Lene Espersen (KF), 2000-12-13:
... fordi vi lægger os dér, hvor resten af verden gør, kan vi altså ikke rigtig se ...
Ved tredjebehandlingen i dag er det alene ændringsforslagene, vi skal forholde os til.
Det er en noget usædvanlig og noget kryptisk fremgangsmåde, men så får vi jo glæde af hinanden et par timer mere her i Folketingssalen, fordi vi skal næsten stemme om det hele.
Vi må jo desværre konstatere, at regeringen helt har baseret sin økonomiske politik på venstrefløjen, dog med et par småaftaler, der også implicerer Centrum-Demokraterne.
Igen har vi måttet konstatere, at aftaler med venstrefløjen er dyre.
Sjældent har man set en så omfattende tekst.
De er gode til at bruge penge og stille krav til regeringen om penge til dit og dat, og det er jo præcis også det, der er sket også denne gang, ganske som sidste år.
Vi beklager selvfølgelig, at vi ikke fik indflydelse på næste års finanslov.
Havde vi fået indflydelse, havde det set noget anderledes ud.
Finanspolitikken er også blevet lempet en smule i forhold til regeringens eget forslag.
Det fremgår rimelig tydeligt, at vi nærmer os et valg: Milde gaver til Socialdemokraternes kernevælgere og nye skatter, byrder og afgifter på erhvervslivet og familierne, rimelig forudsigeligt.
Finanslovaftalen indebærer, at overskuddet på statens finanser øges, men det skyldes, at alene de fremrykkede skattebetalinger fra erhvervslivet medfører engangsindtægter i størrelsesordenen 15. mia. kr. Erhvervslivet må holde hårdt for: Nye kreditstramninger, der både koster likviditet og kontanter, nye grønne afgifter, en helt horribel ny arbejdsmiljøafgift, forhøjet AER-bidrag og bortfald af ATP-kompensationen. Alt dette er helt perspektivløst og forstærkes af en omlægning af erhvervsbeskatningen, hvor en nedsættelse af selskabsskatten finansieres ved skærpede afskrivningsregler. Omlægningen betyder samtidig lempelser af skatten ved generationsskiftet, men disse forbedringer kan ikke tilnærmelsesvist opveje ulemperne ved forringelse af afskrivningsreglerne.
Det Konservative Folkeparti tager kraftigt afstand fra hele regeringens erhvervspakke og kan ikke støtte nogle af delene, selv om der er elementer, vi synes godt om.
Vi betragter den som en samlet pakke.
Med assistance fra CD blev afgiften på sodavand og tobak forhøjet.
Det samme gælder afgiften på engangsemballage.
Lad mig straks tage afstand fra dette.
Det er ufatteligt, at CD igen præsterer at gå solo i en aftale med regeringen.
Bortset fra, at vi ikke bryder os synderligt om de nye forhøjede afgifter på sodavand og tobak, synes vi også, det er uklogt.
Der er netop kommet en rapport om grænsehandelen, som viser os, at vi er nødt til at tilpasse vores afgifter til det tyske niveau.
Meget belejligt var rapporten forsinket og kom først, efter at finanslovaftalen var indgået.
Ældrepakken stemmer vi også imod, ikke fordi vi synes, alle elementer er dårlige, bestemt ikke.
Vi kan kun støtte, at pensionister får bedre varmehjælp, og at indkomstreguleringen lempes.
Men når det ser sagt, kan man ikke støtte meget andet i den aftale.
A-kassekontingentet sættes ned for at råde bod på utilfredsheden med efterlønskontingentet.
Den betyder, at det kun er dem, der er medlem af en a-kasse, som holdes nogenlunde neutrale.
Vi frygter faktisk, at nogle af dem, der har de laveste indkomster, er dem, der rammes hårdest, for
en stor del af dem, der har de laveste indkomster, er nemlig ikke medlem af en a-kasse og vil derfor være blandt dem, der kommer til at betale regningen for regeringen og venstrefløjens gilde.
Det Konservative Folkeparti tager også afstand fra aftalerne om fartovervågning.
De kommer nu i hele landet.
En ny pengemaskine, det er, hvad det er.
Det er næsten for fristende at lade være, hvis makkerparret hedder Stavad og Lykketoft.
Med budgettet og de store uforbrugte midler, der er i Miljøministeriet, synes det helt overflødigt at tilføre nye midler.
Selv om nogle af forslagene er gode og rigtige, er vi grundlæggende uenige i at tilføre flere penge, specielt når der er opmagasineret så mange i forvejen.
Her er faktisk et oplagt sted, hvor der kunne spares.
Vi hilser forskningsaftalen samt aftalen for de videregående uddannelser velkommen.
Udmøntningen af forskningsaftalen - bredt vedtaget af et flertal i Folketinget - er vi glade for blev gennemført, ligesom vi er glade for, at der tilføres yderligere ressourcer til universiteterne.
Vi havde gerne set et yderligere løft, men er dog tilfredse med, at der er tilført penge, også selv om der nok godt kunne være brugt mere for at få vores uddannelsessystem helt op i eliteklassen.
Men vi stemmer for regeringens forslag på dette område.
Der er også stillet forslag af andre partier, som vi har sympati for.
Det gælder bl.a. en række af Kristeligt Folkepartis forslag, som vi støtter.
Vi vil også gerne principielt tilslutte os
Kristeligt Folkepartis forslag om loft over fradraget for faglige kontingenter.
faktisk en afskaffelse af fradraget, men ser det i nøje sammenhæng med andre skattelettelser.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget her i dag.
Det Konservative Folkeparti har i vores oplæg til finanslovforhandlingerne en række temaer på dagsordenen og stiller i den forbindelse en række ændringsforslag, som vi skal stemme om.
Vores ændringsforslag er naturligvis ikke udtømmende for, hvad vi gerne så ændret. Bl.a. har vi ikke fremsat forslag om afvikling af mellemskatten
En forbedring af behandlingsgarantien er blandt vores højest prioriterede områder.
For 2 år siden blev behandlingsgarantien på konservativ foranledning en del af finanslovaftalen.
Den omfatter i dag kun fire sygdomme.
Vi ønsker, at behandlingsgarantien skal udvides til at omfatte flere kræftformer og livstruende sygdomme.
På længere sigt ser vi gerne, at der principielt er behandlingsgaranti på alle sygdomme.
Derfor foreslog vi i vores finanslovoplæg, at der burde nedsættes en kommission til at se på, hvordan en sådan behandlingsgaranti kunne implementeres og i hvilken takt, ud fra den helt klare betragtning og erkendelse, at tingene ikke kan gennemføres i løbet af et enkelt år eller to, men processen skal sættes i gang. Vi har været overraskede over den modstand, man fra regeringens side har mødt vores forslag med.
Behandlingsgarantien blev iværksat for 2 år siden med aftale om, at der skulle ske en udbygning, når der var mulighed for det.
Vi vil forsat arbejde videre i det spor, der blev lagt forrige år med behandlingsgarantien og sidste år med udbygning på kræftområdet.
Vi har til forskellige sundhedspolitiske initiativer afsat 400 mio. kr. i vores oplæg - penge, som vi ønsker skal gå til forbedring af behandlingsgarantierne, som jeg tidligere har nævnt, men som også skal gå til bedre vilkår for hospicer, genoptræning af ældre og andre gode forslag. Vi har også stillet ændringsforslag om skattefrihed for arbejdsgiverbetalte sundhedsydelser.
Af ideologiske årsager vil regeringen tilsyneladende ikke imødekomme os på det punkt.
Hvorfor skal en arbejdsgiver ikke kunne betale for en ansats operation på et privathospital, uden at det udløser en stor skat hos de ansatte?
Forslaget har kun fordele.
Den ansatte vil blive hurtigere behandlet, end hvis han eller hun skal vente på en plads i det offentlige system.
Arbejdsgiveren får hurtigere sin medarbejder tilbage.
Der lægges ikke beslag på en plads i det offentlige system, og det offentlige har ikke udgiften til behandlingen.
Dertil kommer, at der ikke skal udbetales unødige sygedagpenge fra de offentlige kasser.
Men dette forslag siger regeringen altså nej til.
Hvis ikke alle kan blive behandlet, så skal ingen. Det er regeringens filosofi.
Det Konservative Folkeparti har været optaget af at skabe bedre boligforhold for de ældre.
Vi er fremkommet med konkrete forslag til, hvordan vi mener at indsatsen i forbindelse med det støttede byggeri skulle flyttes fra byfornyelsen til bygning af boliger for vore ældre medborgere.
Desværre har regeringen ikke været imødekommende over for vores forslag dels om benchmarking inden for ældresektoren, dels om en tilskyndelse for kommunerne til at bygge mere ældrebyggeri.
Men Det Konservative Folkeparti valgte at støtte boligministerens byfornyelseslov, og vi vil også støtte regeringens forslag til mere direkte støtte til servicearealer, når der bygges ældrebyggeri, selv om vi ikke synes, at regeringens forslag er så godt som vores eget med en pulje til kommunerne.
Vi har afsat en pulje på 500 mio. kr., som først og fremmest tænkes anvendt inden for generationsskifteområdet og til forbedringer af virksomhedernes afskrivningsmuligheder.
Boligbeskatningen er øget voldsomt de seneste år med pinsepakken og den nye ejendomsværdiskat.
Provenuet vokser til 9,5 mia. kr. til næste år.
Derfor kan denne skat heller ikke afskaffes i morgen, men som minimum kan provenuet fastfryses, så beskatningen ikke stiger.
Til det formål har vi afsat 800 mio. kr. De stigende oliepriser har gjort et stort indhug i mange danskeres økonomi.
Staten skovler penge ind i øgede indtægter
fra kulbrinteskatten, koncessionsafgifter og rørledningsafgifter, og imens stiger varmeregningerne rundt omkring hos familierne.
Godt 3,5 mia. kr. ekstra er der til statskassen, men ingen til familierne.
Med de enorme prisstigninger forbrugerne har fået, og med de store indtægter staten har haft, synes vi, det er mere end rimeligt, at borgerne får en lille afgiftslempelse.
Vi foreslår derfor en midlertidig afgiftslempelse til forbrugerne, indtil priserne stabiliserer sig.
Vi har sat 1 mia. kr. af, hvilket ikke er for meget i forhold til de faktiske indtægter.
Vi har også sat 500 mio. kr. af til afgiftslempelser til erhvervslivet på grund af de stigende energipriser.
Der er et meget påtrængende behov for især at få sat afgiften på diesel ned, da prisen for tiden er meget høj og koster konkurrenceevne for et i forvejen trængt erhverv - ikke mindst for vognmændene.
Så til finansieringsforslagene, for man kan jo ikke dele gaver ud, hvis ikke man også kan levere varen i form af betaling i den anden ende
Samtlige konservative forslag er finansieret krone for krone.
Der er endog et større overskud på ca. 2,3 mia. kr.
Derudover stemmer Det Konservative Folkeparti for en række af regeringens forslag, der samlet set forbedrer budgettet med ca. 2,5 mia. kr.
Jeg vil nævne nogle af de stillede ændringsforslag, som medvirker til finansieringen.
Vi foreslår en produktivitetsforbedring i staten på 1 pct.
Det giver en årlig besparelse på 640 mio. kr.
Vi foreslår også, at staten benytter sig mere af udlicitering end nu.
Udliciteringen er jo praktisk talt gået i stå de senere år.
Ved blot at udbygge udlicitering med 6 pct. om året vil der være en besparelse at hente på 600 mio. kr. Vi foreslår en beskeden beskæring af reserverne på 100 mio. kr. Og vi foreslår, at der sættes ind med produktivitets- og kvalitetsforbedring af statens byggeri.
Danmark yder verdens højeste bidrag til ulandshjælpen, 1 pct. af BNI.
Vi foreslår, at Danmark i fremtiden skal satse på en andenplads med 0,8 pct. af BNI.
Forslaget vil give en besparelse på 2,55 mia. kr. Endvidere foreslår vi en fastfrysning af Mifresta-rammen på 0,25 pct. af BNI.
Forslaget vil give en besparelse på 1,4 mia. kr.
Selv med disse to forsalg til besparelser ligger Danmark helt i top, både hvad angår bidrag til internationalt hjælpearbejde og i forhold til andre lande.
Det var nogle af hovedpunkterne i vores forslag, og som sagt: Vi vil også gerne være med til at dele nogle gaver ud, men vi leverer også finansieringen til det.
Vi er ikke enige med regeringen i alle, og derfor har vi valgt at stille vores egne ændringsforslag.