runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-04-28:
Den første korte bemærkning kommer til at handle om noget, ministeren sagde – helt til sidst i virkeligheden – nemlig at der er mange, der har PTSD, som har en psykisk diagnose oven i.
Altså, lad os bare få slået fast, at PTSD er en psykisk diagnose, så der ikke er nogen tvivl.
Og der står jo i en note til den aftale, som jeg tror vi efterhånden har læst op til hudløshed, eller hvad det hedder: »Integrationsministeriet forudsættes endvidere at meddele afslag til ansøgere, som lider af PTSD – også selvom tilstanden er kronisk, og dette er dokumenteret ved en erklæring fra en person med lægefaglig baggrund.«
Det hænger lidt sammen med den anden kritik eller kommentar, som ministeren kom med, om, at vi sagde velkommen til de nye danske statsborgere.
Vi er jo godt klar over, at de har været her hele tiden, men det er jo et velkommen til det demokratiske fællesskab.
Det kunne jeg godt tænke mig at få ministerens kommentar til, kan jeg se på den røde knap.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-04-28:
Nu er det jo lige præcis indfødsret, vi diskuterer i dag.
Når nu den udmærkede konservative holdning er, at muligheden for dispensation i helt særlige tilfælde skal være til stede, er det jo i modstrid med den aftale, der er indgået.
Er der nogen mulighed for, at vi kan få åbnet op for, at også torturofre kan få mulighed for i særlige tilfælde at få en dispensation for sprogkravet?
Helge Adam Møller (KF), 2006-04-28:
Jeg ved, at vores ordfører og formanden for Indfødsretsudvalget, hr. Allan Niebuhr, og Dansk Folkepartis ordfører og Venstres ordfører og ministeren taler udmærket sammen.
Og der drøfter man også det spørgsmål.
Hvor langt drøftelserne er kommet, ved jeg ikke.
Men der er én ting, jeg godt vil fremhæve, altså, ud over at min holdning og den konservative holdning er, at det er godt, hvis der er en mulighed for i helt særlige tilfælde at dispensere, hvis det er noget, som vedkommende, havde jeg nær sagt, på ingen måde kan gøre noget ved, og hvis han eller hun ellers opfylder alle krav: Jeg synes, det er vigtigt at understrege, at selv om man eventuelt ikke får dansk statsborgerskab – og det er der jo mange der ikke får – så har man jo alle andre rettigheder.
Der er ikke tale om, at man bliver smidt ud af det danske samfund.
Man kan bo her og arbejde og gøre alle mulige ting, også få hjælp, hvis der er behov for det.
Det eneste, man ikke har, er altså passet og stemmeretten til Folketinget.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-04-28:
Jeg har forståelse for det, hvis hr. Helge Adam Møller, som jo ikke er ordfører på området, ikke kan svare på mit spørgsmål.
Der har jo fra De Konservatives side været lagt op til nye forhandlinger mellem forligspartierne på det her område, i forbindelse med at man helt har udelukket torturofre, og hvor man måske kunne få blødet op for, at torturofre igen på baggrund af PTSD kunne få dansk indfødsret.
Mit spørgsmål er bare – for vi er jo nogle, som er lukket fuldstændig ude fra den slags forhandlinger – hvordan det egentlig går med det.
Altså, er der taget initiativ til nogen forhandlinger?
Og kan man måske løfte sløret lidt for, om der sker fremskridt?
Helge Adam Møller (KF), 2006-04-28:
Lad mig først slå fast, at jeg mener, at de krav, der indgår i den nye aftale, som hovedregel er rimelige at stille til en ny statsborger, idet der selvfølgelig altid – efter min mening i hvert fald – skal være mulighed for dispensation i helt særlige tilfælde.
Lad mig tage en lidt outreret situation – men som er en situation, der ses enkelte gange: Vi ønsker jo, at man skal kunne både læse og tale dansk med den accent, der nu er naturlig, og uden at man måske kan læse en kronik i Information, men hvis man eksempelvis som torturoffer har fået skåret tungen af, er det svært at kræve, at vedkommende skal kunne tale dansk.
Og der tror jeg også, der vil være forståelse for, at man så kan dispensere dér.
Med hensyn til at kigge på kravene, når reglerne har virket i et eller andet antal år, vil jeg sige, at dette synes jeg altid er klogt i forbindelse med enhver lovgivning.
Når den har virket i et antal år og man har indhøstet erfaringer, kan man justere kravene i den ene eller den anden retning.
Men grundlæggende synes jeg, at kravene er vigtige.
Og det var interessant, synes jeg, at høre, at de mennesker, jeg talte med ved statsborgerskabsdagen, alle sammen lagde vægt på, at det er meget vigtigt, at det danske samfund stiller krav til dem, fordi det jo også er forudsætningen for at få rettighederne.
Kamal Qureshi (SF), 2006-04-28:
Men vil det så sige – for vi har også diskuteret nogle gange, at kravene så må følges ad – at hvis det viser sig, at kravene er så høje, at prøverne ikke kan bestås af almindelige danskere på almindelige arbejdspladser, så bør de vurderes ud fra den intention, at de skal kunne bestås af alle, sådan at vi ikke får de her problemstillinger, hvor der er nogle, der kommer ind på en eller anden teknisk skole, og det så viser sig, at en stor del af dem ikke kan bestå prøverne?
Vil det så sige, at vi lover hinanden i hvert fald at lave en eller anden form for vurdering, når nu de her prøver engang træder i kraft, og at vi ligesom prøver dem af og ser, om det er noget, som også almindelige danskere kan bestå?
Hvis ikke det er det, vil man så være villig til at regulere det, sådan at det ligesom passer til, hvad den almindelige danske befolkning til enhver tid har af viden og meninger om det danske samfund og det danske sprog og lignende?
Jeg er klar over, at hr. Helge Adam Møller ikke er ordfører på det, men jeg ved samtidig, at hr. Helge Adam Møller også er inde i stofområdet, fordi han tidligere har beskæftiget sig med det.
Så jeg tillader mig at stille spørgsmål med al forståelse for, at det ikke skal være specifikt i forhold til selve lovforslaget.
Det, jeg bed lidt mærke i, var, at hr. Helge Adam Møller kommer ind på netop det der med, at man skal stille krav, men at kravene skal være fair.
Deri er vi jo overhovedet ikke en millimeter eller et komma uenige.
Der, hvor diskussionen er lidt, er jo, at hvis man stiller nogle krav, der er fair, så bør det vel også være nogle krav, som vi mener bør være nogle, som skal kunne bestås af hovedparten af den danske befolkning, sådan som den er i dag.
Uanset om man går ind på en byggearbejdsplads, man går ind på universitetet, eller man går ind et eller andet sted, hvor danskerne befinder sig til hverdag, så skulle hovedparten af de danskere, der er til stede, kunne bestå de prøver, vi forventer, at de, der skal være nye borgere, skal kunne bestå.
Er hr. Helge Adam Møller ikke enig med mig i det som grundlag for et fair krav?
Søren Krarup (DF), 2006-04-28:
Situationen vedrørende dette indfødsretsforslag er for vores vedkommende meget enkel.
Med den nye indfødsretsaftale af den 8. december 2005 har vi sagt ja til kommende indfødsretslove, og det gør vi derfor i dag, ikke med ublandet glæde, ikke uden en vis uro vedrørende dem, der med denne lov får dansk indfødsret, idet deres ansøgning jo har været behandlet efter de gamle regler, som efter vores mening ikke var fyldestgørende.
Men et ord er naturligvis et ord.
De fordele i retning af ansvarlig og samvittighedsfuld behandling af spørgsmålet om dansk indfødsret, som den nye aftale indebærer, opvejer rigeligt vore betænkeligheder ved dette lovforslag.
Vi siger som sagt ja og glæder os til, at den nye indfødsretsaftale begynder at virke både med hensyn til sprogprøve og indfødsretsprøve.
Hans Andersen (V), 2006-04-28:
Da Venstres ordfører på dette område ikke kan være til stede i dag, skal jeg indskrænke mig til at sige, at Venstre kan støtte dette forslag om dansk statsborgerskab til det omhandlede antal personer.
Helge Adam Møller (KF), 2006-04-28:
Holdning nummer et er selvfølgelig, at indgåede aftaler eller indgåede forlig holder vi.
Dem holder vi, så længe de gælder, ellers er det jo ikke til at arbejde i Folketinget.
Derfor kan man jo godt – det ene eller det andet parti – finde ud af på et eller andet tidspunkt, at der eventuelt er et hjørne, man godt kunne tænke sig at regulere.
Det diskuterer man så med forligspartierne, og enten bliver man enig, eller også bliver man ikke enig.
Sådan er det.
Jeg har givet udtryk for, hvad der er vores holdning, og vi kunne godt tænke os at diskutere det hjørne.
Det ved jeg man gør, men hvad resultatet bliver, kan jeg ikke sige noget om i dag.
John Dyrby (S), 2006-04-28:
Jeg skal også starte med at sige, at jeg anerkender, at hr. Helge Adam Møller i dag er reserve for formanden for Indfødsretsudvalget, så det er fair nok, hvis svaret måske ikke bliver så detaljeret.
Men jeg bliver alligevel nødt til at stille hr. Helge Adam Møller et spørgsmål.
De meldinger, som hr. Allan Niebuhr er kommet med om PTSD-ramte, altså torturofre, synes jeg egentlig er meget modige.
Og jeg har forstået, at det er den konservative holdning i den her sammenhæng.
Jeg har så også forstået på hr. Helge Adam Møller, at man snakker med Venstre og Dansk Folkeparti om det.
Men skal det forstås sådan, at Det Konservative Folkeparti er af den holdning, at lige nøjagtig den del af ind fødsretsaftalen fra december i virkeligheden burde laves om?
Helge Adam Møller (KF), 2006-04-28:
Jeg har sagt, hvad jeg ønsker at sige om det spørgsmål.
Vi har en aftale.
Vi står ved den aftale.
Men ligesom andre kan vi ønske at ændre – vi har også haft aftaler med Socialdemokratiet – det ene eller det andet i et forsvarsforlig eller i et politiforlig; så snakker man med sine samarbejdspartnere, og enten bliver man enig, eller også gør man det ikke.
Men forlig og aftaler holder vi, så længe de gælder.
John Dyrby (S), 2006-04-28:
Det virker måske en anelse underligt.
Men det kan jeg forstå man så får en afklaring af hos regeringspartierne og Dansk Folkeparti.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge lidt videre i forbindelse med de torturofre, vi jo har.
Hr. Helge Adam Møller gav selv et eksempel på den situation, at nogle faktisk har fået skåret tungen ud, og det er jo klart, at de ikke kan lære at tale dansk.
Men der kan være mange årsager til, at man ikke kan lære at tale dansk.
Så jeg vil spørge: Er hr. Helge Adam Møller og Det Konservative Folkeparti ikke enig i, at der i virkeligheden er nogle mennesker, som ikke har mulighed for at lære dansk, fordi de f.eks. er torturofre, og som i virkeligheden burde gives den mulighed?
Alt andet er urimeligt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-04-28:
Så vil jeg tage hr. Søren Krarup på ordet, for det, hr. Søren Krarup siger, er jo, at der øjensynligt skulle have været tale om en lemfældig omgang med det, og at der var for mange, som fik diagnosen og på den baggrund fik dispensation.
Hr. Søren Krarup ved jo udmærket godt, at så vel de danske læger som Rehabiliteringscenteret for Torturofre er parate til og villige til den dag i morgen at tage en diskussion med hr. Søren Krarup om, hvordan man sikrer, dels at den lægefaglige vurdering er i orden, dels at det er i orden med hensyn til, hvordan torturofre skal have mulighed for at få en dispensation.
Begge de her to grupper har sagt, at de meget gerne vil være med til at sige, at det her skal foregå på en ret og rimelig måde i modsætning til det her, som jo bare er at sige: Nej, nej, nej, og vi gider i øvrigt ikke snakke med nogen.
Søren Krarup (DF), 2006-04-28:
Det er en politisk beslutning, som forudsætter, at man for at kunne få dansk statsborgerskab skal kunne tale dansk.
Dette er vores sine qua non for nu at tale udenlandsk, det er vores grundbetingelse.
Det er det, der skal gælde for en indfødsretsaftale.
Der kan så være særlige tilfælde, men det er fuldstændig rigtigt, at posttraumatisk stresssyndrom ikke er noget, vi uden videre accepterer, for efter læsning af 3.000-4.000 rapporter er vi klar over, at det ofte er på et for løsagtigt grundlag.
Derfor er det, at vi stiller større krav.
Men det er jo ikke sådan, at man, hvis man lider af posttraumatisk stress-syndrom og i øvrigt falder ind under andre dispensations- eller undtagelsesmuligheder, så ikke kan få dispensation.
Det er lige det, der skal understreges.
Der er, som det står i note 4, en række muligheder for at få dispensation.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-04-28:
Jeg bliver næsten nødt til at læse det op en gang til, men nu vil jeg undlade det, og blot sige: Folk, der lider af PTSD, kan ikke på den baggrund få dispensation for at opfylde danskkravet.
Det står i den aftale, hr. Søren Krarup har indgået.
Det er fuldstændig rigtigt, at man på baggrund af alle mulige andre psykiske lidelser – det kan være skizofreni, psykose, det kan være svær depression – godt kan få dispensation, men nu er det altså PTSD, som hr. Søren Krarup refererede til før.
Problemet er bare, at man jo ikke kan snakke om alle mulige andre psykiske lidelser.
Det virker nærmest, som om hr. Søren Krarup har indgået i en lægefaglig vurdering, hvor man godt kan give dispensation for det at have svær depression, men ikke kan give dispensation for det at lide af PTSD.
Jeg ved ikke, om hr. Søren Krarup har den lægefaglige baggrund; altså, det har jeg ikke, og jeg tror egentlig heller ikke, at hr. Søren Krarup har det.
Så dette er en rent politisk beslutning om at udelukke lige præcis torturofre fra at få dispensation.
Søren Krarup (DF), 2006-04-28:
Nu er hr. Jørgen Arbo-Bæhr jo dels ikke meget gammel i Indfødsretsudvalget, dels er han, så vidt jeg husker, heller ikke altid helt nærværende, når det holder møde.
Derfor kan jeg fortælle ham, at det automatiske var noget, der fandt sted tidligere.
Indtil sidste folketingsvalg var der rent automatisk tilladelse til dispensation, når man led af posttraumatisk stress-syndrom.
Det blev ændret, fordi vi efter folketingsvalget fik et nyt Indfødsretsudvalg, hvor Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti var enige om at være kritiske.
Derfor er det, at vi i den nye aftale har sagt, at det ikke er muligt uden videre at få dispensation, fordi man lider af posttraumatisk stress-syndrom.
Kort sagt: Det er ikke rigtigt, at det er udelukket.
Det er nu kun noget, der er genstand for en særskilt undersøgelse, en samvittighedsfuld undersøgelse, i modsætning til det, der i hvert fald gjaldt før sidste folketingsvalg.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-04-28:
Hvis man nu rent faktisk hørte efter, hvad de mennesker sagde, så kunne man jo blive meget overrasket, måske endda glædeligt overrasket, over, hvor meget det betød for dem.
Det er ikke bare et spørgsmål om stemmeret eller dansk pas, men hele formålet er at skabe respekt og tolerance og integration i det danske samfund, hvor statsborgerskabet var en markering af, at de på den måde følte sig selv respekteret og som en del af det danske samfund.
Det var der måske nogle der kunne lære noget af – lære noget af, hvor meget statsborgerskab betyder for de mennesker, der kommer til landet.
Det er jo ikke bare et spørgsmål om, at selv om man afviser, at de kan få statsborgerskab, jamen så har de jo stadig væk ret til at være her.
Det hører vi alt for tit, og det viser blot, at alt for mange ikke er klar over, hvad statsborgerskab i virkeligheden betyder for de mennesker, som tit og ofte er flygtet fra diktatoriske regimer, måske har været fængslet, måske har været tortureret.
På den baggrund er det også så sørgeligt, at det lovforslag, vi behandler i dag, mangler en række mennesker.
De helt nye regler fra december er ikke gennemført, men vi ved jo godt, at regeringspartierne og Dansk Folkeparti allerede fra umiddelbart efter valget i 2005 begyndte at sige: stop for dispensationer fra danskkravet, stop for folk, som af den ene eller den anden grund, f.eks. hvis de var blevet psykisk invalideret af tortur, ikke kunne lære dansk.
Det er dem, som regeringspartierne og Dansk Folkeparti vil holde uden for dette lovforslag.
Når hr. Søren Krarup tidligere i debatten sagde, at ja, men der er jo stadig væk dispensations muligheder, det, vi vil af med er automatikken; og når det fik den konservative stedfortrædende ordfører til at sige, at ja, nu ved jeg jo, at hr. Søren Krarup altid taler sandt og kommer med hele sandheden, så vil jeg sætte et spørgsmålstegn ved det.
For hvad er det, vi ser med den aftale, der er indgået?
Det, der står, er: Integrationsministeriet forudsættes endvidere at meddele afslag til ansøgere, som lider af PTSD, også selv om tilstanden er kronisk og dette er dokumenteret ved en erklæring fra en person med lægefaglig baggrund.
Det er ikke automatikken, man afskaffer.
Det er muligheden for dispensation overhovedet, man afskaffer, og det er det, der gør det så ubehageligt.
For hvis hr. Søren Krarup faktisk mente, at der stadig væk skulle være en dispensationsmulighed i særlige tilfælde, så ville han have alle muligheder for at tage stilling til det i Indfødsretsudvalget.
Der sidder han gang på gang og tager stilling og siger ja eller nej til dispensation.
Den mulighed ville stadig væk være der, hvis ikke det var sådan, at den aftale fuldstændig afskar dispensationsmulighederne på det her område.
For Enhedslisten er det væsentlige, at vi åbner op for, at så mange som muligt, der har boet i det her land, og som gerne vil være en del af det danske demokrati, får mulighed for at være det.
En del af dem står i lovforslaget, og derfor støtter vi selvfølgelig lovforslaget på trods af, at der er mange mennesker, der burde stå i det lovforslag, som ikke står der.
Kamal Qureshi (SF), 2006-04-28:
Vi er meget glade for, at Folketinget har holdt en dag, hvor de nye statsborgere kunne komme og se, hvordan den her del af danske demokrati fungerer her i Folketinget, og det viste sig også at blive en god dag for mange af os, men også selvfølgelig i særdeleshed for de nye statsborgere.
Jeg er selvfølgelig også, som mange af de andre ordførere har været inde på, bekymret over, at vi med Dansk Folkeparti ved rorpinden har brugt statsborgerskabstildelingen til at ekskludere flere og flere frem for at prøve at trække flere og flere ind i fællesskabet.
Nu gør man det så svært igen, at mange af de indfødte danskere med danske rødder langt tilbage sandsynligvis ikke vil være i stand til at kunne leve op til de nye krav, der gælder.
Men der er jeg også meget glad for at høre, at Det Konservative Folkeparti, hvis det er tilfældet, så vil være villig til at regulere kravene, sådan at kravene er noget, som hovedparten af den danske befolkning er i stand til at opfylde, uanset om det er på en byggeplads, på et universitet eller i en kolonihave.
Jeg vil også gerne tilføje, at jeg var meget glad for de ord, som formanden for Folketinget sagde den dag på vegne af det danske folkestyre.
Jeg var meget enig i og var glad for, at det var de ord, der blev talt på vegne af det danske demokrati, hvor jeg gerne vil citere nogle af dem, som jeg synes er særlig væsentlige.
Der blev sagt meget godt, men der er noget, som jeg i hvert fald særlig gerne vil trække frem, som jeg synes, at de nye danske statsborgere skal have med.
Også i forlængelse af den diskussion, der har været i det sidste stykke tid, vil jeg gerne citere, og jeg citerer her Folketingets formand: »Som danske statsborgere er I nu med til at præge og udvikle det danske samfund og det danske demokrati ...
Ingen har monopol på sandheden i den politiske debat.
Selv om der er et flertal, der har et bestemt synspunkt, er der også en pligt til at respektere mindretallenes synspunkter.
Det er en af grundstenene i det danske demokrati.«
Det synes jeg nemlig også er meget vigtigt at få sagt til de nye borgere: at det danske demokrati bygger ikke kun på flertallets ret til at bestemme, men også på mindretallets ret til at kunne ytre sig og få lov til at få deres rettigheder sikret af det selv samme flertal.
Så alt i alt vil jeg gerne byde de nye borgere velkommen, og vi tilslutter os det lovforslag, som vi jo altid plejer at gøre.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-04-28:
Når vi har det på det område, og når vi etablerer VISO, så er det jo, fordi der kan være nogle situationer, som kan være vanskelige at have nok viden om og nok kendskab til i forhold til at kunne give den rette rådgivning.
Men generelt er det kommunerne, der har en forpligtelse til at rådgive og vejlede borgeren i den situation, vedkommende er i, om, hvilke muligheder der er for hjælp og støtte, og det skal kommunerne sørge for at gøre.
Helge Adam Møller (KF), 2006-04-28:
Jeg kan bekræfte, at vi har en aftale.
Vi står ved aftalen.
Der er et enkelt hjørne af aftalen, vi godt vil drøfte med vores aftalepartnere, og det gør vi.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-04-28:
Tak for svaret.
Jeg var meget glad for præciseringen, og i øvrigt vil jeg sige til hr. Helge Adam Møller, at Det Radikale Venstre jo også har været interesseret i at få en ny procedure i forhold til, hvordan man skulle anerkende dem, der skulle have dispensation – måske af nogle af de samme årsager som dem, hr. Helge Adam Møller nævnte fra talerstolen.
Men dispensationerne er ikke, i hvert fald ikke i den tid, jeg har siddet i Folketingets Indfødsretsudvalg, foregået automatisk, sådan som Dansk Folkepartis ordfører kom til at sige det tidligere, tværtimod.
Derfor vil jeg bare gerne have slået fast med syvtommersøm, at det, som gruppeformanden er enig med ordføreren i og ordføreren er enig med gruppeformanden i Det Konservative Folkeparti i, er, at det er problematisk, at der i den aftale, der er indgået mellem Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti, står, at Integrationsministeriet endvidere forudsættes at meddele afslag til ansøgere, som lider af PTSD, også selv om tilstanden er kronisk.
Bekræftelse – ja tak!
Helge Adam Møller (KF), 2006-04-28:
Ordføreren er enig med mig, og jeg er enig med ordføreren.
Og det synes jeg at jeg har sagt meget klart og tydeligt.
Vi mener, at det var rigtigt, at der også i helt særlige tilfælde var en dispensationsmulighed, og det er så det, vi drøfter.
Jeg vil godt understrege, at det efter min og De Konservatives opfattelse skal være i helt særlige tilfælde, for jeg husker også fra min tid i Indfødsretsudvalget, at vi modtog nogle af den slags ansøgninger, som nærmest virkede, som om de var lavet på samlebånd, var fra den samme læge og ikke virkede særlig velunderbyggede.
Det er jo meget vigtigt, uanset hvad vi taler om i forbindelse med en dispensation, uanset om det er det ene eller det andet, at det er meget velunderbygget, og at man er helt sikker på, at der er en helt særlig grund, før vedkommende eventuelt får en dispensation.
Men som sagt er det det, vi drøfter.
Nu indrømmer jeg, da jeg ikke er medlem af Indfødsretsudvalget og ikke er ordfører, at jeg ikke kan § 24, men jeg er sikker på, helt sikker endda, med det kendskab, jeg har til hr. Søren Krarup, at det, der bliver læst op, og det, der bliver sagt, selvfølgelig er sandheden.
Søren Krarup (DF), 2006-04-28:
Jeg vil godt begynde med at sige, at det netop er rigtigt, som det er blevet sagt, at vi med Det Konservative Folkeparti og Venstre har haft det allerbedste samarbejde i Indfødsretsudvalget.
Der har været mange misforståelser vedrørende det, der hedder posttraumatisk stress-syndrom.
Grundlæggende gælder det naturligvis for en indfødsretsaftale, at man må kræve, at de, der skal være danske statsborgere, skal kunne dansk.
Og det er jo, vil jeg nok sige, ikke uoverkommeligt.
Men så er det fuldstændig rigtigt, som hr. Helge Adam Møller siger, at f.eks. et menneske, der har fået skåret tungen ud, naturligvis ikke vil kunne tale dansk.
Og dér er der også i vores aftale mulighed for dispensation.
Vi har afvist i denne nye aftale, at der skulle være automatisk dispensation, hvis man kunne møde med en lægeerklæring på posttraumatisk stress-syndrom.
Det der automatiske vil vi ikke finde os i.
Vi vil have, at det virkelig skal være dokumenteret.
Men det står udtrykkeligt i § 24, note 4, at hvis man lider af svære fysiske handicaps, er hjerneskadet, blind eller døv, kan man netop blive fritaget for danskprøven.
Så det vil sige, at der i høj grad er mulighed for dispensation.
Det er bare ikke længere denne automatiske vej, man havde tidligere, hvor man kunne slippe for danskprøven.
Jeg skal slutte med et spørgsmål: Er hr. Helge Adam Møller ikke enig med mig i, at det er rimeligt?