runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrete Auken (SF), 2002-02-07:
Hvis det generelt bare hedder, at vi skal have løst problemet: Jo, det kan jeg godt være enig i, men jeg havde faktisk nogle andre forslag.
Jeg har ikke sagt, at udbudsmaterialet ikke var kvalificeret, men det var vurderingen, hvor det virkelig var sådan, at man på trods af en enig bestyrelse, på trods af en række andre ting, sad med nogle meget, meget, meget vage skøn.
Det kan vi jo ikke gå nøjere ind i her, men der havde vi et langt samråd om det, som bestemt ikke var pynteligt, og det tror jeg hr. Martin Lidegaard er enig med mig i.
Jeg vil sige, at problemet altså er, at der ikke sidder fagfolk i det Trafikministerium.
Der sidder DJØF'er og DJØF'er og DJØF'er - og al respekt for dem, de sidder jo overalt efterhånden, men det betyder jo i stigende grad, at vi skal meget, meget langt ned i hierarkiet, før vi finder nogen, der har begreb om tog.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-07:
Jeg synes, det er lidt ærgerligt, at der i det radikale forslag indgår formuleringen »at der inden det næste udbud«.
Deri ligger jo, at man sådan set tager stilling til, at der kommer et udbud.
Det vil vi altså ikke medvirke til i Enhedslisten, hverken direkte eller indirekte.
Når jeg siger, at det er lidt ærgerligt, så er det, fordi jeg jo godt kan se, at hr. Martin Lidegaard peger på noget, som bør drøftes. En af mulighederne er jo, at en minister, der sidder i den situation, som den nuværende minister, lægger til grund, at de oplysninger, DSB kommer med, er lige så respektable som de oplysninger, Arriva kommer med.
Det gjorde ministeren jo ikke.
Ministeren godtager blankt alt, hvad Arriva kommer med af oplysninger, og hvorfor skulle de være specielt mere troværdige end DSB's?
Men der lægger vi altså til grund, og det er den sammenblanding af de to kasketter, at når det er DSB, der kommer og siger noget, så er det nok ikke rigtigt.
Det er jo meget enkelt at afskaffe den forskelsbehandling, for man kan bare indføre det princip, at DSB må stå til ansvar for, at de oplysninger, DSB giver sine ejere, naturligvis skal være korrekte, og det er de nok også, og så ville det problem jo ikke være opstået.
Margrete Auken (SF), 2002-02-07:
Jeg synes, at det fremsatte forslag i bedste fald er meget uklart.
Jeg kan simpelt hen godt blive bekymret ved det.
Nu har vi lige fået hr. Kaj Ikasts ord for, at han minsandten heller ikke vil have det i Finansministeriet, og når det så heller ikke skal privatiseres, kan man sige, at jamen så er det så ufarligt, at det måske bare betyder, at problemet skal være løst, inden vi kommer videre.
Der er ingen garanti mod hverken privatiseringen eller Model Finansministeriet, og jeg forstår simpelt hen ikke, at Det Radikale Venstre så frejdigt bare er gået ind og har åbnet en ladeport for disse ulykker.
Vi undlader at stemme.
Poul Fischer (DF), 2002-02-07:
Hr. Keld Albrechtsen sagde i sit indlæg, at DSB, efter det, der er sket i Vestjylland, ikke vil kunne vinde fremtidige licitationer.
Det står jeg totalt uforstående over for.
Det er da klart, at når man som udbyder får et tilbud, som ligger på under 25 pct. af, hvad man hidtil har betalt for en ydelse, må man da gå til en kraftig evaluering af det tilbud.
Hr. Keld Albrechtsen sagde også, at Trafikministeriet ikke har udvist troværdighed.
Men det er vi åbenbart ikke enige om.
Hr. Keld Albrechtsen sagde ligeledes, at skatteyderne har lidt et stort tab.
Nu får vi jo aldrig svar
på, hvad tabet ville være, da Arriva skal udføre jobbet, men man kunne jo også stille det modsatte spørgsmål: Hvor meget har staten så tabt på den trafikydelse, DSB har ydet indtil dato?
Poul Andersen (S), 2002-02-07:
Jeg skal på Socialdemokratiets vegne tilkendegive det samme som SF, at vi også vil undlade at stemme her, netop med
baggrund i teksten: Hvor er det, den lander henne
Alle er klar over, at der er nogle problemfelter, og det er derfor, vi ligesom har bedt en uvildig instans om at gå ind og se på de ting her.
Jeg har også noteret mig, hvad hr. Kaj Ikast også har sagt her i dag, og hvad jeg heller ikke er i tvivl om, at det ikke er Finansministeriet, der skal have rollen, men hvem skal så?
Jeg vil godt tage stilling til et konkret forslag, derfor undlader vi at stemme her i dag.
Jeg kan da godt forstå, at regeringspartierne og ministeren stemmer for, for uanset hvad kan man jo gøre, hvad man har lyst til, og køre i den retning, som fru Margrete Auken netop tilkendegiver her i dag, at der er åbnet mulighed for her.
Men det, der er essensen for mig, er, at processen omkring alt det her ikke er kørt færdig.
Vi i Socialdemokratiet afventer at få materialet tilbage, så vi får en klarere belysning af, hvad der er sket i den sag her, og så ruller vi videre i processen.
Margrete Auken (SF), 2002-02-07:
Hvis vi skal diskutere det klædelige, er det jo sådan noget, vi skal have stylisten med på.
Min stylist siger mig, at jeg altså er bedst tjent med, at jeg støtter noget, hvor jeg nogenlunde har greb om, hvad det er for noget, jeg støtter.
Og da jeg virkelig ikke føler, at jeg har greb om, hvad det her er for noget, og jeg altså faktisk oven i købet har en fornemmelse af, at det kunne gå ravende galt, så synes jeg ikke, det er klædeligt at tage det på sig, derfor undlader vi.
Poul Fischer (DF), 2002-02-07:
Dansk Folkeparti kan heller ikke stemme for det fremsatte forslag til vedtagelse fra Det Radikale Venstre.
Og jeg ser ikke mulighed for, at DSB dels er blevet et aktieselskab
og dels er blevet privatiseret inden for den årrække, hvori vi forventer at skulle have nye udbud på området.
Martin Lidegaard (RV), 2002-02-07:
Lad mig starte med at sige til hr. Poul Fischer, at der jo ikke står, at statens ejerskab skal skilles fra DSB.
Der står, at ansvaret for at forvalte statens ejerskab af DSB skal adskilles fra forvaltningen af fremtidige udbud.
Det er noget ganske andet. Der ligger ingen skjulte hensigter i det her.
Og hvis hr. Poul Andersen mener, at han helst først vil stemme for det her, når Rigsrevisionen har kigget på en sag, som i øvrigt mest handler om, hvorvidt DSB's tilbud er troværdigt eller ej, så for min skyld ingen alarm.
Vi genfremsætter det gerne, hvis det er det, der skal til.
Men det kan vi jo tale om.
Martin Lidegaard (RV), 2002-02-07:
Jeg bliver nødt til ganske kort at spørge ministeren: Hvis han er fuldstændig enig i formålet med vedtagelsen, og eftersom der ikke er nogen som helst retning i vedtagelsen - den beder i al sagtmodighed kun ministeren om at komme med et udkast til, hvordan vi løser problemet, og det kan jeg forstå ministeren vil under alle omstændigheder - forstår jeg slet ikke problemet.
Der er ikke nogen retning i den.
Jeg forstår godt, at Enhedslisten ikke ønsker flere udliciteringer, men det kommer der, og det, det her forslag handler om, er, at hvis der kommer flere, så skal det foregå på en ordentlig måde, uanset om man så er for eller imod flere udbud i øvrigt, så jeg forstår ikke helt argumentationen, må jeg sige.
Til fru Margrete Auken og hr. Poul Andersen vil jeg bare sige, at når der står her, at der skal ske en adskillelse af statens ejerskab, så er det jo netop indirekte at sige, at dette ikke handler om privatisering.
Det fremgår jo sådan nogenlunde tydeligt.
Det er rigtigt, at Det Radikale Venstre ikke er gået ind og har sagt: Det skal i hvert fald ikke være Finansministeriet, der overtager.
Altså vi vil slet ikke ind i de konkrete løsningsmodeller, for jeg er da meget enig med de to ordførere i, at vi selvfølgelig skal drøfte det på et ordentligt grundlag.
Jeg vil bare sikre mig, at vi får det grundlag, inden vi pludselig står med fletningerne i postkassen næste gang og ikke kan nå det, for det skal være, før hele denne her proces går i gang. Jeg må sige, at jeg har utrolig svært ved dette her, ja, det kunne dårligt formuleres mere åbent.
Jeg vil bare sikre, at ministeren bliver holdt fast på det, han har udtalt, nemlig at det her vil han gerne kigge på, og derfor venter jeg også, at regeringspartierne stemmer for det.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-07:
Til hr. Kaj Ikast: Derfor var det jo så godt, at vi fik lavet to forespørgsler, for derved fik vi klart det frem, vi ønskede, nemlig at jernbanepartierne er enige om, at jernbanedriften i Danmark skal være bedre, langt bedre end det, regeringen har fremlagt.
Det havde vi en debat om før middag.
Nu har vi en debat om ejendomsforholdene, og der er det korrekt, at der er vi ikke enige, det har vi ikke været på noget tidspunkt, men jeg tror, vi bliver det, for jeg tror, at det ene parti efter det andet i denne sal vil komme til besindelse, inden - håber jeg da - det er gået helt galt. Ministeren sagde, at det trods alt vil tage nogle år, inden det næste udbud kommer, heldigvis da, og det giver jo så tid
Jeg må sige, at jeg tror, Enhedslisten her har fat i den lange ende, og efterhånden som togdriften går ned ad rampen i England, vil den opfattelse sikkert også brede sig i det danske samfund.
Så jeg er egentlig optimist, vil jeg gerne sige til hr. Ikast, jeg skal nok få de andre med også.
Margrete Auken (SF), 2002-02-07:
Haleløbet!
Og det har jeg fået lov at bruge flere gange, for jeg kan ikke finde et dækkende ord for det der med, at man både bliver snydt og tromlet.
Vi blev både snydt og tromlet i den sag.
Vi anede da ikke, at det institut skulle bruges til afspadsering i sagen.
Det anede vi da ikke.
Det var da ikke faldet os ind, at man havde de der planer.
Helt frem til aktstykket
skulle det foregå efter sektorforskningens regler, helt frem til aktstykket, til og med aktstykket, og så pludselig, da vi så opslaget, kunne vi jo godt se, at det var en saga blot.
Der havde man jo gjort det, at man i opslaget til den stilling kun havde valgt formand, og så havde man kun sat folk, der var ansat i Trafikministeriet, til at være bedømmere.
Og så er det klart, at når departementschefen søger, kan vi jo godt se, hvor den lander henne.
Og så var der ingen, der protesterede.
Så skal jeg gerne sige til hr. Kaj Ikast, at jeg minsandten da havde håbet, at Venstre og De Konservative, som var lige så bestyrtede, som jeg var, og sad og grinede hånligt og med god grund af, at jeg var blevet det der ord, ikke foretog sig noget som helst, men tværtimod nu kvæler det uafhængige kvalificerede institut, Transportrådet, for at forgylde eller overlade det hele til den der skandale, der hedder Danmarks Transportforskning.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-07:
Jeg må sige først til hr. Kaj Ikast, at det jo altså er en kendsgerning, at kontrakten med Arriva ikke giver staten effektive muligheder for at gribe ind, hvis Arriva, ligesom det er tilfældet i England og Holland, kører dårligt.
Der er nogle minimale bodspålæg, man kan lægge på, op til 5 pct., men det er ikke noget, der gør indtryk på Arriva; det viser erfaringerne fra de andre lande. Skal DSB nå ud på verdensmarkedet og køre tog i alle mulige andre lande?
Jeg er såmænd ikke overbevist om, at det er nogen ret god idé, vil jeg gerne sige til hr. Ikast.
Jeg tror, det vil være bedre, hvis vores togselskab her i Danmark koncentrerer sig om at køre tog her i Danmark; det er det, de er gode til og bliver stadig bedre til.
Vi har en minister, der gerne vil forære vores togdrift væk til andre, men at de skulle være af samme, havde jeg nær sagt, tossegode natur i vores nabolande, tror jeg altså ikke på, vil jeg gerne sige til hr. Ikast.
Så skal jeg bekræfte over for fru Auken, som er bange for at blive sat i bås med Enhedslisten og blive stemplet som modstander af udlicitering, at hun har ret; det er korrekt, SF og Enhedslisten er ikke enige på dette punkt.
Dermed håber jeg, at fru Margrete Auken kan sove roligt i nat.
Jacob Buksti (S), 2002-02-07:
Jeg vil da gerne komme hr. Kaj Ikast til undsætning og bekræfte, at jeg så hr. Kaj Ikast til den pågældende høring.
Problemet er bare, at man ikke kan høre, at hr. Kaj Ikast var der, forstået på den måde, at det har jo overhovedet ikke gjort indtryk, uanset hvad der blev sagt af argumenter.
Så er der noget, jeg ikke kunne forstå i det, hr. Kaj
Ikast sagde.
Hr. Kaj Ikast startede med, at der blev truffet en beslutning i EU i juni 1992 om, at man skulle kunne køre internationalt med tog, med et fint ord interoperabilitet. Jeg forstod også, at det næsten var Socialdemokraternes skyld, at man stadig ikke kan det.
Nu har jeg været med til, jeg ved ikke hvor mange, transportministerrådsmøder i EU, og jeg skulle hilse og sige: Jeg tror, det er andre og stærkere kræfter, der ligger bag.
Man kan harmonisere meget i EU, men stikkontakter og jernbanetrafik er noget af det værste overhovedet.
Jeg vil bare høre, om hr. Kaj Ikasts varme tanker om brede forlig skal forstås sådan, at når vi skal til at forhandle den investeringsplan, går regeringen reelt efter brede forlig, så vi ikke skal forhandle med en pistol for panden, fordi der er nogle, som er mere inde i varmen end andre.
Det synes jeg er interessant.
Så blot til sidst: Hr. Kaj Ikast siger, at det, jeg står med her, ikke tæller i byretten.
Men jeg har papiret her, og heri står, at det, vi var ved at være enige om, er vi enige om den 30. oktober 2002.
Kaj Ikast (KF), 2002-02-07:
Jeg er dybt bekymret over, at fru Margrete Auken ikke så mig ved elkonferencen.
Jeg blev oven i købet citeret for at have stillet et spørgsmål, de ikke kunne høre, så jeg er da ked af, at man overser mig på den måde.
Jernbanen over Femern Bælt er nu engang en nødvendighed, vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, uanset om man vil det
eller ej.
Så kan man godt sige, at jeg vil bygge en motorvejsbro, javel, men 65 pct. af udgifterne er til jernbanen.
Det var meget billigere at lave en bro kun til biler.
Den ville give en stor indtægt, og den ville kun koste 35 pct. af, hvad hele broen koster.
Vi er hele tiden gået ind for, at der skal være lige betingelser for trafikken på Storebæltsbroen og på Øresundsbroen, og det samme skal gælde for Femern Bælt-forbindelsen.
Men vi ved, at det er nødvendigt, at det er bilerne, der betaler for jernbanen, for jernbanen kan ikke selv.
Det så man, dengang Deutsche Bundesbahn lavede et forslag til finansiering af Femern Bælt-forbindelsen: De, der ikke kunne betale, var jernbanen.
Bilerne kunne godt.
Så vil jeg gerne sige om Århus-København og Esbjerg-Århus: Jamen nu kører det jo virkelig godt.
Jeg kører med den herover og tilbage igen hver uge, og jeg taler med de passagerer, der er med.
Der er stor begejstring over personalet og over hele den måde, det afvikles på, og nu er togene oven i købet begyndt at gå præcis.
Jeg vil gerne sige til hr. Martin Lidegaard: Jamen der skal investeres mange penge i jernbanerne de kommende år.
Hvis man skal følge hvidbogen, sagde jeg, da vi havde debatten, koster det 30 mia. kr., og dem har vi nok ikke, men så må vi altså finde løsninger.
Det Konservative Folkepartis mening er, at den kollektive trafiks rygrad er jernbanerne, og derefter skal den udbygges ved hjælp af amterne og de busselskaber, der findes.
Martin Lidegaard (RV), 2002-02-07:
Jeg vil i al enkelhed spørge hr. Kaj Ikast: Når nu jernbanernes fremtid ligger hr. Kaj Ikast så meget på sinde - både de internationale og de lokale - finder hr. Kaj Ikast det så ikke meget problematisk, at når DSB rent faktisk får et overskud, som kan bruges til at fremme jernbanetrafikken, og der i og for sig er en aftale om, at den skal fremmes, tager man ikke chancen og gør det?
Jeg synes, det må have interesse for erhvervslivets parti, De Konservative, at der i den sidste grønbog om energiforsyningssikkerhed for EU faktisk gøres opmærksom på, at en af de helt store trusler for erhvervslivet i fremtiden bliver forsyningssikkerheden, og at det største problem i den sammenhæng er transporten.
Det må vel også i lidt længere perspektiv ligge De Konservative på sinde at sikre, at det danske erhvervsliv kan få billig energiforsyning, også i fremtiden.
Men det kræver nogle investeringer, og de investeringer har hr. Ikasts partifælle ikke været villig til at foretage i denne omgang.
Er det ikke forkert ikke at gøre det?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-07:
Jeg må sige, at jeg var også ganske meget overrasket over meldingen om, at Danmark nu skal reduceres til at være et trinbræt på vejen mellem Hamburg og Stockholm.
Det må jeg sige, det var noget af en melding.
Nu ved jeg jo godt, at der er ingenting i verden, hr. Kaj Ikast elsker mere end store broer.
Men jeg går ud fra, at når hr. Kaj Ikast nu foreslår en hurtig gennemførelse af Femernforbindelsen, er det jo ikke den kollektive trafik, han tænker på.
Det lyder så ædelt fra hr. Ikasts side, men det er jo drømmen om en motorvejsbro, som nu dukker frem, og derfor vil jeg gerne spørge hr. Kaj Ikast, om det ikke er korrekt forstået af mig, at det, hr. Kaj Ikast nu med smukke talemåder om kollektiv trafik forsøger at få gennemført, er en motorvejsbro.
Margrete Auken (SF), 2002-02-07:
Jeg vil lige minde den konservative ordfører om, at Venstre og De Konservative blev snuppet af togrevisionen uden billetter.
De ville ikke betale, og det var derfor, de ikke var med, men vi ville hellere end gerne have haft dem med.
Vi sad i møde efter møde efter møde efter møde, men de ville ikke betale, og så kunne vi ikke lade dem køre på fribillet, for så måtte det være os, der skulle betale, og så måtte vi først og fremmest betale gamle regninger, som lå til os fra det gamle forlig.
Men jeg vil godt spørge hr. Kaj Ikast: Mener han, at det er hovedopgaven at være bindeled?
Jeg mener, det trods alt er hovedopgaven at transportere passagerer i Danmark, og det skal selvfølgelig kunne fungere sammen med den internationale transport; det er jeg enig med hr. Kaj Ikast i.
Men jeg er meget overrasket og forskrækket over at høre, at det er hovedopgaven at være bindeled, og at vi f.eks. er forpligtet til at bygge Femern Bælt-forbindelsen.
Hvor ligger den forpligtelse henne?
Vi skal have et godssystem, der fungerer godt,
det er jeg også enig med de forrige ordførere i.
Men det behøver da ikke nødvendigvis at betyde, at vi skal tumle af sted med store investeringer, hvis rentabilitet er elendig, og som ikke løser de problemer, vi stadig har her i landet.
Jeg beklager meget, at hr. Kaj Ikast ikke var til stede ved den høring, vi havde om elektrificering.
Det er faktisk fejt at udeblive fra den for bagefter at sige, at man ikke ved, hvad det var, der blev sagt, eller rettere sagt: Man kan sige det, man hele tiden har sagt, uden at lytte efter nye toner.
Kaj Ikast (KF), 2002-02-07:
I juni 1992 blev der lavet et stort forlig i EU om jernbanernes internationale samkørsel og samarbejde på jernbanerne.
Vi gik jo så af som regering i 1993, og så har Socialdemokraterne jo virkelig haft muligheden for at køre det, som de selv ville, for basis var lagt.
Nu har vi fået en ny hvidbog, og jeg håber, den nye hvidbog kommer længere, end vi gjorde i 1992, således at vi får fjernet en stor del af de tekniske handelshindringer, hvis jeg må kalde dem sådan, inden for jernbanerne.
Det er sikkerhedssystemerne på det internationale jernbanenet; det er samspillet i det internationale, for vi kan ikke komme uden om, at det danske jernbanenet er afhængigt af det internationale, idet vores opgave jernbanemæssigt set er at være bindeleddet mellem Skandinavien og Centraleuropa, udviklingen mod øst, således at vi bærer det medansvar, det er at være jernbaneforbindelsen.
Det havde man lagt op til i den tidligere regering.
Man har også forhandlet videre om Femernforbindelsen, som man gjorde det i forlængelse af Øresundsforbindelsen, og jeg mener, Danmark er forpligtiget til at lave to store jernbaneforbindelser igennem Danmark, én, der går fra Hamburg til Aalborg og så videre til Frederikshavn og Hirtshals.
Det er og har altid været således, at det er det, DSB mest har interesseret sig for.
Det, vi er nødsaget til at højprioritere i de kommende år, er de mindre jernbaner.
En del af dem er nu ført over til amterne, og jeg håber, at det får en bedre effekt, end det har haft tidligere, for jeg må sige det, som jeg føler det: Man har ikke prioriteret de små jernbaner ret meget i de senere år.
Jeg vil også gerne have lov at sige, at det, at man sætter fjernbusser ind, giver en konkurrence for DSB
, men jeg går ind for det alligevel, for det er godt med konkurrence, uanset hvad man mener. At vi har gennemført den første udlicitering, som er gennemført under den socialdemokratiske regering og støttet af os, skal jeg ikke lægge skjul på.
Vi vil under næste punkt komme mere ind på udliciteringen, som vi selvfølgelig støtter.
Det, der for mig er væsentligt, er, at man forlader det dér, man havde i den sidste del af den socialdemokratiske regering, at det kun var fire partier, der sad og diskuterede jernbanen.
Det har nok været det mest skadelige for jernbanen overhovedet, at man har været så ensidig, at det kun er den ene halvdel af Folketinget, der er med i den, hvorimod man tidligere hele tiden har kørt på, at det skal være brede forlig.
Og jeg er glad for, at ministeren siger det.
De har ikke været over det høje Ting, de har overhovedet ikke været til behandling, og så kan man jo ikke se på andet end de planer, der ligger.
Men det tæller altså ikke i fremtiden.
Det, der tæller, er det, der er kørt gennem Folketinget og bliver vedtaget.
Jeg håber, at den investeringsplan, ministeren kommer med, vil give et løft til Storebælts- og Øresundsforbindelserne, så de kan blive med at have fremgang, for det er jo de to forbindelser, der har skabt den kollektive trafiks store succeser.
Og så håber jeg, at Femernforbindelsen bliver den tredje, så vi også får et kollektivt fremskridt her på Sjælland.
Det skal være mit store ønske i dag.
Poul Fischer (DF), 2002-02-07:
Til hr. Jacob Buksti vil jeg sige, at vi ikke har skrevet under på, at vi ikke må komme med nogen forslag, og hvis hr. Jacob Buksti havde hørt efter min ordførertale, nævnte jeg også nogle strækninger.
Jeg nævnte også en høj prioritering
af yderområderne, så vi kan have en ordentlig trafikbetjening dér.
Så Dansk Folkeparti skal nok komme med deres ønsker på investeringsområdet, og vi har også nogle holdninger til det.
Jacob Buksti (S), 2002-02-07:
Jeg synes stadig væk, det er helt fascinerende at høre Dansk Folkepartis nye stil.
Altså at man nu siger, at selv om man selvfølgelig godt kan være tilhænger af noget, må vi afvente regeringens plan.
Man kunne jo også vælge den stil, man havde tidligere,
hvor man sagde, hvad regeringen skulle have i sin redegørelse.
Dansk Folkeparti sidder, så vidt jeg har forstået, tættere på, uanset at der er nogle, der taler om brede forlig her.
Hvad nu, hvis hr. Poul Fischer sagde, at alt det, der står i den her vedtagelse, skal med i regeringens investeringsplan, i stedet for at sidde og sige: Nu må vi se, hvad der kommer?
Det bliver alt godt fra havet, og det interessante bliver ikke, hvad der står i investeringsplanen.
Det bliver det, der ikke står, skulle jeg hilse og sige med min erfaring, selv om der er nogle, der mener, den ikke er så lang.
Hvordan kan det være, at Dansk Folkeparti slet ikke har nogen holdning?
Er det, fordi man ikke må, for det har man skrevet under på i finanslovaftalen?
Jeg kan godt forstå, at der er noget, der er lønsomt af jernbaneinvesteringen, men jeg synes, jeg hørte det sådan - jeg synes også, jeg kunne høre det lidt på ministeren - at nu skal vi jo ikke bare køre tog. Det kan jo godt være, at investeringer i jernbane, fordi det er ret tungt, er dyrere på kort sigt end investeringer i vej.
Det er jo derfor, det kræver en særlig prioritering at beslutte med hensyn til banerne.