Mette Gjerskov (S), 2006-05-03:
Jeg vejrer faktisk morgenluft.
Det er jo sådan, at vi i en årrække, mens den her regering har siddet, har haft en opfattelse af, at det var holdningen, at miljøet blev reddet af hr. Svend Auken under vores regeringer, og at Ritt Bjerregaard klarede miljøet ude i Europa, så det kunne vi godt sætte på standby, det var ikke nødvendigt at gøre noget.
Men det, jeg synes jeg har hørt fra ordførerne i dag, især bemærkningerne fra Det Konservative Folkepartis side som regeringsparti og selvfølgelig også fra Det Radikale Venstre, giver mig optimismen tilbage.
For det, vi vil, er jo mere miljø og mere natur.
Vi mener, at vi har fremsat et forslag, som er en tostrenget strategi for, hvordan vi sikrer naturen i Danmark; en bæredygtig natur i samspil med et bæredygtigt landbrug.
Vi ved, at nogle af vores unikke naturområder stille og roligt forsvinder, og vi ved, at vi ikke bare kan bruge gennemsnit og statistikker.
Vi er nødt til at kigge på de lokale tålegrænser, vi er nødt til at se på, hvor meget naturen kan tåle i det enkelte område.
Og det vil vi handle efter.
Derfor vil vi – det er den første streng i forslaget – sørge for, at hver enkelt landbrugsbedrift skal have en miljøgodkendelse, men på den anden side også satse massivt på genopretning og pleje af naturen der, hvor det allerede er gået galt.
Jeg tror ikke, jeg vil gentage de forskellige elementer, vi gerne vil have ind i miljøgodkendelserne, det er vist gammelkendt stof efterhånden, kan jeg høre på debatten.
Men vi synes jo, at det er meget positivt, at der også i Miljøministeriet bliver arbejdet på det her, og at der er nogle forhandlinger i gang.
Der er to områder, som jeg har kunnet høre på ordførerne i dag kan blive nogle områder, vi kommer til at skulle diskutere.
Vi mener ikke, at de helt små skal.
Vi mener, at vi skal sætte grænsen efter landbrugsloven, det synes vi er meget naturligt.
Så derfor siger vi 30 ha og 42 dyreenheder.
Det er måske noget, vi kan snakke om.
Vi synes godt nok, at 75 dyreenheder, som ministeren siger, er meget højt. En bedrift på 50 dyreenheder er jo ikke bare et lille hyggehobbylandbrug med flagstang og hvidt stakit og fuglesang, det er i lige så høj grad et intensivt landbrug med gylleproblemer, og hvad dertil hører.
Det andet er, at vi synes, det er utrolig vigtigt, at vi har en overgangsfase, så det ikke kun er dem, der indsender ansøgninger efter den 1. januar, der skal omfattes af de her miljøgodkendelser.
Vi ved, at hver fjerde husdyrbedrift er lukket ned inden for de sidste 4 år.
Vi kan ikke forvente, at de inden for en årrække på 10 eller 15 år vil lave en hel masse nye udvidelser, og derfor vil vi selvfølgelig også gerne have fat i dem, for det er jo væsentligt, at vi får gjort noget ved miljøet her.
Den anden streng i forslaget handler om at sætte ind over for den forurening, der desværre allerede er sket.
Vi tror nemlig på, at det er nødvendigt at sætte ind både fremadrettet og bagudrettet.
Men det betyder ikke, at vi tager pengene fra landmanden.
Nej, det betyder, at landmanden skal yde en aktiv indsats for miljøet for at få de penge, og det synes vi der er god ræson i.
Vi tager ikke noget fra nogen, men vi omfordeler og øremærker pengene til dem, som virkelig vil naturen det bedste.
Det giver 1,4 mia. kr. om året, og det er jo penge, der vil noget.
Ministerens 700 mio. kr. over 3 år blegner lidt i sammenligning, synes jeg, så jeg synes, vi alle sammen skal være positive og optimistiske og sige, at her er der en mulighed for virkelig at gavne miljøet.
Vi er selvfølgelig helt med på argumentet om, at landbruget er en vigtig indtægtskilde for Danmark.
Vi har aldrig nogen sinde sagt andet, og jeg vil gerne slå fuldstændigt fast fra Socialdemokratiets side, at Danmark ikke kan undvære landbruget, og det skal Danmark heller ikke.
Vi vil bare meget gerne være med til at sætte nogle gode rammer og nogle rimelige vilkår for landmændene.
Forslaget vil være med til at give landmændene nogle fuldstændig kendte rammer at planlægge inden for.
Det synes vi er vigtigt, det synes de fleste erhverv vist er vigtigt, og som det ser ud lige nu med VVM’er og screeningsundersøgelser, ligger der store dynger opgaver.
Det bliver ikke nogen nem øvelse for kommunerne at overtage dem, og det bliver ikke nogen nem opgave for landmændene at arbejde med dem, så derfor: Jo enklere og mere konkrete, vi kan lave reglerne, jo bedre.
Nej, det skal som her være en samlet pakke, så de ved, hvad de kan forholde sig til.
Men vi vil ikke gå på kompromis med naturen.
I Socialdemokratiet vil vi ikke bare stå at se på, at Råbjerg Mile og de fantastiske vesterhavsklitter forsvinder.
Jeg tror, det var hr. Steen Gade, der nævnte, at vi sidste år havde en høring om husdyrbrug og miljøgodkendelse i Miljøudvalget, og at det var dystre fremtidsperspektiver, der kom frem her.
I stedet for at komme med forslag om miljøgodkendelser fristes jeg til at foreslå noget, der er meget moderne for tiden, nemlig en kanon.
Jeg tror virkelig, vi skal have en kanon, så vi sikrer, at alle danske folkeskoleelever får set Råbjerg Mile, inden den forsvinder.
Vi er glade for, at man er nået så langt, som vi kan høre på ordførerne i dag, men det må og skal kunne lade sig gøre at have overskud til at tage hensyn til både miljøet og erhvervet.
Med dette forslag forsøger vi at nytænke på landbrugsområdet.
Vi skruer på alle de knapper, vi kan, for at få et mere miljøvenligt landbrug, vi kommer med konstruktive forslag til yderligere forbedringer af det udmærkede arbejde, Miljøministeriet allerede har gang i, og vi kommer med nye perspektiver for finansieringen af naturgenopretning og -pleje.
Jeg tror faktisk, at de fleste landmænd er villige til at tage et ansvar for naturen.
De er Danmarks største naturplejere, det er dem, der forvalter vores natur hver eneste dag, og jeg tror, at den mere bæredygtige udvikling er en udvikling, som landmændene er glade for.
Jeg tror faktisk også, at danskerne vil have mere natur.