Magnus Heunicke (S), 2006-10-26:
Det løfte er hermed givet.
Det er netop derfor, vi har udvalgsarbejdet i Folketinget: for at kunne klarlægge, præcis hvilket omfang det her vil få, og om der overhovedet vil være nogen eksempler på, at man i Danmark kan få slettet noget, som ikke kan slettes andre steder.
Derfor må vi jo simpelt hen i udvalgsarbejdet finde ud af, hvad forskellen er på de danske regler og reglerne andre steder, f.eks. i Rumænien eller England.
Vi kender i hvert fald lidt til deres regler, og det er meget, meget vanskeligt at få slettet noget der.
Den forskel må vi jo have klarlagt, og først derefter må vi se på, hvordan det så ser ud.
Da vores ordfører på dette lovforslag, fru Lissa Mathiasen, ikke kan være til stede, har jeg lovet at fremføre følgende: Som det allerede er fremgået, er forslaget en udmøntning af satspuljeaftalen for 2006 og – vil jeg godt tilføje – en ganske god delaftale for Socialdemokraterne.
For os har det været afgørende, at der blev mulighed for at tilbyde en behandlingsgaranti for stofmisbrugere i Kriminalforsorgens institutioner, ligesom vi jo allerede har en behandlingsgaranti for alkoholmisbrugere i Kriminalforsorgen.
Når det er vigtigt, skyldes det, at en meget stor gruppe kriminelle typisk begår kriminaliteten på grund af deres misbrugsproblemer.
Høringssvarene giver udtryk for nogle bekymringer.
Det gælder spørgsmålet om, hvorvidt tidsfristen på 14 dage for behandlingsgarantien kan overholdes, herunder naturligvis også sikkerhed for, at det ikke kun er en forundersøgelse, men den reelle behandling, der igangsættes.
Tilsvarende rejses spørgsmålet om pladsproblemer som årsag til ikke at kunne leve op til 14-dages-fristen, og det skal vi have undersøgt.
Jeg vil også godt efterlyse ministerens vurdering af, hvor stort behovet for iværksættelse af behandling under behandlingsgarantien skønnes at være, ligesom vi finder det naturligt, at det løbende følges, i hvilket omfang behandlingsgarantien anvendes, og hvad der er af henholdsvis hæmmende og fremmende faktorer.
Når vi er optaget af de spørgsmål, er det, fordi vi – som jeg tidligere har nævnt – er reelt optaget af at kunne få skabt et afgørende fald i stofmisbruget og dermed et tilsvarende afgørende fald i tilbagefaldsprocenten, så vi undgår, at indsatte begår ny kriminalitet efter endt afsoning.
Samtidig er det vigtigt at understrege, at vi finder det meget afgørende, at der bliver fulgt op på indsatsen over for disse mennesker efter endt afsoning.
Al viden viser, at det er en overordentlig risikofyldt periode, hvor tilbagefald til nyt misbrug let kommer på tale, hvis indsatsen svigter, så derfor det enkle spørgsmål: Er der fra ministerens side taget hånd om det?
Et andet element i forslaget er ændring af straffuldbyrdelsesloven på baggrund af Europarådets rekommandation, som anbefaler, at undersøgelser af indsatte ikke må foretages af personale af det modsatte køn af den indsatte.
I den forbindelse er der også i høringssvarene sat spørgsmålstegn ved risikoen for ventetid på grund af manglende personale og personalets kønsmæssige sammensætning.
Selv om vi ikke tror, at alle problemer er løst med dette forslag, er vi glade for, at behandlingsgarantien for stofmisbrugere endelig kommer.
Men jeg finder, at der er nogle spørgsmål, som vi bør have klarhed over under udvalgsarbejdet.