runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bodil Kornbek (KRF), 2003-05-14:
For 1 år siden kom der en stramning af friskolelovgivningen på dette område, og man må sige, at når det drejer sig om Samuelskolen, er det jo netop den nye lovgivning, der har virket.
Det er ikke en gammel sag, som er blevet behandlet efter den gamle lovgivning, det er netop sket på baggrund af den nye lovgivning, selv om loven jo dårlig nok er trådt helt i karakter endnu.
Det tager nogen tid, men alligevel har den altså allerede virket.
Som ministeren også var inde på, vil man også godt have tillid til forældrene.
Har hr. Carsten Hansen og Socialdemokratiet slet ingen tillid til, at forældrene faktisk godt kan varetage den opgave?
Marianne Jelved (RV), 2003-05-14:
Jamen uanset hvem, der fører tilsynet - om det er staten, kommunen eller forældrene - er der jo stadig noget, der hedder retssikkerhed her i landet, og derfor går der altid en tid, hvor skolen får en chance for at rette de fejl, der kan være, osv. Det var netop den tilsynsrapport, som den tidligere minister foranledigede udarbejdet, der gjorde, at vi indrettede tilsynslovgivningen på en sådan måde, at der ikke kan opstå det, hr. Carsten Hansen kalder lemfældigheder.
Vi er selvfølgelig vidne til en demonstration af Socialdemokratiets politik, men det er ikke fair over for en lovgivning, som ikke har fungeret i ret lang tid.
Der er utrolig mange forældre til børn i de frie skoler, som nu bliver mistænkeliggjort på grund af den måde, hr. Carsten Hansen fører sig frem på, og det synes jeg ikke er fair.
Carsten Hansen (S), 2003-05-14:
Til fru Marianne Jelved vil jeg sige, at det er klart, at der skal skrides ind over for de her skoler, men der er bare ikke nogen som helst måde at gøre det på, uden at det er forældrekredsen selv, der reagerer.
Hvis ikke de reagerer, går der umådelig lang tid.
Der er de eksempler, vi har set fra Al Aqsa skolen, fra Samuelskolen osv.
Det er jo sager, der løber over 1, 2, nogle gange 3 år, inden man får taget beslutningen, og det er altså børnene, det går ud over.
Vi så gerne, at man var gået det sidste stykke og havde sagt: Her skal der føres tilsyn.
Selv de steder, hvor man havde kommunalt tilsyn, vil jeg kalde det lemfældigt, når man ikke havde været på skolen i mere end 1 år.
Inden for 2 år havde flertallet af skolerne kun haft besøg en til to gange.
Det vil jeg kalde lemfældigt, det tror jeg også alle ordførerne var enige i dengang, og derfor lavede man de opstramninger.
Men man gik bare ikke skridtet videre, og jeg kan ikke se, man får fanget de skoler
Vi besøger jo ikke alle de mange friskoler, heller ikke her fra Folketinget, og derfor mener jeg ikke, den nye lov afhjælper problemet de steder, vi har en forældrekreds, der vil drive en fundamentalistisk skole, uanset hvilken retning
den går ind for
Den frie skoleverden sagde til os, at der bliver et konkurrencehensyn at tage til de almindelige folkeskoler, så derfor er vi villige til at se på den model, der er lagt frem her.
Til fru Bodil Kornbek skal jeg bare sige, at de fleste af de indgreb, der er sket, er på baggrund af nogle meget, meget gamle sager.
Men jeg mener ikke, den nye lov overhovedet afhjælper problemet, og det er brandærgerligt, at vi så ikke tog chancen, når vi nu skulle revurdere friskoleloven, og sikrede, at de skoler ikke kunne opstå.
Marianne Jelved (RV), 2003-05-14:
Det Radikale Venstre kan ikke stemme for det forslag, som Dansk Folkeparti har fremsat.
Jeg indrømmer, at en gang imellem bliver jeg utrolig glad for, at det er svært at lave grundloven om.
Grundloven taler jo om, at alle børn har ret til fri undervisning i den offentlige skole, men såfremt forældrene påtager sig ansvaret for at opfylde undervisningspligten, er der ikke skolepligt.
Det er en utrolig central bestemmelse i grundloven, fordi den siger, at børnenes undervisning er forældrenes ansvar, men at fællesskabet har et sikkerhedsnet.
Derfor har forældrene muligheden for at vælge, og Det Radikale Venstre støtter varmt, at forældrene kan vælge de frie skoler.
Denne frihedstradition skal selvfølgelig forvaltes med ansvar af både myndighederne, herunder Folketinget, og forældrene selv, og vi har tillid til, at forældrene ønsker det bedste for deres børn og gør det så godt, som de overhovedet kan.
De enkelte skoler, der ikke lever op til kravene, skal der selvfølgelig skrides ind over for.
Vi har alle sammen et ønske om at finde ud af, hvilke skoler det drejer sig om, og derfor har vi strammet op på reglerne for tilsyn.
Det skete som bekendt i et samarbejde mellem undervisningsministeren og regeringen, SF, Kristeligt Folkeparti og Det Radikale Venstre, og vi er meget, meget tilfredse med, at ministeren var åben over for de forslag til ændringer, de andre partier kom med, og med det gode samarbejde, vi havde.
Selvfølgelig kan der være brodne kar.
Det kan der jo i alle områder af det danske samfund, og derfor har vi også regler og kontrolforanstaltninger.
Men vi skal passe på med ikke at kontrollere al dynamik og alt ansvar ud af mennesker, herunder forældre, og hvis der sker fejl, er det jo en meget, meget stor sag at skulle påvirke alle mulige andre udmærkede skoler, som kører fint, ud fra enkelte fejl.
Vi er meget tilfredse med resultatet af forhandlingerne sidste år.
Vi vil advare imod den statsliggørelse, der ligger i Dansk Folkepartis forslag, og vi kan som sagt ikke stemme for det.
Jesper Langballe (DF), 2003-05-14:
Det er vel normalt dårlig folketingsforhandlingsskik at gentage sine egne spørgsmål, men her gør jeg det alligevel, for man kan komme i den situation, at man siger: Har jeg hørt rigtigt?
Sig det lige igen for en sikkerheds skyld.
For det første: Er hr. Søren Søndergaard enig med mig i, at der er overhovedet ingen færinger, der er tvangsomfattet af den danske militære straffelov og det danske disciplinarsystem, men at det her er noget, der kun vedrører danske styrker? For det andet vil jeg godt spørge hr. Søren Søndergaard, selv om det muligvis er en gentagelse: Mener hr. Søren Søndergaard virkelig, at de danske militære straffelovbestemmelser skal stykkes ud på rigets enkeltområder, så man afgør sagen lokalt i Danmark, på Færøerne og i Grønland?
Jeg vil høre det en gang til, før jeg tror det.
Tina Nedergaard (V), 2003-05-14:
Jeg vil gerne svare meget klart, at jeg helt alvorligt ikke mener, at det er en forudsætning for højtideligholdelse, mindelse af og oplysning om massedrab og folkedrab rundtomkring i verden i forhistorien og i nutiden, at der er afsat statslige midler.
Faktisk må jeg sige det på den måde, at jeg er meget glad for at høre undervisningsministeren sige, at hun vil udrede nogle midler til de aktiviteter, der skal pågå i 2004.
Men jeg synes, det er meget væsentligt at holde fast i også fra Folketingets side, at vi har en berettiget forventning om, at vi i vores uddannelsessystem og de steder, hvor vi i øvrigt mødes i den folkelige debat, i aviserne, i Folketingssalen, understreger, at det at imødegå de mekanismer, som er årsagerne til, at der kan være en folkelig accept - i nogle tilfælde endda bred folkelig accept - af overgreb mod befolkninger eller befolkningsgrupper, kræver, at vi her siger fra.
heller ikke hr. Jann Sjursen mener, at der er statslige midler afsat hertil.
Det skal dog ikke forstås på den måde, at vi i Venstre har et problem med, at der er midler afsat til generel oplysning om massedrab eller ulykkelige situationer, som verdenshistorien bringer så mange af.
Men jeg er nødt til at påpege, at noget af det, som vi i Venstre ikke finder er så hensigtsmæssigt i forslaget, er, at vi finder, at der er uforholdsvis meget fokus på holocaust, at vi finder, at der faktisk - jeg finder det i hvert fald meget klart - er et meget stort behov for, at man breder oplysningen ud i forbindelse med Auschwitzdagen til også at omfatte andre situationer i verdenshistorien, som har kostet, ja, hen mod 100 millioner menneskeliv.
Så det er med udgangspunkt i det konkrete forslag, at jeg henviser til, at vi ikke kan støtte forslaget.
Jann Sjursen (KRF), 2003-05-14:
Fru Tina Nedergaard redegør på udmærket vis for, hvor meget de intentioner, vi også fra Kristeligt Folkepartis side har bag det, der var vores idé i sin tid omkring en mindedag for holocaust og folkedrabsofre, den nu regeringsbesluttede Auschwitzdag, betyder.
Men jeg vil godt spørge fru Tina Nedergaard, om ordføreren for Venstre finder, at det er sådan, at der kommer en masse aktiviteter ud af en sådan Auschwitzdag, uden at der egentlig er en statslig bevilling, sådan som det i øvrigt også var i forbindelse med de aktiviteter, som fandt sted den 27. januar i år.
Meget kan selvfølgelig bæres af frivillige kræfter, og der er også mange involveret på det her område.
Men mener fru Tina Nedergaard i fuldt alvor, at det overhovedet ikke er nødvendigt, sådan som man har gjort det i Sverige og Norge og en hel del andre lande, som har fulgt op på Stockholmkonferencen, at bidrage med penge til de her aktiviteter, sådan som i øvrigt også den tidligere regering gjorde det med de såkaldte Stockholmpenge, som det fremgår af vores beslutningsforslag?
Tina Nedergaard (V), 2003-05-14:
Forslaget lægger op til, at der afsættes engangsbeløb på 2 mio. kr. samt 5 mio. kr. årlig til uddannelse og oplysning om holocaust, andre folkedrab og politiske massemord i sammenhæng med den danske Auschwitzdag.
Regeringen besluttede sidste år at gøre den 27. januar til Auschwitzdag.
Dette skete i forlængelse af Stockholmerklæringen fra 2000.
I Venstre er vi enige i betydningen af, at den danske befolkning generelt oplyses om folkedrab, og dagen har således sin berettigelse, når den anvendes til generel oplysning og markering af, at befolkningsgrupper er blevet og bliver forfulgt på grund af etnisk oprindelse, religiøs opfattelse, politisk orientering m.v. I Venstre finder vi imidlertid, at forslagsstillerne, sikkert til trods for positive intentioner, risikerer at skade det brede sigte med dagen ved fortrinsvis at fastlåse statslige midler til en meget snævert defineret opgave, som særlig knytter sig til massedrabene under Anden Verdenskrig. Jeg vil også tillade mig at sætte et lille spørgsmålstegn ved, om der er brug for nye materialer.
Så der er masser af materiale til rådighed.
Sorteringen heraf er dog nok vigtig.
I Venstre finder vi det afgørende, at dagen også bruges til oplysning om historiens, nutidens og forhistoriens andre og voldsomme overgreb.
Vi behøver desværre ikke gå
helt tilbage til Anden Verdenskrig for at finde beviser for menneskets potentielle ondskab.
Helt aktuelt kan vi nævne, hvor afgørende afsættelsen af despoten Saddam Hussein har været i et land, hvor grupper af befolkninger er blevet udryddet udelukkende pga. anden nationalitet eller samfundsopfattelse.
Men også bevidstheden om historiens andre folkedrab bør have en præsent og fremtrædende rolle i den generelle oplysning af den danske befolkning.
Det gælder f.eks. massedrabene i Gulaglejrene, Cambodja, Rwanda og helt nært i Bosnien.
I Venstre håber vi, at organisationer, befolkningsgrupper, skoler m.fl. over hele landet vil benytte Auschwitzdagen til at mindes og oplyse om de faktiske grusomheder, der er begået igennem historien.
For Venstre er det helt afgørende, at den officielle markering benyttes til generel oplysning om overgrebene, årsagerne hertil, de mekanismer, som øger risikoen for, at befolkninger brutalt fratages selv de mest fundamentale menenskerettigheder. Auschwitzdagen bør således bruges til at skabe forståelse for, hvor skadelig racisme, fremmedhad og nationalisme er, da det kan danne grundlag for endda folkelig accept af magthaveres overgreb mod grupper i samfundet.
Ekstra og kontinuerlige statslige bevillinger bør ikke være en forudsætning herfor.
Venstre kan ikke støtte forslaget.
Ulla Tørnæs (V), 2003-05-14:
Der skal ikke herske tvivl om, at regeringen aktivt støtter intentionerne i forslaget.
Regeringen har således ved beslutningen om afholdelsen af en årlig Auschwitzdag sikret, at Danmark lever op til Stockholmerklæringen, hvor staterne opfordres til på passende måde at holde holocaust i erindring.
De seneste års begivenheder, bl.a. i det tidligere Jugoslavien, efterlader ingen tvivl om, at det fortsat er vigtigt at gøre en indsats for at bekæmpe racisme og fremmedhad vendt mod personer af anden race, religion eller politisk overbevisning.
Den første Auschwitzdag blev gennemført i år, og Udenrigsministeriet koordinerede indsatsen.
Undervisningsministeriet står for markeringen af dagen næste år.
Beslutningsforslaget opstiller imidlertid meget faste rammer for indhold og økonomi.
Efter regeringens opfattelse kan en alt for fastlåst model for afholdelse af dagen medføre, at indsatsen ikke i tilstrækkeligt omfang kan varieres i form og indhold. Regeringen kan således ikke støtte, at der på nuværende tidspunkt afsættes en fast årlig bevilling uafhængigt af dagens nærmere indhold og tilrettelæggelse.
Initiativer i forbindelse med Auschwitzdagen skal på fleksibel vis kunne følge samfundsudviklingen, så indsatsen bliver målrettet og varieret, og den forpligtelse har regeringen allerede påtaget sig.
Regeringen kan på den baggrund ikke støtte beslutningsforslaget.
Lisbeth L. Petersen (V), 2003-05-14:
Mange tak.
Jeg ved ikke, om det er så svært at forstå, for den lagtingsbeslutning, som er taget, er taget.
Hvad den danske regering så gør, kan jeg ikke svare på.
imod, for vi har kun otte stemmer i Lagtinget.
Jann Sjursen (KRF), 2003-05-14:
Med hensyn til det sidste vil jeg godt understrege, at det fra Kristeligt Folkepartis side hele tiden har været tanken, at man selvfølgelig naturligt måtte fokusere på holocaust, men at det også skulle være folkedrab i bred forstand.
Og hvis man ser på den første officielle markering den 27. januar i år, var der jo repræsentanter for ofre bl.a. fra folkedrabene i det tidligere Jugoslavien til stede på Københavns Rådhus.
Der var også repræsentanter til stede fra Rwanda og flere andre steder, så det sigte skal bredes ud.
Det må vi kunne blive enige om i hvert fald som minimum her i dag med debatten.
Men når det er så vigtigt for os at fokusere på de statslige midler i forbindelse med vores beslutningsforslag, så er det jo, fordi de, der arbejder med de her ting, ikke mindst på den undervisningsmæssige side af sagen har brug for fast grund under fødderne i forhold til at kunne planlægge og forbruge de statslige midler, der måtte blive afsat, på bedst mulig måde. Og det er altså ikke særlig effektivt, hvis bevillinger til næste års Auschwitzdag skal fremkomme på samme måde som bevillinger til dette års er fremkommet, nemlig ved at jeg stiller et § 20-spørgsmål og presser på over for en minister, og så bliver der måske ganske få måneder før selve dagens afholdelse afsat 300.000 kr., som det skete i år.
Det er drønineffektivt.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-14:
Det kan jo nogle gange være lidt svært helt at følge med i, hvad der foregår i et andet lands politiske system.
Jeg vil bare spørge fru Lisbeth Petersen: Den vedtagelse, der blev lavet forleden dag i Lagtinget, står den ved magt?
Eksisterer der stadig væk en opfordring til at ophæve det, som den danske regering satte i kraft i marts måned, eller eksisterer der ikke sådan en opfordring?
Jeg bliver lidt i tvivl, når fru Lisbeth Petersen taler.
Er der sådan en vedtagelse, eller er der ikke sådan en vedtagelse?
Eller præcis hvordan forholder det sig?
Lisbeth L. Petersen (V), 2003-05-14:
Jeg kan sige, at jeg føler i dag, at jeg nærmest har fået en forsikring om fra dansk side, at den procedurefejl, der er sket, ikke vil gentage sig.
Hvis der kommer et forslag om at gå sagen igennem en gang til, vil Sambandspartiet selvfølgelig tage stilling til det.
Vi er ikke bange for at skulle gennemgå sagen en gang til. Men det er altså op til andre at tage stilling til det.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-14:
Jeg har et kort spørgsmål til fru Lisbeth L. Petersen, nemlig om hun er enig med mig i, at det faktisk vil være en tillidsskabende foranstaltning over for de færøske politikere, det færøske Lagting og den færøske befolkning, hvis man trækker denne beslutning tilbage, gennemfører en forhandling og en procedure, der er i overensstemmelse med det, som fru Lisbeth Petersen selv argumenterede for, før man så endelig træffer en beslutning.
Vil det ikke være klogt i forhold til den fortsatte relation mellem Danmark og Færøerne og de fortsatte forhandlinger om udvikling af den færøske selvstændighed at lave en sådan tillidsskabende foranstaltning?
Tove Videbæk (KRF), 2003-05-14:
Kristeligt Folkeparti sætter stor pris på rigsfællesskabet med Færøerne og Grønland, og vi vil naturligvis gerne medvirke til alle former for initiativer, der kan styrke fællesskabet.
Rigsfællesskabet er jo ikke bare et fællesskab med nogle andre dele af riget.
Dette er blot sagt for at understrege Kristelige Folkepartis positive holdning til Færøerne og respekt for det færøske folk.
Jeg forstår på forsvarsministeren, at man har kundgjort denne lov på nærmest samme måde, som man har gjort tidligere, men jeg må dog sige, at regeringen kunne måske have undgået denne lidt penible situation,
hvis den havde handlet aktivt og havde bedt det færøske landsstyre om en konkret udtalelse vedrørende den militære straffelov, der var på vej.
Det har man ikke gjort, og det beklager vi meget i Kristeligt Folkeparti, især fordi det kan tolkes som manglende respekt for Færøerne.
Men trods dette tager Kristeligt Folkeparti forsvarsministerens redegørelse for forløbet af sagen om den militære straffelov og kundgørelsen af den på Færøerne til efterretning, og derfor kan vi ikke støtte B 149.
Lisbeth L. Petersen (V), 2003-05-14:
Når jeg har sagt her, at jeg føler mig temmelig sikker på, at den procedurefejl ikke vil gentage sig, er det, fordi jeg i modsætning til hr. Tórbjørn Jacobsen og hans parti ikke går rundt med en evig mistillid til den del af riget, som Danmark er.
Jeg håber, at det ikke vil gentage sig, og jeg stoler på, at det vil det ikke.
Hvis det skulle gentage sig, vil vi også protestere med det samme.
Søren Krarup (DF), 2003-05-14:
Jeg har ofte haft lejlighed til at krydse klinger med hr. Søren Søndergaard fra dette sted, men jeg må sige, at i aften føler jeg virkelig grund til at komplimentere ham og sige, at det var et meget lødigt indlæg, han kom med.
Det er nemlig lige præcis det ømme punkt, han sætter fingeren på, at dette her jo ikke er historieundervisning, det er netop ikke noget, der forholder sig til selve begivenheden, men det er et misbrug af begivenheden til propaganda. Det er jo det, der ligger i hele denne her Auschwitzdyrkelse, at man har stillet sig på et sted, hvor man ved, hvem der er de gode, og hvem der er de onde, og så driver man propaganda til fordel for de gode og får især - for det hænger sammen med det - udpeget de onde, dæmoniseret de onde.
Og hvad ender det hele i?
Det ender i én ting, nemlig en poleret, blankpudset selvgodhed.
Al propaganda har som sin konsekvens selvgodheden, men historie har det modsatte; historie har selverkendelsen som sit udgangspunkt eller som sin konsekvens, nemlig erkendelsen af, at denne verden er befolket af ufuldkomne mennesker, og til dem hører jeg.
Så jeg vil kun frembære min ærbødige kompliment til hr. Søren Søndergaard.
Tina Nedergaard (V), 2003-05-14:
Jeg gentager, at jeg forstod på undervisningsministeren, at der ville blive udredt midler til anvendelse i 2004.
Jeg vil også meget gerne gentage, at jeg ikke ser nogen årsag til, at man kontinuerligt afsætter millioner til konkrete initiativer, sådan som det fremgår af forslaget, da jeg faktisk mener, at behov kan bevæge sig over tid.
Faktisk mener jeg, at behovet i de nært kommende år kan være overvældende for at lave en ekstraordinær oplysning omkring de frygtelige ting, der er sket i Irak, hvorfor nogen fandt det nødvendigt at gribe ind, og hvordan man imødegår de forskellige overgreb mod befolkninger i fremtiden.
Det, jeg forholder mig til, er, at forslaget går ud på en kontinuerlig årlig bevilling på 5 mio. kr., og det kan vi ikke støtte i Venstre.
Lige nøjagtig, som undervisningsministeren redegør for, så er der afsat midler til 2004.
Jann Sjursen (KRF), 2003-05-14:
Og det på trods af at evalueringen af dette års Auschwitzdag påpegede, at det var vigtigt, at man kom i gang tidligt med planlægningen, og hertil hører jo altså også en viden om, hvor mange midler der i givet fald er afsat.
Ellers ved man jo hverken ud eller ind i forhold til, hvad man kan gøre, ikke bare i forbindelse med den officielle markering, men sådan at man opnår det, som udenrigsministeren understregede på dette års Auschwitzdag, nemlig at markeringen bør finde sted også på alle undervisningsinstitutioner.
Det var, hvad udenrigsministeren sagde.
Og dér er det, jeg igen bare spørger fru Tina Nedergaard, om Venstre virkelig mener, at Danmark, i modsætning til hvad man gør i Norge, hvad man gør i Sverige og også på baggrund af ønsket om, at man skal udbrede dagen til at omfatte mange flere folkedrab og ligefrem også en oplysningskampagne vedrørende Irak, som ordføreren anfører, kan komme af sted med ikke at have fast grund under fødderne i forhold til, hvilke informations- og oplysningsaktiviteter der kan finde sted i forbindelse med Auschwitzdagen.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-05-14:
Det Radikale Venstre finder, at det er rigtigt med oplysninger, information om holocaust, folkedrab og politiske massemord.
Vi finder også, at det er en god idé med en særlig mindedag for holocaust, folkedrab og politisk massemord.
Vi vil derfor også være positivt indstillet i forhold til det beslutningsforslag fra Kristeligt Folkeparti, som vi behandler her.
Vi vil gå ind i udvalgsarbejdet med nogle spørgsmål, men med et åbent sind, fordi vi finder, at intentionen i forslaget er rigtig og sympatisk.
Vi har nogle overvejelser eller nogle bekymringer i forhold til, om det specifikt skal hedde en Auschwitzdag i forhold til alle andre - desværre alt for mange - eksempler på folkedrab, Stalin har været nævnt, De Røde Khmerer, Rwanda og andre folkemord og skændige forbrydelser begået gennem årene, hvorfor vi finder, at det kan være problematisk udelukkende at fokusere på Auschwitz.
Vi vil gerne lægge vægt på, at man anvender ordet holocaustdag i stedet på linje med, hvad man gør i eksempelvis Polen, Sverige og Italien.
I Polen og Tyskland mindes man også folkedrab generelt.
Men det er noget, vi må kigge på under udvalgsbehandlingen. Vi finder, det er rigtigt, vi finder, det er vigtigt også at afsætte midler til dette, og derfor går vi positivt ind i udvalgsarbejdet.
Nina Berrig (KF), 2003-05-14:
Jeg skal på vegne af fru Gitte Seeberg komme med mit partis standpunkt i denne sag.
Der kan ikke herske tvivl om, at vi fra konservativ side bakker fuldt og helt op om den danske Auschwitzdag. Erindringen om de grusomheder, der blev begået under Anden Verdenskrig, er det vigtigt at vi bevarer.
Det er snart mange år siden, men der lever stadig mennesker, der har været igennem grusomhederne, men det er klart, at der er færre, efterhånden som tiden går.
Danmark har valgt at markere den 27. januar som dansk Auschwitzdag, ligesom en lang række andre lande har valgt at markere denne dag som den dag, russiske tropper befriede fangerne i Auschwitz.
Grusomheder, som blev begået under Hitlers naziregime, er desværre ikke enestående.
Således har vi inden for nyere tid været vidne til folkedrab i det tidligere Jugoslaven og i Rwanda.
Det Konservative Folkeparti mener, at dagen den 27. januar skal markeres, men vi mener ikke, at dette skal ske ved, at man sætter en fast årlig bevilling på finansloven.
Der kan være år, hvor der er store udgifter, og år, hvor der er mindre.
I indeværende år har Undervisningsministeriet tilvejebragt de nødvendige midler, og som det også fremgår af beslutningsforslaget, er der også en mulighed for, at udgiften kan afholdes i det samlede budget for information og oplysningsaktiviteter i det nye center, Dansk Center for Internationale Studier og Menneskerettigheder. Med andre ord, udgifterne til markering af dagen skal findes på statens budget, men vi kan ikke støtte en fast årlig bevilling. Vi må afvise beslutningsforslaget.