Karen J. Klint (S), 1999-02-11:
Det er koldt udenfor, og for de hjemløse er det ikke kun vinterens kulde, det handler om.
De savner i høj grad meget mere varme og omsorg fra hele samfundet.
I bestræbelserne på at afhjælpe den akutte vinterkulde må vi dog ikke glemme alle de tilbud, der i forvejen er over det ganske land, også her i København, hvor der er en koncentration af herbergpladser og andre tilbud, men desværre også af mennesker, der så åbenlyst ikke passer ind i disse tilbud.
Den socialdemokratiske gruppe har stor sympati for ideer, der kan hjælpe kommuner og amter i deres muligheder for reelt at kunne give nogle tilbud, som de hjemløse ser sig i stand til at modtage, også når det gælder noget så nødvendigt og basalt som tag over hovedet.
De hjemløse er ikke en homogen gruppe, der kan hjælpes på samme måde eller i større fællesskaber.
Kunne de det, var der næppe så mange mennesker, der sov på gader og andre steder.
I forslaget nævnes tre ideer til akut hjælp: Genåbning af herbergpladser, barakbyer ved genbrug af pavilloner fra flygtningecentre, hotelskib.
Jeg ved ikke, om alle tre forslag er velegnede for de hjemløse eller de mennesker, der sover på gaden.
Det savner vi en debat med dem selv om.
For kan de klare at bo eller sove så tæt som på et hotelskib?
Hvor i givet fald kan der i centrum af byerne findes friarealer til barakbyer?
Måske kan der findes plads nok til en enkelt skurvogn, men igen: er det noget, der reelt giver andre muligheder end dem, kommunerne, kirker m.fl. har stillet til rådighed her i vinter?
Et lige så løst forslag kunne være, at vi beder beredskabet om at opstille telte og folkekøkkener.
Men det ville også kun være en lille lappeløsning.
Måske ville det endda mest af alt alene vise vores gode vilje, så vi har noget at prale med, men ikke være et reelt anvendeligt tilbud til de hjemløse og ligestillede.
De har derimod brug for, at vi sammen med dem finder ud af, hvem af dem der kan støttes til ikke at leve så kaotisk, som de gør i dag, så vi kan støtte nogle, forhåbentlig mange, til at komme tilbage til et roligt og trygt liv.
Enkelte vil dog nok fortsat have behov for en levevis, der ikke findes i etablerede boformer, men det er næppe boformer, som vi alene kan kreere herinde på Christiansborg.
Derfor er det en rigtig beslutning, at regeringen nu beder amter og kommuner om en plan for hvert område for, hvordan de hver især kan tilvejebringe både midlertidige og varige botilbud.
Regeringen er opmærksom på, at en landsdækkende plan skal have en fornøden finansiering, hvorfor regeringen vil drøfte planens finansiering med amter og kommuner.
Den socialdemokratiske gruppe ser frem til, at amter og kommuner aktivt bidrager til en ny vifte af muligheder og løsninger.
Men det skal være løsninger, der bygger på de hjemløses og ligestilledes betingelser og forudsætninger, ellers bliver det en tom plan på et stykke papir.
Vi kan herindefra give politisk opbakning, ja, også gerne politisk pres, så amter og kommuner løfter deres ansvar på en endnu mere nuanceret måde end i dag.
Der er flotte og funktionsdygtige initiativer og løsninger rundt om i landet.
Måske kan de kopieres til andre steder.
Måske skal der laves nye løsninger, lokale løsninger, fordi de mennesker, der her er i nød, er meget individuelle i deres hjælpebehov.
Flere nye muligheder koster flere penge.
Derfor er der f.eks. også afsat 30 mio. kr. i Boligministeriet til udvikling af nye boformer.
Der er også andre puljemidler og midlertidige bevillinger.
Ved regeringens initiativ er det politiske pres øget på amter og kommuner, men det sker i en ånd af samarbejde.
Vores gruppe ser frem til nogle konkrete resultater, resultater, der ikke alene handler om tag over hovedet, men resultater, der også løser nogle af de problemer, der gør, at folk sover på gaden.
Modeller til disse løsninger skal som nævnt udvikles sammen med de lokale hjemløse, så de reelt får et for dem brugbart alternativ til det liv, de har i dag.
Men vi kan ikke støtte det foreliggende beslutningsforslag, idet vi ikke finder, at det løser nogen af de årsager og problemer, der fører til det at blive hjemløs.