Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-01-12:
Når man går ind og kigger på den type aftaler som den, der er lavet mellem regeringen og KL, kigger man på: Hvordan er den demografiske udvikling, altså, hvordan ændrer befolkningens sammensætning sig?
Men når man gør det, så laver man en aftale på landsplan, og det, som Socialdemokratiet i virkeligheden lægger op til her i dag, kan jeg høre på de spørgsmål, der stilles, er åbenbart, at regeringen eller staten skal lave den aftale med den enkelte kommune.
Det vil være noget helt nyt i forhold til den måde, vi har grebet det an på indtil nu.
Nu skal det diskuteres, hvordan aftalesystemet skal være fremover, og derfor er det jo et interessant bud, at Socialdemokratiet mener, man skal lave sådan nogle aftaler med den enkelte kommune, for det skal man jo, hvis man skal ind og se på den enkelte kommunes antal borgere – der bliver flere eller færre inden for forskellige kategorier – og så sige: Det er det, vi laver aftalen på grundlag af.
Det har man ikke gjort indtil nu, heller ikke i socialdemokratisk ledede regeringstider.
Der er der blevet taget udgangspunkt i, at det er på landsplan, man vurderer det, og hvis der er ændringer i befolkningens sammensætning, går man ind og korrigerer for det i de aftaler, der laves.
Det er en meget interessant udvikling, der er i den socialdemokratiske holdning på det her område.
Fru Line Barfod har også tidligere nævnt det der med den manglende forståelse for, hvorfor det offentlige forbrug kun må vokse med et eller andet bestemt år efter år.
Hvorfor kan det ikke bare vokse med noget mere, hvorfor skal der være sådan en træls begrænsning på det, hvorfor kunne vi ikke bare sætte det op?
Hvis fru Line Barfod læste Velfærdskommissionens betænkning, som vi fik i december, hvad hun jo givet har gjort, men så gjorde det igen, så ville hun få en større forståelse for det, for der opererer de jo lige præcis med vigtigheden af, at indtægter og udgifter i den offentlige sektor hænger sammen, og at vi også, når året ikke hedder 2006, men 2007, 2008, 2009 osv., har flere penge at gøre godt med til de områder, vi gerne vil prioritere.
Det, der er afgørende for os, er jo ikke, at man lige præcis i et år kan gøre et eller andet ekstraordinært, men at man kan se, at vi til stadighed bruger flere penge på de områder, vi mener bør prioriteres højere i det danske samfund.
Det er sådan set vores bestræbelse.
Det er jo det, der ligger i, at man ikke er med i og har noget ansvar for, hvad der foregår.
Men det er jo et ansvar, vi har påtaget os, og derfor er der grænser for, hvor høje tal vi bare lige skriger ud uden at have jordforbindelse.
To ting: For det første synes jeg, det er noget nedladende at betegne folketingsmedlemmer, kolleger, som stemmekvæg.
Fttmo036.fm Page 2626
Friday, March 10, 2006 4:42 PM
For det andet vil jeg sige om flere penge til handicappede, at det er utrolig sympatisk at kæmpe for flere penge til de handicappede, jeg synes, det er al ære og respekt værd.
Jeg synes, det er godt, at både folketingspolitikere og lokalpolitikere prøver at prioritere flere af vores penge til de handicappede, ligesom jeg synes, det er godt, hvis man forsøger at prioritere flere penge til de ældre og til sygehusene.
Det, der er Dansk Folkepartis bestræbelse, når det skal gøres, er hele tiden at sikre, at så stor en del af den vækst, altså den forøgelse af de offentlige udgifter, der kan være fra det ene år til det næste, går til de områder, vi prioriterer højest, bl.a. de ældre, som jeg har været inde på, men de handicappede er også et område, det vil være glimrende at bevilge flere penge til.
Det, der bare er afgørende, og det, der er forskellen på fru Line Barfod og mig, er, at jeg anerkender, at det skal ske inden for en økonomisk ramme.
Jeg anerkender altså, at man ikke bare kan nævne et tal ud af det blå og spørge, om vi ikke skal afsætte nogle flere penge, for der er nogle rammer, vi skal være enige om, og derfor handler det også om, at kommuner og for så vidt også amter, men specielt kommuner i det her spørgsmål, er gode til at prioritere, så de også bruger flere af deres penge på de områder, som fru Line Barfod og jeg, i hvert fald lige hvad angår det her spørgsmål, er enige om bør tilføres flere penge.