runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2002-02-05:
I modsætning til den forrige taler mener SF, at der faktisk er meget behov for, at der også er en offentlig bevågenhed omkring den finansielle sektor.
Behovet for bevågenhed vokser jo i takt med, at konkurrencen inden for den finansielle sektor bliver mindre og mindre, og det sker jo netop i de her år, hvor vi ser en stigende grad af fusioner, og dermed bliver konkurrencen mindre og behovet for kontrol større.
Omvendt kan man sige, at hvis det offentliges repræsentanter ikke har nogle egentlige funktioner, så kan det godt synes at være overflødigt, at de sidder der.
Derfor er det vores opfattelse, at man måske i stedet for burde drøfte, hvordan man kan sikre, at man fik ændret reglen sådan, at det offentliges repræsentanter fik nogle reelle opgaver i forhold til den finansielle sektor.
Det, der fremgår af nogle af høringssvarene, er jo også, at der i hvert fald blandt brugerne af den finansielle sektor
ikke er den samme forståelse, som ministeren har, af, at der skulle være etableret en udpræget grad af åbenhed og gennemskuelighed i den finansielle sektor.
Jeg synes, at Dansk Handel og Service i deres høringssvar siger ganske klart, at det er bestemt ikke den opfattelse, de har.
Nu kan det være lidt vanskeligt her under førstebehandlingen at vide, hvad andre interessenterne siger, for forslaget er jo fremsat så hurtigt, at høringssvarene
ikke er kommet, og bl.a. Forbrugerrådet og lignende har ikke haft mulighed for at give deres besyv med.
Så det er klart, at vores endelige stilling også vil afhænge lidt af, hvad forbrugerrepræsentanterne siger.
Som udgangspunkt mener vi faktisk, at der er et behov
for, at der er overvågning og også en indsigt fra det offentliges side.
Det behov vokser i takt med fusioneringen
inden for den finansielle sektor
Derfor kan jeg ikke nu løfte sløret for, hvad vores endelige stillingtagen vil være, for det afhænger af, hvad vi kommer frem til under udvalgsarbejdet, om der er en indstilling til, at vi kan få styrket det offentliges indsigt i den finansielle sektor.
I lighed med Socialdemokratiets ordfører er jeg også lidt forundret over eller i hvert fald lidt uforstående over for de ændringer, der lægges an til i § 1, nr. 3, om bestyrelsesmedlemstallet.
Jeg synes ikke helt, at det fremgår logisk, hvorfor man vil ændre det, medmindre det er udtryk for, at man vil have færre medarbejderrepræsentanter i bestyrelserne.
Hvis det er tilfældet, synes jeg måske nok, at det er en smule betænkeligt.
Men det er vel også noget af det, vi kan få afklaret under udvalgsarbejdet.
Marianne Pedersen (V), 2002-02-05:
Det er jo ikke korrekt, at der ikke er udgifter for statskassen på længere sigt.
Der er i forslaget lagt op til, at de første 100 mio. kr. skal indgå i fonden som afdragsfri og rentefri til staten, så det er jo ikke korrekt; der er jo de 100 mio. kr. i første omgang som en udgift for staten.
Så vil jeg sige med hensyn til landbruget og strukturen
i landbruget, at landbrugets struktur jo bliver reguleret via landbrugslovene, og der er foretaget nogle reguleringer, og det er gjort gennem de sidste år, således at man fremmer en hensigtsmæssig struktur, hvor det er en mulighed stadig væk at udvikle et progressivt og økonomisk landbrug, der er bæredygtigt.
Colette L. Brix (DF), 2002-02-05:
Bestyrelsen har selvfølgelig fastsat et honorar, og så får alle det samme, og det får man også, når man er offentligt udpeget, og det er da også meget rimeligt.
Ved at være professionelt bestyrelsesmedlem har man altså et ansvar, og man har også en viden og en indsigt i det enkelte firma.
Det er derfor, jeg siger
, at det da også er bedre for de offentligt udpegede at slippe for det, for det er et meget stort ansvar i dag at sidde i en stor finansiel virksomhed og være med ved bordet.
Det er ikke så enkelt og ligetil.
Så lad os endelig få det strøget med det samme.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-05:
Nu ved jeg ikke, hvad hr. Frank Jensen har lavet her i formiddag, men hvis han har lyttet til medierne, vil hr. Frank Jensen have opdaget, at der faktisk her til morgen er indgået en finanslovaftale, der giver et meget klart svar på det her.
Det er en finanslovaftale, hvor rammebeskæringerne i 2002 er taget af bordet, og hvor der for de kommende år netop er lagt op til, at der kan indgås aftaler om at styrke forskning og om forbedring af uddannelseskvaliteten.
Om det så skal være i form af flerårsaftaler, som hr. Frank Jensen foreslår, eller det skal være en anden form, vil jeg sådan set ikke tage stilling til på nuværende tidspunkt.
Men det er jo netop det, der ligger i den model, regeringen nu har stillet op, at der på den ene side signaleres klart, at dér, hvor man kan hente rationaliseringsgevinster, skal man gøre det, og det fører selvfølgelig til en rammebeskæring.
Men samtidig er der en pose penge til rådighed til kvalitetsmæssig styrkelse af uddannelser.
af flerårsaftaler, eller det kan være i form af andre modeller.
Det skal ikke skille os ad på nuværende tidspunkt.
Jeg spørger mig selv: Hvad vil hr. Frank Jensen egentlig andet end bare være utilfreds med, at der faktisk er indgået en finanslovaftale?
Ole Stavad (S), 2002-02-05:
Jeg vil først godt spørge, om statsministeren synes, det klæder en statsminister at forsøge her i Folketingssalen at sprede en direkte usandhed, som det skete for et øjeblik siden.
Statsministeren bør vel vide, at også Venstre sad til drøftelser med den daværende undervisningsminister, fru Margrethe Vestager, om en forbedring ikke kun af hhx'erne, men af erhvervsskolernes situation i det hele taget og med et beløb, der er langt større end det, regeringen nu praler af, at de har tildelt erhvervsskolerne eller handelsskolerne, hhx'erne.
Det er en direkte usandhed, og det kan ikke være en svipser.
Statsministeren ved det.
Det andet, jeg godt vil spørge om, er: Hvorfor er der forskel på det, statsministeren svarede under pressemødet her kl. 11.30 i Statsministeriet, i forhold til budgetoverslagsårene?
Jeg sad og lyttede og skrev ned, og statsministeren gav udtryk for, at budgetoverslagene for de kommende år var uændrede efter aftalen, men at der var sat et omstillingsbeløb ind af samme størrelsesorden.
Men forudsætningen for, at man kunne få det, var, at man gjorde sig fortjent til det.
Hvorfor er det pludselig et andet svar, vi får her i Folketingssalen, end statsministeren selv kom med for 1 time siden?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-05:
Det sidste kan jeg fuldstændig afvise.
Det, jeg har sagt her, er nøjagtig det samme, som jeg har stået og sagt på pressemødet tidligere.
Nemlig at der afsættes en omstillingsreserve, som i det enkelte år nøjagtig svarer til den beskæring af rammerne, der ligger i budgetoverslagsårene; det er jo det tekniske i det.
Derved bliver den samlede sum, der er afsat, uændret hele perioden igennem.
Men det, der ligger i det, er jo politisk, at der både er et signal om, at selvfølgelig skal man foretage omstillinger, fornyelser, reformer, rationaliseringer, men til at gennemføre det og til at styrke uddannelse og forskning kvalitetsmæssigt er der en pose penge til rådighed.
Det var det, jeg sagde på pressemødet, og det er det, jeg har gentaget her i Folketingssalen.
Og så må jeg fuldstændig afvise, at jeg skulle have sagt usandheder her.
Det, jeg forholdt mig til i hr. Frank Jensens spørgsmål, var: Hvad var det, der lå i den tidligere regerings finanslovforslag, som vi overtog?
Det var en beskæring af rammerne med 1,2 pct.
Det har hr. Frank Jensen også bekræftet.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-02-05:
Med statsministerens viden, også på en række detaljer, synes statsministeren så alligevel ikke, at det lyder meget, meget usandsynligt, at mens alle gik og talte om, at nu var der løftebrud i den finanslov, der var lagt frem på Undervisningsministeriets område, så hører statsministeren ingenting?
Statsministeren omgiver sig med spindoktorer, der jo har til opgave at fortælle statsministeren, hvad der sker, og alligevel hører statsministeren intet.
Synes statsministeren ikke selv, at det lyder helt usandsynligt, og er det ikke tankevækkende, at det netop var, da det kom frem i TV2 Nord, at statsministeren gik til bekendelse og sagde: Jeg har begået løftebrud.
Så vil jeg gerne lige have statsministeren til også at oplyse, om ikke det er rigtigt, at den svipser, der var i år, bliver endnu større til næste år, når man skal i gang med at planlægge budgetterne her i maj måned.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-05:
Jeg vil gerne præcisere over for hr. Jens Peter Vernersen, at der overhovedet ikke er tale om løftebrud.
Det, der sker, er netop, at vi lever op til det løfte, der blev afgivet før valget, som var 50 mio. kr. ekstra til handelsskolerne, og det får handelsskolerne nu.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jørn Jespersen (SF), 2002-02-05:
Jeg vil gerne spørge finansministeren om, hvordan de tal, der hidtil er kommet frem om besparelser på udviklingsbistanden og miljøbistanden, hænger sammen med det, som partiet Venstre og regeringen har sagt før valget.
Er det ikke rigtigt, at der på nuværende tidspunkt er udmeldt en besparelse på den samlede udviklingsbistand på 1 mia. kr.?
At der samtidig er udmeldt besparelser på miljøbistanden til syd, altså til de fattige udviklingslande, på godt og vel 500 mio. kr.?
Og at det tilsammen svarer til godt og vel den 1,5 mia. kr., som regeringen har sagt, at den vil spare på området? Men er det ikke rigtigt, at der dertil kommer besparelser på hele miljøstøtten til Østeuropa, som indtil videre totalt er sat på en spærret konto, og hvor vi ikke endnu ved, hvor stor besparelsen bliver?
Men i hvert fald er det sådan, at uanset hvor meget man sparer på miljøstøtten til Østeuropa, vil der være tale om en overskridelse af det beløb, man har sagt, at man vil spare.
Thor Pedersen (V), 2002-02-05:
Jeg kan sige helt klart, at i 2000 og 2001 er der 2 mia. kr. i omløb i øststøtten.
Det er der også i 2002, og det er der også i 2003.
Så skal vi, som vi har annonceret, i løbet af foråret have en drøftelse i Folketinget af, hvad man gør efter 2004, når de 10 ansøgerlande, som i dag er en del af øststøtteområdet, bliver medlemmer af EU.
Vi ønsker at drøfte det her i Folketinget, når det gælder en aftale om Mifresta.
Når det gælder ulandsstøtten, er det sådan, at der af den samlede ramme går ca. 2 mia. kr. til miljøinvesteringer, og det er et fald på ca. 600 mio. kr. i forhold til året før.
Jørn Jespersen (SF), 2002-02-05:
Jeg snakker ikke om den samlede øststøtte.
Jeg snakker om miljøbistanden.
Derfor vil jeg gerne bede finansministeren om at bekræfte, at når man tager den ene milliard kroner, der er sparet på udviklingsbistanden, den halve milliard kroner på miljøbistanden til syd plus eventuelle besparelser, som vi ikke kender omfanget af, på miljøstøtten til Østeuropa, så vil det samlet give en større besparelse på udviklings- og miljøbistanden end den, regeringen har meldt ud.
Thor Pedersen (V), 2002-02-05:
De midler, der var under Miljøministeriet, er samlet på konto 35: generelle reserver.
De administreres af Udenrigsministeriet.
Det er den forskel, der er, nemlig at de er flyttet fra Miljøministeriet over i Udenrigsministeriet.
Dér står en reserve på 1,1 mia. kr., og den 1,1 mia. kr. er beskrevet som øststøtte, herunder miljøstøtte.
Jørn Jespersen (SF), 2002-02-05:
Jo, men nu er det jo ikke ligegyldigt, hvilken form for øststøtte, vi taler om.
Og det, jeg spørger om og derfor også gerne vil have svar på, er miljøbistanden, og det er den, der har været til diskussion.
Jeg er godt klar over, at de penge, der står på den konto, kan bruges til stort set hvad som helst.
Betyder det, finansministeren siger nu, at han hermed har givet tilsagn om, at der næste år, altså i 2002, som vi ikke kender tallene for endnu, vil blive givet det samme beløb til miljøbistand til Østeuropa, som der blev sidste år, og som var forudsat sidste år?
Eller hvis det ikke er det: Vil finansministeren så medgive, at hvis man ikke giver det samme beløb, så vil der være tale om en samlet set større besparelse på miljø- og udviklingsbistand, end regeringen har sagt på forhånd?
Thor Pedersen (V), 2002-02-05:
Jeg vil give den indrømmelse, at hvis vi giver mindre i 2002 end i forhold til 2001, så giver vi mindre.
Men der er ingen, der kender udmøntningen af den 1,1 mia. kr., der står på konto 35, generelle reserver, og hedder øststøtte, herunder med formålet miljøstøtte.
Der er blevet bedt om et skriftligt svar på et spørgsmål, der er stillet skriftligt, og det vil vi gerne give, og lige så længe kan vi stå og jonglere med alle tal.
Jeg siger, at det, der er afgørende i debatten, er: Hvor meget er der givet i øststøtte?
2 mia. kr., og det er i samme niveau 2000, 2001, 2002 og 2003.
Jeg har sagt, at der er en beskæring på det, der hedder egentlig miljøstøtte i forbindelse med ulandsrammen, som er på lige godt 2,6 mia. kr., ned til ca. 2 mia. kr.
Jørn Jespersen (SF), 2002-02-05:
Vil de samme fordelingsnøgler gælde?
Får vi de samme beløb ud af Mifresta-rammen til miljøindsatsen, herunder til miljøindsatsen i Østeuropa?
Thor Pedersen (V), 2002-02-05:
Vi har ikke udmøntet den reserve, der står på konto 35 i 2002.
Og når det gælder 2003, må Folketinget respektere, at det drøfter vi, når vi fremsætter finansloven for 2003.
Sådan vil det være.
Der er en totalt set ændret fordeling i den måde, vi bruger Mifresta-midlerne på.
Det fremgår klart af vores finanslovforslag.
Det er alene af den grund, at vi går ind og reserverer penge til bekæmpelse af bin Ladens tropper i Afghanistan i det fredsskabende arbejde under Mifresta.
Så der vil være en anden profil totalt set, når vi ser på, hvordan vi bruger pengene.
Margrete Auken (SF), 2002-02-05:
Det, vi jo drøfter, er det, vi havde aftalt i gamle dage, da aftaler gav mening.
Der havde vi bl.a. med Venstre en aftale om, hvordan miljøbistanden under Mifresta-rammen skulle bruges, og at den skulle være til miljø og ikke til bin Laden-jagt.
Det, som man gør nu, er, at man siger, at nu tager vi bare rask væk, eller rettere sagt: Vi kan risikere det.
Vi har i hvert fald ikke fået nogen garanti for, at Venstre vil stå ved de aftaler, vi har haft tidligere, og ikke tage af miljøpengene til alt muligt andet.
Thor Pedersen (V), 2002-02-05:
Det vil være sådan, at i aftalen indgår, at man har et sigte, der hedder 0,5 pct. til Mifresta-penge i 2005.
Vi har klart sagt, at vi vil drøfte her i Folketinget i løbet af foråret, hvordan det ser ud, når 10 lande, der i dag modtager øststøtte, bliver en del af det store Europæiske Fællesskab
, hvis det står til det danske formandskab her i andet halvår af 2002.
Dermed ophører hele meningen med, at man bruger øststøttemidler til de pågældende lande, for det bliver EU-finansieret.
Når det gælder fordelingssplittet mellem det, der fordeles inden for Mifresta-rammen, vil jeg blot sige, at den tidligere regering ikke har forhandlet, hvordan man rent faktisk udmønter det enkelte år.
Der har også her været variationer.
Det er lagt frem uden forhandling.
Det gælder også den takst, der har været i stigningen på Mifresta-rammen.
Den har heller ikke været forhandlet med forligspartierne.
Jeg vil sige, at det nøjagtig er den samme proces, vi har lagt frem.
Vi mener, at det forslag, der ligger, giver god mening for den fremtidige øststøtte, både når det gælder miljø og andre aktiviteter.
Alle burde være godt tilfredse med dét.
Der er i hvert fald ingen uden for landets grænser, der skal kritisere det danske niveau.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-02-05:
Men kan ministeren så oplyse, om der er intentioner om at konvertere dele af miljøstøtten til at købe CO2-kvoter for i Østeuropa?
Thor Pedersen (V), 2002-02-05:
Jeg vil sige til hr. Aage Frandsen: Jeg forstår godt, at hr. Aage Frandsen ikke har læst det, for det er rigtigt, at det, hr. Aage Frandsen omtaler, ikke er noget, der er udleveret endnu, det ligger jo i ændringer af forliget, bl.a. også fra i går aftes.
Men jeg vil gerne sige, for at gøre det firkantet: Hvis der på et område - og det er jo et kontoområde - f.eks. »en forventet produktivitet«, »omstilling«, eller hvad det måtte være, står »minus 100 mio. kr.«, så står der nedenunder »plus 100 mio. kr.«.
Det vil sige, at i den finanslov, man kommer til at se for 2003, vil der, uanset det, der lægges ind på et forventet niveau for mulig produktivitet eller omstrukturering, stå nøjagtig det samme beløb nedenunder på plussiden, altså penge, der er finansieret - det er reelle penge, der ligger.
Så hvis man ikke når det sparemål eller produktivitetsmål på 100 mio. kr., jamen så går pengene lige o-p op.
Hvis man når sparemålet, helt eller delvis, så er de penge, der står nedenunder, til rådighed til at sætte ind inden for samme kontoområde de steder, hvor man ved, at det er her, vi har brug for pengene, hvad enten vi taler om et universitetsmiljø eller et handelsskolemiljø, eller vi taler om forskning.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Aage Frandsen (SF), 2002-02-05:
Jeg tror, det er rigtigt, at finansministeren ikke har udtalt sig, men det har statsministeren; det var jo det, statsministeren sagde før.
Nu er det uddannelse, det drejer sig om, og vi går ud fra, at finansministeren, som nu i den grad er inde i uddannelsesområdet, må kunne give en pædagogisk forklaring.
Derfor vil jeg gerne spørge, om det skal forstås sådan, at man laver en rammebesparelse på alle uddannelsesområder i budgetårene; man forventer, at de skrives ind - om det så er 5 eller 7 pct., kan jeg ikke vide, men det er et af de tal -
og at man tilsvarende, for den samme uddannelsesinstitution, sætter 5 eller 7 pct. ind og siger: Hvis I gør noget fornuftigt, så får I pengene
Er det sådan, det skal forstås, på samme måde som da den daværende regering lavede flerårsaftaler for de videregående uddannelser, hvor man også forbeholdt noget til nogle kvalitetsfremmende foranstaltninger?
Skal det forstås sådan?
Thor Pedersen (V), 2002-02-05:
Jeg har overhovedet ikke udtalt mig om, hvorvidt den tidligere regering var indstillet på at sikre skolerne kvalitativt over en længere årrække, det har jeg overhovedet ikke udtalt mig om.
Jeg talte jo om, at det ikke er ukendt, at man på delområder er kommet med besparelsesforslag i forbindelse med en finanslov, forslag, som ikke har været kendt i forvejen.
Det, vi gør, er, at vi signalerer, at vi mener, at der er et meget stort potentiale på delområder til at ændre strukturen, når det gælder de danske uddannelser og erhvervsuddannelser, AMU-centre m.v., og når det gælder universitetsmiljøet.
Det, vi sikrer, er, at der ikke er et sparekrav, der forhindrer, at man gennemfører de moderniseringer og effektiviseringer, som alle i miljøet burde ønske.
Det kan være lige fra forskningsmiljøer til egentlige uddannelsesaktiviteter på de skoler, der egentlig har haft en løbende modernisering
Det er rimelig enkelt.
Margrethe Vestager (RV), 2002-02-05:
Finansministeren var tidligere finanspolitisk ordfører for Venstre, og jeg går derfor ud fra, at finansministeren har et godt og detaljeret kendskab til SR-regeringens finanslovforslag og den proces, der hørte med.
Derfor vil jeg bede finansministeren om at bekræfte, for det første at en flerårsaftale for erhvervsskolerne var blandt SR-regeringens prioriteter inden for den omprioriteringspulje på 1 mia. kr., der var afsat, for det andet at Venstres ordfører deltog aktivt i processen i forhold til det indholdsmæssige og var klar til at indgå en aftale, og for det tredje at det derfor er langt ude at påstå, at den daværende regering ikke var indstillet på at sikre erhvervsuddannelserne kvalitativt og økonomisk over en længere årrække.
Thor Pedersen (V), 2002-02-05:
Jeg har fuld tillid til, at handelsskolernes ledelser er i stand til at læse - bedre end hr. Adelskov.
For hvis man spørger, hvor meget der skal spares på et område, vil der stå f.eks. X antal kroner, men nøjagtig det samme beløb vil stå nedenunder som et plus.
Så man kan ikke ud af budgetoverslagene se, at der er en bestemt pligtbesparelse, men man kan se, at der er en forventning til, at man gør det bedst mulige på sit område.
Så det vil være en løbende dialog. Der er ikke et fast tal, der gælder.
Hvis det er et universitetsmiljø, frigør man penge, der kan blive på ressortområdet.
Det vil sige, at der ikke er noget målsat sparekrav over budgetoverslagsårene.
Man kan sige, at det står fuldstændig fladt, hvis man læser det.
Man kunne for den sags skyld fjerne begge tal og sige, at udgangspunktet er, at tallet er ukendt, men vi signalerer, hvilke muligheder vi tror der er, og så må skolerne vise hver for sig, hvad de mener der er optimalt muligt.
Men pengene vil være der til det, som skolerne agter at gøre.
Så må der selvfølgelig løbende være en dialog mellem det politisk ansvarlige element og de ansvarlige ude på skoleniveauet.
Frank Jensen (S), 2002-02-05:
Der er ganske enkelt for lyst i dette rum til, at statsministeren kan slippe af sted med den påstand.
Det, som SR-regeringen ville, var en produktivitetsbesparelse på 1,2 pct.
Den er på hele området, men for erhvervsskoleområdet skulle der laves en flerårsaftale.
af finansloven.
Det er det, vi har fastholdt også efterfølgende i Socialdemokratiets udspil over for regeringen.
Vi ønsker et løft på 110 mio. kr. i år, videreført også i de kommende budgetoverslagsår.
Men når statsministeren er så opmærksom på uddannelse og uddannelseskvalitet, er det så er svipser, at der skal spares 100 mio. kr. på den fri ungdomsuddannelse?
Er det en svipser, at der skal spares 65 mio. kr. på daghøjskolerne?
Er det en svipser, at vi på aftenskoleområdet skal have en tredobling af brugerbetalingen?
Er det en svipser, at alle udviklingspuljerne i Undervisningsministeriet er skåret med 51 mio. kr.?
Er det en svipser, at arbejdsmarkedsuddannelserne barberes med 50 mio. kr.?
Er det en svipser det hele?
Eller er det kun lige det, at TV 2 havde et bånd med statsministeren på, der blev spillet i den bedste sendetid fredag aften, der gør, at vi har fået dén opretning?
Thomas Adelskov (S), 2002-02-05:
Nu kan man jo tale om ledelse, og man må jo sige, at uddannelsesinstitutionernes ledelse i denne her sammenhæng er regeringen.
Det, man altså stiller uddannelsesinstitutionerne i udsigt, er, at de efter den tilkendegivelse, der ligger i finansloven, skal foretage en besparelse på 5 pct. og igangsætte fyringsrunder og igangsætte besparelser på uddannelsesinstitutionerne, som skal effektueres, når regeringen kommer med sin finanslov og måske et par enkelte gaver til august måned.
Det er det budskab, som finansministeren kommer med her i dag.
Er det fair over for uddannelsesinstitutionerne, og er det i tråd med de løfter, man tidligere har afgivet, bl.a. til handelsskolerne?
Det, jeg kan forstå på finansministerens svar, er, at man har tænkt, at nu har man kørt grønthøsteren ind i laden, og så fortsætter man den markafbrænding af underskoven, af de uddannelser, som netop retter sig mod de allersvageste i vores samfund, netop de uudannede eller meget kortuddannede, dem, som regeringen i deres oplæg og i deres fremskrivninger siger man vil have ud på arbejdsmarkedet; der går man nu ind og reducerer på uddannelsesområdet, på AMU-centre, på daghøjskoler, på den fri ungdomsuddannelse, og det agter man altså at fastholde.
Så de meget engleblide toner, vi har kunnet høre i morgenradioaviserne om, at man tilbageførte besparelserne på uddannelsesområdet, gælder altså kun de lidt mere videnstunge områder, universiteter, videregående uddannelser og erhvervsskoler, og ikke de allersvageste i vores samfund.
Det må jeg skulle forstå sådan.
Jeg mangler stadig væk et klart svar fra
finansministeren
med hensyn til vores uddannelsesinstitutioner.
Hvad skal de budgettere efter fra august måned?
Skal de budgettere efter, at der kommer en 5-pct.s-besparelse?