Ove Hygum (S), 1999-12-02:
Lad mig starte med at takke Kristeligt Folkeparti for, at vi på denne måde fik lejlighed til at diskutere børnefamiliernes situation. Lad mig også takke for debatten.
Jeg er enig med hr. Jens Heimburger i, at der vel næppe er den indfaldsvinkel eller det element, der muligt kunne tænkes at indgå i denne her diskussion, der ikke har været på bordet.
Så det har været en meget grundig debat, vi har haft.
Det er blevet sagt fra flere sider, at der ikke er meget nyt i det forslag til vedtagelse, der er fremsat af regeringspartierne og CD.
Jeg glæder mig over, at der også er andre, der har sagt - hvad der i øvrigt er rigtigt - at der er fremadrettede signaler eller pejlemærker i regeringspartiernes og CD's forslag til vedtagelse, nemlig at vi klart betoner, at der skal lægges vægt på, at der i de kommende år sker en prioritering af den sociale indsats over for de vanskeligt stillede børn og unge og deres familier, og det er også anvist, hvordan vi vil foretage den særlige prioritering i det videre arbejde her.
Det er en forkert tankegang, og jeg synes også en letsindig omgang med værdierne i den danske model, at fremlægge forslag, der betyder, hvis det blev vedtaget, at der skal fremlægges lovforslag, der blandt andet giver mulighed for deltidsarbejde.
Ud over at det er et forkert signal i forhold til den danske model, så er det jo altså også tilfældet, hvis man kender lidt til overenskomstsystemet, at der de sidste 10 år er sket utrolig meget på det her felt, nemlig at man har åbnet adgang for deltidsansættelse i perioder eller for den sags skyld permanent i langt, langt de fleste overenskomster, og de tal, der har været anvendt i debatten, er efter min bedste opfattelse ikke opdaterede.
Det, der er vigtigt at påpege, er, at den enkelte arbejdsplads og de offentlige tilbud, som man kan vælge at tage imod, må give gode rammer for børnefamilierne i en eller anden form for balance. Familievenlige arbejdspladser skal give forældrene den nødvendige fleksibilitet, og det offentlige skal komme med gode og fleksible tilbud om børnepasning. Jeg tror, at markedet præger udviklingen i den rigtige retning, hvis man synes, at arbejdspladserne skal være mere familievenlige.
Det fremgår af en række undersøgelser
, at det meget vel kan gå hen at blive et konkurrenceparameter i fremtiden, at familievenlige arbejdspladser er det, man foretrækker.
Og når vi står over for en situation med de mindre årganges entré på arbejdsmarkedet, hvor vi står over for en situation, hvor vi på mange områder kan få problemer med at tiltrække medarbejdere, vil, alt andet lige, begrebet familievenlige arbejdspladser komme i centrum.
Det vil blive noget af det, som man prioriterer, hvis man har flere valgmuligheder, når man stiller sin arbejdskraft til rådighed.
Børnefamilierne er, som det også er blevet understreget, ikke generelt nogen økonomisk dårligt stillet gruppe.
Børnefamilier er almindelige familier, der i en periode har
helt særlige behov.
Det fremgår også af flere undersøgelser, og statsministeren påpegede det i sit indlæg, at der faktisk sker en positiv udvikling, når man bedømmer børnefamiliernes situation.
Økonomi og offentlige ydelser er på sin side vigtige, men der er en anden side, som er langt mere vigtig: spørgsmålet om tid til samvær, om omsorg og tryghed, og det fremgår af en nylig udkommet bog, at det store flertal af børn faktisk har et meget bedre liv nu end tidligere, også for så vidt angår det utrolig vigtige begreb voksenkontakt.
Det er ikke et signal om, at nu har vi løst alle problemer.
Der skal fortsat skabes bedre balance mellem familieliv og arbejdsliv.
Det har regeringen haft som sit mål siden 1993.
Vi har opnået en række resultater i samarbejde
Og med udgangspunkt i de mange positive tilkendegivelser, der er kommet om børnefamiliernes situation i dag, går jeg ud fra, at der vil være rigtig mange partier, som vil være med til at gennemføre de initiativer, som der er lagt op til i finansloven for år 2000.