Karen J. Klint (S), 2004-02-25:
Jeg synes, det er godt, vi får de her to beslutningsforslag behandlet under et, men jeg vil også ligesom de forrige adskille dem lidt, fordi de trods alt er forskellige.
Socialdemokraterne er enige i, at de skitserede problemstillinger er fuldstændig uacceptable, og at beslutningsforslagenes formål derfor er gode. Det skal forhindres, at udenlandske kvinder og børn udnyttes så skrækkeligt, som der findes mange eksempler på.
Der findes måske flere og flere nu, end der gjorde for bare et par år siden, ikke kun fordi der er åbenhed om det, men også fordi vi tror, at der i virkeligheden sker mere, end der gjorde for bare kort tid siden.
Vi ser eksempler på det, man i hvert fald i Norge
direkte kalder importbrude, altså kvinder, der føres til Danmark, ikke for at de skal integreres, men for at de skal bruges en kort tid og så kasseres igen, og så er man egentlig ligeglad med, om de ryger hjem.
Det er en trafik, vi ikke har set tidligere, og derfor skal vi også stoppe den trafik, før den bliver rigtig rodfæstet.
Som situationen er i dag, er der nok at tage fat på, og der er også nogle ting, der klart skal gøres bedre.
Jeg er bange for, at mange udenlandske kvinder lever meget mere forfærdeligt, end vi går og tror, med meget mere vold og seksuel udnyttelse. Min frygt bestyrkes desværre gennem f.eks. Ekstra Bladets annoncer, hvor vi jo kan se, hvad der bliver sat til salg, og også hvad der bliver sat til salg med etniske overskrifter på; jeg tror ikke, at alle de kvinder er her fuldstændig frivilligt.
Derfor har Det Radikale Venstre ubetinget ret i, at det fortrinsvis er kvinder, der udnyttes,
men jeg synes, at der er et problem med noget af ordlyden i forslaget.
Det er nemlig sådan, at med lidt ond vilje - nu har det jo været sat på dagsordenen i dag med onde mænd, men der kan også være ond vilje - kan det næsten med den tekst, der er, fortolkes sådan, at det er legalt at lave overgreb, hvis det sker mod mænd. Så ved jeg selvfølgelig godt, at hverken Det Radikale Venstre eller Det Radikale Venstres ordfører kunne tænke sig, at det blev fortolket på den måde, men sådan nogle ting skal vi i hvert fald have luget ud under udvalgsarbejdet.
Så vi vil godt være med til at diskutere, om det ikke skal være lidt mere kønsneutralt, end det er nu, for det kunne jo godt være, at der også var nogle mænd, der havde brug for det.
Der er jo også proformaægteskaber, hvor det er danske kvinder, der har førertrøjen på.
Nogle gør det frivilligt, andre måske lidt mindre frivilligt, men for at hjælpe nogen, der er i klemme, og nogle gør det med næsten samme motiver som mændene, nemlig for at tjene penge på det.
Så der er vel nogle situationer, hvor vi skal drøfte, i hvor høj grad der indgår et valg i det her, både hvad angår det økonomiske og det mere menneskelige.
Den 10-årige karenstid har været nævnt tidligere, og vi er glade for, at den er med i det septemberforlig, som mit parti er med i fra sidste år.
Med hensyn til den dispensation, der er i muligheden for starthjælp, er der ingen tvivl om, at både jeg og mit parti er imod starthjælp i al almindelighed, men jeg kan være usikker på, om det netop lige er en gruppe med baggrund i starthjælpen, der skal have en dispensation, for jeg er ikke sikker på, at det er klogt at blande de to begreber sammen.
Beslutningsforslag nr. B 99 er et lige så sympatisk beslutningsforslag, dog synes jeg måske, at det er lige store ord nok at bruge, når man siger, at den danske stat bidrager til overgreb og tortur ved en hjemsendelse.
Den danske stat udfører jo ikke overgrebene, men det er korrekt, at når nogle kvinder hjemsendes, fordi de ikke får forlænget deres opholdstilladelse, kan den måde, de kommer hjem på, være næsten uoverkommelig for dem. Måske skal de også tilbage til et samfund, hvis kultur og tradition i forvejen undertrykker kvinder, og så vil de selvfølgelig have endnu sværere ved at komme tilbage til det samfund, når de bliver stemplet som brugte kvinder.
Så det er mere det kulturelle begreb og det internationale samarbejde, hvor der er nogle ting, vi skal forholde os til, frem for at sige, at det er den danske stat, der står for torturen.
Med hensyn til nogle af forslagets enkelte punkter er vi meget åbne over for at drøfte praksis om de paragraffer, der er nævnt i udlændingeloven.
Bliver de fortolket liberalt nok i de situationer, hvor vi gerne vil have, der skal være lidt mere fleksibilitet?
For det er jo rigtigt, at der kan være et meget kort tidsrum, fra hvornår man forlader manden, og til man kommer ud.
Er det den tidsfase, der er for kort?
Der kan også være noget med, om det er voldens karakter, eller om det er opholdets længde i Danmark, der tæller med, eller om kvindens integrationsniveau skal tælle med.
Modsat den forrige ordfører tror jeg nemlig, at nogle kvinder snydes for integration, fordi manden ikke ønsker det, simpelt hen fordi han måske slet ikke har tænkt sig at beholde hende i de 7 år, der skal til, før hun får permanent opholdstilladelse. Derfor tror jeg, at vi allerede ved starten af deres ophold skal hjælpe disse kvinder, således at de kender mere til deres pligter og deres rettigheder, ikke mindst deres rettigheder, for pligterne får de jo, når de skal hjem til mænd, der holder dem som slave.
Så de har faktisk pligter nok, bare ikke de pligter, vi andre ønsker de skulle have.
Vi vil jo gerne have, at de skal integreres, så derfor tror jeg, at vi måske skal have en pjece, der specielt er til de kvinder, eller en pjece, som er det første, de møder ved ankomsten til Danmark.
Det er ikke nok, at vi kun giver dem viden, når de kommer i uddannelse, for hvis de ikke kommer i uddannelse, fordi manden slet ikke er interesseret i, at de skal holde længe nok til at være her, så er de jo på den.
Så ved de jo ikke, hvor de skal gå hen.
Så selv om vi har mange gode intentioner, så kan det godt ske, at vi ikke har været vågne nok til at se, hvor grim den udvikling, der har været på området, kunne være.
Så lad os under udvalgsarbejdet drøfte, om der er nogen huller, vi skal have kigget på.
Vi er også villige til at kigge på tolkebistanden.
Er der hjælp nok på krisecentrene til at få tolke ind
, hvis det er der, kvinderne først kommer?
Vi skal bare passe på, når vi drager krisecentrene med ind i det her, for vi sætter jo alle pris på det helle, et krisecenter er, og vi skal passe på, at de ikke kommer for meget ind som en myndighed, og dermed giver krisecentrene et skred, som er utilsigtet.
Men krisecentrene kan sagtens være med på en anden front, end de er i dag, og det er også det, de ønsker i de rapporter, de afgiver, for de møder mange flere kvinder, der er udsat for vold, end sundhedsmyndighederne og politiet gør.
Derfor skal vi have fokus på dem, men med den balance, som jeg lige beder om dér.
Vi skal også beskytte dem med det særkende, som krisecentrene faktisk er.
Jeg tror, at mange af de kvinder, der bliver udsat for vold, netop har det specielle problem, som også er beskrevet i beslutningsforslaget, at de i forvejen er angst for nogle myndigheder, ikke mindst de kvinder, der bliver allermest udnyttet på det seksuelle marked.
Jeg kan godt forstå, at hvis man er holdt som sexslave, er det meget svært at melde sin mand til politiet for, at man er blevet udsat for overgreb, for man ved godt, at man måske ikke selv er på den rette side af loven; man er selv tvunget ud i noget kriminalitet. Så vi har da noget, vi skal have drøftet
, bl.a. hvordan vi beskytter kvinder mod den skæve udvikling, som vi ser mere og mere af, og som i hvert fald bliver åbent annonceret, synes jeg, mange steder rundtomkring.
Jeg er også enig i, at der er nogle ting omkring disse forhold, hvor vi ikke kan sige, at det kun er de udenlandske kvinder, der oplever nogle skævheder i mødet med de danske myndigheder.
Der er også danske kvinder, der kan fortælle om, at hvis de har været udsat for vold eller andre ting, så er deres første møde med politi og sundhedspersonale heller ikke altid lige positivt.
Det er fint, at de initiativer, der er mod vold over for kvinder, har sat nogle processer i gang, men man skal stadig være meget opmærksom på, at fokus ikke må flytte sig, for det er meget vigtigt, at de kvinder bliver mødt med den rigtige holdning fra første færd.
Afslutningsvis vil jeg sige, at vi meget gerne går ind i udvalgsarbejdet, og vi vil gerne kigge på, om vi kan gøre det lidt mere kønsneutralt.
Vi vil også gerne se på intentionerne
i det, så man ikke ubevidst kommer til at lukke op for, at der måske er nogen, der kunne synes, at hvis vold alene giver en adgangsbillet til at komme til Danmark, bare man bliver gift med den forkerte stodder, eller hvis man digter en historie, så gør man det. Det kunne være en utilsigtet negativ effekt af det her.
Så vi ønsker ikke at få åbnet op for en måde, hvorpå ægteskabet kan misbruges til en indvandring, som ikke er tilsigtet.
Men vi vil gerne medvirke til at gøre det bedre for de kvinder, der uden skyld bliver udsat for vold, og som uden at have tanke på at misbruge en udlændingelov eller en ægteskabslov står i en meget kedelig situation.