runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Kolstrup (EL), 1999-01-28:
Jeg bed mærke i en interessant formulering fra fru Vibeke
Peschardts side, nemlig at vi selvfølgelig skal prøve at minimere affaldsbjergene
Jeg er meget enig med den radikale ordfører deri, men indebærer det synspunkt, at Det Radikale Venstre vil være med til en revurdering af forbrændingsanlæg og biogasanlæg i relation til vedvarende energi?
Jeg skal minde om, at den tyske regering for øjeblikket er indstillet på at hive alt med forbrænding og biogas ud af statistikken angående vedvarende energi, og det er for mig at se et meget, meget positivt skridt.
Er det sådanne langsigtede mål - nu siger jeg udtrykkelig ikke kortsigtede, fordi jeg er forsigtig - men kunne det være et langsigtet mål for fru Vibeke Peschardt, når hun siger, at selvfølgelig skal vi have minimeret affaldsbjergene?
Søren Kolstrup (EL), 1999-01-28:
Fru Vibeke Peschardt ville gerne have nogle instrumenter, og jeg er glad for spørgsmålet.
Det skal være muligt for enhver borger ikke bare i nogle kommuner - det skal ikke bare være i Høng og dernede i Tønder og dér i Kerteminde - men i enhver dansk kommune, også i København, også dér hvor jeg bor, når jeg opholder mig i København, at det grønne hjerte totalt kan udfolde sig.
Produktion er ikke bare godt i sig selv.
Det er jo derfor, vi er nogle, der taler om en behovsstyret produktion, fordi der er nogle produktioner, som har det, man nok så flot kalder en kontraproduktivitet.
De medfører så store belastninger, at produktionen er mere til skade, end den er til gavn.
Til fru Pernille Blach Hansen vil jeg gerne sige: Jo, det er bestemt et fremskridt, at der peges på nogle kvalitative instrumenter.
Det er vi sandelig meget enige i, men netop derfor gør det os så ondt at se i dag, at denne affaldsplan køres sammen med en kursændring, hvad angår det kvantitative.
Tænk sig, om man havde fastholdt den gamle plan og så taget det smukkeste fra den nye plan.
Det havde været en smuk syntese.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-01-28:
Nu står hr. Søren Kolstrup jo her og taler om »Affald 21«, som om det var en plan, der går i den helt forkerte retning.
Derfor vil jeg da meget gerne spørge direkte: Mener hr. Søren Kolstrup ikke, at det er en væsentlig forbedring, at vi nu også ser på kvalitet og ikke kun på kilo, for miljøbelastning afhænger jo altså ikke kun af kilo, der er også farlige stoffer, som ikke fylder så meget i affaldsmængderne.
Jeg synes, det er en nyskabelse, og at det er progressivt, at vi nu også inddrager det kvalitative element og ikke kun ser på kilo, men jeg vil godt høre, hvad hr. Søren Kolstrups mening er om det.
Søren Kolstrup (EL), 1999-01-28:
Mit sidste konkrete spørgsmål gik blot på, om man ville hive forbrændingsanlæg m.v. ud af definitionen på vedvarende energi, som man nu lægger op til fra den tyske regerings side.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-01-28:
Det kan jeg ikke svare helt præcist på, for det må jeg jo have igennem hele den radikale gruppe.
Min umiddelbare vurdering er, at det tror jeg ikke man vil, men jeg vil godt prøve at undersøge det.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-01-28:
Lige et enkelt spørgsmål og måske også en betragtning.
Hvad mener hr. Søren Kolstrup om vores biohandlingsplan?
Der er også et CO2-problem, hvis det er det, man ser som det største problem i denne her sammenhæng.
Så vil jeg også gerne lige bede hr. Søren Kolstrup om en forklaring.
Kapitalistiske samfund - sådan et er Danmark nemlig på godt og ondt - er også de samfund, hvor der er en vækst, og hvor der er et velfærdssamfund af meget høj kvalitet.
De, der ikke er kapitalistiske samfund, deres velfærdssamfund ville jeg nødigt leve i eller bede andre borgere om at leve i.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-01-28:
Jeg er sådan set enig med hr. Søren Kolstrup i, at det allerbedste ville være at minimere affaldsmængderne.
Men så vil jeg gerne spørge, hvilke instrumenter hr. Søren Kolstrup mener der skal tages i brug, og jeg vil gerne have f.eks. tre konkrete eksempler på, hvordan man får folk til at holde op med at købe ting og smide dem væk bagefter, altså i et eller andet forløb.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-01-28:
Nu står hr. Søren Kolstrup jo her og taler om »Affald 21«, som om det var en plan, der går i den helt forkerte retning.
Derfor vil jeg da meget gerne spørge direkte: Mener hr. Søren Kolstrup ikke, at det er en væsentlig forbedring, at vi nu også ser på kvalitet og ikke kun på kilo, for miljøbelastning afhænger jo altså ikke kun af kilo, der er også farlige stoffer, som ikke fylder så meget i affaldsmængderne? Jeg synes, det er en nyskabelse, og at det er progressivt, at vi nu også inddrager det kvalitative element og ikke kun ser på kilo, men jeg vil godt høre, hvad hr. Søren Kolstrups mening er om det.
Søren Kolstrup (EL), 1999-01-28:
Fru Vibeke Peschardt ville gerne have nogle instrumenter, og jeg er glad for spørgsmålet.
Det skal være muligt for enhver borger ikke bare i nogle kommuner - det skal ikke bare være i Høng og dernede i Tønder og dér i Kerteminde - men i enhver dansk kommune, også i København, også dér hvor jeg bor, når jeg opholder mig i København, at det grønne hjerte totalt kan udfolde sig.
Og det indebærer: Punkt 1, at det skal være muligt at kilosortere f.eks. sådan, at man får det komposterbare, og at det kan bruges, og Punkt 2, at det komposterbare affald vitterlig bliver brugt som led i en recirkulation, og at man får mere komposterbart affald, og Punkt 3, ja, man kunne tage mange eksempler, men så tager jeg fra det lidt mere vidtløftige, det, som hr. Ebbe Kalnæs gerne ville ind på - og det spørgsmål var jeg jo glad for - og det er, hvordan vi kan stille lidt frække krav, f.eks. at hele denne her køb og smid væk-kultur erstattes af, at man går ind og stiller krav om varernes holdbarhed, for øget holdbarhed, øget levedygtighed for varerne knækker nemlig den dér med, at produktion er godt i sig selv, og det er den mekanisme, som Enhedslisten gerne vil have brudt med.
Produktion er ikke bare godt i sig selv.
Det er jo derfor, vi er nogle, der taler om en behovsstyret produktion, fordi der er nogle produktioner, som har det, man nok så flot kalder en kontraproduktivitet.
De medfører så store belastninger, at produktionen er mere til skade, end den er til gavn.
Til fru Pernille Blach Hansen vil jeg gerne sige: Jo, det er bestemt et fremskridt, at der peges på nogle kvalitative instrumenter.
Det er vi sandelig meget enige i, men netop derfor gør det os så ondt at se i dag, at denne affaldsplan køres sammen med en kursændring, hvad angår det kvantitative.
Tænk sig, om man havde fastholdt den gamle plan og så taget det smukkeste fra den nye plan.
Det havde været en smuk syntese.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-01-28:
Til hr. Søren Kolstrup: Nu prøver jeg for fjerde gang at forklare det, for jeg udtrykker mig åbenbart så upræcist, så jeg ikke kan få svar på mit spørgsmål.
Der er en forskel på, om affaldsmængden vokser, og hvordan man bagefter håndterer det affald, der bliver smidt væk.
Den sidste del kan vi lade ligge, for det er den første del, det drejer sig om.
Det er nemlig derfor, der står
»stabiliseres« i regeringens og Venstres og andres forslag til vedtagelse
Det betyder, at man ønsker - og man har lavet nogle virkemidler, afgifter osv., i øvrigt ved Enhedslistens hjælp - at affaldsmængden skal stabiliseres, hvor den er nu.
Men jeg vil så godt spørge hr. Søren Kolstrup - det gjorde jeg også før: Kan jeg få tre instrumenter til, at affaldsmængden ikke vokser yderligere?
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-01-28:
Når vi nu er i det ideologiske hjørne, vil jeg gerne understrege, for det er meget vigtigt for mig at lægge den afstand: Et samfund, der ikke har et frit forbrugsvalg, men selvfølgelig med et ansvar for, at hvis man køber ting, der er vanskelige at komme af med, så skal vi indregne, hvad det koster at afskaffe det på forsvarlig vis, er ikke det samme som et samfund, hvor man sidder på en piedestal og gør op, hvad der er godt og skidt.
Et samfund, der ikke har frit forbrugsvalg, er heller ikke noget demokrati, det er et totalitært samfund.
Men dér har vi nok en ideologisk forskel.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-01-28:
Det undrer mig lidt, at hr. Søren Kolstrup står og siger, at vi skal fastholde kravet om at minimere og direkte skrive det.
For det dér med kompostering, og at det skal være muligt at kildesortere, retter sig ikke mod affaldsminimering, men det er noget, der retter sig mod det affald, vi rent faktisk har produceret, hvordan vi skal behandle det. Der er en stor forskel.
Og så vil jeg også godt lige yderligere sige, at hr. Søren Kolstrup snakker om muligheder for kildesortering; ja, men det er da netop også det, der indgår i »Affald 21«.
Søren Kolstrup (EL), 1999-01-28:
Til den socialdemokratiske ordfører: Jamen det er fortsat rigtigt, at der findes så mange smukke instrumenter.
Men så længe vi ikke har taget opgøret med forbrændingsanlæggene, når vi jo ikke videre, og det er det, der hele tiden hindrer os i at lave kildesortering.
Til fru Vibeke Peschardt: Det er rigtigt, at det er utrolig vigtigt, inden det overhovedet kommer til nogen som helst form for affald, så at sikre, hvordan vi får gjort dette mindre.
Og jeg synes, det er spændende, hvis vi kan få det eneste rigtige virksomme middel, pantsystemet, som kan indføres overalt og i langt flere sektorer.
Vi har så store og gode erfaringer med det; det kan udbredes.
Kravet til øget holdbarhed til varerne og tilbagetagningsordningerne kan kobles med pantsystemet, og det kan man så at sige indføre på mange forskellige måder inden for de forskellige sektorer.
Og endelig er der spørgsmålet om hele tiden at ændre forbrugs- og bomønstret.
Og det betyder f.eks., at det overhovedet bliver branddyrt - vi har det klassiske eksempel - at købe og smide væk. Og det er jo, når vi går med vores kære, søde pose, det kan være hamp, eller hvad det kan, og den bliver vi bare ved med at gå med og ved med at gå med.
I virkeligheden er det jo alle de produkter, der bygger på den petrokemiske industri, vi skal knalde, og jeg går ud fra, at fru Vibeke Peschardt og jeg er enige om, at det er dem, der skal have et par på frakken.
Det kan f.eks. være gennem et afgiftssystem, men det kan også være ved, at vi igangsætter en øget produktion af disse fornuftige, holdbare poser, som vi går med.
Til hr. Ebbe Kalnæs, der stillede spørgsmålet om biobrændsel: Jeg tror ikke, jeg fik svaret på det i første omgang, men dér skal jeg markere meget klart, at det er Enhedslistens entydige politik at få udfaset enhver form for biobrændsel som vedvarende energi, netop fordi det ikke lever op til det, som den vedvarende energi kan - netop det, som hr. Ebbe Kalnæs' vindmøller på Ærø kan.
Og det er dem, vi skal satse på og noget af den skuffe.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-01-28:
Lige et enkelt spørgsmål og måske også en betragtning
: Hvad mener hr. Søren Kolstrup om vores biohandlingsplan?
Altså, der er også nogle modstridende ting. Vi flytter halm voldsomt meget rundt i det her land og kommer til at gøre det ikke mindst med de planer, vi har for fremtiden.
Der er også et CO2-problem, hvis det er det, man ser som det største problem i denne her sammenhæng.
Så vil jeg også gerne lige bede hr. Søren Kolstrup om en forklaring.
Kapitalistiske samfund - sådan et er Danmark nemlig på godt og ondt - er også de samfund, hvor der er en vækst, og hvor der er et velfærdssamfund af meget høj kvalitet.
De, der ikke er kapitalistiske samfund, deres velfærdssamfund ville jeg nødigt leve i eller bede andre borgere om at leve i.
Anni Svanholt (SF), 1999-01-28:
Der er et pres, fordi man ikke kan deponere forbrændingsegnet, men det pres skal altså også være på at øge genanvendelsen og også lave mellemdeponering af nogle produkter, som man så også har mulighed for senere at genanvende og genindvinde forskellige stoffer af, altså sådan, at det ikke for evighed enten er blevet futtet af eller er slutdeponeret.
Det er jo også sådan i dag, at der er tale om mellemdeponering.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-01-28:
Jeg synes, det har været tilfredsstillende, at vi har haft en god debat omkring affaldsområdet hernede i Folketingssalen i dag.
Og jeg synes også, det har været tilfredsstillende, at det er mundet ud med en vedtagelse, som jeg kan forstå, at et stort flertal i Folketinget vil stemme for.
Jeg vil sige til ministeren, sådan at ministeren noterer det, for vi vil selvfølgelig lægge meget mærke til det og minde ministeren om det, at vi regner nu med, at der kommer
en række initiativer fra ministerens side, hvor man skal forsøge at leve op til det, man har beskrevet i »Affald 21«.
Punkt tre er, at vi kommer til at diskutere pvc, sådan at vi får en mere nuanceret debat; det kvitterer vi for at ministeren fra talerstolen tilkendegav.
Vi er glade for, at det ikke længere er en fuldstændig ensidig debat, sådan at vi også vil kunne komme ind og kigge på f.eks. vinduer og døre lavet af pvc, når det er akkurat lige så godt som andet materiale.
Det vil være noget, vi vil diskutere sammen: om vi kan bruge og genanvende igen.
Jeg synes, at det ikke mindst på de områder er et gennembrud, og det synes jeg nok, at vi vil kvittere ministeren for, og vi glæder os til det arbejde, vi skal i gang med.
At selve vedtagelsen afspejler, at vi er i gang, er vi helt enige om, og derfor har vi jo selvfølgelig kunnet tilslutte os den.
Men vi vil også have lov at sige ved den her lejlighed, at det er helt afgørende, at der kommer nogle initiativer, som vi får mulighed for at drøfte dels i udvalget, dels ved nogle lovforslag, eller hvad nu ministeren finder er bedst for at kunne fremme de ideer.
Vi ser frem til et spændende arbejde, og vi tror på, at det som altid vil være miljøet, der bliver sat i højsædet på affaldsområdet.
Det ser det ud til, når man ser på, hvilke partier der står bag dagsordenen.
Det plejer at være dem, der er ansvarlige og miljøbevidste, og det tror vi på også vil bære igennem her.
Svend Auken (S), 1999-01-28:
Jeg tror ikke, jeg kan fjerne hr. Kolstrups forvirring, for den er selvvalgt og, tror jeg, uafryddelig i dag.
Mig bekendt går Enhedslisten ikke ind for, at der ikke skal ske en økonomisk udvikling og skabelse af flere job i det danske samfund, dvs. en økonomisk vækst og økonomisk udvikling. Økonomisk vækst og økonomisk udvikling har i alle samfund indtil nu ført til stigende affaldsmængder.
Det, vi prøver at sige med forslaget til vedtagelse, er, at vi bør afkoble sammenhængen mellem den økonomiske udvikling og så produktionen af affaldsmængderne.
Det er en meget, meget ambitiøs målsætning.
Det er det, vi siger i vedtagelsen, men derudover vil vi gerne frem til, at man selvfølgelig dér, hvor det overhovedet er muligt, reducerer de samlede affaldsmængder.
Der er jo mange muligheder, og jeg kan bare nævne et eksempel.
Hvis det lykkes på energipolitikkens område at eliminere kullet og substituere kullet, er der en meget stor gevinst på de samlede affaldsmængder.
Så jeg mener, det er en nok så ambitiøs målsætning at afkoble sammenhængen mellem økonomisk udvikling.
Nu prøver vi at stille os den samme opgave på affaldsområdet, men det, jeg derudover lægger vægt på, er naturligvis, at vi øger kvaliteten af det, vi gør, arbejde med det, vi gør.
Så skal jeg til fru Anni Svanholt sige to ting.
Den ene er med hensyn til genanvendelse af organisk affald, herunder selvfølgelig også genanvendelse af slam: Vi er i øjeblikket i færd med en række undersøgelser om miljøfremmende stoffer og hygiejniske forhold i forbindelse med genanvendelse af organisk affald.
Jeg regner med, at vi inden årets udgang har tilendebragt dette, og det vil sige, at der til den tid er al mulig saglig basis, hvis man ønsker at lave en egentlig handlingsplan på det her område.
Det er en idé, som egentlig tiltaler mig, men lad os først og fremmest få tilvejebragt et ordentligt grundlag for at kunne gøre det.
Men også på det område tilsigter vi et positivt samarbejde.
Anni Svanholt (SF), 1999-01-28:
Jeg vil gerne sige tak til ministeren for de uddybende svar, jeg har fået, og jeg vil gerne fra SF's side sige, at vi oplever, at der er fremskridt i »Affald 21«, men at det ikke er ambitiøst nok, og på baggrund af det, vi har hørt her om, at der bliver taget fat på nye ting, og at man kommer videre, og at vi allerede om et år også har fået mulighed for at tage stilling til en handlingsplan på det organiske område, plus at vi også får taget fat på det med afkoblingen og producentansvaret - det fremadrettede er vi meget optaget af - vil jeg gerne tilkendegive, at SF vil stemme for det forslag til vedtagelse, der er fremsat af regeringen med flere partier.
Kaj Ikast (KF), 1999-02-02:
Nu hører vi jo lokketonerne igen.
Fru Margrete Auken siger, at vi har løst eller er lige ved at løse problemerne med den kollektive trafik i landområderne.
Det har man i hvert fald hørt en, der snakkede om.
Og nu har regeringen sammen med SF og Enhedslisten brugt 90 mio. kr. mere til at undersøge det igen og få noget i gang, men vi ved alle sammen, at de ikke kan løses.
Der er kun bilen tilbage.
Det vil så sige, at så skal man have en ny plan, og det betyder nye afgifter, og vi er dårligt nok kommet over pinsepakken.
Pinsepakken vil, som jeg sagde tidligere, medføre en ekstra udgift for bilisterne på ca. 2 mia. kr., således at vi kommer til at ligge et sted mellem 37,5 og 38 mia. kr. i afgift på bilerne. Til dem, som i den sidste debat sagde, at lastbilerne ikke betaler kostomkostningerne, vil jeg gerne sige, at der betales i gennemsnit ca. 180.000 kr. pr. lastbil om året, men det er selvfølgelig ikke nok for Enhedslisten og SF; de skal have mere.
Det skal nemlig være således, at dansk erhvervsliv bliver ødelagt i konkurrenceevnen.
Derfor er det jo givet, at det udspil her fra fru Margrete Auken er, som det plejer at være, når Enhedslisten og SF begynder på disse årlige debatter: Man kan ikke tage det seriøst, for det er ikke den kategori, som vi hørte Enhedslisten dele det op i her i Folketinget.
Vi er et antal partier, der står bag løsningsmodellerne og løser det.
Så er der nogle, der råber op hele tiden om noget, som ingenting løser, nemlig højere og højere afgifter, og det kommer man ingen vegne med.
Til stor overraskelse for Enhedslisten skal jeg meddele, at Det Konservative Folkeparti ikke kan stemme for vedtagelsen.
Vi ser den som en videre jagt på bilisterne, som jo går ganske godt, og som skal fortsætte i de kommende år, og andet ligger der ikke i den.
Svend Heiselberg (V), 1999-02-02:
Det er klart, at når alle de bristede forudsætninger og ideologier ikke holder, må der en ny plan til.
Det er jo næsten som i Olsen Banden: en ny plan.
Jeg er enig med ministeren i, at der ikke er behov for en ny plan for at opfylde CO2-målsætninger og ej heller en plan for transport af farligt gods.
Et sådant arbejde med en ny plan kan selvfølgelig have en underholdende og beskæftigelsesmæssig værdi, men jeg tror, at vi har planer nok.
Realiteten er jo, at det vil være umuligt at lave en borgervenlig trafik- og miljøpolitik, hvis venstrefløjen skal præge resultaterne.
Det mest fantastiske er, at det stadig er muligt at bilde dele af befolkningen ind, at venstrefløjen har løsningen på miljøproblemerne.
SF og Enhedslisten har kun en model: højere udgifter, som skal bruges til at holde verdens højeste indkomstskat i ro.
Har man egentlig tænkt over, hvordan det kan gå til, at vi er det land, der har sværest ved at nå miljøkravene på transportområdet, når det drejer sig om CO2 fra bilerne?
Vi har verdens højeste registreringsafgift og næsten de højeste benzinafgifter i Europa, og samtidig har vi svært ved at opfylde kravene.
Årsagen er selvfølgelig, at afgifter ikke hjælper, der skal andet til, som jeg har nævnt tidligere i dag.
Jeg kan meddele, at Venstre ikke vil stemme for forslaget til vedtagelse.
Vi har en aftale med regeringen om, at vi stemmer de vedtagelser ned, der foreslås her i dag.
Det er en aftale, som vi har indgået med regeringen.
Ole Donner (DF), 1999-02-02:
Som det er sagt fra flere ordføreres side, er de to forespørgsler jo meget lig hinanden, og derfor har jeg også tænkt mig at gøre det kort. Jeg noterede mig med tilfredshed, at trafikministeren ikke umiddelbart har tænkt sig at lave en superplan, hvor man vil gøre en hel masse yderligere for den kollektive trafik. Og som ministeren synes jeg også, det var en interessant konference, der blev afholdt i Odense i fredags.
Den viste jo netop tydeligt, at det med bare at tvinge folk over i den kollektive trafik altså ikke er lykken.
Hvis der skal flere over i den kollektive trafik, må den kollektive trafik gøre noget mere for kunderne.
Man må yde en bedre service, og man må have en større regularitet, man må altså have mange flere afgange.
Og man må have flere destinationer.
Det kan ikke hjælpe, at man kun kører nogle få gange i de tyndtbefolkede områder.
Der må og skal være en bedre service, og jo specielt, hvis man beskatter folk fra hus og hjem, så de ikke har råd til at have bil længere.
Man får heller ikke flere folk over i den kollektive trafik, hvis man ikke får noget bedre materiel og får en kortere rejsetid.
Og det er også sagt fra mange eksperters side, at det med at sætte prisen ned hjælper ikke noget.
Jeg er selv bruger af den kollektive trafik, og jeg bruger den hver dag.
Og jeg kan ikke tillade mig at klage
Jeg har det jo sådan, at når jeg står nede på trappen foran Christiansborg og har sagt farvel til hr. Jensby, som skal til Aalborg, så er han hjemme et kvarter før mig, og jeg skal trods alt kun til Frederiksværk, knap 55 km. Og det er klart, at så længe man har så dårlig en service, vil man heller ikke få ret mange kunder over i den kollektive trafik.
Og tankerne om roadpricing og bomme ved alle indkørsler osv., så man ikke kan komme ind i byen, vil jeg blankt afvise; noget i den retning er vi overhovedet ikke med på.
Så skal jeg også meddele, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte det fremsatte forslag til vedtagelse.
Poul Andersen (S), 1999-02-02:
Jeg skal bare sige til hr. Søren Kolstrup, at vi er et demokratisk parti, og vi åbner meget gerne for en meget bredere offentlig debat, så vi også får Enhedslistens tilslutning i debatten.
Det er jo et af delelementerne i pinsepakken, som vi nu skal i gang med at have udmøntet, og her forestiller jeg mig, at det bliver noget helt konkret, som skal iværksættes.
Ja, der har været mange forsøg, og nu skal det være noget konkret, der kan bære, hvor man også får opslutning til at følge op på tingene ude i de enkelte kommuner og amter.
Jeg skal bare sige til fru Margrete Auken, at der er mange måder at gøre tingene på.
Det er også et af elementerne.
i landområderne.
Jeg mener, at fortolkningen af det beløb, der ligger nu, er, at det er direkte til iværksættelse, hvor der også skal bindes nogle flere midler derude.
Anderledes får fru Margrete Auken mig ikke til at udtale mig her i dag, for jeg har sagt, at der er forskellige facetter, og de vil blive anvendt i den takt, som man kan se er nødvendig i forhold til en udvikling.
Margrete Auken (SF), 1999-02-02:
Det, vi har vedtaget i vores forligskreds, er, så vidt jeg er opmærksom på, inden for grønsagskategorien »gulerødder«.
Det synes vi jo er fint, og det har vi jo støttet, og der skal mange gulerødder til, og vi vil gerne komme med mange gulerødder.
Men det, jeg spurgte om, var, om hr. Poul Andersen og Socialdemokratiet tør vedgå det, som jeg jo godt ved at de godt ved.
Jeg kan huske, at skatteministerens departementschef sagde, at der kun var en ting, der virkede - det var nu så hårdt igen - eller tre ting, sagde han, og det var afgifter, afgifter og afgifter.
Det var så bistert sagt.
Der er også mere, der virker.
Jeg vil godt spørge ordføreren, om man tør sige, at det altså ikke kun er gulerødder, der skal bruges her.
Vi kommer ikke uden om også at skulle ind og begrænse.
Søren Kolstrup (EL), 1999-02-02:
Det synes jeg er interessant, hvis CD vil signalere en ny politik på området.