Frode Sørensen (S), 2004-04-22:
Det er jo svært at være utilfreds med den debat, vi har haft i den sidste time.
Jeg vil gerne sige partierne tak for en god og konstruktiv debat om et emne, som jeg også kan forstå interesserer os alle sammen, også selv om der var lidt nuancer i de ting, der var fremme.
Men jeg vil tillade mig at sige, at hovedsigtet i det, som er blevet sagt af partiernes ordførere og vel også af ministeren, har været meget, meget positivt.
Jeg synes, vi er nødt at erkende, at fodgængere og cyklister er meget, meget udsatte i trafikken, og desværre viser statistikkerne jo, at de mest udsatte er børn og ældre.
Det er sådan, at der er 17 ud af 100.000 ældre, der dræbes i trafikken, og det overgås kun af de 18-19-årige, hvor der er flere, der bliver dræbt.
Vi skal selvfølgelig også glæde os over de positive ting, der er sket i de senere år med fald i trafikken, men også henvise til det, som Færdselssikkerhedskommissionen jo selv siger, at selv om tallet er for nedadgående, så er en dræbt i trafikken en for meget, og det må vi gøre noget ved i tiden fremover. Alt i alt må vi nok konstatere, at uanset hvad vi siger, så er de drabstal og de skadestal, der er, så uacceptable, at vi er nødt til at gøre noget ved det, og skal den målsætning, som Færdselssikkerhedskommissionen har, om, at vi i år 2012 skal have reduceret med 40 pct., holde, så mener vi fra Socialdemokratiets side, at vi er nødt til at få sat noget i gang.
For os er det såmænd ikke nødvendigt, at det er Socialdemokratiet, der sætter tingene i gang.
Det er jo fint og udmærket med de ting, som ministeren vil sætte i gang i de kommende uger.
For os er det sagen, det drejer sig om, og ikke, at vi står frem og siger, at det er os, der har fået gennemført den side af sagen.
Med hensyn til trafiksikkerhedsplanerne synes jeg, der er ros til de 166 kommuner fra alle ordførerne her, og så har man lidt med dem, der ikke rigtig får snøvlet sig færdig til at få lavet de her trafiksikkerhedsplaner.
Jeg synes virkelig, at vi må lægge os så meget i selen, at vi siger til kommunerne: Kære venner, I er altså nødt til at finde ud af, hvor det er, de mørke pletter på landkortet er, så vi kan gøre noget ved den side af sagen.
Så har der været en del debat om 30
km/t.-hastighedsbegrænsninger omkring daginstitutioner og skoler, og det er selvfølgelig også vigtigt og væsentligt, at der er det.
Skulle der så vise sig specielle forhold i opad- eller nedadgående retning, så kunne der måske være en mulighed for at ændre på den.
Men jeg synes, det er væsentligt at se til den positive effekt, som nedsættelsen af hastigheden i byområderne i 1985 fra 60 km/t. til 50 km/t. gav, nemlig et fald i personskaderne på 9 pct. og i skader med dødelig udgang på 16 pct. Summa summarum tør jeg godt sige om beslutningsforslag nr. B 137, at jeg har været glad for de positive tilkendegivelser, der har været, af, at vi skal sikre, at børn og ældre kan færdes trygt i trafikken, og som fru Margrete Auken jo også sagde, så skal ældre selvfølgelig ikke kun kunne færdes trygt i trafikken rundtomkring deres bopæl, men naturligvis også andre steder.
Jeg tror også, at alle, der er forældre, med glæde ser hen til, at deres børn kan færdes trygt til og fra børneinstitutionerne og til og fra skolerne, og vi vil jo også gerne skabe en situation, så børn også har mulighed for at cykle trygt til skole.
Med hensyn til beslutningsforslag nr. B 138 er det lige før, jeg må konkludere, at der er vi enige.
Vi er enige om de ting, der sker med unge og deres knallerter, som jo altså også medfører, at de unge er involveret i utrolig mange uheld.
En tredjedel af de uheld, der sker, har altså yngre trafikanter som deltagere, og som fru Tove Videbæk sagde, er det jo tankevækkende, at i England ligger antallet af dræbte i trafikken på seks, hvor vi i Danmark ligger på otte pr. 100.000.
Der må jo da være en forklaring på, hvorfor vi gør det, og det synes jeg er væsentligt at vi tager fat på.
For så vidt angår, at knallerter indregistreres og forsynes med nummerplader, kan jeg forstå, at vi er enige.
Jeg kan forstå, at Rigspolitiet er i gang med at se på, hvordan man kan gøre det.
Derfor kan vi jo sige til fru Elisabeth Arnold, som var inde på administrationen af den side af sagen, at vi må gå ud fra, at den er undersøgt ved det, at ministeren har iværksat et arbejde om de her ting
Men jeg synes, det er væsentligt, at vi sikrer os, at de knallerter, der må køre 30 km/t. eller for nogles vedkommende 45 km/t., kører det og ikke ligger og kører inde i byerne, som nogle har set, med 85-90 km/t. Med hensyn til den skærpede kontrol og sanktioner mod forhandlere, der har medvirket til at tune knallerterne, er jeg selvfølgelig enig med fru Tove Videbæk i, at vi jo ikke skal have, at medierne skaber den samme situation som den oppe på Mors.
Jeg vil nu nok sige, at det virkede meget overbevisende, da nogle forhandlere selv udtalte, at det havde de selvfølgelig medvirket til, så jeg er ikke så bange for den side af sagen, men ellers er jeg ganske enig i det der.
Jeg vil også sige, at det er en politimæssig foranstaltning at sørge for de her ting.
om den her side af sagen.
Lad os så drøfte det, der kan ske på det forskningsmæssige område.
Jeg er sådan set meget tryg ved det, der sker i Færdselssikkerhedskommissionen, en cadeau til hr. Karsten Nonbo for det.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi sætter os ned, og om det så er trafikkultur eller det er skadeskultur, vi forsker i, er for mig ikke det store problem.
Det er nok to sider af den samme sag.
Men mange tak for en utrolig god time, og jeg tror, at vi alle sammen kan glæde os til, at vi måske kan komme til at medvirke til, at vi skaber en større tryghed i trafikken for unge som for ældre, og at vi får knallerterne til at køre med den fart, som knallerterne er beregnet til at skulle køre med. Tak for forhandlingen.