Hans Christian Schmidt (V), 2002-11-07:
Først vil jeg gerne takke for den positive modtagelse og for de gode indlæg, som vi har hørt i dag.
Det er jo rigtigt, hvad der er sagt om lovforslaget.
Lovforslaget skal sikre såvel råstofmyndighederne som råstoferhvervet et mere hensigtsmæssigt administrationsgrundlag og en mere hensigtsmæssig råstofindvinding i forbindelse med udløbet den 1. juli 2003
af de anmeldte rettigheder til indvinding, som jo drejer sig om kalk, kridt, ler og tørv m.m. Hvis der ikke inden denne dato er meddelt tilladelse efter råstofloven til indvinding, vil den anmeldte ret bortfalde.
Det er derfor, som nogle ordførere også gjorde opmærksom på, at der i år 2003 opstår en situation, hvor der vil blive søgt indvindingstilladelse på stort set alle arealer med anmeldte rettigheder.
Indehavere af anmeldte rettigheder vil føle sig tvunget hertil for at sikre sig, at de kan bevare den retsstilling, der i erstatningsmæssig henseende er knyttet til en anmeldt ret.
Det vil give en unødvendig ophobning af ansøgninger om tilladelser til indvinding på arealer, hvorpå der først er behov for at indvinde på et senere tidspunkt.
Forslaget lægger derfor op til, at råstoflovens 25-års-frist for retten til råstofindvinding på arealer med anmeldte rettigheder forlænges i yderligere 25 år, og efter forslaget behøver indehaverne af anmeldte rettigheder ikke at søge om indvindingstilladelse, før der er et aktuelt behov for indvinding.
På den måde fordeles amternes arbejde med udstedelse af tilladelser over tid, og det samme vil gælde for eventuelle erstatningssager i forbindelse med afslag.
Lovforslaget er i øvrigt en del af regeringens regelforenklingsprogram, og det er som sådan også blevet godt modtaget af høringsparterne. Jeg ser selvfølgelig frem til en positiv og hurtig behandling af lovforslaget, og vi er selvfølgelig indstillet på at tage den debat, positiv og konstruktiv, med de ordførere, som har nævnt, at der er ting, de gerne vil have uddybet i forbindelse med den debat.
Vi håber, vi kan nå frem, så vi i god tid har det ordnet inden den 1. juli 2003.
Jeg vil godt knytte et par bemærkninger til nogle af de spørgsmål, der kom her.
Bl.a. var der lidt om Danmarks Naturfredningsforenings forslag om mulighed for betinget forlængelse, hvor man altså går ind og siger, at man godt kunne tænke sig en betinget forlængelse.
Hele ideen i lovforslaget er at udskyde en egentlig sagsbehandling til det tidspunkt, hvor der er behov for at påbegynde indvindingen.
Herved opnås det, som vi talte om, nemlig den forenkling, at det kun er i tilfælde af en konkret ansøgning, at der skal finde en egentlig sagsbehandling sted i modsætning til at foretage en omfattende klarlæggelse og vurdering af anmeldte rettigheders forhold til den allerede foretagne planlægning og de forpligtelser, den er udtryk for, herunder hensynet til de særlige beskyttelsesområder.
Jeg synes, vi skal diskutere det i udvalget, men det er det, der er argumentet for det.
Så blev der sagt lidt om anmeldte rettigheder i internationale og nationale beskyttelsesområder.
Som jeg sagde, findes der omkring 300 anmeldte rettigheder til kalk, kridt, ler og tørv osv. med reserver til mange års forbrug.
Kun ca. halvdelen af de anmeldte rettigheder ligger i regionplanlagte graveområder.
Det er således ikke muligt at klarlægge, hvor mange af de omkring 300 anmeldte rettigheder, der ligger inden for internationale naturbeskyttelsesområder eller de af amterne udpegede særlige beskyttelsesområder eller sårbare grundvandsområder. Lovforslaget giver indehaverne af anmeldte rettigheder mulighed for at forlænge retten i yderligere 25 år. Forlængelsen af de anmeldte rettigheder giver imidlertid ikke ret til at påbegynde indvindingen.
Der skal indhentes tilladelse hertil efter de til enhver tid gældende regler, råstoflov og i øvrigt relevant lovgivning, som også fru Elsebeth Gerner Nielsen var inde på, herunder internationale forpligtelser.
Hensynet til de særlige interesser i de nævnte områder vil blive varetaget i forbindelse hermed.
Igen opnås der herved den forenkling, at det kun er i tilfælde af en konkret ansøgning, der skal finde en egentlig sagsbehandling sted, i modsætning til at foretage en omfattende klarlæggelse og vurdering af samtlige anmeldte rettigheders forhold til den allerede foretagne planlægning og de forpligtelser, dette er udtryk for, herunder hensynet til de særlige beskyttelsesområder.
Om dispensation, som også blev nævnt af nogle ordførere, vil jeg sige: Ansøgning om tilladelse til råstofindvinding i de internationale naturbeskyttelsesområder skal ledsages af en VVM-redegørelse.
Det har aldrig været meningen at lempe på dette krav, som er medvirkende til at begrænse antallet af ansøgere og dermed også overdreven brug af dispensationsordningen.
Det var og er fortsat forudsat, at der udelukkende kan dispenseres fra indvinding på under 6 meter, dersom der er tale om specielle råstofforekomster med egenskaber, som gør, at råstofferne kan anvendes til fremstilling af et unikt produkt.
Denne forudsætning vil også medvirke til at forhindre misbrug af dispensationsadgangene.
Jeg tager også gerne en diskussion om det, for jeg synes, det er vigtigt, at vi finder hinanden i det.
Det har i hvert fald aldrig været tanken fra regeringens side, at det skulle lempes.
Endelig
til sidst: Eksempler på det?
Ja, man kan sige, at den gældende lov indebærer, som jeg sagde, muligheden for dispensation til indvinding af sand, grus og ral i beskyttelsesområder og på vanddybder under 6 m.
Som eksempel kan man nævne, at der gennem en længere årrække blev indvundet store mængder østersskaller fra fjordbunden i Roskilde Fjord, og indvindingen blev af miljø- og naturmæssige hensyn bragt til ophør med udløbet af 1997.
Der har imidlertid nu vist sig behov for at kunne dispensere, så der kan ske indvinding af muslingeskaller, hvor indvinding i det konkrete tilfælde ikke skader miljøet og ikke kan sammenlignes med indvindingen i Roskilde Fjord.
Uden mulighed for dispensation skal denne igangværende indvinding af muslingeskaller efter en overgangsordning være afviklet i 2007, og jeg har faktisk også forstået, at de grønne organisationer da også har accepteret denne her dispensationsmulighed.
Jeg siger kun, at det er eksempler, vi har indhentet, og jeg ser frem til den debat, vi får i udvalget.
Vi vil i hvert fald gerne svare på alle de spørgsmål, der måtte komme, men også gerne indgå i en konstruktiv debat.