Knud Erik Hansen (SF), 2000-02-22:
For mange år siden sendte den australske regering nogle embedsmænd ud i junglen til nogle af de oprindelige befolkningsgrupper.
Embedsmændene havde fået besked om, at de ikke skulle gribe ind i deres levevis, og at de skulle gå forsigtigt frem, hvis de ville foreslå nogle ændringer.
Embedsmændene bemærkede hurtigt, at man kun havde nogle ganske få økser i disse samfund, og det var endda stenøkser, og da man i forvejen havde økser, ja, så tænkte man, at så kunne der da ikke ske noget ved at give dem nogle flere økser, og specielt hvis man så gav dem nogle jernøkser, så kunne de klare sig bedre.
Det mente man var et lille indgreb.
De fik så jernøkserne, og da embedsmændene kom tilbage nogle år efter, fandt de ud af, at det skulle de nok ikke have givet dem.
De små samfund var faktisk ved at gå i opløsning.
De havde faktisk ikke evnet at bygge en ny struktur op.
Vi udsættes for en teknisk udvikling, og med alle dens afskygninger udsættes vi for noget, der ikke kun er teknik.
Teknikken giver os nye rammer for vores dagligdag og for vores samfunds måde at fungere på, den laver ganske voldsomme indgreb i vores gængse måde at fungere på, og det kan for os at se gå flere veje.
Teknikken er jo nu engang neutral, så i sidste ende er det jo et spørgsmål om valg og hvilken samfundsstruktur, man bygger op for at klare teknikken og bruge teknikken.
Hvis vi tager mediaområdet,
Vi har også de sidste 10 år set en koncentration af magt over produktionen af programmel til ét og kun ét firma, og det er en koncentration, der er vokset med en hast, der aldrig er set før.
Det er noget af det, som IT også rummer som en mulighed.
Men IT rummer også andre udviklingsmuligheder.
Den har en kvalitet ved, at den gør det ualmindelig let for alle almindelige borgere at hente informationer og kommunikere, også hente usorterede informationer og også selv at sende informationer ud.
Ja, den rummer også muligheder for, at man kan producere programmel på en helt anden måde, så den faktisk ligger i hænderne på mange tusind mennesker.
I SF foretrækker vi selvfølgelig det sidste, og vi ser
gerne, at vi ved en offentlig indsats kan gå ind og fremme det, at den enkelte aktivt kan bruge IT, og også at vi kan påvirke produktionsstrukturen, så vi kan få de ting, vi gerne vil have.
For os at se
koster det mange penge - monopolprodukter plejer jo ikke at være billige - og det gør os som samfund ganske afhængige af nogle ganske enkelte beslutningstagere, og sidst, men ikke mindst er det langtfra givet, at vi får den bedste kvalitet; det er også typisk for monopoler, at de ikke garanterer for kvaliteten.
Det er baggrunden for, at vi i dag til Folketinget har indleveret forslag om at støtte udbredelsen af open source-programmel.
giver det os mulighed for, at mange flere kan og vil deltage i produktionen af programmel og dermed også lade langt flere, både virksomheder og de enkelte borgere, få indflydelse på, hvad der skal produceres. Det vil også give mulighed for reel konkurrence, det vil også givet mindske udgifterne til programmel, og sidst, men ikke mindst vil det sandsynligvis også give en bedre stabilitet og mere fleksible programmer.
Når vi ønsker det, så ønsker vi ikke, at vi skal gøre det med stive direktiver og påbud om, at nu må man i den offentlige sektor kun bruge visse former for programmel.
Det mener vi ikke er måden at arbejde på.
Vi tror sådan set også snarere tværtimod, at man skal åbne op og skubbe til udviklingen, således at de mange kræfter, der i IT-verdenen, får bedre rammer at fungere under til fremme af open source.
Men det kræver to ting: Det kræver, at vi som offentlig sektor går ind og siger, at det er vigtigt, vi arbejder med åbne standarder, og at ingen kan tage patent på programmel.
Hvis det sidste bliver tilfældet, ja, så tror vi, at udviklingen i høj grad vil blive sat i stå. Vi skal også give gode rammer for, at den enkelte selv aktivt kan bruge IT-mediet, lave hjemmesider, bruge det til kommunikation og finde og sortere i et næsten uendeligt hav af informationer.
Det kræver, at vi satser meget på uddannelse i udnyttelse af IT, ikke kun i folkeskolen, i ungdomsuddannelserne, på universiteterne, men også hvor folk færdes, i aktivitetscentre for ældre, på biblioteker osv.
Det er også vigtigt, at vi også satser på, at teknologien når ud i alle, både store og små, hjem, i boligbebyggelser og på kollegier, hvor man let og ubesværet kan bruge den, så den bliver en del af dagligdagen, som telefonen er en del af dagligdagen.
Når vi så tager IT-redegørelsen, ser vi i den mange gode forslag.
Vi glæder os også over, at der er mange konkrete forslag, men vi synes også, at der er et par huller i det store udbud af forslag, som vi godt vil pege på.
Der er mange initiativer til at fremme den enkeltes aktive brug af IT-mediet: pc-ordning
adgang til folkebibliotekerne, IT på dansk, tilgængelighed for handicappede, det virtuelle universitet, IT-integration i alle fag, livslang læring for at nævne nogle af dem
, og det synes vi er meget gode ting og meget gode tiltag.
Men vi oplever ikke, at det fremstår som en samlet strategi.
Hvis vi skal lave en samlet strategi, så er det vigtigt, at vi tager højde for at se, hvad det er for forskellige befolkningsgrupper, der møder IT, og hvordan det er, de møder IT.
Der er jo forskel på, hvad man skal lave til skoleelever og til studerende, og der er forskel på, hvad man skal lave til B-holdet, så det, vi har brug for, er måske mere, at man går ind og ser på, hvad det er for forskellige befolkningsgrupper, og hvordan de klarer IT-verdenen.
Og der er nogle steder, vi kan gå ind og hjælpe dem og så konsekvent prøve at lave nogle planer for dem, det er der i forslagene.
Hvis man f.eks. tager studerende, har de måske et særligt behov for at kunne fungere på tværs af universiteter og på tværs af landsdele.
De har måske har et specielt behov for at få bredbåndsnet for at tage et eksempel.
Vi mangler også noget om open source, men jeg har forstået på ministeren i anden sammenhæng, at man godt vil være med til at kigge på det, og jeg håber meget, det er rigtigt forstået.
Vi synes, det er rigtigt, at der, som der står i redegørelsen, satses på e-handel og kontakt til myndighederne, og at det skal ske gennem en sikker kommunikation, som andre ikke kan koble sig på.
Det er godt, men vi mangler faktisk et kraftigt offentligt initiativ, der kan være med til at skabe sådan en sikkerhed.
Et sådant kort er efter SF's mening nødvendigt, for at vi som borgere entydigt og sikkert kan identificere os på nettet og dermed ubesværet få adgang til oplysninger om os selv hos private virksomheder og hos offentlige myndigheder.
Det kort var dengang for os at se meget et myndighedernes kort, hvor man ville indlægge oplysninger om borgerne, som myndighederne kunne bruge
Det var også et borgernes kort, men det var også et myndighedernes kort.
Det er ikke sådan et kort, vi ønsker.
Vi ønsker alene et kort, der kan være med til at sikre, at man alene kan udgive sig for den, man er.
Vi mener ikke, at myndighederne behøver at have oplysninger liggende på kortet.
Når jeg så ikke er gået så meget ind på de mange initiativer, der ligger i redegørelsen, så er det ikke, fordi, som jeg sagde før, vi ikke synes, der er gode initiativer; det er der. Men som jeg sagde før, mangler vi en målrettet indsats for at fremme anvendelsen over for ganske bestemte befolkningsgrupper, vi mangler også noget om open source, og vi mangler også noget om elektronisk pas.
Vi ser dem ikke som værende i modstrid med redegørelsen og håber derfor også, at de kan bringes ind i en udvikling af IT
i Danmark.