runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2004-10-19:
Jeg har haft møde med helt nøjagtig 26 flekspersoner i dag, og derfor kan jeg ikke bekræfte det, fru Irene Simonsen siger: at der ikke længere er tale om nogen usikkerhed.
Der er tre ting, der er væsentlige på hele dette område, og det er jo sådan set dem, der var grundlaget for førtidspensionen.
Vi skulle gerne have nogle flere folk på det rummelige arbejdsmarked og ikke have så mange parkeret på førtidspension; vi fik lavet nogle gode ordninger, men det er den sidste udvej.
Hvis de folk, der er ramt af det, kan få et fleksjob, er det langt bedre, end at de kommer over på førtidspension.
Det er vi enige i.
Der var to problemer, der lå til grund for ordningen.
Mange kommuner indstillede folk til et fleksjob, og så stoppede de for udbetalingen af kontanthjælp, og så var man i ingenmandsland.
Den anden ting var, at det var svært at forklare ude i forsamlingshuset, at raske mennesker kunne gå på efterløn, når de var 60, men de, der havde nedsat erhvervsevne, skulle fortsætte, til de var 65.
Vi fik løst begge problemer, men jeg synes bare, de skulle være løst med de almindelige værktøjer, i stedet for at vi skulle opfinde nogle nye, som er irrelevante i denne sammenhæng.
Irene Simonsen (V), 2004-10-19:
Jeg kan jo godt høre, at rent ideologisk kan det da godt være, at hr. Bjarne Laustsen og jeg står forskellige steder præcis med hensyn til medlemskab af a-kasse eller ej, men jeg har altså også haft møde med mange fleksydelsesmodtagere – jeg tror endda, jeg er mødtes med flere end 26 – og jeg mærker slet ikke den bekymring for den økonomiske usikkerhed, som Socialdemokratiet var med til at sprede i begyndelsen, da ordningen startede.
Jeg mærker en bekymring for, om de nu også får et fleksjob, fordi deres højeste ønske rent faktisk er at komme i et fleksjob, og jeg synes, det er her, vi skal koncentrere indsatsen fremover.
Lad os få alle gode ideer til, hvordan vi får nogle flere fleksjob, lagt frem på bordet.
Bjarne Laustsen (S), 2004-10-19:
Jeg har noteret, at fru Irene Simonsens bemærkninger om at ville både lytte og være konstruktiv og forenkle holdt i ca. 10 minutter eller deromkring, for nu er det ikke det, det handler om.
Nu er det noget helt andet.
Jeg ved godt, at jeg var lidt drilagtig før, da jeg sagde: Jamen ville det ikke være fornuftigt, hvis man kun havde ét system – hvad er det, man kalder det i Venstre – enhedssystemet, det enstrengede system osv.?
Nu skal vi lige pludselig have to systemer, og det synes jeg en gang imellem er svært at forklare folk, når vi kunne nøjes med ét.
Enstrengethed kan bestemt være ganske udmærket, men nu skal vi altså have to systemer, der dækker hvert sit område, men i øvrigt dækker over det samme, og det kan være svært at forstå.
Jeg forsøgte selvfølgelig at få Venstre til at sige, at forenkling er godt, og at der her er et af de steder, hvor vi burde skride ind og sige, at reglerne skal være fuldstændig de samme.
Derfor har jeg også tilladt mig at tage de andre ting med, som er relevante – transport og ejendomsskat osv. – som jeg tror vi kan få håndteret under sagens behandling.
Så er det selvfølgelig rigtigt, at det, det drejer sig om, er at skaffe de flest mulige fleksjob og også sørge for, at folk kan blive ved med at beholde dem.
Det er jo helt urimeligt, at vi her kører med ledighedsprocenter på over 20, hvor arbejdsmarkedet generelt har en procent på omkring 6.
Bent Bøgsted (DF), 2004-10-19:
Det er egentlig for at få nogle spørgsmål lidt afklaret.
Jeg er lidt i tvivl om, hvad det er, hr. Bjarne Laustsen står og snakker om med hensyn til fleksjob og a-kasse.
Er det sådan, at hr. Bjarne Laustsen ønsker, at det skal puttes ind i lovforslaget, at fleksjobbere skal være med i en a-kasse?
Er det dét, hr. Bjarne Laustsen siger?
Bjarne Laustsen (S), 2004-10-19:
Jeg vil gerne sige til hr. Bent Bøgsted, at de ideologiske felttog lod vi Venstre og De Konservative om i den forbindelse.
Hr. Bent Bøgsteds parti var ikke en del af satspuljeforliget og heller ikke af førtidspensionsforliget.
Man har tilsluttet sig senere hen, men det er en anden side af sagen.
Jeg synes, det er rimeligt, at når de folk er på arbejdsmarkedet – det er vi vel enige om – skal der ikke være et skilt på dem, som siger, at de er anderledes end de andre på virksomheden.
Derfor synes jeg, der er god balance i at sige, nu hvor vi taler om det, vi skal finde på: Det er sådan på den ene og sådan på den anden side, men det var da langt lettere, hvis det var sådan, at de havde fuldstændig ens vilkår, når det nu er det, de gerne vil have, og det kan jeg forstå at også hr. Bent Bøgsted støtter.
Vi kan altså nøjes med én lovgivning på området.
Line Barfod (EL), 2004-10-19:
Det skal gøres på en måde, så man samtidig sikrer retssikkerheden.
Det skal gøres, så man sikrer, at folk, der bliver mistænkt, kan være sikre på at få en retfærdig rettergang, og at vi også sikrer, at man har en ordentlig mulighed for at forsvare sig.
Når man gennemfører alle de her mange rammeafgørelser, hvor man, hvis man er i Danmark, kan risikere, at det er en domstol nede i Grækenland eller Litauen eller et andet sted i Europa, man skal forsvare sig over for, så mangler vi stadig væk regler for, hvordan man overhovedet får mulighed for det.
Der mener jeg, at man er nødt til at starte omvendt og sige, at hvis vi ønsker i så stort et omfang at kunne foretage tvangsindgreb i landene, så må vi starte med at se på retssikkerheden, starte med at se på, hvordan vi overhovedet sikrer, at man kan komme til at føre sin sag på en ordentlig måde, at man kan forsvare sig ved begge landes retssystemer så at sige på en gang, eller hvordan man nu finder frem til, at sagen skal foregå.
Det kræver, at man starter med at undersøge, hvordan forholdene er i de enkelte lande, og hvad det er for nogle retssystemer, de har, i stedet for bare at starte med at sige: Nu åbner vi for det hele, og så håber vi på at løse problemerne hen ad vejen, som de opstår.
Aage Frandsen (SF), 2004-10-19:
Da SF's ordfører, fru Anne Baastrup, ikke kan være til stede under denne sags behandling, skal jeg meget kort fremføre SF's synspunkter på dette lovforslag.
Vi er fuldt enige i lovforslagets indhold, og vi er også enige i, at når det grønlandske landsstyre anmoder om, at noget skal gælde for Grønland, som hidtil har været gældende for Danmark, skal vi følge det her i Folketinget.
Vi skal respektere deres ønsker om så meget selvstyre som muligt, men vi er som sagt også fuldstændig enige i indholdet.
Der er altså to grunde til, at vi støtter lovforslaget: indholdet og det grønlandske landsstyres anmodning.
Brian Mikkelsen (KF), 2004-10-19:
Jeg tror, der er en misforståelse, for Danmarks Radio er jo ikke et førerløst skib nu.
Der er en kaptajn på broen, der er en fungerende generaldirektør, og der er også en fungerende formand for Danmarks Radio.
Så man kan sige, at Danmarks Radio er en on-going business forstået på den måde, at alle beslutninger, der skal træffes i Danmarks Radio, bliver truffet.
Naser Khader (RV), 2004-10-19:
Hvad nu, hvis de nødvendige beslutninger, der skal træffes, ikke bliver truffet?
Brian Mikkelsen (KF), 2004-10-19:
Jeg må henholde mig til, at det er Danmarks Radios bestyrelse, der har kompetencen med hensyn til byggeriet i Ørestaden.
Det er ikke en beslutning, som regeringen eller kulturministeren vil blande sig i.
Der er en ledelse i Danmarks Radio i dag både på direktionsplan og på bestyrelsesplan.
Naser Khader (RV), 2004-10-19:
Kan ministeren forestille sig en situation, hvor ministeren vil træde ind og overtage kontrollen med byggeriet?
Brian Mikkelsen (KF), 2004-10-19:
Det er jo et fuldstændig hypotetisk spørgsmål, så det vil jeg ikke tage stilling til.
I dag er det sådan, at Danmarks Radios bestyrelse har beslutningsmyndigheden med hensyn til byggeriet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Naser Khader (RV), 2004-10-19:
Det er sådan, at byggeriet er i en virkelig afgørende fase, og der er ingen, der i øjeblikket har kontrol over situationen.
Har ministeren redskaberne til det?
Jens Rohde (V), 2004-10-19:
Den 22. september i år har ministeren for familie- og forbrugeranliggender meddelt separationsbevilling til prins Joachim og prinsesse Alexandra, som har tilkendegivet, at de efterfølgende agter at indgive ansøgning om skilsmissebevilling.
Der er mellem prins Joachim og prinsesse Alexandra enighed om vilkårene for separationen, såvel med hensyn til spørgsmålet om forældremyndighed som de indbyrdes økonomiske forhold.
Både prinsen og prinsessen er indstillet på fortsat at varetage deres hidtidige opgaver og officielle pligter.
Forslaget, som vi skal behandle i dag, har til formål at sikre det økonomiske grundlag for, at der kan skabes værdige rammer for prinsesse Alexandras fremtidige virke som medlem af kongehuset.
Der foreslås derfor i henhold til grundlovens § 11 og med virkning fra 1. oktober i år fastsat et særligt årpengebeløb til prinsesse Alexandra.
Årpengebeløbet foreslås efter drøftelser med hoffet fastsat på et niveau, som muliggør en opretholdelse af prinsessens repræsentative aktivi teter og en i øvrigt standsmæssig livsførelse.
Der blev ved fastsættelsen af beløbet bl.a. taget højde for, at det mellem prins Joachim og prinsesse Alexandra er aftalt, at der ydes børnebidrag, og at prinsessen får overdraget en ubehæftet, standsmæssig bolig.
Den foreslåede ydelse til prinsesse Alexandra vil være livsvarig og påvirkes ikke af indgåelse af eventuelt nyt ægteskab.
I tilfælde af at prinsessen indgår nyt ægteskab, vil hun imidlertid ikke længere have status som medlem af kongehuset med den konsekvens, at de særlige skatteog afgiftsmæssige begunstigelser, som i henhold til lovgivningen tilfalder visse medlemmer af kongehuset, bortfalder.
Der vil være tale om årpenge på 1,832 mio. kr. for prins Joachim og 1,735 mio. kr. for prinsesse Alexandra, og det medfører en årlig merudgift på 1 mio. kr.
Thomas Adelskov (S), 2004-10-19:
I forlængelse af hr. Jens Rohdes udmærkede gennemgang af, hvad konsekvenserne af lovforslaget er, skal jeg meddele, at Socialdemokratiet gerne vil være med til at sikre værdige rammer og et ordentligt økonomisk grundlag i forbindelse med separationen og den efterfølgende skilsmisse mellem prins Joachim og prinsesse Alexandra.
Socialdemokratiet kan derfor tilslutte sig den aftale, som er indgået mellem hoffet og Statsministeriet om apanage til prinsessen.
Peter Skaarup (DF), 2004-10-19:
I Dansk Folkeparti kan vi tilslutte os den ordning, som Venstres ordfører, hr. Jens Rohde, netop har redegjort for, og som er indgået mellem statsministeren og hoffet.
Vi synes, det er en rigtig ordning, som på mange måder gør, at tingene kan fortsætte på en fornuftig måde, og at prinsesse Alexandra kan fortsætte de aktiviteter, som hun på meget fin vis udøver, og som vel alle håber at hun også i fremtiden kan udøve.
Så vi kan på linje, håber vi, med de øvrige partier tilslutte os den ordning, som er skabt.
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-19:
Dette lovforslag er fremsat på en meget trist baggrund.
Det er jo altid trist, når et ægteskab ikke lykkes og må opløses.
Men den triste baggrund til trods synes jeg, det er ærefuldt at konstatere, at hoffet og ikke mindst prinseparret har klaret situationen med meget stor værdighed, og jeg håber, at offentligheden vil hjælpe dem til at fortsætte den værdige linje i det forløb, der jo venter forude.
Under alle omstændigheder kan vi fra konservativ side give tilslutning til lovforslaget, som giver de økonomiske rammer for, at ikke mindst prinsesse Alexandra også fremover kan få værdige vilkår at fungere under.
Både prins Joachim og prinsesse Alexandra har været og – håber vi – vil fortsat være et stort aktiv for Danmark.
For prinsesse Alexandras vedkommende har det jo været en meget stor opgave at komme til vores land, og hun har på forbilledlig vis evnet at bidrage meget positivt og konstruktivt til os, og det vil hun fortsætte med, og det får hun nu muligheder for.
Så det er med de bedste håb om, at man kan fortsætte den værdige linje i en i øvrigt ganske trist situation, at vi giver tilslutning til dette lovforslag.
Aage Frandsen (SF), 2004-10-19:
Uanset SF's helt principielle holdning til kongehuset mener jeg selvfølgelig også, at kongehusets medlemmer skal have en ordentlig aflønning.
Vores principielle holdning til kongehuset er jo, at vi synes, at det er et fortidigt fænomen.
Det er lidt af en anakronisme i forhold til, hvad der er brug for i det danske samfund som styreform.
Som sagt er vi villige til at give en ordentlig aflønning til kongehusets medlemmer, og vi er ikke i tvivl om, at når det drejer sig om prinsesse Alexandra, så har hun ydet noget i forhold til det, som ligger i jobbet, og vil også yde noget – har vi forstået – fremover.
Men vi har en række principielle grunde til, at vi ikke synes, at vi kan støtte forslaget.
Det hænger for det første sammen med den lukkethed, der er om kongehusets økonomi.
Hvis det er en statsinstitution, og det er det jo i en eller anden forstand, så burde der være åbenhed omkring det.
Og det mener vi der burde være.
Det er noget, vi fremfører ved forskellige lejligheder, også i forbindelse med ændringen af beløbet, hvad angår kronprins Frederiks årpenge.
Vi gjorde det også i forbindelse med de ændringer af kongehusets økonomi, som blev vedtaget i 2001.
Noget andet er, at der også omkring kongehusets økonomi er en – synes vi – underlig og lidt ekstravagant ordning, hvad angår momsafregning og den form, som den har.
Vi mener, at det skulle være ligesom i resten af samfundet.
I den konkrete situation, hvor vi sådan set ikke tager afstand fra selve forslaget, er det sådan, at uanset hvad der sker i fremtiden med hensyn til prinsesse Alexandras status, skal der ikke fortsættes med årpenge, men alligevel med en tilsvarende særlig ydelse.
Derfor synes vi, at man burde have ændret nogle af de her ting i forslaget, og derfor kan vi ikke støtte det.
Det er ikke udtryk for, at vi ikke mener, at prinsesse Alexandra yder noget.
Det mener vi i høj grad hun gør og også vil gøre fremover.
Men vi mener, at omstændighederne omkring det, som gælder for kongehusets økonomi, er utilfredsstillende, og derfor støtter vi ikke forslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-10-19:
Da Det Radikale Venstres ordfører på området, fru Margrethe Vestager, ikke kan være til stede, skal jeg på Det Radikale Venstres vegne sige følgende: Det Radikale Venstre støtter forslaget her.
Det er jo på en trist baggrund, det her forslag fremsættes, hvilket også flere ordførere før mig har sagt.
Skilsmisse er altid trist og rammer selv de bedste familier.
Det kan vi jo se på det her eksempel.
Hun er desuden også en fremragende indvandrertype som mønstermodel, og vi synes derfor, at prinsesse Alexandra skal have de økonomiske vilkår, som passer til en person med hendes status, og vi støtter naturligvis forslaget.
Brian Mikkelsen (KF), 2004-10-19:
Se, jeg vil jo helst ikke hæftes op på noget i forbindelse med Ørestadsbyggeriet.
Danmarks Radios bestyrelse besluttede jo at bygge et nyt hus, et nyt administrationshus til Danmarks Radio ude i Ørestaden.
Den proces er fortsat, og lige nu er beslutningen om yderligere långivning jo så også lige sat på pauseknap i forbindelse med, at man undersøger økonomien i de lånebehov, der er, indtil man har fundet en formand, og indtil man har fundet en generaldirektør for Danmarks Radio igen.
Så jeg vil ikke som minister tage stilling til, om det forløber positivt eller ej, for det har jeg slet ikke forudsætninger for.
Det må Danmarks Radios bestyrelse stå inde for i forbindelse med den proces, de er i gang med.
Det er ikke den danske stat, der bygger ude i Ørestaden, det er jo Danmarks Radio, der bygger ude i Ørestaden.
Naser Khader (RV), 2004-10-19:
Det er et spørgsmål om Danmarks Radio – ikke så meget bestyrelsen, det venter vi med, men om byggeriet.
Det er sådan i dag, at bestyrelsesformanden ikke er der længere, at direktøren ikke er der længere, at flere medlemmer af bestyrelsen gerne vil ud af bestyrelsen, og samtidig befinder Danmarks Radios byggeri i Ørestaden sig i en afgørende fase.
Så mit spørgsmål til ministeren er: Mener ministeren, at byggeriet i Ørestaden er under kontrol?
Villy Søvndal (SF), 2004-10-19:
Sagen, jeg vil spørge til, er en sag, som jeg har annonceret at jeg vil spørge til i dag, nemlig en sag om en dansk virksomhed Niro, der i våbeninspektørernes rapport beskyldes for at have solgt dele, der kan anvendes til masseødelæggelsesvåben, forstøvningsapparatur.
Jeg har set en pressemeddelelse fra Niro, altså det danske firma, som nægter at have gjort sådan noget, og derfor er mit spørgsmål til statsministeren: Hvem taler sandt i den her sag?
Er det CIA, der taler sandt, når de i rapporten påstår, at et dansk firma brød våbenembargoen mod Irak?
Eller er det det danske firma Niro A/S, der taler sandt, og dermed uretmæssig bliver beskyldt for noget, som jo kan være med til at ødelægge firmaets ry?
Også på den måde synes jeg det er en alvorlig sag.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-19:
Jeg er bekendt med, at den danske virksomhed Niro Atomizer er nævnt i den CIA-rapport om masseødelæggelsesvåben, der udkom tidligere på måneden.
Økonomi- og Erhvervsministeriet rettede, umiddelbart efter at rapporten blev offentliggjort, henvendelse til Niro med henblik på at få klarlagt forløbet.
Virksomheden har foretaget en nærmere gennemgang af deres arkiver og har oplyst, at den leverance af to stk. spraytørringsanlæg, som rapporten omtaler, fandt sted i 1989 og ikke 2001, som oplyst i rapporten.
Jeg kan så i øvrigt oplyse, at Erhvervs- og Byggestyrelsen og PET, Politiets Efterretningstjeneste, sammen med virksomheden vil gennemgå dokumentationen for virksomhedens afvisning af anklagerne i CIA-rapporten.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-19:
Jeg takker for svaret, som jo egentlig var et svar om, at statsministeren gav et løfte om, at sagen ville blive undersøgt nærmere, og der var dermed en vis uklarhed, om det kunne have fundet sted.
Sådan forstod jeg statsministeren, for ellers ville statsministeren formentlig meget klart have givet udtryk for, at CIA's afrapportering var fejlagtig.
Hvis man læser en rapport fra centeret for internationale strategiske studier fra 1998, så hævder de, at der var danske teknikere fra virksomheden nede og installere det her så sent som i 1992.
Og hvis det, som hævdes af centeret for strategiske og internationale studier, er rigtigt, at danske teknikere var nede og installere så sent som i 1992, vil statsministeren så lade det omfatte af sin undersøgelse?
Vil det være i strid med våbenembargoen, hvis det, som skrives af centeret for strategiske og internationale studier, er rigtigt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-19:
Jeg har ikke noget kendskab til den sidste sag, som hr. Villy Søvndal rejser, men jeg går ud fra som en selvfølge, at myndighederne søger alle forhold omkring disse her sager afklaret.
Vi har ikke nogen som helst anden interesse end at få det fuldstændig klarlagt.
Som sagt har jeg allerede tidligere orienteret Folketinget om diverse udførsler fra 1989, og det er nyt for os, når det i CIA-rapporten nævnes, at det skulle være i 2001.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-19:
Tak for det svar også.
Jeg har forstået det sådan af tv-stationernes gennemgang – dem ved man jo aldrig om er rigtige – at det foregår på den måde, at man ringer til virksomheden og beder dem be- eller afkræfte, om de har leveret udstyr af den og den art.
Jeg vil godt spørge statsministeren: Hvis det er rigtigt, at det foregår så, undskyld udtrykket, lemfældigt, at man ringer til en virksomhed og spørger, om de mon har solgt udstyr til et land, hvor det vil være i konflikt med våbenembargoen, så kan man vel næppe blive overrasket over, at en virksomhed svarer nej.
Jeg siger også tak for det svar og også for løftet om en tilbundsgående undersøgelse.
Mit sidste spørgsmål er så, om statsministeren vil kommentere de svar, som jeg har fået på en række spørgsmål, jeg har stillet om lige præcis det her forhold.
Jeg stillede en række spørgsmål for ca. 1 år siden, i november måned sidste år, hvor jeg bl.a. spurgte: I hvilken grad har udenlandske selskaber bidraget til at opbygge produktionsapparaturet, herunder med komponentdele og råmateriale?
Det kan man sige er et spørgsmål, der egentlig burde fange i denne her situation.
Der får jeg så et svar.
Spørgsmålet var til udenrigsministeren, der henviste til, at Irak foretog massive våbenindkøb, og han var så sikker på, at det alt sammen foregik i Sovjetunionen og Frankrig.
Vil ministeren ikke på baggrund af de oplysninger, der ligger nu, anerkende, at regeringen har givet et forkert svar til Folketinget og været så optaget af, at det nok var andre lande, det foregik i, at man fuldstændig havde glemt at undersøge danske virksomheder?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-19:
På baggrund af det, hr. Villy Søvndal her siger, har jeg ikke nogen anledning til at tro, at der skulle være afgivet forkerte svar.
Regeringen afgiver selvfølgelig korrekte svar efter de oplysninger, som vi nu er i besiddelse af.
Så hr. Villy Søvndals påstande giver mig ingen anledning til at tro eller hævde, at der skulle være afgivet forkerte svar til Folketinget.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-19:
Tak for det, hr. formand.
Det må vi have undersøgt nærmere, men noget kunne tyde på det, desværre.
Det, der i hvert fald er en given ting, er, at statsministeren har givet overordentlig mangel fulde svar.
Jeg vil godt spørge statsministeren: Hvorfor svarer man dengang så mangelfuldt, som man gør, når statsministeren i dag mener, det er nødvendigt med en tilbundsgående undersøgelse, og åbenbart har bedt erhvervsministeren om at gå i gang med sådan en undersøgelse?
Statsministeren gav dengang et svar, der gik ud på, at man ingenting vidste, og at det var noget, Industrirådet havde kigget på.
Et fuldstændig lemfældigt svar, i virkeligheden et helt ansvarsløst svar.
Det vil jeg godt bede statsministeren forklare.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-19:
Nu er det jo meget sjældent, at regeringen er i stand til at afgive svar i Folketinget, som tilfredsstiller hr. Keld Albrechtsen.
Dernæst må jeg sige, at vi altså afgiver svar korrekt ud fra de oplysninger, vi har, og der foreligger ikke noget som helst for mig om, at der skulle være afgivet forkerte svar eller mangelfulde oplysninger.
Det er da meget naturligt.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-19:
Jeg kan over for statsministeren bekræfte, at det er overordentlig sjældent, at statsministerens besvarelser har en sådan kvalitet, at jeg kan være tilfreds med dem.
På det punkt kan vi godt være enige.
Men for at vende tilbage til denne her sag, kommer den altså frem via et spørgsmål, hr. Søren Søndergaard stiller i marts.
Statsministeren siger så dengang, at ud fra artiklens oplysninger – det var nogle oplysninger, som var i Information – var det ikke muligt at vurdere, hvorvidt de pågældende maskiner var omfattet af den daværende COCUM-kontrolliste.
Statsministeren fortsætter så med at forklare, hvorfor man ingenting ved.
Hvorfor foretog statsministeren sig dengang ingenting?
Det er da helt utroligt.
Det drejer sig om et firma, der her i en artikel i Information i virkeligheden anklages for en ulovlighed, for at have medvirket til produktion af et masseødelæggelsesvåben.
Hvorfor skete der ikke noget i marts?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-19:
Jeg kan ikke føje mere til, hvad jeg allerede har svaret, og jeg tror, at hr. Keld Albrechtsen med stor fordel kan fortsætte den skriftlige korrespondance, hvis hr. Keld Albrechtsen vil have yderligere svar på sine spørgsmål.