runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Spillereglerne behøver jo ikke være mere indviklede, end at der er plads til, at hr. Kristian Thulesen Dahl kan spille alt det, han vil.
Jeg synes, det da er fattigt, hvis hr. Thulesen Dahl mener, at det eneste tidspunkt, han kan spille på banen på, er når han får at vide, hvad datoen er.
Hvis det er sådan, at der kommer en folkeafstemning, så må hr. Kristian Thulesen Dahl jo gøre sig klar fra nu af.
Det gør vi.
Det er jeg sikker på at hr. Kristian Thulesen Dahl også gør.
Sådan bliver spillereglerne.
Og der er i øvrigt fastlagt klare regler i grundloven om, hvordan og hvorledes sådan noget foregår.
Jeg tror, jeg kan trøste hr. Kristian Thulesen Dahl med, at vi jo på næste onsdag får en hel debat alene om det spørgsmål, som hr. Kristian Thulesen Dahl her stillede, så jeg tror, der bliver masser af tid, også inden for Folketingets forretningsorden.
Jeg vil bare sige, at Socialdemokratiet ikke har nogen planer om nogen kampagne til afskaffelse af kronen.
Det må være noget, som hr. Kristian Thulesen Dahl har fået fuldstændig galt i halsen.
Socialdemokratiet har planlagt og er i gang med at planlægge en oplysningskampagne i Socialdemokratiet og i forhold til befolkningen for og imod euroen.
Og når den er løbet af stablen, vil man konkludere.
I den kampagne er der både bidrag fra modstandere og skeptikere og andet godtfolk, så vi skal nok klare det.
Og i øvrigt kan man jo sukre euroen ind på mange måder.
Der er også nogle, der ligefrem har et Eurocard.
Jeg er meget bekymret for, om de der kronemodstandere, som hr. Kristian Thulesen Dahl henviser til, nogen sinde kan spise en pølse fra Danish Crown.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-07:
For ganske kort tid siden så vi i aviserne, at økonomiministeren, og jeg tror hr. Fogh Rasmussen, var ude på gaden og dele sådan nogle chokolademønter ud, der skulle vise
de her nye euroer
Det syntes vi i Dansk Folkeparti var ganske glimrende, for så kunne folk finde ud af, at når de fik sådan en mellem hænderne, så smeltede den væk for dem.
Det er vældig godt.
Jeg ved ikke, om Socialdemokratiet har tænkt sig at gøre noget lignende.
Men det, jeg godt kunne tænke mig at spørge hr. Buksti om, er, hvad man i Socialdemokratiet har tænkt sig i forhold til en køreplan for en folkeafstemning om euroen, altså en køreplan for Socialdemokratiets kampagne for at få afskaffet kronen. Noget af det, der ligger os i Dansk Folkeparti meget på sinde, er, at vi får en fair debat, hvor både tilhængere af kronen og kronemodstandere, som hr. Buksti jo er, får lejlighed til en fair debat, hvor vi har mulighed for at få argumenteret på indhold og diskuteret euroens fordele og ulemper.
Men det kræver noget helt fundamentalt, og det er det, jeg vil spørge hr. Buksti om, nemlig at der er god tid fra det tidspunkt, en folkeafstemning bliver udskrevet, til den bliver afholdt, så der ikke er nogen tilhængere eller kronemodstandere, som de jo hedder, der kan spekulere i en bestemt dato.
Og derfor vil jeg spørge hr. Buksti ...
Ulla Tørnæs (V), 1999-10-07:
i hvert fald indtil videre,
hvad er det, vi har fået slået helt klart og fast her i dag?
Jamen det er, at der er behov for en ny regering, hvis vi skal have skattelettelser i det danske samfund, og det skal vi naturligvis.
Hr. Jacob Buksti har her fra Folketingets talerstol bekræftet, at Socialdemokratiet ikke vil arbejde for skattelettelser; det vil Venstre. Derudover må jeg også sige, at den ordveksling, der har været mellem hr. Frank Aaen og hr. Jacob Buksti og nu senest hr. Jann Sjursen, jo med al tydelighed viser, at det, som regeringen har lagt frem omkring brugerbetaling på hjemmehjælp, ikke hænger sammen.
Det er en ekstra skat.
Men det skal naturligvis også ses i forlængelse af regeringens politik: at man ikke ønsker at lempe skattetrykket. Så siger hr. Jacob Buksti: Jamen vi har da gennemført skattelettelser for de laveste indkomster.
Ja, det kan godt være, at regeringen har gjort det på indkomstskattesiden, men så har regeringen jo oven i hatten gennemført de grønne afgifter, og det er om noget en beskatning, der vender den tunge ende nedad.
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Jeg synes, det er mageløst, i hvert fald i en vis forstand, at de borgerlige partier kan have så store anfægtelser ved et forslag om en vis egenbetaling for den praktiske hjemmehjælp, når man påtænker, at præcis det forslag eksisterede i bedste velgående under de borgerlige regeringer, og at det i øvrigt kun blev fjernet, fordi det gav en masse administrativt bøvl ude i kommunerne.
Bare sådan til almindelig ihukommelse.
Det kan godt være, at det er forbigået hr. Jann Sjursens opmærksomhed, men det er altså ikke nogen ny opfindelse.
Og med hensyn til børnefamilierne mener jeg ikke, det er rimeligt, som hr. Jann Sjursen heroppefra giver indtryk af, at det skulle være, som om det eneste regeringen vil, er at skaffe tid ved at gøre orlovsbestemmelserne mere fleksible.
Der er et helt katalog af indsatser for børn i regeringens lovkatalog, både når det drejer sig om børns retsstilling, når det drejer sig om ventelister, når det drejer sig om småbørnsforældres mulighed for at vende tilbage til deres arbejdsplads under barsel uden at miste rettigheder, ved en hurtig indsats over for børn og unge, osv. osv., samtidig med at den indsats, der allerede er sket, faktisk har været ganske effektiv.
Jann Sjursen (KRF), 1999-10-07:
Jamen de, der har brug for praktisk bistand i hjemmet, er jo lige netop de ældre, som er syge, som har det dårligt, som ikke kan klare tingene selv, og dermed er det jo, om hr. Jacob Buksti vil det eller ej, en skat på sygdom og en skat på dårligdomme, når nu man indfører brugerbetaling på hjemmehjælp for de rigeste ældre. Hvis regeringen, hvis Socialdemokratiet mener, at der er så mange rige ældre, og at de ikke bliver beskattet godt nok i forvejen, jamen så kunne man lade alle de rige, de såkaldt rige ældre, betale, så kunne man klare det her over skatten, hvor vi jo traditionelt sørger for en vis indkomstudjævning. Det har dog været et princip, som Socialdemokratiet har hyldet hidtil i solidaritetens navn, og som vi fra Kristeligt Folkepartis side er helt enige i.
Så vil jeg godt føje til om det med børnefamilierne, som jeg også var inde på: Er regeringens bud, er Socialdemokratiets bud på en bedre sammenhæng mellem arbejdsliv og familieliv det, at man nu kan tage orlov ned til 8 uger? Er det det, der skal skabe sammenhæng for småbørnsfamilierne efter hr. Jacob Bukstis mening?
Ulla Tørnæs (V), 1999-10-07:
Ja, nu har har vi jo endnu en gang i dag fået klarhed over, at den moderne teknologi ikke har vundet indpas hos hr. Jacob Buksti.
WWW - World Wide Web - eksisterer ikke i hr. Bukstis verden, og det får mig til at sige, at hr. Buksti heller ikke er klar over, at Venstres linje naturligvis ligger fast.
Den er uforandret.
Venstre vil fortsat arbejde mod skattelettelser.
Vi vil nedbringe statsgælden.
Nej, den vil vi bruge til målrettede, realistiske og varige skattelettelser.
Det er Venstres politik.
Det er en ansvarlig måde at nedbringe skattetrykket på i det danske samfund, det alt, alt, alt for høje skattetryk i det danske samfund.
Jes Lunde (SF), 1999-10-07:
Jeg synes, det er godt, at vi hører nogle nye signaler fra regeringen i øjeblikket, hvor man er villig til betydelige ændringer i regelsættet, og hvor vi nu, kan jeg forstå, er enige om, at vi skal have meget mere kvalitet ind i indsatsen; der skal være perspektiv for den enkelte; det skal være meningsfyldt, det, man stiller op med folk.
Det, jeg så også kunne efterspørge, var måske en erkendelse hos regeringen af, at aktivering ikke altid er svaret.
Vi ser i øjeblikket, at der er nogle mennesker, der aktiveres igen og igen.
Det bliver et helt cirkus, hvor de køres rundt igen og igen, hvor det, de egentlig mangler, er et stykke fast arbejde.
Er regeringen åben over for at kigge på det, kigge på, at vi faktisk mange steder i den offentlige sektor mangler hænder: i ældreomsorgen, i børnepasningen, i naturopgaver, masser af steder, hvor vi godt kunne skabe plads til folk?
Er regeringen parat til at kigge på det, så vi ikke kun snakker om at aktivere og aktivere og aktivere?
Det kan være godt nok nogle steder
, og kan man få folk i arbejde i den private sektor, så gerne for os, eller i en perspektivrig uddannelse, men der skal altså også job til for at løse opgaven her.
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Jamen vi sætter stor pris på interessen både hos SF og CD på det her område, selv om jeg må indrømme, at det ikke er sådan, at det bare er derfor, vi har fået en åbenbaring.
Altså, vi kan sådan set godt selv se de problemer, der er.
Vi har også fået henvendelser ude fra det åbne land, og der er, som jeg sagde, også steder, hvor man må sige, at dér er det altså ikke på den her side af almindelig fornuft, det, der er foregået.
Det er faktisk sket.
Men det er sådan, at vi mener, at aktivering må være aktivering af hensyn til de pågældende, så vi ikke overlader dem til sig selv.
Det er også derfor, jeg sagde, at det i højere grad må ske på de pågældendes præmisser.
Vi er meget åbne over for, hvordan og hvorledes man laver et samspil med ordinære job.
Det ligger allerede i regeringens forslag om de 75.000 kr. til de over 50-årige.
Statsministeren nævnte i sin tale det projekt, der kører i Horsens Kommune, Projekt Arbejdsplads, som vi mener er meget spændende, fordi det dermed er en forpligtelse både for de private virksomheder og for det offentlige.
Men det er vi meget åbne over for.
Jes Lunde (SF), 1999-10-07:
Jeg vil bare kvittere for imødekommenheden.
Vi skal have udskrevet den her debat bagefter, kan jeg allerede nu forestille mig, og se på de tilsagn, der er givet fra den socialdemokratiske ordførers side om konkrete resultater.
Det synes jeg lover godt.
Hr. Buksti sagde på et tidspunkt - jeg tror, det var i et svar til fru Mimi Jakobsen - at nu kunne han jo ikke gøre det til den helt store sag i sin ordførertale.
Dér kunne man egentlig godt spørge: Hvorfor ikke?
Hvorfor ikke betragte det her fra regeringens side som den store sag?
Jeg ved godt, at regeringen er nødt til at diskutere vold med højrefløjen.
O.k., så må man gøre det, og hvis regeringen holder fast i at lave en kvalitativ indsats på de felter, hvor man også tager det forebyggende med,
Det er det største problem, vi har i vores samfund, at vi mangler sammenhængskraft, fordi der er så mange, der ikke får lov til at være ordentligt med.
Og vil regeringen være med til at gøre det til den største sag i efteråret, så er vi nogle, der gerne vil støtte op om det.
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Hr. Jann Sjursen må have mig undskyldt, men altså når det drejer sig om guddommelighed, så har vi vel her at gøre med en kender, så det skal jeg ikke anfægte troværdigheden af.
Jeg vil blot sige, at det jo drejer sig om en almindelig prioritering af offentlige udgifter.
Det drejer sig om, hvordan og hvorledes erhvervslivet med en øget indtjening også skal bidrage til, at vi har et velfærdssamfund, som vi kan finansiere.
Det drejer sig om, at man en gang imellem bliver nødt til at gå igennem de offentlige støtteordninger med en tættekkam for at se: Hvad er fornuftigt, og hvad er ikke fornuftigt?
Hvad kompenseres af det ene, og hvad kompenseres af det andet?
Hvad kompenseres af lettelserne i selskabsskatten osv.?
Og så er der bare at sige til det, at vi altså i indeværende år letter erhvervslivets omkostninger med det dobbelte af det, som man kan regne ud at der strammes med til næste år.
Så jeg tror nok, at alt taget i betragtning når det op til et rimelig godt resultat for erhvervslivet.
Men igen, vi er meget åbne for en diskussion om det fremadrettede: Hvordan og hvorledes får vi indrettet dansk erhvervsliv, så det kan klare fremtidens udfordring?
Det er det, det handler om.
Jann Sjursen (KRF), 1999-10-07:
Jeg ved ikke, om jeg er helt så sikker som hr. Jacob Buksti på, at det er guddommelige budskaber, der kommer fra Dansk Industris årsmøde, men det er selvfølgelig en anden debat. Jeg vil også sige, at uanset det er det jo besynderligt, at regeringen med en række forslag i finanslovforslaget rent faktisk pålægger erhvervslivet nogle nye byrder på en række specifikke områder og i øvrigt også byrder, hvis vi tager f.eks. konsulentordningen for landbruget, som går stik imod de intentioner, man har om et mere bæredygtigt landbrug, hvor konsulentordningen f.eks. skal være med til at sikre, at man kan implementere de miljømålsætninger, som man rent faktisk har fra regeringens side.
Så vil jeg godt notere positivt, at Socialdemokratiet, som hr. Jacob Buksti også var inde på i sin ordførertale, er villigt til at gå ind i en dialog om fleksjob og også se på rettighederne dér.
Jeg havde håbet, vi kunne komme videre i debatten i dag og også få Socialdemokratiets principielle holdning til spørgsmålet om, hvilke rettigheder folk har, når de er i fleksjob.
Men jeg har noteret positivt, at man er villig til at se på dagpengeret, ferieret og også de efterlønsrettigheder, der er i dag.
Det er dog et udgangspunkt for en dialog også med Kristeligt Folkeparti i de kommende forhandlinger herom.
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Med hensyn til det sidste, om fleksjob, skånejob, nævnte jeg jo direkte i min tale, at det er præcis dér, vi mener, man skal sætte ind, og at det netop handler om, hvordan man sikrer de enkeltes rettigheder.
Som jeg også sagde, er vi derfor meget optaget af det forslag, som er annonceret af regeringen om, hvordan og hvorledes man gør det.
Nogle af de afgørende problemstillinger er jo præcis det, som hr. Jann Sjursen nævner heroppefra, nemlig tab af rettigheder med hensyn til dagpenge, til efterløn og den slags ting, og med de udsigter er der jo ikke noget at sige til, at fleksjob, som de er i dag, ikke er nogen succes.
Det er det, der lægges op til.
Konkrete løsninger skal jeg ikke komme nærmere ind på her, det må også komme an på de forhandlinger, der skal være, men vi er meget optaget af det. Vi mener, at det ikke er godt, som det er i dag.
Med hensyn til erhvervslivet mener jeg bare i al ubeskedenhed, at når det er sådan, at man hæfter sig ved en række af de byrder, man mener det får, overser man, at konsekvenserne af den økonomiske politik, der føres i det her land, den lavere rente, den stabile valuta og den bedre kreditværdighed, faktisk alt sammen medvirker til en sikring af erhvervslivet.
Det er jo ganske guddommeligt at høre ude på Dansk Industris årsmøde, at ledende folk fra Dansk Industri ligefrem begynder at tro på, at man måske skulle have valutakursen på et andet niveau.
Det siger jo noget om, at stort set ligegyldigt hvad man gør, er der altid noget galt.
Men vi tror på, at vi kan få en dialog med de fornuftige folk i dansk erhvervsliv, og det er det, vi lægger op til.
Jann Sjursen (KRF), 1999-10-07:
Hr. Buksti fik det tidligere i debatten til at lyde, som om dansk erhvervsliv nærmest var faldet på halen for regeringens politik på området.
Man kan måske sige, at det klarer sig på trods af regeringens politik.
Jeg ved ikke, om det er den form for positiv erhvervspolitik, som hr. Jacob Buksti tænker på.
Jeg vil godt høre, om man vil være med til at drøfte den problemstilling, der er med tab af rettigheder, tab af dagpengeretten, tab af ferierettigheder, hvis folk vælger at gå fra ledighed over på fleksjob.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre hr. Jacob Bukstis holdning til.
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Socialdemokratiet og regeringen har hele tiden været optaget af udbygningen og sikringen af kvaliteten i den offentlige service.
Derfor er vi somme tider noget trætte af diskussionen om, hvordan og hvorledes den offentlige arbejdsstyrke stiger, når det er sådan, at vi kan se, at dér, hvor den er steget, er præcis på de områder, som fru Mimi Jakobsen understreger.
Derfor kan man selvfølgelig undre sig over, at CD en gang imellem mener, at det er dén politiske lejr, de skal befinde sig i, men det er en anden diskussion.
Det, som vi er meget åbne over for, er, hvordan og hvorledes vi laver et miks mellem at sikre folk ordinære job også i de offentlige virksomheder, i offentlig service.
Det er det, vi har gjort med kommuneaftalen.
Det eneste, jeg sagde, var, at vi også godt vil inddrage de erfaringer med integrering, man f.eks. har i Horsens Kommune, et samarbejde mellem det private erhvervsliv og det offentlige, sådan at man også får virksomhedernes ansvar for det her med, for det tror vi faktisk er meget, meget vigtigt.
Jeg er altså fuld af forståelse for fru Mimi Jakobsens synspunkt, jeg er faktisk enig langt hen ad vejen, men vi vil også godt have den anden side med, så derfor deltager vi gerne i en diskussion om det.
Mimi Jakobsen (CD), 1999-10-07:
Jeg er glad for tilsagnet, og jeg tror, at den analyse med tal og det hele er vigtig, også for at få andre partier her i salen i tale.
For hvad er det egentlig, vi gør?
Holder vi så fast i, at nu må der endelig ikke komme flere i den offentlige sektor?
Disse mennesker er ansat i den offentlige sektor i forvejen; de står bare på nogle andre konti.
De står på aktivering, kurser, uddannelse, dagpenge osv. Kunne man få den mere religiøse debattone ned og sige, hvad det rent praktisk er, vi kunne gøre,
Igen vælter eksemplerne jo ind.
En sygeplejerske, jeg talte med forleden aften, sagde, at de engang normalt var 4 til at passe 51 gamle om natten.
Nu har de længe været 3, og for 14 dage siden blev de rationaliseret til 2. Og denne sygeplejerske får altså den fyrstelige løn af 17.000 kr. om måneden.
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Derfor vil jeg sige, at det kan højst være på nuancen, at vi ser forskelligt på tingene her.
Til spørgsmålet om flere job i de offentlige servicesystemer: Det finder jo faktisk sted.
Det er en del af regeringens aftaler med kommunerne om at give over 50-årige ledige et tilskud på 75.000 kr. med ind i ordinære job inden for offentlig service, offentlige virksomheder af forskellig art.
Det andet, jeg bare vil sige, er, at faktisk er det sådan, at også med regeringens mellemkomst har man som led i de offentlige overenskomstaftaler fået afskaffet 120-dages-reglen, så man faktisk har åbnet for, at man kan være mere fleksibel, man kan blive mere fornuftig, mere ordentlig i forhold til at håndtere det problem, som hænger sammen med en øget nedslidning også i det offentlige.
Så det er vi meget åbne over for at diskutere.
Mimi Jakobsen (CD), 1999-10-07:
Jeg vil gerne tilbage til spørgsmålet om aktivering og alternativer til aktivering.
Statsministeren sagde i sin åbningstale sidste år ved denne tid, at der nu var tale om nedslidning i den offentlige sektor.
Der var adskillige faggrupper, der blev mere og mere nedslidt.
Jeg tror, der blev nævnt hjemmehjælpere, plejehjemsassistenter, personale på sygehusene, og vi kan tilføje buschauffører, tror jeg, uden at gå for vidt. Jeg vil gerne spørge hr. Buksti: Ville Socialdemokratiet og regeringen være med til at lave en fuldstændig nøgtern, ordentlig analyse med et åbent resultat, der siger: Hvad ville være den samfundsmæssige gevinst eller omkostning - jeg tror gevinst - ved netop på disse personaleområder at oprette job til de mennesker, der i dag bliver sendt på kurser, ikke alle sammen selvfølgelig?
Ville det i virkeligheden ikke være en stor samfundsmæssig gevinst at sætte ekstra hænder, hoveder og hjerter, som jeg plejer at sige, ind på de områder, hvor nedslidningen er åbenbar i den offentlige sektor?
Jeg tror, vi kunne spare mange penge og menneskelige omkostninger.
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Det kan godt være, at jeg er ved at være lidt sløv til det
der med procentregning, men jeg må tilstå, at det jo nærmer sig lettere demagogi, når det er sådan, at hr. Frank Aaen giver indtryk af, at vi tager fra de svageste 15 pct. og så holder de 85 pct. fri. Jeg går ud fra, at det er de såkaldt velhavende og ikke alle pensionister.
Det kan godt være, at jeg har misforstået det, men jeg hørte det bare sådan, og så er det jo noget gas, rent ud sagt, for det er jo ikke det, det handler om.
Det, det handler om, er, hvorvidt man vil gå ind og påvirke fordelingsprofilen i det her land.
Og det, det drejer sig om, er altså ikke noget med, at der findes nogle svage, uformuende pensionister, som sidder og ikke kan få tingene til at hænge sammen.
Det, det drejer sig om, er, at der altså sidder folk, som har en kapital selv. Og det er et synspunkt, som jeg troede hr. Frank Aaen en gang imellem gik ind for.
Men det kan jeg forstå er et relativt synspunkt.
Så altså, velkommen i klubben hos kapitalen, hr. Frank Aaen!
Frank Aaen (EL), 1999-10-07:
Min bemærkning om børnefamilierne gik jo på, at hr. Buksti sagde, at det her gik ud på at tage penge fra de rige.
Og så spurgte jeg bare, og jeg spørger igen: Er en børnefamilie, hvor forældrene har ufaglært arbejde - de kommer nemlig over grænsen på 320.000 kr., for det er husstandsindkomsten - rig? Og hvorfor skal den have sat sin forældrebetaling i vejret? Jeg forstår det ikke.
Det er i modstrid med de principper, jeg mener vi skal slås for, nemlig at vi ikke skal have mere brugerbetaling i vores velfærdssamfund.
Det med pensionisterne: Jamen jeg tror, det er, fordi hr. Buksti ikke rigtig ved, hvad det er, finansministeren har aftalt med kommunerne.
Det er sådan, at blandt landets pensionister er der ca. 15 pct., der på grund af en svækkelse får tildelt hjemmehjælp i form af praktisk hjælp også eller anden form for hjælp - 15 pct. - og det er lige nøjagtig hos de 15 pct., man nu siger: Dér går vi ud og tager penge.
Hvad så med de 85 pct., som har en millionformue?
Hvorfor tager vi ikke fra dem?
Jeg vil bare sige til hr. Buksti: Arveafgift, formueskat, så skal vi være der.
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Der eksisterer mig bekendt ikke noget forslag endnu.
Hvordan og hvorledes hr. Frank Aaen kan komme og sige, at vi tager fra de 15 pct. - sådan hørte jeg det - af de svageste af de rige, forstår jeg simpelt hen ikke.
Men det kan godt være, at jeg er bagud. Jeg forstår simpelt hen ikke hr. Frank Aaens og Enhedslistens optræden i den her sag.
Det må jeg tilstå.
Jeg mangler at få en fornemmelse af, hvordan og hvorledes Enhedslisten og hr. Frank Aaen tror at man i fremtiden kan finansiere velfærdssamfundet, så der ikke kommer det ud af det, at alle de, som hr. Frank Aaen plus lidt flere mener at man skal tilgodese, får det dårligere.
Jeg kan ikke med min bedste vilje se hr. Frank Aaens interesse i at forsvare, at de mest velhavende ikke kommer til at betale en del af det yderste af den praktiske hjælp.
Det kan jeg ikke.
Og hr. Frank Aaens bemærkning om børnefamilien har jo heller ikke hold i noget som helst.
Det, det handler om, er: Børnefamilier med en indkomst på over 320.000 kr. kan komme til at betale 1 pct., 1 pct. og 1 pct. over de næste 3 år. Hvis det virkelig er et dramatisk indgreb i fordelingen i det her samfund, så mener jeg, hr. Frank Aaen skal forholde sig til: Hvad er så konsekvensen af, at vi sammen med hr. Frank Aaen forhøjede fripladsgrænsen i dagsinstitutionerne?
Frank Aaen (EL), 1999-10-07:
For at vende tilbage til debatten fra før: Hr. Buksti siger, at regeringen vil tage fra de rige.
Jamen var det bare så vel.
Altså forældrebetalingen i dagsinstitutionerne, som regeringen nu vil have sat i vejret, rammer børnefamilier, ufaglærte arbejdere med børn.
Er de rige?
Stramningen af boligydelsen til pensionister, der blev gennemført sidste år sammen med højrefløjen, ramte pensionister, der kun havde folkepension og ATP.
Denne gang skærer man i varmehjælpen til pensionister.
Det er altså også kun pensionister med meget lave indtægter, der overhovedet får varmehjælp.
Her skæres der også.
Det er ikke kun hos de rige.
Så siger hr. Buksti, at kerneydelser fortsat skal være gratis; de skal stadig væk være gratis.
Jamen, er praktisk hjælp til pensionister ikke en kerneydelse?
Det er jo ikke noget, der gives bare til rengøring, som finansministeren nogle gange siger.
Det er jo noget, der kun gives ved tildeling, og som i øvrigt altså kun er tildelt 15 pct. af landets pensionister.
Man tager virkelig den gruppe, der er svag, og siger: Her tager vi pengene.
Hvorfor tager man ikke pengene fra alle?
Det vil jeg gerne have at vide af hr. Buksti.
Hvorfor har man valgt de svageste 15 pct. af de rige pensionister i stedet for at tage fra alle pensionister, der er rige?