Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-12-02:
Jeg bliver nødt til lige at kommentere det der med mælken
først.
Nu har jeg jo grundlæggende aldrig forstået, hvorfor det er, at der er nogle mennesker, der skal have nogle flere penge end nogle andre.
Når folk alle sammen bidrager til samfundet, må det også være sådan, at de får det samme ud af det.
Det er god gammeldags socialistisk tankegang.
Så forsøgte jeg at bevæge mig ind på en anden måde at tænke tingene på - det kan godt være, at det ikke gik så godt
men vi taler jo om nogle mennesker, som tager den samme uddannelse.
Vi taler om to personer, der påbegynder en tømreruddannelse, færdiggør en tømreruddannelse, de to personer har fået forskellig løn.
Altså selv hos folk, der mener, at sådan er livet med de meget store forskelle, der er på folks levevilkår, må der da være en eller anden form for retfærdighedssans, så de mener, at to mennesker, der tager den samme uddannelse, også skal have det samme i ydelse under uddannelsen.
Men det kan godt være, at det er at trække min socialistiske tankegang alt for langt ind over midten.
Nok om
Jeg har lige et hjørne mere af det her med de svar, vi fik fra fru Marianne Jelved.
Altså jeg har forstået den del, fru Marianne Jelved sagde med, at man forringer fra 5.000 ned til 1.200.
Så sagde fru Marianne Jelved, at de er gået et andet sted hen.
Så det kan være, at vi kan lave en omvendt spørgsmål-svar-struktur om et øjeblik, når jeg er færdig med min ordførertale.
De økonomiske vismænd siger det ret klart set med mine briller: Med finanslovaftalen om skolepraktik tilskyndes virksomhederne ikke til at oprette flere praktikpladser i forhold til det nuværende system.
Det er den klokkeklare dom, som vismændene i dag kl. 12 kunne bekendtgøre over regeringens, Dansk Folkepartis og De Radikales forslag.
Det behøver man sådan set ikke at være økonomisk vismand for at kunne regne ud.
Altså det er sådan set det, eleverne har sagt i månedsvis, det er det, lærerne siger, det er det, skoledirektørerne siger, og det er det, oppositionen indtil videre har sagt.
Det er bl.a. også derfor, at eleverne har tænkt sig at demonstrere den 11. december.
Jeg ville så bare ønske, at der var nogen, der lyttede til alle de mennesker, der siger det samme som vismændene.
Jeg mener, at det her lovforslag bliver gennemført til fordel for arbejdsgiverne, med støtte fra arbejdsgiverne, men at alle andre parter er imod, og det synes jeg altså giver forligspartierne et forklaringsproblem.
De danske erhvervsuddannelser er kendetegnet ved at have en sammenhæng, en vekslen mellem teori og praksis, undervisning og praktik, og det er jo lige præcis derfor, at praktikpladserne er så centrale for en god erhvervsuddannelse.
Det store problem i mange år har været ikke at kunne skaffe praktikpladser nok, at mange tusinde unge hvert år har stået uden praktikplads.
I Enhedslisten har vi deltaget i forsøg på at skaffe flere praktikpladser, og vi har støttet forskellige modeller, men alle modeller uden undtagelse har indtil nu været kendetegnet ved ikke at gå ind til sagens kerne, ved ikke at stille krav til arbejdsgiverne om at stille praktikpladser til rådighed.
Derfor har de ting, der har været lavet de senere år også af den tidligere regering, ikke virket.
Som nødløsning på de her problemer har vi skabt skolepraktikken, og det er en nødløsning, og den diskussion vil jeg slet ikke tage med fru Marianne Jelved, for det er ikke det, det handler om.
Det handler ikke om, at den ene halvdel af salen mener, at skolepraktikken er jordens mest fantastiske løsning, og det gør den anden ikke.
Det handler om, at vi er uenige om, hvad det er for nogle løsninger, der skal på banen.
Jeg mener ikke, at man har fået skabt flere praktikpladser med denne her aftale.
Jeg mener, man fjerner nogle praktikpladser, og lige præcis dér er problemet ved den løsning, forligspartierne har fundet frem til.
Det vil sige, at indtil man fandt en bedre løsning, man kunne være fælles om, man kunne få 90 mandater bag,
ville jeg gå ind for at støtte den nødløsning, skolepraktikken er. Når man så spørger og har spurgt, hvor de unge skal finde praktikpladserne, så må jeg sige, at der altså kommer sådan noget magisk fe over ministeren, når man i et samrådssvar kan høre, at der kommer 3.800 praktikpladser mere om året.
Altså for det første forstår jeg slet ikke, hvad den vurdering er foretaget på baggrund af.
Det kan selvfølgelig være, ministeren vil oplyse mig om det.
Jeg var tidligere i dag inde på, at vismandsrapporten siger
, at reduktionen i antallet af skolepraktikpladser imidlertid kan have utilsigtede effekter, eksempelvis at unge fravælger erhvervsuddannelser til fordel for gymnasialuddannelser eller slet ikke påbegynder en uddannelse.
Så er alle advarselslamper tændt i mit hoved, og det synes jeg også de burde være om ikke hos andre så i hvert fald hos Det Radikale Venstre.
Det leder mig over til arbejdsgiverne.
Det er jo meget fint, at vi står og slår hinanden oven i hovedet med diverse aftaler og løsningsmodeller.
Vi hører arbejdsgiverne den ene gang efter den anden klynke over, at der ikke er kvalificeret arbejdskraft nok i fremtiden, og hvad skal de dog gøre, og nogle må gribe ind.
Til arbejdsgiverne vil jeg bare sende det klare signal, at jeg synes sådan set, at arbejdsgiverne skal til at tørre øjnene, tage arbejdshandskerne på og oprette nogle praktikpladser, for lige nøjagtig hvad angår denne her del af arbejdsstyrken, er der én part, der kan ændre på situationen, og det er arbejdsgiverne, nemlig ved at oprette nogle flere praktikpladser.
Indtil da må vi andre lave lappeløsninger.
Det vil vi i Enhedslisten gerne være medvirkende til, men jeg synes, at arbejdsgiverne skulle se at få arbejdshandskerne på.