Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-02-09:
Jeg er meget glad for, at vi her i sidste omgang i det mindste fik den erkendelse fra hr. Ole Sohn, at satsreguleringspuljen faktisk medvirker til, at der bliver skabt øget ulighed i samfundet, men det får til gengæld en til at tænke over, at det er en fantastisk debat.
Op til flere af ordførerne har talt varmt for, at det handler om at skabe mindre ulighed og mere lighed, men alligevel taler disse ordførere også for at bevare denne ordning, som notorisk skaber mere ulighed.
I virkeligheden er et flertal her i Folketinget jo modstander af den øgede ulighed, vi har set i de senere år, og hvor her er der en fuldstændig klokkeklar mulighed for at gøre noget ved det.
Det er måske også overraskende, når både SF’s ordfører, Dansk Folkepartis ordfører og den socialdemokratiske ordfører egentlig talte forholdsvis varmt for, at overførselsindkomstmodtagere bør have den samme indkomstudvikling som lønmodtagere.
Disse partier har sammen med Enhedslisten flertal i Folketinget, men alligevel er der, for at sige det mildt, ikke et flertal i Folketinget – faktisk kun Enhedslisten – som vil støtte at gennemføre en regulering, som vil gøre, at pensionister, kontanthjælpsmodtagere og arbejdsløse får den samme indkomstudvikling som folk, der er i arbejde.
Nogle har argumenteret med det gammelkendte begreb, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Men hvad er det, man gør med den floskel?
Man beskærer indkomstudviklingen for folkepensionister, for førtidspensionister og for syge, altså for folk, som man vel ikke har forventninger om straks vil kaste sig ud i et arbejde, selv om der bliver større forskel mellem en lønindkomst og deres indkomst som pensionister eller som syge.
Andre har argumenteret med, at pengene jo går til mange forskellige og gode sociale initiativer.
Det er også rigtigt.
Som hovedregel kan man sige, at satspuljemidlerne bliver anvendt til gode, fremadrettede initiativer, men det er bare ikke noget, der giver flere penge mellem hænderne hos dem, der får beskåret deres indkomst, selv om det forbedrer i hvert fald nogle af de sociale dårligdomme her i landet.
En gang imellem kan man blive lidt beskæmmet, når man opdager,
at når regeringspartierne og Dansk Folkeparti og nogle gange også Socialdemokraterne, SF og De Radikale bryster sig af nogle af de sociale, fremadrettede initiativer, som da man f.eks. lukkede hullet for, at fleksjobbere kunne få adgang til sygedagpenge – et fuldstændig oplagt initiativ til at sikre de mennesker en anstændig tilværelse – er de finansieret af satspuljemidler.
Det er, som den tidligere økonom i SiD sagde, at sammenligne med den berømte Storm P.-tegning, hvor en spisende, særdeles velnæret herre giver den sultne hund en bid af dens egen hale.
Man skulle tro, at vi i dette samfund havde råd til, at socialpolitik blev finansieret via skattemidler, så de bredeste skuldre bærer mest; men sådan er det ikke.
Socialpolitikken bliver i dagens Danmark finansieret af arbejdsløse, kontanthjælpsmodtagere og pensionister, som må bøde for satspuljen.
Hvis man virkelig mener, at vi skal have mindre ulighed, stemmer man for Enhedslistens forslag til vedtagelse, men det tror jeg desværre ikke vi kan se frem til.
Men jeg vil bare sige tak for, at man i hvert fald har taget sig tid til at debattere ulighed, selv om det kun er Enhedslisten, som kan støtte et forslag, der vil mindske uligheden i Danmark.