runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Arne Melchior (CD), 1999-12-09:
Jeg vil gerne sige tak til ordførerne for Venstre, De Konservative, SF og Dansk Folkeparti for, at de er gået med til denne ombytning, der skyldes, at jeg skal haste til et folketingsudvalg.
Med enhver respekt for alvoren og seriøsiteten i den sag, vi her behandler, og den forespørgsel, der er stillet, har jeg ikke kunnet undgå at komme i tanke om et gammelt, kendt og elsket refræn, som jeg ganske let vil omskrive således: »Kigge til hinanden, kigge til hinanden og et lille lyt måske, det er efterretningstjenestens ABC.«
Sådan er det.
Så kan man lide det, eller man kan lade være, men sådan er det, sådan vil det vedblive med at være, og sådan vil det vedblive med at udvikle sig.
Spionage er jo ikke noget nyt, og at spionage altid har benyttet sig af de mest avancerede muligheder inden for teknik og andet, det ved vi også. Det gælder stater imellem; det gælder i handel og i industri, og der er også kontraspionage.
Sådan er det.
Det meste af i hvert fald det, der foregår stater imellem, er jo - så langt vi overhovedet har chance for at påvirke det - til dette samfunds fordel.
Men vi må så altså være forberedt på, at der er en kontraspionage, som ikke tager sigte på vores fordel.
Det er klart, at den nye teknik kræver maksimal påpasselighed, og det har vi altså et antal ministre til.
Jeg er ikke så bange for den beluring, der sker, når man opholder sig i det offentlige rum, i forretninger, stormagasiner, til sportskampe, på gader eller i tolden for den sags skyld, som vi alle kender til.
I sikkerhedens interesse må vi finde os i ret meget overvågning.
Dér, hvor der mest alvorligt skal sættes ind, er over for privatlivets fred og for statssikkerheden.
Jeg skal lige minde om, at der dog stadig væk findes en brevhemmelighed.
Den er selvfølgelig ikke garanteret i diktaturstater, men i de fleste af de stater, vi i hvert fald er i alliance med og hos os selv, er der stadig væk brevhemmeligheden.
Der sendes stadig væk breve, endda ikke så få, og det kan man jo lige tænke på.
På CD's vegne skal jeg tage afstand fra det forslag til vedtagelse, der er fremsat her.
Det kan vi ikke stemme for.
Jeg vil gerne udtale tillid til de tre ministre, justitsministeren, forsvarsministeren og forskningsministeren, som forespørgslen er rettet til.
Vi kan tilslutte os den redegørelse, som forsvarsministeren på regeringens vegne her kort har givet, og vi skal altså erindre om, at hvis man vil have tingene til sidste oplysning fremlagt i offentligheden, så lytter den eventuelle fjende, den eventuelle modstander også med.
Der var en plakat under krigen, der hed: Pas på hvad du siger, fjenden lytter også med.
Det er til samfundets tryghed, at der er visse ting, der ikke offentliggøres.
Men Folketinget har institutioneret et apparat, der på befolkningens vegne følger med, og det har CD ingen grund til andet end at vise tillid og være taknemmelig for.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-09:
Jeg må sige, at jeg er meget skuffet over hr. Melchiors udtalelser her i dag, for hr. Melchior er jo en mand af høje retsprincipper.
Jeg ved ikke, om hr. Melchior har set filmen »Enemy of the State«, ellers vil jeg meget gerne låne hr. Melchior en kopi af den.
Det er en film, som viser, hvordan den amerikanske efterretningstjeneste NSA foretager en overvågning, både ved hjælp af sit aflytningssystem og ved hjælp af sine satellitsystemer.
Filmen beskriver altså, hvordan man i en sammenhæng med et større kriminalkomplot, det skal jeg ikke trætte hr. Melchior med, er i stand til at overvåge et menneske i det offentlige rum på en fuldstændig grundlovsstridig måde.
Nu sagde hr. Melchior, at spionage har der altid været.
Jamen er hr. Melchior ikke enig i, at vi står over for en form for overvågning, som er noget nyt på grund af de teknologiske muligheder, og at det altså rejser nogle forfatningsmæssige problemer, som ikke kan tackles med de gamle metoder, men som gør, at vi bliver nødt til at have et nyt regelsæt? Hvis hr. Melchior er enig i det, og det bliver man næsten nødt til at være enig i, hvis man er et anstændigt menneske, som hr. Melchior er, så må vi altså også gøre noget ved det.
Arne Melchior (CD), 1999-12-09:
Tak til hr. Albrechtsen for venlige personlige bemærkninger.
Jeg har da også selv i mit ordførerindlæg peget på, at der er ny teknik, som er vanskelig at bemøde, således at vor tryghed med hensyn til hemmeligheder af forskellig art i dag er mindre, end den var engang, ligesom den i Anden Verdenskrig var mindre, end den var under Første Verdenskrig osv. bagud.
Det er klart erkendt, og kommer der nogle gode ideer, og det er samtidig svar til hr. Knud Erik Hansen, frem om, hvordan man kan gøre det, jamen så er der da ingen, der hindrer nogen i at fremsætte dem.
De vil da tværtimod være meget velkomne.
Jeg tror bare ikke, det fremmer det formål, de herrer forfølger, at man giver en offentlig redegørelse for, hvordan Forsvarets og Politiets Efterretningstjenester bærer sig ad.
Det fremmer jo ikke den proces, at man i sit hjem kan være ubevåget, og som sagt har jeg ikke frygt for, at når man opholder sig i det offentlige rum, må man finde sig i at være overvåget.
Det er nok uundgåeligt.
Og opfører man sig ordentligt, og overholder man love og regler, så har man jo heller ikke noget at frygte derved.
Helge Adam Møller (KF), 1999-12-09:
Hr. Keld Albrechtsen og jeg har vidt forskellige opfattelser.
Hr. Keld Albrechtsens går ud fra, at når man har nogle forskellige organisationer - her efterretningsorganisationer - så bryder de selvfølgelig loven og overholder ikke demokratiets spilleregler.
Det gør de.
Det er min faste overbevisning, og jeg har ikke grund til at tro andet.
Jeg har to ministre til at kontrollere det.
Jeg har et kontroludvalg, hvor vi får en række oplysninger.
Der er ingen af de oplysninger, der giver mig grund til at tro, at de ikke holder de regler, der er fastsat.
Men selvfølgelig kan enhver regel misbruges.
Hr. Keld Albrechtsen har jo sikkert nede på sit kontor sådan en papirkniv.
Den kan bruges til at åbne breve, og det er jo lovligt og legitimt, når hr. Keld Albrechtsen åbner sine egne breve, men hvis han gik hen og tog mine breve i dueslaget og åbnede dem, så var det strafbart efter grundlovens § 72. Papirkniven er jo stadig væk lige god, men den kan misbruges.
Men jeg har ikke nogen grund til at tro, i modsætning til hr.
Keld Albrechtsen, at danske myndigheder groft misbruger reglerne.
Jeg tror faktisk og er overbevist om, at de overholder reglerne.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-09:
Hr. Helge Adam Møller kommer med det grundlæggende synspunkt, at et demokrati har ret til at beskytte sig selv.
Vi har bare sagt - og det er hr. Helge Adam Møller vel også enig i - at det ikke kan være rigtigt, at et demokrati for at beskytte sig selv ophæver eller tilsidesætter væsentlige bestanddele af dette
selvsamme demokrati, altså brevhemmeligheden, telekommunikationshemmeligheden, privatlivets fred. Formålet med at forsvare demokratiet er jo ikke at ophæve det, og derfor vil jeg godt spørge hr. Helge Adam Møller konkret, når han nu føler, at de oplysninger, han har fået fra forsvarsministeren, er fuldt ud betryggende, om de aftaler, som danske efterretningstjenster har med andre efterretningstjenster, altså lad os f.eks. se på dem, Danmark har med USA om udveksling af oplysninger.
Hvordan har hr. Helge Adam Møller sikret sig, at der i den forbindelse ikke modtages oplysninger fra amerikanerne, som de har aflyttet hos danske borgere, og som man ikke vil kunne aflytte efter retsplejeloven, men som danske efterretningstjenester så får adgang til faktisk på et grundlag, der strider mod den danske retsplejelov?
Helge Adam Møller (KF), 1999-12-09:
Tak til forsvarsministeren for en prisværdigt kort, klar og præcis besvarelse af den stillede forespørgsel
Lad mig starte med tre overordnede synspunkter, som dækker den konservative holdning.
For det første må et demokratisk samfund have viljen og evnen til at sikre sig mod personer, organisationer eller lande, som ønsker at true landets indre eller ydre sikkerhed, og det er derfor, vi har efterretningstjenster, hvad enten det er politiets eller forsvarets.
For det andet har et demokrati en ret og en pligt til at beskytte sig selv, ellers tager man ikke demokratiet alvorligt.
For det tredje er Forsvarets Efterretningstjeneste en del af dansk demokrati, og det er et værn mod de kræfter, der ønsker at angribe dette demokrati eller f.eks. danske styrker, som er udsendt til udlandet efter en demokratisk beslutning i dette Folketing.
Forsvarets Efterretningstjenestes virksomhed er derfor alene rettet mod forhold i udlandet, som har betydning for danske sikkerhedsinteresser, herunder også, som lige nævnt, forhold af betydning for sikkerheden for danske soldater eller for andre, som er udsendt til løsning af internationale opgaver.
Virksomheden omfatter altså ikke danske borgere.
Forsvarets Efterretningstjeneste arbejder naturligvis på en række områder sammen med allierede eller andre venligsindede lande, men samarbejdet med disse udenlandske partnere er i sagens natur følsomt og bør og skal hemmeligholdes.
Det er derfor ikke muligt i nærmere detaljer, hverken i denne eller i andre tilsvarende offentlige debatter, at komme ind på dette samarbejde.
Sker dette, vil et samarbejde jo blive umuliggjort, og det vil være til skade
for dansk demokrati.
Vi ønsker grundlæggende ikke at ændre den eksisterende parlamentariske kontrol med efterretningstjenesten.
Vi finder, at ansvaret for efterretningstjenesten fuldt og helt skal ligge hos én person, nemlig forsvarsministeren, henholdsvis justitsministeren, hvis det er Politiets Efterretningstjeneste.
Herudover finder vi det rimeligt, at ministeren i overensstemmelse med den hidtidige praksis holder Folketingets udvalg vedrørende efterretningstjenesten orienteret om efterretningstjenestens forhold samt om væsentlige omstændigheder af sikkerhedsmæssig karakter, som er af betydning for Forsvarets Efterretningstjenestes virksomhed.
Sådan er det foregået hidtil, og den praksis ønsker vi at fortsætte.
Svend Aage Jensby (V), 1999-12-09:
Ja, det bliver så den sidste bemærkning: Nej, jeg vil ikke være med til, at regeringen skal spørge Tyskland om, hvad aftaler de har på det efterretningsmæssige område med USA.
Det kunne jeg da aldrig drømme om, for det er at stille den tyske regering over for et krav, som den ikke skal imødekomme.
Dernæst vil jeg sige til hr. Albrechtsen: Der er ingen grund til at føle sig truffet.
Jeg har jo ikke sagt, at det var hr. Albrechtsen.
Jeg har bare udtrykkelig sagt, at det, vi nu ser fra arkiverne, viser, at når dybt fortrolige informationer ikke behandles som dybt fortrolige, så havner de i de forkerte hænder.
Det kan man læse rigeligt om.
Og så kan hr. Albrechtsen føle sig truffet eller ikke truffet.
Jeg har ikke sagt, det var hr. Albrechtsen.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-09:
Jeg vil indrømme, at jeg i første omgang valgte at overhøre hr. Jensbys mere polemiske bemærkninger, hans forsøg på at afspore debatten med udtalelser om det tidligere Sovjetunionen, og jeg ved ikke hvad.
Jeg vil godt spørge hr. Jensby: Hvad ligner det at bringe den diskussion ind som tema i den her debat over for mig, som altid, også her i denne sag, også i 1980'erne f.eks., har vendt mig mod det, som foregik i KGB, har vendt mig imod den undertrykkelse af ytringsfrihed og alt muligt andet, som fandt sted i Sovjetunionen.
Jeg synes, det er under lavmålet.
Men så tilbage til sagen.
Vil hr. Jensby så være med til, at vi får undersøgt den tyske sag, at vi får undersøgt den tyske bekymring for industrispionage, at vi får de oplysninger af forsvarsministeren, så vi kan tage stilling til, om det, der stod i Der Spiegel, var korrekt?
Svend Aage Jensby (V), 1999-12-09:
Til hr. Keld Albrechtsen vil jeg sige, at jeg jo godt hørte de to spørgsmål, der var stillet til forsvarsministeren i går, og jeg hørte jo også ministerens besvarelse.
Jeg kan ikke føje meget mere til det gode svar, ministeren dengang gav.
Det er jeg helt enig i.
I øvrigt kunne jeg ikke drømme om at involvere mig i en større debat om, hvad vi i Danmark skulle gøre i relation til USA på baggrund af en artikel, der står i Der Spiegel, hvis rigtighed man overhovedet ikke kan vide noget om.
Det ville da være vanvittigt, hvis jeg indlod mig på sådan noget. Jeg stoler helt sikkert på, at forsvarsministeren og justitsministeren, i det omfang der er samarbejde med andre lande, gør, hvad de kan, for at danske sikkerhedsinteresser bliver varetaget.
Og jeg ville aldrig komme dertil, mit parti ville aldrig komme dertil, at vi pålagde ministrene at foretage nogle foranstaltninger, som ville gøre de to efterretningstjenesters virksomhed nytteløs.
Vi har set rigeligt i den seneste tid.
Efter at østarkiverne delvis er åbnet, har vi set, hvad der foregik i det her land med hensyn til at røbe militære dybt fortrolige hemmeligheder til vores værste fjende dengang, det enorme Sovjet.
Var det sådan noget, jeg skulle involvere mig i ved at pålægge ministrene en større åbenhed end den, som efterretningstjenesternes virke kræver?
Aldrig vil man få Venstre med til det.
Men jeg vil foreslå hr. Keld Albrechtsen at gå hjem og læse »Bjørnen og haren« og se, hvad der er kommet frem af lystige ting fra dette hus, hemmeligheder, som dengang tilflød den sovjetiske ambassade og efterretningstjenesten.
Sådan er sagen.
Knud Erik Hansen (SF), 1999-12-09:
Altså, det er da en slingrekurs, eller også lukker man øjnene og siger: Det er nok, at vi har fået en redegørelse fra den danske regering om, at vi ikke gør noget her.
Har Venstre ikke åbne øjne og ser, hvad det er for en virkelighed, det her foregår i?
Det her er ikke kun danske forhold.
Der er også international aflytning, og i virkeligheden er teknikken jo også sådan, at private faktisk kan gå ind og lave det her udstyr, således at de kan aflytte.
Derfor er der brug for en helt anden aktivitet end den, Venstre giver udtryk for her, og det er den aktivitet, vi har angivet i forslaget til vedtagelse.
Så Venstre kan roligt støtte det, så der kan komme tryk på.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-09:
Nu ved hr. Svend Aage Jensby jo sikkert, at man i Tyskland har haft en tilsvarende bekymring, som man også tidligere havde i partiet Venstre, for industrispionage fra amerikansk side.
Der findes jo også en aflytningsstation, som amerikanerne har i Tyskland, nemlig Bad Aibling.
Den garanti har Tyskland krævet, og Tyskland har fået den.
Jeg må indrømme, at jeg havde opfattet Venstres budskab i Folketingets Europaudvalg sådan, at det faktisk også var, hvad Venstre gerne ville have, nemlig en sådan garanti mod industrispionage, som Tyskland har fået.
Men jeg kan forstå, at problemet for danske virksomheder i denne her sammenhæng ikke bekymrer Venstre mere.
Svend Aage Jensby (V), 1999-12-09:
Der er ikke tale om, at der er sket nogen kursændring i Venstres holdning.
Det fremhævede jeg, og det er det stadig væk, så der er ikke tale om nogen som helst kursændring, overhovedet ikke.
Til hr. Knud Erik Hansen vil jeg sige, at selvfølgelig er erhvervslivets forhold og en eventuel aflytning af erhvervsvirksomhedernes kommunikation lige så angribelig, hvis det finder sted uden juridisk holdbart grundlag, som indgreb i privatpersoners forhold.
Men også for så vidt angår aflytning af erhvervsvirksomheder, gælder det jo, at der gælder retsplejelovens kapitel 71 om indgreb i meddelelseshemmeligheden, hvis det er Politiets Efterretningstjeneste.
Og da ministeren har forsikret om, at FE ikke foretager indgreb over for danske virksomheder, så stoler vi helt på forsvarsministernes melding dér.
Knud Erik Hansen (SF), 1999-12-09:
Jeg vil godt spørge Venstre om, i hvilket omfang man mener, at retsreglerne virkelig er tilstrækkelige i denne her sag.
Her har man heller ikke hørt det sådan før.
Og vil det sige, at Venstre rent faktisk vil være med til at beskytte erhvervsinteresser.
For nogle af de ting, der er på spil, er jo også, at store erhvervsinteresser og virksomheder faktisk er nervøse for det her system, for det også er dem, der bliver ramt.
Det her er ikke kun en efterretningssag, for det var faktisk det, jeg hørte Venstre sige.
Det er ikke kun et spørgsmål om efterretningsvæsenerne.
Der synes jeg egentlig også godt, at Venstre kunne læse forslaget til vedtagelse igen, for det går faktisk ikke på efterretningsvæsenerne.
Det går faktisk meget konsekvent efter, hvad man aktivt kan gøre for at sikre borgernes og privatlivets fred, og herunder også at erhvervsvirksomheder kan kommunikere, uden at de bliver aflyttet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-09:
Jeg må jo sige, at på den baggrund, som Venstres medlemmer af Folketingets Europaudvalg har stillet kritiske spørgsmål til regeringen omkring det her og har ytret bekymring, er den kursændring ganske overraskende, som vi nu ser her fra Venstres side.
Andre ordførere fra Venstre har jo bl.a. givet udtryk for stærk bekymring over industrispionage; det forhold, at amerikanske efterretningstjenester f.eks. er under stærk mistanke for at bruge oplysninger til industrispionage.
Men det kan jeg nu forstå åbenbart ikke mere bekymrer Venstre.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at få oplyst, hvad det er, der har affødt dette kursskifte, hvad grunden er til, at Venstre nu indtager den holdning.
Det må jo være glædeligt for regeringen at møde en sådan fuldstændig ubegrænset og ukritisk tillid fra Venstres side.
Men hvad er det, der gør, at Venstre er bakket ud og nu ikke længere finder, at her er et retssikkerhedsmæssigt problem?
Arne Melchior (CD), 1999-12-09:
Mit svar er ganske kort og enkelt: Jovist bekymrer det da.
Det er helt oplagt.
Derfor sagde jeg jo også før, at enhver, der har en idé til at få denne bekymring formindsket eller fjernet, er da mere end velkommen.
Jeg tror bare ikke, at formålet nås ved, at man forlanger, at regeringen skal give offentligheden en redegørelse, som så jo også er offentlig for offentligheder andre steder.
Det tror jeg ikke forfølger
det formål, som de herrer fra Enhedslisten og SF gerne vil opnå.
Nu er jeg ikke selv særlig teknisk kyndig, og jeg kan altså ikke komme med nogen gode ideer.
Men jeg opfordrer da til, at alle gode hjerner arbejder på sagen og finder ud af, hvad vi kan gøre for at give enkelte borgere og samfundet, familien Danmark, den maksimale beskyttelse.
Men at vi skulle kunne meget mere end andre lande samtidig vil kunne, det tvivler jeg på.
Men det ville da være lækkert, hvis vi kan.
Og måske kom det så også borgere i andre lande til gode.
Det har jeg da ikke noget imod.
Men jeg kan ikke teknik nok til selv at fremsætte sådan nogle forslag.
Knud Erik Hansen (SF), 1999-12-09:
Jeg vil godt sige til hr. Arne Melchior, at hvis han læser forslaget til vedtagelse, så går det faktisk ikke rigtig på efterretningsvæsenet.
Det centrerer sig omkring interessen
for at beskytte civil kommunikation.
Vi skal have en redegørelse
for, hvor efterretningsvæsenet går ind og aflytter civil kommunikation, uanset det jo ikke bruger det. Jeg vil godt stole på forsvarsministeren, når han siger, at vi ikke bruger det, men det er vigtigt at få at vide, hvor man faktisk går ind og aflytter civil kommunikation.
Så selve forslaget går på beskyttelsen af civil kommunikation.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-09:
Så vil jeg godt stille hr. Arne Melchior et spørgsmål, som også har et lidt personligt præg: Hr. Arne Melchior er vel bekendt med teknikken i f.eks. Echelon-systemet?
At man her altså efter bestemte kodeord kan overvåge store grupper mennesker.
Det, der skete i Hitlertyskland, var jo, at man kastede sig over store grupper mennesker, som man registrerede - det foregik manuelt - og udslettede.
Vi kender alle historien, og jeg ved, at hr. Melchior har samme opfattelse af det uhyggelige begivenhedsforløb, som fandt sted.
Men bekymrer det ikke hr. Melchior, at de overvågningsmetoder, som er udviklet af det amerikanske NSA og af andre efterretningstjenester, måske endda også af Forsvarets Efterretningstjeneste her i Danmark, vil kunne misbruges til at indsamle elektronisk, automatiseret, oplysninger om f.eks. religiøse mindretal, som under andre omstændigheder kunne misbruges på det forfærdeligste?
Knud Erik Hansen (SF), 1999-12-09:
Jeg noterede mig, at hr. Arne Melchior talte meget for, at vi skulle sikre brevhemmeligheden og privatlivets fred. Det, der er problemet med den sag her, er jo ikke primært efterretningsvirksomhed.
Problemet er, at den efterretningsvirksomhed, der foregår, automatisk giver adgang til private hjem.
Det er derfor, vi har brug for en anden dagsorden og for at finde ud af, hvordan vi rent faktisk kan beskytte private hjem, således at man også reelt kan låse sine døre.
Det er en anden dagsorden, og derfor er der brug for nogle andre midler, måske en anden debat, end når man normalt snakker efterretningsvæsner.
Vi har brug for at finde nogle systemer, som sikrer, at borgerne faktisk også kan låse deres døre og forhindre, at efterretningsvæsenet kommer ind uden dommerkendelse.
Jeg synes slet ikke, hr. Helge Adam Møller forholdt sig til en stor del af problemstillingen her med, hvorledes man faktisk kan beskytte borgerne.
For det er jo ikke kun et spørgsmål om efterretningsvæsenet.
Det er ikke kun et spørgsmål om, hvorvidt de overholder reglerne.
Det, der er spørgsmålet, er, at der rent faktisk er mulighed for, at efterretningsvæsenet, ikke kun det danske, men internationale, også privatpersoner i dag, faktisk med det udstyr, der ligger, kan rode rundt inde i vores stuer, uden at vi ved det.
Og når vi snakker om demokratiet, så synes jeg egentlig også det burde bekymre De Konservative, hvordan man så kan beskytte borgerne i den situation.
Og det hørte jeg ikke et ord om.
Og jeg tror faktisk, at i nogle tilfælde bliver man nødt til at foretage et valg og sige: Vi kan ikke give efterretningsvæsenet frit spil.
Vi bliver nødt til at lave nogle indgreb, som sikrer, at borgerne er sikret privatlivets fred, og det hørte jeg intet om fra De Konservative.
Margot Torp (S), 1999-12-09:
Det er kort til fru Mariann Fischer Boel, som nævner ...
Henning Grove (KF), 1999-12-09:
Jeg vil gerne spørge dem, der har stillet ændringsforslaget
: Er det ikke korrekt, at man skriver, at »al receptpligtig medicin kan udleveres eller ordineres«?
»Al receptpligtig« fortæller lidt om, hvor bredt det er.
Vedrørende svinebesætninger er det jo en anden sag, for der giver man også flokbehandlinger.
Hvis der i en sobesætning findes mastitis, er det den samme bakterie, der kører igennem hele vejen.
Så er det til en flokbehandling, man udleverer.
Der er så og så mange søer, og så udleverer
man til ca. 1 måneds forbrug
Der er ikke noget med, at det flyder.
Det er en bestemt antibiotikabehandling, man udleverer, man ved nøjagtig, hvad man gør.
Ved mastitis er man nødt til at udlevere et bredt spektrum af antibiotika, fordi det er forskelligt, hvad der skal bruges til de forskellige typer af yverbetændelse, og derfor er det ikke flokbehandlinger.
Man udleverer simpelt hen det, der skal bruges, af de forskellige antibiotika.
Det har intet med den behandling at gøre, som man giver en svinebesætning, hvor det er nøjagtig den lungebetændelse, så man nøjagtigt ved, hvilke antibiotika man skal bruge i den besætning.
En svinebesætning er også betydelig mere lukket, end en kvægbesætning er, og derfor er der stor forskel.
Dansk Folkeparti taler om førstegangsbehandlinger af alle dyr - af alle dyr - dvs. at give lov til at førstegangsbehandle enhver smitsom sygdom.
Der står udtrykkeligt, at Dansk Folkeparti ønsker førstegangsbehandling af alle dyr.
Men tænk, hvis man begyndte at førstegangsbehandle en ko, der stod med mund- og klovsyge.
Hvilke resultater ville det få for det høje veterinære stade her i Danmark?
Det ville være ødelæggende for vort høje veterinære stade, hvis det blev gennemført.
Kristen Touborg (SF), 1999-12-09:
Jeg har et spørgsmål til den konservative ordfører.
Med henvisning til den argumentation, hr. Henning Grove brugte her fra talerstolen, og som i øvrigt er den samme argumentation, som er i betænkningsbidraget fra regeringspartierne, De Konservative og Kristeligt Folkeparti, vil jeg godt spørge: Vil De Konservative tage konsekvensen af den argumentation og dermed også stoppe for udlevering af antibiotika til svinebesætninger?
Det forekommer mig at måtte være den naturlige konsekvens af den argumentation.