Gitte Seeberg (KF), 1999-09-07:
Vi konservative vil en helt anden vej end regeringen.
For det første: Vi vil ikke acceptere, at skatten kun kan gå én vej, nemlig op.
Vi kæmper for, at den skal ned.
For det andet: Vi vil ikke acceptere, at erhvervslivet konstant og systematisk pålægges nye byrder.
Vi kæmper for færre byrder, så der skabes flere job.
For det tredje: Vi vil ikke acceptere, at de samlede offentlige udgifter kun kan gå én vej, nemlig op.
Vi kæmper for, at stigningen stopper nu, ikke kun for år 2000, men flere år frem.
For det fjerde: Vi vil ikke acceptere, at regeringen år efter år lægger beslag på en større del af samfundskagen.
Det er den enkelte familie, der skaber samfundets værdier, derfor skal familien også have ret til at beholde flere penge selv.
Væk med det socialdemokratiske lommepengesamfund!
Regeringen har en utrolig fantasi, når det gælder om, at der skal opfindes nye skatter.
Hvis regeringen brugte den samme fantasi til at reformere den offentlige sektor, kunne De Konservatives krav uden problemer opfyldes.
Vi vil en anden vej end regeringen, men vi går positivt ind i forhandlingerne om næste års finanslov.
Vi vil gerne tage et medansvar, sådan som vi også gjorde det sidste år i forbindelse med aftalen for dette her år.
Først og fremmest vil vi selvfølgelig gerne være med i en aftale, fordi det giver os mulighed for at få gennemført konservative mærkesager, men også for at forhindre, at regeringen bruger sit flertal med venstrefløjen og det, som heraf følger.
Det har vi tidligere set.
Tænk blot på pinsepakken!
Det Konservative Folkeparti er tilfreds med de forlig, vi det seneste år har indgået med regeringen, først og fremmest finanslovaftalen for 1999, der indebar store reformer, men også forsvarsforliget, aftalen om liberalisering af elsektoren og forliget om Det Kgl. Teater og et operahus.
Disse aftaler har tydelige spor af konservativ politik.
Helt så store reformer ser det ikke ud til at der er udsigt til i år.
Regeringens finanslovforslag kan nærmest karakteriseres som et pænt stykke bogholderiarbejde.
Alt er, som det plejer; ingen visioner.
Der arbejdes ikke videre med reformer på arbejdsmarkedet.
Den seneste arbejdsmarkedsreform blev væsentlig dyrere end forventet. I stedet for blot at lade bevillingerne stige burde vi i stedet tage fat på problemerne.
Det Konservative Folkeparti har en lang række forslag til opstramninger i dagpengesystemet, som vi mener er nødvendige at gennemføre for at sikre, at der ikke skal komme stigende lønpres og flaskehalse inden for visse fagområder.
Vi havde også gerne set udspil på andre områder.
Voksen- og efteruddannelsesområdet trænger til en gennemgribende reform.
Regeringen tøver, men Det Konservative Folkeparti er klar.
På sundhedsområdet er det på tide, at regeringen kommer med et seriøst bud på, hvad man vil gøre ved ventelisterne.
I uddannelsessystemerne er der brug for et kvalitetsløft.
Ja, og så politiet.
Her taler regeringen meget, men gør intet.
Regeringen lægger op til en række nye skatter og afgifter på over 3 mia. kr. Det er lige så skuffende, som det er forventeligt.
Sådan er socialdemokratisk politik: Når man ikke kan få finansloven til at hænge sammen, så opfinder man nogle nye skatter.
Vi har i Det Konservative Folkeparti fremlagt vores forslag til finanslov.
Vores forslag lægger op til at bremse væksten i de samlede offentlige udgifter.
Det er nødvendigt, at dansk erhvervsliv står stærkest muligt.
Det er trods alt dansk erhvervsliv, der tjener pengene hjem til os alle sammen. I vores forslag lægger vi også op til, at der tages det første lille spadestik til en lettelse af skattetrykket.
Man kan undre sig over, at netop denne del af vores forslag har været udsat for en så markant kritik fra regeringspartiernes side. Vi mener, at det i længden er uholdbart med det høje skattetryk.
Vi ved også godt, at det ikke kan ændre sig fra den ene dag til den anden, og at det er lang proces, men det skal efter vores opfattelse sættes i søen hurtigst muligt.
Skatten skal på lang sigt ned på et niveau, som svarer til de øvrige EU-landes.
Godt 2,5 mia. kr. belaster regeringens forslag erhvervslivet med.
Det er ikke godt for konkurrenceevnen og dermed for betalingsbalancen.
Regeringen har nu taget et forslag om en reklameafgift op af mølposen - dette på trods af, at forslaget overhovedet ingen miljøvirkning har.
Forslaget harmonerer ikke just med ambitionerne om administrative lettelser til dansk erhvervsliv.
Det Konservative Folkeparti var imod, sidste gang vi diskuterede det.
Det er vi igen.
Sidste år havde regeringen et forslag med om afskaffelse
af administrationsgodtgørelsen
Det fik vi da heldigvis forhindret.
I år er forslaget så med igen, men det bliver det nu ikke meget bedre af.
Det er i øvrigt et forslag, som vil ramme landbruget meget hårdt, ligesom forslaget om forringelserne af afskrivningerne på husdyr.
Dansk landbrug har for tiden meget trange kår, og mere end ½ mia. kr. vil alene disse forslag koste landbruget.
Hertil kommer så de andre forslag, regeringen er kommet med.
Det Konservative Folkeparti mener, vi skal gå den anden vej.
Vi foreslår forbedrede afskrivningsregler og bedre skatteregler ved lønmodtageres medejerskab af danske virksomheder.
Særlig nye vidensvirksomheder har brug for lempelige regler.
På generationsskifteområdet har vi en række forslag.
Vi mener fortsat, at det er nødvendigt at forbedre goodwillreglerne, og vi skal give nære medarbejdere mulighed for at overtage en virksomhed på samme måde, som var det en søn eller en datter.
Der er masser at tage fat på.
Nu må regeringen sikre, at der gøres noget for at sikre generationsskifte i fremtiden.
Det Konservative Folkeparti ønsker de grønne afgifter
for dansk erhvervsliv afskaffet og erstattet af aftaler i EU.
Det vil også lette på virksomhedernes administrative byrder.
Vi mener også, at man må gøre sig klart, hvilke problemer vi vil stå over for, når Øresundsbroen er færdig.
Vi må se i øjnene, at København skal konkurrere med Malmø om erhvervslivet.
Derfor skal der være et ordentligt erhvervsklima i København.
Med Øresundsregionen som en europæisk metropol bliver det muligt for området at tiltrække virksomheder.
Men det er vigtigt, at de etablerer sig på den rigtige side af sundet. Det kræver også ordentlige vilkår for erhvervsturismen.
Det Konservative Folkeparti foreslår derfor, at momsafløftningsretten for hotel- og restaurationsydelser hæves til 100 pct. Det vil give os mulighed for at konkurrere med svenskerne.
Så til sygehusene: For Det Konservative Folkeparti er et godt sundhedsvæsen et kerneområde i vores velfærdssamfund.
Finanslovaftalen for 1999 var på sygehusområdet et fremskridt.
For første gang indgår det private sygehus som et reelt alternativ.
Vi synes, at det er sund fornuft at benytte de private sygehuse som et supplement til de offentlige sygehuse, men at det offentlige skal betale.
Sygdomsbehandling og betaling for denne er og bliver en offentlig opgave.
Vi fik sidste år iværksat en behandlingsgaranti for en række sygdomme.
Vi havde ønsket, at denne garanti skulle omfatte alle livstruende og livskvalitetstruende sygdomme.
Vi ønsker at fortsætte i det spor, der blev lagt sidste år, og udvide behandlingsgarantien til at omfatte andre sygdomme.
Behandlingsgarantien skal omfatte alle alvorlige sygdomme.
Vores forslag har høj prioritet, og vi er villige til at afsætte flere penge på området, ja, vi mener, der skal flere penge til.
Vi ønsker også, at der udarbejdes en 5-årig kræftplan.
Vi er sakket bagud, når det drejer sig om kvaliteten i kræftbehandlingen.
Vi ønsker, at flere sygehuse forsynes med strålekanoner, og at det indgår i den kræftplan, som vi foreslår.
Vi er også utilfredse med, at forslaget om brystscreening ikke er finansieret i regeringens finanslovforslag.
Regeringen er pålagt af et flertal i Folketinget at iværksætte dette, og alligevel er det ikke med.
Regeringen må handle, og det skal gå hurtigt.
I regeringens forslag savner vi udspil på voksen- og efteruddannelsesområdet.
De bebudede reformer er foreløbig skudt til hjørne.
Set i lyset af de enorme summer, der bruges årligt på området, er den besparelse, som regeringen lægger op til, beskeden.
Der kan spares langt mere, end regeringen lægger op til.
Der er for meget ressourcespild, for mange af uddannelserne lapper ind over hinanden.
Ikke alle uddannelser giver højere faglig kvalitet for den enkelte.
Voksen- og efteruddannelserne bør samles i ét ministerium og hele området reguleres i én lov.
Der skal ryddes op i kursusudbudet og sikres en reel efterspørgselsstyring.
Ikke alt er en offentlig opgave.
Derfor foreslår vi, at virksomhederne ikke fremover skal kunne sende medarbejdere på offentligt finansierede kurser, hvis det f.eks. er som led i, at virksomheden indfører ny teknologi, nye maskiner eller andet.
Den udgift må virksomhederne selv afholde.
Det er ikke kun på voksen- og efteruddannelsesområdet, der skal gøres noget.
De videregående uddannelser kræver et løft.
IT-indsatsen skal styrkes, og IT skal indgå som en naturlig del af studiet, uanset hvilken videregående uddannelse man vælger.
Den øgede internationalisering stiller også krav.
De studerende skal gives bedre muligheder for at tage en del af studieforløbet i udlandet, ligesom vi skal benytte os mere af lærere fra udlandet.
De studerende skal gives bedre økonomiske kår og bedre SU, når de tager til udlandet for en periode. Der er fortsat udsigt til mangel på arbejdskraft inden for de naturvidenskabelige områder.
Forholdene her skal forbedres for de studerende.
Samtidig skal efteruddannelsesindsatsen forbedres, særlig for ledige ingeniører.
Et væsentligt tema i efteråret bliver forhandlingerne om et nyt politiforlig.
For Folketinget er det helt afgørende, at politiets rammer forbedres.
Det er uacceptabelt, og det er helt uforsvarligt.
Det stemmer heller ikke overens med de løfter, som statsministeren for kort tid siden var fremme med.
Presset på politiet de senere år har været enormt.
Rockerkrigen har lagt beslag på meget, men fordi idyllen har sænket sig over rockerne, betyder det jo ikke, at alt er, som det skal være.
Der vil fortsat være et stort behov for at komme den kriminalitet til livs, som rockerne står bag, og som de nu måske har bedre tid til.
Senest har vi været vidne til nye og mindst lige så alvorlige problemer, der ikke sådan lader sig løse uden videre.
Jeg tænker her på problemerne med visse unge andengenerationsindvandrere; her har politiet en stor og tidskrævende opgave.
Politiet har nok at gøre med at løse konkrete politiopgaver.
I Det Konservative Folkeparti ønsker vi også et mere synligt politi; det er med til at øge vores alle sammens tryghed.
Det Konservative Folkeparti ønsker, at politistyrken forøges i de kommende år, så vi får 600 flere mænd og kvinder i politistyrken; det kræver øgede bevillinger til politiet.
Som afslutning vil jeg sige, at Det Konservative Folkeparti mener, at der er behov for en finanslov uden mange store og nye udgifter.
De forslag, vi har fremlagt, er alle finansieret.
Der kan spares masser af penge på arbejdsmarkedspolitikken og på voksen- og efteruddannelsesområdet, hvis der er mod og vilje til at gennemføre de nødvendige reformer.
Vi foreslår også besparelser på ulandsbistanden, men vi ønsker fortsat, at Danmark ligger i toppen med et stort bidrag.
Det kan vi også sagtens, også selv om der bruges mindre, end der bruges nu.
Vi skal sikre, at de midler, der bruges, anvendes bedst muligt, og vi skal sortere det fra, der ikke har den ønskede effekt.
Det Konservative Folkeparti ser frem til de kommende forhandlinger.
Der er mange områder, hvor vi kan nå hinanden, men der er også mange områder, hvor der er stor afstand mellem regeringen og Det Konservative Folkeparti, men sådan skal det jo være i politik.
Der skal være forskel på regeringen og oppositionen.
Vi har med vores oplæg klart fortalt, hvad Det Konservative Folkeparti står for.
Det har vi, fordi vi mener, at det er vigtigt, at vælgerne kender alternativet til den nuværende regering.
Det er vigtigt at vise, at der er et alternativ.
Først undskyld til hr. Kofod-Svendsen for, at jeg ikke fik besvaret spørgsmålet før.
Jeg kan sige, at Det Konservative Folkeparti er ved at lægge sidste hånd på et familiepolitisk oplæg, og det, vi har valgt at tage med, er ikke færdigt endnu, det bliver snart færdigt.
Men det forslag, som vi har med i vores finanslovforslag, som i øvrigt ikke koster noget, er det, at kommunerne skal kunne vælge, hvilke løsninger de vil tilbyde børnefamilierne. Så til spørgsmålet om, hvorvidt det så gør, at folk vil få et retskrav på det, er svaret nej.
Altså, kommunerne skal tilrettelægge deres ressourcer på den bedste måde.
Til hr. Jan Petersen: Jamen det er jo dejligt, at udgiftstrykket er faldet en smule, og at skattetrykket er intakt.
Man må altså bare ikke glemme, at der er kommet omkring 500 mia. kr. ekstra i kassen, siden regeringen kom til, og langt de fleste af de penge er så også brugt, og det er dér, vi mener at man burde have disponeret anderledes.
Så spørger hr. Claus Larsen-Jensen om ulandsbistanden og vil gerne have, at jeg er meget konkret med hensyn til, nøjagtig hvor vi foreslår besparelser.
Vi foreslår en blanding af bilaterale og multilaterale besparelser - primært på det multilaterale område.
Der er NGO-erne, som jeg nævnte før, og der kunne også være noget støtte til FN-organisationer.
Vi har det finansieret.
Jeg er i øvrigt enig med hr. Claus Larsen-Jensen i, at der er mange lande, som svigter den opgave, men Danmark kan ikke løse hele verdens problemer.
Vi ligger i front, når det gælder ulandsbistanden, også hvis Det Konservative Folkepartis forslag bliver gennemført.
Og vores ulandsbistand er ikke kun et spørgsmål om, at danske erhvervsvirksomheder skal have mere ud af det.
Men vi kan da lige så godt benytte vores erhvervsvirksomheder, når vi alligevel bruger pengene.