Torben Hansen (S), 2006-04-05:
Mange af de indvendinger, der var mod kommunalreformens udmøntning på natur-, miljøog planlægningsområdet, var jo den store ressourcekrævende koordination, som reformen uvægerligt vil komme til at betyde, og som jo også var en del af det, som Socialdemokratiet brugte som argumentation mod reformen af natur og miljø.
Desværre må vi konstatere, at det ikke er et argument, der vandt genhør hos regeringen, og det blev jo generelt bare affejet med, at det var unødige bekymringer, spøgelser ved højlys dag, og hvad man ellers kunne finde på.
Men ikke desto mindre har kvalitetsstyringsudvalget, regeringens nedsatte kvalitetsstyringsudvalg, i sin afrapportering af 30. september 2005 peget på og skrevet meget klart, at der utvivlsomt vil være et betydeligt behov for koordination mellem kommunerne, og videre siger udvalget, at netop sådanne koordinationsopgaver både er besværlige og ressourcekrævende.
Det må med hr. Steen Gades ord være en klar tilståelsessag, og det må også været en indikation af, at der er stor risiko for, at det, der af regeringen vil blive udlagt som en gevinst for naturen og miljøet, tværtimod bliver en gevinst for bureaukratiet.
På trods af det vil Socialdemokratiet da selvfølgelig gerne hjælpe med at få et sikkert kvalitetsstyringssystem, for alle er vi jo enige om, at kvaliteten af den sagsbehandling, der nu engang er i de forskellige miljølove, selvfølgelig skal være i orden.
Derfor undrer det også meget, at man ikke vil have et kvalitetsstyringssystem for den samlede planlov.
Argumentationen for ikke at have hele planloven med holder simpelt hen ikke.
I høringsnotatet skriver ministeriet, at planlægningsopgaverne efter planloven er velkendte opgaver for kommunerne.
Det er jo en ganske flot formulering, der mildest talt er misvisende,
med kommunalreformen blev amternes planlægningsopgave jo overført til kommunerne, og når man eksempelvis ser på planlovens nye § 11 a, så fremgår det jo klart, hvad det er for nogle opgaver, vi taler om.
Det er jordbrugsmæssige interesser, udpegning af særlig værdifulde landbrugsområder, lavbundsarealer, der kan genoprettes som vådområder, varetagelse af naturbeskyttelsesinteresser, herunder økologiske forbindelser, sikring af landskabelige bevaringsværdier, anvendelse af vandløb, søer og kystvande.
Listen er lang, den er næsten uudtømmelig.
Planloven er skelettet i naturforvaltningen, den er skelettet i stort set alt inden for hele natur-, miljø- og planlægningsområdet, og det er områder, som jo også i allerhøjeste grad er grænseoverskridende.
Det er for Socialdemokratiet derfor dybt uforståeligt, at man ikke tager resten af planloven med i en kvalitetsstyring.
Vi kan også konstatere, at ekspertisen i kvalitetsstyringsudvalget eller i hvert fald den eksterne ekspertise – der vil jeg sige, det er Danmarks Naturfredningsforening og landbruget – jo rent faktisk er enige med Socialdemokratiet i den opfattelse.
For så at skære helt ind til benet er lov om okker omfattet af kvalitetsstyring, men den lov, der grundlæggende regulerer natur, miljø og fysisk planlægning i samme kommune, er det ikke, og det holder altså bare ikke.
Så jeg tror, det ville være yderst gavnligt i den kommende proces, og at det ville være yderst gavnligt for en bred politisk opbakning, hvis også planloven kom med ind i det her kvalitetsstyringssystem.