runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rune Lund (EL), 2005-04-19:
I Enhedslisten har vi en anden vision for europæisk samarbejde end den, der er etableret i dag.
Det gør vi klart opmærksom på, og det har jeg også klart gjort opmærksom på her i dag.
Så det kan jeg kun bekræfte hr. Holger K. Nielsen i.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-04-19:
Spørgsmålet er jo, om det er effektivt, hvis der er 25 lande, 27 lande, måske 30 lande, som vi i hvert fald gerne vil have fra SF's side.
Det er der, jeg synes, at det ikke bliver helt ærligt, når hr. Rune Lund argumenterer.
Sandheden er jo, at det nej, som han står for, jo også skal bruges til, at EU skal gå i opløsning.
Er det ikke det, der er visionen, at EU skal gå i opløsning, og det er det, hr. Rune Lund vil bruge sit nej til?
Rune Lund (EL), 2005-04-19:
Det er en slagkraftig vision, at de enkelte lande altid skal kunne gå foran med bedre miljøstandarder eller bedre fødevarestandarder, for det gør nemlig, at man kan gå foran og vise en ny vej og skabe et pres andre steder i Europa, for at de forbedringer bliver gennemført, sådan at de ting, man vedtager, altid er minimumsregler.
Det er jo lige præcis i modsætning til det, der sker med EU-forfatningen i dag, hvor man traktatfæster det indre marked med en grundlov.
Så vil det blive grundlovsfæstet, at retten til at gå foran, det, som Enhedslisten kæmper for, f.eks. med hensyn til nitrit i spegepølse, vil være grundlovsstridigt.
Enhedslistens politik på miljøområdet her bliver grundlovsstridigt med EUforfatningen.
I øvrigt må jeg også sige, at det er sådan på mange områder i EU i dag, at man jo ikke stemmer hinanden ned.
Mange beslutninger tages jo netop ved konsensus, fordi man godt ved, at flertalsafgørelser ikke altid er specielt effektive.
For hvad sker der, når man stemmer folk ned?
Så konsensus er faktisk en meget effektiv måde at tage beslutninger på.
Det er et faktum.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-04-19:
Hvis det er sådan, at man skal stå op imod de store monopoler, er det så ikke en ragende slap model, han står og er fortaler for: at vi kun kan lave det, hvor alle, selv de mest sorte i Europa, er enige med os?
Er det virkelig Enhedslistens vision?
Det er jo middelalder.
Men hvor er slagkraften i det her – ud over i munden?
Rune Lund (EL), 2005-04-19:
Det kan jeg sagtens, det er meget nemt: Man vedtager nogle fælles minimumsstandarder på mellemstatsligt plan, f.eks. i en større eller mindre gruppe.
Nogle gange kan det være omkring Østersøområdet, hvis det er Østersøen, man gerne vil diskutere.
Måske kunne der også være en idé i, at de sydeuropæiske lande diskuterer noget mere med de nordafrikanske lande i forhold til en regional dynamik dernede.
Det kunne også være på andre områder, forskellige lande fandt sammen i mere fleksible formationer alt afhængigt af, hvad det er, der diskuteres, men når man er nået frem til noget, så er man nået Fttmo22.fm Page 1780
Friday, May 13, 2005 11:32 AM
frem til et minimumsniveau, og fra det minimumsniveau skal det altid være tilladt for det enkelte land at gå videre med højere standarder, f.eks. at sige: Hvis der skal eksporteres økologisk spegepølse til Danmark – for nu at bruge et enkelt land som eksempel – så skal det altid være uden nitrit, også selv om de fælles regler skulle være på et lidt lavere niveau.
Så det hænger ganske fornuftigt sammen.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-04-19:
Så synes jeg, det ville være rart, hvis hr. Rune Lund ville forklare, hvorfor det skulle være et mellemstatsligt samarbejde.
Det er da ikke noget mellemstatsligt samarbejde.
Et mellemstatsligt samarbejde er et samarbejde, hvor alle skal sige ja, før der kan ske noget, dvs. den trægest mulige konstruktion man har.
Kan hr. Rune Lund ikke forklare mig, hvordan den model, han nævnte på miljøområdet, hænger sammen med Enhedslistens vision, som hr. Rune Lund kaldte det, om et rent mellemstatsligt samarbejde?
Rune Lund (EL), 2005-04-19:
Den væsentligste forhindring i dag for at lave forbedringer på europæisk plan er det indre marked, hvor det ikke er tilladt at gå foran med bedre standarder.
Vi havde f.eks. situationen med nitrit i økologisk spegepølse.
Hvis EU siger, at der skal være nitrit i økologisk spegepølse, så kan vi jo ikke i Danmark sige, at der ikke må være nitrit i økologisk spegepølse, for det er en teknisk handelshindring, det er konkurrenceforvridning.
Den bedste måde at lave forbedringer internationalt i Europa f.eks. på miljøområdet er ved at ophæve det indre markeds forbud mod retten til at gå foran.
Det vil sige, at de enkelte lande altid skal have retten til at gå foran, uanset om det er Frankrig eller Danmark eller Italien.
Det ville være den afgørende faktor for at skabe et pres i retning af bedre miljø.
Steen Gade (SF), 2005-04-19:
Jamen tak for den klare melding om, at visionen er et mellemstatsligt samarbejde.
Det betyder jo sådan set, at man ikke kan vedtage noget i fællesskab, uden at alle er enige, og det vil sige, at de, der sejler langsomst, bestemmer farten.
Jeg vil spørge hr. Rune Lund, om hr. Rune Lund overhovedet ville kunne se nogen miljøfremskridt i Europa i de sidste 10 år, hvis vi kun havde haft et mellemstatsligt samarbejde.
Min erfaring er, at hvis vi ikke havde flertalsafgørelser, sådan at vi også kan stemme de lande ned, de interesser ned, f.eks. storindustriens, som gør, at vi ikke får fremskridtene, ja, så fik vi ingen fremskridt mellem landene, og så fik vi ingen europæisk grøn vision eller for den sags skyld social vision.
Rune Lund (EL), 2005-04-19:
Jeg kan bekræfte, at Enhedslistens vision på det demokratiske plan med hensyn til, hvordan den demokratiske opbygning skal være, er et mellemstatsligt samarbejde, hvor man samarbejder mellem ligeværdige stater.
Nu er der mange forskellige slags mellemstatslige samarbejder.
Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol er f.eks. også et resultat af et mellemstatsligt samarbejde.
Så der findes mange konkrete udformninger af mellemstatsligt samarbejde.
Men jeg kan bekræfte, at det er vores vision.
Hvis vi så siger, at vi har visionen herude ét sted og vi har EU her i dag, så vil vores endelige vision jo ikke forhindre os i at gennemføre forbedringer, der er skridt i den rigtige retning på vej mod denne vision, og derfor er vi også altid parate til at diskutere forbedringer af det eksisterende samarbejde, som går i den rigtige retning.
Steen Gade (SF), 2005-04-19:
Der var jo meget, man har hørt før, ja, noget af det har man måske oven i købet selv sagt før, men det er en del år siden.
Det er jo ikke sikkert, at det bliver rigtigere af den grund, vil jeg gerne sige til hr. Rune Lund.
Det, jeg gerne vil spørge om, og som kom lidt ud mellem sidebenene her til sidst, da hr. Rune Fttmo22.fm Page 1779 Friday, May 13, 2005 11:32 AM Lund sagde, at Enhedslisten gik ind for, at hvert eneste land skulle tale med sin egen stemme i WTO,
er: Er det, fordi visionen i virkeligheden er et mellemstatsligt samarbejde?
Er visionen, ønsket fra Enhedslisten, som jo ønsker, at EU skal forsvinde og der skal bygges noget andet op, et mellemstatsligt samarbejde, som det lyder som om, når man siger, at hvert eneste land skal være repræsenteret i WTO?
Jeg tror ikke, amerikanerne ryster i bukserne, hvis hvert eneste land møder op enkeltvis og forhandler der.
Rune Lund (EL), 2005-04-19:
... men det skal foregå inden for en anden ramme.
Lone Dybkjær (RV), 2005-04-19:
Jo, men altså, stadig væk er det jo ikke en udmeldelse af EU, vel?
Det er jo stadig væk en traktat, det er stadig væk et samarbejde, og derfor har jeg meget svært ved at se, hvordan Enhedslisten kan trække på samme hammel, eller hvad udtryk vi nu skal bruge, som de her franske venstreorienterede socialister.
Det er ganske enkelt ikke det samme mål.
Derfor spørger jeg mig selv: Hvem er det, Enhedslisten har som allieret andet end Dansk Folkeparti og Le Pen?
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-19:
Jeg har en lille tilståelse, jeg godt vil gøre ved den her lejlighed.
Det er, at i 1992, da jeg var 11 år gammel, var hr. Holger K. Nielsen et af mine store forbilleder.
Det var faktisk hr. Holger K. Nielsen, der var en af de afgørende årsager til, at jeg fattede interesse for politik, fordi jeg fandt hr. Holger K. Nielsens argumenter imod Maastrichtaftalen om det demokratiske underskud osv. så interessante, at jeg nu efter en del år altså er blevet medlem af det danske Folketing.
Derfor er jeg lidt ked af, at hr. Holger K. Nielsen nu går ind for en forfatning, som giver Danmark 1,2 pct. af stemmerne i Rådet, giver Danmark under 2 pct. af mandaterne i Europa-Parlamentet og gør, at Danmark i perioder af 5 år slet ikke vil have mulighed for at være i Kommissionen og fremsætte forslag i EU.
Det er ikke, fordi hr. Holger K. Nielsen skal tage stilling til mine følelser, men jeg kunne godt tænke mig at vide, hvilke overvejelser hr. Holger K. Nielsen har gjort sig for at komme fra at støtte demokratiet til at stemme for en forfatning, der giver mindre dansk indflydelse.
Lone Dybkjær (RV), 2005-04-19:
Jeg synes, at det er fuldstændig legitimt at sige nej.
Jeg ved ikke, om sammenligningen med fremmede mænd holder, og jeg vil nok lade være at gå ind i den diskussion lige nu.
Men selvfølgelig er det legitimt at sige nej.
Jeg synes også, at det er legitimt at sige ja, og jeg synes, at der er lige så stor modighed i et ja, som der er i et nej.
Jeg synes, at det er i orden, at Dansk Folkeparti stædigt fastholder et nej.
Det er da udmærket, at vi har den opposition, så vi kan få en samtale her i dag, ellers ville den jo være lidt vanskeligere.
Søren Espersen (DF), 2005-04-19:
Jamen det kræver da trods alt stadig væk, at der er et SF tilbage på Christiansborg til at trække i nødbremsen.
Er det ikke korrekt?
Mit andet spørgsmål drejer sig om Tyrkiet, som hr. Holger K. Nielsen også selv kom ind på.
Jeg vil alligevel spørge hr. Holger K. Nielsen, om det ikke er korrekt, at hvis den her forfatning falder ved folkeafstemningen enten i Frankrig her til maj eller til september i Danmark, så ophører forhandlingerne med de nye ansøgerlande, herunder Tyrkiet, sådan at de danske vælgere ved at stemme nej til traktaten også stemmer nej til Tyrkiet.
Martin Henriksen (DF), 2005-04-19:
Ville De Radikale så stemme for finansloven, hvis de var imod 44 pct. af finansloven?
Jeg synes, at der er noget, der ikke stemmer her.
Jeg kan bare konstatere, at De Radikale her fra Folketingets talerstol siger, at de vil gøre en ting, og så når vi kommer til, hvor det virkelig batter, gør de noget andet, så gør de det stik modsatte af, hvad de siger.
Det er jo utroværdigt.
Lone Dybkjær (RV), 2005-04-19:
Fordi vi stemmer for det samlede budget.
Vi siger, at vi er imod landbrugsstøtteordninger, men vi vil gerne have indflydelse på den øvrige del af budgettet.
Det er vores arbejdsfacon, men jeg Fttmo22.fm Page 1767
Friday, May 13, 2005 11:32 AM
ved også, at det ikke er Dansk Folkepartis arbejdsfacon.
Martin Henriksen (DF), 2005-04-19:
Jeg synes, at den radikale ordfører har sagt mange interessante, eller måske nærmere mærkelige ting i sin ordførertale.
Jeg bed mærke i, at fru Lone Dybkjær sagde, at De Radikale var imod landbrugsstøtten, men hvordan kan det så være, at De Radikale stemmer for budgettet i EuropaParlamentet, når 44 pct. af budgettet går til landbrugsstøtte?
Det er jo selvmodsigende, at man siger en ting og så gør noget andet.
Jeg kan i den sammenhæng oplyse om, at Dansk Folkeparti også er imod.
Vi gør så det, vi siger: Vi stemmer imod i Europa-Parlamentet.
Hvorfor gør De Radikale ikke det?
Jesper Langballe (DF), 2005-04-19:
Mit spørgsmål pegede egentlig hen på det grundproblem, som har gjort sig gældende her i drøftelsen, især den drøftelse, som fru Lone Dybkjær selv var med i, da hr. Morten Messerschmidt var ordfører.
Er et nej overhovedet legitimt?
Hr. Morten Messerschmidt blev afkrævet det spørgsmål.
Man har jo hørt det lige siden 1972: Er det egentlig legitimt at sige nej og blive ved med det?
Hr. Svend Auken var meget stolt af, at han havde sagt nej én gang, men så begyndte han at sige ja – bortset fra i 1986, hvor parolen var, at Socialdemokraterne skulle sige nej.
Og hr. Kim Andersen siger: Man kan da ikke blive ved med at sige nej.
Jeg vil gerne spørge fru Lone Dybkjær: Er der ikke egentlig noget redeligt ved at sige nej og så fastholde sit nej?
Bare sig nej, og så lad være med at skulle være konstruktive og forklare, hvorfor man siger nej.
Lone Dybkjær (RV), 2005-04-19:
Jeg er helt overbevist om, at de, der har haft indflydelse på konventets arbejde eller i konventet, jeg kom vist til at sige Parlamentet, er dem, der har haft mulighed for at afse tid til at deltage meget intensivt i det arbejde.
Jeg medgiver, at det ikke er alle nationale parlamentarikere, der har haft det, men en række nationale parlamentsrepræsentanter gjorde det til deres hovedopgave i den periode, og derved fik de faktisk også stor indflydelse.
Nu vil det vise sig, om der er et folkeligt underskud i f.eks Danmark, og det vil vi få at se omkring folkeafstemningen.
Jesper Langballe (DF), 2005-04-19:
Min partifælle hr. Peter Skaarup har aflagt meget levende beretninger om sin deltagelse i konventet, hvor det nogenlunde konsekvent lykkedes Giscard d'Estaing at lukke munden på alle kritiske røster.
Nu siger fru Lone Dybkjær altså til os, at det med en forfatningstekst, der er blevet til på en så ekstremt demokratisk måde, vil være et paradoks, hvis det ender med et nej, altså hvis det ender med, at den ikke bliver til noget.
Jeg må forstå det sådan, at fru Lone Dybkjær ser et paradoks i, at vælgerne simpelt hen ender med at gå imod det, man har udnævnt til at være demokratiet.
Jeg må da sådan set give fru Lone Dybkjær ret i, at det virkelig er paradoksalt.
Lone Dybkjær (RV), 2005-04-19:
Nej, vi synes, at det er o.k., at der ikke er indskrevet »på et FN-mandat«.
Rune Lund (EL), 2005-04-19:
Det er fuldstændig rigtigt, at der i forfatningen står, at EU-hæren skal handle i overensstemmelse med principperne i FN.
Og det er jo ikke, fordi de mennesker, som har skrevet det her, ikke ved, hvad det handler om.
Det er, fordi man helt bevidst har formuleret sig ud af, at der skal ligge et FN-mandat, før EUhæren kan gå i aktion.
Det er jo dermed en helt undergravende ting, som vi har her i EU-forfatningen.
Det er samtidig yderligere en undergravning, når der står, at medlemsstaterne forpligter sig til at forbedre deres militære kapacitet, altså den militære kapacitet, som vil være med til at undergrave FN.
Jeg vil gerne stille spørgsmålet igen: Synes ordføreren ikke, at det er meget problematisk, at FN på denne måde bliver undergravet i EU-forfatningen?
Fttmo22.fm Page 1766 Friday, May 13, 2005 11:32 AM
Lone Dybkjær (RV), 2005-04-19:
Men jeg vil godt sige til hr. Rune Lund: Tak for spørgsmålet.
Det er jeg udmærket godt klar over er Enhedslistens synspunkt, men det er altså ikke vores synspunkt.
Man kan godt forbedre noget uden at hælde flere penge i det.
Rune Lund (EL), 2005-04-19:
Nu er Det Radikale Venstre jo et gammelt antimilitaristisk parti, og i den forstand vil jeg gerne henlede opmærksomheden på artikel I-41, stk. 3, hvor der decideret står: »Medlemsstaterne forpligter sig til gradvis at forbedre deres militære kapacitet.«
På almindeligt dansk er det jo det samme som at opruste, altså at bruge flere penge på militær eller på den ene eller anden måde styrke militæret.
Bekymrer det ikke Det Radikale Venstre?
Bekymrer det ikke samtidig Det Radikale Venstre, at EU-forfatningen er formuleret således, at EU her vil kunne handle uden om FN, uden mandat i FN, hvilket vil betyde yderligere en undergravning af FN-systemet?
Synes Det Radikale Venstre ikke, at det er enormt bekymrende?
Søren Espersen (DF), 2005-04-19:
Hvis nu det ender, som Det Radikale Venstre gerne vil, med, at vi får en fælles EU-flygtningepolitik, er det så fru Lone Dybkjærs vurdering, at vi får flere flygtninge til Danmark pr. år, eller færre?
Lone Dybkjær (RV), 2005-04-19:
Jeg synes, at det er bedre end det eksisterende, vil jeg sige som udgangspunkt.
Derfor er vi tilhængere af traktaten.
Jeg synes også, at det er godt, at der kommer fokus på landbruget og landbrugsstøtteordningerne, ved at Parlamentet inddrages.
Jeg har ingen illusioner om, at det ændres umiddelbart, for jeg kender også den europæiske landbrugslobby.
Der er selvfølgelig ikke midler nok, og der er ikke andet at sige, end at vi hører til dem, der vil kæmpe for, at der afsættes flere midler til bekæmpelse af fattigdom.
Her er nogle muligheder i traktaten, som ikke har været der før, fordi man koordinerer den udenrigspolitiske indsats forstået i bred forstand.
Det Radikale Venstre er tilhænger af, at landbrugsstøtteordningerne afskaffes så hurtigt som muligt.
Det er vi ikke kommet igennem med, og det er ingen andre kommet igennem med.
Vi vil hele tiden arbejde for, at det sker, men vi ved selvfølgelig, at der i øjeblikket er indgået en aftale frem til 2013.
Vi vil gøre, hvad vi kan for at prøve på at bryde den aftale.
Jeg synes så i øvFttmo22.fm Page 1765 Friday, May 13, 2005
11:32 AM
rigt, at det er i orden, at man kigger på et landbrug, som har behov for udvikling, men det er så en anden side af det her.
Det, der står i traktaten om fattigdom og solidaritet, er nyt; set er i hvert fald klarere skrevet, end det har været før.
Det er der hårdt brug for.
Majbrit Berlau (EL), 2005-04-19:
Ordføreren sagde i sin tale, at De Radikales grunde til at stemme ja til forfatningen bl.a. er, at den bekæmper fattigdom, og at der er en stor del af solidaritet i forfatningen.
Et af de emner, der blev diskuteret meget under Europa-Parlaments-valgkampen i sommer, var, at landbrugsstøtteordningerne er direkte skadende for det afrikanske kontinent og andre fattige lande, og man ville arbejde meget kraftigt for, at landbrugsstøtteordninger blev taget ud af EU-politikken.
Så undrer det mig, at man, når man ønsker at bekæmpe fattigdom osv., anbefaler en forfatning, hvor landbrugsstøtteordninger rent faktisk er indskrevet.
Jeg refererer til artikel 228 i del 3, hvor landbrugsstøtteordningerne indskrives i forfatningen som en mulighed for at agere for at sikre de EU-landmænd, der stadig væk kan modtage støtte fra EU.
Lone Dybkjær (RV), 2005-04-19:
Til det sidste kan jeg svare nej, men det kræver selvfølgelig, at vi træffer klare politiske beslutninger.
Vi har sådan set møde hver uge, hvor vi prøver på at fastlægge den danske strategi i forbindelse med forskellige spørgsmål, og det vil vi også gøre omkring asyl- og indvandrerspørgsmål, i det omfang vi overhovedet er med i det samarbejde.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-19:
Jeg vil takke for det meget klare svar.
Det Radikale Venstre ønsker, at det danske Folketing og dermed de danske vælgere ikke skal have nogen indflydelse på den udlændingepolitik, der føres i Danmark.
Det er der så ikke nogen grund til at grave mere i.
På forsiden af Berlingske Tidende kan man i dag læse hr. Mads Bryde Andersen, som i øvrigt er professor ved Københavns Universitet, udtale sig om, at parlamenternes indflydelse med forfatningen undergraves til fordel for EU-Domstolen, som via de to begreber policy making og implied powers, som fru Lone Dybkjær må være bekendt med, har en lang, lang tradition for at tiltage sig magt, som ikke allerede er i traktaten eller forfatningen.
Fortolkningen af, hvordan de enkelte artikler skal forstås, er meget dynamisk og ekspansiv.
Der er en lang domspraksis på det her område, bl.a. kan nævnes Tjernobyldommen, hvor man uden traktatgrundlag tillagde Europa-Parlamentet søgsmålskompetence.
Deler fru Lone Dybkjær hr. Mads Bryde Andersens frygt?
Lone Dybkjær (RV), 2005-04-19:
Det er en fuldstændig illusion at mene, at vi kan klare problemet i de enkelte lande.
Det fører kun til, at vi skubber problemerne rundt mellem os.
Derfor er vi tilhængere af en fælles asyl- og indvandrerpolitik.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-19:
Jeg kunne forstå på fru Lone Dybkjær, at Det Radikale Venstre mener, at flygtningeforhold alene kan løses humant i fællesskab.
Det vil altså sige, at en lov, der er vedtaget i Danmark, per se er inhuman.
Er det sådan, vi skal forstå det?
For så vil jeg da opfordre den radikale ordfører til at stifte nærmere bekendtskab med den flygtningepolitik, der føres i Portugal, Grækenland, Spanien og lignende samfund.
Der tror jeg, at fru Lone Dybkjær vil kunne finde en lang række områder, som ikke opfylder fru Lone Dybkjærs betragtninger om humane krav.
Er sagen ikke i virkeligheden, at det her er noget, der hører til i de enkelte landes parlamenter, fordi de enkelte landes politikere, der er direkte ansvarlige over for de danske vælgere, derved kan afgøre, hvilke krav og hvilke kriterier der stilles til flygtninge?
Helle Sjelle (KF), 2005-04-19:
Nu ser jeg altså ikke noget problem i, at EU har et flag, eller at EU har en hymne af den ene eller den anden form.
Det, man skal holde sig for øje, er, at vi altså stadig væk har Dannebrog, at vi stadig væk har en nationalsang, og at vi for den sags skyld stadig væk har kongehuset.
Danmark er altså stadig væk et selvstændigt land, på trods af at mange prøver at give indtryk af det modsatte.
Der er ikke nogen tvivl om, at vi, hvis vi stemmer ja til forfatningstraktaten, hvilket jeg håber at det danske folk gør, stadig væk har et selvstændigt land, men vi har også et land, som er en del af et fællesskab, og det synes jeg er vigtigt.
Jesper Langballe (DF), 2005-04-19:
Men når nu fru Helle Sjelle gør så meget ud af at vride sit modersmål af led ved at hævde, at det her er en rammeordning, som i virkeligheden skal styrke nationalstaten, vil fru Helle Sjelle så alligevel ikke medgive, at der med en officiel beslutning i forfatningen om et flag og en hymne, som skal være fælles for den nye enhed, som forfatningen gælder for, er tale om symboler, som man normalt tillægger en stat.
Hvad skal vi egentlig med de symboler, hvis det hele bare er en praktisk ramme, som skal styrke den enkelte medlemsstats uafhængighed, sådan som fru Helle Sjelle påstår?
Per Stig Møller (KF), 2005-04-19:
Ja, det er jeg også meget glad for, for det viser jo også, hvad jeg prøvede at sige i mine bemærkninger her, at vi altså nu skal passe på, at vi ikke går ned og prøver at fortolke paragraffer og misbruge domme osv., thi jeg står her med Domstolens vurdering af den SU-sag fra England, som hr. Morten Messerschmidt brugte, og her står: I den forbindelse bemærker Domstolen, at enhver medlemsstat frit kan sikre, at tildeling af støtte til dækning af leveomkostninger for studerende fra andre medlemslande ikke bliver til en urimelig byrde, der kan have konsekvenser for det samlede støttebeløb, der kan udbetales af denne stat.
Det er således begrundet for en medlemsstat kun at tildele en sådan støtte til studerende, der har godtgjort at være integreret til en vis grad i samfundet i denne stat.
Den konkrete sag drejede sig altså om en person, der var kommet ind med sine forældre, da han var barn.
Så den kan altså ikke gøres til, at man pludselig i Domstolen generelt har ændret SU-reglerne i landene.
Nu lyser lampen rødt.
Jeg får sikkert et spørgsmål til, som giver mig mulighed for at fortsætte.
Majbrit Berlau (EL), 2005-04-19:
Jeg finder det i hvert fald meget kedeligt, at der i forfatningen er skrevet nogle meget pæne ord som solidaritet og fattigdomsbekæmpelse osv., som bliver refereret fra talerstolen, men midlerne til at nå de mål er landbrugsstøtteordninger, toldunioner, liberalisering, privatisering og militær oprustning.
Jeg undrer mig over, at man kan gå ind for alle de her meget fine ord, men at man fra Det Radikale Venstres side slet ikke tager stilling til, at den politik, der ligger i forfatningen, og de redskaber, der tildeles for at nå målene, langtfra kan løse de problemer, som verden står over for i dag i forhold til krig, sult og fattigdom.
Søren Espersen (DF), 2005-04-19:
Det vil altså sige, at antallet er Det Radikale Venstre ligegyldigt.
Hvis jeg har forstået det rigtigt, er Det Radikale Venstre i princippet ligeglad med, hvor mange flygtninge der hvert år kommer til Danmark, og også ligeglad med, i hvor høj grad de belaster de kommunale budgetter og hele infrastrukturen her i Danmark.
Er antallet ligegyldigt?
Og synes fru Lone Dybkjær i øvrigt, at det er rimeligt, at det bestemmes i Bruxelles, hvor mange flygtninge Danmark skal have?