runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Rohde (V), 2002-10-03:
Så bliver jeg nødt til at vende tilbage til samarbejdet
mellem S og R, for fru Marianne Jelved har jo flere gange her på det seneste været på banen og sagt, at der jo ikke er noget alternativ til en SR-regering.
Det er det, fru Marianne Jelved vil gå til valg på,
Så er det jo meget godt, at man lægger en grænse for væksten i de offentlige udgifter, sådan som man har gjort i år 2010-planen, hvor gennemsnittet skal være 0,7.
Kan fru Marianne Jelved ikke gøre mig og andre lidt klogere på, hvordan det skulle kunne lade sig gøre?
Marianne Jelved (RV), 2002-10-03:
Den nuværende regering gør det jo i virkeligheden på samme måde, som SR-regeringen tilstræbte det, nemlig ved at lægge en grænse for, hvor meget det offentlige forbrug kan stige om året.
Jeg er helt enig i, at det er nødvendigt at gøre det på den måde.
Det, skattestoppet giver i tillæg, er jo at tvinge udgifterne længere ned for at skabe et andet råderum.
Det, der er svært at forklare vælgerne, er, at skattestoppet betyder en finanspolitisk lempelse i størrelsesordenen 1,5-2 mia. kr. om året.
Den må regeringen kompensere for ved at stramme tilsvarende beløb.
Derfor ligger der en ekstra belastning på udgifterne i den offentlige sektor.
Vi har ikke noget imod, at der bliver sparet i den offentlige sektor.
Når vi er så meget imod skattestoppet, er det, fordi det låser tingene fast.
Vi ville hellere samle de ekstrabesparelser, der lægges her, til at give en ordentlig skattereform, der batter noget i dynamikken i samfundet, og det er dér, vandene skilles.
Jens Rohde (V), 2002-10-03:
Man kan jo undre sig over, at der ikke er flere, der ønsker at tage en debat med fru Marianne Jelved oven på en god og nuanceret tale, som både peger den ene og den anden vej.
Hvis fru Marianne Jelved skal være helt ærlig, så er det jo aldrig rigtig lykkedes helt. Heller ikke mens fru Marianne Jelved var økonomiminister.
Da steg det offentlige forbrug jo også sådan cirka det dobbelte af, hvad det daværende Økonomiministerium forudsagde i sine prognoser - stort set år for år.
Så hvordan kan vi finde en anden måde at styre de offentlige udgifter på?
Marianne Jelved (RV), 2002-10-03:
Det Radikale Venstre vil meget gerne være med til en udgiftsstyring.
Vi vil gerne finde en anden måde end skattestoppet.
Vi mener, at amter og kommuner skal holde skatterne i ro under ét.
Jeg har her fra denne talerstol sagt, at vi støtter regeringen i det synspunkt.
Vi er imod det skattestop, der hører ind under finansloven, fordi det er en anden slags skattestop end det, at amts- og kommunalskat under ét holdes i ro.
»Jelved freder Nyrup« er en artikel, der er lavet i forbindelse med »Danmark 2010«, og det er dybt ironisk, at VK-regeringen nu har adopteret den sag.
Det Radikale Venstre er ikke enig i en lang række af de ting, der indgår i Socialdemokratiets skatteforslag, ligesom Socialdemokratiet ikke er enig i en række af de dele, der indgår i Det Radikale Venstres skatteforslag.
Men jeg er ikke i tvivl om, at Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre ville være i stand til at lave endnu en skattereform.
Marianne Jelved (RV), 2002-10-03:
Argumentationen for, at hr. Kuupik Kleist - og jeg må gå ud fra, at IA er af samme mening - ønsker forbeholdene opretholdt, var, så vidt jeg hørte, at Grønland hele tiden må ændre lovgivning på grund af rigsfællesskabet, og hvis forbeholdene afskaffes, vil der blive flere lovændringer, som hr. Kuupik Kleist ikke kan lide.
Jeg har egentlig meget svært ved at forstå, at når Grønland er uden for EU - det har Grønland jo valgt at være - er der af indirekte årsager ting, som Grønland må ændre på grund af rigsfællesskabet, men som Grønland ikke ønsker at ændre.
Det kunne jeg godt tænke mig et par eksempler på, så jeg kan forstå, hvori problemet består.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-10-03:
Jeg må tilstå, at det her forslag til vedtagelse da er noget af det mest besynderlige, jeg har oplevet i den tid, jeg har siddet i Folketinget.
Nu har fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti tordnet imod lukning af små sygehuse gennem meget lang tid.
Så kommer der et forslag til vedtagelse - jeg har godt nok kun hørt det læst op, men jeg kunne alligevel gennemskue det, tror jeg nok - gående på, hvem der har skylden for eller ikke har skylden for, at man faktisk nedlægger sygehuse.
Er det ikke rimelig ligegyldigt i forhold
til den kampagne, Dansk Folkeparti har kørt imod lukning af sygehuse, om det er den ene eller den anden part, der er årsag til det?
Bortset fra at det er forkert.
Det er så noget helt andet.
Og for det andet nævnes en forhandling med amterne med henblik på et eller andet.
Jeg må sige: Det her er da godt nok et parti, der er kommet under ansvarets åg.
Man springer op som løver.
Det her er rent bluf.
Det, som Dansk Folkeparti har kørt,
er simpelt hen en gang humbug og plat, og det har vi fået bekræftet her i dag.
Line Barfod (EL), 2002-10-03:
I formiddags kunne vi jo ikke få noget svar fra fru Pia
Kjærsgaard på, hvorfor Dansk Folkeparti ikke ville støtte Enhedslistens forslag til vedtagelse, men jeg kunne forstå nu, at det er, fordi Dansk Folkeparti har sit eget forslag.
Jeg ville gerne høre, om Dansk Folkeparti regner med og vil garantere, at en forhandling med amterne vil føre til, at der ikke er nogen af de sygehuse, der nu er sat til salg, og som Dansk Folkepartis medlemmer rundtomkring i amterne har
været med til at sætte til salg og har været med til at beslutte skulle lukkes, som vil blive lukket, hvis det forslag, som Dansk Folkeparti nu har fremsat her, bliver vedtaget.
Line Barfod (EL), 2002-10-03:
Nu prøver jeg at stille det igen: Kan fru Pia Kjærsgaard garantere, at hvis Dansk Folkepartis forslag om en forhandling bliver vedtaget, så vil der ikke være nogen sygehuse, der bliver solgt, så vil der ikke være nogen sygehuse, der bliver lukket?
Så vil alle de forlig, som Dansk Folkeparti er med til at indgå rundtomkring i amterne om salg af sygehuse og lukning af sygehuse, blive stoppet, og der vil ikke ske noget salg, for det er det, der ligger i det forslag til vedtagelse, som Enhedslisten har fremsat.
Hvis det bliver vedtaget, får vi stoppet salg og lukning.
Vil det også ske, hvis vi vedtager Dansk Folkepartis forslag.
Kan fru Pia Kjærsgaard garantere det?
Ja eller nej.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-10-03:
Hr. Kuupik Kleist har ret i, at der foregår en meget stor og dybtgående diskussion på den danske venstrefløj om forholdet til EU.
Men det, jeg bare gør opmærksom på, og som jeg tror har betydning for den grønlandske diskussion,
er, at regeringen giver os ingen muligheder for en konstruktiv EU-debat, for regeringen har sat en kurs imod en samlet folkeafstemning om en unionsforfatning plus en ophævelse af undtagelserne, som vil være uspiselig - ikke alene for den danske venstrefløj, men også for en meget stor del af den danske befolkning, tror jeg.
Men det har ikke været venstrefløjens ønske, at debatten skulle organiseres på den måde.
Det er regeringen, der kører den på den måde, og det kan meget vel betyde, at Danmark forlader EU i 2004-2005, sandsynligvis også selv om et flertal i den danske befolkning i virkeligheden ikke ønsker det.
Men det er alene regeringen, der har ansvaret for, at den danske EU-debat på den måde køres af sporet.
Det er blot til orientering.
Kuupik Kleist (IA), 2002-10-03:
Min observation er, at også i de dele af venstrefløjen i Danmark, som traditionelt har været skeptiske og traditionelt har været modstandere af EU, men efterhånden tilpassede sig situationen, er der nu en stærk bevægelse imod at opgive de forbehold.
Det er en konstatering, men om det også gælder for Enhedslisten, ved jeg selvfølgelig ikke.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-10-03:
Jeg lagde mærke til, at hr. Kuupik Kleist nævnte spørgsmålet om danske EU-modstanderes og -skeptikeres holdning til de danske undtagelser, og det giver mig anledning til at understrege, at der hverken fra, hvad man kan kalde modstandere eller skeptikeres side, er nogen som helst planer om at acceptere en ophævelse af de danske undtagelser.
Der var nogle af os, der foreslog regeringen, at vi i mindelighed skulle foretage en ændring af undtagelserne, der gjorde, at vi kunne deltage i FN-fredsbevarende aktioner med fuldt mandat, f.eks. i Makedonien, hvor der kan blive et problem.
Det ville ikke berøre Grønland.
Men den ændring blev afvist af statsministeren og Venstre og De Konservative.
Det ville man ikke være med til, og derfor bliver der sandsynligvis en folkeafstemning sammen med en afstemning om en ny unionsgrundtraktat eller -forfatning.
Det bliver sandsynligvis en alt eller intet-afstemning om ophævelse eller ej af de danske undtagelser og om en ny forfatningstraktat, og man skal ikke være nogen stor spåmand for at regne ud, at der er gode muligheder for et nyt dansk nej ved en sådan kommende folkeafstemning i 2004-2005.
Marianne Jelved (RV), 2002-10-03:
Jeg mener, det er et meget, meget interessant tema, som jeg faktisk gerne ville investere meget mere tid i, at vi drøfter, også uden for denne åbningsdebat, for jeg mener helt klart, at hr. Kuupik Kleist giver udtryk for en forestilling, som er helt overdrevet med hensyn til, hvad en afskaffelse af de danske forbehold på det udenrigs- og sikkerhedspolitiske og det forsvarspolitiske område vil betyde for Grønland.
Men det er da vigtigt, at vi drøfter det.
Vi kan formentlig ikke forlænge debatten her, men jeg vil give tilsagn om, at det vil jeg meget gerne drøfte med hr. Kuupik Kleist og selvfølgelig også andre efterfølgende.
Kuupik Kleist (IA), 2002-10-03:
Tak til fru Marianne Jelved.
Det er jo sådan, at vi i kraft af rigsfællesskabet er bundet op på en række lovgivninger, som er statsligt koordinerede.
Og grunden til, at vi i dag lægger så megen vægt på, at det dansk-grønlandske forhold afklares, især med hensyn til udenrigs- og sikkerhedspolitikken, før de danske forbehold bliver opgivet, er jo, at vi i sagens natur langt hellere vil stå over for en dansk regering og forhandle om de her ting end over for EU.
I det øjeblik forbeholdene er opgivet, forestiller vi os, at Danmark har afgivet sin kompetence på især det udenrigs- og sikkerhedspolitiske område, og at vi derfor i en given situation vil stå over for hele EU-apparatet, i tilfælde af at vi skal forhandle.
Vi vil hellere stå over for Danmark.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-10-03:
Jamen jeg synes faktisk, det er rørende, den omsorg, der er fra fru Marianne Jelved og De Radikale om, hvorvidt Dansk Folkeparti nu synes, vi skal være regeringsparti.
Sådan nogle ting diskuterer vi pudsigt nok ikke så meget med den siddende regering.
Vi diskuterer det heller ikke så forfærdelig meget internt.
Det er ikke noget, der optager os
særlig meget.
Jeg vil slet ikke sige, at vi har afvist det, slet ikke, men der er noget, der hedder, at hastværk er lastværk.
Der er noget, der hedder, at i en situation, hvor man faktisk synes, at ens partis indflydelse er maksimal, ja, der er man godt tilfreds med det, og der er noget i, at det bliver på det tidspunkt, vi ønsker det, og ikke på det tidspunkt, De Radikale måske synes, det kunne være sjovt, eller andre.
Det bliver på det tidspunkt, hvor Dansk Folkeparti finder, at det er en god idé.
Den beslutning tager vi alene selv, og det kan da godt være, at den kommer en dag.
Jann Sjursen (KRF), 2002-10-03:
Man kan jo altid diskutere vælgernes opbakning til skattestoppet.
Hr. Jens Rohde får det til at se ud, som om alle andre end Venstre går ind for, at skatterne bare skal stige og afgifterne ligeså.
Det er jo ikke tilfældet.
Det, som vi er nogle, der rent faktisk argumenterer for, er, at man med fornuft kan lave skatteomlægninger, som bl.a. betyder, at skatten på arbejdsindkomst bliver mindre, og at vi ad den vej kan være med til sammen med en ny arbejdsmarkedsreform at skaffe flere i arbejde.
Det er det, der er sigtemålet for flere af partierne her i Folketinget, men man må sige, at specielt Venstre og så altså også regeringen er totalt fastlåst.
I forhold til folkeskoleforliget er det klart, at vi jo ikke kan drøfte indholdet af det, når det forhandles, men det, som jeg synes er utroligt at opleve både i hr. Jens Rohdes ordførertale og i statsministerens åbningstale i tirsdags, er, at man tegner, hvad jeg vil kalde en karikatur af det, der er virkelighedens verden i dag i folkeskolen.
Folkeskolen er ikke en lighedsskole, hvor man overhovedet ikke tager udgangspunkt i, at eleverne er forskellige og selvfølgelig også skal mødes på forskellig vis gennem den undervisning, der rent faktisk foregår.
Det er det, der gør, at bl.a. Kristeligt Folkeparti nu har valgt at forlade forhandlingerne, fordi vi må sige, at vi har et fuldstændig forskelligt syn på, hvad det er for en virkelighed, som lærere og elever i dag opererer i, og også et forskelligt syn på, f.eks. hvor længe børnene skal gå i skole, hvor meget ansvar forældrene skal have.
Det er dér, vandene skilles.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-10-03:
Ja, det var jo næsten et tilbud, man ikke kan afslå.
Nu appellerer fru Marianne Jelved jo til, at jeg bliver Danmarks næste statsminister, og så kan vi jo begynde at snakke om tingene - måske.
Må jeg så sige med hensyn til fru Marianne Jelveds beregninger, at jeg faktisk synes, fru Marianne Jelved trods alt er for seriøs til at komme med sådan en gang vrøvl og sludder, og det er sagt på en positiv måde.
Det ligner ikke fru Marianne Jelved at sige: Nå, men det er 8 mia. kr. her, og så sparer man bare 1 mia. kr.
Det ved
Vi har anvist besparelsesforslag i forhold til det, som vi ønsker gennemført.
Der er det selvfølgelig rigtigt, at regeringen ikke altid er enig med os.
SR-regeringen var det slet, slet ikke.
Vi ønsker at opretholde det, som FN anbefaler, nemlig 0,7 pct.
Vi ønsker at lave en besparelse, sådan at det alene er de to første børn, der får del i børnechecken bare for at nævne et par milliardbesparelser, og sådan er det, og det ved fru Marianne Jelved godt.
Lad nu være at blive alt for polemisk.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-10-03:
...på løbende pensionsudbetalinger, og sådan kunne jeg blive ved, hvis jeg havde mere taletid.
Nej, men derfor bliver jeg nødt til at bede hr. Jens Rohde bekræfte nogle ting i det radikale udspil.
Jeg må bede hr. Jens Rohde bekræfte - for det har ikke været fremme under debatten i dag, og det er meget vigtigt - hvordan det radikale skatteudspil bl.a. hænger sammen.
Det gør det ved, at man hæver afgifterne på benzin og diesel med 3,2 mia. kr., og det gør det ganske rigtigt ved, at man tager 5 mia. kr. fra erhvervslivet.
Det gør det ganske rigtigt ved, at man hæver skatterne en række steder.
Man fjerner fradragsretten for arbejdsmarkedsbidraget, og det vil sige, at de lavest lønnede skal til at betale mere i skat.
Man fjerner skattestoppet, og på den måde hiver man 2 mia. kr. ekstra ind, man fjerner fradragsretten for lønmodtagernes fradrag og får et milliardbeløb ind, man laver en ny skat...
Jeg synes, hykleriet når uanede højder, og jeg tænker naturligvis på det højt profilerede radikale skatteudspil, der er kommet frem.
Også her i dag skal vi stå model til at høre en sang om, at det er finansieret gennem noget med erhvervslivet og ved, at man skærer på bureaukratiet.
Det sendes direkte ud til folk ude i landet, og der kan være skribenter, der tror på det og leverer det videre...
Jens Rohde (V), 2002-10-03:
Jeg er helt sikker på, at Kristeligt Folkeparti vil komme med sine ønsker til finansloven, og så må vi jo se på dem.
Jeg tror ikke, vi skal stå her og forhandle, men vi er selvfølgelig meget åbne over for enhver forhandling med Kristeligt Folkeparti og med andre partier, som har gode ideer, og lad os så se, om vi kan finde en finansiering af dem.
Jeg vil slet ikke afvise noget på nuværende tidspunkt, og det ville også være helt forkert her lige i starten af et finanslovforhandlingsforløb.
Så lad os tage det hele i drøftelser med åbent sind, det synes jeg der er al mulig god grund til at gøre.
Jann Sjursen (KRF), 2002-10-03:
Man kan selvfølgelig godt vælge at sige, at det at skabe bedre kvalitet i daginstitutionerne er et problem, som først og fremmest kommunerne er forpligtede til at løse, og det kan vi heller ikke være uenige om.
Men regering og Folketing har dog mulighed for at sige: Vi mener, at det område er så vigtigt, at vi f.eks. rent faktisk vil afsætte en pulje til forbedring af kvaliteten i daginstitutionerne.
Man kunne jo gøre det på tilsvarende vis, som regeringen selv har lagt op til på sygehusområdet, hvor man har afsat 1,5 mia. kr., fordi man mener, området er så vigtigt, at de amter, der rent faktisk gør noget for at nedbringe ventelisterne osv., også får et incitament og en økonomisk tilskyndelse til at gøre det.
Det, vi forestiller os i Kristeligt Folkeparti, og som vi vil arbejde for under finanslovforhandlingerne - og jeg kan i hvert fald forstå, at hr. Jens Rohde ikke afviser de gode intentioner - er, at vi set i lyset af det pres, som kommunerne i dag er under rent økonomisk, gør noget tilsvarende for at forbedre kvaliteten i daginstitutionerne, fordi den lader noget tilbage at ønske.
Vil hr. Jens Rohde give tilsagn om i hvert fald at deltage i drøftelser herom, eller skal vi bare overlade det helt og aldeles til kommunerne?
Jens Rohde (V), 2002-10-03:
Jeg ved også godt, at det ikke bare handler om, at man - som man jo har gjort mange steder - bygger nogle flotte nye institutioner, hvor pædagogerne bedre kan overvåge, hvad der sker, og hvor rummene også er bedre, når det gælder lyd og sådan noget.
Det handler også om voksenkontakt og stimulering af de helt basale ting, som børn har brug for,
det er vi meget enige om.
For min skyld kan vi godt tage den overordnede diskussion og også genforhandle med kommunerne, men jeg kan jo ikke blande mig i den enkelte kommunes prioritering, for det er et kommunalt ansvarsområde, og det er vi nødt til at fastholde.
Det er et kommunalt ansvarsområde på grund af de overordnede aftaler, som bliver lavet mellem regeringen og KL, og det må hr. Jann Sjursen respektere, og det må jeg også.
Jann Sjursen (KRF), 2002-10-03:
Jeg vil godt vende tilbage til diskussionen om vore daginstitutioner og knytte det an til det punkt i statsministerens tale fra i tirsdags, hvor statsministeren lagde op til, at nu skal man i højere grad fra forældreside frit kunne vælge daginstitutioner over kommunegrænserne.
Det kan vi godt støtte fra Kristeligt Folkepartis side, det er såmænd udmærket.
Men jeg vil godt høre, om hr. Jens Rohde ikke synes, at det måske var mere relevant med hensyn til daginstitutionerne
og ikke mindst vore børn, at man fik skabt mere kvalitet i de dagpasningstilbud, der findes
Er det ikke nu, hvor børneårgangene ændrer sig, bliver mindre, vi skulle sikre, at kommunerne rent faktisk får skabt mere plads og rum til børnene i daginstitutionerne, og bør det ikke være et vigtigt tema i forbindelse med finanslovforhandlingerne? Hr. Jens Rohde talte meget om det personlige ansvar, og at forældrene også skal tage ansvar i diskussionen om den negative sociale arv, og det er jeg fuldstændig enig i.
Men er det så alligevel ikke lidt absurd, at det, som regeringen spiller ud med på de områder, der vedrører vores børn, er, at man kan vælge daginstitutioner på tværs af kommunegrænserne, og at kommunerne nu også kan vælge at give tilskud til de forældre, der selv passer deres børn?
Hvornår vælger regeringen egentlig at lade forældrene få det frie valg, også med hensyn til hvordan de ønsker, at deres børn skal passes?
Jens Rohde (V), 2002-10-03:
Det kunne da godt være, vi skulle finde et eksempel, men man kan jo ikke stå og blæse navne ud heroppe fra Folketingets talerstol.
Det ville være fuldstændig absurd, fuldstændig absurd.
I den sag, som jeg hentydede til, var det rigtigt.
Det var den sag, hvor SiD greb ind over for tagdækkeren, men det, der var kernen i det, var jo, at manden, som fik det, hr. Søren Søndergaard kalder ordinært arbejde, fik en chance for at vise, hvad han duede til.
Han fik en chance af en arbejdsgiver for at komme ud på arbejdsmarkedet.
Der var en arbejdsgiver, der tog et socialt ansvar og sagde: O.k., men det er på halv løn til at starte med.
Men resultatet blev jo, at manden senere kom i ordinært job i den selv samme virksomhed til ordinær løn.
Der var en virksomhed, som gav manden en chance, men fagbevægelsen straffede ham, og sådan får vi ikke flere i arbejde.
Søren Søndergaard (EL), 2002-10-03:
Jeg er ked af, at Venstres ordfører snakker udenom, for Venstres ordfører angreb jo den dom, som lige præcis var en dom mod, at man fra en virksomheds side havde brugt arbejdskraft til at udføre fuldstændig ordinært arbejde til en minimumsløn.
Hvad er det for noget?
Det er løntrykkeri, og det er det, hr. Jens Rohde forsvarer.
Så forstod jeg, at hr. Jens Rohde havde masser af eksempler på, at arbejdsløse var blevet anvist et arbejde, men havde sagt nej, og så var der ikke sket noget.
Men hr. Jens Rohde havde ikke tid til at nævne dem alle sammen, og derfor nævnte hr. Jens Rohde ikke ét eneste.
Men nu får hr. Jens Rohde mulighed for at nævne bare ét eksempel på, at det er tilfældet, og hvis hr. Jens Rohde ikke lige kan huske det her, så lad os da bruge tiden bagefter til at få fremlagt et eksempel på, at en a-kasse har accepteret, at en person har sagt, at han ikke gider tage det arbejde, uden at der er sket noget.
Jens Rohde (V), 2002-10-03:
Det sidste findes der talrige eksempler på, kan jeg sige til hr. Søren Søndergaard, men jeg kan jo ikke stå her og liste navnene op.
Jeg har dem heller ikke, men jeg har kendskab til det, fordi jeg selv sidder i en kommunalbestyrelse.
Sådan er det.
Om vi mener, at folk skal ud på arbejdsmarkedet og så være med til at underminere hele lønsystemet?
Næh, det mener vi sådan set ikke, men de skal have lov til at vise, hvad de duer til.
Når vi f.eks. taler om indvandrere, der ikke har kvalifikationerne til at levere den påkrævede vare fra starten, så det kan betale sig for virksomhederne at ansætte dem, skal de have en chance for at vise, hvad de duer til, i en periode, og når den periode er overstået, skal det selvfølgelig være sådan, at de kommer under helt normale overenskomstmæssige lønvilkår.
Selvfølgelig skal de det.
Men hvis man ikke giver dem chancen på den måde, kommer de aldrig - aldrig - ud på arbejdsmarkedet. Det er faktisk det, som er konsekvensen af det, jeg hører hr. Søren Søndergaard sige, og det er der ikke nogen, der kan bruge til noget.
Søren Søndergaard (EL), 2002-10-03:
Derfor vil jeg godt for ligesom at få klarhed over, hvad der egentlig er hr. Jens Rohdes verdensbillede, billede af virkeligheden, stille to konkrete spørgsmål.
For det første: Mener hr. Jens Rohde og Venstre, at danske lønmodtagere og danske fagforeninger skal acceptere, at virksomheder ansætter arbejdsløse til at udføre helt ordinært arbejde til halvdelen eller en tredjedel af den ordinære løn?
Og for det andet: Kan hr. Jens Rohde give bare ét konkret eksempel på, at en person har nægtet at tage anvist arbejde uden øjeblikkeligt at blive straffet økonomisk for det?
Jens Rohde (V), 2002-10-03:
Det eneste, der forhindrer os i at lave skattelettelser, er udgifterne.
Og nu taler vi altså om den samlede beskatning af den danske befolkning.
Problemet er, at man har et skatteudspil et sted, men alle andre steder har man brugt de penge, som man får ind i besparelse på skatteudspillet, mange steder og mange gange.
Det er jo problemet.
Jeg kender godt de mange fine ord, som den tidligere regering bliver ved med at bruge om, at skatterne skulle holdes i ro, skatterne skulle holdes i ro, skatterne skulle holdes i ro.
Det skete bare ikke, og det er derfor, der er sådan et ramaskrig over, at vi i dag har et skattestop.