Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-30:
Jeg tror, jeg citerer fru Helle Sjelle rigtigt, når jeg siger, at hun i sit indlæg sagde: »At passe godt på vort miljø kræver omtanke hver dag.«
Det kan vel ikke siges bedre, end at det er overskriften for al miljøpolitik, det er overskriften for de initiativer, man stedse skal tage, når man vil gøre noget for vort miljø.
Jeg vil derfor også gerne starte med at kvittere over for alle de ordførere, som sammen med fru Helle Sjelle tilkendegav, at de var positive over for forslaget.
Jeg hørte det faktisk både fra hr. Eyvind Vesselbo og fru Inger Bierbaum.
Hr. Jørn Dohrmann sagde også, at affaldspolitikken var meget vigtig.
Det synes jeg bestemt er rigtigt at gøre.
Også hr. Christian Brix Møller fra Det Radikale Venstre var positiv, og ligeså hr. Ole M. Nielsen.
Jeg forstod på hr. Keld Albrechtsen, at et af de punkter, der var helt afgørende for, om hr. Keld Albrechtsen vil kunne støtte forslaget, sådan set var, hvor det oprindelig kom fra.
Så vidt jeg er orienteret om det, skete de første ting, der blev ordnet omkring farligt affald hen over grænserne, og selve Baselkonventionen - til beroligelse
for hr. Keld Albrechtsen
- ved den daværende miljøminister hr. Per Stig Møller, men ikke i den regering, som hr. Keld Albrechtsen henviser til.
Så bare vi er enige om, at det jo skete længe før, vi fik den æra, som hr. Keld Albrechtsen senest omtaler.
Så vil jeg godt sige om selve forslaget, at hensigten med lovforslaget jo er at styrke grundlaget for, at affald, der handles hen over grænserne, bliver overført og behandlet efter de gældende regler.
Reglerne om affaldseksport og -import stiller bl.a. krav
om korrekt klassificering, anmeldelse, dokumentation, samt miljø- og sundhedsmæssigt korrekt behandling af affaldet i modtagerlandet.
Det er vigtigt og har vist sig nødvendigt at sikre aktørernes kendskab til de regler, der gælder nationalt, i EU-regi og internationalt.
Dette gøres ved at indføre et certificeringssystem for mæglere, forhandlere og indsamlere, der på vegne af affaldsproducenten handler med affald over Danmarks grænser.
Disse aktører skal for at kunne agere på markedet fremover indføre et miljøledelsessystem, som skal certificeres m.v. Virksomhederne kan vælge mellem at blive certificeret efter ISO 14001 eller miljøverificeret efter EMAS-forordningen.
Små virksomheder vil i nogle tilfælde mest hensigtsmæssigt kunne indgå aftaler om akkrediteret inspektion. De certificerede miljøledelsessystemer i virksomhederne indfører ikke nye krav til transport eller behandling af affald.
Der er tale om etablering af et uvildigt kontrolsystem, som har til hensigt at sikre, at mæglerne m.v. gennem deres papir- og arbejdsgange har kendskab til at overholde reglerne omkring transport og affald.
Der er tale om en slags egenkontrol med mæglervirksomhedens papir- og arbejdsgange.
Der er således tale om et supplement til og ikke en erstatning for det eksisterende kommunale miljøtilsyn.
Det kommunale tilsyn vil vedrøre overholdelsen af selve forordningerne i de nationale regler på området, men ikke i de faktiske papir- og arbejdsgange på mæglervirksomhederne.
Fordelene ved certificering, verifikation eller inspektion frem for traditionel godkendelse hos myndighederne er, at virksomhederne har indflydelse på, hvordan miljøledelsessystemet indføres i virksomheden.
Der er derfor et element af smidighed i ordningen for virksomhederne.
Ligeledes er der tale om en ordning, der ikke vil belaste det administrative system.
På baggrund af en akkrediteret certificering, miljøverificering eller en inspektionsrapport, der viser opfyldelse af lovkravene, vil mægleren blive optaget i et offentligt register hos Miljøstyrelsen.
Kun registrerede mæglere m.v. vil kunne agere på markedet for grænseoverskridende handel med affald, idet affaldsproducenter, der vælger at benytte sig af mæglere, vil blive forpligtede til at anvende registrerede mæglere ved import og eksport af affald. Ca. 25-50 mæglervirksomheder m.v. forventes at blive registreret, når ordningen er sat i kraft.
Mæglervirksomhederne vil skulle finansiere de respektive ordninger med egne midler.
Priserne for certificering forventes at udgøre mellem 20.000 og 50.000 kr., og herefter forventes der en årlig udgift til vedligeholdelse af tilsynet på mellem 5.000 og 10.000 kr.
For den virksomhed, der ønsker at sælge affald til oparbejdning i udlandet, vil det med Miljøstyrelsens register blive lettere at finde en mægler, der kan sikre en lovlig transport og oparbejdning af affaldet.
Ligeledes vil danske virksomheder, der behandler og oparbejder affaldet, via Miljøstyrelsens register kunne finde en sagkyndig samarbejdspartner, som kan hjælpe dem med at importere affald til oparbejdning i Danmark.
Erhvervslivet har reageret positivt på dette lovforslag og den ordning, det åbner mulighed for.
Der er en forventning om besparelser og sikre forretningsgange i forhold til nyttiggørelse eller bortskaffelse af erhvervsaffald.
Jeg håber, at udvalget vil behandle forslaget i samme positive ånd, og jeg synes også, der er tale om et i alle henseender fornuftigt tiltag.
Der blev stillet et enkelt spørgsmål fra SF's side
omkring regulering af skibe.
Det er den danske opfattelse, at eksport af skibe til ikke-OECD-lande er forbudt, hvis skibet indeholder farlige stoffer.
De nuværende affaldsregler gør det imidlertid svært at hindre eksport af danske skibe til ikke-OECD-lande, hvis skibet befinder sig uden for dansk farvand.
For i første omgang at finde en løsning, der sikrer, at danskejede skibe ophugges på en miljømæssigt forsvarlig måde, er Miljøstyrelsen sammen med Søfartsstyrelsen og Danmarks Rederiforening ved at udarbejde en frivillig aftale om ophugning af danskejede skibe.
Herudover ønsker jeg at indgå en aftale med danske skibsmæglere om, at de ikke formidler, at skibe sendes til ophugning steder i verden, hvor ophugning ikke sker forsvarligt.
Jeg har faktisk allerede haft et møde med repræsentanterne, og det, vi har hørt og set indtil nu, er lovende.
Endelig kan jeg oplyse, at spørgsmålet også drøftes i internationale fora.
Danmark har sammen med Norge været med til at bringe problemerne knyttet til ophugning af skibe op på den internationale dagsorden.
Her drøftes spørgsmålet dels i IMO, Den Internationale Maritime Organisation, som er det forum, hvor miljøkrav til skibe vedtages, dels i Baselkonventionens regi, da internationale affaldsregler forhandles her.
I IMO er man ved at udarbejde regler for, hvordan skibsejere skal tømme et skib for farlige stoffer inden ophugning.
Under Baselkonventionen drøfter man krav til indretning af ophugningsstedet, så ophugningen kan ske på en miljømæssigt forsvarlig måde.
Det er min opfattelse, at vi ikke kan overlade ansvaret for forsvarlig ophugning af skibe til de fattige lande, derfor vil vi fra dansk side presse på for at sikre, at der snart findes en klar og internationalt bindende løsning.
Jeg har noteret mig, at der har været enkelte spørgsmål og kommentarer, men jeg håber, at vi under udvalgsarbejdet alligevel kan ende med, at det bliver et enigt Folketing, der til sidst kan vedtage lovforslaget.