Aase D. Madsen (DF), 2000-01-20:
Dette lovforslag er en genfremsættelse af L 96 med få ændringer.
F.eks. får Domstolsstyrelsen nu mulighed for at give en kortere tilgængelighedsfrist med hensyn til arkivmateriale for retterne, og samtidig gives der faste regler for tidsfrister med hensyn til afgørelser i forbindelse med ansøgernes adgang til det retsmateriale, der er begrænset af tilgængelighedsfristen på 80 år.
Med hensyn til justitsministerens Datatilsyn finder Dansk Folkeparti i lighed med SF's ordfører det vanskeligt at gennemskue Datatilsynets beføjelser, og det gør, at Dansk Folkeparti vil se meget på dette område under udvalgsarbejdet.
I den forbindelse finder Dansk Folkeparti det rimeligt, at der skal ske betaling for modtagelse af papirarkivalier, der optager stor arkivplads, men mon ikke udviklingen efterhånden har overhalet denne del af lovforslaget, således at denne bødeordning reelt er overflødig?
Man kunne i den forbindelse spørge, hvilke økonomiske konsekvenser forslaget egentlig har.
Med hensyn til den førnævnte generelle 80-års-regel for tilgængelighed ved vi, at den giver problemer.
Det debatterede vi også livligt under behandlingen af lovforslag
nr. L 96.
Dansk Folkeparti ønsker principielt grænsen nedsat til 50 år, men ministeren vil ikke tage det spørgsmål op, før selve arkivloven skal revideres, jeg tror, det er i folketingsåret 2001-02.
Dette til trods
Dette er jo specielt aktuelt i forbindelse med de åbne Stasiarkiver.
Bliver der mon givet de dispensationer, der er behov for?
Dansk Folkeparti har i øvrigt bemærket sig, at Tilgængelighedsudvalget ikke har haft høringsbemærkninger til L 96.
Det er Dansk Folkeparti ked af, da det netop var Tilgængelighedsudvalgets vurdering af lovforslaget, som Dansk Journalistforbund lagde meget stor vægt på, og derfor afgav man kun foreløbige bemærkninger til høringen.
Jeg vil gerne spørge, om udvalget nu kan få et egentligt høringssvar fra Dansk Journalistforbund.
Det lægger vi meget stor vægt på.
Dansk Folkeparti er i øvrigt utrolig skeptiske over for den stærke sammenhæng, der er mellem dette lovforslag og justitsminister Frank Jensens og indenrigsminister Thorkild Simonsens lovforslag om persondataloven, som jo alle ved har meget svære fødselsvanskeligheder.
Hvad ligger der i EU-direktivet?
Er der en tendens til åbenhed eller lukkethed og dermed en centralisering?
Er det det, vi er i gang med at lovgive om på arkivområdet?
Er der tale om dansk lovtekst, og hvor behandler vi implementering af EU-direktivets tekst?
Kan vi få nogle konkrete vurderinger af det skisma, der ligger i ønsket om en optimal personbeskyttelse samtidig med ønsket om en så stor åbenhed og adgang til arkivmaterialet som muligt?
Dansk Folkeparti finder, at det er den svære balance
mellem disse to hensyn, vi skal opnå, og vi tvivler på, at den er opnået med dette forslag. Som sagt er Dansk Folkeparti skeptiske over for lovforslaget, og vi vil stille en lang række spørgsmål i forbindelse med behandlingen i udvalget. Desuden er jeg totalt enig med Venstres ordfører i, at det er utroligt, at der ikke er arbejdet med de høringssvar, der allerede ligger, og at de ikke er indarbejdet af embedsmændene, inden dette forslag blev fremsat.