Mette Gjerskov (S), 2006-05-19:
Det gik jo pludselig så hurtigt.
Det, hun siger – og det er det, vi Socialdemokrater siger – er, at det at indtage god og sund og næringsrig kost er helt basalt, for at vi som mennesker kan trives og fungere.
Også viden om, hvordan mad ser ud, når det er sundt, hvordan det smager og kan tilberedes, er utrolig vigtigt.
Alt peger jo på, at jo tidligere i livet, en sund madkultur prioriteres højt, jo bedre hænger den ved, og jo bedre vil naturligvis den generelle sundhedstilstand blive i vores samfund.
Derfor er et forslag om madordninger i skoler og daginstitutioner helt på sin plads.
En meget vigtig baggrund for diskussionen om madordninger er den alarmerende stigning af fedme i USA og i Europa.
Også i Danmark er problemet på alvorlig fremmarch.
Vores livsstil bliver mindre og mindre energikrævende.
Vi sidder foran fjernsynet, vi bliver transporteret rundt, vi arbejder foran computeren, og samtidig indtager vi mere fedt og sukkerholdig mad, som mange af os simpelt hen ikke formår at forbrænde.
Især børn rammes af overvægten, og vi ved, at fedme i barndommen ofte fortsætter ind i de voksne år, hvor det bliver nærmest umuligt at komme af med de ekstra kilo.
Samfundets omkostninger ved overvægtsproblemer og de sygdomme, der følger i kølvandet på dem, stiger år for år, men for det enkelte menneske er de sociale og økonomiske omkostninger selvfølgelig langt de største.
Overvægtsproblemer viser sig især at hænge sammen med social baggrund, med folk, der i forvejen har det svært.
Forslaget om madordninger er for os et led i at løfte børns sundhedsniveau generelt, men også, hvad der er meget vigtigt, at skabe grundlaget for en bedre madkultur og nedbryde den negative sociale arv, altså give en hånd til dem, der har det sværest.
Vi er helt med på, at forældrene har et ansvar for, at børnene får noget ordentlig mad og lærer gode madvaner, men vi kan altså også konstatere bl.a. via fedmeepidemien, at argumentationen om, at det alene er forældrenes eget ansvar, ikke virker.
Mange forældre har enten ikke tid eller penge eller overskud til at sørge for ordentlig mad til deres børn, og derfor bliver vi politikere nødt til at gribe ind med de midler, vi nu engang har til rådighed.
Det her forslag er et af de midler, som vi kan benytte.
Som fru Karen Hækkerup sagde i sin ordførertale, sidste gang Enhedslisten fremsatte et lignende forslag i år, B 38, kan vi fra Socialdemokratiets side desværre, på trods af alle vores pæne ord, ikke stemme for, og det er alene, fordi det her nye forslags budget går langt ud over rammerne for vores eget finanslovforslag, som vi fremsatte i efteråret.
Vi anerkender, at Enhedslisten har lavet et gennemarbejdet forslag, og vi vil meget gerne drøfte det videre i udvalget, men vi er nødt til at have finansieringen af det i orden.
Vi ved jo, at flere kommuner, København, Århus og Odense, arbejder flittigt med madordninger, og vi vil meget, meget gerne skubbe på, som vi har gjort igennem flere år, for at udviklingen fortsætter og spreder sig til andre kommuner i landet.
Så konklusionen er, at vi desværre ikke kan stemme for forslaget, men vi er meget enige i intentionerne.
Vi er også meget enige i metoderne.
Vi har afsat 50 mio. kr. i vores finanslovforslag til det, men vi vil meget gerne drøfte det videre i udvalget.