Per Dalgaard (DF), 2003-05-13:
Jeg vil sige tak for debatten, som ikke har haft så positivt
et tilsnit, som man måske kunne håbe - efter de mange års erfaringer, vi har med indvandrere og ikkedemokratiske tilstande blandt dem specielt, er det selvfølgelig lidt skuffende.
Jeg er enig i, som nogle har sagt, at det der med at fratage nogen muligheden for noget, de har haft i mange år, er en vanskelig sag.
Det kender vi alle sammen, og det er
ikke kun inden for f.eks. stemmeret, det er også inden for alle mulige andre ting i samfundet, men derfor mener jeg alligevel, at det her er et sted, hvor man bør gøre det.
Det handler jo sådan set ikke om at indskrænke demokratiet eller forsøge at sige, at de ikke skal kunne påvirke samfundet.
Det er netop et af problemerne: Påvirke samfundet med hvad?
Det er et af de store problemer og et af de hovedargumenter, Dansk Folkeparti har: påvirke det danske samfund med hvad?
Det vender jeg tilbage til om et lille øjeblik i forbindelse med selve talen.
Med hensyn til pligt til at deltage i selve demokratiet: Ja, det kan man selvfølgelig godt sige.
Men der er jo ingen borger, man kan tvinge til at stemme.
Vi har jo ikke stemmepligt her i landet.
Folk kan gøre det, kan benytte sig af den, hvis de vil, og de kan lade være.
En gave af den type bør kun gives efter moden overvejelse, for stemmeret er ikke blot en afgrænset rettighed, men en fundamental indflydelse på et lands udvikling.
Den skal her i landet kun gives til mennesker, som ønsker at medvirke til at udvikle Danmark i en fortsat demokratisk retning, og derfor finder Dansk Folkeparti, at en sammenknytning med et dansk statsborgerskab, når det kan opnås, vil være en yderst fornuftig ting.
At have stemmeret og være valgbar i et land uden at være statsborger er yderligere en ganske ualmindelig ret set globalt.
Ud over at den findes i Danmark, er det jo kun Irland, Sverige, Holland, Norge, staten Victoria i Australien og New Zealand, som har denne ret.
Alle andre steder skal man være statsborger for at kunne stemme, bortset fra EU-statsborgere, som flytter fra det ene EU-land til det andet, og bortset fra statsborgere i Island eller Norge.
Men måske har alle de andre lande world-wide overvejet de samme tanker, som Dansk Folkeparti har, nemlig at der rent faktisk kræves et vist interessefællesskab og en vis solidaritet over for det land, man har slået sig ned i eller er blevet anbragt i via FN's flygtningekvoter, før man kan få stemmeret og endog blive valgbar til kommunalbestyrelser og amtsråd her i Danmark.
Mon det er de overvejelser, som Frankrig og Tyskland og andre lande har, siden de ikke vil lade andre statsborgere end EU-borgere stemme i de lande?
Det kunne meget vel være.
Ser vi på de personer, der udgør langt flertallet af de fremmede her i landet, er det svært at få øje på nogen form for solidaritetsfølelse endsige interesse i at opnå en vis samhørighed med de oprindelige borgere her i Danmark.
Mange af de fremmede, der kommer her, og som har denne stemmeret til kommunalvalgene, skilter jo ligefrem med deres foragt for det danske demokrati, vores måde at leve på, vores fri og fælles udgangspunkt kønnene imellem.
Sådanne folk, som har en fjendtlig indstilling over for vores tusindårige historie, ønsker Dansk Folkeparti netop ikke skal have indflydelse på vores lands udvikling, sådan som fru Tove Videbæk synes, de skal have.
I 1981, da De Konservative og Venstre stemte imod den daværende regerings forslag, var det 45.000 ikkedanske statsborgere, der kunne stemme ved kommunalvalgene, hvoraf de 11.000 var fra de nordiske lande.
Resten - 34.000 - var fra de såkaldt ikkeudviklede lande.
I dag er dette tal firdoblet.
I 2001 var tallet 155.880.
Det er voldsomt, og det er et af problemerne.
Hvis man yderligere ved hjælp af Danmarks Statistik fremskriver de her tal, vil der om 17 år, i år 2020, være 300.000-400.000 stemmeberettigede borgere fra mindre udviklede lande, primært med en islamisk kulturbaggrund i rygsækken.
Og de folk vil man have skal påvirke udviklingen i det danske kristne samfund.
Jeg synes, det er skræmmende.
Jeg synes, det er forfærdeligt, at der er nogen, som kan forestille sig, at det vil der komme noget godt ud af.
Den nugældende regel om kun 3 års ophold som baggrund for at være stemmeberettiget er efter Dansk Folkepartis mening ganske uacceptabel.
Dansk Folkeparti vil værne om det demokratiske grundlag, som Danmark er bygget på.
Vi tror på, at den model for en samfundsudvikling, som vi har haft igennem flere hundrede år, er værd at udvikle, og vi vil kæmpe imod, at den løbes over ende af folk med en modsat holdning, blot fordi de er så mange.
Jeg kunne godt forestille mig, at der i visse kommuner kunne blive et flertal af nogle folk, som slet ikke ved, hvad det vil sige at bo i et demokratisk samfund.
Og det gør de ved at indleve sig i landets traditioner og ved at acceptere landets levevis og ikke ved uafladelig at stille specielle krav.
I modsat fald, hvis vi fortsætter denne udvikling, og hvis det virkelig bliver 300.000-400.000 mennesker, som med en helt anden kulturel baggrund kan sætte dagsordenen i Danmark, er jeg bange for, at det vil gå frygtelig galt.