runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Freddie H. Madsen (DF), 2002-04-10:
Dette forslag er en række af de forslag, der skal give vore ældre medborgere mere retfærdighed og bedre livskvalitet, da den svage gruppe herefter bliver behandlet på lige fod med de øvrige ældre medborgere.
Det er selvfølgelig særdeles rimeligt, at samfundet tager hånd om den gruppe svage borgere i vort samfund. Forslaget ligestiller de ældres boligudgifter, uanset hvilken boligform de ønsker at bo under, og uanset om den ældre er tvunget til at bo på et plejehjem eller i en beskyttet bolig.
Ældre og plejekrævende vil inden den 1. januar 2003 have krav på, at også de vil komme under boliglovgivningen, og at de ældre vil få status som almindelige lejere, og der vil herefter blive foretaget en sammenligning af lejen.
Derudover vil de ældre, hvis bolig omdannes efter almenboligloven, få mulighed for at øve indflydelse på boligernes drift gennem beboerdemokrati, og det har vi i Dansk Folkeparti arbejdet for gennem flere år og er selvfølgelig glade for.
Dansk Folkeparti er meget tilfreds med dette lovforslag, da det sikrer, at de ældre og de svage behandles på en ordentlig og retfærdig måde.
Da høringssvarene først kom sidst på dagen i går, vil jeg gerne spørge ministeren, om de nuværende førtidspensionister under 67 år, der er på plejehjem, vil blive ligestillet med de førtidspensionister, der kommer efter den 1. marts 2003, hvor førtidpensionsreformen træder i kraft.
til, at vi under udvalgsarbejdet får gjort noget positivt ved denne sag.
René Skau Björnsson (S), 2002-04-10:
Det her forslag er jo også en slags arvegods fra SR-regeringen, og selve forslaget er vi i Socialdemokratiet naturligvis positive over for.
Der har desværre været flere tilfælde af urimelige forskellige i huslejen for boliger, sådan at ældre på gamle utidssvarende plejehjem og beskyttede boliger har betalt væsentligt mere i husleje end folk i nye pleje/ældreboliger i selv samme kommune.
Den forskel er et resultat af de forskellige beregningsmetoder, der anvendes under henholdsvis boliglovgivningen og serviceloven.
Det tilfældighedsmoment er uhensigtsmæssigt, og Socialdemokratiet vil derfor gerne ændre lovgivningen og råde bod på de problemer.
Med lovforslaget sikres det også, at intentionerne bag såvel plejeboligreformen, bistandslovreformen og satspuljeforliget fra 2000 bliver opfyldt, hvilket vi selvsagt også er meget opsatte på.
Vi har dog nogle ting, også ud fra de høringssvar, der
som vi mener bør drøftes nærmere under udvalgsbehandlingen: Det er nødvendigt at se på det fortsat store antal boliger, som vi ikke kan sige er tidssvarende. Selv om vi i 1995 i forbindelse med plejeboligreformen gav kommunerne et økonomisk incitament til at modernisere deres utidssvarende boliger, har vi stadig væk 17.000 boliger, som ikke lever op til standardkravene for en ordentlig bolig.
Det er over halvdelen af samtlige 32.000 pladser på vores plejehjem og i de beskyttede boliger.
Det tal er stadig væk alt for højt, og det skal vi arbejde videre med at få nedbragt. Vi mener også, at det kan være nødvendigt at se nærmere på reglerne for sideaktiviteter, som også bliver nævnt i nogle høringssvar.
I den nuværende form favoriserer reglerne den private udlejningssektor frem for den almene.
Det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, at driftsforholdene i de private selvejende institutioner stemmer bedst overens med principperne i det private udlejningsregelsæt
, fordi det ofte er en driftsaftale, som både dækker bygninger og plejen af de ældre.
De selvejende institutioner vil ikke kunne overgå til det almene system, fordi sideaktivitetsreglerne her ikke tillader, at den almene udlejer kan forestå plejen.
I Socialdemokratiet vil vi arbejde for en lempelse af de her regler for at undgå forskelsbehandlingen.
Og det håber vi også der vil være opbakning til på et senere tidspunkt i Folketinget.
Med alle de her bemærkninger skal jeg understrege, at Socialdemokratiet bakker op om forslaget og vil gå positivt ind i udvalgsarbejdet.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-04-10:
På vegne af Venstres ordfører, der desværre ikke kan være til stede i salen i dag, vil jeg hermed fremføre Venstres bemærkninger til det foreliggende lovforslag.
Dette lovforslag er endnu et i rækken af forslag, der skal give vores ældre medborgere en bedre hverdag, hvor de føler en retfærdig og rimelig behandling fra samfundets side.
Forslaget ligestiller de ældre beboeres boligbetaling, uanset hvilken boligform de har.
Uanset om man bor på plejehjem, i en beskyttet bolig eller i en plejebolig, vil man nu inden den 1. januar 2003 have krav på at blive omfattet af boliglovgivningen, og den ældre vil få lejerstatus.
Huslejen vil herefter blive fastsat som sammenligningsleje.
Derudover vil de ældre, hvis bolig omdannes efter den almene boliglov, få mulighed for at øve indflydelse på bygningens drift, vedligeholdelse m.v. gennem beboerdemokratiet. Vi hilser velkommen, at de ældre får flere rettigheder som følge af dette forslag.
Derfor ser Venstre positivt på forslaget og på det forhold, at der skabes en sammenhæng mellem den leje, der betales, og kvaliteten af boligen.
Så vi anbefaler forslaget.
Henriette Kjær (KF), 2002-04-10:
Bare ganske kort: Jeg synes, det vil være fint med en skriftlig øvelse, så vi får prøvet af, hvor langt forslaget rækker.
Fru Line Barfod vil jeg også gerne have lov til at svare skriftligt, for jeg sidder ikke med fremsættelsesskrivelsen.
Men sådan som jeg hørte det, er jeg nu enig i fru Line Barfods fortolkning af det, så jeg kan ikke helt forstå, hvis fru Line Barfod mener, at der skulle være en uoverensstemmelse.
Men vi kan tage øvelsen skriftligt.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-10:
Også for mit vedkommende tak til ministeren for svarene; dem
var jeg glad for.
Jeg er også spændt på rækkevidden, og jeg synes måske, vi kan bruge det kommende udvalgsarbejde til at afprøve rækkevidden af det principielle spørgsmål, nemlig i hvor høj grad skøn, som ikke er i overensstemmelse med lovens bestemmelser, kan efterprøves.
Der tror jeg, at en række skriftlige spørgsmål vil kunne klargøre det, hvis nogle af os har en formening om, at det ikke er så vidtgående, som vi troede.
Også tak for svaret vedrørende, hvorfor det ingen økonomikonsekvenser har: Fordi kommunerne har accepteret, at det oprindelig var meningen med lovgivningen.
Line Barfod (EL), 2002-04-10:
Det er ikke altid, jurister er lige gode til at skrive alting så klart, at både jurister og ikkejurister kan forstå helt præcis, hvad det er, der menes med det.
Nogle gange kan det måske være en god idé netop at have nogle af dem, der skal kunne læse loven, til at læse det og se.
Jeg vil sige, at her kan jeg som jurist heller ikke helt se, hvad det er, der er omfattet.
Jeg forstår det heller ikke helt efter ministerens indlæg, for fru Tove Videbæk spurgte, om det, der nu lagdes op til, var, at man f.eks. kan tilsidesætte et urimeligt skøn.
Det kan jeg kun læse, som at ankeinstanserne ikke kan tilsidesætte en afgørelse, alene fordi man vurderer, at det er et urimeligt skøn.
Men hvis jeg har misforstået det, der står her, vil jeg meget gerne belæres af ministeren.
Henriette Kjær (KF), 2002-04-10:
Jeg vil gerne sige tak for den modtagelse, som forslaget har fået.
Der var behov for en præcisering, netop som fru Tove Videbæk nævnte, fordi der har været den formulering, der hed, at der skulle særlige omstændigheder til, før man mente, man kunne gå ind og efterprøve et skøn.
Den tolkning, som fru Karen Jespersen gav, er fuldstændig rigtig.
Der er tale om en præcisering, og det er til gavn for borgerne.
Der har været lidt tvivl om, om det nu også betyder, at man kan gå ind og afgøre et skøn, men det gør det altså.
Vi har jo måttet konstatere, at i dag har man ikke i det sociale ankesystem kunnet forstå den formulering, vi har i loven.
Men vi må gå ud fra, at de nu vil forstå det, og at de nu er med på, at man som borger kan klage over en sag, hvor det drejer sig om, at kommunen inden for det serviceniveau, man nu har, har foretaget en skønsmæssig afgørelse. Det er det, der ligger i det, men det er svært at formulere anderledes. Derfor håber jeg selvfølgelig, at Folketinget vil stole på, at det er det, øvelsen går ud på, og det, der er målet med det her.
Det skulle jo altså efter juristernes vurdering være den formulering, der er behov for, for at vi kan få den styrkelse af § 69, som vi alle er fuldstændig enige i.
Hr. Villy Søvndal spørger, hvorfor det ikke koster penge, og udviser dermed lidt skepsis over for forslaget.
Men nu er det jo altså ikke alting, der behøver at koste penge, og kommunerne har altså accepteret, at i og med at det faktisk var meningen fra begyndelsen, at man skulle tolke og efterleve loven på den her måde, er de godt med på, at selv om nogle flere nu kan få efterprøvet skønsmæssige afgørelser, må de betale det, det koster.
Vedrørende de to eksempler, hr. Villy Søvndal nævnte
, om man kan klage over for lidt hjemmehjælp eller et afslag på førtidspension, hvor der ligger et skøn til grund for det: Jamen det kan man godt; det er det, der er hele ideen.
Vi vil gerne have, at borgerne bruger det sociale ankesystem og ikke går til domstolene, for det er dyrt og besværligt.
Så vi håber selvfølgelig, at vi får sendt det signal, at man kan stole på de afgørelser, der træffes, og at man også kan få afprøvet spørgsmål, der vedrører skøn, der ikke er fuldstændig præciseret i loven.
Jeg håber, man har forståelse for den formulering, der er, og som vi altså må gå ud fra at man forstår i det sociale ankesystem, og det er jo det, der er afgørende for, om borgerne kan få den behandling, som vi alle sammen ønsker.
Tak for den brede støtte til forslaget.
Tove Videbæk (KRF), 2002-04-10:
Lovforslagets formål er ret enkelt, nemlig at sikre borgerne adgang til også at få efterprøvet afgørelser, der bygger på en skønsmæssig afvejning i det sociale nævn og Ankestyrelsen.
Lovforslagets formål er således at præcisere reglerne om, hvad det er, de sociale nævn og Den Sociale Ankestyrelse efterprøver.
Det fremgår af behandlingerne i forbindelse med udformning af lov om retssikkerhed og administration på det sociale område, at det er hensigten, at ankeinstansernes prøvelse ikke skal være snævrere end domstolenes.
Imidlertid er den nuværende lovs § 69 uklar, idet der står: »Det sociale nævn og Ankestyrelsen kan kun, når der foreligger særlige omstændigheder, efterprøve det skøn, der indgår i en afgørelse truffet af kommunen eller amtskommunen.«
Formuleringen er af en række kommuner blevet fortolket som en hjemmel til at afvise at lade borgere efterprøve den kommunale forvaltnings afgørelse med henvisning til, at den bygger på et skøn.
Derfor foreslås det i lovforslaget at ændre § 69, så den nye ordlyd bliver, at det sociale nævn kan efterprøve retlige spørgsmål.
Jeg forstår forslaget sådan, at også skønsmæssige afgørelser kan efterprøves i det sociale nævn og Ankestyrelsen, fordi kun ganske få afgørelser bygger på et frit skøn.
I de allerfleste tilfælde bygger afgørelsen jo derimod på et retligt bundet skøn; det vil sige, at de kommunale forvaltningsmyndigheder skal foretage skønnet inden for de rammer, som lovgivningen udstikker for skønnet.
Men hvad forstås der egentlig ved et retligt skøn?
Så vidt vi har kunnet læse ud af høringssvarene, synes det ikke at være helt klart forstået, hvad der ligger i begrebet retligt skøn.
For mig at se er lovforslagets klare intention
, at klageinstanserne også skal have mulighed for at omgøre urimelige og ikke blot retligt set forkerte afgørelser.
Derfor er det vigtigt, at ordlyden i § 69 affattes således, at enhver tvivl om dette elimineres.
Men det kan vi jo naturligvis arbejde med under udvalgsarbejdet.
Lovforslaget er en forbedring af borgernes retssikkerhed og af administrationen på det sociale område
, og Kristeligt Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Margrethe Vestager (RV), 2002-04-10:
Jeg synes ikke, det kan blive ved, at Det Radikale Venstre skal stå her og gentage, at vi finder det positivt, at regeringen følger SF's gode ideer op, men i forlængelse af det, som jeg sagde ved behandlingen af lovforslag nr. L 38, vil jeg godt sige, at vi også er positive over for lovforslaget.
En af de ting, som jeg har overvejet i forberedelsen af behandlingen i dag, tror jeg ligger i forlængelse af både fru Pia Kristensens og hr. Villy Søvndals bemærkninger, nemlig at det faktisk kan være ret vanskeligt at forstå, hvad det handler om.
Det er givetvis på grund af min begrænsede kapacitet, men jeg synes, det var svært at forstå, at det her også handler om efterprøvelse af skøn, fordi ordet retligt snyder.
Man får den opfattelse, at det må være et eller andet med jura og faste regler, og at det kun er dem, der kan påklages.
Derfor synes jeg i hvert fald, der er en overvejelse og en inspiration at hente i nogle af de høringssvar, der er kommet, som handler om noget af det samme: Hvordan kan man faktisk give borgerne en forståelse af, hvad det er, lovgivningen vedrører?
Jeg er fuldstændig med på, at det kan være svært at udtrykke lovtekst, så den fremtræder umiddelbart tilgængelig, og at der må være niveauforskelle, men jeg synes, det er vigtigt, at man i hvert fald har adgang til at forstå, hvad der er det faktiske omfang af den her lovændring.
Jeg synes, det er meget vigtigt, at vi har den her forhandling også for at give det meget klare signal til kommunerne, at der er en efterfølgende instans, som er villig til at kigge dem efter i sømmene, for det tror jeg kan have den positive effekt, at man får flere rigtige førsteinstansafgørelser.
Så længe kommuner oplever, at der faktisk er nogle, som har rettigheder, har adgang til at efterprøve den afgørelse, som er truffet, jamen så får man også flere rigtige afgørelser i første omgang, og det er jo det absolut bedste.
Det er meget bedre at få den rigtige afgørelse første gang end at være nødt til at anke og få en rigtig afgørelse efter en lang ventetid.
En anden ting er, at hvis det på et tidspunkt bliver aktuelt og forarbejdet er i orden, så ser vi også meget gerne på klage- og ankesystemet generelt i forhold til sagsbehandlingstider, forenklinger og den type overvejelser, fordi vi hører fra forskellige steder, at det kan være svært at gennemskue, hvor man går hen, hvad grundlaget er, hvordan man får en sagsbehandlingstid, som svarer til det spørgsmål, som faktisk overvejes.
Det kan være ganske lang tid at vente på en afgørelse, når det vedrører noget, som man stort set har et her og nu-behov for at få løst.
Derfor er vi også meget positive over for mere vidtgående drøftelser.
Vi er som sagt glade for den her første opfølgning, men synes måske nok, at vi kan overveje den formulering, som der lægges op til her, fordi det, som det også er sagt af andre ordførere, kan være svært at forstå, at det faktisk er det rigtige, man gerne vil gøre med denne her lovændring.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-04-10:
Vi Konservative har før givet udtryk for et ønske om at få præciseret den omtalte lovgivning.
Vi mener selvfølgelig, at det er meget vigtigt at sikre, at de sociale ankeinstansers prøvelse svarer til de hensigter, der er i bestemmelserne.
Det mener vi at det oplæg, der kommer fra socialministeren, forhåbentlig kan være med til at sikre.
Det er vigtigt for os, at sager i de sociale ankeinstanser bliver behandlet lige så grundigt, som de bliver ved domstolene.
Det er meget vigtigt for os, at den enkelte borger føler, at man kan gå til Den Sociale Ankestyrelse, og at man ikke kommer til at føle, at man er nødt til at gå udenom og gå til domstolene.
Det står klart for os, at sager selvfølgelig skal behandles af de sociale ankeinstanser, og at de skal behandles på den måde, som hensigten også er med lovgivningen.
Samtidig skal man huske i paragraffen at respektere de forskelle, der ligger i kommunerne, altså at de enkelte kommuner via det kommunale selvstyre har mulighed for at have forskellige tilgange til servicen.
Vi Konservative mener, at det oplæg, der her ligger fra socialministeren om en ny udformning af paragraffen, tager bedst muligt hensyn til de punkter, og vi støtter derfor forslaget.
Pia Kristensen (DF), 2002-04-10:
Derfor er der også grund til at præcisere bestemmelserne.
Det er vigtigt, at antallet af ukorrekte beslutninger reduceres, og at borgernes retssikkerhed styrkes.
Vi kan måske være lidt i tvivl om, hvorvidt ordvalget efterprøve retlige spørgsmål er formuleret forståeligt nok.
Der er også i forbindelse med høringssvarene dukket en del spørgsmål op, som vi ønsker at få belyst.
Jeg tænker specielt på de bemærkninger, der er kommet fra Ældre Sagen. Ældre Sagen opfordrer til, at der sker en mere omfattende revision af klage- og ankesystemet på ældreområdet af hensyn til de svage borgeres retssikkerhed.
Et andet problem vedrører oplysningen af sager.
Ældre Sagen har haft flere sager, hvor dokumentationen ikke har været fyldestgørende, og lægeerklæringer reelt har været forældet.
Endelig mener Ældre Sagen, at det ville være rimeligt at se på sammensætningen af en række af de organer, f.eks. de sociale nævn, som er med til at bedømme en lang række sager vedrørende ældre borgeres forhold, såsom hjemmehjælp m.v., at der burde være en ældrerepræsentation, og at en lang række andre interesser i øvrigt var repræsenteret.
Det har vi selvfølgelig bemærket, og der er som sagt flere spørgsmål, som vi vil stille i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Men vi er helt klart positive over for intentionerne i lovforslaget, for det er vigtigt, at den nuværende formulering af § 59 præciseres klart og tydeligt.
Tove Videbæk (KRF), 2002-04-10:
Det er sådan set bare et lille opklarende spørgsmål, for der står jo i § 3 i det her lovforslag, at loven træder i kraft den 1. juni 2002, så jeg vil gerne lige høre fru Aase D. Madsen, om vi skal regne med, at der kommer et ændringsforslag, som siger, at loven først træder i kraft i 2003.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-10:
Det er jo altid rart at se, at et årelangt pres virker på et eller andet tidspunkt.
Det er ofte SF's rolle at presse på med forslag, som bliver stemt ned af andre partier, f.eks. Venstre, for så pludselig at opleve, at folk har en anden holdning, end de havde, da de stemte imod.
Det synes jeg ikke man skal bebrejde folk, for det er jo et udtryk for, at man kan blive klogere i det politiske liv.
Det er vi glade for. Og så venter jeg meget spændt på svaret til hr. Jørn Pedersen, for ud fra en lighedsbetragtning er det vel svært at behandle to mennesker i fuldstændig samme situation forskelligt.
Aase D. Madsen (DF), 2002-04-10:
Jeg er meget glad for fru Tove Videbæks sidste bemærkning.
Det er nemlig korrekt, at der i vores øjne er en forkert ikrafttrædelsesdato.
Vi ser jo selvfølgelig helst, at den træder i kraft år 2002.
Men det er noget, vi må se på, for vi har siddet og regnet på udgifterne til den, og tilsyneladende kommer den ikke til at koste så meget, som der er budgetteret med.
Så det er noget, vi skal i gang med at se på.
Også med hensyn til ledsageordning og hvornår den træder i kraft handler det tilsyneladende også om nogle penge, der ligger i finansloven, så vi vil eventuelt se på ikrafttrædelsesdatoen.
Det kommer i spil nu her også, ingen tvivl om det.
Og med hensyn til finanslovforhandlinger: Jamen man kan jo kalde det, hvad man vil, men jeg læste da i avisen her forleden dag, at der havde været et ministermøde eller sådan noget, hvor vi i hvert fald havde givet, hvad skal man sige, nogle udmeldinger om, at hvis vi skulle med i finansloven for 2003, så ville vi meget gerne se på de folkepensionister, der kun havde ATP.
Så på den måde kan man da godt sige det.
Men finansloven skal fremlægges til august, og det er da klart, at vi ikke sådan ligefrem sidder og holder mund med, hvad vi ønsker, over for regeringen.
Line Barfod (EL), 2002-04-10:
Jeg tror, vi alle er glade i dag og også glade over, at dødepakken nu ophæves.
Det, der fik mig til at gå herop, var sådan set mere fru Aase D. Madsens bemærkning om, at Dansk Folkeparti nu var i gang med finanslovforhandlingerne for 2003.
Jeg kunne da godt tænke mig at høre, om de er gået i gang.
Jeg har ikke hørt noget om, at der skulle være gået finanslovforhandlinger i gang, så det er da lidt spændende at høre.
Hvad er udspillet så til forslag til finanslov for 2003?
Er det en, vi andre også kan få indsigt i?
Pia Kristensen (DF), 2002-04-10:
Vi er åbne over for alt, der kan gøre det bedre for de svage grupper, og så er det, uanset om det er med Enhedslisten, vi skal stemme det hjem, eller det er med De Konservative eller Venstre, eller hvem det end er.
Men problemet er, at pengene skal være der først, og hvis Enhedslisten vil være med til at finde de penge, f.eks. på ulandsbistanden, så er Dansk Folkeparti med på den.
Line Barfod (EL), 2002-04-10:
Jeg er ikke helt klar over, hvem fru Pia Kristensen retter det mod, når hun taler om kritiske bemærkninger, for mine bemærkninger er bestemt ikke kritiske, tværtimod glæder jeg mig.
Jeg ville bare gerne kunne glæde mig endnu mere, og derfor vil jeg gerne høre, om det er Dansk Folkepartis politik, at man vil støtte et forslag om helt at ophæve aldersdiskriminationen, hvis der er et flertal uden om regeringen.
Pia Kristensen (DF), 2002-04-10:
Ja, ønsker er der jo altid mange af, og man vil jo gerne gøre det så godt for alle grupper, men som sagt: Det, vi har kunnet få lavet en aftale om i år, var det, der var penge til. Hvis der åbner sig mulighed for, at vi sammen med regeringen kan finde flere penge, så er vi åbne over for, at der kommer en gruppe mere ind.
Igen må jeg sige: Jeg forstår ikke de kritiske spørgsmål.
Det her drejer sig om en god sag.
Man skulle gå ud
og spørge de handicappede, der nu ved, at fra de bliver 67, kan de fortsat have deres hjælpere og deres ledsageordning. Jeg synes, man skulle skamme sig, hvis man ikke glæder sig på deres vegne.
Jørn Pedersen (S), 2002-04-10:
Jeg vil gerne sige til ordføreren for Dansk Folkeparti, at jeg udtrykte stor glæde, uventet stor glæde, da jeg havde hørt Venstres ordfører, for jeg syntes, at det her er et godt forslag.
Men jeg tror ikke, der er nogen, der var med til at lave ordningen i 1997, der ikke var klar over, at når man åbner for folk over 67 år, vil der komme en stor gruppe, der på et senere tidspunkt får det samme behov.
Når vi ikke gjorde det dengang - det var sådan set det, jeg allerede forklarede i min ordførertale - så skyldtes det primært, at det er meget, meget dyrt.
Det er derfor, jeg synes, det er interessant og spændende, når Dansk Folkeparti roser sig selv af, at nu fik de udvidelsen til efter 67 år, at få at vide: Er kravet til næste års finanslov så, at vi får taget fat på det andet problem?
Det er da ikke sikkert, at Dansk Folkeparti kan svare på det i dag, men jeg synes jo, det er en interessant tankegang, som jeg vil lytte meget til hvad svaret er på.
Line Barfod (EL), 2002-04-10:
Jeg er enig med fru Pia Kristensen i, at det er glædeligt, at man nu ophæver en del af aldersdiskriminationen, men det ville jo være endnu glædeligere, hvis vi ophævede aldersdiskriminationen fuldstændig, for som mange af høringssvarene gør opmærksom på, og som enhver af os jo kan sige sig selv, vil det være meget svært at forstå for den, der først bliver handicappet og får behovet for ledsageordning efter at være fyldt 67 år, at man så ikke kan være med i ledsageordningen.
Nu forstod jeg, at Dansk Folkeparti gerne ville være med til at ophæve aldersdiskriminationen fuldstændig, hvis regeringen ville, men vil Dansk Folkeparti stille det som et krav, og vil Dansk Folkeparti være med til at gennemføre det, hvis regeringen ikke vil, og der er et flertal uden om regeringen?
Pia Kristensen (DF), 2002-04-10:
Jeg vil svare både fru Line Barfod og Socialdemokratiets ordfører.
Som jeg sagde i min ordførertale, vil Dansk Folkeparti, hvis det kan lade sig gøre, sammen med regeringen finde pengene, så vi kan få yderligere en gruppe ind.
Men Dansk Folkeparti vil have pengene, før vi begynder at udvide yderligere.
Selvfølgelig siger det sig selv, at vi altid vil arbejde på forbedringer.
Hvem vil ikke det?
Men jeg synes egentlig, det er en lidt underlig diskussion, fordi det forslag, vi behandler her i dag, drejer sig om forbedringer.
Det er jo ikke nedskæringer på noget område, det er udelukkende en forbedring for en gruppe
mennesker, der har en ledsageordning, fordi de er utrolig dårligt stillet, og nu har de altså mulighed for, at den kan fortsætte. Jeg synes, det er en glad dag, og jeg kan slet ikke forstå alle de betænkeligheder og de ting, der kommer oven i det.