runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-18:
Først skal jeg sige, at ordføreren for Kristeligt Folkeparti desværre ikke kan nå at komme frem.
Man<< kunne tro, at vedkommende havde taget et Arriva-tog, som var aflyst.
Men jeg skulle meddele fra Kristeligt Folkeparti, at de støtter liberaliseringen af telemarkederne og dermed også det her forslag. Så skal jeg på vegne af Enhedslisten sige noget ganske andet: Det her lovforslag gennemfører en række EF-direktiver, således at harmonisering på telemarkedet kan skride frem. Teleliberaliseringen i Danmark er et resultat af en aftale mellem en række partier gennem årene, faktisk alle andre end Enhedslisten.
Bagefter kommer man så rendende for at reparere på skader, man selv har lavet ved at love at lave love om konkurrenceforhold osv.
Jeg synes, det sådan er lidt komisk set i Arriva-lyset i øjeblikket med de her typer lovgivning.
Lovforslaget ændrer på en række regler og procedurer.
Det afbureaukratiserer, står der, idet en række særlige forbrugerbeskyttelsesregler fjernes fra lovgivningen.
Det må man sige er en speciel type afbureaukratisering. Det her lovforslag handler om at ændre den eksisterende lovgivning, så den kommer i overensstemmelse med EF-direktiverne.
Selvfølgelig kan der være fornuft i at få ensartede regler, men konsekvensen kan jo også være, som Forbrugerombudsmanden skriver i sit høringssvar, en forringelse af de danske forbrugeres retsstilling.
Men det er jo væsentligere for de her forenede partier i dansk politik at gennemføre EF-direktiver end at tage stilling til forbrugernes retsstilling.
Det tager vi til efterretning.
Det handler f.eks. om reklamemails.
I dag er der et undtagelsesfrit forbud i markedsføringsloven mod disse mails.
Det forbud mildnes ved gennemførelsen af det her lovforslag, så den erhvervsdrivende i fremtiden kan benytte ens mailadresse til at reklamere for sine produkter eller tjenesteydelser.
Kort sagt skal vi altså alle sammen modtage flere reklamemails i fremtiden, som om det ikke var slemt nok i forvejen, skulle jeg hilse at sige. Alligevel skriver ministeren faktisk i lovforslaget, at det ikke har nogen administrative konsekvenser for den almindelige borger.
Jeg skal blot afslutningsvis sige, at Enhedslisten stemte imod loven fra 2000 om konkurrence- og forbrugerforhold på telemarkedet, og vi anser ikke det her lovkompleks som nogen stor ændring, men kan se, at tingene trækker i den forkerte retning, og derfor kan vi ikke støtte det.
Helge Sander (V), 2003-02-18:
Generelt vil jeg gerne takke for de forskellige ordførerindlæg, og jeg ser frem til, at vi kan få løst de forskellige forhold, som har været bragt frem her, under den forestående udvalgsbehandling.
Jeg har dog lyst til lige at sige til hr. Jørn Dohrmann, at han jo har ret i, at vi på enkelte områder i forslaget her går videre, end direktivet forpligter os til.
Det er f.eks. tilfældet, for så vidt angår kravet om, at alle udbydere skal levere specificerede regninger og spærringsløsninger.
Efter direktivet er det alene sådan, at det er forsyningspligtudbyderen, men her er vi så gået videre, ikke mindst selvfølgelig af hensyn til forbrugerne. Hr. Jørn Dohrmann nævner også høringsfristen.
Der må jeg tilstå, at jeg ikke er bekendt med, at der skulle være utilfredshed med høringsproceduren.
Og jeg kan sige, at vi hele tiden har holdt branchen orienteret, og da vi stod foran at skulle udarbejde lovforslaget, fik branchen valget mellem at få tid til at svare enkeltvis eller at kunne gøre det efter en kollektiv drøftelse i tillidrådet, og man valgte altså det sidste.
Men jeg kan kun svare, hvis hr. Jørn Dohrmann har fået en anden opfattelse, som fru Pia Christmas-Møller fik her på talerstolen, at lovforslaget nu er fremsat så tidligt, at jeg er overbevist om, at vi kan nå at få de forskellige ting samlet op i løbet af udvalgsbehandlingen, hvis der skulle være enkelte, som føler, at de ikke har haft tilstrækkelig tid.
Fru Anne Grete Holmsgaard sagde rungende ja til liberaliseringen - næsten i hvert fald - gav tilslutning til liberaliseringen og fokuserede så i stedet for på forbrugerbeskyttelsen.
Og der vil jeg gerne sige omkring antiterrorpakken, at der jo ingen sammenhæng er mellem telereguleringen og antiterrorpakken.
De kan fint fungere side om side.
Telereguleringen tager stilling til, hvilke data teleselskaberne må registrere, og hvornår de skal slettes.
Så reglerne i antiterrorpakken vil altså gå forud for telereguleringens krav om sletning af data. De to regelsæt er altså udarbejdet således, at de skal kunne fungere side om side, men det ændrer ikke ved, at der stadig væk er nogle udeståender, som kommer til at fremgå af den bekendtgørelse, som justitsministeren har stillet i udsigt, og som i øjeblikket er ved at blive udarbejdet.
Sluttelig kan jeg så bekræfte det, som flere ordførere, bl.a. hr. Thomas Adelskov og hr. Morten Helveg Petersen, var inde på, nemlig at It- og Telestyrelsen i øjeblikket arbejder på et større stykke papir, der gerne skulle give os endnu bedre mulighed for at vurdere området.
It- og Telestyrelsen har bekræftet over for mig, at man vil søge at have dette materiale klar allerede i begyndelsen
af maj
, således at vi kan kigge på det i slutningen af folketingsåret og se, om det så eventuelt giver mulighed for, at vi kan gøre yderligere brug af det.
Men tak for førstebehandlingen.
I ministeriet er vi klar til udvalgsbehandlingen.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-02-18:
Jeg vil gerne sige tak for den positive modtagelse, forslaget
har fået.
Vi lever i en ny tid med nye kommunikationsformer, og det er klart, at det rejser nogle spørgsmål.
Med hensyn til beskyttelsen af de mennesker, der ikke har let adgang til elektronisk kommunikation, synes jeg faktisk, at de bestemmelser, der ligger i lovforslaget, giver gode muligheder for beskyttelse, idet et mindretal kan blokere for den fuldstændig elektroniske generalforsamling.
Der blev rejst nogle spørgsmål her til slut af hr. Mogens Nørgård Pedersen.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-02-18:
Kristeligt Folkeparti er overordnet positiv over for forslaget, for man kan vel ikke være uenig i, at det at regelforenkle og modernisere lovgivningen for at følge udviklingen ikke er noget negativt.
Men når det så er sagt, er der også et par ting i lovforslaget, som vi synes bør bemærkes.
Det er jo sådan, at i mange sammenhænge, f.eks. i et politisk parti,
vil det at afholde generalforsamling elektronisk være et stort tilbageskridt for udviklingen.
Der er selvfølgelig forskel på foreningsliv og erhvervsliv, men selve det at sidde live, ansigt til ansigt med mennesker, er noget andet end at kommunikere digitalt, hvad enten man tager storskærm i brug eller ej.
Men deltagelse i en beslutningsproces er ikke kun afhængig af en lettere digital adgang til beslutninger, for så kunne vi nøjes med at sidde på vore kontorer og indtale ordførertaler og bemærkninger uden nogen sinde at mødes.
Deltagelse er også det at være til stede og have samtaler og samvær med andre
, og en lettere aktionærdeltagelse er derfor ikke nødvendigvis en bedre aktionærdeltagelse.
Noget andet ved en elektronisk beslutningsproces vil være selve sikkerheden.
Hvordan forestiller man sig, at der kan være den samme sikkerhed ved underskrifter og afstemninger som ved ikkedigitale generalforsamlinger og bestyrelsesmøder?
Her fremgår det af forslaget, at det er op til virksomhederne selv at sørge for den fornødne sikkerhed, og de har naturligvis også et incitament til at sørge for sikkerheden.
Men der findes også løbende opdaterede, internationale sikkerhedsstandarder, som virksomhederne kunne blive pålagt at benytte, og hvilken konsekvens disse øgede risici kan have er ikke til at forudse.
Når det gælder retssikkerheden, er der nogle aspekter, som vi ikke mener, at forslaget tager højde for.
Et tænkt eksempel kunne være en fuldstændig elektronisk afstemning, hvor en enkelt aktionærs elektronisk afgivne stemme er afgørende for en sag.
Hvis aktionæren bagefter hævder, at vedkommende mener at have stemt anderledes, eller at afstemningen har været hacket, hvordan forholder man sig så til dét?
Et andet element er det, som Ernest & Young anfører som et problem, nemlig i hvilket land beslutninger træffes, når de træffes elektronisk.
Hvis forslaget indirekte er med til at gøre selskabernes beslutninger statsløse, vil de retslige konsekvenser være til at få øje på.
Kristeligt Folkeparti vil gå positivt ind i arbejdet med
forslaget
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-18:
Dette lovforslag har bl.a. til formål at styrke aktionærernes involvering i virksomhederne.
Efter Enhedslistens opfattelse er der en lang række andre demokratiske problemer i vores samfund, som det er betydelig vigtigere at få gjort noget ved.
F.eks. ville det være en oplagt opgave at sikre, at medarbejderne i virksomhederne fik mulighed for at få afgørende indflydelse på driften af virksomhederne.
Men det overrasker os ikke, at det ikke er dér, regeringen tager fat, ligesom det heller ikke overrasker os, at regeringen i forbindelse med behandlingen af lovforslaget har været betydelig mere lydhør over for Dansk Industri og Dansk Rederiforenings holdninger end over for f.eks. Dansk Aktionærforening og Håndværksrådets holdninger.
Det har ført til, at lovforslaget på en række områder faktisk er dårligere, end det var i sin oprindelige udgave, og det er jo ærgerligt.
Det kommer bl.a. til udtryk i, at der åbnes op for, at bestyrelsen i et aktieselskab kan beslutte at gennemføre en delvis elektronisk generalforsamling, og ved at forslaget om forbud mod blancofuldmagter til bestyrelsen er fjernet til fordel for et forslag om, at man netop skal kunne give en blancofuldmagt, dog kun til én generalforsamling.
Hertil kommer, at det for os er helt uforståeligt, at regeringen ikke vil give en generalforsamling mulighed for at gøre aktiebogen offentlig tilgængelig.
Vi synes snarere, det burde være et krav, at aktiebogen var offentlig tilgængelig for på den måde at skabe større åbenhed om de økonomiske transaktioner, der foregår i forbindelse med de enkelte selskaber.
Men uanset disse kritiske bemærkninger mener vi, at forslaget stadig indeholder enkelte forbedringer i forhold til den nuværende lovgivning, og derfor vil vi altså forholde os positivt i det videre arbejde med forslaget.
Erik Larsen (V), 2003-02-18:
Det kan næppe komme bag på nogen, at Venstre støtter det fremsatte lovforslag.
Vi er af den opfattelse, at lovforslaget er i god overensstemmelse med det, som de indkomne høringssvar bl.a. har givet udtryk for.
Vi synes, at der har været en meget positiv proces omkring lovforslaget, idet der er taget vidtgående hensyn til de indkomne høringssvar.
Lovforslaget er jo på én måde noget nyt, men også noget gammelt.
Det er sådan, at vi har haft to revisorlove her i landet, en, som omhandlede de registrerede revisorer, og en, der omhandlede de statsautoriserede revisorer.
Det er meget positivt, at vi nu får en lovgivning, som giver revisorer bedre muligheder for at deltage i det, vi kan kalde konkurrencen og udviklingen inden for revisionsområdet.
Der er altså med lovforslaget tale om en liberalisering, hvor revisorer i fremtiden kan påtage sig rådgivnings- og konsulentopgaver, som man tidligere ikke kunne påtage sig.
Med hensyn til den megen tale om kvalitet synes Venstre også, at der er taget godt hånd om dette, idet der nu bliver tale om en egentlig kvalitetskontrol, en obligatorisk kvalitetskontrol via et uafhængigt revisortilsyn.
Der er altså tale om at give nogle nye beføjelser, der er tale om at sikre habilitet og sikre kvalitet i det arbejde, som revisorer i fremtiden også skal levere.
Omkring erklæringer fra revisorer og lovens egentlige fundament er det jo sådan, at der i lovforslaget her udtrykkeligt er nævnt de ting, som kommer ind under det, vi kan kalde den offentlige interesse.
Det er børsnoterede selskaber, det er statslige aktieselskaber, og det er virksomheder, der er underlagt tilsyn af Finanstilsynet, og det er så derudover en lang række af de store virksomheder, som vi har her i landet.
Som sagt synes vi, at lovforslaget på alle måder er landet på en god måde, at habilitet og kvalitet er sikret, og at vi nu giver revisorlovgivningen et mere moderne tilsnit, så revisorvirksomheder i Danmark også kan konkurrere med andre.
Jan Trøjborg (S), 2003-02-18:
Vi Socialdemokrater
har igennem mange år været meget stærkt optaget af debatten om samfundets interesse i et konkurrencedygtigt erhvervsliv.
Et troværdigt erhvervsklima er en forudsætning for investeringer i og udvikling af vores virksomheder.
Det er værd at få gjort den bemærkning, at virksomhederne i Danmark og deres ledere gør en fin og god indsats, som vi stærkt anerkender.
Imidlertid er det nødvendigt med åbenhed og gennemsigtighed i forhold til virksomhederne og deres sundhedstilstand.
Det er det af hensyn til investorers, til medarbejderes, til samfundets generelle interesse for virksomheder af særlig offentlig interesse, det vil sige store virksomheder, forsikringsselskaber, hele den finansielle sektors virksomheder, som er af afgørende betydning for både samfundsøkonomi og for den enkelte borgers økonomiske forhold, opsparing og sikkerhed.
Regeringens lovforslag, som vi skal behandle i dag, om revisorlovene, som jeg vil tillade mig at kalde det, trækker bestemt i den rigtige retning.
Jeg synes, regeringen skal have ros for, at den har bygget sit forslag på den revisorkommission, som vi nedsatte, da vi selv var en del af den tidligere regering.
Socialdemokratiet har selv kommenteret kommissionens forslag i vort eget beslutningsforslag, som Tinget tidligere har behandlet i indeværende samling.
Derfor skal jeg kort repetere, at vi kan støtte, at de to love om henholdsvis statsautoriserede og registrerede revisorers virksomhed sammenskrives i én lov, at lovens område begrænses til revisors erklæringsområde, at habilitetsbestemmelserne ændres, så reglerne om revisors generelle uafhængighed liberaliseres, samtidig med at der indføres strammere regler for revisors konkrete uafhængighed, at ejerskabsbestemmelserne moderniseres, at der skabes hjemmel for rotation af selskabets revisor, at der oprettes et revisortilsyn, som fastsætter retningslinjerne for kontrollen af revisors arbejde.
Imidlertid finder vi, at der er gode grunde til at gå lidt videre end regeringens forslag.
Vi vil for det første foreslå, at vi strammer op på de konkrete habilitetsregler, således at man også udelukker en revisionsvirksomhed fra at afgive erklæring, såfremt den involverede revisor eller andre personer i revisionsvirksomheden, der er knyttet til opgaven eller kontrollerer dennes udførelse, udfører eller inden for de seneste 2 år har udført andre opgaver for den virksomhed, om hvis forhold erklæring ønskes afgivet.
For det andet, at lovfæste regler om intern rotation af personer, der har deltaget i revisionen af et børsnoteret eller statsligt aktieselskabs virksomhed, og der er anbefalingen fra EU, som regeringen har fulgt, 7 år, og vi foreslår, at 5 år er passende.
For det tredje, at der sættes en overgrænse for revisionsvirksomheders eller partneres virksomheders afhængighed af enkeltkunder, og vi foreslår den nuværende 20 pct.s-regel begrænset til en 15 pct.s-regel.
Og for det fjerde, at et kommende revisortilsyns afgørelser offentliggøres i en ikkeanonymiseret form.
Carina Christensen (KF), 2003-02-18:
Formålet med dette lovforslag er at styrke de danske revisorers uafhængighed og deres konkurrenceevne.
Med hensyn til revisorernes konkurrenceevne ser vi positivt på, at der nu åbnes op for, at revisorer på lige fod med deres udenlandske revisorkolleger også kan påtage sig at udføre rådgivnings- og konsulentopgaver.
Vi oplever desværre, at danske revisorer i stigende omfang udsættes for international konkurrence, bl.a. fordi flere EU-lande har opbygget deres revisorlovgivning med et andet udgangspunkt end den danske.
Vi går nu over til som i andre lande at basere revisorlovgivningen på konkret uafhængighed.
Herved opnår vi en mere klar adskillelse mellem på den ene side revisions- og erklæringsopgaver og på den anden side andre opgaver.
Det vil ikke alene betyde, at revisorerhvervet nu får bedre lovgivningsmæssige rammer, reguleringen vil også være til stor fordel for mindre virksomheder og andre virksomheder i det hele taget, som nu får mulighed for at udnytte den store viden og kompetence, der ligger i revisionsvirksomhederne.
Det er naturligvis helt afgørende, at rådgivningen ikke påvirker revisors uafhængighed, når han eller hun optræder som offentlighedens tillidsrepræsentant.
Derfor er det også afgørende, at vi hele tiden holder os revisorernes uafhængighed for øje.
Lovforslaget indeholder en række elementer, der alle bidrager til at styrke revisorernes uafhængighed, og fra konservativ side hilser vi alle disse tiltag velkommen.
Lovforslaget bygger i stort omfang på Revisorkommissionens betænkning fra januar 2002.
I lyset af den internationale udvikling, herunder ikke mindst erhvervsskandalerne i USA,
er der foretaget yderligere stramninger, der alle har til formål at styrke revisorernes uafhængighed.
Revisorforslaget er nu i sin endelige form på linje med den internationale udvikling både i EU og USA.
Internationalt arbejder man stadig videre med en række initiativer til at undgå nye Enron-skandaler.
Her ser man ikke kun på revisorlovgivningen, men på al erhvervslovgivning, der skal bidrage til et sundt kapitalmarked.
Det gælder bl.a. lovgivning på regnskabsområdet og selskabsområdet og lovgivning vedrørende de finansielle markeder og det strafferetlige område.
Vi synes på den baggrund, det er positivt, at Erhvervs- og Selskabsstyrelsen nu nedsætter en arbejdsgruppe, der skal følge disse kommende internationale initiativer.
Gruppen skal bl.a. vurdere betydningen af disse tiltag i relation til dansk lovgivning og herudfra eventuelt komme med anbefalinger til forbedringer.
Der er for mig at se ingen tvivl om, at dette er et område, som vi i fremtiden kommer til at følge meget tæt.
Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-02-18:
SF's ordfører på området, hr. Ole Sohn, kan desværre ikke være til stede under denne førstebehandling, men jeg vil godt redegøre for SF's principielle holdning til forslaget om revisorer.
Det falder i to dele.
Den første del handler om det, man kan kalde en obligatorisk kvalitetskontrol, hvor man sikrer, at der bliver en stærkere konkret uafhængighed med hensyn til revisionsopgaver og erklæringsopgaver.
I forslaget fremhæves det, at en vigtig begrundelse for dette er den stigende konkurrence fra revisorer fra andre lande.
Det er jo helt klart, at der er en meget skrap konkurrence, men ud over det må man jo også sige, at revisorerne sidder inde med en viden, som kan være af betydning.
Det helt afgørende er imidlertid, at man ikke får svækket revisorernes uafhængighed.
Vi kender alle sammen til det betydelige antal sager, der har været gennem de senere år, hvor revisorer - i udlandet, men også i Danmark - ikke i tilstrækkelig grad har været uafhængige i deres arbejde. Set med vores øjne er det derfor især vigtigt, at vi gennem udvalgsarbejdet går i dybden med, om det, der nu ligger i lovforslaget, er tilstrækkeligt til at sikre den uafhængighed mellem revision og rådgivning, som må være fuldstændig afgørende for, at det her bliver et fremskridt.
Kim Sejr (RV), 2003-02-18:
Det er særdeles positivt, at vi nu får en god og gennemarbejdet lovgivning på området, en lovgivning, der forhåbentlig kan holde i mange år.
Det er vigtigt, at vi har
en lovgivning, hvor revisorernes uafhængighed ikke kan drages i tvivl.
Derfor synes vi, at lovforslagets kombination af en liberalisering, der øger revisorernes arbejdsområde, og en opstramning, der øger kvalitetskontrollen, er positivt.
Det er blevet fremhævet, at der nu er tale om en liberalisering, hvor en revisor kan påtage sig flere typer af opgaver, og det skulle så kunne medføre øget konkurrence.
En revisor kan f.eks. udføre hvervet med at have tilsyn i sager om betalingsstandsning eller som kurator i et konkursbo.
Her synes jeg så bare, at man savner nogle specifikke formuleringer om det.
Det kunne være en tilføjelse til bemærkningerne, der positivt sagde, at en revisor eller et revisionsselskab rent faktisk havde mulighed for at udføre de her opgaver, for i dag har advokater jo faktisk nærmest et de facto-monopol på den type opgaver.
Der er nogle knaster i forslaget, synes jeg.
Jeg forstår godt indvendingen fra Registrerede Revisorer vedrørende lovforslagets bestemmelser i § 12, stk. 9, om, at registrerede revisorer, der er ansat i de landøkonomiske foreningers rådgivningskontorer, ikke må være medejere af en revisionsvirksomhed.
Hvorfor skal vi lige på det område have en forskelsbehandling?
Hvad er den fornuftige begrundelse herfor?
Hvis der ikke er nogen fornuftig begrundelse, så vil det måske være en god idé at fjerne formuleringerne fra lovforslaget.
Som noget nyt kan en statsautoriseret revisor blive ansat i en registreret revisorvirksomhed, men så er der et forbehold, som jeg også savner en begrundelse for, for det fremgår nemlig, at denne statsautoriserede revisor ikke kan udføre opgaver, der er forbeholdt statsautoriserede revisorer.
Bødestørrelserne kan jeg også bifalde.
De er højere end i andre brancher.
Vi må så bare se, om disse høje bødestørrelser kan smitte af på andre brancher.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-18:
På baggrund af den lange række af erhvervsskandaler, vi har set inden for de senere år, kunne man forvente, at et forslag til ny lov om revisorer og deres virke ville være båret af et ønske om yderligere at sikre revisorernes placering som offentlighedens garanter for, at her går tingene ordentligt for sig.
Desværre er lovforslagets udgangspunkt et helt andet.
Udgangspunktet er i stedet at forbedre revisorernes mulighed for at tjene penge ved at udvide deres arbejdsfelt.
Det er ikke tilfældigt, at ønsket om at styrke revisorernes konkurrenceevne over for såvel udenlandske revisorfirmaer som danske konsulentfirmaer nævnes på lige fod med ønsket om at styrke revisorernes uafhængighed.
Problemet er bare, at der er tale om modsatrettede interesser, hvilket man da også tidligere har erkendt.
De krav i den danske lovgivning, som har begrænset revisorernes mulighed for at yde bred rådgivning, fjernes med den her lovgivning.
Det betyder, at de begrænsninger, der har været på revisorernes mulighed for at beklæde ledelsesposter eller være ansat i eller drive nogen form for erhvervsvirksomhed, der ikke er revisorvirksomhed, forsvinder.
Det lyder så uskyldigt, når begrebet »generel uafhængighed« erstattes med begrebet »konkret uafhængighed«, men realiteten er, at der hermed åbnes op for nye gråzoner, som ikke tidligere har eksisteret på det her område. Medvirkende til den udvikling er - ud over revisorernes interesse i at tjene flere penge - virkeliggørelsen af EU's indre marked for finansielle tjenesteydelser, som det blev vedtaget at fremskynde i Lissabon i 2000.
Det nødvendiggør også, at den danske opfattelse af, hvordan man sikrer revisorernes uafhængighed må tilpasses Europa-Kommissionens henstilling om revisorers uafhængighed, som blev vedtaget den 16. maj 2002.
Herudover er der en række konkrete problemer i forslaget.
Således har man kun i begrænset omfang ladet sig inspirere af de tiltag, der er blevet gennemført i USA i forlængelse af Enron-skandalen.
Der er tale om et helt utilstrækkeligt forslag, men alligevel er det åbenbart for stærk kost for den danske regering.
Således indeholder det her forslag f.eks. ikke ekstern rotation, dvs. skift af revisionsfirmaer med jævne mellemrum.
I stedet lader man sig nøje med, at firmaerne kan skifte den ene revisor fra et firma ud med en anden fra det samme firma.
Det er selvfølgelig helt umuligt at forestille sig, at der kan etableres vandtætte skotter mellem revisorer inden for samme revisionsvirksomhed.
Ja, der er ikke engang noget, der forhindrer, at revisorerne kan komme fra den samme afdeling i revisionsvirksomheden.
Så alt i alt går det her forslag set med Enhedslistens øjne i den forkerte retning og integrerer revisorerne mere og mere i det erhvervsliv, som de faktisk er sat til at kontrollere.
Det vil Enhedslisten ikke medvirke til, og derfor kan vi ikke støtte forslaget.