runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-10-22:
Det var meget, meget tæt på.
Når man i aviserne læser de efterfølgende analyser af nattens begivenheder, som nogle var vidner til, mens andre så til fra sidelinjen, så kan vi se, at folketingsvalget var meget tæt på. Men vi havde specielt to partier herinde i Folketinget, som gjorde, hvad de kunne for at undgå et folketingsvalg - ja, der var selvfølgelig økonomiministerens parti, men ud over det - og det var Venstre og De Konservative.
De to partier gjorde alt, hvad de kunne for at undgå et folketingsvalg, og de var efter min bedste vurdering villige til at gøre præcis, hvad der skulle til for at undgå et folketingsvalg og indgå et forlig, nærmest uanset hvordan det så ud.
Man har så fået nogle enkelte lunser som undskyldning for, at man er gået med i et forlig om noget andet, som vi kommer tilbage til senere på dagen, nemlig en tvangsopsparing, sådan at man havde noget at gå ud med som en undskyldning til vælgerne for, at man var gået med alligevel og havde vendt på en tallerken.
Det er jo sandheden, for når vi ser på de her lunser, der er givet, så burde de ikke have været nok til at undgå det folketingsvalg, som kunne have bragt en ny regering til roret i det her land hurtigt, så vi kunne have genoprettet økonomien ud fra det, der selvfølgelig er nødvendigt, nemlig offentlige besparelser frem for tvangsopsparing i den private sektor.
Dansk Folkeparti har hverken lod eller del i det forlig, der er indgået - gudskelov for det! - og det gør jo, at vi her i salen i dag har mulighed for lige netop at sige ja til det, vi godt kan lide, og sige nej til det, vi ikke kan lide.
Og det vil vi også gøre.
Og derfor kan jeg meddele, at vi naturligvis vil stemme for det her forslag.
Men når det er sagt, vil jeg samtidig sige, at det her forslag er for at sige det mildt ret ligegyldigt.
Altså at man kan sætte nogle penge ind på en konto i tre år fra 1998 og så undgå, at renterne bliver indkomstbeskattet, det er ikke noget, der batter noget.
Det, der ville have battet noget, det var, hvis V og K virkelig havde sat regeringen stolen for døren og så havde sikret nogle offentlige besparelser i det forlig, man indgik i de stille nattetimer.
Det har man ikke gjort.
Man kommer med nogle andre ting.
Så vi stemmer for det her lovforslag.
Jeg vil senere under de andre forslag redegøre for vores mere detaljerede holdning til de forslag; men jeg har allerede nu udtalt vores principielle holdning til selve det forlig, der er indgået, hvoraf det her jo så er en lille luns.
Ole Løvig Simonsen (S), 1997-10-22:
Ja, jeg har i og for sig ikke så meget at tilføje til de bemærkninger, der er kommet fra de forskellige ordførere.
Jeg kan konstatere, at der er et bredt flertal for forslaget, selv om det kun er et bette nøk eller et beskedent lovforslag.
Men som alle ved, er det en del af den aftale, der er indgået mellem regeringen og Venstre og De Konservative, og derfor skal jeg anmode om, at det får en hurtig gang igennem Boligudvalget, så vi kan færdiggøre det i morgen.
Frank Aaen (EL), 1997-10-22:
Hr. Poul Erik Dyrlund sagde, at alle skal bidrage.
Det med, at hvis bare de rige betaler, så er alting godt, kan vi diskutere en anden dag, men det er faktisk overhovedet heller ikke det, der er tale om.
Poul Erik Dyrlund (S), 1997-10-22:
Nu har jeg den opfattelse - og jeg skal erkende, at det er frit efter hukommelsen - at det faktisk var sådan, at da vi havde åbningsdebatten her i Folketinget for snart fjorten dage siden, var situationen den, at regeringen tilbød at forhandle med alle partier omkring det her; men som jeg lyttede mig til det i løbet af dagen, så var det jo ikke ligefrem sådan, at venstrefløjen stod i kø for at ville indgå aftaler med regeringen om det her.
Frank Aaen (EL), 1997-10-22:
Det, venstrefløjen krævede, var en profil, som klart ramte dem, der har et overforbrug, hvad bistandsmodtagere overhovedet ikke har mulighed for at have.
Det afviste man at forhandle om, og til gengæld gik man i forhandlinger med dem, som principielt afviste modellen.
Vi var åbne over for en form for opsparing, som bare havde en rigtig profil, men det gad man ikke undersøge, man gik tværtimod til V og K. Og resultatet ser vi jo i dag.
Aage Frandsen (SF), 1997-10-22:
Jeg ved ikke, hvad hr. Poul Erik Dyrlund forstår ved, at vi ikke skulle have stået i kø for at være med.
Vi tilbød at skaffe nøjagtig det samme beløb.
Vi kunne endda gøre det på en sådan måde, at det i højere grad kunne gavne statskassen end det forslag, der ligger her; det gør det modsatte.
Vi foreslog, at man kunne få nøjagtig den samme forbrugsbegrænsende virkning ved, at vi indførte en regulær, gammeldags bunden opsparing for de indtægter - og kun den del af indtægten - der ligger over 250.000 kr. Så skal man beregne procenten, og det betyder så, at det er dem, vi kan kalde de rige - det gælder f.eks. hr. Poul Erik Dyrlund, og det gælder mig selv - der ville falde ind under ordningen.
Det syntes vi var rimeligt.
forbrugsmuligheden i år, og det er de mennesker, der har det ekstraordinære forbrug i år.
Poul Erik Dyrlund (S), 1997-10-22:
Jeg kan høre på hr. Aage Frandsen, at de vurderinger, de enkelte partier havde forrige torsdag af det her spørgsmål, ikke har ændret sig fra den dag og til i dag, og der er kun at sige til det, at vi i regeringen og regeringspartierne har haft den grundlæggende opfattelse, at alle skulle være med til via 1 pct.-ordningen at bidrage til dette her.
Jamen der er kun at sige til hr. Aage Frandsen, at jeg tror, både regeringen forrige torsdag og såmænd også jeg i dag har forstået SF's budskab i det her.
Og det er så her, vandene skilles, og synspunkterne skilles.
Aage Frandsen (SF), 1997-10-22:
Jeg vil også godt til ministeren sige, at det selvfølgelig er rigtigt, at 60-70 kr., som jo så er ca. 800 kr. om året, måske ikke er alverden.
Men det, jeg synes man skal sammenholde det med,
er: Er det den person, der har denne indkomst, som bidrager til, at forbruget i Danmark eventuelt er for højt?
Er det en person, som er lavtlønnet - en kassedame eller en person, som er arbejdsløs - der bidrager til, at forbruget er for højt?
Er det en person, der er på bistandshjælp, der bidrager til det?
Eller er det de mennesker, som i 1998 får en ganske pæn skattelettelse, og som jo også måske er parcelhusejere og dermed også har fået en stor friværdi?
Er det de personer, der bidrager?
Man kan selvfølgelig sige, at vi alle sammen skal bidrage, men jeg synes bare, det er en underlig form for lighedspolitik, at alle skal bidrage, og at det så er retfærdigt.
Spørgsmålet er: Hvem har bidraget til, at økonomien eventuelt har problemer, og hvem har råd til at betale?
Det er derfor, jeg vil spørge ministeren: Hvis nu regeringen skulle lave en ideel model, var det så så vigtigt at få alle med, det vil sige også bistandsklienterne, i det her?
Er det ikke mere rimeligt at sige, at det er folk, der har de høje indkomster, som primært skal bidrage, hvis forbruget er for stort? Derfor kunne man godt have valgt en model, der gik ud på, at det gælder indkomster over en vis størrelse, og at det kun er den del af indkomsten, der er over en vis størrelse, f.eks. 250.000 kr., der skal betales bidrag af.
Det var rent faktisk det, som en konservativ ledet regering - som var mere social i den henseende - lavede i 1980'erne.
Christian O. Aagaard (KF), 1997-10-22:
Da nu både hr. Kristen Touborg, hr. Kim Behnke og hr. Frank Aaen har fremført, at det skulle være et asocialt forslag, og at det vender den tunge ende nedad, og at man straffer den lille, som for en enkelt gangs skyld har været glemsom,
vil jeg sige, at det i hvert fald er min oplevelse og min erfaring, at det, der sker, er, at den første erindringsskrivelse ikke medfører gebyr, men at det store beløb er til dækning af en, to eller tre rykkere, før der bliver betalt.
Det er baggrunden.
Der er i hvert fald den praksis, at i det øjeblik det er et mindre beløb, som man af en eller anden årsag ikke får betalt, og det er første gang, medfører det ikke, at man får det store gebyr.
Frank Aaen (EL), 1997-10-22:
Enhedslisten er positiv over for dette lovforslag.
Vi vil dog gerne gå længere og vil også lave ændringsforslag om det med de fire, henholdsvis tre dages frist.
Vi synes faktisk, der er brug for en noget længere frist for at kunne forberede sig ordentligt og inddrage baggrundsgrupper, i det omfang det er nødvendigt for at kunne sætte sig ind i sagerne.
Vi ønsker også en frist for indkaldelse af udvalgsmøder, og i det hele taget synes vi, at vi skulle bruge anledningen, når vi har fået et sådant lovforslag, til at sige, at der er flere steder, der skal åbnes.
I den forbindelse er vi også tilhængere af åbne postlister i kommunerne, men der kunne eventuelt også være et par andre områder. Vi vil gå positivt ind i udvalgsarbejdet.
Thorkild Simonsen (S), 1997-10-22:
Som den, der første gang tager ordet på denne fornemme talerstol, vil jeg gerne sige tak til dem, der har budt mig velkommen.
Det har alle, som jeg har hilst på, for øvrigt gjort.
Om lovforslaget vil jeg gerne principielt sige, at jeg er tilhænger af åbne postlister, og jeg er tilhænger af, at man kender tingene grundigt, før man skal behandle dem.
Dér, hvor jeg selv kommer fra - nu er det ikke lige Kommunernes Landsforening, jeg tænker på, men Århus - har vi alt det her.
Jeg vil begynde med at sige tak til de ordførere, som støtter dette lovforslag; det gør de jo principielt alle sammen.
Jeg vil gerne sige, at når hr. Kim Behnke nævner, at der kan være brug for, at andre grupper uden for den politiske kreds også får tid til tingene, kan det godt praktiseres, uden man behøver at lave lovgivning om det. Jeg har bemærket det, som hr. Christian Aagaard nævnte fra KL's bemærkninger.
Der står: På det foreliggende grundlag.
Nu har jeg jo tidligere haft lejlighed til at skrive under på denne forenings vegne, og hvis man skriver det på en måde som denne, er der en stor forståelse i denne forening for, at sagen nu skal løses. Jeg giver tilsagn til alle ordførerne om at gå åbent ind
i en drøftelse af forslaget og vil prøve at se, om der er ting, der skal forbedres eller ændres.
Jeg har principielt sagt, at jeg går ind for lovforslaget.
Jeg kan altså ikke droppe det, vil jeg gerne sige, men jeg kan gå ind for, at man gennemgår forskellige sider af forslaget, hvis det på den måde kan blive mere spiseligt.
Jeg kan selvfølgelig, som en række af ordførerne har sagt, også undre mig lidt over, at der er nogle forholdsvis få kommuner tilbage, som ikke har denne ordning, men der er tidligere erfaringer for, at en god sag som denne kører hurtigt igennem i mange kommuner.
Så kan der være enkelte, hvor den stort set aldrig ved frivillighed vil køre igennem, og det er nok baggrunden for, at min forgænger har ment det nødvendigt at fremsætte dette forslag, og derfor vil jeg gerne støtte det.
Jeg mener også, det er forkert, når man siger, at der kan være nogle borgmestre, der er så stærke, at ingen andre kommer til orde.
Jeg mener nu godt, at man kan være rimelig stærk som borgmester, samtidig med at man lader andre komme til orde, så det er der også erfaring for i nogle danske kommuner.
Jeg vil ikke sige mere ved denne lejlighed, men sige tak
på denne måde.
Jeg vil gå positivt ind på de forslag, der kommer frem, og jeg vil lige bekræfte over for hr. Kristen Touborg, at det punkt, som han spurgte om, er opretholdt.
Jørn Pedersen (S), 1997-10-22:
Det er et ganske fornuftigt lovforslag, som vi her har med at gøre.
Der er tale om en regulering af nogle satser, og forhøjelsen fra 200 kr. til 250 kr. er ydermere indgået i den aftale, som regeringen lavede med amter og kommuner i forbindelse med finansieringsaftalen her i sommer.
Det har selvfølgelig også afstedkommet, at de høringssvar, der er kommet fra de berørte organisationer, har været positive, og det er også set med vores øjne et positivt element, at de 40 mio. kr., der forventes at komme ind ved denne ordning, bliver i kasserne hos amterne og kommunerne, idet det er en del af aftalen.
Vi støtter varmt dette lovforslag.
Erling Oxdam (V), 1997-10-22:
Også her giver jeg møde for Venstres ordfører, fru Else Winther Andersen, og jeg skal holde en meget kort tale:
Christian O. Aagaard (KF), 1997-10-22:
Jeg kan gøre det lige så kort.
Jeg skal på Det Konservative Folkepartis vegne anbefale dette lovforslag.
Kristen Touborg (SF), 1997-10-22:
Gældende lov giver kommunerne lovhjemmel til at opkræve et rykkergebyr på 200 kr., selv om normalproceduren er, at der ikke må opkræves et rykkergebyr, som er højere end kostprisen for gebyrskrivelsen, men det blev jo fastlagt i loven for nogle år siden, at sådan må det være.
Hensigten med loven dengang var, at kommunerne hurtigere kunne få restancerne inddrevet, og det blev fra, tror jeg, samtlige partier dengang fremhævet, at det her var altså ikke en ny skjult skat.
Det var et spørgsmål om, at man skulle have restancerne hurtigere ind, og derfor var der også et stort flertal i Folketinget, der dengang gik ind for sagen.
Også SF stemte for loven, men vi udtrykte samtidig ønsket om, at det sikres, at summen af gebyrer og morarenter står i et rimeligt forhold til restancen, og det må man jo sige, at hverken loven fra dengang eller lovforslaget her lever op til, idet der er mange kommuner, der udsender rykkergebyrer på 200 kr. uanset restancens størrelse.
Derfor vil SF foreslå, at loven ændres således, at kommunerne forpligtes til først at udsende en erindringsskrivelse, hvor gebyret ikke må overstige 50 kr., idet mange borgere, som blot er glemsomme, dermed får muligheden for at undgå det store rykkergebyr.
Jeg må sige, at jeg selv finder, det er meget ærgerligt, hvis man har glemt at betale 40 kr. til kommunen, og så går der en uge, og så får man en regning på 240 kr., bare fordi man er glemsom.
Det synes jeg ikke er en helt rimelig måde at gøre tingene på, og når det nu rent faktisk ikke er hensigten, at det skal være en skjult skat, men at sikre, at restancerne bliver nedbragt, mener jeg, at vores forslag i høj grad tilgodeser det hensyn, og så kan man samtidig sikre, at borgere, der er lidt glemsomme, slipper med et mindre rykkergebyr.
Dorit Myltoft (RV), 1997-10-22:
Jeg skal ganske kort meddele, at Det Radikale Venstre støtter dette lovforslag.
Frank Aaen (EL), 1997-10-22:
Vi i Enhedslisten mener, at det eksisterende gebyr på 200 kr. er alt for stort.
Det er faktisk en meget tung byrde for mange at skulle betale 200 kr. ekstra oven i daginstitutionsregningen, eller hvad det nu er, man ikke lige havde penge nok til at betale den 1., og som man må gå og trække lidt.
Det er jo ikke andet end en ekstraskat, det er en skjult skat.
V og K plejer at have meget travlt her i salen med at råbe op om, at det ikke er andet end en skjult skat.
Denne gang går det åbenbart gelinde, men de 40 mio. kr. i de kommunale kasser er jo ikke andet end en skjult skat.
Vi kan ikke støtte lovforslaget.
Vi går imod.
Jeg er ikke helt sikker på, at jeg forstod det foregående indlæg helt, men jeg vil sige, at det forslag, der ligger her, giver mulighed for, at man straks første dag påligner 200 kr. - med dette forslag 250 kr. - ved glemsomhed, og det gennemføres også rent faktisk ude i mange kommuner.
Jeg synes ikke, det er rimeligt, og hvis der er den holdning, jeg har forstået, her, vil Enhedslisten være imod forslaget.
Thorkild Simonsen (S), 1997-10-22:
Tak til de ordførere, som har taget positivt mod forslaget.
Jeg takker i særlig grad hr. Christian Aagaard for den bemærkning, han kom med her til sidst, for den kan måske åbne for en løsning af det problem, som hr. Kristen Touborg nævnte. Jeg må sige, at jeg ikke på stående fod ved, om det er praksis i alle kommuner, men jeg kender nogle kommuner, hvor det er praksis, så det kan godt være, at vi under udvalgsbehandlingen skal se lidt nøjere på det spørgsmål.
Det er heller ikke sikkert, at det er helt rimeligt at bruge så meget administration på småbeløb, men om der er en mulighed for at fritage de glemsomme - det er svært, for vi ved jo ikke på forhånd, hvem det er.
Hvis vi vidste det, var det noget nemmere at behandle dem ordentligt, vil jeg sige til hr. Touborg.
Jeg tror, at vi kan finde en løsning på det problem under udvalgsbehandlingen, og jeg vil gerne medvirke til det.
Pia Kjærsgaard (FP), 1997-10-22:
»Hvor mange udenlandske statsborgere befinder sig i Danmark på permanent opholdstilladelse, hvor mange har en midlertidig opholdstilladelse, hvor mange anslås at vil falde for 3-års-grænsen i resten af 1997 og i 1998, og og hvilke nationaliteter omfatter disse grupper, oplistet inden for de enkelte opholdstilladelser?
Skriftlig begrundelse
Tilladelse til permanent opholdstilladelse kan opnås efter 3 år her i landet, hvilket et stort antal allerede har opnået.
Derefter kommer en gruppe, der har foreløbigt, midlertidigt ophold, men som vil falde for 3-års-grænsen inden for en given periode.
Omfanget af de nuværende og de kommende tilladelser udbedes for at give et samlet, brugbart overblik over det samlede omfang.
Dorit Myltoft (RV), 1997-10-22:
I Det Radikale Venstre er vi tilfredse med dette forslag, som kom frem under forårets debat om den kommunale redegørelse.
Med åbne udvalgsdagsordener har borgerne og den lokale presse meget bedre mulighed for at få kendskab til, hvilke sager der er under behandling i kommunalbestyrelsen, og dette kendskab kan fås på et tidligere tidspunkt, end når det kommer på dagsordenen for kommunalbestyrelsen.
Dette kendskab er ofte en forudsætning for, at man kan reagere i tide og gå ind i debatterne med de synspunkter og de erfaringer, man har. Flere kommuner har allerede denne praksis.
Vi er tilfredse med, at det nu vil gælde alle kommuner. Det Radikale Venstre støtter lovforslaget.
Kristen Touborg (SF), 1997-10-22:
Lovens hensigt er at indføre åbne udvalgsdagsordener samt at lovfæste faste tidsfrister for udsendelse af dagsordener til møder i kommunalbestyrelsen og for fremlæggelse af materiale.
Efter gældende regler i styrelsesloven er der ikke pligt til at udarbejde sådanne sagsfortegnelser eller udsende dagsordener til udvalgsmøder.
Det er ganske korrekt, hvad den tidligere taler sagde, at det har man stående i forretningsordenen, men vi synes alligevel, at det er i sin orden at fastlægge i loven, at sådan skal det være, ud fra den betragtning at vi har en normalforretningsorden.
Men der er jo ingen, der siger, at kommunerne skal følge normalforretningsordenen.
Jeg kan meddele, at jeg har sådan cirka 17 års erfaring som mindretal i et Venstredomineret byråd, så jeg har i praksis oplevet, hvad det vil sige at være underlagt en stærk borgmester, selv om man godt ved, at det er sædvanlig praksis, at man rent faktisk følger disse regler,
vil jeg gerne medgive.
Med lovforslaget indføres der et krav om, at der forud for møder i udvalgene skal udsendes udvalgsdagsordener til møderne, og dermed ligestilles de så med byrådet, og det finder vi er godt nok.
Det er udmærket.
Den del kan SF støtte.
Men der er muligvis visse forringelser i forhold til den gældende lovtekst, og jeg vil gerne spørge ministeren, om det er for kritisk en linje at lægge, eller om det er korrekt, at der er en forringelse.
Det drejer sig om den nuværende § 8, stk. 4, 1. pkt., som udgår.
I § 8 i det nye forslag står der: »Så vidt muligt« skal man gøre de og de ting.
Betyder den omstændighed, at der står »så vidt muligt«, at borgmesteren kan hindre byrådsmedlemmer i at gennemgå bilag i en given sag?
Det er jo en ret, der findes i dag i § 8 stk. 4, 1. pkt., men det er det, der udgår. Jeg vil gerne bede, om ministeren kan give mig et løfte om, at den ret, der i dag findes for f.eks. mindretal i byrådene til at tage andre med ind og gennemgå bilagene, er opretholdt i det nye lovforslag.
Men jeg vil godt spørge: Hvad med åbne postlister?
Jeg ved, at der er indført åbne postlister i nogle kommuner.
Jeg vil godt spørge ministeren, om det ikke er tilfældet, og om det sådan set ikke er en god måde at lave en yderligere åbenhed på i det kommunale arbejde.
Erling Oxdam (V), 1997-10-22:
Da Venstres ordfører, fru Else Winther Andersen, ikke kan være til stede, har jeg lovet at tage ordførerskabet. I Venstre går vi generelt ind for åbenhed, så borgerne kan følge med i, hvad der foregår i kommunalbestyrelsen.
Det er da også allerede således i 200 af landets 275 kommuner, at man går ind for åbne dagsordener og allerede har indført dem, og jeg ved slet ikke, hvorfor det kan være, at man ikke har indført dem i de resterende kommuner.
Men nu vil man altså tvinge dem til det, og vi kan ikke rigtig forstå, at man vil lovgive om det.
Det må da være muligt at få de sidste kommuner med ad frivillighedens vej og med nogle råd og vejledninger fra den nye minister, som jo kender til problematikken.
Jeg ved i øvrigt ikke, om Århus har de åbne dagsordener til udvalgsmøderne, men det har man vel nok!
Klaus Hækkerup (S), 1997-10-22:
Baggrunden for det lovforslag, Folketinget nu tager fat på at behandle, er den vurdering, der er lavet i Nationalbankens kvartalsoversigt for tredje kvartal i år.
Heri slås det fast, at hver gang formuen i fast ejendom stiger med 100 kr., stiger forbruget med 10 kr.
Samtidig påvises det, at formuen i fast ejendom er steget fra 55 mia. kr. i 1993 til 82 mia. kr. i 1997.
Den kraftige stigning i ejendomsværdierne bevirker altså en kraftig stigning i forbruget, og en kraftig stigning i forbruget bevirker igen en forværring af vores betalingsbalance, en forværring, der har kunnet se ud til at vende betalingsbalancen fra et overskud til et underskud.
Derfor de indgreb, der er blevet foreslået fra regeringens side, og som Folketinget i varierende omfang har tilsluttet sig.
Lovforslaget tilsigter at begrænse forbrugsvæksten ved at gøre det dyrere at optage lån i værdistigningen i boligen.
Det gøres ved, at stempelafgiften ved optagelse af lån forhøjes fra de nuværende 1½ pct. til 5 pct. med virkning fra den 7. oktober i år og indtil udgangen af 1998.
Salg af ejendomme og tillægsbyggeri fritages
, så vi kan altså stadig have et ejendomsmarked, der fungerer, som det fungerede forud for lovforslagets fremsættelse.
Endvidere fritages erhvervsejendomme, sådan at omsætningen her ikke berøres, og endelig - for at undgå omgåelse - er det fastsat, at overdragelse mellem ægtefæller ikke anses for ejerskifte, og det vil sige, at der her skal betales 5 pct. i stempelafgift.
Lovforslaget er rimeligt afbalanceret socialt.
Det begrænser dér, hvor forbrugsstigningen er, uden at ramme nogen urimeligt, og jeg skal fra Socialdemokratiets side anbefale lovforslaget til vedtagelse hurtigst muligt.
Gitte Seeberg (KF), 1997-10-22:
I foråret fremsatte regeringen et forslag, som forhøjede tinglysningsafgifterne med 500 kr.
Det forslag kunne Det Konservative Folkeparti ikke støtte, og det forslag, som ministeren i dag fremlægger, kan vi heller ikke støtte.
Forslaget har til formål, skriver ministeren i bemærkningerne, at dæmme op for boligejernes forbrug.
Forslaget gælder for alle, også for pensionister og andre, og jeg vil også ligesom hr. Erling Oxdam fremhæve et par ting, som jeg om ikke andet synes at ministeren burde have med i sine overvejelser i det videre forløb.
Folketingets Skatteudvalg har modtaget et par henvendelser, blandt andet fra de registrerede revisorer.
Jeg vil gøre opmærksom på, at forslaget kan virke utilsigtet, når der også skal stemples med det høje beløb på ejerpantebreve.
Det vil betyde, at folk, som vil starte egen virksomhed, vil blive ramt hårdt.
Det kræver en byggetilladelse; det vil sige, at hvis man f.eks. lægger nyt tag på, vil man ikke kunne blive stempelfritaget, hvorimod hvis man bygger en ny swimmingpool eller andet, vil man godt kunne blive stempelfritaget.
Det synes jeg er ulogisk.
Det sidste punkt, jeg vil fremhæve, er spørgsmålet om ægtefæller.
Jeg synes ikke, det er rimeligt, at man ved en ægtefælleoverdragelse skal betale den høje stempelafgift, og der vil jeg bede ministeren om at kigge på bilag 2, som er omdelt til Skatteudvalget, hvor jeg vil foreslå ministeren, at det i hvert fald ikke gælder ved separation og bodeling.
Kristen Touborg (SF), 1997-10-22:
Da SF's ordfører er forhindret i at være til stede i øjeblikket, har jeg lovet at fremføre følgende bemærkninger: SF er enig i, at det er nødvendigt at begrænse det lånefinansierede forbrug, og vi kan derfor støtte lovforslaget.
I finanslovforhandlingerne må vi jo så vende tilbage til den indflydelse på provenuets anvendelse, som naturligt må følge af vores støtte til lovforslaget.