runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2005-05-17:
Undskyld, men det er jo, fordi jeg kiggede på ministeren i stedet for at kigge på lampen.
Det beklager jeg meget.
Nu er det jo faktisk sådan, at hvis man har en forventning om, at et lovforslag betyder færre eller flere kroner i statskassen, så skriver man det selvfølgelig i bemærkningerne.
Når man skriver nul kroner i bemærkningerne, betyder det, at man ikke har en forventning om, at det her giver en eneste krone ekstra i provenu.
Det er jo det, der er det skrækkelige.
Nu nævnte jeg en stribe selskaber før, for hvem det gælder ikke bare 1 år, ikke bare 2 år – tiden har ikke tilladt, at jeg er gået længere tilbage end 1991, hvad angår Unilever – at fra nu og tilbage til 1991: nul kroner i skat.
Der er jo ikke nogen virksomhed, der sælger varer f.eks. i Danmark i 14-15 år i rap uden at tjene en krone et eneste år, og som dermed ikke et eneste år har betalt skat.
Kan ministeren ikke indse, at der er noget, der er rivravruskende galt?
Det er derfor, man er nødt til at have nogle helt andre initiativer.
Man kan ikke bare komme med sådan en lov her, der giver dem en lille bøde.
Jeg går da ud fra, at man for længst har kigget efter, om Unilevers og Nestlés og de andre selskabers dokumentation er i orden, ellers gør ministeriet jo ikke sit arbejde.
Så det har jo ikke nogen som helst effekt i virkelighedens verden, og det er jo det, der er det skrækkelige.
Det er milliarder af kroner, der fosser ud af statskassen hvert eneste år, fordi vi ikke sørger for ...
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-05-17:
Jeg forstår simpelt hen ikke ministerens udtalelser om, at det, der er afsløret om au pair-ordningerne i B.T., absolut ikke har noget med det her lovforslag at gøre.
Jeg kan derfor ikke forstå, at der ikke er nogen sammenhæng, når forældre trods det her misbrug af au pair-ordningerne simpelt hen har mulighed for at få offentlige midler til at lade deres børn passe af et menneske, som end ikke taler dansk.
Det har intet med den diskussion, der har været om au pair-ordninger, at gøre.
Man kan slet ikke anvende de bestemmelser, som gælder for private pasningsordninger i lov om social service, til au pair-ordninger.
De to ting har intet med hinanden at gøre.
Så de midler, der bliver brugt til tilskud til disse private pasningsordninger, kan ikke anvendes til au pair-ordninger.
Derfor er bemærkningerne – undskyld, jeg siger det – fra fru Pernille Vigsø Bagges side helt irrelevante for det, vi diskuterer der.
Men jeg er da helt enig i, at det andet omkring au pair-ordningerne er en meget alvorlig sag.
Det bliver heldigvis håndteret der, hvor det skal håndteres.
Kristian Jensen (V), 2005-05-17:
Det skal jeg ikke forsøge at overgå.
Den slags reklameindslag har vi af statsministeren fået at vide, at vi som ministre skal forsøge at afholde os fra at deltage i, så jeg skal nok lade være med at gentage en række produkter.
Til substansen i hr. Frank Aaens spørgsmål: Regeringens politik er, at alle skal betale den skat, de skal, hverken mere eller mindre.
Nu har vi her et lovforslag, hvor formålet er at få sikret, at den lovpligtige dokumentation, som selskaber, der bliver omfattet af loven, skal levere, også kommer.
Hvis man ikke leverer den dokumentation, der skal til, for at vi kan kigge dem i kortene, så bliver der nu mulighed for at indføre bødestraffe, sådan at vi ikke bare kan rykke dem for det, men også give dem en økonomisk lussing, hvis det er sådan, at de ikke lever op til de krav, der er stillet.
Når hr. Frank Aaen spørger, hvorfor der så ikke er noget provenu i det, kan jeg sige, at det heldigvis er sådan, at man som regering ikke bare kan sætte provenu ind efter et skøn.
Vi må gå ud fra, at de ændringer, der er af den materielle lovgivning, kan måles direkte på provenuet.
Det her er en ændring af de omstændigheder, der er.
Jeg håber sammen med hr. Frank Aaen, at det her klart vil betyde, at selskaber, der har en indtjening i Danmark, også kommer til at betale den korrekte skat.
Jeg forventer, at det her vil være et meget effektivt værktøj for Told og Skat-kontrollanter, når de er ude at kontrollere og sikre, at vi får den rigtige dokumentation for transfer pricing-forhold.
Men jeg kan ikke begynde at skrive provenu ind og sige, at det vil give så og så meget, fordi vi ændrer formen, men ikke indholdet i kravet.
Det er jo vigtigt at holde fast i over for de selskaber, som ikke tidligere har levet op til reglerne, at det burde de.
Ifølge lovgivningen er de forpligtet til at leve op til reglerne.
Vi har bare manglet en sanktionsmulighed, hvis de ikke gjorde det.
Den har vi nu, og det styrker naturligvis vores kontrolgrundlag.
Mette Frederiksen (S), 2005-05-17:
Det er såmænd bare for at sige til ministeren, at det her ikke handler om valgfrihed eller ej.
For der er jo ikke nogen – i hvert fald ikke i vores parti – der er imod, at børnefamilierne får flere valgmuligheder, og at der også er forskellige pasningsformer at vælge imellem.
Det, vi anfægter – også her ved tredjebehandlingen i dag – er, at vi som samfund skal betale for, at der kan oprettes private pasningsordninger, og at man fra regeringens side ønsker at stille meget centralistiske krav om, at enhver kommune skal yde et minimumstilskud.
Hvorfor ikke bruge de penge dér, hvor vi får allerallermest ud af dem, nemlig dér, hvor vi sikrer, at vi har daginstitutioner i hele Danmark, der kan være med til at sikre en social mobilisering og dermed bekæmpe den negative sociale arv og i øvrigt medvirke til at fremme den integration, der er så fantastisk vigtig.
Så det, vi anfægter ved denne lov, er, at man fra regeringens side vil pålægge kommunen at yde et minimumsbetalingsniveau til de private pasningsordninger.
Det er der ikke nogen som helst grund til.
Lad os bruge pengene på en bedre måde.
Man vil ikke være med til at sikre, at forældrene får et tilskud til den private pasningsordning, der matcher det tilskud, de får til andre pasningsordninger.
Så er der jo ikke en reel valgmulighed, for så har forældrene ikke råd til at vælge andet end det, fru Mette Frederiksen vil have at de skal vælge, nemlig den offentlige pasningsordning.
Sådan er det, og det er forskellen.
Vi i regeringen ønsker reelle valgmuligheder, og så er vi også parate til at betale for det.
Det er vi.
Det er forskellen.
Martin Henriksen (DF), 2005-05-17:
Det her er en forbedring af det nuværende system set med Dansk Folkepartis øjne.
Der er også mange i dag, der tjener penge på at gøre en hel masse gode ting.
Man har privathospitaler, man har Falck, som tjener penge på det område, og når kravene til det pædagogiske er de samme som til kommunale institutioner, til selvejerinstitutioner, til private institutioner, så ser vi ikke de problemer, som venstrefløjen i Folketinget ser.
Mette Frederiksen (S), 2005-05-17:
Det tror jeg simpelt hen vi af hensyn til historieskrivningen har behov for at få uddybet, for det forslag, vi behandler i dag, og som regeringen og Dansk Folkeparti ønsker at stemme for, går ud på, at man i Danmark nu skal kunne oprette private børnehaver, at det overskud, man måtte tjene i den enkelte børnehave, skal gå til private investorer i stedet for til den pædagogiske udvikling af vores børns hverdag, og at man samtidig siger, at det loft, der i dag er for forældrebetaling, ophæver man.
Det kunne jo godt være – det kunne jo godt være, at der er forældre i Danmark, der ikke ønsker, at deres børn skal gå i børnehave sammen med dårligere stillede børn.
Det kunne jo godt være, at der var danske familier, der ikke ønskede, at deres børn skulle gå sammen med alt for mange tosprogede elever.
Det er sådan set det, vi anfægter.
Vi anfægter, at der på det her område, som er kernen i et velfærdssamfund, nemlig det, at vi skaber lige muligheder for vores børn, skal oprettes profitbørnehaver, så man dermed kan sikre, at vores børn ikke kommer til at leve sammen de første år af deres liv.
Så kan jeg ikke bare få Dansk Folkeparti til at bekræfte, at det er det, man lægger stemmer til?
Martin Henriksen (DF), 2005-05-17:
At Socialdemokraterne vælger at køre videre med deres retorik om, at det her vil skabe splittelse og give de socialt dårligt stillede problemer i det danske samfund, synes jeg er tyndt.
Hvis der er noget parti, der om noget har været med til at skabe splittelse i det danske samfund og dele børn op i, hvem der ikke har, og hvem der ikke kan noget, så må det være Socialdemokraterne.
Mette Frederiksen (S), 2005-05-17:
Jeg bliver nødt til at sige til Dansk Folkepartis ordfører, at det er sådan, at vi i dag med lovgivning sikrer, at der er en øvre grænse for, hvor meget man må opkræve i forældrebetaling.
Det hænger bl.a. sammen med, at vi vil sikre, at alle børns forældre har mulighed for at betale det, og vi har så ydermere en fripladsordning, der sikrer, at de, der ikke har råd til at betale for den øvre grænse, er med.
Se, når man nu med det her lovforslag frejdigt endda foreslår at ophæve den øvre grænse, kan Dansk Folkeparti så ikke se, at vi potentielt i løbet af få år i Danmark har børnehaver, hvis betaling er sat så højt, at der er ualmindelig mange familier, der ikke vil have råd til at have deres børn i den børnehave?
Og kan Dansk Folkeparti så ikke se, at det kan give et problem i forhold til, i hvilken grad vores børn får lov til at starte livet de første år sammen med børn, der ikke er i samme livssituation som dem selv?
Martin Henriksen (DF), 2005-05-17:
Jeg kan kun sige det, jeg har sagt.
Der er ikke noget galt i, at man giver en gruppe forældre muligheden for at oprette en børnehave, hvis det er det, de ønsker, med det pædagogiske grundlag, der nu engang måtte være ønsket fra en speciel forældrebestyrelse eller lignende.
Det er der ikke noget galt i.
Det her er ikke noget, der har en social slagside eller noget i den stil.
Det her er et glimrende lovforslag, som er med til at udvide det frie valg.
Og de krav om kvalitet, som gælder for alle andre institutioner, selvejende, kommunale, gælder også for de private.
Line Barfod (EL), 2005-05-17:
Mulighederne er der i dag for at oprette børnehaver.
Det, som Dansk Folkeparti har tænkt sig at stemme for, er, at man skal have lov til at tjene penge på at oprette børnehaver, og det vil jeg gerne bede hr. Martin Henriksen om at bekræfte.
Så vil jeg gerne igen bede hr. Martin Henriksen om at bekræfte, at loftet bliver fjernet over brugerbetaling, og at man derfor kommer til at betale, selv om man har friplads ...
Martin Henriksen (DF), 2005-05-17:
Jo, der er i dag muligheder for at oprette de børnehaver, som fru Line Barfod nævnte, men der er ikke noget galt i at udvide de muligheder.
Så synes vi, at det er positivt, at vi går ind og giver mulighed for, at en gruppe forældre eksempelvis kan oprette en børnehave i et lokalområde, hvis de gerne vil gøre det, på det pædagogiske grundlag, som de gerne vil have, og så kan de selv finansiere det.
Det synes vi sådan set er positivt, og det er altså et frit valg.
Line Barfod (EL), 2005-05-17:
Jeg kan da godt forstå, at Dansk Folkeparti gerne vil tale sig uden om, at man støtter det her forslag med alt, hvad det indebærer.
Jeg vil bare bede hr. Martin Henriksen bekræfte, at der allerede i dag er masser af muligheder for at lave skovbørnehaver.
Vi har masser af skovbørnehaver, gårdbørnehaver, havbørnehaver og alt muligt andet i Danmark.
Det er ikke noget, der først kommer med det her forslag.
Det andet, jeg gerne vil bede hr. Martin Henriksen om at bekræfte, er, at man fjerner loftet over brugerbetalingen, og det vil sige, at selv om der gives fuld friplads, vil der stadig skulle betales ekstra, hvis brugerbetalingen i profitbørnehaven er højere end i kommunens børnehave, og derfor vil arbejdsløse og andre komme til at betale.
Martin Henriksen (DF), 2005-05-17:
Jeg vil bare lige lynhurtigt afkræfte nogle af de myter, som har været her.
Det her forslag vil kunne skabe mulighed for flere virksomhedsbørnehaver, som gør, at børnene er tættere på deres forældre.
Det vil kunne skabe mulighed for skovbørnehaver.
Men i Danmark vil der jo være mulighed for fripladstilskud og søskendetilskud.
Jeg kan ærlig talt
ikke se de store problemer i den lovgivning.
Vi støtter naturligvis forslaget.
Line Barfod (EL), 2005-05-17:
Enhedslisten vil meget gerne støtte forslaget om, at sagen kommer tilbage i udvalget, hvis det kan lykkes os at finde en model for en ret til at etablere daginstitutioner og vi får fjernet de elementer i forslaget, der handler om, at man får ret til at trække profit ud, og at man fjerner loftet over brugerbetaling.
Villy Søvndal (SF), 2005-05-17:
Jeg synes altid, at man skal imødekomme en politisk modstander.
Det er så til hr. Hans Andersen.
Det er klart, at når det, man i virkeligheden ønsker, nemlig den frie etableringsret, når det er det, der er det afgørende for Venstre, og det forstod jeg på hr. Hans Andersens korte bemærkning, så synes jeg, at oppositionen skal udvise det storsind at sige: Fint, det forslag skal selvfølgelig have mulighed for at blive behandlet, og alle de andre ting, som er uvedkommende, dvs. fjernelsen af loftet på forældrebetaling og retten til at trække overskud ud og sådan noget, fjerner vi simpelt hen teknisk ved at stille to ændringsforslag.
Vi skal gerne fra oppositionens side levere rugbrødsarbejdet, og så kan vi måske mødes om et forslag, der ikke indeholder alle de ubehagelige ting, men kun den frie etableringsret.
Jeg synes, at det er et meget stort tilbud til en regering.
Hans Andersen (V), 2005-05-17:
Der er intet nyt i den her diskussion.
Det her er alene et lille, drilsk forslag fra hr. Villy Søvndal.
Der er intet nyt i diskussionen, og jeg ønsker ikke at medvirke til, at vi endnu en gang behandler det i udvalget.
Villy Søvndal (SF), 2005-05-17:
Jeg forstår på hr. Hans Andersen, at hensigten med det her forslag er retten til at etablere daginstitutioner, og at det er derfor, man kommer med det.
Så tror jeg, at vi skal have sagen tilbage til udvalget, for så kan vi jo fjerne de ting, der er ubehagelige, nemlig retten til at tage overskud ud, retten til at sprænge loftet over forældrebetaling, for jeg forstår, at det ikke er det, der betyder noget.
Det er retten til at etablere.
Derfor vil jeg foreslå, at forslaget går tilbage til Socialudvalget, og at vi der behandler de to her nævnte ændringsforslag.
Hans Andersen (V), 2005-05-17:
Hr. Villy Søvndal glemmer lidt her i debatten, som bliver fulgt af rigtig mange børnefamilier udeomkring, som har rettet mange henvendelser om, hvornår vi vedtager det lovforslag, så de kan komme videre med etablering af deres børnehaver, at fortælle, at det, vi gennemfører nu, er også en ret – en ret – til at bygge en børnehave, til at drive en børnehave.
Det er nu således, at man skal godkendes af kommunen, og der er kommuner, der ikke ønsker at godkende, at en gruppe forældre ønsker at etablere en sådan børnehave.
Det er nu blevet en ret, og det er da en klar forbedring.
Der er rigtig mange forældre, der er meget glade for det her lovforslag.
Så er det jo også sådan, at kvalitetskravene er de samme.
Det vil jeg gerne have hr. Villy Søvndal til at bekræfte: Kvalitetskravene er de samme til en privat børnehave, en offentlig børnehave og en børnehave, som er en selvejende institution.
Villy Søvndal (SF), 2005-05-17:
Det er en meget principiel debat, vi står over for nu.
Det er et forslag, der helt grundlæggende betyder et brud på det, man kunne kalde grundprincipperne i dansk socialpolitik, vi står over for.
Man kan spørge: Hvorfor er det her ønske om private virksomheder, det, man i Norge kalder børnehavebaroner, for der har man nemlig tilstanden, kommet?
Er det et udtryk for, at de, der arbejder på området, har et ønske om at få nye muligheder?
Det her er alene blomstret i nogle ideologiske hjerner formentlig især hos Venstre og De Konservative.
I første omgang var Dansk Folkeparti ikke med, men man har så fået lidt småindrømmelser som sædvanlig, og så deltager man nu i den største ændring af dansk socialpolitik nogen sinde.
Vi har aldrig før haft børnehaver, hvor man kunne tage penge ud.
Vi har haft private børnehaver i form af selvejende institutioner, og det er gået fint.
Men nu er planen, at vi ligesom svinebaroner og andre, der tjener store penge, også skal lave børnebaroner, så man kan tjene penge på børn.
Der skal kunne tages store penge ud af daginstitutionerne.
Det er den ene store ændring.
Den anden store ændring er, at man nu fjerner loftet over forældrebetalingen for daginstitutionspladser.
Det er ikke så lang tid siden, at Folketinget her havde en diskussion, der drejede sig om, at taksterne var blevet alt for høje på daginstitutionerne.
Nu kvitterer man så sammen med regeringspartierne og sammen med Dansk Folkeparti ved at fjerne det loft, som er beskyttelsen mod, at priserne bare kan blive ved at stige.
Derfor ved vi faktisk nogle ting om, hvad der sker, når man laver det her.
Hvad er så erfaringerne fra Norge?
Den anden erfaring fra Norge er, at man ikke tager børn, der har vanskeligheder, ind.
Det drejer sig om handicappede børn, og det drejer sig om børn af anden etnisk herkomst, så man får en de facto-deling mellem børn, der har problemer, og de stærke børn.
Det er med til at lave et endnu mere delt samfund end det, vi kender i forvejen.
Pludselig står det offentlige og oplever, at nogle af de værdifulde oplysninger, man burde have ind om børn, bliver holdt tilbage, for dem udleverer man jo ikke til en konkurrent.
Derfor for SF’s vedkommende: Vi er lodret imod det her.
Vi beklager, at det var så let også i det her tilfælde at få Dansk Folkeparti til at falde til patten.
Det har jo været en sag, der har haft et meget langt forløb, fordi Dansk Folkeparti i starten ikke ville være med til det her.
Det er en grundlæggende ændring af dansk socialpolitik, der vedtages, når der stemmes om lidt.
Det her er ikke gjort af hensyn til børn, det er ikke gjort af hensyn til forældre, det er ikke gjort af hensyn til dem, der arbejder på området, det er alene gjort af hensyn til, at nogle mennesker skal have lov til at tjene penge på noget, man indtil nu ikke har haft lov til at tjene penge på.
Med de udenlandske erfaringer, der ligger, er det simpelt hen ufatteligt, at man bevæger sig ind i sådan en ideologisk blindgyde.
Derfor stemmer SF nej.
Mette Frederiksen (S), 2005-05-17:
Men går man ned i indholdet i forslagene, og hvis man ikke mindst ser dem i sammenhæng, vil man se, at det her i virkeligheden nok er noget af det mest ideologiske tankegods, som denne regering præsenterer.
Et flertal i Folketingssalen har lige vedtaget, at Folketinget skal pålægge kommunerne at yde et minimumsbidrag til private pasningsordninger.
Vedtages det her forslag, skal der ydermere oprettes profitbørnehaver.
Det vil altså sige, at i stedet for at bruge penge på børnene og deres hverdag skal profitten kunne trækkes ud til private firmaer.
Kigger vi så endelig på det tredje lovforslag, der også er til behandling i dag, nemlig L 26, vil man se, at regeringen og Dansk Folkeparti ønsker at indføre private madordninger i børnehaverne, madordninger, som kommer til at gælde for de børn, hvis forældre har råd til at betale, og dermed potentielt ikke for alle børn.
Det er sådan set derfor, at jeg ønsker også ved tredjebehandlingen i dag at sige, hvorfor vi fra Socialdemokratiets side selvfølgelig ikke kan stemme for det her lovforslag.
Vi har i Danmark en stærk tradition på daginstitutionsområdet for både at have offentlige, gode daginstitutioner og have selvejende daginstitutioner.
Det betyder, at der er noget at vælge imellem for forældrene, og det betyder, at vi kan sikre, at alle vores børn får en god start på livet.
Det her lovforslag lægger for første gang i vores historie op til, at et eventuelt overskud i en børnehave må trækkes ud og altså gå til de private investorer, der er i børnehaven, i stedet for at bruge pengene på det, som pengene selvfølgelig skal bruges på, nemlig vores børn og deres udvikling.
Samtidig lægger forslaget altså op til, at der ikke er nogen øvre grænse for, hvad de her nye private børnehaver må have lov til at bede forældrene om at betale.
Jeg siger bare i al stilfærdighed, at vi ikke vil være med til at bidrage til en yderligere opsplitning af det her samfund, og vi ønsker ikke en situation, hvor private børnehaver med private investorer skal tjene penge på vores børn.
Det er samtidig skruet sammen på en sådan måde, at forældrene kan vælge at betale så meget, som de vil, for de børnehaver og dermed potentielt sikre sig, at børn fra dårligere stillede familier, børn, der af forskellige årsager måtte være svært stillet i livet, ikke går i den børnehave, hvor ens egne børn går.
Det her forslag er i al sin enkelhed usympatisk.
Det strider grundlæggende mod den meget, meget flotte tradition, vi har i Danmark, for at behandle vores børn ens, for at sikre, at vores børn kan vokse op under nogenlunde samme vilkår, i hvert fald hvad angår den del af hverdagen, de tilbringer enten i en daginstitution eller i en skole.
Det er en forkert vej at gå, hvis det, vi vil, er at bryde den negative sociale arv og fremme integrationen i Danmark.
Det er derfor, vi stemmer nej.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-05-17:
Jeg synes bare, at ministerens svar understreger, at vi altså har en regering, som er parat til at etablere pasningsordninger og give offentlige tilskud til pasningsordninger, hvor de, der står for pasningen, nogle gange kommer til at arbejde for 20 kr. i timen og på den måde bliver misbrugt som ekstremt billig arbejdskraft.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Det, der fik mig herop, var egentlig ministerens bemærkning om, at der ikke er nogen sammenhæng mellem de sidste dages snak om misbrug af au pair-piger og så det her forslag.
Det får mig bare til at spørge ministeren, om ikke det er rigtigt, når vi ser på private pasningsordninger i dag, at de, der står for pasningen af børnene, tit har lønninger på ned til 17, 18, 20 kr. i timen og altså bliver misbrugt som billig arbejdskraft på præcis samme måde, som au pair-pigerne er blevet det ifølge de afsløringer, der har været i aviserne i dag.
Kan det være rigtigt, at vi skal fremme den slags beskæftigelse til ekstremt lave lønninger med offentlige tilskud?
Au pair-pigerne er kommet hertil på nogle betingelser, der drejer sig om, at de skal lære dansk, og de skal gennemgå en udvikling i det her land.
Så misbruger man de ordninger til at sætte dem til at arbejde hele dagen.
Derfor har de to ting ikke noget med hinanden at gøre!
Undskyld, jeg siger det, men sådan er det altså.
Mette Frederiksen (S), 2005-05-17:
Jeg vil sige til ministeren, at det også står voksne mennesker frit for at lade være at have et arbejde.
Men det medfører jo ikke, at vi fra Folketingets side kunne drømme om, går jeg ud fra, at give de mennesker penge for at lade være at have et arbejde.
Det er samme logik, vi også ønsker at overføre til det her felt: Jo, folk må gerne have lov til at benytte sig af private pasningsordninger, det må de såmænd gerne.
Men det er da hverken en opgave som samfund at finansiere, at forældre skal passe deres børn selv derhjemme, eller at finansiere, at de ansætter en ung pige til at gøre det.
Lad os da bruge samfundsressourcerne, hvor vi får mest gavn af dem: Dér, hvor vi kan bekæmpe den negative sociale arv, dér, hvor vi kan fremme integrationen, dér, hvor vi kan sikre en social mobilisering.
Lad os bruge pengene på daginstitutionsområdet i stedet for at presse nogle krav ned over kommunerne om, at de skal finansiere nogle private pasningsordninger, som i øvrigt grundlæggende modarbejder det ønske, vi har om at sikre alle børn de samme muligheder.