runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2006-02-08:
Jeg er meget enig med fru Carina Christensen i, at det, uanset hvad man kunne ønske sig, så er rigtigt, at man ofte kommer i den situation, at man skal forsvare sine ting alene.
Ansættelsessamtalen er et eksempel.
Det, jeg bare ikke kan forstå, er, hvorfor det fører til, at der så kun må være den eksamensform, der er individuel, når vi godt ved, at man i en række andre sammenhænge faktisk kommer til både at arbejde og forsvare resultatet af sit arbejde i samarbejde med andre mennesker.
Hvorfor denne indskrænkning?
Hvis det var sådan, at regeringen kom og sagde, at der findes eksempler på studerende, der aldrig kommer til en individuel eksamen, og at det vil vi ikke finde os i, alle skal på et tidspunkt prøve at komme til en individuel eksamen, så ville selv sådan nogle forhærdede kollektivister som Enhedslisten måske være til at snakke med.
Men det er lige præcis det, at man fjerner den ene mulighed, jeg ikke kan forstå.
Carina Christensen (KF), 2006-02-08:
I Det Konservative Folkeparti er vi imod gruppeprøver, og derfor kan vi heller ikke støtte det her forslag om at genindføre dem.
Vi ønsker generelt at styrke tilliden til eksamensbeviset, og derfor er vi tilfredse med, at alle studerende i fremtiden skal gå til eksamen hver for sig, og at de bliver bedømt ud fra den individuelle præstation.
Vi er sådan set enige i, at det er vigtigt at kunne samarbejde og kunne indgå i team, og vi er sådan set heller ikke imod gruppearbejde.
Derfor er der absolut heller intet, der forhindrer, at de studerende også i fremtiden vil kunne arbejde i grupper, lave projekter sammen og bruge hinanden som sparringspartnere.
Vi er helt enige i, at det er meget sandsynligt, at de færdiguddannede vil skulle arbejde i grupper ude på arbejdsmarkedet, men omvendt er det dog lige så sandsynligt, at ingen af dem bliver ansat sammen med deres studiegruppe.
Derfor er det vigtigt, at vi både sikrer, at de studerende opmuntres til et seriøst gruppearbejde, hvis det er det, de ønsker, og at alle studerende bedømmes korrekt ved eksamensbordet.
Vi sikrer nu, at alle studerende og samtlige medlemmer af en gruppe skal dokumentere, at de er i besiddelse af den viden, som gruppen i fællesskab har oparbejdet.
Samtidig opnår vi også den fordel, at vi simulerer endnu en del af virkeligheden, nemlig selve jobsamtalen.
Her må man jo forsvare sine færdigheder alene, også selv om de er opnået i samarbejde med andre.
Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2006-02-08:
For SF har det været utrolig vigtigt at få sikret, at de unge handicappede fik en mulighed for at få en uddannelse.
Da vi så kunne forstå på baglandet, at der var usikkerhed om, hvorvidt det sådan rent teknisk kunne lade sig gøre at have to beslutningsforslag til behandling her i salen, og vi så skulle finde ud af, hvad for et af dem, der skulle vedtages, trak vi vores tilbage, så der ikke er nogen diskussion.
Vi bakker op om Dansk Folkepartis.
Partipolitik skal ikke gå over hensynet til de handicappede.
Det her er et projekt, det er så vigtigt, at det skal gennemføres.
Vi har handicappede unge med en uddannelsesgrad, der er 16 pct. lavere, end den er for andre unge.
Uddannelsesgraden for handicappede er lavere i Danmark end for tilsvarende grupper i bl.a. Sverige, Holland og England.
Derfor skal vi have sat fokus på dette forslag.
Det, der så er det centrale, er: Hvordan kommer vi videre?
Vi har haft en diskussion om, hvordan vi får afgrænset den her gruppe unge, det drejer sig om.
Jeg tror ikke, at der er så mange, der har problemer med den afgrænsning længere.
Det er bl.a. LEV's pressemeddelelse, hvor de præciserer, at det er vigtigt, at disse ungdomsuddannelser forankres i staten og ikke i kommunerne, således at man godt kan indfortolke noget i forslaget.
Det står ikke nogen steder, men bemærkningerne er beskrevet på en sådan måde, at man kan komme lidt i tvivl.
Det skal vi i hvert fald lige have snakket om.
Det, der er det helt centrale, er, at når de her tilbud skal laves, skal de være af en sådan karakter, at der er tilstrækkelig med unge, der har brug for uddannelsen, således at den enkelte lille kommune ikke skal stå med unge, der har brug for forskellige uddannelsestilbud, og hvor man så ikke kan give det rigtige på den rigtige måde.
Det, vi kunne forestille os, at uddannelsen skal indeholde, er tre ting: For det første skal uddannelsen modne eleverne til selv at tage stilling til, hvad de gerne vil med hensyn til bolig, fritid og arbejde.
Uddannelsen skal gøre de unge i stand til at klare livet så selvstændigt, at de i videst muligt omfang får opfyldt ønsker og drømme om det fremtidige voksenliv.
For det andet skal uddannelsen indeholde noget om arbejdsmarkedsforhold, pligter og rettigheder på arbejdsmarkedet, mulighed for praktik osv.
Uddannelsen skal være en forudsætning for arbejdet og vise, at arbejde er en væsentlig del af voksenidentiteten.
Det tredje element, som er meget centralt, er uddannelsen i sig selv, som er identitetsdannende.
Det er vigtigt, at det er undervisningen, der forbliver det primære mål med tilbuddet, og at det ikke udelukkende bliver indslusning af beskæftigelsesmæssig karakter.
Det her skal i salen, og der skal trykkes på knapper.
Vi skal ikke stå i en situation, hvor der er blevet lavet en beretning, som efterfølgende kan anfægtes.
Her skiller vi simpelt hen fårene fra bukkene.
Disse unge skal ikke stå på sidelinjen.
Vi tager fat i regeringens målsætning om, at alle unge skal have en ungdomsuddannelse, så om 2½ måned trykker vi derfor på de grønne knapper, og jeg går ud fra, at det er hele Folketinget, der gør det.
Tina Nedergaard (V), 2006-02-08:
Det drejer sig ikke om fru Tina Nedergaards ideologi.
Det drejer sig om, at det for os er helt afgørende, for så vidt det overhovedet er muligt, at det er den individuelle præstation, der bliver bedømt ved en eksamen.
Hvis man skulle kunne sige, at de kommende pædagoger skulle være blevet dårligere uddannet, vil det jo kræve, at vi ødelagde uddannelsen eller forringede uddannelsen.
Vi er sådan set på vej til at forbedre den på en række områder.
Der, hvor man i praksis afprøver, om en pædagog er egnet til at varetage sit arbejde, er jo i høj grad i den praktik, der er indlagt i netop pædagoguddannelsen, hvor der fremover vil blive samlet meget bedre op på den pædagogstuderendes praktik, end der har været hidtil.
Så der er klare forbedringer på vej også i forhold til pædagoguddannelsen.
Så vil jeg godt fastholde, at når man ser på de undersøgelser, der er lavet af de uddannelsessøgende, så peger de igen på, at de ønsker undervisningen tilrettelagt med henblik på individuel eksamen og ikke, som det fremføres her, ved en gruppeeksamen.
Helt konkret er vores holdning i Venstre nøjagtig det, der også er lagt op i bekendtgørelsen fra videnskabsministeren, og den praksis, som undervisningsministeren har anlagt: at vi går ind for individuelle eksamener, hvor det overhovedet kan lade sig gøre.
Der kan være enkelte undtagelser herfor; det kan være en procesoperatøruddannelse, hvor det ikke er muligt at gennemføre det.
Jeg skal ikke indlade mig på at vurdere alle uddannelser, men det kunne også være en maskinmesteruddannelse, hvor det kan være umuligt at gennemføre eksamen individuelt.
Forudsat at det er en nødvendighed for at gennemføre eksamenssituationen, er det selvfølgelig i orden, at der er flere deltagere, mens ellers er udgangspunktet en individuel bedømmelse af en individuel præstation.
Det er det, der er målet.
Bertel Haarder (V), 2006-02-08:
Så mon ikke de, der har stemt på regeringspartierne, har været ret klare over vores grundlæggende holdninger, og det samme gælder vistnok dem, der har stemt på Dansk Folkeparti.
Det er jo altså fuldt berettiget, at man efter et valg udmønter de holdninger, man har, og som man gerne vil have gennemført i den kommende regeringsperiode.
Jeg synes, vi har gjort det på en pæn og ordentlig måde med et oplæg, med en høring og med justeringer efter høringen.
Per Clausen (EL), 2006-02-08:
Det er jo en hård kritik af store dele af regeringens normale arbejdsmetoder, hvor det jo netop handler om at lave analyser og nedsætte grupper til at arbejde med tingene.
Jeg synes nu alligevel, at undervisningsministeren skylder os et svar på, hvorfor regeringen ændrer politik fra 2004 og til i dag.
Hvad er det, der gør, at regeringen lige pludselig får den idé, i forbindelse med at man skriver et regeringsgrundlag, at nu ved man nok til at afskaffe gruppeeksamener, når man i hvert fald i 2004 ikke mente at vide nok?
Så er jeg ikke helt sikker på, at det indgik særlig offensivt i regeringspartiernes valgkamp, at de ville afskaffe gruppeeksamen.
Jeg har ingen erindring om at have hørt noget om det i Nordjylland og på valgmøder på Aalborg Universitet i hvert fald, men jeg kan selvfølgelig godt have overhørt noget et eller andet sted.
Bertel Haarder (V), 2006-02-08:
Det er jo tilladt for regeringspartier at gå til valg på at ændre politikken, og det har regeringen altså gjort.
Den har skrevet det ind i regeringsgrundlaget.
Den har konstateret, at den havde flertal for det.
Så har den sendt et oplæg til høring, og så har den lyttet meget grundigt til det, der er blevet sagt af alle parter, og også de utallige mails og indlæg, der har været i avisen.
Og så har vi justeret vores oplæg på et lille punkt, som er vigtigt.
Det er det, jeg har redegjort for her, og dermed har vi så at sige haft en dialektisk analyse i form af et oplæg, reaktioner og justeringer, og det synes jeg da er meget bedre end en analyse som den, der åbenbart blev bebudet i 2004, og som jeg i øvrigt ikke har hørt om.
Per Clausen (EL), 2006-02-08:
Det er rigtigt, at det ikke er nogen overraskelse, at regeringen ikke ændrer holdning.
Til gengæld var jeg meget glad for at høre undervisningsministeren tale næsten entusiastisk om det gode projektarbejde.
Det er jo rart at høre.
Men der er en ting, jeg ikke helt kan forstå, og det er, hvad der er sket siden 2004, hvor regeringen havde den plan, at man ville gennemføre en analyse af de forskellige eksamensformer med henblik på med udgangspunkt i denne analyse eventuelt at foreslå forandringer.
Hvad er grunden til, at lige præcis på det her område har regeringen ment at det er unødvendigt med arbejdsgrupper, studiegrupper, evaluering osv., at her ved man præcis, hvad der skal til?
Det synes jeg er lidt underligt, jeg har måske lidt svært ved helt at forstå, hvad det er for en konkret viden, undervisningsministeren baserer sin meget præcise iagttagelse omkring projektarbejde og gruppeeksaminer på, når den undersøgelse aldrig er blevet lavet.
Bertel Haarder (V), 2006-02-08:
Jeg tror ikke, nogen er overrasket over, at regeringen afviser forslaget.
Vi har sendt et oplæg om afskaffelse af gruppeeksamen til høring.
Vi har fået reaktioner på det, og vi har justeret det oplæg, som vi sendte til høring.
Vi har justeret det sådan, at et gruppeprojekt ikke blot kan være udgangspunkt for en mundtlig eksamination, det kan også være udgangspunkt for bedømmelsen, i det omfang eksaminanden viser, at vedkommende er inde i hele projektet.
Dermed sikrer vi, at projektarbejde ikke blot fuldstændig frit kan være en del af undervisningen, det kan også være en del af forberedelsen til eksamen.
Det kan så at sige være en del af det, man kommer op i til eksamen, og hvis projektarbejdet er godt, kan det også påvirke bedømmelsen ved eksamensbordet, men naturligvis kun i det omfang, den enkelte kan demonstrere, at vedkommende er inde i hele projektet.
Derved sikrer vi to ting.
For det første at ingen kan få en bedre karakter eller en dårligere for den sags skyld, end vedkommende selv fortjener.
Man kan ikke få en karakter i kraft af andres indsats, men kun i kraft af sin egen.
Men den kan godt være på baggrund af en indsats, man har gjort i fællesskab med nogle andre.
For det andet sikrer vi – og sikrer det bedre end før – at projektarbejde, som ønskes lagt til grund for eksamination og for bedømmelse, nu i modsætning til tidligere bliver et ægte projektarbejde, hvor man er inde i det, som de andre har lavet, og ikke, som det er muligt i dag, et projektarbejde, hvor en gruppe laver et projekt og får en karakter, som så påvirker den karakter, den enkelte får, uden hensyn til om den enkelte har været med til at lave det hele.
Derfor synes jeg, vi er landet et rigtig fornuftigt sted.
Vi er landet på en måde, så vi ikke skader projektarbejde, vi retter op på nogle fejl ved projektarbejde, nemlig den fejl, at man kan blive vurderet på noget, andre har lavet, og som man måske ikke engang har sat sig ind i, og også den fejl, at man kan få karakter på baggrund af et projektarbejde, der slet ikke er et ægte projektarbejde, fordi man ikke kender det, de andre har lavet.
Jeg vil gøre opmærksom på, at den ændring, der skete efter høringen, har en betydning, så det er altså noget andet, vi står med nu, end da vi havde sendt det til høring.
Det er ikke en voldsom forandring, men det er en forandring, som sætter streg under, at gruppearbejde er tilladt, og at det kan være udgangspunkt for eksamen; man kan i øvrigt forberede sig i grupper før eksamen, og gruppearbejde kan også være udgangspunkt for bedømmelsen, i det omfang den enkelte selv har sat sig ind i det.
Tilbage bliver, at man så at sige sidder alene med de spørgsmål, man får, og det har vi også hele tiden sagt er altafgørende.
Derfor håber jeg, at den kritik, som der har været fra især to universiteter, nu kan blive afløst af frisk mod, så man retter ind efter det, som et flertal i Folketinget her forlanger, men uden at smide de kvaliteter over bord, som der er ved ægte projektarbejde.
Tina Petersen (DF), 2006-02-08:
Til fru Tina Nedergaard vil jeg sige, at jeg faktisk synes, det her beslutningsforslag er veldokumenteret.
Fik jeg stukket sådan et i hånden af en anden, er jeg sikker på, at det ville gøre mig så nysgerrig, at jeg indhentede de oplysninger, når jeg nu var ordfører.
Og det er også ligesom det, jeg giver udtryk for med hensyn til den arbejdsgang, jeg har haft i forbindelse med det her.
Det er selvfølgelig ikke noget, jeg kan kræve, at man indhenter de oplysninger, men jeg synes virkelig, det materiale henviser til så mange ting.
Det henviser til, hvordan EU har forholdt sig, og hvordan man i Skandinavien forholder sig til det her spørgsmål.
Det er helt nede i, hvad DSI har sagt igennem årene, hvordan afstemninger har været herinde osv. osv.
Jeg synes faktisk, der er meget god argumentation i det, også med hensyn til det økonomiske aspekt.
Tina Nedergaard (V), 2006-02-08:
Jeg ville egentlig ikke have bedt om en kort bemærkning til Dansk Folkepartis ordfører
– det, der er interessant her, er de øvrige partiers stillingtagen, for Dansk Folkeparti har jo klart markeret, hvordan de står i sagen, ved at fremsætte forslaget –
men det, der får mig op af stolen, er, at fru Tina Petersen i et svar til hr. Carsten Hansen henviser til, at de borgerlige partier jo bare kunne have indhentet informationer; de står frit til rådighed m.v. Der vil jeg blot bede om, at fru Tina Petersen bekræfter, at den normale arbejdsgang her i Folketingssalen, uanset om det er regeringen, et parti eller enkelte folketingsmedlemmer, der fremsætter et forslag, er, at det står ethvert medlem frit for at tage en principiel stilling ved førstebehandlingen; ved andenbehandlingen tager man stilling til eventuelle ændringsforslag; ved tredjebehandlingen stemmer man.
Der bør ligge en anerkendelse fra forslagsstillerne om, at når et sådant forslag fremsættes og gennemføres, forbeholder man partierne ret til at sætte sig grundigt ind i sagen, før de tager endelig stilling.
Tina Petersen (DF), 2006-02-08:
Jeg vil love hr. Carsten Hansen så meget, at vi tager den hele vejen.
Og med hensyn til betænkningen synes jeg, vi skal sætte os ned bagefter og snakke sammen.
Men det er klart, at Dansk Folkeparti selvfølgelig fremsætter sådan et beslutningsforslag for, at det skal gå hele vejen.
Carsten Hansen (S), 2006-02-08:
Jeg er glad for den tilkendegivelse, for jeg synes, det bliver lidt vigtigt i forhold til udvalgsarbejdet.
For når der er nogle enkelte, der melder ind og siger, at de synes, det er et rigtig godt initiativ, men at der mangler noget, så er det rart for forslagsstillerne også at have det med.
Fru Tina Petersen var selv inde på det der med erfaringer og opsamling af materiale, og jeg synes, det er vældig godt beskrevet i beslutningsforslaget.
Men jeg tror, at vi i udvalgssammenhæng skal sætte lidt mere trumf på ved at sige, når vi afgiver betænkning – og jeg håber, at Dansk Folkeparti vil tage det til afstemning, og at vi får lavet en betænkning – at vi skal præcisere det en lille smule mere.
Det synes jeg faktisk fru Tina Petersen var godt inde omkring, nemlig ved at sige, at vi baserer det på de erfaringer, der er i bl.a. Norge og Sverige, og samtidig indhenter vi materiale fra de amter i Danmark, hvor man har erfaringer med det.
Jeg skal understrege, at jeg synes, der har været rigeligt; der er masser af erfaringsmateriale, og det er det, det skal hvile på, således at man ikke har den tvivl, som man åbenbart har hos regeringspartierne.
Margrethe Vestager (RV), 2006-02-08:
Men det er dog relativt sjældent, at en regering går til valg på at ændre sin egen politik.
Det er jo en del af et regeringsoplæg fra 2004, at man skal lave en analyse af, på hvilken måde eksamensformerne og prøveformerne fremmer den gode undervisning.
Det står jo i regeringens eget oplæg, et oplæg, som må være aktuelt, fordi ministeren i sine seneste svar vedrørende det her spørgsmål om gruppeprøver og gruppeeksamener har henvist til netop det regeringsoplæg.
Derfor er det svært at forstå, at dele af dette regeringsoplæg stadig væk er aktuel regeringspolitik, men at dele af det så åbenbart ikke er aktuel regeringspolitik.
Det er alligevel en ny ting, at regeringen er gået til valg på at forkaste sin egen politik og det, man selv ville gøre, og derfor i stedet for griber til den her mulighed.
Det er egentlig det, der er noget af det overraskende, for ellers ville vi jo have haft et grundlag for at diskutere det her, om det virkelig var sådan, at den måde, man har afholdt gruppeeksamener, men jo også gruppeprøver på, bl.a. i matematik i folkeskolen, virkelig var så uhensigtsmæssig, som ministeren giver udseende af.
Majbrit Berlau (EL), 2006-02-08:
Som så mange andre, der har været oppe på denne her talerstol, vil jeg på Enhedslistens vegne sige, at det her er et fornuftigt forslag.
Det er ikke kun et fornuftigt forslag, det er også et rigtig godt forslag – et forslag, som jeg mener et enigt Folketing burde stå bag.
Vi står i 2006 i en situation, hvor der er mennesker, der i årevis ikke har haft mulighed for at tage en ungdomsuddannelse.
Det er helt uacceptabelt, og derfor er et retskrav på ungdomsuddannelse for den her målgruppe, forslaget omhandler, helt centralt.
I Enhedslisten går vi ind for lige muligheder for alle, og det gælder altså også de mennesker, som er udviklingshæmmede eller på anden vis har et handicap.
De mennesker skal have en mulighed for fortsat at være i uddannelsessystemet.
De mennesker skal vi sikre kan få en uddannelse, ikke kun fordi det kan være med til at give dem det livsgrundlag, der gør, at de har et arbejde og dermed en indtægt, men også fordi det at have en uddannelse kvalificerer en til livet, det inspirerer en til at leve det liv, man gerne vil, og det giver en nogle nye tanker om bare at leve.
Det er sådan set centralt, at alle mennesker får den mulighed.
Vi så gerne, at retskravet dækkede alle unge mennesker i landet, dvs. de mennesker, som ikke har et handicap eller er udviklingshæmmede på en eller anden måde, men som blot ikke passer ind i det etablerede uddannelsessystem.
De burde også have et retskrav på at få en alternativ uddannelsesform.
Det har man jo så nedlagt, da man nedlagde den frie ungdomsuddannelse.
Men det skal ikke forhindre Enhedslisten i at synes, at det her er helt centralt.
Vi er meget glade for, at vi i hvert fald er et flertal i Folketinget, der er blevet enige om, at det her forslag skal gennemføres.
Jeg håber på, at både Venstre og De Konservative kommer med, når vi nu har været i Uddannelsesudvalget og har fået redegjort for nogle af de bekymringer, der har været lagt frem, og at vi bliver enige om, at retskravet også skal gælde den her målgruppe.
Jeg er nu også sikker på, at vi lander der.
Anne Baastrup (SF), 2006-02-08:
Vi har en finanslovordfører, som har givet os lov til at komme med det forslag, og han finder finansieringen den dag, der er en minister, der vil snakke med ham.
Vi har en lang række forslag: Vi har forslag, som regeringen vil synes er en god idé, og vi har forslag, regeringen overhovedet ikke vil være med til.
Vi kan sagtens finde ud af det, det er vi vant til, det kan sagtens lade sig gøre.
Carina Christensen (KF), 2006-02-08:
Det er mere et oplysende spørgsmål.
Jeg kunne forstå, at SF havde fremsat et beslutningsforslag, som man så valgte at trække.
Bare af ren nysgerrighed: Havde man så fundet en finansiering i det beslutningsforslag, for det har man jo ikke her?
Anne Baastrup (SF), 2006-02-08:
Jeg er helt sikker på, at vi kan få skrevet noget sammen, som for det første gør, at hele Folketinget står bag, og for det andet medfører, at det bliver gennemført med virkning fra 2007.
Carsten Hansen (S), 2006-02-08:
Jeg er fuldstændig enig i, at vi har nogle fremragende erfaringer at tage afsæt i.
Som fru Margrethe Vestager sagde, er det jo ikke analyser og erfaringer osv., vi mangler.
Anne Baastrup (SF), 2006-02-08:
Jeg synes da, vi skal tage en snak med de amter, der har gennemført det, og så se, hvordan de har lavet de konkrete formuleringer.
Så putter vi dem ind.
Jeg vil godt lige gøre opmærksom på, at selve teksten i beslutningsforslaget er præcis nok.
De skal have en lovfæstet ret.
Jamen hvor svært kan det være?
Det, det bare drejer sig om, er, at vi skal formulere det på baggrund af den viden, vi har, og det kan vi sagtens klare på 2½ måned.
Ok ja, Fyns Amt sender det garanteret til os på mail i morgen.
Carsten Hansen (S), 2006-02-08:
Jeg er sådan set meget enig i fru Anne Baastrups sidste bemærkninger, og jeg vil også sige, at vi selvfølgelig skal have det til afstemning, fordi det er vigtigt at få den tilkendegivelse og ikke bare tage ministerens ord for pålydende, når man sådan var lidt loren, og hvad ved jeg.
Men jeg tror, der er meget behov for, og fru Anne Baastrup nævnte det også i sin ordførertale, at vi ser på, hvad der kunne være af indhold i sådan en uddannelse, og hvordan den kunne være.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi ikke formulerer det for stramt, og der skal selvfølgelig være plads til, at regeringen kan arbejde med det, et folketingsflertal har vedtaget.
Jeg har jo efterhånden hørt, at man er meget i tvivl og det ene og det det andet, og derfor tror jeg, det er vigtigt, vi måske i fællesskab udmønter det i en betænkning, hvor vi i et fælles betænkningsbidrag prøver at give lidt klare anvisninger, for man er åbenbart meget i tvivl.
Fru Anne Baastrup var også i sin tale enig i det der med at tage afsæt i det bedste, man har gjort i amterne, og dermed prøve at fylde lidt indhold på det og så i øvrigt give nogle anvisninger, således at man ikke farer fuldstændig galt i byen fra regeringens side.
Man kan tydelig mærke, at fru Tina Petersen har arbejdet meget med området og virkelig brænder for det.
Der er jo ingen tvivl om, at Dansk Folkeparti og fru Tina Petersen har flertal for forslaget med de tilbagemeldinger, der er kommet nu, men det har jo undervejs vist sig, at nogle af ordførerne, især fra de borgerlige partier, har været lidt i tvivl.
Derfor vil jeg spørge: Er det forståeligt for fru Tina Petersen, at der er tvivl om målgruppen?
Jeg synes jo, det står ganske klart.
Så skal jeg sige, at jeg har fået en enkelt henvendelse på baggrund af Dansk Folkepartis beslutningsforslag, som drejer sig om, at der er en gruppe, som i dag ikke er inde under amternes specialundervisningslov for voksne, men som alligevel modtager det, der hedder § 20, stk 2undervisning i kommunerne.
Og der er så nogle, der spørger, om de nu er omfattet af det, fordi de har været meget i tvivl om det.
Jeg har sagt med baggrund i det, der står her, at selvfølgelig er de det.
Men jeg vil godt have en tilkendegivelse fra forslagsstilleren om, at de også er med.