Leif Mikkelsen (V), 2005-05-03:
Det handler om at beskytte vore børn og unge mod noget af det mest modbydelige, der kan finde sted, nemlig seksuelle overgreb, når de er uden for hjemmets fire vægge, i skole, i foreninger osv.
Det er også en sag, vi drøftede før sidste folketingsvalg, og nu er forslaget så flyttet i Retsudvalget bl.a. på oppositionens foranledning.
Det tager jeg som udtryk for en interesse for forslaget, og dermed kan man have en forventning om, at dette lovforslag kan finde bredt fodfæste i Folketinget og dermed blive vedtaget med et bredt flertal, hvilket vi heldigvis har tradition for at gøre, når det drejer sig om lovgivning, der har så stor en berøringsflade i vort samfund, og som handler om vort frivillige foreningsarbejde.
Virkeligheden er, at selv om vi nu gør indhentelse af børneattester obligatorisk, er det ikke en vandtæt garanti for, at der ikke er nogen med den sygdom, der kan komme i nærheden af børn og unge.
Så den opmærksomhed er vigtig, og den er nødvendig, og jeg noterer mig da også, at vi har en meget ansvarlig ledelse i vort foreningsarbejde, der er opmærksom på den problemstilling.
Nu har vi så set et lovforslag her, der har taget højde for, skal vi sige, den usikkerhed, der var, da vi behandlede et lignende lovforslag, nemlig spørgsmålet om, hvordan det vil blive håndteret i forskellige ministerier.
Og nu er bekendtgørelserne altså vedlagt som signal om, at der er en rød tråd i det, koordineret af Kulturministeriet.
Og det vil sige, at de syv ministerier nu har signaleret, hvordan man vil løse opgaven på hver sit område.
Der er foretaget nogle klare afgrænsninger, sådan at de spørgsmål, der måske var sidst, og som stod en anelse uklart, om, hvem der var omfattet, nu er meget klart og præcist afgrænset.
Spørgsmålene gik f.eks. på: Hvis nu en person skal være træner for en aften, fordi træneren, der skulle have lilleputholdet, er syg, kan det så slet ikke lade sig gøre, fordi man ikke på forhånd havde indset, at man skulle have en attest?
Der er klare signaler om, at man skal være en vis periode i foreningen, et vist antal gange.
Og det er ret logisk, fordi der så opbygges et tillidsforhold til børn og unge, som fører til, at man så kan begå de seksuelle overgreb, som man måske har opbygget forholdet med henblik på.
Det kunne der siges meget om, men det er altså en klar afgrænsning.
Så er der spørgsmålet om retssikkerheden, som kan bekymre, når nu følsomme personoplysninger kommer ud til ganske almindelige mennesker.
Ja, det er rigtigt.
Og der mener jeg faktisk, at vi må foretage et valg, der går på, om vi vil tage hensyn fuldt ud til vore børn eller til eventuelle pædofilidømtes muligheder for at komme i nærheden af vore børn og unge.
Mit valg er klart, og det er: Vi vælger hensynet til vore børn.
Derfor noterer vi med tilfredshed den signalværdi, der nu er i, at hovedorganisationerne bliver inddraget, sådan at man dér professionelt kan støtte en foreningsledelse, der måske bliver udsat for at få en positiv attest, sådan at de ikke ligger og flyder; altså at man får et struktureret forløb, sådan at de foreningsledere, der får en positiv attest, får den professionelle rådgivning fra de her landsorganisationer, som påtager sig den opgave, som jeg mener det er fint at de påtager sig, nemlig at administrere de her følsomme oplysninger.
Så vi får nu en struktur med det her lovforslag, som jeg mener bliver god.
Så jeg tror, vi er på rette vej med det her lovforslag, som Venstre altså kan støtte med de bemærkninger, der her er givet.