Jann Sjursen (KD), 2003-11-19:
Indledningsvis vil jeg godt sige tak til ministeren for den grundige besvarelse af forespørgslen.
Jeg er i øvrigt også enig i den, jeg vil godt kalde det, åbne tilgang, som ministeren har haft til det. Nogle enkelte bemærkninger til ministerens besvarelse vil jeg godt gøre her først.
For det første til, at der nu er tilvejebragt en finansiering af en fremtidig aborthandlingsplan: Det er jeg selvfølgelig enig i.
Vi er selv en del af satspuljeforliget. Men jeg synes alligevel, inden jublen bliver for stor, at man må sige, at den finansiering, der nu er fremskaffet de næste 4 år, 2 mio. kr. næste år, og så tre gange 4 mio. kr. de efterfølgende år, jo faktisk er færre penge, end vi havde til den gamle plan.
Derfor vil jeg sige, at jo, vi fik sikret, at især nogle af de initiativer, der er sat i gang med den nuværende aborthandlingsplan, kan videreføres.
Men vi fik ikke givet området det løft, som vi i hvert fald godt kunne have tiltænkt det fra Kristendemokraternes side, hvis vi havde haft magt, som vi somme tider kunne have agt.
Men o.k., vi undgik i hvert fald at tabe en masse på gulvet, og det er selvfølgelig fint.
Jeg vil godt sige, at jeg selvfølgelig også kan glæde mig med ministeren over det stadig faldende aborttal efter 30 år med såkaldt fri abort, og at det jo ikke kun skyldes omtanke fra abortsøgende kvinders side, men selvfølgelig også, at noget af den information og rådgivning, der er givet over tid, har virket, og at vi også ved, at bedre og mere rådgivning og oplysning også virker i forhold til fortsat at få nedbragt antallet af provokerede aborter.
Og jeg er glad for, at ministeren klart understreger, at det må være den fælles målsætning at få reduceret antallet af aborter, uanset at tallet altså er faldende i de senere år.
Jeg har noteret mig, at ministeren lægger op til en åben debat om, at begge initiativer kan komme med ind i en ny plan, og det synes jeg er vigtigt.
Noget giver også sig selv i forhold til den nuværende handlingsplan.
Bl.a. ligger det jo fast, at tilbuddet, som gives i Fyns og Århus amter fra Mødrehjælpens side bla. om støttesamtaler, fortsætter.
Det er jo i øvrigt en af de spændende ting, som vi synes, der har været igangsat under den nuværende aborthandlingsplan, som ikke blot skal videreføres.
Men efter vores opfattelse vil det også være fornemt, hvis man på baggrund af de fantastisk gode erfaringer, man har haft fra Mødrehjælpens side, især på Fyn, kunne få udbredt det til at gælde alle amter og i virkeligheden også de støttesamtaler, som alle amter nu er pligtige til at tilbyde i henhold til lovgivningen. Her er et sted, hvor vi selvfølgelig må afvente de endelige evalueringer, men hvor vi i hvert fald fra Kristendemokraternes side mener, at der er åbenbar mulighed for at udnytte nogle af de gode erfaringer, som vi allerede ser, der er, for så vidt angår disse støttesamtaler. Vi mener også, at der i forbindelse med en ny handlingsplan burde ses på rådgivningen, for så vidt angår abort foranlediget af fortrydelsespillen.
Efter vores opfattelse burde fortrydelsespillen være receptpligtig også for netop at sikre den fornødne rådgivning i forbindelse med den. Vi mener, at det er vigtigt, at vi ser på særlig sårbare grupper, og der forstår jeg også, at ministeren har rettet fokus mod forstærkede rådgivningsinitiativer.
Det er vi sådan set enige i.
Det gælder også handicappede og forældre til handicappede børn, som vi mener egentlig må være en særlig fokusgruppe.
Når det gælder spørgsmålet om at forbedre forebyggelsen, synes vi også, at det er vigtigt at se på forebyggelsen i en undervisningsmæssig sammenhæng.
Det gælder ikke mindst seksualundervisningen i folkeskolen, som efter vor opfattelse trænger til et gevaldigt løft, ikke kun i form af, at vi får integreret den i selve læreruddannelsen, men også sådan, at der i forbindelse med efteruddannelsesinitiativer bliver lagt vægt på lige præcis det spørgsmål over for lærerne i folkeskolen, som står med en utrolig vigtig opgave på det felt.
Vi er selvfølgelig også med på at fortsætte nogle af de tilbud, som er iværksat, f.eks. med hensyn til Sexlinien og de rådgiverhåndbøger til professionelle, som jo også, synes jeg, er nogle af de gode ting, som vi har opnået under den nuværende aborthandlingsplan.
Når vi kommer til det forskningsmæssige område, synes vi også, der kunne være ting at tage fat på dér, bl.a. at se mere klart på kvaliteten af amternes vejledning om samfundets hjælpemidler og også den måde, som støttesamtaler rent faktisk bliver brugt på.
Der har allerede været nogen debat foranlediget bl.a. af spørgsmål fra undertegnede omkring støttesamtalerne.
Jeg mener overhovedet ikke, det fungerer i øjeblikket.
Det skyldes ikke mangel på penge efter vores opfattelse, men det skyldes måske mangel på vilje, men også mangel på oplysning om netop støttesamtalerne, som her også kunne være et fokus på, hvordan man rent faktisk kan få det skruet bedre sammen, end det er i dag.
Så der er nok at tage fat på inden for de tre områder, forebyggelse, rådgivning og forskning efter Kristendemokraternes opfattelse.
Jeg synes, at jeg i den forbindelse må sige, at hvis vi skal give et løft til området og ikke bare sikre, at de nuværende aktiviteter kan fortsætte, så forudser jeg også, at man måske i udkanten af den samlede evaluering af den nuværende abortplan kommer til at diskutere, om de midler, der nu er afsat, er nok.
Vi havde ønsket, at de var kommet ind direkte på finansloven og ikke som en del af satspuljeforhandlingerne, men vi anerkender, at det også er en måde, man kan tilvejebringe midler på, som man har gjort det i den nuværende planperiode, hvor også midlerne faktisk er finansieret - for de 4 mio. kr.s vedkommende - over satspuljen.
Men vi vil gerne, at det bliver en så fast del af arbejdet på det her område, at det har en egentlig selvstændig linje i finansloven.
Så vil jeg faktisk godt på vegne af samtlige af Folketingets partier, hvis formanden tillader det - jeg mener, at taletiden er overskredet, ja, den er overskredet - have lov til at fremsætte følgende, som netop understreger det, alle partier i dag kan være enige om, nemlig at der skal udarbejdes en ny aborthandlingsplan med baggrund i de erfaringer, som vi har fra den nuværende: Forslag til vedtagelse »
Folketinget noterer sig, at der i forbindelse med finansloven for 2004 er indgået forlig om videreførelse af nogle af de eksisterende initiativer i aborthandlingsplanen.
På den baggrund opfordrer Folketinget regeringen til i folketingsåret 2004-05 at fremlægge en ny aborthandlingsplan dækkende årene frem til og med 2007 med udgangspunkt i evalueringen af aborthandlingsplanen fra 1999.
Den nye plan skal indeholde konkrete initiativer med henblik på både at forebygge uønskede graviditeter og at give de abortsøgende kvinder en bedre rådgivning.
I 1998 rejste det daværende Kristeligt Folkeparti en forespørgselsdebat som denne, vi har i dag, der resulterede i en enstemmig vedtagelse om en aborthandlingsplan.
Abortpuljen er nemlig brugt op, og regeringen havde ikke planer om en ny, da den fremsatte sit finanslovforslag for 2004.
I mellemtiden er der indgået forlig om satspuljen i forbindelse med finansloven, og her er der sikret 2 mio. kr. næste år og 4 mio. kr. de følgende 3 år
til en ny aborthandlingsplan.
Derfor kan perspektivet på debatten i dag blive bredere end oprindelig tiltænkt; nu kan vi nemlig tage fat på en debat om, hvad en ny aborthandlingsplan skal indeholde. Kristendemokraternes udgangspunkt er ligesom i 1998, at alle mennesker, også de ufødte, er lige meget værd.
Vi ved også, at mange partier i Folketinget er optaget af det samme, om end udgangspunktet kan være et andet.
Derfor ser vi frem til, at vi kan få en debat som i 1998, hvor vi på trods af forskellige holdninger til spørgsmålet om fri abort kan stå sammen om at få nedbragt aborttallet med en aktiv og forbedret indsats i forhold til i dag.
Der er kommet en række nye udfordringer på banen, siden vi sidst havde debatten.
Det gælder f.eks. spørgsmålet om støttesamtaler til abortsøgende, som mange læger slet ikke ved de skal tilbyde, ligesom amterne har meget forskellige tilbud.
skal være på området for at tage bestik af det sidste nye, der har været fremme på banen, nemlig Socialforskningsinstituttets undersøgelse af, hvad aborter gør ved kvinder.
Jeg ser derfor frem til, at vi i dag kan få en god debat om denne vigtige sag, der hvert år berører i hvert fald 15.000 kvinder og deres fostre.
Besvarelse