Villy Søvndal (SF), 2003-10-10:
Det er, fordi vi har arbejdet meget hurtigt.
Jeg gik hjem ved knap 3-tiden i nat i forventning om, at de sidste svar var indkommet.
Det er bare for at understrege, hvilke muligheder folketingsmedlemmer i øvrigt har for at være veloplyste i denne her sag, som jo ikke er en hvilken som helst sag, men som er en sag om at sende soldater ud.
Det har været et interessant begivenhedsforløb fra denne her sags start i marts måned, hvor Danmark indgik i en krig, en ulovlig angrebskrig.
Den begrundes på det tidspunkt med, at det land, Danmark angriber, er en trussel mod sine naboer, har masseødelæggelsesvåben i massevis.
Vi har prøvet og forfulgt også i spørgsmålsform de der udsagn om masseødelæggelsesvåben, som delvis er eftersøgt af FN-inspektører i den tid, de fik lov til at arbejde.
I de her dage har 1.400 amerikanere været inde i 6 måneder for som eneste opgave at søge efter masseødelæggelsesvåben.
Der blev afrapporteret for ganske få dage siden: De har intet fundet.
Det var hovedbegrundelsen, hvis man læser det danske beslutningsforslag, for at gå i krig.
Den anden del af begrundelsen - jeg skal også vende tilbage til det under spørgsmålene - var, at man havde forfulgt et terrorspor.
Vi har været lidt optaget af under spørgsmålene at få dokumentation for, hvad det var for et terrorspor, og fandt man det?
Og svaret er: Nej.
Man fandt ikke noget terrorspor, man fandt heller ikke masseødelæggelsesvåben.
Jeg siger det her, fordi man jo stadig fra et flertals side kan mene, at man ville gå i krig, fordi Saddam Hussein var en ondskabsfuld satan og en tyran og sådan noget.
Det er fair nok.
Det er bare interessant, at de begrundelser, man anførte, ikke holdt.
Der foregår derfor en meget spændende debat i andre lande, som også har deltaget i en krig, der splittede FN i atomer, som splittede NATO, som splittede EU.
Der foregår en spændende debat med høringer i USA, hvor man forsøger at fremlægge, hvorfor Bush fremlagde nogle oplysninger, der ikke var rigtige, f.eks. om atomvåben i Niger og sådan noget.
Havde USA ikke haft den offentlige debat, havde vi formentlig aldrig fået at vide, at det var en usandhed, at det var forkert.
Det vil sige, havde USA lukket sig om sig selv på samme måde, som flertallet hermetisk lukker sig om sig selv i denne her sag i Folketinget, så havde vi aldrig fået de urigtige oplysninger frem.
Hvad med England og Blair og de 45 minutter, som det tog, før Saddams masseødelæggelsesvåben var klar?
Var de kommet frem, hvis man ikke havde haft et åbent samfund,
hvis man på samme måde som folketingsmedlemmerne her lukkede sig fuldstændig om sig selv og, i øvrigt i fuldstændig modsætning til hidtidig praksis, nægter et stort mindretal i Folketinget den høring, vi beder om?
Jeg kan ikke huske i de 9 år, jeg har siddet i Folketinget, at et flertal har brugt sin magt på den måde herinde.
Det repræsenterer også på det felt en helt ny stil, som jeg synes, vi skal have en principiel debat om.
Går vi så til svarene, så synes jeg, der er mange interessante svar.
Der er sådan en almindelig sætning i beslutningsforslaget om, at der er en række lande, som regeringen forventer vil tilslutte sig den nuværende styrke i Irak.
Spørger vi så: Hvilke lande?
Så svarer man i spørgsmål
5, at det kan man ikke oplyse om, fordi det er undergivet fortrolighed.
Det er England, og så er det Litauen.
I det sidste tilfælde kan vi forstå af de seneste svar, der er kommet, at Litauen øger sin styrke fra 45 til 55 mand.
Så det er substantielle forhold, vi taler om, men det kan vi altså ikke få noget at vide om.
I spørgsmål 10 spørger vi: Hvor længe kan man forvente, at den her aktion vil vare?
Det er af almen interesse.
Vi ved godt, at beslutningsforslaget efter socialdemokratisk pres betyder, at vi skal vende tilbage allerede i december måned og diskutere det her i Folketingssalen, når man vil forlænge, for selvfølgelig er problemerne ikke løst til december.
Derfor vil man i sagens natur være nødt til at vende tilbage
i starten af december med et beslutningsforslag her i Folketinget, hvor man beder om en forlængelse af mandatet.
Kl. 8.10 Jeg synes alligevel, det er underligt, at man slet ikke giver nogen bud på en tidsramme for det her.
Jeg forstår godt, at man ikke kan sige det meget præcist på dage og uger, men taler vi om 2 år, taler vi om 5 år, taler vi om 15 år? Hvad er mest sandsynligt?
Det må man da have gjort sig nogle overvejelser om, for man ved jo godt, hvilken opgave
der forestår, nemlig en situation, der med beslutningsforslagets tekst er en situation, hvor sikkerhedssituationen bliver forværret og ikke bliver forbedret.
Det er i øvrigt også derfor, man beder om flere militære styrker.
Ellers ville det have været meningsløst at bede om flere styrker.
Vi har et spørgsmål 17, hvor vi beder regeringen om at svare på, hvor mange dræbte man tror, der har været i Irak indtil nu.
Regeringen gør sig umage med ikke at vide noget, og jeg synes, umagen bærer frugt.
Det er faktisk underligt, at man ikke engang citerer de offentlige, tilgængelige tal, der er på det her område.
De er med al den usikkerhed, som en krig og et land som Irak efterlader, men hvorfor refererer man end ikke de kendte tal, der er?
Må vi ikke vide, at det efter Body Counts oplysninger drejer sig om mellem 7.000 og 8.000 dræbte?
medier mener, det er flere.
Jeg har set et tal, der hedder
37.000.
Hvorfor vil regeringen ikke fortælle os de tal, vi kan slå op på internettet, når vi beder om det i et svar?
Hvorfor må Folketingets medlemmer ikke blive oplyst om, hvad der er de mest kvalificerede gæt i den her situation?
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Vi spørger så i spørgsmål 46 og spørgsmål 47 ind til konflikten mellem FN og USA.
Det er jo en kendt sag, at rollerne i det her er, at USA ikke ønsker at tildele FN en rolle, hvor FN kommer i den centrale position med hensyn til Iraks fremtid.
Det gælder både Iraks økonomiske fremtid, Iraks politiske fremtid og den militære situation i Irak.
Der vil USA i alle de tre tilfælde bevare magten.
Kofi Annan har sagt meget klart - bemærkelsesværdigt klart, hvis man kender Kofi Annans måde at udtrykke sig på normalt - at forudsætningen for ham er, at FN får en langt, langt, langt mere central og uafviselig rolle i den her konflikt.
Vi spørger den danske regering i spørgsmålene 46 og 47: Hvor stiller man sig i den konflikt?
Hvad svarer man?
Man svarer, at Danmark støtter FN.
Ja, goddag mand - økseskaft!
Hvor står den danske regering i den konflikt?
Det synes jeg er underligt at den danske regering ikke vil gøre rede for.
Eller er grunden til, at man ikke vil gøre rede for det, at det ville være svært at fastholde FN-argumentet, samtidig med at man støtter USA så kraftigt, som den danske regering nu engang gør?
Jeg vil også lige henlede Folketingets opmærksomhed på svar nr. 49, som vedrører masseødelæggelsesvåben.
Jeg skal lige citere: Vi stiller spørgsmålet: Hvorfor omtales masseødelæggelsesvåben slet ikke i beslutningsforslaget?
Er årsagen, at den danske regering har erkendt, at argumentet om masseødelæggelsesvåben i Irak ikke længere virker sandsynligt?
Jeg synes altså, det er helt underligt, hvis man husker, hvor centralt et argument det var i sin tid.
Der er et andet interessant svar, nr. 54, hvor vi spørger: Hvem er modstanderne?
Og man ridser så op, at der kun er tre hovedmodstandere, som passer ind i skabelonen, hvorefter man så i øvrigt nævner seks.
Sagen er, at man i svaret indrømmer, at modstanden jo er langt bredere end det, man foregiver i de officielle udtalelser, nemlig at shiamuslimerne, som er den største befolkningsgruppe i Irak, også er meget vrede over det, der sker.
Kl. 8.15 I spørgsmål 61 spørger vi om forbindelsen til Al-Qaeda.
Det erkendes i svaret, og det vil jeg godt kvittere for, at der ikke er nogen påviselig sammenhæng.
Det allersidste, jeg skal nævne, er samarbejdet med SCIRI, den organisation, som danskerne samarbejdede med, hvor vi spørger, om ikke de kortsigtede og langsigtede mål kan kollidere, når man skal bygge demokrati op med en organisation, der nakkeskyder folk i Bagdad, som den ikke bryder sig om.
Jeg forstår godt, de danske soldater gør det for at beskytte sig selv.
Men siger det ikke noget om faren i krig for uhellige alliancer? Jeg skal så runde af med at sige, at vi stemmer imod.