Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-01:
Jeg synes, det er bemærkelsesværdigt, at regeringspartiernes ordførere i denne her debat egentlig har meget vanskeligt ved at skjule deres utilfredshed med det ambitionsniveau, som regeringen har lagt op til med det her forslag.
Det er ikke den store begrejstring, der lyser ud af Det Radikale Venstres og Socialdemokratiets ordførere, det er det mildt sagt ikke, og vi er i Enhedslisten enige i det synspunkt, som også hr. Touborg var inde på, at ambitionsniveauet i det her forslag er for lavt. Derfor vil vi gå ind i arbejdet med det sigte, at der bør gennemføres forbedringer af det her forslag, især forbedringer, der bringer kilogrænsen betydeligt ned, og som fjerner den overgangsperiode, som er i forslaget, eller i hvert fald sikrer en meget hurtig gennemførelse af forbedringer.
Det synes jeg så meget desto mere, som man jo selvfølgelig kan sige, at der kan være nogle økonomiske problemer i erhvervet, men hvad er situationen?
Situationen er, at f.eks. inden for kvægbrug indføres der ret dramatiske foranstaltninger for landbruget, som koster producenterne penge.
Fiskernes vilkår drøftede vi i går, fiskerne må indstille sig på en langt mere bevaringsorienteret produktion, som også koster nogle penge.
Der må man sige, at det, regeringen vil kræve her af kyllingeproducenterne, er i sammenligning meget, meget beskedent.
På den anden side skal det, vi vedtager, altså også være etisk forsvarligt, og jeg må sige, at en 40-kg-grænse - endda med en lang overgangsordning - ikke er etisk forsvarlig. Jeg ville personlig ikke kunne holde ud at se på en sådan produktion.
Jeg ved ikke, om det bliver 15 dyr, som hr. Touborg var inde på, det kan godt være, det bliver deromkring, men det bliver i hvert fald så mange, at man ikke vil kunne holde ud at se på produktionen, hvis man kommer ud og ser den i sådan et hus.
Vi skal jo betænke, at en kyllingeproduktion, som den foregår industrielt i dag, ligger så langt fra dyrenes naturlige livsbetingelser, som vel tænkes kan.
De spiser ikke det foder, der er naturligt for dem; de får slet ikke det grønt, som de skulle have; de lever i næsten konstant dagslys.
Det bliver så selvfølgelig forbedret en lille smule med forslaget, men jo ikke sådan, at det tilnærmelsesvis kommer i nærheden af de naturlige opvækstvilkår.
Når man selv har et par høns i baghaven, som jeg har haft, så ved man, at hvis man f.eks. har et foder til hønsene, som passer til deres naturlige livsvilkår, og de kan gå og skrabe i jorden, så bliver de vældig friske og fine og klare i øjnene, og deres æg bliver gyldent gule, sådan kraftige i udseendet.
Hvis man derimod køber et æg fra en høne, som er opfostret industrielt, kan man næsten ikke se farven på blommen i ægget.
Så det har meget stor betydning for hønsefugle, hvordan foderet og livsbetingelserne er, og derfor må jeg sige, at vi ikke vil kunne medvirke til en uændret gennemførelse af det her lovforslag.
Det ville det ikke, for man skal kunne holde ud at gå ud i virkeligheden og se på det, der foregår, som man selv har stemt for.
Og det ville være et samvittighedsproblem for mig, hvis jeg skulle stemme for, at der kunne gå så mange dyr rundt under forhold, som er så unaturlige for kyllingerne.
Så der bliver nødt til at komme nogle forbedringer, hvis vi skal være med, men jeg havde også fornemmelsen af, at både den radikale ordfører og den socialdemokratiske ordfører i virkeligheden meget stærkt er på vej i samme retning som Enhedslisten.
Og det er jo ingen livsbetingelse for regeringen, at der absolut skal være et forlig med Venstre og De Konservative om denne her sag.
Det er jo ingen betingelse for at få det igennem.
Det tror jeg ville være klogt i den her sag.