runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2006-11-09:
Det er sendt ud den 23. august med en høringsfrist den 13. september.
Hvis man reelt ønsker, at de organisationer, man sender ud til, skal have mulighed for at forholde sig kvalificeret til indholdet, så vi kan få de høringssvar, vi har brug for for at kunne lave en ordentlig behandling af lovene, så skal der også være ordentlig tid til at behandle lovforslagene i organisationerne.
Jeg vil gerne høre socialministeren, om hun har en god begrundelse for, at det her lovforslag har skullet hastes igennem i forbindelse med høringsperioden.
Som flere andre har været inde på, er det her jo en lap på kommunalreformen.
Det gik, som flere af os advarede om, at man ikke kunne lave så kæmpe et lovarbejde på så kort tid, og derfor bliver vi nu gentagne gange præsenteret for forskellige lovforslag, der lapper der, hvor man opdager at der er huller.
Det er selvfølgelig fint nok, at man lapper huller, men det havde været bedre at lave en ordentlig reform fra start af og sætte ordentlig tid af til den.
Derfor vil vi undlade at stemme, da vi ikke vil stemme imod, at man lapper på den reform, som vi i øvrigt er imod.
Lotte Thiim Bertelsen (SF), 2006-11-09:
Jeg skal følge hr. Tom Behnkes gode eksempel og gøre det kort og ikke gentage alt det om, hvad lovforslaget indeholder.
Dog vil jeg varsle, at jeg i udvalgsarbejdet har tænkt at tage et par enkelte ting op fra høringssvarene, bl.a. om kommunerne besidder den nødvendige viden til at kunne varetage det tilsyn, de skal i fremtiden.
Så har ministeriet anført, at ordningen ingen udgifter vil medføre i forhold til tidligere, da kommunen skulle betale for befordring i forbindelse med benyttelse af amtets tilbud, men der kan jo være stor forskel på befordringstilskud fra et sted i kommunen til amtet og så til VISO, som ligger et centralt sted i landet.
Men det vil vi tage op i udvalgsarbejdet.
Tom Behnke (KF), 2006-11-09:
Selv om taletiden officielt er 5 minutter, er der jo ikke nogen pligt til at udfylde rammen, og jeg skal her blot henvise til, at flere andre ordførere – endda meget detaljeret – har været inde på, hvad forslaget går ud på.
Vi kan fra konservativ side støtte lovforslaget, som går ud på at lave klarere regler for tilsyn og en dækning af udgifter til borgernes transport til VISO's eksperter.
Det er helt igennem et lovforslag, vi kan støtte fra konservativ side.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-11-09:
Nu vil jeg helst lade kirkeministeren svare på, hvad kirkeministeren må og kan, men der er jo i dag forskellige dispensationsmuligheder, og jeg har i hvert fald ikke læst det sådan, at det her forslag skulle ændre på det.
Karen J. Klint (S), 2006-11-09:
Jeg spurgte om De Konservatives holdning til at bevare en fleksibilitet i den måde, man administrerer praksis på, sådan at man ikke taber en dispensationsmulighed – som man også har kunnet finde ud af op til i dag.
Torben Hansen (S), 2006-11-09:
Alle er jo klar over, at det, der er dansk naturs største problem i de her år og i de kommende år, er den overgødskning, der sker; der er dybest set alt for mange næringsstoffer både i naturen og i vandområderne.
Det helt korte spørgsmål er: Kan Venstres miljøordfører fra talerstolen garantere, at det her lovforslag ikke vil medføre merbelastning af så meget som en eneste kvadratmeter jord eller natur eller kubikmeter vand i de kommende år?
Og vil Venstres miljøordfører også være med til, at de steder, hvor man i forvejen er gået langt over, hvad naturen kan tåle, vil landmændene i forbindelse med de kommende godkendelser direkte blive bedt om at nedbringe udledningerne?
Charlotte Dyremose (KF), 2006-11-09:
O.k., men som jeg sagde lige før: Der er allerede en vis fleksibilitet i dag, og jeg har ikke læst det her sådan og har heller ikke nogen forventning til, at det her skulle ændre på det.
Karen J. Klint (S), 2006-11-09:
Det var bare for at gentage, at kritikken jo gik på, at for at kunne have en frihed skal man også have råd til at have den frihed, og hvis man alene får en model for åremålsansættelse, der er ligesom for de andre AC-stillinger, ved vi godt, hvor mange procenter der skal oveni, og så vil frihedsgraden jo falde af hensyn til ressourcerne.
Det er så også derfor, jeg appellerer lidt til, at selv om vi laver en anden ordning nu, skal der også kunne være nogle muligheder for dispensation eller nogle frihedsgrader, så ministeren, så længe det er ministeren, der har ansvaret for området, også kan bevæge sig ud fra de ønsker, der er lokalt.
Bertel Haarder (V), 2006-11-09:
Selvfølgelig kan man da sikre forkyndelsesfriheden både under en statsansættelse og under en anden form for ansættelse.
Det afhænger jo dels af de overenskomster, der gælder for de pågældende ansatte, dels af de regler, vi i øvrigt fastsætter.
Hvis det er et tilstrækkeligt svar, tror jeg, jeg er enig med ordføreren.
Hvad det første angår, nemlig spørgsmålet om, hvorvidt fru Karen Klint i virkeligheden støttede det forslag, jeg fremsatte i foråret, vil jeg sige, at jeg synes, fru Karen Klint var ret kritisk i foråret, og det var medvirkende årsag til, at jeg syntes, at vi så måtte finde en model, der samlede bredere opbakning.
Men lad nu det ligge.
Jeg kan se, spørgeren har bedt om ordet igen, og så kan vi måske få spørgsmålet præciseret.
Karen J. Klint (S), 2006-11-09:
Det er så blevet til to korte bemærkninger, efterhånden som jeg har hørt ministerens tale.
Mine bekymringer i foråret var, at det udelukkede var overenskomstansættelse på åremål, og at prisniveauet kom så højt op, at man måske ikke fik råd til at bruge det ret mange steder.
Men derfra og så til at gå over i den anden grøft er der et stykke vej, og der har været en vis elastik, hvor vi måske kunne have mødtes lidt mere på midten.
Jeg har egentlig markeret for at spørge ministeren om det, der står på side 4 i lovforslaget, og hvis ministeren ikke kan svare på det her i salen, vil jeg gerne stille det senere som et skriftligt spørgsmål: Nu trækker man præstens forkyndelsesfrihed ind i argumenterne for den ordning, man laver nu, og så vil jeg gerne spørge, om præsternes forkyndelsesfrihed alene er sikret, i kraft af at det er Kirkeministeriet, der stadig væk står som arbejdsgiver, for så har vi jo faktisk cementeret ordningen for evigt, hvis vi tror, at man ikke kan sikre en forkyndelsesfrihed for en præst under andre former.
Bertel Haarder (V), 2006-11-09:
Jeg synes jo kun, at hun kan være glad for, at det blev en af anledningerne til, at vi tog sagen op igen.
At så både fru Karen Klint og jeg og Menighedsrådsforeningen osv. godt kunne have gået et skridt videre, synes jeg bare, vi skal være ærlige om.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Jeg vil gerne sige tak til ordførerne for den meget brede opbakning, der er til dette forslag.
Jeg har oplevet en helt enstemmig opbakning til spørgsmålet om, at overenskomstansatte præster også skal underlægges regler om gejstlige læresager, ikke for at genere dem, men for at sikre dem og sikre deres rettigheder på lige fod med de rettigheder, andre præster har.
Jeg fornemmer også meget bred opbakning til, at den særlige finansieringsform for særpræstestillinger nu afskaffes, sådan at finansieringen af alle præster bliver med 60 pct. af fællesfonden og 40 pct. af staten.
Jeg fornemmer også enstemmig opbakning til, at menighedsrådene lokalt kan finansiere ekstra præster.
Til det vil jeg gerne sige, at hvis fru Karen J. Klint havde sagt det samme ved førstebehandlingen af et tilsvarende forslag i foråret, tror jeg, det var blevet vedtaget.
Men der var der lidt uklarhed om den brede opbakning – også i Præsteforeningen, sådan som jeg opfattede det.
Der er jo ingen tvivl om, hvad jeg mente – det kan man se af det forslag, jeg fremsatte dengang – men når jeg alligevel vil anbefale, at vi uændret vedtager det forslag, der nu ligger, skyldes det, at det ubestrideligt har bredere opbakning end det, der lå i foråret.
Og det er en stor værdi i sig selv, at der er bred opbakning til tingene i folkekirken.
Det er jo også det, der må være en trøst for hr. Jørgen Arbo-Bæhr, som var den mest kritiske af ordførerne.
Jeg ser ikke på motiverne, og det tror jeg heller ikke Vorherre gør, så hvis hr. Jørgen ArboBæhr stemmer for, vil jeg være glad for det, når alle andre også stemmer for.
Jeg ved godt, det ikke stiller hr. Jørgen ArboBæhr tilfreds, men jeg er glad for, at han godt kan se fremskridtet i den model, der her lægges frem.
Jeg håber på en hurtig behandling og en hurtig vedtagelse.
Forslaget passer meget fint sammen med det andet større forslag, der ligger, om øget indflydelse for menighedsrådene, og det hele skal i øvrigt ses i sammenhæng med, at et udvalg lige er startet med at se mere generelt på menighedsrådenes muligheder for at blive endnu mere opmærksomme på de mange muligheder for at ændre tingene lokalt, der er inden for den danske folkekirkeordning.
Til hr. Nødgaard
vil jeg sige, at jeg synes, hr. Jesper Langballe havde skrevet en god tale, så han må gerne hilse og sige tak.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-09:
Enhedslisten plejer jo ikke at blande sig i folkekirkens indre anliggender, blande sig i dette trossamfund, som af uransagelige grunde kaldes den danske folkekirke med deraf følgende privilegier.
Faktisk kunne man jo ønske for tilhængerne af denne tro, at de fik en større grad af økonomisk uafhængighed, så de ikke var udsat for denne nidkærhed, som Folketinget viser sig at have af nærmest astronomiske dimensioner, hvad angår regulering af folkekirkens indre anliggender.
Men når det er sagt, skal det dog tilføjes, at det forslag, vi behandler her, i det mindste indeholder et par positive elementer.
For det første er det jo rigtigt, at forslaget i sig selv decentraliserer nogle forhold omkring menighedsrådene, sådan at der faktisk bliver en lille grad af større selvstændighed, og sådan at man nu vil sikre, at overenskomstansatte præster får de samme retssikkerhedsmæssige forhold som de tjenestemandsansatte.
Så der er positive elementer, men Enhedslisten vil dog fastholde et godt og sundt og fornuftigt princip om ikke at blande sig i folkekirkens indre anliggender.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2006-11-09:
Det er jo rigtigt, som der står i begyndelsen af bemærkningerne til dette lovforslag, at lønnen til provster og præster som hovedregel finansieres sådan, at 60 pct. af udgiften betales af Folkekirkens Fællesfond, mens 40 pct. betales af staten.
Som jeg pointerede i forrige uge, da vi behandlede den nye økonomilov for folkekirken, L 27, så ønsker SF en anden økonomisk struktur for forholdet mellem kirke og stat i Danmark.
Ikke mindst for folkekirkens skyld bør staten finansiere restaureringer og vedligehold af bevaringsværdige kirkebygninger i stedet for at finansiere kirkens forkyndere, som passende kunne aflønnes over kirkeskatten.
Men med hensyn til det her forslag, så støtter SF hensigten, som er gennemsigtighed i ansættelserne og en fortsat decentralisering af folkekirkens økonomi.
Det er glædeligt, hvis forslaget kan føre til flere præsteansættelser, hvor der er behov, dog ikke på bekostning af det antal af præstestillinger, der finansieres fra centralt hold.
Stort set alle høringsberettigede har støttet lovforslaget, og selv om Kirkeligt Samfund er bekymrede for overenskomstansatte præsters retssikkerhed i forbindelse med lokalt finansierede præstestillinger, vil jeg dog med et citat fra Dansk Kirketidendes redaktør Henrik WighPoulsen udtrykke SF's støtte til forslaget.
Han skrev: Lad os være på vagt, men give det en chance.
Bente Dahl (RV), 2006-11-09:
Det fremsatte lovforslag handler om præsters forhold, men man kan ikke se på en folkekirkelig gruppes forhold uden at tænke på helheden i kirken.
Dermed handler det også om, hvordan vi kan give både præster og sogne bedre rammer for samarbejde og dermed medvirke til virkeliggørelsen af et aktivt folkeligt liv omkring folkekirken.
Der sker mange gode og spændende ting rundtomkring i sognene: debatter, klippe-klistre-møder, oplæsning, udflugter og meget mere.
Derfor er der mange steder ansat en eller to sognemedhjælpere til at hjælpe med den frivillige indsats.
Blandt de ansatte sognemedhjælperne har der sådan igennem tiderne også været teologer, og der har været behov for at gøre brug af deres kunnen ud over klippe-klistre-stadiet.
Dette behov vil vedtagelse af L 53 kunne imødekomme.
Sognehjælperen, der er teolog, kan med lovforslaget ansættes fuldt og helt som præst.
Det synes vi i Det Radikale Venstre er rigtig fint.
Lovforslaget, som bl.a. vil give mulighed for lokal finansiering, er sympatisk på mange måder, for det åbner for en udvidelse af de lokale initiativer og aktiviteter, og det åbner for yderligere selvbestemmelse i lokalområdet.
Herefter har alle sogneansatte præster samme vilkår i ansættelsen.
Stadig er der dog en gruppe præster, der finansieres på anden vis.
Denne gruppe præster er ansat til at varetage meget forskelligartede opgaver, og der er ingen grund til at ændre deres forhold her og nu.
Det vigtige er, at også denne gruppe er præster i folkekirken.
Det lovforslag, vi behandler nu, er en del af det lovforslag, vi behandlede i foråret: L 74.
Høringssvar, der fandt dette problematisk, er blevet imødekommet, og åremålsansættelse er nu taget ud af forslaget.
Det er hensynet til forkyndelsesfriheden, der gør, at man mener, at der ikke må være nogen form for prøveansættelse eller anden form for mulighed for at sige en præst op.
Landsforeningen af Menighedsråd har også tilsluttet sig forslaget om fast ansættelse, men havde dog gerne set, at lovforslaget også gav mulighed for en tidsbegrænset ansættelse.
Det Radikale Venstre mener, at det vil give mere fleksibilitet i det lokale sognearbejde, hvis vi imødekommer menighedsrådene på dette punkt.
Hvis der også var dispensationsmulighed og mulighed for forskellige former for tidsbegrænsede ansættelsesformer, ville der sikkert komme mange flere nye præstestillinger, der kunne finansieres af lokale midler.
Det Radikale Venstre vil naturligvis værne om forkyndelsesfriheden.
Den mener vi er helt essentiel, ingen tvivl om det, men vi ser ikke forkyndelsesfriheden blive truet af den mulighed her.
Vi stemmer for L 53, og vi vil glæde os til at debattere det i udvalget.
Kirkelige forhold plejer at kunne skabe en livlig debat.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2006-11-09:
Da det er et kirkeforslag, skal jeg indlede med at undskylde min sene ankomst og anmode formanden om syndernes forladelse.
Jeg skal dernæst bede formanden om at hjælpe mig med at få den mekanik i orden, som gør, at jeg på mit kontor kan følge med i, hvad der sker i Folketingssalen, hvilket jeg forgæves i flere dage har bedt om og forsøgt at få til at ske.
Forslaget er som bekendt for en stor del en genfremsættelse af lovforslaget om de lokalt finansierede præster.
Efterhånden må vi vel sige, at vi er nået til en facon, som alle, tror jeg, vil kunne tilslutte sig.
Vi diskuterede jo meget, hvordan det skulle udmøntes med de lokalt finansierede præster i sidste samling, så mon ikke vi alle kan nå til enighed om det.
For os i Venstre er det jo vigtigt, at det stadig væk er biskopperne, der styrer, hvordan præstefordelingen er i stifterne.
Man kan ikke bare sådan fuldstændig ud af den blå luft ansætte en masse præster i et sogn.
Det er også stadig væk Kirkeministeriet, der er ansættelsesmyndighed – det er naturligvis også vigtigt for et andet element i forslaget.
Vi er meget tilfredse med, at finansieringen af særpræster nu kommer tilbage til den gamle ordning.
Det har jo vist sig, at det har givet en forvredet struktur, som det er i dag, så det er vi meget tilfredse med.
Endelig udvider man personkredsen, som falder under gejstlige læresager, til også at omfatte de overenskomstansatte.
Det synes vi er rigtigt.
Forudsætningerne var anderledes, da vi i sin tid vedtog loven, for
der er mange flere overenskomstansatte præster i dag, og de skal naturligvis have den samme retsbeskyttelse som tjenestemændene.
Det er vigtigt, at der er en høj retssikkerhed med hensyn til gejstlige læresager.
Vi skal altså ikke have noget med kættersager.
Efter at dette lovforslag er blevet fremsat, er der jo så kommet en rapport med forskellige interessante forslag.
Jeg skal da ikke lægge skjul på, at jeg personligt i årevis har kæmpet for, at der blev en bedre forberedelse af sagerne, og jeg kan se, at det er det, man nu i enighed foreslår i det udvalg, så det kan jeg i hvert fald personligt sige at jeg kan gå ind for.
Men lad os nu ikke forhaste os.
Det er vel en naturlig ting, at rapporten indgår i behandlingen, men om det skal medføre ændringsforslag eller vi skal have bedre tid, kan vi i Venstre ikke overskue lige nu, men vi vil naturligvis have en drøftelse i Kirkeudvalget med ministeren om den rapport, med hensyn til om det er noget, vi skal have drøftet nærmere, eller om det skal indgå i forslaget nu, eller hvordan vi skal tackle den sag.
Det er i hvert fald vigtigt, at vi alle ved, hvad vi gør.
De få læresager, der måtte blive, skal naturligvis behandles efter regler, som er grundigt behandlet her i Folketinget.
Ole Sohn (SF), 2006-11-10:
Igen må jeg erklære mig enig med hr. Bent Bøgsted, og nu kom vi jo også frem til pointen.
Er det ikke lidt underligt, at man er med til at lave en forringelse af efterlønsordningen og pensionsordningen, som vi med hundrede procents garanti ved vil ramme de ikkefaglærte grupper, som har det nedslidende arbejde, hårdest, fordi de ikke har nogen valgmuligheder?
De kan ikke vælge mellem at blive på arbejdsmarkedet eller bare gøre, som de har lyst til.
På trods af at de måske rent faktisk er slidt op, er de tvunget til at blive.
Det er konsekvensen, og er hr. Bent Bøgsted stolt af den øvelse?
Bent Bøgsted (DF), 2006-11-10:
Det hjælper ikke at sige, at det var med glæde, vi gjorde det, for man kan gå tilbage til referaterne og se, hvad der blev sagt forud for velfærdsforhandlingerne.
Sådan er det.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-11-10:
Tak til Enhedslisten for at have rejst denne forespørgselsdebat, som jo også giver anledning til at komme ind på mange af de gode ting, som velfærdsforliget indeholder.
Som hr. Thomas Adelskov var inde på, har den jo lidt af den samme karakter som den forrige forespørgselsdebat, men dog med mulighed for at komme lidt længere omkring.
Det, man kan sige, er jo, at det uomtvisteligt var en nødvendighed at ændre tilbagetrækningsalderen, simpelt hen for at bevare fremtidens velfærdssamfund og simpelt hen for at kunne finansiere det velfærdssamfund, som vi alle sammen holder af.
Derfor er det jo omvendt at skulle høre på SF og Enhedslisten i dag, at det i virkeligheden er dem, der står for en sådan politik, at det selv samme samfund ikke ville kunne bevares på sigt.
Ud over at oprette forebyggelsesfonden har vi i årene 2007, 2008, 2009 og 2010 afsat 70 mio. kr. til særlige arbejdsmiljøindsatser.
Vi kan jo se, at der er en sammenhæng mellem stigende levealder og en lidt senere fratræden på enten efterløn eller pension, og derfor er det nødvendigt at gøre noget fremadrettet.
Det må være et initiativ, som også hr. Jørgen Arbo-Bæhr synes er socialt rigtigt, at målrette efterlønnen til dem, der har været mange år på arbejdsmarkedet.
Helt generelt er det jo sådan, at alle grupper i samfundet faktisk oplever en stigende levealder.
Det er korrekt, at der er en tendens til, at levealderen stiger mest, jo længere uddannelse man har, men lad os glæde os over, at levealderen generelt set stiger for alle.
Det er jo udtryk for en generelt større sundhed i samfundet.
For så vidt angår det, at folk skal fratræde arbejdsmarkedet, er der indført en fortrydelsesordning, så de, der ikke er kommet ind i efterlønsordningen i tide, kan fortryde og komme ind i den – igen et instrument, der hjælper de mennesker, som er mest nedslidte.
Vi har indført en seniorjobordning, og selv om det ikke er et led i velfærdsforliget, har vi generelt forbedret fleksjobordningen, som er en meget, meget god ordning, der sikrer, at folk, der ikke fungerer hundrede procent fysisk eller psykisk, kan komme ud at virke på det ordinære arbejdsmarked – en fantastisk god ordning af både menneskelige, sociale og økonomiske årsager.
Endelig vil jeg også sige, at hvis folk er så nedslidte, at det kan dokumenteres medicinsk, at de ikke har nogen arbejdsevne tilbage, er svaret førtidspension. Alt i alt finder jeg, at der er fundet en meget fornuftig social balance.
Folk skal arbejde længere, men samtidig tager vi initiativer til, at der skal ske mindre nedslidning, og at folk får nogle gode muligheder for at fratræde, såfremt de er blevet nedslidt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-10:
Jeg troede egentlig, at også Det Konservative Folkeparti var kommet lidt længere end til den religiøse nødvendighed af at forringe efterlønsordningen, men det er hr. Jakob Axel Nielsen øjensynligt ikke.
Men jeg kunne godt tænke mig at vide, om det ikke er rigtigt, at når hr. Jakob Axel Nielsen snakker om en nødvendighed, er den økonomisk set baseret på Velfærdskommissionen, der jo forudsætter, at privatøkonomien skal stige med 120 pct. og altså mere end fordobles i de kommende 35 år, mens det offentlige forbrug stort set skal holdes i skak.
En anden forudsætning er, at i dagens Danmark står ca. 800.000 mennesker i den arbejdsdygtige alder uden for arbejdsmarkedet, så der er ledige hænder nok, så er det ikke sådan, at i stedet for den evindelige snak om nødvendighed er det også for De Konservative et spørgsmål om et politisk valg?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-11-10:
Jeg må sige, at jeg ikke forstod, hvad det var for noget snak om religiøs nødvendighed, hr. Jørgen Arbo-Bæhr kom med, så hvis det er noget, hr. Jørgen Arbo-Bæhr ønsker jeg skal svare på, skal spørgsmålet uddybes næste gang.
Men med hensyn til nødvendigheden af at lave en velfærdsreform kan jeg kun påpege, at der er 400.000 flere, der forlader arbejdsmarkedet, og 350.000 færre, der træder ind.
Kurverne krydser, om føje år vil der være flere mennesker uden for arbejdsstyrken, fordi der er meget store årgange blandt de ældre og meget små årgange blandt de yngre, og det giver et eklatant behov for nogle reformer for at fremtidssikre det velfærdssamfund, som vi alle sammen holder af.
Det siger i virkeligheden sig selv.
Så kan jeg ikke bekræfte, at der er ledige nok.
Det danske samfund har tværtimod et eklatant behov for ledige hænder og hoveder allerede nu, for hvorfor i himlens navn skulle vores erhvervsliv ellers sige nej tak til ordrer og dermed beskatningsgrundlag på op til 24-25 mia. kr. om året?
Morten Østergaard (RV), 2006-11-10:
Det er altså en misforståelse, hvis man mener, at Det Radikale Venstre også vil opfordre folk til at gå på efterløn, når den nye alder er kommet på plads, for det vil vi sådan set ikke.
Vi håber, at folk vil blive længere, og vi håber, at vi kan skabe et sundt arbejdsmiljø, også i de brancher, som Enhedslistens hr. Jørgen Arbo-Bæhr taler om her.
Vi håber, at vi også i de brancher kan få skabt nogle vilkår, der gør, at man ikke griber den første chance til at slippe for at gå på arbejde, men tværtimod har et sundt og godt arbejdsliv, som er frit for stress og andre faktorer, der forringer ens sundhed.
Men forskellen er jo, at mens Enhedslisten siger, at de brancher kan vi nok ikke gøre noget ved, så derfor må vi have en efterlønsordning, så folk kan komme tidligere i gang med deres otium, er vi ikke tilfredse med det.
Vi vil have, at alle har et sundt arbejdsliv, også dem, der arbejder i de brancher, hvor vi i dag kan se, at der er problemer, og netop derfor sætter vi målrettet ind på de områder, bl.a. med forebyggelsesfonden og den ekstra indsats for arbejdsmiljø.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-11-10:
Jeg kan bekræfte, at der er tale om et politisk valg, og jeg kan også bekræfte, at der er tale om et meget fornuftigt politisk valg, som 158 mandater står bag.
Det er altså alle de økonomisk ansvarlige partier, der står bag det.