runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nødgaard (DF), 2002-04-17:
Tak til hr. Aage Frandsen for, at han med gode ord oplyste, at Dansk Folkeparti har fået indflydelse.
Det synes jeg da var en vældig fin bemærkning.
Men tilbage til det med garantien for hjemmehjælpen.
Jeg er altså ikke administrator her.
Jeg er kommet i Folketinget for at lave nogle overordnede beslutninger, og vi har med den siddende regering lavet en overordnet beslutning om, at kommunerne skal tilføres 500 mio. kr.
Og nu skal hele debatten dreje sig om, hvorvidt de 500 mio. kr. overhovedet bliver brugt til hjemmehjælp.
Det er og bliver
ministerens ansvar.
Den siddende sundhedsminister må sammen med sin stab af folk sørge for at kanalisere nogle ordentlige breve ud til kommunerne om, hvordan det der skal foregå.
Jeg synes, det er tæt på uforståelighed, at hr. Aage Frandsen faktisk kan fremsige, at han ikke er sikker på, at der bliver brugt én eneste krone på det foretagende, der hedder hjemmehjælp.
Jeg kunne da næsten håbe, at ministeren gik ind med det samme og satte den sag på plads, selv om man normalt som et pænt menneske venter, til debatten skal rundes af.
Men jeg synes, at det, der fremføres der, er helt ude i hampen.
Så til hr. Klaus Hækkerup: Det er ligesom en grammofonplade.
Jamen ryst bare på hovedet.
Tak til fru Marianne Jelved for de gode ønsker.
Og så vil jeg gerne sige, at jeg ikke har sagt noget som helst om, at den tidligere regering ikke har ladet udgifterne stige.
Det har den jo gjort.
Jeg har alene beskæftiget mig med én ting, nemlig om de aftaler, der er indgået mellem kommunerne og amterne på den ene side og regeringen på den anden, er overholdt.
Hvordan regeringen ellers har tilrettelagt sin politik over for kommunerne, er ikke det, den her debat drejer sig om.
Den drejer sig alene om år 2003.
Den er et signal til den siddende regering om, hvordan den skal føre forhandlingerne.
Så håber jeg da, at den lytter.
En gang imellem tror jeg da, at den gør det.
Ole Stavad (S), 2002-04-17:
Jeg synes faktisk, at hr. Poul Nødgaard tidligere i debatten stillede et meget centralt spørgsmål, og derfor var jeg egentlig også lidt overrasket over, at det ikke blev fulgt op.
Nu forstod jeg på Venstres ordfører, hr. Kristian
Jensen,
at det indgreb, der i givet fald skal foretages, hvis ikke kommunerne holder aftalen fuldt ud, skal aftales med kommunen.
Det synes jeg er interessant, for finansministeren har
på et spørgsmål her i salen tidligere sagt, at det troede han nok ikke var muligt.
Jeg mener, jeg har hørt indenrigsministeren både på Kommunernes Landsforenings delegeretmøde og Amtsrådsforeningens generalforsamling ganske præcist sige, at hvis det var sådan, at man konstaterede, at der var nogen former for stigning i skatten, så nedsatte man statsskatten, og så tog man pengene fra kommunerne.
Derfor vil jeg godt spørge hr. Kristian Jensen: Kan hr. Kristian Jensen garantere os, at hvis det er sådan, at der ikke er indgået en aftale, og at det er en del af aftalen om, hvordan man griber ind, så kommer der ikke noget indgreb?
Kan hr. Kristian Jensen garantere det?
Kristian Jensen (V), 2002-04-17:
Til fru Line Barfod: Det er sådan, at den daværende regering fremlagde en plan, den kaldte »En holdbar fremtid, Danmark år 2010«.
Der blev spurgt bredt, hvilke partier der bakkede den op.
Det gjorde Venstre, det gjorde Det Konservative Folkeparti, dengang gjorde Socialdemokratiet det også, nu kan vi så senere høre, om de stadig væk gør det, men en del af det var, at der er en grænse for væksten i den offentlige sektor.
Ikke at der ikke skulle være nogen vækst, ikke at der ikke skulle være noget ekstra til de svage grupper, til de ældre, til bolig m.v., men at der skulle være en grænse for, hvor meget væksten skulle være, for ellers ville vi ikke have en ansvarlig økonomisk politik fremover.
Det, vi lever op til, det, vi beder kommunerne om at leve op til, er såmænd bare de aftaler, der er, hvor der stadig væk også i de kommende år vil være en vækst i den offentlige sektor, hvor der også i de kommende år vil være flere offentligt ansatte, end der vil være i år, og som der var forrige år.
Til hr. Klaus Hækkerup: Jeg skulle næsten citere, hvad jeg sagde i min ordførertale, nemlig at det er enhver forhandlingsparts ret forud for forhandlinger ikke at lægge alle kortene frem på bordet, da det afhænger af en forhandling, og man er en rimelig svag forhandlingspart, hvis man på forhånd har vist alle sine ønsker.
Sådan er vilkårene i dag, ligesom de var, da hr. Klaus Hækkerups parti var i regering og også holdt sine kort måske endnu tættere til kroppen, end den nuværende regering gør.
Til hr. Aage Frandsen: Det er sådan, som jeg nævnte før, at Venstre har bakket op om »En holdbar fremtid, Danmark år 2010« i modsætning til hr. Aage Frandsens parti
, og det betyder altså, at der er nogle ting, som man er nødt til at overholde, bl.a. en begrænsning i væksten i den offentlige sektor.
Hvis ikke man gør det, ja, så er man på vej væk fra hele det ansvarlige økonomiske set up, der ligger i planen.
Derfor beder vi jo om, ikke, som der blev sagt, at pengene tages, men at pengene gemmes, sådan at væksten i den offentlige sektor får et fornuftigt forløb og ikke et forløb, hvor den i et år er alt for voldsom, hvilket vil kræve en opbremsning i de kommende år.
Line Barfod (EL), 2002-04-17:
Man kan jo sige, at det var ærlig snak fra Venstres ordfører: Pengene skal blive i kommunekassen. Der skal ikke bruges flere penge på offentlig service.
Væksten skal holdes i ro.
Det, som jeg havde forstået på det, der blev sagt, og det, som de fleste af dem, jeg har mødt, har forstået,
var, at der skulle bruges flere penge på ældrepleje.
Der skulle bruges penge på at bygge boliger.
Der skulle bruges flere penge på sygehusene.
Nu får vi altså det ærlige svar.
Der kommer måske nok nogle flere værktøjer i værktøjskassen, men de må ikke bruges til noget, for der må ikke købes nogen byggematerialer.
Så der må ikke blive mere offentlig service.
Tværtimod vil man i mange kommuner skulle skære ned på ældreplejen.
Amterne kommer til at skulle skære ned nogle steder i sundhedsvæsenet.
Klaus Hækkerup (S), 2002-04-17:
Jeg ønsker ikke at tillægge hr. Kristian Jensen nogen form for profetiske evner, medmindre det at udtale sig om Venstres politik kræver profetiske evner.
Det, jeg spurgte om, var, hvad det var, Venstre forestillede sig at stille med af krav til kommuneforhandlingerne over for de kommuner, som man af en eller grund fandt havde økonomisk råderum til at sætte skatten ned.
Vi har en forespørgsel, hvis enkle tekst lyder: »Hvad kan regeringen oplyse om de forestående kommuneforhandlinger?«
Og det må da være muligt for Venstre, når de bebuder, at man vil gå efter de kommuner, der har økonomisk råderum, at kunne sige noget nærmere om, hvor stort et økonomisk råderum der skal være, for at man vil gå efter de kommuner, og hvordan man vil måle det.
Man må da have en forestilling om, hvad for en politik man vil føre, når man nu signalerer, at det er det, man vil.
Så det er hverken et spørgsmål om profeti, spådomme eller at se i krystalkuglen.
Det er et spørgsmål om at sige, hvad det er, Venstre vil.
Spørgsmålet kan egentlig også formuleres: Ved vi overhovedet, hvor vi har Venstre i denne her sag?
Aage Frandsen (SF), 2002-04-17:
Det kan godt være, at hr. Kristian Jensen ikke kan svare på hr. Nødgaards og hr. Hækkerups spørgsmål, men jeg er ikke i tvivl om, at i forbindelse med kommuneforhandlingerne bliver finansministeren stillet over for spørgsmålet.
Det kan godt være, hr. Kristian Jensen kan sige, at de ikke bliver taget, men de må ikke bruges til forbrug.
Det er jo dér, regeringen siger, at den synes, at det og det skal prioriteres.
Det var måske også i orden, hvis det var ekstra penge, men de skal spares et andet sted, og Sønderborgs borgmester siger jo, at han skal spare på ældreområdet, samtidig med at han skal bruge noget på ældreområdet.
Netto kan det blive minus, plus at der så skal spares på helt andre områder.
Klaus Hækkerup (S), 2002-04-17:
Jeg vil da godt bede hr. Kristian Jensen om at redegøre for, hvad det er for nogle kriterier, der vil blive lagt til grund for de kommuner, som har så store kassebeholdninger, at regeringen forventer de skal kunne sætte skatten ned.
Hr. Kristian Jensen svarede mig, at man skal kigge på den enkelte kommune.
Jamen sig mig engang: Er det her sådan et Wild West, hvor de, man synes godt om, ikke skal sætte skatten ned, mens de, man ikke synes godt om, skal blive tvunget til at sætte skatten ned?
Er det sådan helt lovløshedens land, vi rider ud i under denne her regering, eller er der nogen rimelige objektive regler, nogle klare tilkendegivelser om, hvad man forventer af kommunerne?
Den kommune ser sådan ud, så vi forventer, at den sætter skatten ned.
De andre kan så ånde lettet op og sige: Puha, der slap
vi for at blive tvunget til at sætte skatten ned, for der er i forvejen en anstrengt kommunal økonomi. Så jeg vil godt bede hr. Kristian Jensen om at svare på: Hvad er det for overvejelser, hvad er det for kriterier, der vil blive lagt til grund over for kommunerne, når de skal tvinges til at sætte skatten ned?
Line Barfod (EL), 2002-04-17:
Hr. Kristian Jensen talte om borgernes eget valg.
Vi mener også, at borgerne skal have så stor indflydelse på beslutningerne som muligt, men vi tror ikke på, at regeringens forslag vil føre til andet end bureaukrati.
Vi mener, at man hellere skulle give borgerne reel mulighed for indflydelse.
Det er det stik modsatte, man gør, når man privatiserer og dermed forhindrer borgerne i at få indsigt i, hvad der foregår.
Så talte hr. Kristian Jensen og også indenrigsministeren
Det er jo meget fint, at man giver kommunerne nogle nye værktøjer, men hvis man samtidig tager kommunernes penge, så de ikke har råd til at købe byggematerialer, så bliver der altså ikke bygget særlig meget.
Der bliver ikke mere hjemmehjælp til de ældre.
Der bliver ikke bygget de skoler og sat de skoler i stand, der er behov for.
Der bliver slet ikke bygget alle de nye boliger, der er et kæmpe behov for.
Folk bliver i dag hjemløse, fordi der ikke er boliger nok.
ligegyldigt hvor meget fint værktøj man så har i sin værktøjskasse, så jeg forstår simpelt hen ikke, hvordan det kan hænge sammen.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-17:
Til regeringens underlige dobbeltspil, for at bruge borgmesteren i Sønderborgs ord: Er det ikke rigtigt, at regeringen siger, at man godt nok giver nogle penge til kommunerne, men at man under alle omstændigheder tager dobbelt så mange, forstået på den måde, at de tages fra borgerens mulighed for service?
Det kan godt være, at de ligger i en kommunekasse, men det har borgeren ikke megen glæde af.
Så når f.eks. borgmestrene i Sønderborg og Gram siger:
Vi får godt nok nogle penge til de gamle, men de tager flere penge fra os, og det kan være, vi bliver nødt til at skære med hensyn til de gamle - er det så ikke rigtigt forstået for det første, at det kan være, at service i forhold til de gamle forringes, der er ingen garanti for andet, og for det andet: Er det ikke også givet, at servicen i det hele taget i kommunerne forringes, fordi man altså siger til kommunerne: Der er nogle penge, I ikke må bruge - fordi man tager og giver 500 mio. kr., og så siger man, at 1 mia. kr. skal gemmes væk?
Klaus Hækkerup (S), 2002-04-17:
Svaret på det første spørgsmål er et nej og på det andet et ja.
Men det, der er forskellen mellem den politik, som den tidligere regering førte, og den, som den nuværende regering fører, er, at den tidligere regering sagde: Vi ønsker et uændret skattetryk i Danmark.
Hvis nogle skatter falder på grund af udefra kommende forhold, må andre stige.
Hvis nogle skatter stiger, må andre sættes ned, så vi ligger på et nogenlunde uændret niveau.
Det, som denne fællesregering mellem Venstre og De Konservative har valgt,
er derimod at sige: Vi har et skattestop, ingen skat må stige i kroner og øre.
Hvis udefra kommende begivenheder gør, at man mister skatteindtægter, kan man derfor ikke skaffe sig tilsvarende skatteindtægter på anden måde, og så er der kun én vej: at reducere de offentlige udgifter.
Jeg har forstået, at i hvert fald i de kommende 4 år kommer der en reduktion, en klar nedskæring af de offentlige udgifter.
Det er en ret klar reduktion af velfærdsstaten, det er det første alvorlige skridt på vej til minimalstaten, og det er vi modstandere af.
Jeg kan da starte med at konstatere, at hr. Poul Nødgaard faktisk er ganske fantasifuld.
Forestillingen om, at det var SF, der styrede SR-regeringen, er da et godt udtryk for en udmærket fantasi.
Til forestillingen om, at der er en række kommuner - nogle kommuner eller måske alle, forstod jeg nærmest -
der har brugt mere end budgetteret et år og mere det næste år, og at det var sådan noget vanedannende, så kommunerne ligesom kom ind i sådan en livsstil med konstant at bruge mere end budgetteret, vil jeg sige, at det synes jeg også nok, jeg må henregne til fantasifuldheden hos hr. Poul Nødgaard.
Men det var ikke svar på mit spørgsmål til hr. Poul Nødgaard, nemlig: Hvad er det, Dansk Folkeparti forestiller sig, der skal foretages af indgreb over for kommunerne, hvis det viser sig, når man får gjort regnskaberne for 2001 op, at der er brugt mere end budgetteret?
Hvad er det for indgreb, Dansk Folkeparti ønsker at foretage?
Hvis hr. Poul Nødgaard i sin fantasi også forestiller sig, at det er penge, kommunerne har brugt til rødvin og sportsanlæg, tror jeg, hr. Poul Nødgaard tager fejl.
Hvis man skal ud og skære i de kommuner, og det er det, hr. Poul Nødgaard lægger op til, så går det ud over de store serviceområder, som også er dér, hvor vi har udgifterne, herunder hjemmeplejen.
Så jeg vil godt spørge: Hvad er det
egentlig, Dansk Folkeparti forestiller sig her?
Vores politik var, at vi ønskede grænser for væksten, og at indtægterne skulle være større end udgifterne, for at vi kunne afdrage den gæld, der blev opbygget i den tid, Poul Schlüter var statsminister i Danmark.
Men det, der er politikken for denne regering, er at sige: Nu sænker og sænker og sænker og sænker vi niveauet, men vi fastholder forskellen mellem indtægter og udgifter, så vi fortsat kan afdrage på gælden.
Her er der en krystalklar forskel mellem den politik, Venstre og De Konservative vil føre, og den, vi ønsker at føre.
Det er forskellen på vores økonomiske politik.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-17:
Jeg bliver simpelt hen i så godt humør af hr. Poul Nødgaard.
Se, nu sagde jeg jo ikke noget om indflydelse, for det er jo klart; jeg sagde ansvar.
Det er jo to sider af samme sag, og det er bare det, jeg ønsker tillykke med og held og lykke med; det er sjovt.
Hr. Nødgaard vil meget nødig give mig en indrømmelse, men nu skal jeg så udlægge teksten, sådan som jeg hørte hr. Nødgaard.
Derfor kan det ikke være hr. Nødgaards alvor, at det er forbudt SR-partierne i dag at fremsætte beslutningsforslag i Folketinget.
Det kan ikke være tegn på, at vi ikke har gjort noget i de tidligere år, vil jeg sige til hr. Nødgaard.
Poul Nødgaard (DF), 2002-04-17:
Det skal efter reglerne være et spørgsmål til hr. Kristian Jensen, men det kan godt være, det er ministeren, der overtager svaret af følgende spørgsmål om skattestoppet, hvor man siger, at kommunerne under ét skal holde skatten uændret.
Det kan man så først få konstateret, om de har gjort, når alle kommuner har fastlagt deres skatteprocenter.
Nu kommer så spørgsmålet, og hr. Kristian Jensen må meget gerne høre godt efter: Hvis nu man forestiller sig, at kommunerne under ét ikke har overholdt skattestoppet, vil det så sige, at de kommuner, der har overholdt reglerne, nogle har måske endda sat skatten lidt ned, og nogle har holdt uændret skat, så skal være med til at betale for de 17 eller 37 kommuner, som har hævet skatten? Det kunne jo siges ganske enkelt i dag uden nogen udenomssving eller lignende, om også de kommuner, der til punkt og prikke overholder de intentioner, regeringen har, og som jeg ikke er helt uenig med den i, skal være med til at betale for de kommuner, som ikke overholder reglerne.
Klaus Hækkerup (S), 2002-04-17:
Jeg bliver da nødt til at spørge hr. Poul Nødgaard: Hvad var det, hr. Poul Nødgaard mente med at stå heroppe og sige, at der var brugt for meget i 2001 i kommunerne, og når jeg så spørger hr. Poul Nødgaard om, hvad det er for forestillinger, Dansk Folkeparti gør sig, er svaret: Det er regeringens problem? Jeg har ikke hørt regeringen nævne det som et problem.
Jeg har ikke hørt hverken finansministeren eller indenrigs-
og sundhedsministeren stå op og gøre det til et problem.
Jeg har derimod hørt Dansk Folkeparti gøre det.
Dansk Folkeparti siger: Uh, nu er der brugt for meget i kommunerne, vi har set 3-4 kommunale regnskaber, og det ser ud til, at der er brugt alt for meget, og det må vi kere os om her i Folketinget. Hvad er det, vi skal kere os om?
At der er brugt for meget til hjemmehjælpen, at der er brugt for meget til undervisning i skolerne?
Er det det, vi skal gå ind og begynde at sidde og pille i nu?
Hvad er det, Dansk Folkeparti ønsker her?
Aage Frandsen (SF), 2002-04-17:
Lige til en præcisering: Hr. Nødgaard brugte udtrykket, at SF bestemte.
Det gjorde vi sandelig ikke; vi havde da en vis indflydelse.
Og vi kan da se, at noget af det, vi har været med til at bygge op igennem nogle år, tog 7-8-9 år.
Det tog hundrede dage at fjerne en masse af det.
Det er hårdt arbejde at have indflydelse, må jeg indrømme.
Men vi har haft indflydelse - selvfølgelig.
Men jeg vil altså sige til hr. Nødgaard - og det er derfor, hr. Nødgaard altså lige skulle have taget en sludder med mig eller en anden: Der er ingen garanti for, at der bliver en forbedring på hjemmehjælpen, ingen!
Det kan godt være, de siger, at de 500 mio. kr. og de 350.000 kr. af dem nede i Gram er gået til hjemmehjælpen, og så kan det være, de skærer et andet sted.
Jeg vil godt have indenrigsministeren til at bekræfte, at sådan kan man godt forestille sig det.
Det er ikke sikkert, det er regeringens mening, men det kan godt være, at det går sådan.
Jeg vil godt sige til hr. Nødgaard, at det er en helt anden model, der er på sygehusene, det er en helt anden model, for der er der virkelig styring.
Der ser vi centralismen fra regeringens side, som jo generelt er meget centralistisk.
Men på hjemmehjælpen er der ingen garanti.
Og der må man nok sige, at Dansk Folkeparti er, skal vi sige sådan blevet lidt snydt på det punkt.
Og så har jeg sagt det, sådan som man siger i Jylland - i København ville man sige noget helt andet.
Der er ingen sikkerhed for noget som helst på hjemmehjælpsområdet.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-17:
I virkeligheden er hr. Poul Nødgaard alt for beskeden, for sandheden er jo, at Dansk Folkeparti sidder på en kolossal magt lige nu.
Det er Dansk
Folkeparti, der afgør, hvad regeringen kan og ikke kan, så længe regeringen vælger at lave politik sammen med Dansk Folkeparti.
Der er virkelig ansvar, og der er virkelig mange kommuner, der kan gå hen til Dansk Folkeparti og sige: Se, hvad I har gjort eller ikke har gjort.
Der er jo ingen sammenhæng, vil jeg gerne sige til hr. Poul Nødgaard, imellem at sige for det første, at kommunerne skal overholde aftalerne - det har de ikke gjort de tidligere år; der er forbruget faktisk steget, nogle gange 2-3 pct., fra år til år, især hos amterne - og så i samme åndedrag at skose den tidligere SR-regering for ikke at have gjort noget
som helst for sygehussektoren eller ældreområdet eller børneområdet eller noget som helst.
Hvor i alverden er de penge gået hen? Det er såmænd bare en lille smule sammenhæng i det, der bliver sagt, jeg efterlyser.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-17:
Først vil jeg godt rette en åbenlys misforståelse: Det var ikke SF, der styrede den regering, som vi havde indtil november.
Hvis det var os, der havde gjort det, havde det set anderledes ud; vi mener, at det ville have været bedre.
Jeg ved ikke rigtig, om hr. Nødgaard mener, han i øjeblikket styrer den nuværende regering.
Mit indtryk er, at en gang imellem bliver Dansk Folkeparti lidt snydt - jeg har tidligere tilbudt hr. Thulesen Dahl lidt vejledning i, hvordan man som samarbejdende opposition skal prøve at gøre det i forhold til regeringen - for Dansk Folkeparti har ingen garanti for, at de 500 mio. kr., som man siger man vil afsætte til ældreområdet, reelt går til ældreområdet. Kommunerne kan godt skære i ældreområdet.
Som borgmesteren i Gram, borgmesteren i Sønderborg osv. har sagt, har de sådan set nået et niveau på ældreområdet, som de synes er i orden.
I Gram får de 350.000 kr.
Det er jo ikke mange penge, synes jeg.
Der bliver ikke mange ekstra hjemmehjælpere for det.
Så det er ingenting, siger de.
Plus at de er nødt til at spare, fordi de skal hente 1,3 mia. kr. i 2002-2003, og det holder sig i gennemsnit i årene, og det vil sige, at man jo henter det dobbelte af, hvad hr. Nødgaard tror han har afleveret.
Poul Nødgaard (DF), 2002-04-17:
Man må hellere starte i den rigtige rækkefølge.
: Jeg ved egentlig ikke, hvad hr. Aage Frandsen vil med spørgsmålet, for jeg er stolt over, at vores parti har været med til at tilføre det.
Det er jo ikke alene for år 2002; det er for årene fremover, man forhøjer niveauet på hjemmehjælpsområdet.
Så jeg bliver nødt til at bede om nogle uddybende spørgsmål om, hvad det er, SF har imod, at vi har tilført det til område.
Det kunne SF, da de sad med magten over den tidligere socialdemokratisk ledede regering, have gjort så let som ingenting.
Det parti styrede jo stort set den socialdemokratisk-radikale regering.
Jeg vil sige til hr. Klaus Hækkerup, at jeg ikke kan forstå - jeg skrev det ned - at hr. Hækkerup sagde, at jeg havde brugt en ubehagelig tone.
Med hensyn til år 2001 bragte jeg det frem, fordi jeg har set regnskaber for 2-3 kommuner, hvor det ikke ser alt for rosenrødt ud, og det siger mig et eller andet om, at hvis det nu er ligesådan for en lang række andre kommuner, at billedet ikke er det bedste, så er det jo klart, at når regnskaberne for 2001 samlet foreligger og vi kan se, at det er galt for år 2002, ja, så bliver det sikkert også galt for år 2003, og så dannes der sådan en præcedens i kommunerne for: Nå, men det bliver nok nogenlunde accepteret med en overskridelse på 1 mia. eller mellem 1 mia. og 2 mia. kr. Jeg synes, at hr. Hækkerup og hans parti ville gøre klogt i at gå op og at støtte det indgreb, som den nuværende regering er på vej med over for kommunerne med hensyn til år 2002, hvor det var hr. Klaus Hækkerups regering, der fik aftalen på plads.
Jeg har ikke hørt, at hr. Hækkerup har undsagt det, og jeg har heller ikke hørt, at han har sagt, at det var en god idé.
Fru Marianne Jelveds betragtninger anser jeg nærmest for lidt sure bemærkninger over, at man nu tilsyneladende i den nye regering vil søge at løse ventelisteproblemerne.
Det synes jeg da er en glimrende ting.
Jeg mener ikke - ja, dér må Venstre og De Konservative svare for sig selv - at Venstre og De Konservative, da de var i opposition, har modarbejdet, at man skulle løse ventelisteproblemerne.
Danmarks største problem er og bliver ventelisteproblemerne på sygehusene.
Og hvad det koster for arbejdspladserne, at folk må vente i uger og måneder på at komme ind!
Det skulle fru Jelved som tidligere økonomiminister sætte sig hen og regne lidt på.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-17:
Det lykkedes mod sædvane hr. Poul Nødgaard at provokere mig.
To ting: Hr. Poul Nødgaard kritiserede før i korte bemærkninger, at den tidligere regering ikke havde gjort noget ved ventelisterne eller ældreområdet, og at den tidligere regering bare kunne have gjort det, og hr. Kristian Jensen var på talerstolen for at sige, at kommuner og amter ikke har overholdt aftalerne og altså har brugt for mange penge.
Det har i øvrigt været noget af det, vi er blevet kritiseret for gennem årene, da Venstre var i opposition, og jeg var på sin vis enig i kritikken, hvilket jeg også har givet udtryk for på de pågældende tidspunkter.
Mit spørgsmål er ganske enkelt: Hvordan kan hr. Poul Nødgaard få de to ting til at hænge sammen?
Den tidligere regering har ikke gjort noget som helst, og kommuner og amter har ikke overholdt nogen som helst aftaler de tidligere år.