runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Jespersen (V), 2000-02-02:
Jeg skylder lige fru Tove Fergo svar på to konkrete spørgsmål, hvoraf det ene drejede sig om de følgegrupper, der er besluttet nedsat i forbindelse med satspuljeforhandlingerne.
Dér er det jo sådan, at det dels er en politisk følgegruppe omkring narkospørgsmålet, som er ved at blive nedsat.
Dels er det to faglige følgegrupper, som det hedder, det vil sige med embedsmænd, den ene omkring selve botilbudspuljen til sindslidende, fordelingen af de penge, og så en følgegruppe i forbindelse med pengene til de hjemløse.
Det, der blev aftalt i forbindelse med satspuljen, sådan som det så ud på det tidspunkt, var, at det skulle være en faglig følgegruppe.
Den er vi i gang med at udpege, og det er klart, sådan vil det være, ligesom det i øvrigt altid har været, at jeg vil give Folketinget besked, når det er ved at nærme sig en afklaring.
Det andet, jeg lige vil svare fru Tove Fergo på, er, at der blev efterlyst, hvordan vilkårene er for syge hjemløse i Københavns Kommune, og det, jeg sagde til Folketingets Socialudvalg under et samråd, var, at der skulle være den samme kapacitet, som der var på Sundholm, også i den overgangsperiode fra man lukker Sundholm til de nye tilbud er til stede, og det, jeg har fået at vide fra Københavns Kommune, er, at der er den samme kapacitet, og at man bruger senge på Sundholm, sådan at der er en kapacitet derude, der gør, at den er uændret, fra det, den var tidligere, frem til de nye pladser bliver etableret. Det er sådan, jeg har fået det oplyst.
Tove Fergo (V), 2000-02-02:
Der er bevaret 9 demenspladser for 9 demente fra sygeafdelingen, men der er ikke længere de 22 sygeplejepladser på Sundholm.
De er lukket.
Det er klart, at der er almindelige herbergspladser i Københavns Kommune, men der er ikke det, som vi hele tiden har talt om, nemlig et særligt sygeplejefagligt tilbud.
Nu får vi jo det her beslutningsforslag i udvalg, og så kan vi jo få drøftelsen i udvalget og så få lidt dokumentation på bordet, og hvis ministeren ville komme i udvalget, så kan vi få sådan en mere uformel snak om, hvordan det i virkeligheden står til.
Margrete Auken (SF), 2000-02-02:
Jeg vil godt lige sige til formanden, at jeg aldeles ikke tog svaret til efterretning, da det betyder, at jeg godkendte det.
Jeg måtte affinde mig med, at min taletid var udløbet.
Jeg har ikke taget noget til efterretning.
Det ville være meget letsindigt at dele ansvar med ministeren her.
Det må hun minsandten bære selv. Men jeg vil godt lige sige om denne her sag, at jeg nu går ud fra, at når jeg nu skriftligt går hen og kalder ministeren i samråd på tirsdag osv., så får jeg et klarere svar på, hvordan man har løst de dér flowproblemer, der er, og som er påpeget af Maunsell.
Det går vi så ud fra.
Men det er så ærgerligt, at man ikke har kontaktet hinanden.
Nu ved jeg godt, at ministeren slet ikke tager advarslen fra Maunsell alvorligt, men hvis man nu forestiller sig, at Ørestadsselskabet alligevel reagerer på, at Comet sender denne her rapport over til Ørestadsselskabet - altså, Ørestadsselskabet sidder med en rapport i hånden fra Maunsell, som Comet har bestilt og fået lavet, og som når over til Ørestadsselskabet, men Ørestadsselskabet reagerer ikke på den, på trods af at der er nogle meget alvorlige advarsler i den og der er en ret dramatisk beskrivelse af, hvad det er for nogle byggeforhold, man har at arbejde under - hvis den havde været fremsendt til bestyrelsen, hvad jeg gerne tror den ikke har, men hvis den havde været fremsendt til bestyrelsen, kunne der jo være sket det, at Hans Carl Nielsen, som på det tidspunkt sad i bestyrelsen - det var sidste gang, ministeren havde direkte forbindelse med bestyrelsen - havde kunnet gøre opmærksom på, at der samtidig var et udvalgsarbejde, der arbejdede med overfladeløsningen på Nørreport, hvor Københavns Kommune, HT og DSB prøvede at finde ud af: Hvordan kan vi få det her til at fungere godt bagefter?
Der er bl.a. meget, meget dårlige vilkår for handicappede i det forslag, der er lavet, og som ministeren nu tvinger igennem.
Der er ikke mulighed for, at en kørestol kan komme fornuftigt fra metroperronen, slet ikke over til fjerntogsperronen.
Der er en masse elendigheder i den løsning, vi står med.
Det havde været spændende, om man så havde inddraget hinanden i det og havde sagt: Kan vi sammen få det her til at fungere?
Jeg tror nemlig, at det på det tidspunkt havde været muligt at få koblet de forskellige løsningsmodeller, sådan så vi ikke havde stået med den dårlige løsning, vi står med nu. Jeg ved godt, at ministeren bliver ved med at sige, at alle er enige om, at det er den bedste løsning, men jeg må altså sige, at næsten alle andre end ministeren er enige om, at det er en af de ringeste løsninger, vi står med nu, og at den ikke løser tingene.
Alle de mange, mange passagerer, der bare skal af på Nørreport,
står på en helle på Frederiksborggade og ikke på ...
Den lyser grønt.
Nu skal man ikke sige, at den lyser rødt.
Den lyser grønt.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-02:
Det er jo i forlængelse af det forrige.
Margrete Auken (SF), 2000-02-02:
»Vil ministeren oplyse, hvornår Trafikministeriets planlægningschef som ministerens medlem af Ørestadsselskabets bestyrelse er blevet orienteret om Comet/Maunsells alternative løsningsforslag, og vil ministeren oplyse om betænkelighederne ved den dybtliggende forbindelsestunnel mellem metrostationen og Nørreport Station?«
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-02:
Ja, tak for svaret!
Jeg kender jo Økonomiministeriets pjecer og har ikke fundet nogen fejl i dem direkte, men der er mange ting, som egentlig burde være skrevet, men som ikke står der.
Men jeg vil da spørge ministeren, om ministeren mener, at mønters og sedlers udseende er det afgørende i denne her sag, eller om det vigtige i virkeligheden er pengevæsenet:
Hvem er det, der bestemmer renten, pengepolitikken, valutapolitikken?
- en hel masse ting, der i virkeligheden har stor betydning for folks muligheder for arbejde og beskæftigelse og for lån til rimelige penge og den slags, altså en stor del af den økonomiske politik.
Hvor skal den føres, hvem skal have ansvar for det?
Er det det, der optager folket ude på møderne, eller er det mønternes udseende?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-02:
Økonomiministeren og flere andre ministre og regeringsfolk tager meget rundt på møder for tiden, og vi kan i aviserne se referater af de møder, der har været holdt.
Vil økonomiministeren i den forbindelse bekræfte, at det, økonomiministeren på disse møder fremhæver over for dem, der er mødt frem, er det tab af indflydelse, som økonomiministeren har en vurdering om at Danmark har ved at stå uden for den fælles mønt?
Men de steder, hvor det klart kan påpeges - for selvfølgelig er der nogle områder, hvor man kan diskutere, om vi mister indflydelse - hvor det er indiskutabelt, at vi vinder indflydelse ved at beholde kronen, den side af sagen har jeg aldrig nogen sinde i et referat fra nogle af de møder, økonomiministeren har været ude til, set refereret efterfølgende.
Er det et udtryk for, at økonomiministeren ikke gør rede for den del af problemstillingen og kun fokuserer på, kan man sige, valgkampsretorik og tager de sider frem, hvor Danmark ville miste indflydelse ved at beholde kronen, eller er det udtryk for, at referaterne er forkerte?
Marianne Jelved (RV), 2000-02-02:
Til hr. Frank Dahlgaard: Jeg kan oplyse, at på de møder, jeg er til, er mødedeltagerne meget optaget af alle spørgsmål vedrørende den fælles valuta, den økonomiske politik osv.
, og dér vil jeg gerne henvise til andre udmærkede udgivelser fra ministeriet, som også beskæftiger sig med de spørgsmål og derfor ikke kun med mønters og sedlers udseende. Når der er lavet et hæfte specielt om mønters og sedlers udseende, er det faktisk på baggrund af mange spørgsmål og ønsker fra borgere om at få et hæfte, der også beskriver dét, og vi forsøger at efterkomme den type ønsker.
Til hr. Thulesen Dahl: Jeg mener ikke, at jeg skal gøres ansvarlig for referater i aviserne.
Vi har en fri og uafhængig presse, og de journalister, der dækker møderne, vælger jo det, de mener er interessant.
Jeg svarer jo på alle de spørgsmål, jeg overhovedet bliver stillet, også den type spørgsmål, som hr. Thulesen Dahl lige har nævnt, så selvfølgelig indgår det.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-02:
Kan det alligevel ikke bekymre økonomiministeren, at man får forskellige svarprocenter, alt efter hvordan man stiller spørgsmål om det samme?
For at indføre euroen er det samme som at afskaffe kronen for tid og evighed.
Har ministeren prøvet at spørge ude i de forsamlinger, hun er i: Hvor mange her ønsker, at vi afskaffer kronen, nedlægger den danske nationalbank for tid og evighed, sådan at penge-, rente- og valutapolitikken, fremover køres fra Frankfurt?
Der sidder repræsentanter fra Danmark dér også.
Men hvor mange ønsker det?
Eller hvor mange ønsker, at vi skal holde fast i vores egen valuta og vores penge-, rente- og valutapolitik?
Har ministeren prøvet at stille spørgsmålet på forskellig måde og så se, hvordan svarene kommer ud?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-02:
Men det var heller ikke det, mit spørgsmål gik på.
Det, mit spørgsmål gik på, var, om referaterne var fyldestgørende i forhold til den diskussion, der foregår på de møder, økonomiministeren deltager i?
For det referat, vi får som udenforstående, når vi ikke deltager i møderne, er, at økonomiministeren, lige præcis når hun tager rundt ligesom de andre ministre, er inde i den dér valgkampsretorik, hvor man ikke skaber generel oplysning omkring kronens bevarelse eller det modsatte, men alene er ude for at forklare, hvorfor man taber indflydelse ved, at Danmark står udenfor.
Og det, som regeringen har understreget gang på gang som baggrund for, at vi ikke har en folkeafstemningsdato, men at vi skal have sådan en periode her, er jo lige præcis, at der kan man oplyse befolkningen, der er man ikke inde i den dér valgkampsretorik, hvor det bare drejer sig om for eller imod.
Derfor er jeg interesseret i at vide, om økonomiministeren virkelig, når hun holder sit indlæg på de møder her, også kommer dybdegående ind på de områder, hvor Danmark mister indflydelse ved ikke at beholde kronen.
Marianne Jelved (RV), 2000-02-02:
Hr. Frank Dahlgaard spørger, om jeg er bekymret over, at der er forskellige resultater alt efter, hvordan spørgsmålet i meningsmålingerne formuleres: Nej, det er jeg egentlig ikke bekymret over, for jeg har jo gentagne gange understreget, at det ikke er meningsmålingerne, der afgør, hvornår jeg mener, at der er ført en tilstrækkelig god informationsvirksomhed i hele Danmark.
Så jeg kigger ikke efter de meningsmålinger; dem vil jeg ikke bygge mine egne vurderinger på.
Og jeg kan sige til hr. Frank Dahlgaard, at jeg er den lykkelige ejer af en ægte euro, og når jeg er ude på møderne og viser 7,50 kr., for jeg kan ikke vise 7,43 kr., og siger, at det kan man få det samme for, hvis vi var med osv., er der ikke nogen, der ser ud, som om de ikke forstår, at man bytter danske kroner ud med en anden slags mønt, nøjagtig som vi i tidligere tider har haft andre slags mønter end kroner.
Der er jo ikke på den måde noget nyt i, kan man sige, hvad mønterne hedder, og hvordan de ser ud.
Det nye er selvfølgelig, at det er en fælles valuta med nogle andre lande, og det er jo det, der interesserer mange mennesker, og det synes jeg er fair, og det vil jeg gerne bidrage til at forklare, ligesom hr. Frank Dahlgaard bidrager ved at forklare det ud fra sit udgangspunkt.
Det er jo fair nok.
Jeg kan invitere hr. Thulesen Dahl med til mine møder for at overvære dem.
Det synes jeg kunne være ganske charmerende og måske også inspirerende for os begge to.
I øvrigt kan jeg sige, at jeg møder mange af hr. Thulesen Dahls meningsfæller, måske ikke lige specielt fra Dansk Folkeparti, men så fra partier eller organisationer, som er imod,
så hr. Thulesen Dahls synspunkter bliver rigeligt repræsenteret, og mange gange lykkes det mig også at overbevise dem om, at mit svar på tidens udfordringer er et godt svar.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-02:
Jamen tak for svaret.
Jeg går ud fra, at ministeren læser de forskellige aviser, bl.a. dagbladet Politiken, der jo også har noteret kurserne, og de noterer D-mark og franske franc osv., og så midt i det hele står der euro og dollar.
Det er da helt tydeligt, at de har slet ikke fattet, at D-marken og de franske franc er afskaffet.
Jeg vil derfor afslutningvis spørge ministeren: Er det ikke udtryk for, at dagbladet Politiken og altså dermed også dem, der laver avisen, i virkeligheden ikke ved, hvad det drejer sig om?
For at notere den franske franc svarer jo til at notere danske øre, det er altid 100 øre på en krone, og det er præcis det samme antal franske franc til en euro, men det gør de alligevel i blade, der skal oplyse befolkningen.
De, der skal oplyse befolkningen, journalisterne, aner ikke, hvad det handler om.
De tror, at euroen skal indføres om to år.
De ved ikke, at den er indført for 13 måneder siden.
Er det ikke rigtigt?
Marianne Jelved (RV), 2000-02-02:
Jo, men jeg synes, at hr. Frank Dahlgaard skulle skrive til dagbladet Politiken og spørge, hvorfor man gør det på den måde, for jeg er fuldstændig enig i, at D-marken jo bare er en fast enhed i forhold til euroen, og det samme er den franske franc osv.
Det kan jo være interessant at få svar fra Dagbladet Politiken, og det vil jeg da gerne høre, hvis hr. Frank Dahlgaard spørger.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Som hr. Frank Dahlgaard ved, har Folketinget afsat midler på finansloven både i 1999 og i 2000 til en informationsindsats, som Økonomiministeriet står for, om disse spørgsmål.
Og det er selvfølgelig formålet så bredt og godt som overhovedet muligt at skabe en viden om, hvad det er, vi diskuterer, når vi diskuterer den fælles valuta og Danmarks stillingtagen til den.
Det er måske meget interessant for hr. Frank Dahlgaard at få at vide, hvad min egen opfattelse er, og dér kan jeg da godt afsløre, at på møder rundtom i landet er det min klare opfattelse at det er almindeligt kendt, at den danske krone i givet fald skal erstattes af en anden valuta, og man er meget interesseret i, hvordan den ser ud, og hvordan de andre lande har gjort.
I den sammenhæng vil jeg meget gerne henvise til det hæfte, som hedder »Euro - den nye fælles valuta - hvad er det?«, som Økonomiministeriet har udgivet, og som kan hentes gratis på bibliotekerne, og som netop meget - både i farver og korte tekster - beskriver den problemstilling eller det tema, som hr. Frank Dahlgaard har spurgt til her.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-02:
»Hvorledes udformes det konkrete spørgsmål, som befolkningen skal tage stilling til ved den bebudede folkeafstemning om ØMU'en/euroen?«
Skriftlig begrundelse
Den formelle fremgangsmåde omkring en folkeafstemning af denne karakter er, at Folketinget vedtager et lovforslag om dansk tilslutning til euroen.
Folkeafstemningen afholdes derefter på grundlag af denne lov.
Det er med andre ord ja eller nej til den vedtagne lov.
Det kan derfor være ganske afgørende, hvorledes lovforslagets titel udformes.
I hvert fald er det helt afgørende, hvorledes det spørgsmål udformes, som vælgerne på afstemningsdagen skal tage stilling til, når de står i stemmeboksen.
vil et stort flertal formentlig stemme nej.
Hvis man derimod tilslører konsekvenserne af et ja til euroen ved f.eks. at stille spørgsmålet: »Mener De, at vi som de fleste andre EU-lande skal tilslutte os euroen?« er sandsynligheden for et ja selvsagt væsentlig større.
Med andre ord: Man kan få det svar, man ønsker, hvis man blot spørger på den rigtige måde.
Som det fremgår af den skriftlige begrundelse, så er jeg jo godt klar over, at det er Folketinget, der laver et lovforslag og vedtager loven.
Det er der formentlig et stort flertal for herinde.
Så skal det så ud, og så skal man stemme om, om den vedtagne lov så skal gælde eller ikke.
Og derfor er det jo så vigtigt at få at vide, hvad overskriften bliver for det lovforslag, som formentlig bliver vedtaget her i Folketinget, og som derefter skal ud til afstemning.
Bliver det forslag om afskaffelse af kronen for tid og evighed?
Eller bliver det forslag om tilslutning til euroen eller noget i den stil?
Kan ministeren lægge sig mere fast på, hvordan formuleringen bliver i det lovforslag, der vil blive lagt frem på et tidspunkt?
Marianne Jelved (RV), 2000-02-02:
Til hr. Frank Dahlgaard: Jeg må jo indrømme, at regeringen ikke har udarbejdet et lovforslag til behandling i Folketinget omkring Danmarks stilling til den fælles valuta, så derfor er jeg ikke i stand til at svare på spørgsmålet. Men jeg vil gerne gentage, at det bliver selvfølgelig den almindelige type lovtitler, som vi er vant til i Folketinget.
Andet kan jeg ikke forestille mig.
Til hr. Thulesen Dahl: Jeg har som bekendt ikke afvist at deltage i møder med hr. Thulesen Dahl, hvor vi begge to sidder i panelet, og jeg deltager også i møder, hvor der f.eks. er repræsentanter for Folkebevægelsen imod EU, der sidder i panelet.
Så en debat ude i landet er velkommen.
Jeg plejer at have meget stor succes med at overbevise de mennesker, der er til stede, så det vil kun glæde mig at få flere muligheder for det.
Jeg kan ikke forholde mig til den artikel fra Jyllands-Posten, som hr. Thulesen Dahl nævner.
Jeg kan ikke huske den, den har ikke gjort et stort indtryk på mig.
Det kan være på grund af tidspres.
Men hr. Thulesen Dahl er selvfølgelig velkommen til at stille et spørgsmål næste onsdag, så jeg kan nå at læse artiklen inden.
Jeg synes ikke, det er fair, at jeg skal svare på et citat, der er taget ud af en sammenhæng, ikke fordi jeg ikke tror, det er korrekt, men det er ikke fair over for artikelskriveren at skulle gøre det.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-02:
Jamen så vil jeg da spørge, om det er muligt, at ministeren med åbne ører f.eks. kunne tage mig med, for jeg har jo den samme oplevelse, når jeg er ude.
Der er mange i forsamlingerne, som synes, at det er da en god idé, og vi skal da være med i fællesskabet, og det er da også meget praktisk, når man rejser til Frankrig, og så slipper man for at veksle, men når der så er gået en time, og når man i pausen snakker lidt sammen, så siger mange, at nu har de faktisk fået et nyt syn på det her.
Nu er de skeptiske.
Det her er langt mere omfattende, end de var klar over.
Så det er jo interessant, når vi egentlig har den samme oplevelse af, hvor let påvirkelige folk er.
Jeg synes, vi skulle mødes og gå ud og få debatten
folk får begge synspunkter, og så kan vi se, hvordan opfattelserne eller fornemmelserne drejer sig.
Vil ministeren være med til det?
Klaus Hækkerup (S), 2000-02-02:
»Vil ministeren omgøre beslutningen om ikke at godkende bygge og anlæg som en kortere videregående uddannelse på Erhvervsskolen Hamlet, Hillerød?«
Skriftlig begrundelse
Undervisningsministeriet har meddelt Erhvervsskolen Hamlet, at skolens ansøgning om udbud af bygge og anlæg som en kortere videregående uddannelse
ikke kan imødekommes, med den begrundelse at Erhvervsskolen Hamlet ikke har haft et hidtidigt fagligt miljø og søgning, der efter ministeriets skøn kan danne grundlag for, at den vil kunne leve op til kvalitetskravene.
Det synes således, at Undervisningsministeriets afgørelse er truffet på et forkert grundlag.
Margrethe Vestager (RV), 2000-02-02:
Spørgsmålet vedrører beslutningen i forhold til Erhvervsskolen Hamlet i Hillerød om godkendelse til udbud af bygge og anlæg.
Godkendelsen er et led i den meget store reform, som vi laver for de korte videregående uddannelser.
Forløbet har været det, at vi allerede for et lille års tid siden fik det råd fra Erhvervsakademirådet at ændre de nuværende mange, op til 72 korte videregående uddannelser, til 13.
Det blev til 15 korte videregående uddannelser.
Efterfølgende har vi haft en godkendelsesrunde, og der er taget en række hensyn.
Som det vil fremgå, så er det et forsøg på at tage et afbalanceret hensyn, sådan at både regionale og kvalitetsmæssige kriterier er afvejet.
Derfor agter jeg heller ikke at omgøre beslutningen om, at Erhvervsskolen Hamlet kan udbyde den nye KVU-uddannelse, bygge- og anlæg.
Begrundelsen for at begrænse antallet af udbudssteder i forhold til i dag ligger i en række forskellige forhold.
Det er sådan, at bygge og anlæg er et af de områder, som blev ramt hårdest af det frie udbud i 1990'erne.
Det uregulerede udbud gik hårdt ud over det daværende antal uddannelsessteder, fordi elevgrundlaget blev meget, meget tyndt.
Derfor er der i forhold til den nye uddannelse kun godkendt 5 uddannelsessteder: København, Haslev, Odense, Horsens og Aalborg, og det er min vurdering, at det ikke alene giver en passende geografisk uddannelsesdækning, men også giver mulighed for at tiltrække en tilstrækkelig søgning til de enkelte uddannelsessteder.
Det skyldes, at bygge- og anlægsuddannelsen faktisk er en uddannelse på 3 1/2 år, og det vil sige, at den niveaumæssigt svarer til en mellemlang videregående uddannelse.
Det er også en uddannelse, hvor man fra aftagers side ønsker en bachelorstatus på linje med diplomingeniørerne, og det vil sige, at man har afstigning efter 1 1/2 år og dermed også færre på overbygningen.
Rekrutteringen til konstruktøruddannelsen i Hillerød har været meget begrænset, og af den grund er der ikke basis for at videreføre Hamlet Erhvervsskole som et selvstændigt uddannelsessted.
Jeg skal kun tilføje, at der er godkendt en række andre uddannelser på uddannelsesstedet, og at skolen jo i øvrigt fungerer som en fremragende erhvervsskole.
Klaus Hækkerup (S), 2000-02-02:
Ministeriets begrundelse, og ministerens besvarelse fulgte op på den, er, at Erhvervsskolen Hamlet ikke har haft et hidtidigt fagligt miljø, der kan danne grundlag for, at den vil kunne leve op til kvalitetskravene.
Erhvervsskolen Hamlet har i de sidste 8 år haft en vækst
i elevtallet fra 9 årselever op til 63 årselever, altså
en klar stigning i væksten over årene.
Det synes at kunne begrunde, at kvaliteterne er til stede.
Skolen er blevet ISO 9001 certificeret.
Er den blevet det, uden at der er de fornødne kvalifikationer
til stede for at kunne gennemføre uddannelsen?
I 1995 har der været 895 kursister på efteruddannelse.
Det svarer til 25 årselever.
Har de bare gået der uden at få nogen kvalificeret efteruddannelse?
Og er ministeriets begrundelse for ikke at godkende uddannelsen så ikke forkert?
Margrethe Vestager (RV), 2000-02-02:
Nej, begrundelsen for ikke at godkende uddannelsen er ikke forkert.
Jeg har ikke nogen grund til at tvivle på, at den efteruddannelsesindsats, som er gennemført, ikke er fuldt ud kvalificeret.
Hvis den ikke var det, ville kursisterne i givet fald ikke komme tilbage, da mange af dem jo sandsynligvis har været selvbetalende i betydeligt omfang, hvis det har været udbudt under åben uddannelse.
Men hvis man vil styrke uddannelsen inden for bygge og anlæg, så er det meget afgørende, at der er et tilstrækkeligt stort antal årselever i forhold til uddannelsen.
Det er også afgørende, at vi er sikre på, at vi har en geografisk spredning, som gør, at vi ikke udtynder elevgrundlaget under den enkelte uddannelse.
Og på det grundlag må man sige, at valget, uanset at vi selvfølgelig har den overvejelse, hvordan vi kan fremme de kvalitative gode miljøer, har været nødvendigt at tage, og at det faldt ud til Københavns fordel.
Klaus Hækkerup (S), 2000-02-02:
Jeg takker ministeren for besvarelsen.
Jeg har fået oplysninger fra de skoler, hvor man rent faktisk har kunnet få oplysningerne frem, og kan sige, at i 1999 blev der i Odense optaget 13 elever på bygningskonstruktøruddannelsen - 13 elever - Odense blev godkendt.
I Haslev blev der optaget 18 elever - 18 elever -
Haslev blev godkendt.
I Hillerød blev der optaget 22 elever, og Hillerød blev ikke godkendt.
Må jeg spørge: Hvad er kvantiteten i det søgningskrav, ministeriet egentlig stiller, når skoler, der optager færre elever end Hillerød, kan blive godkendt, når Hillerød, der optager flere end dem, der er godkendt, ikke kan blive godkendt?
Hvad er det så egentlig, der ligger i ministeriets afslag, når det siger, at søgningen ikke har været tilstrækkelig?