men de skulle altså tage og læse, hvad det er, vi skriver, for alt er fuldt ud finansieret.
Så fru Pernille Blach Hansen må komme med nogle konkrete bud på, hvor det er, finansieringen mangler, hvad er det for nogle kroner, der mangler.
Så skal jeg svare på det, hvis det er sådan, at fru Pernille Blach Hansen ikke har sat sig ind i det.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-10-05:
Jeg synes, fru Lene Espersen havde en fin tale angående EU-konklusionerne efter folkeafstemningen i torsdags, og jeg synes i virkeligheden også, at fru Lene Espersen var en god konservativ fighter med hensyn til erhvervslivet, som skulle have det bedre.
I Det Radikale Venstre synes vi også, at erhvervslivet skal have det godt.
Det er en forudsætning for, at vi kan opretholde vores velfærdssamfund, at vi har et erhvervsliv, som leverer gode indkomstforhold for borgere, og som leverer gode indtægter til landet.
Det synes vi er helt fint.
Men vi har et problem, for erhvervslivet har det faktisk godt i øjeblikket, de tjener historisk store fortjenester, aktierne står flot, og selv ikke nejet i torsdags kunne få dem til at dykke.
Det ser ud til at gå rigtig godt, og derfor er mit spørgsmål til De Konservative: Hvordan vil De Konservative sikre, at erhvervslivet opretter de lære- og praktikpladser, som jo er nødvendige, for at de selv kan fortsætte den gode udvikling og fortsat have god, faglært arbejdskraft?
Det var der ikke noget om i De Konservatives oplæg.
Dengang, det gik dårligt for erhvervslivet, havde de ikke råd.
Nu siger de, de ikke har tid.
Der må vi altså bede om De Konservatives hjælp til at sige, at det skal på plads.
Hvordan vil De Konservative sørge for, at det kommer i orden?
Lene Espersen (KF), 2000-10-05:
Jamen jeg tager imod den udstrakte hånd.
Og vi vil gerne medvirke til at lægge pres på arbejdsgiver og arbejdstager for at sikre, at det her bliver sat i værk, men forudsætningen for, at det kan ske, er altså ikke, at vi med den ene hånd tvinger dem til at tage et ansvar på samfundets vegne og så med den anden hånd skraber flere skatter og afgifter ind.
Vi må vælge, hvilken vej vi vil gå, og hvis regeringen vælger den konstruktive vej og siger til erhvervslivet, I må gerne tjene penge, I må gerne få lov at blive rige og konsolidere jer, men I skal løfte en del af samfundsopgaven, så er jeg sikker på, at erhvervslivet siger ja tak.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-10-05:
Hvis man sammenligner det skattetryk, der er på dansk erhvervsliv, alt iberegnet, også udgiften ved at have arbejdskraft ansat, med andre landes, så er dansk erhvervsliv ikke specielt hårdt ramt, og det viser sig jo også, at de kan klare at have en fantastisk god fremgang og en fantastisk god indtjeningsmulighed.
Så det kan ikke nytte noget at sige, at hvis ikke vi får en skattelettelse, vil vi ikke gøre disse ting.
kan opsvinget simpelt hen ikke fortsætte.
Derfor har vi brug for erhvervslivets medvirken til at få disse ting i orden, at få flere hænder i arbejde.
Lene Espersen (KF), 2000-10-05:
Nu er det ikke alle dele af erhvervslivet, der optræder på Københavns Fondsbørs, og jeg må desværre beklageligt sige til fru Elisabeth Arnold, at der er visse erhverv, der rent faktisk har problemer, og som føler et pres.
Jeg gjorde under min ordførertale opmærksom på, at bl.a. når vi taler dansk fiskeri, har de nogle voldsomme problemer i dag som følge af, at prisen på diesel - de betaler jo ikke afgifter - er steget meget, meget voldsomt, og det er altså så stort et problem, at for mange af dem kan det ikke engang betale sig at sejle ud på havet og fange fisk, det er en underskudsforretning.
Men jeg er enig med fru Elisabeth Arnold i, at det, vi skal sikre os, er, at der er flere hænder til at udføre arbejdet.
Vi skal have gjort arbejdsstyrken større, og det er jo netop med indfaldsvinklen dér, at Det Konservative Folkeparti siger og vil fastholde, at hvis vi vil løse det problem, bliver vi nødt til at lette beskatningen af arbejdsindkomst.
Drop den dér snak om selskabsskat og alt muligt andet.
Det, der betyder noget for erhvervslivet, det, der betyder noget for den danske arbejdsstyrke, det, der betyder noget for at sikre velfærdssamfundet på længere sigt, er, at vi sætter skatten ned for de mennesker, der går på arbejde hver dag, også de mennesker, der måske ønsker at tage lidt ekstraarbejde.
Aase D. Madsen (DF), 2000-10-05:
Jeg lyttede meget til fru Lene Espersens tale med hensyn til omsorgen for de ældre, og fru Lene Espersen talte varmt for det område, og det kan vi naturligvis tilslutte os i Dansk Folkeparti.
Så vil jeg gerne høre, om fru Lene Espersen vil være med til at indføre en statslig kontrol med f.eks. plejehjemmene.
Det, der sker i øjeblikket på fødevareområdet, kunne man jo overføre til plejehjemmene: Man laver en kvalitetskontrol, som bliver offentligt tilgængelig, og som kan slås op på det enkelte plejehjem, således at vi kan se, om de tilhører gruppe A, B eller C. Jeg vil gerne høre fru Espersen, om fru Lene Espersen vil være med til det.
Lene Espersen (KF), 2000-10-05:
Nu ved jeg ikke rigtig, hvor fru Aase D. Madsen befandt sig, da jeg oplæste min ordførertale, men jeg vil godt citere fra den igen: »Derudover ønsker vi Konservative langt mere fokus på kvaliteten på plejehjemmene. Vi mener, at der på tværs af kommunegrænser skal opstilles kriterier for, hvordan man sammenligner kvaliteten.
Det er jo ikke ligegyldigt, om maden er dårlig, terapien elendig og bygningerne forfaldne.
Kvalitet kan sagtens måles.«
Vi går til finanslovforhandlingerne med det håb, at vi kan få indført en benchmarking af plejehjemmene, så man kan sammenligne kvaliteten og sikre, at de ældre har det godt, og derudover har vi to andre konkrete forslag.
Det ene er om lederuddannelse af de mennesker, der er ledere på plejehjemmene, og det andet er, at der skal bygges flere boliger til de svage ældre.
Aase D. Madsen (DF), 2000-10-05:
Ja, det lyder meget godt, og det er jeg meget glad for at høre.
Men jeg vil spørge, om fru Lene Espersen vil være med til at indføre en statslig kontrol, nøjagtig som det nu sker på fødevareområdet.
Mener fru Lene Espersen ikke, at det bedste er, at staten kommer ind? Der har jo været mange smuttere her på det sidste.
Vi har hørt om skrækindjagende eksempler på misrøgt på plejehjemmene, men jeg vil godt sige, at det er forhåbentlig undtagelserne.
Men hvis nu der kommer åbenhed, vil det sikkert gå sådan, at kommunerne konkurrerer meget voldsomt om at komme på top 10-listen over at have indført de bedste kvaliteter på plejehjemmene med hensyn til kost og hygiejne og alt sådan noget.
Vi kunne indføre det offentlige tilsyn i fødevaregi, hvorfor kan vi så ikke lige så vel gøre det med hensyn til de ældre?
Det er dog trods alt lige så vigtigt, mener jeg, og det er altså statslig kontrol, jeg taler om.
Lene Espersen (KF), 2000-10-05:
Det kan godt være, vi bare taler forbi hinanden.
Det, vi taler om, er, at der fra statsligt hold skal måles kvalitet på plejehjemmene.
Man skal have en mulighed for at sammenligne og holde øje med, at tingene bliver bragt i orden, og det tror jeg sådan set er den allerallerbedste form for kontrol.
Det er jo også på den måde, vi sikrer det frie forbrugervalg - forstået på den måde, at de pårørende vil sikre sig, at deres forældre eller bedsteforældre på plejehjemmene har det godt.
Jeg tror, det er svaret.
Jeg forstår godt, at hensigten er, at vi først og fremmest får oprettet en målelig kvalitet, altså får oprettet nogle metoder til at måle kvaliteten på plejehjemmene, og når vi har det, er der også noget at kontrollere.
Men grundlaget for overhovedet at få sikkerhed for, at tingene bliver overholdt, er jo altså, at vi kan se, hvordan kvaliteten er, og her mener vi, der ligger en stor opgave i, at staten får etableret en benchmarking af plejehjemmene.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-10-05:
Jeg er glad for, at det tilsyneladende er lykkedes at skabe en eller anden form for dialog med De Konservative om, hvordan man får flere hænder i arbejde, og hvordan erhvervslivet kan gøre brug af dem, og hvis vi kan finde en måde at tale til hinanden på, som giver resultater, synes jeg, meget vil være nået.
Men jeg lagde mærke til, at fru Lene Espersen sagde, at vi skal sætte skatten på arbejdskraft ned og så i øvrigt forbigå selskabsskatten.
Næsten sådan sagde fru Lene Espersen.
Jeg tror ikke helt, der vil være opbakning fra erhvervslivet, i hvert fald ikke til den sidste del af det, men i hvert fald har de tre sidste skattereformer, der er blevet indgået aftale om her i Folketinget, alle sammen haft til hensigt at sætte skatten på arbejdskraft ned.
, og hvad der i øvrigt findes af særlige ordninger, gælder det jo for dem alle sammen, at det er ikke ordinære arbejdspladser. Der er statstilskud til dem alle sammen, og det er ikke så dyrt som at ansætte almindelig arbejdskraft at have lære- og praktikpladser eller at have fleksjob, så det er ikke det, der er argumentet for erhvervslivet. Jeg vil gerne høre, hvordan fru Lene Espersen vil sikre, at de nødvendige billige arbejdspladser bliver oprettet i erhvervslivet, så vi får flere hænder i arbejde.
Lene Espersen (KF), 2000-10-05:
Ja, jeg kan da komme med en glædelig nyhed til fru Elisabeth Arnold.
Man kan i hvert fald bevilge regeringen en ekstra lang efterårsferie på grundlag af denne runde, for erhvervslivet ønsker ikke, at selskabsskatterne skal sættes ned, hvis kompensationen fra statens side skal være, at afgifterne forhøjes.
Den model har ingen interesse for erhvervslivet, så man kan spare mange kræfter i Skatteministeriet og Finansministeriet ved at droppe den idé allerede i dag.
Hvis man spørger erhvervslivet: I kan få lov til at bestemme én ting, og hvad kan vi gøre for at hjælpe jer til at klare jer på længere sigt, hjælpe til at bevare det danske velfærdssamfund og få flere i arbejde..?
Så er svaret klokkeklart: Personskatten skal ned! Vi skal have gjort det bedre for de mennesker, der er i arbejde og vil blive på arbejdsmarkedet og også gøre en ekstra indsats, og det gør vi ved at starte med at fjerne mellemskatten.
Det er den allerbedste håndsrækning, og der er ikke én eneste erhvervsvirksomhed, der mener, at selskabsskat eller noget som helst andet kommer forud for personbeskatningen.
Når det drejer sig om de svage grupper og praktikpladser, er mit svar til fru Elisabeth Arnold, at jeg tror sagtens, vi kan få trukket de parter, der måske er genstridige, hen til truget og få dem til at være med til at løse opgaven.
Men forudsætningen er altså, at vi ikke kommer og slår dem oven i hovedet med flere skatter og afgifter bagefter, for så kan tingene ikke hænge sammen, hvis man skal honoreres internationalt.
Ole Løvig Simonsen (S), 2000-10-05:
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at ved korte bemærkninger er taletiden både ved spørgsmål og svar 1 minut.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-10-05:
Jeg kunne høre af fru Lene Espersens sidste svar, at det med selskabsskatterne er altså stadig ikke særlig vigtigt.
Men det ændrer jo ikke ved det forhold, at sådan som det er i dag, hvor selskabsskatten er, som den er og ikke er nedsat endnu, bliver der altså ikke oprettet de nødvendige lære- og praktikpladser, og der bliver ikke oprettet det nødvendige antal fleksjob. Spørgsmålet er så: Hvad skal vi gøre for at få den hurdle overvundet, få den barriere overvundet?
Det hjælper jo ikke, at de, der er i ordinært arbejde, får nedsat deres skat.
Det hjælper jo ikke det fjerneste.
Det er jo dem, der ikke er i ordinært arbejde, men enten er i lære- og praktikplads eller i fleksjob, der skal forblive på arbejdspladserne og ikke blive udstødt.
Det hjælper ikke noget, at de, der er fuldt funktionsdygtige, slipper billigere i skat.
Det hjælper ikke spor.
Lene Espersen (KF), 2000-10-05:
Jeg tror, at meget måske skyldes manglende tillid mellem de parter, der skal påtage sig ansvaret, og de mennesker, der sidder herinde og skal styre de overordnede rammer.
Problemet er jo - for at komme med et konkret eksempel fra i år - at vi vil gerne have etableret et rummeligt arbejdsmarked, og det gjorde statsministeren også meget ud af i sin åbningstale.
Vi er alle sammen enige om, at skånejob og fleksjob skal der være plads til, men samtidig med, at vi sådan set beder erhvervslivet om at være med til at løse den samfundsopgave og være socialt bevidst - og jeg synes faktisk, det som udgangspunkt er godt, at man kommer med den appel og håber, erhvervslivet retter sig efter den - kommer man med et fuldstændigt skingrende skørt forslag om, at antallet af G-dage skal sættes op. Og hvad er G-dage?
Jo, det er en beskatning af erhvervslivet for at tage mere arbejdskraft ind.
Hver gang man øger antallet af G-dage, siger erhvervslivet nej tak til at ansætte nye mennesker, fordi man påfører det ekstra omkostninger, og det nytter altså ikke noget.
Regeringen må vælge sin vej, enten tale til det gode i erhvervslivet og så også selv vise mådehold, eller også - hvis man absolut vil det - fare frem med skatter og afgifter og restriktioner.
Men det kommer der altså ikke noget så godt ud af på længere sigt, som hvis man appellerer til den gode vilje.
Aase D. Madsen (DF), 2000-10-05:
Fru Lene Espersen sagde før, at det var ikke sådan ligetil at måle kvaliteten udeomkring på plejehjemmene.
Jeg må gøre opmærksom på, at der ligger jo kvalitetsnormer ude i alle kommunerne, så det er jo bare med at komme ud og kontrollere, om man lever op til kvalitetsnormerne i kommunerne.
Når man kan kontrollere fødevarer, kan man da selvfølgelig også kontrollere omsorgen på plejehjemmet - om de gamle får vendt bleen én eller 10 gange om dagen, eller hvad de nu gør. Selvfølgelig kan man det, det er da bare om at komme i gang og komme ud og kontrollere.
Men det, jeg spurgte fru Lene Espersen om, var: Vil fru Lene Espersen være med til, at det ligesom i Fødevarekontrollen bliver den statslige myndighed, der kommer ud og kontrollerer ved uanmeldte besøg og ser, om kvaliteten er den samme, som står på det fine papir ude i kommunerne?
Det er det, der er det væsentlige.
Lene Espersen (KF), 2000-10-05:
Ja, så er der alligevel uenighed mellem Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti på dette område, for det giver jo ingen mening.
Det væsentlige er, at man får etableret en benchmarking, altså får etableret en kvalitet, der er så god, at vi kan være det bekendt.
Tingene skal være i orden fra dag ét, og derfor er det mest fornuftige, at vi sørger for at opstille konkrete mål for kvaliteten på alle områder på plejehjemmene.
Det skal sættes op som en benchmarking, og så skal vi presse plejehjemmene til at efterleve den kvalitet, som vi kræver.
Aase D. Madsen (DF), 2000-10-05:
Vil fru Lene Espersen mene, det er godt eller dårligt, hvis vi f.eks. får offentliggjort, hvad den enkelte kommune kan tilbyde af kvalitet, så enhver kan gå ind og se, at her er der svigtet, og her er der ikke svigtet?
Jeg kan ikke begribe, hvorfor der skal være forskel, når det nu, som det er blevet sagt, skal være sådan på fødevareområdet, at nu skal der sandelig fine certifikater op på væggen af fødevarevirksomheder i det private erhvervsliv: Er den i klasse A, B, C eller D?
Hvis vi gjorde det samme på plejehjemmene, så skal jeg love for, at kommunerne kom op på mærkerne, for de vil gerne være på top 10-listen.
Jeg mener, det er en utrolig god ting.
Selvfølgelig skal de ældre ikke vente.
Vi skal have plejehjemsbestyrelser, vi skal have de pårørende ind i bestyrelserne, og vi skal hjælpe på alle mulige måder.
Men det hjælper nu bedre, hvis det er staten, der kommer og afklapser og siger: Her har I ikke levet op til kravene.
Den store Bukke Bruse i det her må vel trods alt være den, der må sige, at nu er det gået for vidt, for jeg ved ikke, hvor megen kompetence plejehjemsbestyrelserne får.
Lene Espersen (KF), 2000-10-05:
Det er ligemeget, om det er stat, amt eller kommune, det væsentligste er, at kvaliteten er i top.
Jeg må indrømme, at jeg synes faktisk, det er en meget uheldig sammenligning mellem fordærvede fødevarer og ældre mennesker.
Jeg synes ikke, det er en behagelig sammenligning, Dansk Folkeparti kommer med.
Jeg synes, at et af problemerne - hvis vi absolut skal inddrage fødevarekontrollen her - er jo, at ansvaret lægger man fra sig i kontrollen. Man siger, at der skal hænges et brev op om, at tingene ikke er i orden, og hvis folk ikke har tid til at stå og gennemlæse det brev, er det folks eget ansvar, at de køber nogle varer, der er fordærvede, eller får en behandling, der ikke er ordentlig.
Jeg synes, det er meget bedre, hvis vi taler fødevarekontrol, at man er konsekvent i sine handlinger.
Hvis der er uhumsk i en butik, så luk butikken, indtil der er blevet ryddet op og gjort i orden!
Det er ikke rimeligt, at man i stedet fedter ansvaret af på forbrugeren, når man offentliggør alenlange lister, og så skal folk selv sidde og læse avisen eller læse alle mulige sedler inde i butikkerne, før de tør handle.
Det er ikke en måde at drive et samfund på.
Kontrollen skal lukke butikkerne, indtil de har orden i tingene.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Jeg vil gerne have fru Lene Espersen til at bekræfte, at
social- og sundhedsassistenten, hjemmehjælperen, kassedamen og rengøringsassistenten aldrig når op på at betale mellemskat og da slet ikke i 2002, når pinsepakken er fuldt indfaset, og derfor overhovedet ingen gavn får af, at De Konservative vil fjerne mellemskatten.
Så tilbage til det, jeg kalder underfinansiering.
Det centrale er, at De Konservative vil afskaffe mellemskatten, og det vil man gøre over 4 år.
Men man anviser kun finansiering fra det første år.
Det koster 4,2 mia. kr., og så er der altså knap 8 mia. kr. tilbage til de følgende år, nogle udgifter, man skubber foran sig.
Hvordan skal den 8 mia. kr.s-udgift finansieres fremover?
Hvor er det, der skal nedskæres?
8 mia. kr. er faktisk en pæn slat penge, og de 8 mia. kr., der skal findes fremover, når mellemskatten skal helt væk, hvor finder man dem?
Lene Espersen (KF), 2000-10-05:
Ja, jeg kan bekræfte over for fru Pernille Blach Hansen, at de mennesker, der ikke betaler mellemskat i dag, selvfølgelig ikke får nogen lettelser, når mellemskatten bliver fjernet.
Det giver jo sig selv.
Men det, der er hele pointen, er jo, at mange af de mennesker, der måske startede med at have et lavere indtægtsgrundlag, vil med tiden arbejde sig op, få en bedre stilling og komme frem i samfundet.
Og hvad er det så, der sker?
Jeg siger nej tak til at tage det arbejde, for jeg ønsker ikke at blive flået i skat.
Det er realiteterne.
Så skal vi nu lige pludselig fremlægge forslag om, hvordan vi vil finansiere vore finanslovoplæg for de næste 6, 7, 8 år frem.
Må jeg minde fru Pernille Blach Hansen om, at regeringen i dette års finanslov har brugt 1 mia. kr.
, den ikke selv har fundet finansieringen til, og vi har da trods alt orden i vores regnskab.
Må jeg minde fru Pernille Blach Hansen om, at statsministeren i tirsdags lovede guld og grønne skove.
Der skal bruges penge på folkeskoler, på motorveje, på alle mulige ting 10 år frem.
Men ikke én eneste af de kroner er fundet endnu af regeringen, så man må feje for egen dør, før man kommer og afkræver svar fra andre om, hvordan de finder finansieringen.
Vi har vist, vi har kunnet finde den i 10 år, og vi kan også finde den næste år.
Det er det, der er det allerallervæsentligste, og her er afskaffelse af mellemskatten langt den bedste måde at gøre det på.
Så vil jeg sige til fru Pernillle Blach Hansen, at hvis problemet er de mennesker, der i dag »kun« betaler bundskatten og alle de andre skatter, som regeringen har indført, kunne regeringen jo selv komme med et udspil.
Der er f.eks. de grønne afgifter, for de vender så sandelig den tunge ende nedad.
Det er den enlige mor med to børn, der oplever de voldsomme stigninger, som varmeregningen nu har fået.
Det er et ordentligt skru opad, 11.000 kr. ekstra om året, og hvad gør regeringen ved det, selv om pengene fosser
ind i statskassen, 5 mia. kr. direkte fra Nordsøen?
Ingen verdens ting gør regeringen.
Men hvis man vil hjælpe lavindkomstfamilierne, skal man ændre de grønne afgifter.
Det er svaret.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-10-05:
Jamen så vil jeg gerne spørge, for den beskrivelse af den såkaldte klubstrategi, som hr. Holger K. Nielsen giver nu, er jo allerede mulig i dag, hvis landene ønsker at gå sammen om noget, der går videre end minimumsreglerne:
Er det eneste, SF så i virkeligheden mangler, et nyt sæt yderligere supplerende EU-regler, hvor man kan bruge Domstolen og bruge Kommissionen, bruge Ministerrådet til at gennemføre yderligere retsakter, som ligger et niveau oven over minimumsreglerne, altså et yderligere niveau på lovgivningen i EU?
For der er jo intet, der forhindrer fem lande eller syv lande i at gå videre end nogle én gang vedtagne minimumstandarder.
Det kan de jo gøre allerede i dag, hvis de ønsker det.
Er det, som SF efterlyser, så i virkeligheden et supplerende regelsæt, som siger, at nu kan vi bruge EU's institutioner til at bygge et yderligere niveau af regulering oven på minimumstandarden?
Jeg spørger høfligt helt uden bagtanker.