Søren Kolstrup (EL), 2001-03-27:
Hvorfor finder man dog på i et samfund at ændre uddannelseslove?
Hvorfor går man i gang med et projekt som det her?
Ja, det kan der være flere principielle bud på.
En begrundelse kan være, at der er nogle politikere eller en bestemt strømning i et samfund, der vil noget bestemt, har et overordnet mål, at det er et led i en politisk projekt.
Man kan f.eks. ønske også at bruge uddannelsessystemet til at skabe mere lighed i samfundet.
En anden begrundelse kan være, at man mangler umiddelbart kvalificeret arbejdskraft, og for at kunne få samfundet til at fungere bliver man simpelt hen nødt til så hurtigt som vel muligt at uddanne noget mere arbejdskraft.
De to synspunkter står ikke nødvendigvis i modsætning
til hinanden, men de kan jo undertiden forstærke hinanden, og i det her tilfælde tror jeg nok, der primært er tale om, at der er et udtalt behov for at stimulere langt flere unge til at søge de her uddannelser, og så går man så i gang. Men det rører ikke ved, synes jeg, at der på en række punkter er tale om, at man også har søgt at fastholde nogle mere principielle, ideale mål.
Jeg skal bare give ét af eksemplerne på, at jeg synes, der ligger en social nerve, en lighedsbetragtning i det her udspil og i det her forslag:
Det er om det fælles grundforløb spændende fra 20 til 40 uger for social- og sundhedsuddannelserne og den pædagogiske grunduddannelse.
Samtidig insisterer man på i det her forslag, at vi fastholder det almene, vi fastholder det brede sigte, og vi fastholder, at alle personer skal gennemløbe de almene kvalifikationer.
Den kombination hilser Enhedslisten meget velkommen.
Det er, når uddannelsespolitik er bedst.
Hvordan det så bliver i praksis, kan man altid diskutere.
Vi synes, det er opløftende generelt, at uddannelserne længdemæssigt og indholdsmæssigt får et løft.
Vi er også tilhængere af, at de valgfri skoleuger bliver obligatoriske, uden at man reducerer praktiktiden.
Man fastholder professionssigtet, samtidig med at man siger, at de her uddannelser skal kunne bruges som en trædesten, hvis der er nogle, der har lyst til at gå videre. Så altså den trinvise opbygning og muligheden for umiddelbart at søge optagelse på de videregående sundhedsuddannelser er et absolut gode.
Man bliver ikke låst fast, men igen: Vi er meget tilhængere af, at man siger, det her er virkelig professionsuddannelse.
Det direkte skoleoptag tror vi også kan være medvirkende til at synliggøre uddannelserne.
Vi er tilhængere af det.
det forslag som verdens endestation.
Vi kunne da, hvis vi havde haft helt frit spil, sagtens tænke os, at uddannelserne var blevet yderligere forlænget.
Vi kunne især også have tænkt os, at den udmærkede hjemmel, som ministeren får inden for social- og sundhedshjælperuddannelsen og -assistentuddannelsen til om fornødent at udvide antallet af praktikpladser, var et princip, som man ikke var bange for at bruge generelt, altså også i den pædagogiske grunduddannelse, og i den forbindelse har jeg bidt meget mærke i, hvad den socialdemokratiske ordfører har nævnt.
Når alt det her er sagt, kunne man så stille det grundlæggende spørgsmål: Hvad skal der til, for at så mange som muligt får lyst til at gå i gang med de her uddannelser, herunder også sygeplejerskeuddannelsen, som beslutningsforslag nr. B 119 behandler?
Der er det vores opfattelse, at man ikke kommer uden om at se på arbejdsmiljø, lønforhold, karriereforhold, så mange praktikpladser som vel muligt.
Man kunne også tænke sig i forbindelse med sygeplejerskeuddannelsen, at man meget målrettet gik i gang
Vi synes faktisk, at det her lovforslag, nr. L 180, er et godt forslag, og derfor stiller vi os meget, meget uforstående over for, at man fra nogle borgerlige partiers side har fastholdt at fremsætte beslutningsforslag nr. B 119, som det jo ikke har krævet de allerstørste anstrengelser at producere.
Det er mig fortsat en gåde, hvad der helt præcist er den strategiske tanke hos disse partier, der har fremsat forslaget.
Jeg tror nok, der ligger en eller anden god mening bag det, men der er jo fuldt ud taget højde for det i lovforslag nr. L 180.
Hvis man fra disse borgerlige partiers side skulle mene noget mere end det, der står i lovforslag nr. L 180, så synes jeg da, det ville være interessant at høre.