runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-02-22:
Det er jeg helt klar over.
Men det er ikke så tit, de er vågne, det må jeg erkende; det er barsk at skulle sige det.
Og det skal være noget med, at det er nogen, der kender én, som er blevet trådt over tæerne, og som synes, det er ganske forfærdeligt.
Så sker det, at de hæver sådan en sag en gang imellem.
Det gælder for planlovgivningen, det gælder endnu mere for miljølovgivningen.
Altså jeg tror, jeg har citeret det følgende en gang før.
Jeg ringede til en chef for et amt og spurgte: Hvad er det for en sagsbehandling?
Den er helt gal, de dér mennesker osv.
Så sagde han: Hvorfor spørger du om det?
Lang pause.
Så sagde jeg: Det er måske det, der er galt.
Søren Kolstrup (EL), 2001-02-22:
Enhedslisten er ikke tilhænger af udbredelse af byfunktioner i det åbne land.
Det er vores generelle syn på den sag.
Hvis vi ser på de enkelte forslag, må jeg sige, at overførsel af landzonekompetence til kommunerne er Enhedslisten meget stærkt imod.
Kommunerne kan skele alt for meget til lokalt kammerateri eller kommuneøkonomi og kan alt, alt for let kommet til at glemme overordnede principper.
Hvis vi ser på forestillingen om muligheder for tilbygninger, ombygninger af eksisterende virksomheder, så vil vi være klart afvisende over for en sådan tanke.
Det er meget vigtigt, at virksomhederne i landzonerne, hvis der måtte være sådanne, ikke bliver for store.
De skal i sådanne tilfælde flyttes til industrikvartererne i byerne, og det kan selvfølgelig være både små byer og store byer.
Vi er generelt modstandere af, at man skal have mulighed for at udvide byggeriet, også når det gælder boliger.
Der er ét punkt, hvor jeg mener, at man rejser en relevant diskussion: Det er spørgsmålet om de eksisterende bygninger i det åbne land; det kan dels være med boligformål for øje, dels med henblik på værelser til udlejning, og der kan være tale om mindre, erhvervsmæssige aktiviteter. Men generelt er det meget vigtigt for os at meddele, at vi er tilfredse med den eksisterende lovgivning.
Det er ikke udtryk for, at hvis man kan pege på, at der måtte være konkrete problemer med hensyn til udnyttelse af de eksisterende bygninger - jeg tænker ikke på, at man så går i gang med en erhvervsmæssig produktion, der rettelig bør ligge i en by, men der kan være nogle mere håndværksprægede funktioner, som der kan argumenteres for bør ligge i det åbne land - jamen hvis der er konkrete problemer, lad os høre det, lad os se på det; men vi er grundlæggende tilfredse med planloven og vender os imod en underminering af den.
Når det så er sagt, kan man stille spørgsmålet, det mere grundlæggende spørgsmål om nærhed og kærligheden til at få pustet liv i områder, der vånder sig under centraliseringen.
Dér er vores generelle melding, at det vigtigste instrument til at skabe en øget regional lighed i virkeligheden er, at vi får punkt 1: en økologisk omstilling og i den forbindelse sikret, at den landbrugsindustrielle produktion bliver mere ligeligt fordelt.
Det, vi oplever for øjeblikket med koncentration inden for mejeri, koncentration inden for slagteri, ja, selv om det rent ejendomsmæssigt stadig væk er en eller anden form for andelseje, så kører det efter kapitalismens værste principper.
Det er, hvad angår fødevaresikkerhed, hvad angår transportøkonomi, miljømæssigt, en skandale.
Der er bestemt behov for en ligelig udvikling af Danmark, og det kræver indgreb i forhold til det fødevareindustrielle projektkompleks, som kører på kapitalismens værste præmisser.
Men jeg går ud fra, at det er forsvundet under nyliberalismens æra.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-02-22:
Til hr. Søren Kolstrup: Først en enkelt vejledning.
Jeg vil gerne sige til hr. Søren Kolstrup, at livet bliver smukkere og rigere uden alle de fordomme.
Alt, hvad man har læst i sine unge dage, og alt, hvad man har lært sig på kurser, hvor man kun har været sammen med partikammerater, behøver jo ikke være rigtigt for altid.
Så jeg vil sige til hr. Søren Kolstrup: Nu strækker vi hånden frem, og så får vi lavet noget.
Derfor er jeg nødt til at spørge hr. Søren Kolstrup: Hvor meget er der i de meldinger, der kommer i dag?
Jeg opfatter det positivt, i hvert fald hvad angår ét af forslagene.
Men vil hr. Søren Kolstrup ikke godt komme herop og præcisere, i hvilken retning vi skal gå?
For som en af de andre ordførere sagde til mig lige før: Vi har jo ligesom hørt det før, men gad vide, hvad vej vi skal gå for nu at finde hr. Søren Kolstrup.
Kan hr. Søren Kolstrup ikke sige heroppefra, hvad er det, han er med på?
For så vil vi tilrettelægge det efter det.
Lidt har jo også ret.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-02-22:
Nu tror jeg, hr. Hans Christian Schmidt skal passe lidt på.
Men jeg skal lige spørge hr. Søren Kolstrup med hensyn til det at udnytte overflødige landbrugsbygninger til erhverv og forskellige ting.
Jeg har forstået på hr. Søren Kolstrup, at vi godt kan lave et lovforslag sammen, hvis der bliver tale om fælleseje med anparter og økologisk drift og sådan noget.
Altså, hvis vi sørger for, at alle de dér ideologiske sager er på plads, så kan vi godt lave et fælles lovforslag.
Det vil altså sige, at hvis det er fælleseje og ingen kapitalister, og det er økologisk drift og det kun er jordfarver og sådan nogle forskellige andre ting, så kan vi lave alle de virksomheder, vi vil.
Søren Kolstrup (EL), 2001-02-22:
Ja altså, jeg kan meget let lade mig friste af hr. Ebbe Kalnæs, især hvis hr. Ebbe Kalnæs vil være med til at sikre nye ejendomsforhold og nye sociale mønstre.
Det lyder jo fristende.
Men jeg bliver nødt til at repetere.
Enhedslisten er grundlæggende tilfreds med den eksisterende planlov.
Der er ikke nogen diskussion dér.
Men det er jo ikke udtryk for, at man ikke kan lytte til det, hvis der skulle være problemer i administrationen af denne.
Og hvis det er sådan, at man virkelig ikke får udnyttet den eksisterende bygningsmasse, jamen så lytter vi til det, og det har vi tidligere gjort.
Derfor har vi sagt, at vi altid vil være med til at skrive en beretning, der kan være med til at præcisere, hvis der er noget uhensigtsmæssigt i den eksisterende administration af den gældende lovgivning.
Det er dér, det på et lille bitte smalt segment er muligt, at der kan være en dialog.
Det skal jeg ikke udelukke.
Men så er det op til hr. Hans Christian Schmidt at sige: Av, min arm, der var en bygning dér, der ikke blev brugt.
Og hvis hr. Hans Christian Schmidt så kommer og fortæller, at der skal være en stor maskinfabrik, så siger jeg selvfølgelig nej tak.
Det er jo ikke det, vi taler om.
Men hvis hr. Hans Christian Schmidt kan sige, at disse bygninger overhovedet, overhovedet ikke kan bruges til noget som helst, og at det gang på gang er blevet gjort umuligt, jamen så lytter jeg da til hr. Hans Christian Schmidt.
Svend Auken (S), 2001-02-22:
Jeg er faktisk glad for hr. Kolstrups indlæg, også inden vi får debatten.
Jeg tror, at hr. Kolstrup simpelt hen er hoppet på et ideologisk tog, der vil føre ham til et mål, som han ikke har ønsker om at komme til.
For det, der er problemet, er ammoniakfordampningen.
Og ammoniakfordampningen sondrer altså ikke mellem, om det er økologiske brug eller ikkeøkologiske brug; den vil komme under alle omstændigheder.
Jeg vil gerne svare bekræftende på hr. Jørn Jespersens spørgsmål, at det er for at give værktøjer og præcisere værktøjet i forhold til kommunerne.
Drejer det sig eksempelvis om en gylletank, som man på grund af afstandskravet i forhold til landsbyer ikke længere kan opføre i tilslutning til sin bedrift, kan man få den opført et andet sted på sin ejendom.
Man har krav på, at den skal op på ens ejendom.
Men der skal man igennem en særlig zonelovstilladelse.
I den zonelovstilladelse vil vi lægge op til, at man skal sige nej til placering af gylletanke i nærheden af et sårbart naturområde, hvis der findes andre placeringsmuligheder på ejendommen.
Altså det er ét værktøj.
Så derfor er det meget vanskeligt for mig at svare alt for præcist.
Men hensigten er den, som hr. Jørn Jespersen efterlyser, det skal der ikke herske nogen tvivl om.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-02-22:
Jeg vil altså gerne sige til miljø- og energiministeren, at nu har vi fremsat et beslutningsforslag her, og et af de bærende elementer var, at vi gerne skulle have at vide, om det var sådan, at miljø- og energiministeren i sin vejledning vil gøre det lettere at opføre gyllebeholdere ude på markerne.
Så er jeg selvfølgelig ked af, at miljø- og energiministeren bruger sin taletid til at svare hr. Jørn Jespersen på et forslag, der sådan set ikke engang indgår i beslutningsforslaget.
Jeg har fuld forståelse for, at man har et par ting, man skal have ordnet, men jeg havde da forudsat større opmærksomhed om, at det var beslutningsforslaget, der kom nogle bemærkninger til.
Jeg synes faktisk, at ministeren har været positiv, men der har hersket så megen usikkerhed her, at jeg bare vil spørge meget klart og meget tydeligt: Er det sådan, at miljø- og energiministeren, når han sender sin vejledning ud til kommunerne og amterne vil tilkendegive, at det skal gøres lettere at opføre gyllebeholdere ude på markerne?
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-02-22:
Jeg vil gerne til det, der er bragt på bane, og som ministeren nu er inde på her,
spørge ministeren, om det, at vi har den regel, at landbruget kan få lov til at bygge de bygninger, der er nødvendige for landbrugets drift, ikke er styret på mange måder. Hvis nogen har en produktion af f.eks. kalve og skal bruge en stald osv., kan de selvfølgelig det.
Men generelt har vi det sådan, at vi med vores harmonikrav og andet jo er i den situation, at man ikke sådan uden videre bare kan bygge.
Altså der er en lang række andre begrænsninger, der
styrer de her ting.
Det vil altså sige, at der skal være et reelt fundament i bedriften for, at de bygninger er nødvendige for landbrugets drift, og det er så i øvrigt styret af VVM og en lang række andre overordnede ting.
Det er ikke sådan, at man bare kan bygge derudad.
Svend Auken (S), 2001-02-22:
Vi sender denne her vejledning ud i de nærmeste dage, og der tror jeg, man vil få besvaret de fleste af sine spørgsmål.
Jeg synes, det er forkert af mig nu at sige mere, end jeg allerede har sagt.
Jeg skylder imidlertid hr. Jørn Jespersen et svar på det spørgsmål, om jeg finder, at det er rimeligt, at der ikke er ligestilling mellem byerhverv og landbrug, når det drejer sig om i henhold til planlovgivningen at have krav på et eller andet.
Der må jeg sige til ham, at jeg deler faktisk hans synspunkt, nemlig at vi skal tilstræbe en ligestilling.
Men jeg er helt enig i, at der sker ændringer i disse år i dansk landbrug, der gør, at den sådan mere romantiske forestilling om, hvordan landbrugsproduktionen foregår osv., ikke har så forfærdelig meget med virkeligheden at gøre, og det må være i alles interesser, at der på sigt kommer til at gælde fælles regler, hvad enten man er producent inden for landbruget eller producent inden for byerhvervene.
Jeg ville gerne præcisere, at jeg deler hans synspunkt, men jeg prøver altså at give en lidt mere nuanceret forklaring på, hvorfor der er denne forskelsbehandling i dag.
Jørn Jespersen (SF), 2001-02-22:
Det er jo en interessant diskussion mellem regeringen og de borgerlige partier, hvorvidt det forslag, der er fremsat her, er fuldstændig parallelt og ens i forhold til den gældende lovgivning.
Hvis det er et forslag, der i virkeligheden matcher den gældende lovgivning, så kan man i hvert fald konstatere, at det ikke er særlig vidtgående.
Men der er jo alligevel nok nogle holdningsmæssige forskelle nedenunder, når det kommer til stykket, kunne jeg forestille mig.
Jeg vil gerne gå den anden vej og sige: Er den lovgivning, som regeringen holder sig til nu, i virkeligheden rimelig, som den er i dag?
Jeg hæftede mig jo ved, at miljøministeren sagde, at der ikke efter landzonereglerne kan nægtes tilladelse til opførelse af erhvervsmæssigt nødvendige bygninger.
Det synes jeg er en meget interessant sætning.
Man kan ikke sige nej til landbruget, hvis de har lyst til at opføre bygninger, som de erhvervsmæssigt har brug for.
om dyrevelfærd
, det gælder også, hvis man vil udvide sin produktion.
Så har man pr. definition i dansk lovgivning ret
til det, uanset konsekvenserne.
Det eneste, man skal gå ind og gøre, er at finde den mindst skadelige måde at gøre det på.
Men udgangspunktet er, at man har lov til det.
Lad os lige et øjeblik forestille os, at de samme vilkår gjaldt for andre erhverv.
For industrien.
Tænk, hvis man i lovgivningen sagde, at enhver industri, som har lyst til at opføre bygninger og udvide produktionen, pr. definition som udgangspunkt har lov til det. Og det nytter ikke, det står i loven, for det er det, jeg problematiserer.
Og da miljøministeren nu så aktivt kommenterer min tale, vil jeg bede ham om at svare på, om han finder det rimeligt, at man i lovgivningen har en bestemmelse, der hedder, at når det er landbruget, vi taler om, så har man som udgangspunkt lov til at opføre de erhvervsmæssigt nødvendige bygninger.
Det synes jeg er en besynderlighed.
Og jeg tror i virkeligheden, at det er en temmelig forældet bestemmelse, som afspejler nogle politiske forhold, der gudskelov ikke eksisterer længere.
Her har vi i virkeligheden at gøre med en anakronisme, som af forskellige grunde ikke er blevet slettet fra lovgivningen, og som man nu fra borgerlig side yderligere vil lempe på, sådan at vi kunne få flere gyllebeholdere ud i det åbne land.
Man kunne også gå den anden vej og forestille sig en situation, hvor man en gang imellem - selv til en landmand - måtte sige: Ved du hvad, der er ikke plads til, at du kan udvide din produktion dér, hvor du har lagt dig.
Det er klart, at de tilladelser, du har fået, de gælder, og de binder de offentlige myndigheder, men der er bare ikke udvidelsesmuligheder dér, hvor du ligger.
Og derfor bliver vi nødt til at sige nej, desværre, det kan ikke lade sig gøre.
Det var jo at gå den modsatte vej.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-02-22:
Det er ellers fint med det beslutningsforslag, hvor der står
seks partier bag, om, at vi regelforenkler landzonen. Nu kommer der så noget frem i dag, og der kan selvfølgelig være ting, man ikke lige har gennemlæst fra ende til anden, hvordan det er stillet op, og hvor langt vi kan gå i denne her sag.
Men vi ved, og det er også det, vi har taget initiativ til, at der er ulemper ved gylletankene, som måske ligger for tæt på nogle bebyggelser.
Det har vi hørt om i flere år.
Der er de muligheder så, at vi kan fjerne dem op til et stykke ved at nedlægge trykledninger, som det også fungerer i dag nogle steder, men i mindre omfang, end der måske lige er tænkt på her.
Men jeg tror, vi i udvalgsarbejdet kan finde frem til det helt rigtige, og det er måske også et næsten enigt Folketing, der så er indforstået med det her.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-02-22:
Diskussionen om det her beslutningsforslag, som CD er medforslagsstiller til, er jo endt i en diskussion om, hvorvidt loven, mulighederne er der i forvejen, kan jeg forstå. Umiddelbart ser det jo ikke ud, som om der er flertal for det, men hvis debatten her har den virkning, at det bliver fastslået, at de muligheder er der for alvor, så ville det glæde mig meget.
Adskillige sager.
For både kommuner og amter har på en række områder konsekvent sagt nej gennem flere år, de har konsekvent sagt nej. Det kunne tyde på, at vi har haft en lovgivning, som man ikke har fulgt op, som man ikke har præciseret, og man har fra administrationens side, fra ministerens side kigget på, at der er sagt nej den ene gang efter den anden, samtidig med at man har ødelagt landsbymiljøer.
Det er jo egentlig ret fantastisk at stå her og få den besked, at det bare er noget, loven kan i forvejen.
Kunne det tyde på, at hele vores måde at lave planlovgivning på er det, jeg plejer at kalde selvkørende, at vi stort set har det sådan, at vi her i dette hus laver rammelovgivninger, som en styrelse skriver en dybtrykt manual om, som nogle embedsmænd skal administrere og læse et andet sted, og så ender det helt galt?
For det har det jo i hvert fald gjort i det tilfælde her.
Når jeg synes, beslutningsforslaget er fornuftigt - det er man næsten nødt til, når man er medforslagsstiller - så er det, fordi det var meget vigtigt at få slået fast og få præciseret, at det her faktisk var en mulighed, og at alt det andet stort set er det, jeg normalt kalder for teoretisk, teknokratisk ufølsomhed, hvor man sidder med sine dybtrykte manualer og udøver direkte dumhed.
For det er faktisk det, der sker.
Det giver også et indtryk af, at politikere i amter generelt fra højre til venstre, når det gælder miljøområdet, stort set aldrig blander sig i det politisk, for de lader showet køre af det apparat, de har.
Det er der snesevis af eksempler på.
Så jeg håber meget, at ministeren herfra vil understrege, at det her er en mulighed, at det her faktisk er en reel ret ifølge lovgivningen.
Og hvis der er bare den mindste fornuftige argumentation for at flytte ud uden at ødelægge ting, med beplantning rundt omkring osv., og hvis der overhovedet er noget, der tyder på, at man kan ødelægge et landsbymiljø og et nærmiljø, så er det en ret, man har. Men så er det altså en ny ret, man har fået, som hele tiden har været i lovgivningen, som man i virkeligheden har administreret og praktiseret fuldkommen anderledes.
Det er beskæmmende, synes jeg.
Vibeke Peschardt (RV), 2001-02-22:
Ja, som så ofte før bliver jeg inspireret af hr. Ebbe Kalnæs' lange talestrøm.
Og jeg vil da sige, at det er heller ikke sådan, at forslagsstillerne har misforstået noget, for de skriver faktisk fuldstændig rigtigt i bemærkningerne, at tilladelser til de her gyllebeholdere gives i tilslutning til eksisterende gårde.
Hvis man lægger gyllebeholdere dér, så skal man have en tilladelse til det.
Hvis man derimod gør det ude i det åbne land, så skal man ingen tilladelse have.
Hovedreglen er, at der ikke kræves landzonetilladelse til opførelse af erhvervsmæssigt nødvendige bygninger, herunder gyllebeholdere, til brug for en ejendoms drift som landbrug.
Altså ude i det åbne land behøver man det ikke.
Men inde ved gården behøver man det. Det er måske det, forslagsstillerne ikke har vidst.
Jeg ved ikke, hvordan reglen administreres rundt om i amter og kommuner, men det ved medlemmerne af Naturklagenævnet antageligt, og så kan vi jo høre fra dem.
Men ellers vil jeg bare sige, som beslutningsforslaget er formuleret her, hvor man ønsker at udvide tilladelsen ud i det åbne land, er det faktisk overflødigt, for det kan man allerede i dag.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-02-22:
Nu vil jeg gerne bede miljøministeren, om miljøministeren måske også lige kunne hjælpe lidt på debatten her, for nu forstår jeg, at nu sker der det spændende i debatten, at nu bliver det inddraget fra den radikale ordfører ikke én gang, men to gange.
Jeg troede faktisk, det var en fortalelse, at landmænd kun behøver at søge om tilladelse til at lave gyllebeholdere, hvis det sker tæt ved gården.
Ude i det åbne land
derimod behøver man ikke at søge tilladelse.
Jeg forstod, at det simpelt hen var et spørgsmål om, at vi måske ikke kendte reglerne, eller at vi ikke lige havde fulgt med i det.
Naturklagenævn, og hvad ved jeg.
Men det er jo interessant, hvis ministeren vil bekræfte, at vi nu er i den situation, at vi bare ikke har fået læst den vejledning ordentligt, som ministeren har sendt ud, men af den fremgår det nu, at ønsker man at lave gyllebeholdere ude på markerne, så skal man ikke søge tilladelse.
Men vil man inden ved gårdene, så skal man. Det er nyt, men jeg vil godt have det bekræftet fra miljøministeren.
Svend Auken (S), 2001-02-22:
Jeg ved, det her er indviklet.
Jeg synes ikke, der er nogen grund til at falde over den radikale ordfører.
Enhver af os - selv ordførere for de tre store borgerlige partier - kan komme til at sige noget forkert i denne her sag.
Reglerne i dag er, at hvis en erhvervsmæssigt nødvendig bygning opføres i tilslutning til gården, som den er, eller gårdens bygninger i øvrigt, så kræver det ikke nogen landzonetilladelse.
Hvorimod hvis man placerer den uden for - om jeg så må sige - gården, altså ude i det åbne land, så kræver det en landzonetilladelse.
Hvis den derimod ikke er nødvendig af hensyn til virksomhedens drift, så kan man sige nej fra myndighedernes side.
Man kan også selv til de nødvendige anlæg sige nej til en konkret placering, hvis den er uhensigtsmæssig f.eks. i forhold til sårbare naturområder.
Sådan er reglerne i dag.
Det, forslagsstillernes forslag går ud på, som jeg har forstået det, er at fjerne denne pligt til at søge zonelovstilladelse, når det drejer sig om at placere gyllebeholdere ude i det åbne land.
Vi tror, det er rigtigt, at man bevarer dette system med, at man skal have en zonelovstilladelse.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-02-22:
Jo, men nu er det jo naturligt, at vi får lyst til at reagere.
Der har siddet seks partier, der har arbejdet det her igennem, og starten fra ministeren, starten fra den socialdemokratiske ordfører og starten fra den radikale ordfører er, at der er ingen grund til at lave sådan noget, det er så let som at klappe hesten.
Der er overhovedet ingen problemer.
Og så er vi alligevel på vej ud i, at det er noget mere kompliceret, så kan man vel ikke fortænke os i, at vi er nødt til lige at have det præciseret og lige have en debat om det.
Jeg er sådan set ked af det, for jeg synes i virkeligheden, fru Vibeke Peschardt havde fundet den helt rigtige melodi to gange, nemlig at det burde være muligt at lægge gyllebeholdere ude på marken.
Det er også det forslag, vi har stillet.
Nu forstår jeg så, at miljøministeren har været på talerstolen, og det kan ofte ødelægge hele den gode debat, vi
nu er i gang med, og det sker så også den her gang
Vibeke Peschardt (RV), 2001-02-22:
Ja, det var jo mildt sagt pinligt, at jeg ikke engang selv kan læse indenad.
Det er jeg ked af, men det er der ikke noget at gøre ved.
Nu er det sket, og så vil jeg sige det, jeg egentlig skulle have sagt i min første tale.
Det, forslagsstillerne ønsker, er vel så i virkeligheden, at man kan gøre det her uden tilladelse, sådan som jeg troede, man kunne.
Altså sådan som jeg beskrev det før, og det kan man ikke, og det skal man heller ikke kunne.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-02-22:
Jamen det er klart, der er ingen grund til at jagte fru Vibeke Peschardt, fordi der er en smutter i det her.
Jeg vil godt sige ved den her lejlighed, at det, at ministeren ødelagde debatten med at fortælle, at man ikke uden videre kunne smide gyllebeholdere i det åbne land, det
er jeg nu meget tryg ved.
Nu skal vi også passe på, vi ikke når derhen, at det går ud på at anbringe gyllebeholdere i det åbne land og have frit
Det er understreget ganske nøje, at der skal tages både landskabelige og naturhensyn og alt muligt andet, og det er klart, den slags ting skal vurderes af nogen.
Der er jo ikke sådan, at enhver, der har en landbrugsbedrift, kan sige, at han nok selv skal bestemme, hvad der er natur, og hvad der er hensyn, og hvad der er alt muligt andet.
Selvfølgelig er der ikke tale om ren klondikeliberalisme, selvfølgelig er der tale om, at man skal kunne lægge den ud, fordi det er fornuftigt af hensyn til landsbybeboere og alt muligt andet.
Så det afgørende er altså, fru Vibeke Peschardt: Er det ikke rigtigt, at det har været et problem, at vi har haft denne lovgivning gennem flere år, og at praksis har været, at man ikke har givet lov til det?
Vibeke Peschardt (RV), 2001-02-22:
Den skal man så bare have, og det får man så antagelig.
Det, jeg kunne forestille mig, der var behov for, var, at man præciserede de her tilsyneladende meget, meget vanskelige regler over for dem, der skal administrere dem, nemlig amterne.