runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2004-02-18:
Børnefamiliernes vilkår handler om tid og om tryghed; tid til, at forældre og børn kan være sammen; tid til at få hverdagen til at hænge sammen; tryghed i jobbet; økonomisk tryghed; tryghed for børnene.
Regeringen snakker så meget om børnefamilier, men gør meget lidt.
Det er en slet skjult kendsgerning, at finansministerens stramme greb om kommunerne betyder nedskæringer på daginstitutioner, skoler og fritidstilbud.
Oveni må mange familier og også børnefamilier så se deres økonomiske tryghed truet.
Når arbejdsløsheden stiger, så betyder det jo også, at man kan blive bange for at ringe til arbejdsgiveren og fortælle, at barnet er sygt.
Det bliver sværere at få hverdagen og økonomien til at hænge sammen.
Regeringen har heller ikke holdt sig tilbage fra at ramme de allerdårligst stillede direkte på pengepungen.
Det går ikke mindst ud over børnene i de familier, der får færre penge.
Når diverse ministre kaster bolde op i luften om forbedringer for børnefamilierne, så er det til tider svært at tage det alvorligt.
Væk med lukkeloven var beskæftigelsesministerens bedste bud.
Man får næsten medlidenhed med socialministeren, når hun lufter gode, kendte forslag som pasningsgaranti og omsorgsdage, for så at få forslagene skudt ned såvel af egne partifæller som af statsministeren.
Jeg vil godt sige til socialministeren, at hvis hun står ved, at hendes forslag nu skal diskuteres og forhandles, så er Enhedslisten hundrede procent med.
Det er gode forslag, som vi også har været fremme med flere gange. Vi har også en række andre forslag, der handler om mere tid og øget tryghed, bl.a. til gavn for børnefamilierne, og vi vil da gerne diskutere dem med socialministeren og andre, f.eks. forslaget om at fordele arbejdet, så fire ansatte deler arbejdet med en arbejdsløs.
Det betyder
kortere arbejdstid for dem alle og dermed mere tid til at være sammen med børnene og mindre arbejdsløshed og dermed større økonomisk tryghed i den familie, der tidligere var ramt af arbejdsløshed.
Vi vil også gerne foreslå, at man fordeler arbejdet i den offentlige sektor, så nogle af dem, der nu er arbejdsløse, får lov at komme ind og yde social service.
Det er gratis for de offentlige kasser, gratis for samfundet, men det betyder, at flere kommer i arbejde, og det kan betyde, at vi forbedrer forholdene på skoler og daginstitutioner.
Vi vil også gerne diskutere forslaget om en central barselsfond, der kan rette op på fordelingen af barselorloven mellem fædre og mødre, til gavn for såvel forældre som børn og for arbejdsmarkedet og resten af samfundet.
Vi vil gerne forhandle, hvis socialministeren tør.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-18:
Statsministerens besvarelse efterlader jo det indtryk, som jeg tror at flere og flere mennesker også deler, nemlig at regeringen skjuler ting i den her sag.
Det tyder desværre meget på, hr. statsminister, at der er ting, man ikke ønsker at få frem i lyset.
Jeg vil godt spørge: Har statsministeren spurgt sine embedsmænd og spurgt efterretningstjenesten som forberedelse til at kunne besvare det her spørgsmål om, hvorvidt der blev ændret vurdering?
Og fik statsministeren så det svar, at der ikke blev ændret vurdering?
Fik statsministeren ikke noget svar?
Jamen det må da være enkelt at besvare.
Har statsministeren valgt, at han ikke vil vide noget om den her sag, fordi statsministeren er bange for, at her ligger en kæmpebyld af problemer under gulvtæppet, som man ikke vil have frem til offentligheden?
Er det det, der er baggrunden?
Jeg er nødt til at sige det på den måde, for det er jo det indtryk, man får, når man overværer statsministerens besvarelse her i spørgetiden.
»Ikke bekendt med ...«.
Så vender
man tilbage og siger: Det er vi bare ikke bekendt med.
Det er helt ubegribeligt.
Pia Kristensen (DF), 2004-02-18:
Jeg kunne forstå, at socialministeren var forvirret over, at vi er nogle folketingsmedlemmer, der er forvirrede over det udspil, ministeren er kommet med.
Jeg synes, der er god grund til at være forvirret.
Når man i Jyllands-Posten ser en overskrift, der hedder: »Minister: Bedre vilkår for børnefamilierne«, hvor der i artiklen kommer fire helt konkrete temaer til at forbedre forholdene for børnefamilierne, så tagerborgerne ude i det ganske land det for gode varer.
Når en minister udtaler sig, så forventer borgerne, at der bliver handlet efter det, der står i avisen.
Jeg synes, der er grund til at blive forvirret.
I Dansk Folkeparti synes vi stadig væk, at det burde have ventet, indtil man havde fundet ud af, hvordan man forbedrer forholdene for børnefamilierne. Det glæder mig, at man vil kigge på, hvordan man kan forbedre forholdene også for de enlige forsørgere, men jeg synes, som socialministeren kom ind på, at et udrykningshold, som skulle køre ud i tilfælde af et barns sygdom, så moderen eller faderen kunne passe sit arbejde, er et meget billigt bud at komme med til de enlige forsørgere.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad man egentlig sidder og arbejder med af flere forslag til, hvordan man kan forbedre forholdene for netop de enlige forsørgere.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-02-18:
Vi har jo i forbindelse med forskellige debatter om børnefamilierne oplevet en venstrefløj, der f.eks. vil bestemme, hvem der skal tage orlov hvornår.
Vi har også lige oplevet en venstrefløj, der vil bestemme, hvilken slags pasning man skal have af sine børn, altså at man ikke f.eks. kan få privat pasning, men at det partout skal foregå i en kommunal institution. Derfor vil jeg godt spørge socialministeren lidt i forbindelse med nogle af de ideer, som er kommet i den sidste tid, og som der jo også skal arbejdes med i arbejdsgruppen:
Selvfølgelig er der forslag, som vil koste penge, men handler
det ikke også om en holdningsændring og bl.a. en fleksibilitet for børnefamilierne, så man netop kan sætte den enkelte familie og det enkelte barn i centrum?
Derfor vil jeg da godt høre socialministeren, om ministeren kan komme med konkrete eksempler på, at det her også handler om en holdningsændring.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-18:
Det er jo mildest talt forbløffende.
Som hr. Keld Albrechtsen også har sagt, blev det her spørgsmål indleveret i fredags kl. 11.00.
Fristen er jo rykket 1 time frem, for at lige præcis statsministeren kan få bedre tid til at undersøge indholdet af de spørgsmål, vi stiller, så statsministeren kan svare hernede.
O.k., statsministeren havde måske ferie.
Den varede måske frem til søndag aften, men mandag ved jeg da i hver fald, at statsministeren var tilbage på kontoret.
Så fra mandag morgen og frem til nu her onsdag over middag har statsministeren eller statsministerens embedsmænd haft muligheden for at spørge ovre i Forsvarets Efterretningstjeneste: Sig mig, er det rigtigt, at I har ændret risikovurdering, eller har I hele tiden haft den vurdering, som jeg har ført frem?
Det går jeg ud fra at statsministeren har gjort.
Og hvad var svaret fra Forsvarets Efterretningstjeneste?
Eller er det sådan, at Forsvarets Efterretningstjeneste meddelte statsministeren, at de heller ikke vidste, at de havde ændret vurdering?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-18:
Men jeg er ikke i stand til at sige, at Forsvarets Efterretningstjeneste skulle have ændret sin vurdering. Derfor må jeg jo svare, som jeg gør, nemlig at jeg ikke er bekendt med, at Forsvarets Efterretningstjeneste skulle have ændret sin vurdering.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-18:
Jeg vil godt spørge statsministeren, om hans manglende kendskab til den ændrede vurdering skyldes, at statsministeren ikke har undersøgt sagen. Det er jo et spørgsmål, som hr. Søren Søndergaard har formuleret skriftligt, inden han bad statsministeren komme her i spørgetiden og svare på det. Derfor vil jeg bare nævne, hvad der står i spørgsmålet, nemlig om statsministeren kan oplyse, hvornår Forsvarets Efterretningstjeneste ændrede sin vurdering.
Så hvad ligger der i udtrykket, at statsministeren ikke er bekendt med det?
Ligger der deri, at statsministeren har bedt om ikke at blive orienteret om, hvad der ligger i sagen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-18:
Jamen det er faktisk ikke muligt for mig at føje mere til, hvad jeg allerede har sagt.
Jeg er simpelt hen ikke bekendt med, at Forsvarets Efterretningstjeneste skulle have ændret sin vurdering.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-18:
Ah, statsminister, det kan jeg ikke tro.
Jeg kan ikke tro, at statsministeren sætter sig så dårligt ind i de papirer, han får fra efterretningstjenesten, og i de papirer, som er tilgængelige for efterretningstjenesten.
Mon ikke statsministeren lige skulle overveje det en enkelt gang mere og så svare på det relativt simple spørgsmål, der bliver stillet: Hvornår var det, at efterretningstjenesten ændrede holdning fra, at der muligvis var masseødelæggelsesvåben i Irak, og til, at der sandsynligvis var masseødelæggelsesvåben i Irak?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-18:
Jeg kan sige til hr. Søren Søndergaard, at jeg ikke er bekendt med, at Forsvarets Efterretningstjeneste skulle have ændret sin vurdering af, om Saddam Hussein var i besiddelse af masseødelæggelsesvåben.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-18:
Jeg vil ønske statsministeren god eftermiddag.
Det har jo taget noget tid at komme ind til i hvert fald et af substanspunkterne i den her sag om Irak.
Men jeg føler ligesom, at vi gør fremskridt, og jeg håber også, at vi kan komme lidt videre i dag.
Nu er det jo snart 1-års-dagen, siden Danmark gik i krig, så det vil jo være meget godt, hvis vi kan komme lidt nærmere, hvad det egentlig var, der var baggrunden for det, der skete.
Grunden til, at jeg har kaldt statsministeren ned, er, at statsministeren jo i et skriftligt svar har gjort klart, at det var »efterretningstjenestens vurdering, at Irak sandsynligvis rådede over biologiske og kemiske våben.«
Det er første gang, det har været fremme, så det synes
jeg er en interessant iagttagelse.
Derfor vil jeg godt spørge statsministeren: Hvornår gik Forsvarets Efterretningstjeneste fra at have en vurdering af, at der muligvis var masseødelæggelsesvåben i Irak, og over til det, statsministeren her slår fast, nemlig at der sandsynligvis var det? Hvornår skete den ændring fra Forsvarets Efterretningstjenestes side?
Henriette Kjær (KF), 2004-02-18:
For at forvirre debatten vil jeg sige, at jeg ikke var forvirret, men undrende over forvirringen.
Jyllands-Posten lavede jo en helt korrekt fremstilling
af de ideer, jeg var kommet med
Der stod helt klart i Jyllands-Posten, at det var et idékatalog.
Det er så der, jeg mener, at der kan den kvikke læser, og det mener jeg at langt de fleste er, godt skelne mellem, hvad der er løfter, og hvad der er oplæg til debat.
Så jeg er såmænd ikke så nervøs for, at ret manges opfattelse skulle kunne kløjes i, hvad det her drejer sig om. Så er det jo en temperamentssag, om man vil sidde og putte med tingene og vente med at spille ud og offentliggøre noget overhovedet, til alle er enige og det hele er på plads, eller om man ønsker en debat af de ting, som man skal til at formulere som eventuelt konkrete forslag.
Jeg synes, det er vigtigt med en debat.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-18:
»Vil statsministeren oplyse, hvornår Forsvarets Efterretningstjeneste ændrede sin vurdering fra, at Saddam Husseins Irak muligvis var i besiddelse af masseødelæggelsesvåben, og så til, at Irak »sandsynligvis« rådede over sådanne våben?«
Henriette Kjær (KF), 2004-02-18:
Selvfølgelig vil det allerbedste være, hvis vi kunne blive hjemme og passe vores børn, hver eneste gang de var syge, og der er altså nogle sygdomme, små børn får.
Men hvis vi skulle indrette arbejdsmarkedet sådan, at det, når vores børn fik røde hunde - det strækker sig over 10 dage, og så smitter den ene den anden - ender med, at man skulle være væk fra arbejdsmarkedet i 14 dage, så tror jeg faktisk, det er helt urealistisk at forestille sig, at vi kan lave nogle ordninger, hvor vi kunne blive væk fra vores arbejdsplads så længe.
Så må vi tage det næstbedste.
Det er altså bedre, at man finder en god og stabil løsning med nogle mennesker, der måske er blevet pædofiltjekkede af kommunen, altså at man har set på straffeattesten og andre ting.
De kunne være legeonkler eller andet i forbindelse med daginstitutionen, så børnene lærer dem at kende, når det ikke brænder på.
Det er sådan set det, der er tanken bag det.
De behøver for den sags skyld ikke at være kommunale, men det kommunale led kan være fødselshjælper i forhold til en god idé og en god ordning, forældrene kunne tænkes at benytte.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-02-18:
Selv om jeg har nået en alder, hvor det der med at være kommunal bedstefar godt kunne tiltale mig, går jeg da ud fra, at socialministeren er enig i, at de, der er bedst til at passe syge børn, er forældrene og ikke en ukendt kommunal bedstefar.
Men det, som jeg gerne vil spørge socialministeren om, er den her babysitterordning, for der må jo også være noget økonomi i den.
Hvis de her kommunale bedsteforældre skal på kursus eller være en del af børneinstitutionen, for at
børnene
på forhånd kan lære dem at kende,
Er det ikke ministerens opfattelse, at der skal mange kroner i det her
, inden sådan et system fungerer?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-02-18:
Jeg synes, det er rigtig positivt, at også Enhedslisten synes, at det var et problem, at de grønne afgifter i den grad steg under Nyrupregeringen.
Jeg synes, det er godt, at Enhedslisten har været med til at gøre opmærksom på, at hvis der er noget, der belaster børnefamilierne, er det faktisk stigende afgifter på f.eks. el og vand.
Derfor går jeg også ud fra, at jeg kan fortolke fru Line Barfods udmelding som, at hun i virkeligheden støtter VK-regeringens skattestop, hvor man netop har sørget for, at der nu er et skattestop, så børnefamilierne nu ikke oplever den himmelflugt af de grønne afgifter, som de oplevede under den tidligere regering.
Derfor må fru Line Barfod jo også være dybt bekymret over de udmeldinger, der nu er kommet fra Socialdemokratiets og De Radikales side om sådan et fleksibelt skattestop, hvor der jo igen er lagt op til, at der sker noget i forhold til de grønne afgifter.
Line Barfod (EL), 2004-02-18:
Jeg har to spørgsmål til fru Eva Kjer Hansen.
Det undrer mig jo lidt, at noget af det første, regeringen så gjorde, da den kom til, var at fjerne det forsøg, som Enhedslisten havde fået sat i gang med et socialt bundfradrag, som gjorde, at man ikke skulle betale for sit almindelige forbrug af vand og el, men kun for overforbrug.
Derfor vil jeg gerne høre, om fru Eva Kjer Hansen nu mener, at vi skal lave sådan et forsøg, så vi kan få hjulpet børnefamilierne med det, som fru Eva Kjer Hansen åbenbart mener er et af de største problemer.
Jeg er måske mere optaget af et andet stort problem for børnefamilierne, nemlig det, at nogle er arbejdsløse med de store problemer, det giver, og at vi samtidig mangler mennesker i daginstitutioner, skoler osv. Vil fru Eva Kjer Hansen være med til, at vi fordeler arbejdet, får nogle af de arbejdsløse i gang med at arbejde i daginstitutioner og skoler, hvilket rent faktisk giver overskud i de offentlige kasser og hjælper børnefamilierne ganske gevaldigt?
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-18:
Jeg er sådan set lidt ærgerlig over, at jeg ikke er kommet i ministerens nye kategori af særligt flinke elever, nemlig kvik nok-kategorien.
Der vil jeg nok sige til hr. Villy Søvndal, at det er jeg jo langtfra.
Jeg vil nemlig til fulde tilslutte mig fru Pia Kristensens indlæg om forskellen på en ministerudtalelse og en udtalelse fra os sådan mere menige og dødelige politikere.
Jeg svævede stadig væk i den forestilling, og det synes jeg egentlig at statsministeren har gjort sit bedste for at lære os, at når en minister siger noget i VK-regeringen, så bliver det gennemført.
Så det er bare for at sige, at vi vil forsøge at nå
hr. Villy Søvndal, men foreløbig bliver det kun til sokkeholderne.
Det, jeg vil spørge om, er sådan set ikke henvendt til ministeren, ud over at jeg lige vil sige, at det der med SU til enlige faktisk er et oppositionsforslag.
Det er ikke et regeringsinitiativ, der har gjort, at det ligesom kommer til at rulle.
Men det er mere et spørgsmål til Venstres ordfører: Er det liberal politik, at der skal være kommunalt ansatte babysittere til syge børn?
Henriette Kjær (KF), 2004-02-18:
Jamen jeg er helt optændt.
Jeg mener da bestemt, at vi skal gøre noget ved det her område, og derfor er jeg sådan set også glad for at have en statsminister, der bakker op om de ideer, forskellige ministre kommer med; som har taget initiativ til, at temaet bliver sat på dagsordenen ved at have det meget markant med i sin nytårstale; ved at sikre sig, at der bliver nedsat en ministergruppe, der skal se på, hvordan vi får sikret en bedre sammenhæng mellem arbejdsliv og familieliv, hvor han giver plads til, at ministre, der har visioner og ideer, også kan få lov til at lufte dem. Det er klart, at man som minister skal gøre sig fuldstændig forståeligt og gøre det klart over for vælgerne, hvad der er ideer, og hvad der er konkrete forslag.
Det er min opgave at sikre, at det står tydeligt.
Det synes jeg også har stået tydeligt i debatten.
Men jeg skal hilse og sige, at jeg virkelig mener, at der er behov for, at vi gør noget på det her område, og jeg er også sikker på, at når ministerudvalget er færdig med sit arbejde, vil der komme et meget spændende og omfattende katalog.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-18:
Socialministeren var i et tidligere svar inde på, at folk burde kunne kende forskel på løfter og oplæg til debat, og jeg vil sige, at jeg ikke var i tvivl, da jeg hørte ministeren.
Det her var et oplæg til debat, og der lå overhovedet ingen løfter i det.
Derfor er det jo klart, at det, man så må forstå, er, at det var en reaktion, tror jeg, på de dårlige meningsmålinger, som regeringen havde, og et ønske om, at ministrene nu kom frem over stepperne, om man så må sige.
Derfor er jeg heller ikke forvirret over statsministerens håndtering af sagen over for ministeren.
Jeg synes, det var indlysende, at det måtte statsministeren gøre, altså forsøge at få ministrene til at stå vagt om det, de var fælles om, og lade være med at komme med ting, man selv var inspireret af. Men jeg vil så sige til ministeren: Jeg håber ikke, at ministeren på den her baggrund opgiver forsøgene på at komme frem med sine visioner og ligesom lader sig slå ned af det her.
Så min opfordring skal være: Vil socialministeren ikke godt fortsætte med at komme frem med sine visioner, så vi kan få dem diskuteret i offentligheden, og ikke lade sig tryne af store, stærke mænd i den her omgang?
Henriette Kjær (KF), 2004-02-18:
Det gør det da i høj grad, men det, man godt kan lide at fokusere på her i Folketinget, er såmænd ofte: Koster det mange penge, så er det også godt.
Men jeg tror, at vi nu i høj grad bliver nødt til at nytænke og prøve at sætte nogle ideer i gang ude i kommunerne, som de kan arbejde med.
Jeg var f.eks. meget besnæret af den måde, som de havde fået indrettet en modulordning på i Vejle med fleksibelt antal timer, man kunne få passet sit barn i, og selvfølgelig også fleksibel betaling i den forbindelse.
Det var sådan, at hvis man var på deltid eller på 30 timer, kunne man nøjes med at betale for det antal timer, barnet var i daginstitutionen.
Det kunne man få til at fungere i Vejle.
Det havde oven i købet givet en besparelse på 3 mio. kr.
Det synes jeg selvfølgelig er noget, som vi må prøve at få andre kommuner til også at interessere sig for.
Det vil også hjælpe på Kristendemokraternes ønske om, at man skal sætte barnet i centrum og prøve at lave nogle ordninger, hvor barn og forældre kan være mere sammen.
Men hvis vi skulle indrette arbejdsmarkedet sådan, at det, når vores børn fik røde hunde - det strækker sig over 10 dage, og så smitter den ene den anden - ender med, at man skulle være væk fra arbejdsmarkedet i 14 dage, så tror jeg faktisk, det er helt urealistisk at forestille sig, at vi kan lave nogle ordninger, hvor vi kunne blive væk fra vores arbejdsplads så længe.
Det er altså bedre, at man finder en god og stabil løsning med nogle mennesker, der måske er blevet pædofiltjekkede af kommunen, altså at man har set på straffeattesten og andre ting.
De kunne være legeonkler eller andet i forbindelse med daginstitutionen, så børnene lærer dem at kende, når ikke det brænder på.
Sådan nogle ordninger kunne man prøve at udvikle.
Det er sådan set det, der er tanken bag det.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-02-18:
Jeg synes, det er alle tiders at få ideerne på bordet nu til drøftelse af, hvad det er, der bedst imødekommer det behov, børnefamilierne har for bedre at kunne tilrettelægge deres sammenhæng mellem arbejdsliv, fritidsliv og familieliv.
Jeg ved, at der er en række kommuner rundtomkring, der har været fødselshjælpere i forbindelse med at lave sådan noget her, og der er mange frivillige organisationer, der er gået ind for at se, hvordan de eventuelt med nogle kommunale kroner kunne få sådan en servicemulighed op at stå, hvor man formidler det, at man kan være reservebedsteforældre eller lignende.
I rigtig mange kommuner er det her et frivilligt tilbud, og jeg synes, det er alle tiders, at man har kunnet lave det, fordi det jo netop imødekommer det behov, som en børnefamilie har, der ikke har et netværk omkring sig, der ikke har andre muligheder, nemlig at der så er nogle, der på frivillig basis gerne vil stille sig til rådighed og bidrage til at klare de problemer.
Morten Homann (SF), 2004-02-18:
Statsministeren har gentagne gange, særlig i forbindelse med vores diskussion før jul om TDC-sagen, gjort meget ud af, at skattehuller skal stoppes, og at de skal lukkes prompte - ikke bare så snart de bliver udnyttet, men så snart man opdager dem, eller så snart man opdager, at der overhovedet er en risiko for et skattehul.
Derfor er det meget magtpåliggende for mig at få at vide, om statsministeren mener, det er acceptabelt, at man i dette tilfælde har haft en nøje beskrivelse af et skattehul siden september 2000, hvor en arbejdsgruppe under Skatteministeriet, som var suppleret med nogle af landets fremmeste eksperter, beskrev det hul, som bankerne udnytter i dag, og beskrev en løsning.
Men alligevel har man ladet stå til lige til i mandags, og er det efter statsministerens mening acceptabelt, at man lader stå til, når problemet er så velbeskrevet?
Klaus Hækkerup (S), 2004-02-18:
Ja, ja, hvad hjertet er fuldt af ...
Jeg havde et spørgsmål til forsvarsministeren den 5. november, og da gav forsvarsministeren udtryk for, at fremtiden for søværnets grundskole i Auderød ved et kommende forsvarsforlig ikke skulle afgøres ud fra regionalpolitiske hensyn.
Efterfølgende kan jeg så læse, at forsvarsministeren er af den opfattelse, at antallet af arbejdspladser i Nordjylland vil være status quo efter forsvarsforliget.
Så er spørgsmålet selvfølgelig: Hvorfor skal der ved den kommende nyindretning af forsvarets struktur tages regionalpolitiske hensyn til Nordjylland, men ikke til resten af landet?
»Vil ministeren oplyse, hvorfor der ved den kommende nyindretning af forsvarets struktur skal tages regionalpolitiske hensyn til Nordjylland og ikke til resten af landet?«
Skriftlig begrundelse I forbindelse med besvarelsen af spørgsmål nr. S 397 den 5. november 2003 om at foretage en beregning af, hvad omkostningerne ville være ved at bevare Auderødlejren og eventuelt flytte andre af søværnets uddannelser eller funktioner til Sjælland, gav forsvarsministeren udtryk for, at fremtiden for søværnets grundskoler ved et kommende forsvarsforlig ikke skulle afgøres ud fra regionalpolitiske betragtninger, medens han til Nordjyske Stiftstidende har udtalt, at »antallet af arbejdspladser i Nordjylland er status quo efter forsvarsforliget«.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-02-18:
Den første del af spørgsmålet, om nr. L 119, ligger altså langt uden for det spørgsmål, som er stillet her, men lad os bare tage det: Jeg vil sige til hr. Vernersen, som jo oven i købet er formand for Folketingets Skatteudvalg, at hvis der er problemer i den sag, så lad os dog se på den.
Lad os dog få den sag belyst, og hvis hr. Vernersen kan bidrage til at gøre det lovforslag bedre, jamen lad os dog så se nogle forslag.
Lad os dog endelig tage den debat.
Det er jo det, vi har Folketinget til.
Det er jo det, vi har udvalgsbehandlingen til.
Hvis et forslag kan gøres bedre, så er jeg i hvert fald absolut parat til det.
Hermed sluttede spørgsmålet.