Tom Behnke (FP), 1997-12-11:
Jeg kan nu ikke lade være med at kommentere hr. Bjørn Elmquists væsentligste indvending eller argument, eller hvad
man skal kalde det: at med disse edb-højteknologiske tider kunne man sådan set lige så godt pålægge virksomhederne, at de skulle afregne moms samme dag, som de bogfører det
Jeg tror slet ikke, hr. Bjørn Elmquist ved, hvad det er, der foregår ude i erhvervslivet.
Jeg tror aldrig nogen sinde, hr. Bjørn Elmquist har været ude i en privat virksomhed.
Jeg har i min private virksomhed ikke online-edb eller noget som helst.
Jeg har overhovedet ikke engang edb i min virksomhed.
Men det er da klart, at man godt kan stille sådan nogle forslag, som hr. Bjørn Elmquist kommer med her.
Det gavner selvfølgelig statskassen, og det vil betyde en række investeringer, og man vil plage erhvervslivet igen og igen.
Det vil vi i hvert fald ikke i Fremskridtspartiet, skulle jeg hilse og sige.
Jeg synes også, det har været lidt toneangivende i debatten her, at man et eller andet sted skelner mellem, om der er tale om private hjem, eller om der er tale om virksomheder.
Jeg kan sådan høre, at selv de, der er mest ivrige efter, at man skal kunne kontrollere alt muligt, alligevel har en eller anden form for respekt over for det private hjem, og at der alligevel må være nogle regler om privatlivets fred.
Det er egentlig - underholdende vil jeg ikke sige - men lidt spøjst at sidde og høre, hvordan det foregår, for hvad er forskellen egentlig mellem et privat hjem og en privat virksomhed?
Der kan jo foregå nøjagtig lige så mange unøjagtigheder og måske endda kriminalitet i private hjem, som der kan foregå i virksomheder, så i virkeligheden er der for mig at se ingen forskel på, om vi taler om et privat hjem, eller om vi taler om en privat virksomhed.
Det kan der simpelt hen ikke være efter min overbevisning.
Lad mig så sige, at Fremskridtspartiet naturligvis støtter Venstres forslag.
Det gjorde vi også sidst, forslaget var fremme, og vi synes ikke, det er synd, at forslaget kommer frem igen.
Vi håber, at Venstre vil blive ved med at fremsætte dette forslag, til vi får overbevist et flertal i Folketinget om, at det er en rigtig god idé at gøre det.
Det kan godt være, man skulle justere det lidt undervejs, og jeg er også overbevist om, at forslagsstillerne lytter til debatten og måske justerer hen ad vejen. Én ting er sikker, Fremskridtspartiet støtter forslaget, som det ligger. Der er fem ting, som jeg specielt ønsker at fremhæve i denne forbindelse.
Noget, som vi i Fremskridtspartiet altid har lagt meget stor vægt på,
er, at vi får en mere forenklet lovgivning, således at de borgere, de virksomheder, de personer, som skal rette sig efter lovgivningen, er i stand til at læse loven og forstå loven, uden at man behøver at have tykke, tykke bøger, der forklarer, hvad paragrafferne betyder.
Jeg var så heldig, at jeg for et par uger siden var stand in som miljøordfører her i salen og blev bekendt med, at der er paragraffer i miljølovgivningen, hvor man for bare én paragraf er nødt til at lave en beskrivelse, der fylder 28 sider, for at forklare, hvad man mener med det, der står.
Det er selvfølgelig ikke hensigtsmæssigt.
Lovgivningen skal være indrettet, så den er forståelig for enhver, og sådan at man med rimelighed kan forlange, at borgerne overholder den lovgivning, vi vedtager herinde, så lovgivningens forståelighed er noget, vi satser meget på i Fremskridtspartiet. Så er der hele det kapitel, der handler om myndighedernes ransagninger i virksomheder eller for den sags skyld i private hjem.
Dér kan vi i Fremskridtspartiet ikke forstå, at vi ikke her i Folketinget kan blive enige om, at der burde være nogle spilleregler for, hvornår myndighederne bare kan vade ind, når det passer dem. Vi synes i Fremskridtspartiet, det er forkert, at man i dag, lige så snart der står miljømyndigheder på ryggen af én, kan vade ind på en hvilken som helst virksomhed, og efter lovgivningen er der endda krav om, at virksomhedsejeren og de ansatte skal stille sig fuldt og helt til rådighed for kontrollen.
Efter vores opfattelse må det være et minimum, at de myndigheder, der tager ud og kontrollerer - for selvfølgelig skal myndighederne tage ud og kontrollere, men det må være et minimum af krav, at myndighederne har en eller anden form for mistanke til, at der er noget, der ikke er i orden i den pågældende virksomhed, inden man bare går ind.
Det andet må være, at man som et minimum spørger om lov til at komme ind, og hvis man får at vide, at man gerne må komme ind, så er der ingen problemer i det, men hvis man får at vide, at man ikke må, så må den pågældende myndighed overveje, om man ved tvang vil tilegne sig adgang til den pågældende virksomhed eller ej. Hvis man gør det, er det min opfattelse, at man burde have en regel, der siger, at man må henvende sig i retten inden 24 timer og få det godkendt.
Vi er i Fremskridtspartiet også meget enige i, at det skal være lettere at anlægge sager mod det offentlige, ikke sådan at enhver skal kunne gøre det, men sådan at det bliver nemmere at gøre det og man får noget mere hjælp til at gøre det.
Men vi synes, der mangler et punkt i Venstres forslag.
Vi ved jo, at det i en række sager er sådan, at selv om borgeren vinder en retssag helt og fuldt, så får han ikke dækket sine omkostninger ved at føre sagen, og det synes vi i Fremskridtspartiet er problematisk.
Vi synes, at hvis der er en konflikt mellem en privatperson og det offentlige og den private person vinder, så bør det være sådan, at den pågældende person får dækket sine omkostninger.
Så er der den årlige retssikkerhedsredegørelse.
Den ser vi frem til, og vi håber meget, at hele spørgsmålet om ministerbeføjelser, som tager til i omfang, bliver en væsentlig del af det.
Så er der ikke mere taletid, men som sagt støtter
vi Venstres forslag