Anne Baastrup (SF), 2004-01-29:
Jeg takker for debatten.
Jeg synes, det har været spændende, og jeg synes også, det har været rart, at vi har kunnet tage debatten, hvor der ikke har været en aktuel sag, for det gør jo ofte, at vandene skilles, og at man måske begynder at forsøge at beskytte den, der måske har fået næsen lidt for langt frem.
Vi har nu stille og roligt kunnet tage en principiel debat.
Spørgsmålet om, at Rigsadvokaten er underlagt justitsministerens kompetence i enkeltsager, har altid været en kilde til undren for mig.
Da jeg så kommissæren for Østersøområdet, Ole Espersen, for nogle år siden komme med en rapport, synes jeg, at tingene ligesom blev sat lidt på plads.
I den forbindelse er det så også vigtigt at huske på, at Rigsadvokaten meget understreger, at han ikke oplevede, at han havde været presset. Hr. Per Dalgaard var inde på spørgsmålet om magtadskillelsen, og jeg synes altså, at hr. Per Dalgaard lige skal kigge på Retsudvalgets alm. del, bilag 8, hvor der er et fint, stort og langt referat af den høring.
Her er professor Gorm Toftegaard Nielsen nemlig inde på spørgsmålet om magtadskillelseslæren som Montesquieu beskrev tilbage i tiden, nemlig den lovgivende, den dømmende og den udøvende magt.
Men det, der var det sjove i Frankrig dengang - jeg tror i virkeligheden også lidt nu - var, at dommeren både var anklagemyndighed og dommer, så Montesquieu tænkte i virkeligheden sin teori på den måde, at anklagemyndighed og domstol også skulle være adskilt fra den lovgivende og den udøvende magt.
Det er jo en teori, man så kan diskutere hen ad vejen.
Jeg synes bare, at det i hvert fald skal nævnes her som en kommentar til hr. Per Dalgaards indlæg.
Danske politikere vil gerne genvælges, og man får bedst presse, hvis det er en enkeltsag, som pressen selv kan overskue.
Vi har også en tradition for, at vi har mindretalsregeringer.
Derfor kan man stå i en situation, hvor en justitsminister bliver presset fuldstændig urimeligt af et støtteparti.
Det er bl.a. den situation, vi skal prøve at undgå, og det er derfor, det er så hamrende vigtigt, at vi tager en stilfærdig og rolig debat om det på et tidspunkt, hvor der ikke er nogen som helst tvivl, hvor der ikke er nogen, der lægger et utilbørligt pres på justitsministeren i konkrete sager.
Sådan skal vi bare holde fast i vores
samtale.
Jeg forsøgte også at minde hr. Helge Adam Møller om, at vores forvaltningssystem har udviklet sig kraftigt inden for de sidste 30 år.
Tænk på al den ballade, der var omkring miljøministeren, der gik ind med en pose penge og gav den til sin gamle skole.
For 30 år siden ville det have været en naturlig ting, at miljøministeren traf afgørelse i konkrete sager.
Selvfølgelig skulle det ikke være til hans gamle skole, men alligevel.
Det ser vi stort set ikke mere, undtagen med justitsministerens kompetence til at gå ind i Rigsadvokatens afgørelse i konkrete sager.
Derfor er jeg fuldstændig enig med hr. Morten Østergaard.
Dette er en mumie, dette er en reminiscens fra gammel tænkning, og derfor skal vi naturligvis som de øvrige europæiske lande tænke nyt på det her område; en nytænkning, der er en reel afskillelse af magten mellem justitsministeren og Rigsadvokaten.
Det vil ikke føre til mere korruption.
Det vil det ikke, for justitsministeren har stadig væk den overordnede beføjelse til at kontrollere, at Rigsadvokaten overholder lovgivningen som sådan.
Tak for i dag.