Sandy Brinck (S), 2000-11-09:
Det er i forsøget på det umulige, at grænserne for det mulige flytter sig.
En omlægning båret af ønsket om en effektiv miljøpolitik hånd i hånd med en hensigtsmæssig lempelse af beskatningen af arbejdskraft.
Dette skifte i dansk skattepolitik har nydt stor international anerkendelse.
OECD-rapporten fra 1999, »Vurdering af miljøindsatsen i Danmark«, fastslår disse instrumenters effektivitet, og der opfordres til at gå videre ad denne vej.
Ambitionen har hele tiden været at forfine modellens muligheder for at afspejle de miljømæssige hensyn.
Vi står i dag med et epokegørende lovforslag - epokegørende ikke alene i dansk perspektiv, men i høj grad også internationalt. Lovforslaget introducerer nemlig et miljøindeks, som afgiftssatserne på emballage skal baseres på.
Miljøindekset er udarbejdet på baggrund af en livscyklusvurdering med miljøeffekt, ressourceforbrug og affaldsmængde som bærende elementer.
Formålet er jo at nedbringe affaldsmængden samt ressourceforbruget i forbindelse med emballager, men også at give et incitament til at bruge mere miljøvenlige emballager.
Og det er det sidste, der med miljøindekset bliver en mulighed.
Samtidig får vi samlet tre beslægtede love i én ved at overføre bestemmelserne omkring afgifter på engangsservice og på PVC-folier til emballageafgiftsloven.
Særligt med hensyn til engangsservice får vi rettet op på flere pudsige forhold i relation til afgiftens sigte.
I den nuværende lovgivning er engangsservice primært anvendt til erhvervsmæssig brug fritaget for afgift, og det giver det pudsige forhold, at den rektangulære paptallerken, som vi møder ved pølsevognen, ikke er pålagt afgift, mens den runde paptallerken, som måske mere er anvendt privat, er pålagt afgift. Eller et andet eksempel: Det store halvliters plastickrus har ingen afgift, mens det lille plastickrus har afgift.
Det er ikke logisk.
Den øvelse giver selvfølgelig umiddelbart øgede udgifter, og derfor hæver vi samtidig bagatelgrænsen fra i dag 2.500 kr. til 5.000 kr., altså en fordobling.
Dette vil komme 200 små erhvervsdrivende til gode.
Et andet forhold omkring engangsservicet, som ændres, er, at det i dag er en værdibaseret afgift, dvs. at afgiften afhænger af prisen på varen, hvor det nu foreslås, at den skal være vægtbaseret.
Denne ændring finder sin klare berettigelse dels i ønsket om at give incitamenter til at nedbringe ressourceforbruget og affaldsmængden, hvilket afsættet i vægten vil bidrage til, dels at når man benytter en markedsmodel til et miljøpolitisk sigte, så er det mest hensigtsmæssige ikke en afgift, der på én gang er afhængig af og samtidig er inkluderet i prisfastsættelsen.
Meget mere kunne siges, men afslutningsvis bør det siges, at strukturerne og materialetyperne forbliver som i dag.
Ændringen er dén helt store, at der ud over det nuværende vægtparameter kommer et miljøindeks som parameter for afgiftens størrelse.
Det er et stort skridt i en miljømæssig retning.
Alt i alt er der grund til at rette en stor cadeau til de embedsfolk, som har knoklet miljøindekset sammen, og til den regering, som har vist modet og viljen til at tænke visionært på miljøets og kommende generationers vegne.
Socialdemokratiet kan varmt støtte lovforslaget.