Kristian Jensen (V), 1998-11-24:
Tak for redegørelsen.
Det er jo lidt et flyvsk emne, vi diskuterer her.
Hvis man følger med i medierne, så kan man spørge sig, om det er dommedag, der kommer, eller om det blot er en stor salgskampagne fra edb-virksomhedernes side, om vi allesammen skal ud og hamstre vand, dåsemad og brænde, eller om vi blot skal fortsætte vores traditionelle juleaftensgøremål. Om vi skal sove uroligt i frygt for Ruslands atomraketter, eller om vi stille og roligt skal sætte os op i et fly nytårsaften, hvis der er nogle, der tror på, at det skulle være sjovt.
Debatten har i hvert fald været meget intens blandt fagfolk og meget svingende i sine konklusioner.
Men som tiden skrider frem, og en meget uopsættelig deadline nærmer sig, så er det på tide, at diskussionen i mere end én forstand kommer ned på jorden.
År 2000-problemet sidder jo i de små chips, der ikke blot som titlen på forespørgselsdebatten siger, sidder i computeren, men sidder alle steder.
Det er de små chips, som vi ikke kunne forudse ville overleve helt til årtusindskiftet.
Og hvis man tror på, at det her kun er noget opreklameret noget, så spørg Barsebäck, der har fundet 722 mindre problemer.
Spørg de små erhvervsdrivende, der ikke kan fakturere korrekt efter den 31. december 1999, eller spørg de privatpersoner, der har testet deres computer og fundet rod i kalenderen.
Det er ganske enkelt et problem, som hver enkelt skal forholde sig til, fordi det netop er hver enkelt dansker og hver enkelt virksomhed, der vil stå tilbage med smerten, når eller hvis der opstår problemer.
Fra politisk side har vi en opgave at løse, der hedder, at så mange som muligt så smertefrit som muligt oplever årtusindskiftet så uproblematisk som muligt, og derfor har vi brug for en trestrenget strategi: Vi skal sikre, at der bliver oplyst nok og målrettet omkring problemet.
Vi skal garantere, at de offentlige ydelser, som borgerne forventer, fungerer upåklageligt, og vi skal stille et beredskab op, når vi finder ud af, at det ikke fungerer.
Til det første punkt vil jeg gerne rose Forskningsministeriets og Dansk Dataforenings fælles arbejde
gennem År 2000 Sekretariatet og År 2000 Forum, der gør et stort stykke arbejde for at udbrede kendskabet til problemstillingen.
Alligevel tyder noget på, at oplysningerne ikke trænger ind, da vi særlig kan se, at virksomheder, som erkender problemet, ikke gør noget ved det eller ikke gør noget for at forebygge det.
Vi ser jævnligt aviser, tidsskrifter og andre medier bringe historier om, at nu er det gået op for først den ene branche og så den anden, at selv om de ikke er specielt afhængige af computere, så er de meget afhængige af de små chips.
Vi har set Bill Clinton gøre det, vi har set Tony Blair gøre det, men vi har endnu ikke set Poul Nyrup tage problemet op i en af de store taler og gøre problemet til absolut hovedproblem i de sidste godt 400 dage.
Det synes vi er for dårligt og for ringe.
Budskabet skal trænge igennem på lederniveau, og det er kun statsministeren, der kan bringe problemet derop.
På det andet punkt i min tredelte strategi har År 2000 Forum arrangeret nogle gode konferencer.
Konferencerne var godt tilrettelagt og velgennemførte, men det samme kan man ikke sige om beredskabet for de områder, konferencen omhandlede.
Det er en rystende oplevelse at se, at så mange forsyningsvirksomheder endnu i sommer ikke havde et overblik over problemerne eller ikke var begyndt at gennemgå deres systemer.
Hele arbejdet med virksomhedernes sikring kan være nyttesløst, hvis ikke elværkerne kan levere den strøm, som vores samfund i dag er så afhængigt af.
Ligesom det også kun var en lille del af vandværkerne, der var repræsenterede og kunne sige god for deres forberedelser.
Det er et område, hvor indsatsen må og skal opprioriteres.
Der tegner sig det billede for de enkelte ministerier, at der er stor aktivitet og megen opmærksomhed, men jeg har lagt mærke til, at nogle ministerier lader sig nøje med leverandørerklæringer om, at udstyret er år 2000-parat, mens andre går ind og undersøger det selv.
Jeg kunne godt tænke mig at få afklaret, om der er en samlet holdning og en enslydende stillingtagen til leverandørerklæringer.
I samme omgang kunne det være rart at få en tilbagemelding på ministeriernes evne til at overholde deres egne deadlines.
I svarene er en masse projekter sat til at være afsluttet her i efteråret, men med almindeligt kendskab til organisationers og især ministeriers evne til at overholde deadlines i almindelighed, så vil det være rart at få fulgt op på, om tidsplanerne holder.
Der kan være mange udformninger af et beredskab ved det her, men når man ser på problemets alvor, så kan man næsten ikke tænke i for store baner.
Skulle vi ikke benytte lejligheden til at gennemføre historiens største beredskabsøvelse og have Beredskabsstyrelsen og hjemmeværnet klar til at rykke ud med nødgeneratorer og gasvarmere, hvor der opstår problemer?
Vi har brug for at sætte problemet på toppen af den politiske dagsorden og informere alle bedst mulig om deres ansvar og deres muligheder.
Vi skal sikre, at de ydelser, borgerne har en forventning om, også fungerer, og vi skal lave et sikkerhedsnet, der er finmasket nok til at fange de smuttere, der vil komme.
Hvis regeringen ønsker yderligere tiltag, så har de Venstres fulde støtte, men hvis regeringen tilsidesætter problemet, vil den også få vores fulde kritik.