runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-05-12:
Selv om Dansk Folkeparti er enig med udenrigsministeren i - ja, vi kunne i virkeligheden have været helt foruden en ny regeringskonference, men det skal der komme - at det skal være den smallest mulige, så bliver det jo sådan, at der kan komme mange forslag på bordet, som udenrigsministeren også har tilkendegivet her under debatten, for der er jo ikke lukket af for, at landene kan stille forslag til regeringskonferencen.
Derfor kan et spørgsmål om Kommissionens placering selvfølgelig komme op, og dér vil jeg gerne høre, om regeringen så ikke er enig i, at et af svarene kunne være at flytte initiativretten fra embedsmandskommissionen til de folkelige repræsentanter fra landene, som kommer med et mandat hjemme fra de nationale parlamenter.
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-05-12:
Jeg er ikke tilhænger af at fratage Kommissionen initiativretten.
Det tror jeg ville føre til en temmelig stor lammelse af Kommissionen og Kommissionens arbejde med forslag.
Så det er ikke nogen mulighed.
Så synes jeg i øvrigt, at man skal se på, hvorledes arbejdet faktisk fungerer i praksis i Ministerrådet.
Det er jo ikke sådan, at Kommissionen ikke lytter til, hvad medlemsstaterne foreslår.
Der kommer jo massevis af forslag fra medlemsstaterne, som indgår i behandlingen, og som Kommissionen så også tager op, og så bliver det en del af en løsning.
Derfor vil jeg sige, at dette spørgsmål mere er ideologi og oven i købet teologi, end det er praksis.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Hald Madsen (V), 1999-05-12:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge til sammenholdet i NATO, som efter vores mening er fortrinligt for øjeblikket, og så det måske manglende sammenhold, der er i EU for øjeblikket omkring Kosovosituationen.
Først omkring NATO: Nu har Jeltsin lige afskediget sin regeringsleder, og det kan vel give en del uro, og når Rusland er med til at forhandle, så kunne jeg godt tænke mig at spørge udenrigsministeren om, hvilke påvirkninger udenrigsministeren tror det kan have, og samtidig spørge, om processen med Kina er ved at stoppe, eller om den igen kan udvikle sig. Det sidste, jeg vil spørge om, er, hvad den danske regering vil gøre mod den manglende fælles koordination, der er i EU omkring flygtningefordelingen, omkring den manglende udbetaling af penge, og om det ikke sætter fokus på, hvordan fremtidens fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik overhovedet kan etableres i et EU-fællesskab.
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-05-12:
Vi har jo dårlig haft mulighed for rigtig at sætte os ind i de russiske reaktioner.
En meget tidlig reaktion fra Rusland er kommet fra formanden for Dumaen, som stærkt har beklaget, at hr. Primakov ikke længere er statsminister.
Hvad Kina angår, vil jeg først gentage det
, som jeg jo også på Danmarks vegne og på regeringens vegne har sagt, at vi meget stærkt beklager den bombning, der fandt sted af den kinesiske ambassade i Beograd, og det er også forståeligt, at det må give anledning til reaktioner fra den kinesiske regerings side.
Det har den gjort.
Vi har fra dansk side beklaget det stærkt over for kineserne.
Jeg håber, og jeg tror også
, at Kina vil være interesseret i fortsat at indgå i bestræbelsen for at finde en løsning i Kosovo.
Hvad det angår, er det jo vigtigt, for på et tidspunkt må man se for sig, at der fremlægges forslag i FN's Sikkerhedsråd, som skal være grundlaget for det internationale samfunds videre arbejde med en fredsløsning i Kosovo.
Hvad flygtningespørgsmålet angår, må jeg sige, at vi fra dansk side har været stærkt kritiske over for Kommissionen.
Udviklingsministeren har rejst spørgsmålet over for Kommissionen, og jeg vil benytte lejligheden til også på Rådsmødet på mandag at gøre det.
Frank Aaen (EL), 1999-05-12:
Da vores ordfører, hr. Søren Kolstrup, ikke kan være til stede, skal jeg bare meddele, at det er bekendt, at vi er imod hele den udvikling, der er sat i gang med elreformen.
I konsekvens af den modstand vil vi også stemme imod det her lovforslag.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-12:
Ja, det drejer sig om en anden side af det her problem, nemlig spørgsmålet om, hvad den danske regerings holdning er til, at der tilsyneladende nu er ved at blive udarbejdet en form for håndfæstning, hvor hr. Prodi så at sige underskriver et politisk program eller over for Parlamentet forpligter sig til som kommissionsformand at arbejde efter et politisk program.
Derfor er spørgsmålet jo i al sin enkelhed: Vil den danske regering acceptere, at en kommissionsformand underskriver sådanne håndfæstninger og på den måde er med til at flytte magten over til Parlamentet?
Peter Skaarup (DF), 1999-05-12:
I forlængelse af ministerens svar på spørgsmålet fra hr. Jens Hald Madsen
ville jeg også godt spørge i forbindelse med bombningen af den kinesiske ambassade i Beograd og andre civile mål, som det jo er dybt ulykkeligt at NATO står bag, om ikke ministeren mener, at der nu er basis for, at man stopper angrebene i Serbien.
Har vi ikke givet Milosevic den lektie, som Vesten gerne vil give ham, og vil regeringen ikke lytte til f.eks. generalsekretæren for Folkekirkens Nødhjælp, Christian Balslev-Olesen, der i sidste uge opfordrede NATO til at stoppe bombningerne og sørge for, at nødhjælpen kunne komme frem til de flygtninge, der er i klemme i Kosovo?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-12:
Det er da altid noget, at ministeren ikke er enig med hr. Prodi i det hele, men jeg vil godt spørge ministeren, om det faktisk ikke er en ny institution, som man er ved at opbygge, dette aftalemæssige samarbejde mellem EU-Kommissionen og Parlamentet, som faktisk er med til at flytte magten væk fra Ministerrådet og over til Kommissionen.
Og så vil jeg godt spørge, om det ikke fortsat er sådan, at det faktisk er regeringerne, der skal tage stilling til, om de vil udpege den Kommission, som altså kommer til at bestå af bl.a. hr. Prodi som formand, og at det derfor faktisk er forkert, når ministeren siger, at han ingen juridiske handlemuligheder har over for kommissionsformanden.
Det har ministeren da.
Ministeren kan jo simpelt hen nægte at godkende udpegningen af den Kommission.
Sonja Mikkelsen (S), 1999-05-12:
Spørgsmålet lyder: Vil regeringen i forbindelse med udmøntningen af puljen på 90 mio. kr. til styrkelse af den kollektive trafik i tyndtbefolkede områder afsætte en pulje til omstillingsprojekter i en opstartsfase, og hvilke midler vil i givet fald blive afsat? Med henvisning til min besvarelse af spørgsmål nr. S 1993 kan jeg oplyse, at de overordnede regningslinjer vil blive udmøntet i et arbejdsprogram.
Jeg tvivler på, at det vil være hensigtsmæssigt på forhånd at opdele midlerne yderligere til brug i forskellige faser som følge af en konkret, frivillig aftale med et amt.
Kristian Jensen (V), 1999-05-12:
Da mit parti heldigvis ikke har deltaget i pinsepakken, er vi heller ikke aftalepartnere her, og derfor kan jeg lige så godt afsløre, at ministerens svar - nemlig at der ikke var afsat midler til flere omstillingsforsøg - overraskede mig lidt.
Jeg skal derfor ikke gå så dybt ned i det her, men blot spørge vedrørende de ansøgninger, der er kommet fra Vardebanen og VLTJ i fællesskab, om på hele Vestbanen at forsøge at lave en fælles togdrift, der virkelig kan styrke togtrafikken og koordinere med busselskaberne: Er det noget, ministeren kunne overveje her?
Og hvis det ikke er tilfældet: Vil ministeren overveje at hjælpe til med den store opgave, det er for to små privatbaner at lave et sådant samarbejde?
Vil ministeren hjælpe dem på anden vis?
Margrete Auken (SF), 1999-05-12:
Der er jo trods alt en del, der ikke har adgang til bil.
Sonja Mikkelsen (S), 1999-05-12:
Til det første spørgsmål, som kom fra hr. Kristian Jensen om Vestbanen og Lemvigbanens samarbejde: Jeg bifalder meget, at de to privatbaner samarbejder, for det er min opfattelse, at det kan give en mere effektiv drift.
Men angående privatbanernes fremtid i øvrigt vil jeg henvise til, at vi har et samarbejde i gang med Amtsrådsforeningen i en arbejdsgruppe, hvor vi skal afklare, på hvilket grundlag privatbanerne skal eksistere i fremtiden.
Resultatet vil også indgå i de drøftelser, regeringen lægger op til om hele jernbanepolitikken, og det område vil jeg gerne betragte lidt særskilt i forhold til det initiativ, vi her taler om med de 90 mio. kr., og som klart tager sigte på at omstille den del af den kollektive trafik, som amterne har ansvaret for - selvfølgelig også med henblik på at sikre, at der er en god og tæt sammenhæng imellem togbetjeningen og busbetjeningen i de enkelte amter, så bussystemerne fungerer som et fornuftigt fødesystem, også til det overordnede jernbanenet.
Jeg vil gerne bekræfte, at de 90 mio. kr. netop er tænkt til at skabe de fleksible tilbud, som er styrken i de tyndtbefolkede områder i modsætning til det, man kan kalde de stive køreplaner, som typisk vil have for ringe kapacitetsudnyttelse ud fra de erfaringer, vi har.
Der er gode erfaringer med at lave fleksible kollektive trafikløsninger i de tyndtbefolkede områder, og det er de forsøg, vi nu gerne vil have ud at arbejde i alle de tyndtbefolkede områder her i landet.
Kristian Jensen (V), 1999-05-12:
Jeg takker for ministerens tilkendegivelse af, at hun støtter Vardebanen og Lemvigbanens arbejde, men jeg kan forstå, at det mere er en moralsk end en kontant støtte.
Da ministeren vil afvente resultatet af de forhandlinger, der foregår, vil jeg blot spørge ministeren, hvornår ministeren forventer, at forhandlingerne med amterne er tilendebragt, så privatbanerne Vestbanen og VLTJ enten kan skrinlægge eller gennemføre deres ideer.
Sonja Mikkelsen (S), 1999-05-12:
Arbejdsgruppen med Amtsrådsforeningen om privatbanernes fremtid forventes at afslutte sit arbejde i september.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-12:
Skriftlig begrundelse
Ministeren har i forbindelse med sit besøg hos den amerikanske landbrugsminister Dan Glickman onsdag den 5.maj 1999 til pressen fremkommet med en række vurderinger af hormonbøfsagen.
Blandt andet er ministeren i Information den 7.maj 1999 citeret for en udtalelse om, at der ikke er grund
til at drage forhastede konklusioner på basis af en nylig EU-undersøgelse, der peger på, at et hormon anvendt til opdræt af kvæg i USA kan være kræftfremkaldende.
Ministeren udtalelse efterlader det indtryk, at ministeren ikke i tilstrækkelig klar form har understreget over for USA, at vi i Danmark betragter hormonkødet som sundhedsskadeligt, og at EUs undersøgelser klart peger i denne retning.
Således understreger lederen af EUs ekspertgruppe i Aktuelt den 7.maj 1999, at importforbud mod amerikansk kød er velbegrundet, og at det for eksempel er en kendt sag, at hormoner har en sammenhæng med bryst- og prostatakræft.
Disse udtalelser er helt anderledes klare end ministerens uldne formuleringer
Dette skal sammenholdes med, at ministeren på andre punkter i hormonsagen har udtrykt forståelse for USAs synspunkter og har slået til lyd for, at der allerede nu forberedes en mærkningsordning, samt at USA, indtil sagen er bilagt, skal have større markedsadgang i EU for amerikanske landbrugsprodukter.
Man får det indtryk, at ministeren i Washington har lignet en undskyldning for sig selv, og at han har søgt at give USAs regering det indtryk, at det ikke er Danmark, der står fast i hormonbøfsagen.
Efter Enhedslistens opfattelse er det alvorligt, hvis ministeren på denne måde med sit besøg i Washington reelt har været med til at underminere mulighederne for at vinde hormonbøfsagen.
Men i stedet er ministeren citeret for at have sået tvivl om disse videnskabelige udtalelser i forbindelse med sin rejse til USA .
Henrik Dam Kristensen (S), 1999-05-12:
Det er det udgangspunkt, EU har af hensyn til beskyttelse af borgernes sundhed
, og disse synspunkter fremførte jeg selvfølgelig meget klart i USA. Men jeg vil gerne benytte lejligheden til at sige til hr. Keld Albrechtsen, at der jo selvfølgelig er forskel på, hvordan man kan vurdere tingene.
EU-Kommissionen og EU's Ministerråd har bedt 17 forskellige forskningsinstitutioner om at vurdere risikomomenterne med hormonkødet.
Nu har vi fået en første delrapport, og ud fra en første delrapport, mens vi ikke har hørt fra nogen af de 17 andre forskningsprojekter, kan vi selvfølgelig ikke lave konklusioner.
Jeg vil bare til hr. Keld Albrechtsens oplysning fortælle, at det er korrekt, at der er et af disse stoffer, der vurderes som værende kræftfremkaldende.
Man ved ikke endnu noget om, hvorvidt det bliver optaget i kroppen, men det er altså noget af det, som efterfølgende skal fremgå af forskningsresultaterne.
Jeg må altså sige til hr. Keld Albrechtsen: Jeg vil benytte den fremgangsmåde, at jeg vil vente med at lave min samlede vurdering, til vi har fået de forskningsresultater, som vi selv har bedt om, i hus, og at denne forskning bliver udført af internationalt anerkendte, uafhængige institutioner med udgangspunkt i den viden og den nye teknologi, vi har her i 1999.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-12:
Så er det altså korrekt, at ministeren har sagt, som han også var citeret for, at nu skulle man ikke drage forhastede konklusioner - altså en antydning af, at det videnskabelige grundlag for mistanken om en kræftfremkaldende virkning måske ikke nødvendigvis var godt nok.
Jeg vil godt spørge ministeren, om det ikke faktisk var ministerens opgave i Washington at fortælle amerikanerne, at vi har et velbegrundet forbud i EU og i Danmark imod hormonkød; at det er videnskabeligt velbegrundet og hele tiden har været det; at vi ikke frygter for nogen sager imod os, og hvis USA vil svare igen, som de nu truer med, er der ikke noget andet at gøre ved det, end at så bliver der altså en handelskrig.
Jeg synes, at når ministeren nu her i spørgetiden bekræfter, at det bare er en delrapport, og at tingene jo kan vise sig at være helt anderledes og sådan noget, er ministeren efter min opfattelse faktisk ved at underminere sin egen position i hormonkødsagen.
Henrik Dam Kristensen (S), 1999-05-12:
Én gang til: Jeg gjorde det selvfølgelig fuldstændig klart - som jeg også sagde i mit første svar til hr. Keld Albrechtsen - at der bliver ikke tale om, at der kan komme kød, som er baseret på hormonproduktion, ind i hverken Danmark eller Fællesskabet, før vi har gennemført den risikovurdering, vi på forbrugernes vegne har besluttet at gennemføre.
Så kan jeg forstå, at der er en holdningsmæssig forskel
mellem hr. Keld Albrechtsen og mig.
Det ved jeg godt der er på mange andre områder, men altså også på dette område.
Det, hr. Keld Albrechtsen åbenbart vil, er, at man allerede nu skal drage konklusioner på baggrund af en delrapport, men jeg må endnu en gang sige til hr. Keld Albrechtsen: Der er 17 forskellige forskningsprojekter i gang.
Vi har nu fået den første delrapport, dvs. at vi i den kommende tid vil få masser af rapporter.
Regeringen ønsker at tage det seriøst.
Men vi stiller os ikke tilfredse med at lave politik på baggrund af en delrapport.
Det synes jeg ikke man skal gøre, for det er ikke holdbart i længden.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-12:
Så vil jeg godt spørge ministeren, om ministeren ikke er af den opfattelse, at det forbud, vi hele tiden har haft, er velbegrundet, og at det hele tiden har været videnskabeligt velbegrundet.
De forskningsresultater, den delrapport, der nu er kommet, indeholder intet nyt i forhold til det, vi hele tiden har vidst, nemlig at det er sundhedsfarligt, og at det naturligvis er og bliver vores opfattelse, for ellers ville vi ikke have haft det forbud.
Ministeren må undskylde mig, men jeg synes, ministeren sætter spørgsmålstegn ved vores egen politik, som vi nu har ført gennem adskillige år med dette forbud. Så vil jeg godt spørge ministeren: Er det korrekt, at ministeren også har stillet amerikanerne i udsigt, at man godt yderligere kunne fremskynde arbejdet med at lave et forslag til en mærkningsordning?
Og har ministeren i den forbindelse stillet amerikanerne i udsigt, at vi ville gøre indrømmelser, f.eks. i retning af, at det kun skulle mærkes med ordene US Beef eller noget i den retning, så der ikke skulle stå, at kødet er hormonbehandlet?
Jeg kan forstå på ministeren, at man åbenbart ikke har drøftet spørgsmålet om en mærkningsordning.
Så vil jeg godt spørge, om det er korrekt, at ministeren - som det også har været nævnt i pressen - udtrykte forståelse for nogle af USA's synspunkter, vistnok bl.a. om procedurespørgsmål i forbindelse med WTO-sagen om hormonbøfferne, og hvad det er i de amerikanske synspunkter, ministeren har sagt til amerikanerne at han havde forståelse for.
Sonja Mikkelsen (S), 1999-05-12:
til fru Margrete Auken på det sidste spørgsmål om forsøg: Udgangspunktet for de 90 mio. kr. er, at nu skal vi bruge de forsøg, der allerede er gennemført op gennem 1990'erne; nu skal vi bruge de bedste resultater herfra og omsætte dem til virkelighed i de enkelte amter, så brugerne af den kollektive trafik oplever, at de får en bedre service.
Men som udgangspunkt skal det ske inden for de økonomiske rammer, som man allerede har i dag i de enkelte amter til den regionale, kollektive trafik.
Finansieringen og finansieringstilskuddet fra de 90 mio. kr. er ikke driftstøtte, men støtte, som alene skal tjene til at dække de særlige omkostninger, der kan være i forbindelse med, at man skal etablere nye planlægningsværktøjer; man skal måske have nye materielanskaffelser, man skal måske have andre ting, nye terminaler osv., som kan gøre det fremtidige trafiksystem mere attraktivt for brugerne af den kollektive trafik.
af et amt, hvis man er i tvivl om, hvad der er den rigtige løsning i den konkrete sammenhæng.
Det skal være mit svar til hr. Kristian Jensen.
kan jeg bekræfte, at efter en drøftelse med aftalepartierne bag pinsepakken vil jeg nu til Finansudvalget fremsende en ansøgning, der fordeler de 90 mio. kr. sådan, at Færdselsstyrelsen kan disponere over op til 7,5 pct. af disse midler til videncentret, så vi kan få tingene gennemført i praksis.
Henrik Dam Kristensen (S), 1999-05-12:
Jeg bliver nødt til over for hr. Keld Albrechtsen at gentage det klare danske synspunkt på dette område, som i øvrigt har bred opbakning i dette parlament: Det, jeg har fremført på min rejse til USA, er respekt for WTO, ja til at være med til på nuværende tidspunkt at diskutere en eller anden form for mærkningsordning og fuld respekt for forbrugerne.
Det er umuligt for mig at kommentere, hvad der kan have stået i forskellige artikler, da jeg ikke engang har nået at læse det hele, og derfor bliver jeg nødt til at gentage over for hr. Keld Albrechtsen, at disse tre klare synspunkter, som vi i øvrigt i forskellige sammenhænge har haft lejlighed til at drøfte, selvfølgelig er de synspunkter, jeg har fremført på min tur til USA.
Det er umuligt at give Folketinget et præcist svar på et upræcist spørgsmål.
Jeg ved jo ikke, hvad hr. Keld Albrechtsen mener med forståelse for visse amerikanske synspunkter.
Jeg ved simpelt hen ikke, hvad der gemmer sig bag det, så derfor er det umuligt for mig at give et svar på det.
Så tilbage til undersøgelsen.
Det er korrekt, at vi har haft meget diskussion om: Er det skadeligt med hormonkød, eller er det ikke skadeligt med hormonkød?
Derfor synes jeg jo i realiteten, at man skal have fuld respekt for det, som Europa gør nu.
Europa siger nu: Vi kan finde udsagn, som siger, at det her ikke har nogen problemer i sig overhovedet, og vi kan finde nogle, som siger, at det tror man der er store problemer i.
Nogle af de undersøgelser, som vi baserer vores viden på i dag, er tilbage fra 1970'erne.
Derfor har EU som en meget flot indgangsvinkel, synes jeg, sagt: Nu må vi have fundet ud af, hvad der er op og ned på det her.
Nu må vi med den viden og den teknologi, som vi besidder i 1999, finde ud af, hvad vi tror om hormonkødet: Er det skadeligt, eller er det ikke skadeligt?
Er der risikomomenter for forbrugerne, eller er der ikke risikomomenter for forbrugerne?
Derfor er vi ved at gennemføre et stort, flot forskningsprojekt, der som sagt er sytten forskellige projekter, med den viden, den teknologi, den måde, vi kan gøre det på her i 1999, og det laver vi en samlet vurdering af, når det er færdigt, formodentlig i første kvartal år 2000.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-12:
»Hvilke initiativer agter ministeren at tage for at sikre, at domstolene pådømmer de grove voldssager hårdere, som Folketinget lagde op til i forbindelse med voldspakken fra maj 1997?
Skriftlig begrundelse
I voldspakken fra maj 1997 blev der lagt op til, at domstolene skulle idømme hårdere straffe for grov vold.
Dermed har voldspakken ikke over for domstolene haft den ønskede effekt i form af hårdere straffe.
På den baggrund mener spørgeren, at både regeringen og Folketinget har et problem.
Spørgsmålet er herefter, hvilke initiativer ministeren agter at gennemføre for at sikre, at intentionerne bag voldspakken realiseres.
Folketinget har jo mange gange diskuteret kriminalitet og en strammere retspolitik her i Danmark.
Dansk Folkeparti har været et af de partier, der har ønsket sig en strammere retspolitik, og ofte har svaret fra regeringen været, at man ikke syntes, at der var dækning for at diskutere det her, fordi man efter statsministerens nytårstale i 1997 havde gennemført nogle stramninger, der skulle gøre, at straffen for den groveste vold blev sat op.
Det vil sige, at gennemsnitsstraffen for overtrædelse af § 246, der drejer sig om den mest grove vold, er faldet en anelse, fra 39 måneder til 37,6 måneder i 1998.
Derfor synes jeg, det er på sin plads, at regeringen redegør for, hvilke initiativer man vil igangsætte på baggrund af den udvikling, som er meget problematisk.
Frank Jensen (S), 1999-05-12:
Jeg kan forstå på spørgsmålet, at hr. Skaarup læser B.T. og har gjort avisens synspunkter om voldspakkens gennemslagskraft til sine egne, og det står jo hr. Skaarup frit for.
Hr. Skaarup mener således, at der er sket et fald i gennemsnitsstraffen for den groveste vold og tager det til indtægt for, at voldspakken ikke har haft den ønskede effekt.
Jeg mener ikke, der er belæg for en sådan konklusion, og det skal jeg kort redegøre for.
Realiteten er jo den, at strafskærpelsen i forbindelse med voldspakken er trådt i kraft i midten af 1997 og kun omfatter voldshandlinger, der er begået efter det tidspunkt, altså efter den 1. juli 1997, og som efter tidligere praksis gav mere end 1 års fængsel.
Det er nogle alvorlige sager; det medgiver jeg spørgeren.
Det er også derfor, regeringen reagerede ganske kraftigt på det både i 1994 og i 1997
med henholdsvis første voldspakke og anden voldspakke. Men når vi taler om de grove voldssager, har vi heldigvis kun et begrænset antal af dem, og det er baggrunden for, at det kan være ganske vanskeligt, også når vi taler om perioden efter 1. juli 1997 og frem til nu, at lave egentlige statistiske konklusioner på det.
De foreløbige tal fra Danmarks Statistik, der er henvist til i B.T.s artikel, bygger alene på 15 domme vedrørende overtrædelse af straffelovens § 246.
Med så få afgørelser kan gennemsnitsstraffen let variere betydeligt fra år til år, hvis der et år er tale om en eller flere sager, der afviger væsentligt fra de øvrige i strafudmålingen. Og jeg kan henvise til, at det er der netop i det talmateriale, som danner grundlaget for B.T.s artikel.
Det er derfor ikke noget solidt materiale at konkludere på.
Derimod har vi et reelt statistisk grundlag at slå nogle ting fast på, når det drejer sig om voldskriminalitet, og det er temaer, som jeg og regeringen er stærkt optaget af: at der i voldssager fra 1990 til 1997 er sket en vækst på 98 pct. i antallet af domme til ubetinget frihedsstraf; at der i samme periode er sket en vækst på 19 pct. i længden af de ubetingede frihedsstraffe; at strafmassen for vold samlet er vokset med 83 pct. Jeg vil i øvrigt minde spørgeren om, at Straffelovrådet på baggrund af Folketingets vedtagelse fra december sidste år har til opgave at foretage en samlet vurdering af strafferammerne for voldskriminalitet på hele straffelovsområdet.
Derfor har regeringen ingen aktuelle planer om at gå til ændringer nu.