Karen Jespersen (V), 1999-04-22:
Jeg vil ikke gå ind i den debat, for så mener jeg, at jeg allerede foregriber og beder udvalget om, hvilken konklusion det skal nå frem til.
Men jeg vil gerne sige, at jeg synes, der er brug for, at udvalget også skal se på administrationen og styringen af hele arbejdsskadeområdet, for jeg mener, det kan være en af vejene til at sikre at komme et skridt nærmere i retning af, at skadevolderne skal betale noget mere og på den måde også sikre en mere forebyggende indsats.
Jeg tror, der vil være bred forståelse for, at der er brug for en mere forebyggende indsats, så vi undgår så mange arbejsskader og erhvervssygdomme, og dermed jo altså forrykker fokus fra, hvad erstatning man får, når det går galt, til, at vi skal undgå, at det går galt.
Men den forebyggende indsats kunne man måske bedst opnå ved at gøre fagbevægelsen og arbejdsgiverne mere ansvarlige for hele systemet, end de er i dag, så jeg mener, at hele det, vi kan kalde administration og styring af arbejdsskadesystemet, er noget af det, vi også godt kan bede udvalget om at se på.
Det er et forslag fra Enhedslisten, der går ud på, at regeringen skal komme med forslag til en reform af førtidspensionen her inden sommerferien.
Jeg kan ikke støtte forslaget, fordi jeg endnu ikke mener, vi har forudsætningerne for at lægge os fast på, hvordan en reform af førtidspensionen skal se ud.
Vi har godt nok et utrolig godt udgangspunkt i den rapport, der kom fra Førtidspensionsudvalget i januar 1996.
Den rapport var i øvrigt i to dele, hvoraf den ene del handler om det, der skal ske, inden man kommer på pension, det, der skal sørge for, at mennesker med nedsat erhvervsevne eller svækket helbred får en hurtigere og bedre behandling på et tidligere tidspunkt for at forebygge, at så mange når frem til en førtidspension.
De anbefalinger dér er efterhånden gennemført og kommet ind i loven, og vi begynder også at kunne se de første resultater af det: at der er færre, der når frem til den snor, der hedder indgangen til en førtidspension.
Det er jo under alle omstændigheder meget vigtigt og meget godt, at det er sådan, og jo også noget, der kan lette arbejdet med at lave en reform af pensionssystemet, når tilgangen ikke er så stor, som den har været i en lang række år. Tilsvarende kan man sige, at det er en forudsætning, eller at det i hvert fald vil være en lettelse, hvis ordningen omkring fleksjob kommer til at fungere bedre, end den gør, og det vil sige, at vi omsider snart får sikret nogle bedre rettigheder til mennesker på fleksjob.
Men vi kan dog se, at antallet af fleksjob er i klar stigning.
Inden for det sidste år har der været en meget betydelig stigning i det antal fleksjob, der er blevet oprettet.
Så dér går det også den rigtige vej, og det er alt sammen noget, der er med til at lette vejen til en reform af førtidspensionssystemet.
Men selv om vi har den udmærkede rapport fra Førtidspensionsudvalget, der også kommer med en række anbefalinger, når vi snakker om selve det system, der er, når man er kommet på pension, så er der alligevel et godt stykke vej fra det, udvalget foreslår og beskriver, til en egentlig reform.
Jeg oplever egentlig, at der er meget bred enighed blandt partierne om, hvad det er for problemer, der er i vores eksisterende system.
Man kan sige, at der dels er det, der handler om det mere formelle.
Regelsættet er meget uoverskueligt, der er mange niveauer, og det bliver yderligere kompliceret af, at der er mange særydelser, og at de særydelser er sådan indrettet, at man skal betale skat af nogle af dem, andre skal man ikke betale skat af, altså både brutto- og nettoydelser.
Det gør jo også, at det kan være meget svært eller i hvert fald kræver nogle ordentlige beregninger at komme ind til benet af, hvad det er for et disponibelt beløb, man har tilbage som førtidspensionist, og hvordan det er sammenligneligt med mennesker, der har et arbejde.
Sådan som det er i dag, er der f.eks. en enormt stor forskel
på, hvis man er på den lave pension, om man bor til leje og får boligydelse eller man bor i sit eget hus og ikke har andet end den almindelige pension.
Man kan faktisk være utrolig forskelligt stillet økonomisk, selv om man på papiret får den samme pension.
Det er sådan nogle ting, jeg mener vi stadig væk mangler at få klarlagt, inden vi kan sige lige præcis, hvad der vil være en god model.
Det er derfor, jeg har taget initiativ til at lave det, jeg har kaldt en studiekreds, omkring forudsætningerne for og grundlaget for en reform af førtidspensionssystemet. Man kan sige, det er et forum, hvor man har mulighed for at stille spørgsmål og få afdækket en række problemer og konsekvenser: Hvis man gør sådan og sådan og sådan, hvilke konsekvenser vil det så have for borgerne og for samfundsøkonomien?
- så vi kan få et ensartet grundlag at træffe beslutninger på.
Men jeg ønsker ikke at holde noget parti uden for det arbejde her, og derfor har jeg også indbudt de partier, der ikke har været med i kredsen af partier bag bistandsreformen, til en møderække.
På den måde mener jeg, at alle partier kan få samme behov dækket, nemlig at få besvaret nogle af de uafklarede spørgsmål, der er, og på den måde få et fælles grundlag for forhåbentlig at få lavet en reform af førtidspensionssystemet.
Jeg kan ikke støtte forslaget, som det ligger her, men jeg synes faktisk, at vi er kommet videre i den proces med en reform af førtidspensionssystemet, som jeg tror er den bedst tænkelige, og som betyder, at vi starter med at prøve at arbejde os hen imod hinanden og ikke arbejde os væk fra hinanden.
Jeg tror stadig væk på, at det kan lade sig gøre at få et bredt flertal bag en reform.
Det vil være meget vigtigt.