runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Rohde (V), 2002-12-09:
Det er rigtigt, at der var en af eksperterne på denne her høring, der sådan set lavede en meget skarp opdeling mellem det sådan markedsmæssige public service og det demokratiske public service.
Jeg mener faktisk, at den meget skarpe opsplitning, som blev lavet der, var helt hen i vejret.
Må jeg understrege, at markedet er hr. Aage Frandsen, det er fru Jytte Andersen, det er hr. Jensen, det er hr. Rohde.
Sådan er det.
Og man kan udmærket få de her ting til at spille sammen.
Det er jo det, man allerede gør i dag.
Husk på, at TV 2 i dag er 80 pct. reklamefinansieret.
Det er i høj grad markedsbaseret, det er 80 pct.
Dengang, man startede TV 2, sagde man også: Det kommer aldrig til at gå, der er ikke økonomisk grundlag for det.
Men det var der jo, det har jo vist sig.
Så de forudsigelser om, at der ikke er økonomisk grundlag, er der ikke nogen dokumentation for på nuværende tidspunkt.
Det er faktisk det, vi er ved at undersøge.
Og så er jeg altså nødt til at sige, at det lyder på hr. Aage Frandsen, som om vi nærmest afskaffer public service.
Vi har jo for det første stadig væk den her meget skarpe public service-kontrakt, men derudover er det altså stadig væk sådan, at vi har fire radiostationer, der er licensfinansieret via Danmarks Radio.
Og vi har to tv-kanaler, der stadig væk er rent offentligt finansieret, der er ikke en markedskrone via reklamer eller noget som helst i.
Og der er altså 5 millioner mennesker her i Danmark, så der er da stadig masser af public service, som er offentligt finansieret.
Nu får vi så også public service, som er privat finansieret.
Det synes jeg måske ikke er så galt.
Så vil jeg bare have hr. Aage Frandsen til lige ganske kort at bekræfte det med udliciteringsprocenten på DR, at det er tallet, der er nyt, men ikke princippet, for det er allerede i dag sådan, at Danmarks Radio er forpligtet til at udlicitere 15 pct.
Poul Nødgaard (DF), 2002-12-09:
Ja, men jeg udnytter ikke min taletid denne gang, for der er jo ingen grund til, at jeg står og gentager det, hr. Jens Rohde har fremført.
Det er fuldstændig rigtigt, at den norske indlægsholder, eller foredragsholder, eller hvad man nu kalder ham, fremkom med de synspunkter, som hr. Jens Rohde netop har givet udtryk for her fra Folketingets talerstol.
Med hensyn til bemærkningerne fra hr. Aage Frandsen så lader jeg dem stå for sig selv.
Jeg betragter det egentlig slet ikke som nogle konkrete spørgsmål til mig, så jeg vil lade dem stå her i luften for sig selv.
Og så kan hr. Aage Frandsen jo have de synspunkter om de ting, som han havde med hensyn til national enighed, og hvad ved jeg.
Det synes jeg er for langt at føre ud i Folketinget her i dag, så jeg har ikke planer om at gå yderligere ind i de synspunkter.
Nu er det, som om den høring, der blev holdt forleden, er kommet helt i centrum af mediedebatten, og så må det være ærligt og redeligt, at jeg siger, hvordan jeg opfattede den.
Jeg var der det meste af tiden, jeg sad også lidt i formandsstolen her i Folketingssalen, men lige så snart jeg var færdig med det, var jeg inde til høringen.
Det kan ikke være rimeligt, at nogen vil tvinge mig til at sige noget andet om den høring, end jeg rent faktisk mener.
Jeg mener, det var en skævvredet høring, det skal jeg overhovedet ikke lægge skjul på.
Jeg følte, at flere af dem, der var indkaldt - og det skal formanden for Kulturudvalget naturligvis ikke bebrejdes, for det var svært at finde de folk, der skulle tale på høringen, i løbet af 2-3 dage, og hastværk er som bekendt en gang imellem lastværk - ikke gav det, jeg vil kalde en objektiv, saglig fremstilling af hele mediepolitikken, men lad det ligge.
Det er min holdning, og andre, der går på talerstolen, har en anden holdning, fordi de måske føler, at deres synspunkter blev bedre tilgodeset af de udtalelser, der fremkom fra de såkaldte eksperter.
Med hensyn til ændringsforslagene må jeg sige til hr. Søren Søndergaard, at med 2 minutters taletid kan jeg jo ikke nå at gennemgå alle syv ændringsforslag.
Vi har naturligvis nøje vurderet de syv ændringsforslag fra bl.a. SF, Socialdemokratiet og Enhedslisten, og det bliver et rungende nej til dem alle sammen.
Sådan er forligsaftaler nu engang, så det kan vel ikke være nogen stor overraskelse for nogen, at vi stemmer nej til de ændringsforslag. Hr. Khader siger noget om lovsjusk, men det må jeg på det bestemteste afvise.
Den mediepolitiske aftale blev indgået den 2. juni, og så har man udformet lovforslaget i sommermånederne og fremsat det meget hurtigt efter, at Folketinget trådte sammen i oktober.
Der har været oceaner af tid til at gå lovforslaget igennem og stille spørgsmål i Kulturministeriet, og hvad ved jeg, så at begynde at tale om lovsjusk og drage en højesteretsdommer ind i billedet - nej, det er ikke det niveau, jeg vil diskutere denne sag på.
Derimod vil jeg hellere sige noget om TV 2 - lampen lyser, så fru Marianne Jelved får ikke noget svar bedre på sit meget kvalificerede spørgsmål.
Jytte Andersen (S), 2002-12-09:
Jeg synes, det var en aldeles forargelig kritik, hr. Poul Nødgaard kom med af denne høring.
Der var et meget kvalificeret forum, og jeg kan betro hr. Poul Nødgaard, at i Socialdemokratiet har vi ikke ét sekund fortrudt, at vi står uden for denne medieaftale. Hvis vi alligevel havde gjort det, bekræftede høringen entydigt, at det fornuftigste, man kan gøre, hvis man vil sikre danskerne et godt fjernsyn, er at stå uden for aftalen.
Med hensyn til den nedladende holdning over for eksperterne, skal jeg sige, at det var altså de ypperste eksperter, og de var ikke bare fra Danmark.
Den norske professor i medievidenskab og medlem af Norsk alment Kringkastingsråd, som det hedder, advarede faktisk entydigt imod en privatisering af TV 2 med den argumentation, at man ikke kan opretholde en god public service og et godt fjernsyn, når der ikke er økonomisk grundlag for det, og det er der ikke i den konstruktion, man åbner vejen for med dette lovforslag.
Aage Frandsen (SF), 2002-12-09:
Da Venstres ordfører holdt sit indlæg, mente han, at han kun havde et kort øjeblik til at fortælle noget om ændringsforslaget, og hr. Nødgaard talte om, at han kun havde 2 minutter.
Jeg går ud fra, at hr. Nødgaard ved, hvor mange minutter der er til at forholde sig til ændringsforslag ved andenbehandlingen.
Med hensyn til høringen siger hr. Nødgaard, at den kunne han godt have været foruden.
Det var vel, fordi udsagnene ikke blev, som hr. Nødgaard gerne ville, men jeg ved ikke, om hr. Nødgaard havde bedt udvalgsformanden og udvalgssekretæren om nogle bestemte navne, så ikke alle synspunkter blev tilgodeset.
Flere af de eksperter, der var til stede og forholdt sig til public service-begrebet, er jo ansat på danske universiteter, og jeg tror ikke, man kunne have fundet nogen ansatte på noget dansk universitet, som ikke ville have udtrykt noget, der mindede om det, der kom frem.
Der er selvfølgelig nogle, som har andre synspunkter, også fordi de har erhvervsmæssige interesser, og det er helt legitimt.
Men med mit kendskab til tingene tror jeg ikke, hr. Nødgaard kunne have fundet én ansat på et dansk universitet, som havde sagt noget, der var meget anderledes.
Søren Søndergaard (EL), 2002-12-09:
Jeg vil spørge hr. Poul Nødgaard fra Dansk Folkeparti
Hr. Poul Nødgaard sagde, at det vil blive bedre, men kan vi ikke få sat nogle ord på og høre nogle argumenter for det? Alt, hvad vi hører fra folk, der har forstand på det, er, at det ikke bliver bedre, og at det kommer under pres, og det er naturligvis rigtigt.
Man opretter selvfølgelig en betalings-tv-kanal for at tjene nogle penge, og når man skal tjene nogle penge, er det klart, at der kommer et pres på, hvad man kan lave af f.eks. nyheder.
For det andet vil jeg høre: Hvad er egentlig Dansk Folkepartis opfattelse af den rolle, som bestyrelsen fremover skal spille i Danmarks Radio?
Kan hr. Poul Nødgaard ikke prøve at sætte et par ord på det?
Hvordan skal Danmarks Radios bestyrelse ifølge Dansk Folkepartis opfattelse forholde sig til spørgsmålet om, hvad der foregår i programmerne?
Når jeg spørger, er det selvfølgelig, fordi vi har stillet nogle ændringsforslag, og vi har indtil videre forgæves forsøgt at få at vide, hvad Dansk Folkeparti mener om de ændringsforslag.
Men nu bliver spørgsmålet forhåbentlig besvaret.
Poul Nødgaard (DF), 2002-12-09:
Jeg svarer fru Jytte Andersen og hr. Aage Frandsen under ét, for begge spørgsmål handlede om den såkaldte høring.
Fru Jytte Andersen kørte frem med det udtryk, at det var de ypperste eksperter.
Ja, det var de set med fru Jytte Andersens øjne, men det var de bare ikke set med mine øjne, og så synes jeg, man skal lade sagen blive stående her.
Vi har vidt forskellige opfattelser af det.
Med hensyn til hr. Aage Frandsens spørgsmål om, hvorvidt vi havde ønsket bestemte navne, vil jeg på det bestemteste sige på æresord: Det eneste, vi har været underrettet om, var, at man var gået fra en underskriftsindsamling og over til en høring, og om vi kunne godkende datoen fredag kl. 12 eller sådan et eller andet i den retning.
Og der sagde vi, at det havde vi ikke nogen problemer med.
Det er, hvad vi har haft med den høring at gøre, og så er vi i øvrigt bare mødt.
Så vil jeg sige til hr. Søren Søndergaard, at jeg vil ofre det meste af min taletid på Enhedslisten - det er da ret flot, ikke sandt?
Med hensyn til public service: Jeg sagde, at det skulle blive bedre.
Jeg sagde, at TV 2 efter en eventuel privatisering skal have samme høje indholdsmæssige niveau, som det har nu.
Det kræver, sagde jeg, at de public servicekrav eller den kontrakt, vi udarbejder, bliver skrevet på en sådan måde, at vi kan sikre os, at den kommende bestyrelse i TV 2 kan have hånd i hanke med, at man virkelig lever op til de høje krav, som i øjeblikket stilles til TV 2. Jeg vil nødig sidde og se på et TV 2 i privatiseret form, som har en meget ringere kvalitet end den, vi kender i dag.
Så kan jeg ikke sige det meget tydeligere.
Og så vil jeg sige med hensyn til bestyrelserne - det er jo det, jeg næsten er blevet hudflettet for at have sagt, og det gentager jeg gerne til ære for de ordførere, der gerne vil høre det én gang til, og så bliver det også noteret i Folketingets protokoller endnu en gang - at de bestyrelser får et øget ansvar i forhold til de bestyrelser, der sidder nu, både på TV 2 og inden for Danmarks Radio.
Den øgede indflydelse skal de nu til at finde ud af at administrere i praksis, bl.a. overholdelse af public servicekontrakterne.
De skal også have et samarbejde med direktionerne henholdsvis i Danmarks Radio og på TV 2 med henblik på at finde en daglig rytme i, hvordan det samarbejde skal fungere.
Men at forestille sig, at det, at vi får nye bestyrelser, betyder, at de arbejder fuldstændig videre som de gamle, vil være politisk naivt at tro.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-12-09:
Der har naturligvis allerede været meget debat om ældrechecken, det er forståeligt nok.
Flere har spurgt
hr. Kristian Jensen, hvorfor man nu sætter den i værk og så laver et analysearbejde efterfølgende. Jeg vil spørge hr. Kristian Jensen, om det ikke er rigtigt, at når det er nødvendigt at gøre noget allerede nu for de økonomisk dårligst stillede ældre, er det, fordi der desværre rent faktisk er rigtig mange ældre, som har meget, meget lidt at gøre godt med, og som derfor har et påtrængende behov for hurtigt at blive imødekommet af Folketinget med en ekstra ydelse.
Det er derfor, der er en engangsydelse i første omgang for næste år på 5.000 kr.
Men når vi samtidig har igangsat et analysearbejde, er det selvfølgelig i erkendelse af - det er det i hvert fald fra Dansk Folkepartis side - at der er behov for at gøre noget også efter 2003, altså næste år, at der selvfølgelig er behov for en langsigtet indsats for de pensionister, der har de dårligste økonomiske vilkår.
Det skal stå nagelfast klart under denne her debat, at det er Dansk Folkepartis vision, at det, at vi kommer de økonomisk trængte pensionister i møde, ikke er en engangsforeteelse for 2003; det er selvfølgelig noget varigt, noget permanent, noget, der også skal ske i 2004 og fremefter.
Naser Khader (RV), 2002-12-09:
Jeg kan oplyse hr. Poul Nødgaard om, at hans partifælle, fru Louise Frevert, sad i arbejdsgruppen.
Der blev nedsat en arbejdsgruppe i Kulturudvalget, hvor arbejdsgruppens medlemmer kunne pege på nogle personer, der skulle deltage i et panel, men den kom ikke med nogen forslag.
Og det med hastværk: Jamen vi fik at vide, at andenbehandlingen skulle være i dag, mandag, og det vil sige, der ikke var andet at gøre end at afholde høring i fredags.
Til det med lovsjusk: Jeg sagde ikke noget om lovsjusk.
Jeg refererede en højesteretsdom, og det er en form for lovsjusk, hvis man ikke tænker sig godt om.
Så vil jeg gerne gentage mit første spørgsmål: Vil man stemme nej til et kommende forslag til privatisering af TV 2, hvis nu det viser sig, at økonomien ikke er i orden?
Og det sidste er, om det kommende Danmarks Radios og TV 2's bestyrelser skal have øget ansvar og indflydelse: Kan man være lidt mere konkret?
Handler det om Mellemøstindslag igen og rådhusklokkerne?
Søren Søndergaard (EL), 2002-12-09:
Jeg vil godt takke Kulturudvalgets formand for denne irettesættelse af hr. Poul Nødgaard.
Men derudover vil jeg godt fortsætte med at bore lidt i hr. Poul Nødgaards besvarelse, for det er jo interessant, at der ikke er nogen argumenter for det, man står og siger.
Hr. Poul Nødgaard siger, at der skal være den samme public service-forpligtelse, og at der skal være samme høje krav til public service i et privatiseret TV 2 som nu, men enhver ved jo, at TV 2 ikke er nogen guldgrube.
Hvis det derudover er sådan, at der skal tjenes penge på TV 2, så er der jo kun to steder at få pengene fra: enten ved at få nogle flere indtægter, og det har man gjort lidt for - vi skal have ølreklamer og medicinreklamer og alt det, der rigtig er usundt, ind i og omkring programmerne - og derudover så at få nogle færre udgifter, og de færre udgifter er i høj grad et spørgsmål om at skære ned på programmerne. Derfor vil der komme et pres.
Der vil komme et pres, og det forholder hr. Poul Nødgaard sig overhovedet ikke til.
Jeg synes, det er kedeligt.
Poul Nødgaard (DF), 2002-12-09:
Først tak til hr. Kim Andersen, hvor så end han befinder sig: Jeg synes, det var en glimrende fremstilling, han gav, og han skal bestemt ikke lastes for noget som helst vedrørende den høring, der blev holdt.
Der har været gjort de største anstrengelser for at finde frem til nogle folk.
At jeg ikke er helt enig i den personkreds er så en anden sag.
Dernæst vil jeg bruge lidt af min taletid på hr. Naser Khader, der ustandselig og igen både til hr. Jens Rohde og nu her til mig vil have os frem på banen for at fortælle noget om, om vi eventuelt kunne finde på at sige nej til privatisering af TV 2.
Det spørgsmål har vi besvaret et utal af gange
tidligere, og jeg kan komme med svaret én gang til: Spørgsmålet om privatisering af TV 2 finder sin endelige afgørelse formentlig - og jeg siger formentlig - engang i januar måned, når kulturministeren er færdig med hele sit udredningsarbejde, sine konsulentrapporter og sine tillægsrapporter, og jeg ved ikke, hvad det hedder alt sammen.
Det bliver koblet sammen i én enhed, og de følsomme ting bliver trukket ud af hensyn til eventuelt senere at sende det i udbud, fordi det er klart, at så kan man ikke sende følsomme ting ud.
Og først på det tidspunkt kan vi sige noget om, hvorvidt TV 2 skal privatiseres.
Det overordnede mål er en privatisering af TV 2.
Det lægger jeg ikke skjul på.
Det har det været hele tiden, og det har man vidst også fra hr. Naser Khaders side.
Men det vil alt sammen finde sin endelige afklaring i januar måned, og jeg synes faktisk, det er spild af Folketingets tid at blive ved med at stå og bore i det spørgsmål.
Man får ikke noget svar, der er tættere end det, jeg har givet her.
Så den måned kunne man vel godt vente.
Det er ca. 1 måned, vi taler om.
Aage Frandsen (SF), 2002-12-09:
Hr. Poul Nødgaard gav udtryk for, at han godt kunne have været høringen foruden.
Der er én ting i høringen, jeg lagde mærke til, som jeg synes også hr. Nødgaard skulle have lagt mærke til, for det var direkte henvendt til den tænkning, som hr. Nødgaard står for.
Den pågældende ekspert sagde, at der er forskellige definitioner omkring public service.
til markedet, man skal opfylde nogle ting, og at hvad der ikke kan klares på markedet, kan så ikke lade sig gøre.
Den anden tænkning var, at man lagde vægt på alsidighed, mangfoldighed og så på sikringen af national identitet.
Hvordan tror hr. Nødgaard, at det vil gå med den side af det, hvis markedet alene bliver rådende?
Og der er klart en tendens til, at markedet i højere grad bliver rådende med det, der ligger i både medieaftalen, og de skridt, der forventes efterfølgende.
Jens Rohde (V), 2002-12-09:
Når man hører debatten her, så er der jo ikke meget at sige til, at vi ikke er nået så forfærdelig meget længere eller er ret meget bagud i forhold til mange andre lande, når det gælder vores elektroniske medier, fordi det er staten, der skal sidde på det hele. Jeg vil godt bede hr. Poul Nødgaard om at bekræfte, at Helge Rønning fra Norge, som fru Jytte Andersen også nævnte før, absolut ikke var entydig i forhold til en privatisering af TV 2, og at det, at man lader markedet få større del af det, behøver at betyde mindre public service eller dårligere programmer.
Hr. Søren Søndergaard har nævnt, at det vil betyde færre nyheder.
Hvad er der sket i Norge?
Siden privatiseringen af TV 2 har man fået øget mængden af nyhedsudsendelser fra 1 time til 5 timer dagligt.
Det er, hvad der er sket i Norge.
Man har fået flere og bedre børneprogrammer, egenproducerede børneprogrammer.
Det er, hvad der er sket i Norge.
Hvordan kan man så stå heroppe og kalde det entydigt?
Kim Andersen (V), 2002-12-09:
Det er meget underholdende at overvære debatten, men ikke desto mindre undrer den mig.
Det holder sig inden for de tidsfrister, der er regler om her i huset.
Der er i proceduren ytret ønske om, at der skulle afholdes en høring.
Den er blevet afholdt.
Der har været samråd, der er afgivet betænkning, tillægsbetænkning og tilføjelse; i enhver henseende holder det sig inden for den mindretalsbeskyttelse, som er foreskrevet, og inden for Folketingets forretningsorden.
Med hensyn til høringen har alle, der har ønsket at være med i arbejdsgruppen, kunnet lade sig repræsentere.
Dansk Folkepartis medlem af Kulturudvalget var i arbejdsgruppen, der har været ønsker fra forskellige sider om at få eksperter med til høringen, og de har været forespurgt, om de kunne den 6., og i det omfang de kunne, er de blevet involveret i programmet, ellers har vi måttet gå videre til næste navn i bedste forståelse inden for udvalgets arbejdsgruppe omkring eksperthøringen.
Der er proceduremæssigt intet at komme efter.
Kristian Jensen (V), 2002-12-09:
Både til hr. Morten Helveg Petersen og til hr. Kristian Thulesen Dahl: Det er klart, at når vi har fundet det rimeligt at lave en engangsydelse til de økonomisk dårligst stillede pensionister for 2003, er det, fordi det er en oplagt målgruppe.
Der er en gruppe mennesker, der må vende hver eneste krone for at få pengene til at slå til i dagligdagen.
Derfor har vi fundet en model og en økonomisk ordning, som passer sammen, og derfor har vi valgt at gennemføre det allerede i 2003.
Så vil jeg bruge lidt tid på hr. Klaus Hækkerups
spørgsmål
For det første er målet også, som der står i rapporten »Danmark 2010«, at halvere den offentlige ØMU-gæld, som det hed i sin tid.
Det betyder, at det ikke bare gælder statsgælden, men også, når man kigger på kommunernes økonomi,
når man kigger på de sociale fonde m.v. Det, der er målet for »Danmark 2010«, er at holde overskuddet på de samlede offentlige finanser inden for en udsvingsramme, der ligger på mellem 1,5 og 2,5 af bruttonationalproduktet.
Det holder vi os inden for.
Når der er nogle udsving med hensyn til, hvor meget gælden falder i forhold til BNP, skyldes det meget ren teknik.
Men det er sådan, at når man omlægger Den Sociale Pensionsfond, udgår der 0,8 pct. i forhold til BNP. Når man kigger på genudlån til statens selskaber, f.eks. Øresundskonsortiet eller Storebæltskonsortiet, giver det et udsving på 0,9 pct. af BNP.
Hvis man tager afgrænsning af periodeforskydninger, giver det et udsving på 1 pct. af BNP på det grundlag, vi har i dag, i forhold til det, vi havde, da man lavede »Danmark 2010«.
Så det er altså udsving på i alt 2,7 pct. af BNP alene på teknik, som intet har med den reelle bagvedliggende økonomi at gøre, men som alligevel er med til at gøre, at den procentsats, der står i slutåret, ser større ud.
Det, der er væsentligt for os, er, at den reelle gæld bliver nedbragt, og det gør den ved, at man holder en velfungerende offentlig sektor, hvor der er overskud på de samlede offentlige finanser, og hvor overskuddet svinger afhængig af konjunkturerne fra mellem 1,5 pct. af BNP til 2,5 pct. af BNP.
Det mål holder vi os så rigeligt inden for, og derfor er jeg sikker på, at det lykkes for denne regering at klare både skattestoppet og nedbringelse af den offentlige gæld.
Aage Frandsen (SF), 2002-12-09:
Vi havde for et stykke tid siden i Folketinget en diskussion
På det tidspunkt havde vi ikke tallene fra Kommunernes Landsforening.
Vil hr. Kristian Jensen ikke medgive, at en del af forklaringen på, hvorfor en række kommuner - jeg siger ikke alle kommuner, nu skal hr. Kristian Jensen høre godt efter - er nødt til at skære ned på børnepasning, på folkeskolen, på børn og unge-området, er, at man simpelt hen ikke har pengene til rådighed, man har ikke mulighed for at hæve skatten, man får ikke nok i bloktilskud, og at vi så vil se en velfærdsnedgang for borgerne i disse kommuner?
Frank Jensen (S), 2002-12-09:
Venstres ordfører har været inde på, at de er meget dystre, de konjunkturtal, vi får i disse dage, senest her, hvor vi fik beskæftigelsestallet for tredje kvartal i år, hvor vi kan se et fald i beskæftigelsen med 20.000 personer.
Når vi ser på, hvordan det fordeler sig på sæsonkorrigerede beskæftigelsesfald, ja, så svarer det til et fald i den private sektor på 13.500 fuldtidspersoner.
Så det er ret dystre tal.
Vi ved jo også, at regeringen selv i sine egne prognoser for hele næste år regner med en massiv stigning i arbejdsløsheden.
Altså kurven er knækket - desværre den forkerte vej - med en vækst i ledigheden på forventet 14.000 personer i 2004.
Så er mit spørgsmål til hr. Kristian Jensen: Er det så fornuftigt, at man i den her konjunktursituation beskærer så kraftigt på vores arbejdsmarkedsuddannelser?
Jeg kan i hvert fald sige, at det jo ikke kun er noget, Socialdemokratiet mener er en katastrofe; det mener man også ude i erhvervslivet.
Vi kan se Grundfos' uddannelseschef sige, at det er tåbeligt, at man i en periode, hvor man altså må frisætte folk, også skærer ned på deres muligheder for at kunne få efteruddannelse, sådan at vi er i stand til forhåbentlig at kunne erobre nogle af de ordrer, der ligger.
Kan hr. Kristian Jensen ikke bekræfte, at det er en meget dårlig situation ude i landet, at vi, samtidig med at ledigheden stiger, så fjerner muligheden for, at de, der bliver ledige, kan blive efteruddannet? Vi taler jo altså om nu at skære i arbejdsmarkedsuddannelserne i år med 220 mio. kr. og i finansloven for 2003 med 108 mio. kr. oveni, samtidig med at der er indført brugerbetaling.
Er det ikke simpelt hen et dårligt signal også i en periode, hvor konjunkturerne går den forkerte vej?