runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jytte Andersen (S), 2000-03-16:
Hvis vi nu tager familien, sådan som vi kan se den foran os, en indvandrerfamilie, som bor i Ishøj, som har far, mor og 3-4 søskende.
En af dem får så en kæreste i Tyrkiet, bliver gift i Tyrkiet og vil gerne have sin ægtefælle herop.
Hvis der ikke er plads nok i den lejlighed, kan vedkommende ikke få sin ægtefælle herop.
Det kan indvandrerfamilier gøre på lige fod med alle andre.
Og hvis man dér så kan sige, at nu har jeg fået en bolig, nu har jeg stået på ventelisten, og jeg har fået en bolig, og man kan dokumentere, at man har en bolig, ja, så kan man godt få sin familie herop, så kan man godt få sin kæreste herop, hvis man vel at mærke vil giftes med ham, ikke sandt?
På den måde er indvandrere og danskere stillet lige. Dér er de faktisk også stillet lige, for de her regler, som indenrigsministeren lægger frem senere på dagen, og som skal forhandles senere på dagen,
gælder jo også danskere.
Man kan ikke få sin ægtefælle til Danmark, medmindre man kan dokumentere, at man har en selvstændig bolig.
Den kan så være lille, eller den kan være stor, men den kan i hvert fald ikke være overbefolket i forvejen.
Sådan hænger det sammen.
Men det bliver der jo god lejlighed til at diskutere senere hen.
Jeg vil godt anbefale hr. Egil Møller at læse forslaget.
Forslaget taler om, at det er de støttede andelsboliger.
Om støtten så er den normale støtte, altså kapitaltilførslen i forhold til byggeriet, eller det er det nye med en kommunalgaranti i sidste ende, er sådan set ikke så afgørende; det er jo også en statslig økonomisk håndsrækning i en given situation.
Så det er støttede andelsboliger, vi taler om, hverken mere eller mindre, og det er nye afdelinger.
Det er ikke de afdelinger, der er, det er nye afdelinger, hvor man kender vilkåret.
Så til hr. Keld Albrechtsen: Vi mener faktisk også, at de private udlejere skal være med til at bære og løfte denne her opgave.
Det er derfor, vi sidder og forhandler.
Vi er ikke færdige med forhandlingerne, og før vi er det, kan vi selvfølgelig ikke lægge noget frem i Folketinget.
Men det kan da godt være, at der kommer noget frem i Folketinget på baggrund af disse forhandlinger.
Det er ikke sådan, at regeringen - og det er den samlede regering - har opgivet at få de private med.
Men det, vi gør med dette forslag, er at lægge op til, at alle boligafdelingerne og alle boligselskaberne og ikke kun de 3 pct., som bærer et socialt ansvar, også gør det.
det er sådan stilfærdigt sagt det, der hedder solidaritet, og det solidaritetsbegreb skulle jo ikke være fremmed for den almene sektor, vel?
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2000-03-16:
Jeg kan også høre på hr. Keld Albrechtsen, at det er svært sagligt at gå i dybden, og det må jeg da også erkende at det kan være i korte bemærkninger.
Jeg vil godt sige for at bruge et eksempel, at i forbindelse med byfornyelsen er det sådan, at før man indledte den tunge byfornyelsesproces i Københavns Kommune, var der 50 pct. af lejlighederne, som var på to værelser eller mindre.
I dag er 49 pct. af boligerne i Københavns Kommune på to værelser eller mindre, og vi har masser af lejligheder uden bad og toilet.
Så lad være med at sige, at det her skaber forslumning.
Det er et skræmmebillede af byfornyelsen, der bliver skabt.
Vi har fortsat masser af behov for byfornyelse, og vi har masser af behov for lejlighedssammenlægninger i København.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-03-16:
Det kommer næppe bag på SF, at jeg afviser dette centralistiske forslag, som SF har fremsat.
Jeg tror, vi kan blive enige om, at vi må have boliger til løsning af boligsociale formål, men hvilke metoder skal vi tage i anvendelse?
Skal vi gå ind og lave tvangsforanstaltninger
over for private udlejere
Skal vi til at gribe ind og sidde som overdommere over det kommunale selvstyre?
Skal vi kaste kommuner ind i dyre projekter, hvor de skal købe andelsboliger, ejerlejligheder og private udlejningsejendomme?
Vi må være klar over, at vi har en ganske stor almennyttig sektor.
Den sektor, som ikke har fået mulighed for at udvikle sig, er jo de private udlejningslejligheder.
De, vi har, er jo gennemgående billigere end i den almennyttige sektor, hvis vi ser på huslejeniveauet.
Her tror jeg, vi kunne få bygget flere boliger, og så var der måske nogle, som flyttede ind i dem fra nogle billigere lejligheder, som så blev stillet til rådighed.
Jeg tror, vi kunne sætte en god udvikling i gang ved en tilskyndelsesmetode, men ikke ved denne centralistiske planøkonomiske tænkning.
Egil Møller (DF), 2000-03-16:
Hvis vi forestillede os, at disse kommuner i Kommunernes Landsforening indgik en sådan aftale, kunne man vel også nok forestille sig, at der var kommuner, der godt ville være en sådan aftale foruden, nemlig de kommuner, der selv vil finde ud af - og det gør jo nok de fleste - hvordan en boligsammensætning skal være. Men jeg synes, jeg fik en antydning fra fru Annie Lunde Hansens side af, at hvis det er sådan, at Kommunernes Landsforening beslutter, at nu skal man altså tvinge almennyttigt byggeri ned over de kommuner, som man mener egentlig ikke har så meget af den type byggeri, jamen så gør man det ved tvang og ved lovgivning. Det er jo altså det, CD gerne vil være med til.
Søren Søndergaard (EL), 2000-03-16:
I et svar til fru Birthe Rønn Hornbech fra den 1. marts 2000 skriver justitsminister Frank Jensen: »Efter ægteskabslovens § 20, stk. 2, skal parter, der ønsker at indgå ægteskab, ved samtidigt møde over for vielsesmyndigheden erklære, at de vil ægte hinanden. Vielsesmyndigheden får herved bl.a. mulighed for at sikre sig, at begge parter er klar over, at de er i færd med at indgå ægteskab, at de begge ønsker at indgå ægteskab med hinanden, og at de forstår konsekvenserne heraf. Vielsesmyndigheden kan herunder vurdere, om parterne eller en af dem må anses for at være udsat for et utilbørligt pres. Når det antages, at der foreligger et sådant utilbørligt pres, må vielsesmyndighederne ikke gennemføre vielsen.«
Kan fru Dorte Bennedsen bekræfte, at de borgmestre, som kommer her og påstår, at de har forrettet vielser, selv om der tydeligt var tale om pres og tvang og de altså dermed har brudt loven, har været fuldstændig uduelige til at løse den opgave, de var sat til?
Kan fru Dorte Bennedsen bekræfte det?
Knud Erik Hansen (SF), 2000-03-16:
Nej, der er ikke nogen lette løsninger, og det er klart et problem, når der er tale om tvang.
Nu er der ikke nogen af os, der ved, i hvor mange tilfælde der faktisk er tale om tvang, men vi ved, at det, man nu laver her og forsøger som løsning, er nogle bureaukratiske virkemidler over for et kulturfænomen, som vi ikke kan acceptere, men hvor der er masser af smuthuller, hvis det endelig skal være, når det er kulturelle fænomener, og hvor man vil sætte ca. 2.500 unge under forhør, hvor de skal bevise deres kærlighed, og så er der måske 100, man kommer til at afvise, og der er sandsynligvis fem, som man burde have afvist.
Jeg tror ikke, det er det rette middel, og der er ikke nogen endelig løsning.
Vi er også optaget af tvang, vi synes
ikke, man skal have tvangsægteskaber, men jeg tror faktisk, at hvis det virkelig skal være effektivt, er det information, dialog og støtte til de unge, der kommer ud for tvang. Og de 12 mio. kr., som det her forslag koster årligt, tror vi kunne bruges ganske bedre på anden vis.
Arne Melchior (CD), 2000-03-16:
Jeg vil gå et stort skridt videre: Der findes ingen løsning.
Der findes ingen brugbar løsning på det, som ministeren i sin fremsættelsestale kalder: »hvis ægteskabet eller samlivsforholdet utvivlsomt må anses for indgået efter den herboendes eget ønske«.
Hvad er det for genier?
Hvad er det for en uddannelse, man kræver af de pågældende mennesker, der skal kunne sige, at her er der tale om, at det utvivlsomt er den herboendes eget ønske?
Det kræver altså clairvoyance og mange andre overnaturlige evner, og der vil ikke kunne undgå at ske et hav af fejltagelser.
Hvordan vi så tænker os det, skal jeg komme tilbage til i CD's ordførertale.
Dorte Bennedsen (S), 2000-03-16:
Det var med velberåd hu, at jeg brugte en del af min tale på den store del af pakken, for det er det, der er det væsentlige.
Det var ikke for at tale udenom.
Jeg synes faktisk, at jeg med hensyn til dette lovforslag også brugte tid på de ømme tæer.
Nu er hr. Knud Erik Hansen optaget af, om der er nogle, der bliver afvist, som ikke burde have været afvist.
Det, der undrer mig,
er, at SF og hr. Knud Erik Hansen ikke er optaget af, om der er nogle, der bliver tvunget ind i et ægteskab, for det er jo det, der er sagen her.
Man har i Udlændingestyrelsen siden 1998-loven oplevet, at unge mennesker har sagt: Her er min ansøgning om familiesammenføring. Vil I ikke godt tage og afslå den?
Så har Udlændingestyrelsen måttet indkalde til et møde, for sådan er reglerne, og så har der derefter ikke været nogen ende på, hvor frivilligt ægteskabet var, fordi de unge jo ikke turde stå fast over for forældrene.
Og det er det, vi prøver at vende om på, men der er ingen lette løsninger her.
Men jeg synes - og det gælder også, når man snakker menneskerettigheder - at det er en meget fundamental ting at have retten til at vælge sin partner selv.
Og dér synes jeg, at det er meget væsentligt, at vi får nogle instrumenter, som gør, at vi giver de unge et åndehul og en platform, til de er blevet lidt ældre og har fået deres uddannelse, inden de tager stilling.
Jeg siger ikke noget om, at de skal sige ja eller nej til det ægteskab, men de skal være lidt ældre, inden de tager stilling, og det synes jeg faktisk også at SF og hr. Knud Erik Hansen ville være godt tjent med at være optaget af.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-03-16:
Jeg kan godt forstå, at fru Dorte Bennedsen godt vil bruge en del af sin taletid på at snakke om de meget gode dele af integrationspakken.
Det er vi enige i.
Men jeg manglede faktisk nogle kommentarer til den del af det her lovforslag, som er enormt problematisk, og det er måden at afvise på, hvor det nu hedder, at den unge skal i forhør og bevise sin kærlighed, og hvis der overhovedet kan være tvivl, skal man afvise.
Kan det ikke vække lidt bekymring hos fru Dorte Bennedsen, at man faktisk ved denne måde at lave nogle regler på dels sætter nogle embedsmænd i nogle ganske vanskelige situationer, dels sandsynligvis vil komme til at afvise en hel del mennesker, som ikke burde afvises, fordi de alene afvises på grundlag af tvivl.
Det plejer ikke at være dansk tradition at afvise på grund af tvivl; vi plejer at afvise på grundlag af fakta.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-16:
Det er jo en oplagt fuldstændig ubalance i regeringens forslag, at det alene er den almene sektor, der skal trække læsset.
Men nu siger ministeren så, at hun dog vil overveje, om man så ikke også skal have de stærke afdelinger i den almene sektor med på at løse opgaven.
De vil jo nok stille det spørgsmål: Hvorfor skal den private udlejer ikke være med?
Hvorfor skal Gentofte Kommune ikke være med?
Men o.k., det er naturligvis et fremskridt, at de så da i første omgang også kommer til at bidrage.
Jeg ved ikke, om ministeren kan løfte sløret for, hvordan det så skulle ske, for ministeren siger, at det har været tanken med forslaget.
Men vi ved jo godt alle sammen, at hvis der ikke kommer til at stå andet i forslaget end det, der står i dag, så kommer disse afdelinger lige nøjagtig ikke til at bidrage heller i fremtiden, for det er der ingen instrumenter i forslaget der sikrer.
Vi kender godt kommunerne på travet.
Ministeren snakker så pænt om kommunerne, og det skal man da også, men vi ved godt, hvordan kommunerne handler i den her sammenhæng.
Det har vi jo to årtiers erfaringer med.
Men jeg håber, at ministeren vil komme med noget konkret her, og hvis det er tilfældet, så er det jo fint.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-03-16:
Jeg vil først takke for de positive ord om intentionen.
Jeg synes, de har lydt ganske bredt.
Det har der lydt mange ord om i de adskillige timer, hvor vi har drøftet det, men når der så kommer et konkret forslag, er der ingen, der rigtig har lyst til at bide til bolle.
Og det noterer jeg så, men jeg har ikke hørt andre konkrete forslag, ud over tvangsløsninger.
Og vil man ikke tvangsløsninger, er jeg stadig optaget af at høre, hvad man så vil gøre.
Det synes jeg er det interessante spørgsmål.
Nej til tvang, så må vi gøre noget.
Og dér må man da sige - og det vil jeg sige som et svar til hr. Keld Albrechtsen - at der er ganske mange private udlejere, der har påtaget sig opgaven.
Så det, jeg lægger op til her med dette forslag, er, at nogle går videre.
Og hvis man mener som hr. Keld Albrechtsen, at det alligevel ikke virker, er det jo rimelig risikofrit.
Men hvis det derimod, som nogle har sagt, er for gunstigt, o.k., så kan man jo se på: Hvad er det rimelige leje?
En gulerod vil jo altid koste noget, og vil man gå ind i de overvejelser, kan man sige: Vi skulle gøre det bredere, så det også gjaldt andre grupper.
Men nu har debatten jo gået på, at det ville være gavnligt for samfundet, hvis vi fik spredt flygtninge og indvandrere noget.
Så er jeg lidt uforstående over for, at man så ikke vil prøve et forslag.
Og der er to muligheder.
Den ene fungerer ikke, o.k.
Jeg erkender, at det vil koste noget.
Men hvis man ikke tør prøve det, ja, så kan man jo fortsat være i den triste situation, at vi har denne ghettoisering, og den kan vi holde mange taler imod, men her er et konkret middel, som er målrettet.
Og det er klart, at laver man noget målrettet, kan det kritiseres for, at det er for snævert, o.k.
Så lad os prøve på - og det går jeg gerne med til - at gøre det bredere.
Men så vil man sikkert sige, at det bliver for dyrt, og så kommer man stadig ind i den argumentation, at man har
et problem, som man ikke synes man rigtig vil gøre noget ved.
Men jeg takker endnu en gang for de smukke ord om intentionen.
Det synes jeg er det interessante spørgsmål.
Dorit Myltoft (RV), 2000-03-16:
Når det drejer sig om lejeboliger, er mange optaget af at finde ud af, hvordan man kan få en gennemskuelig og fornuftig sammenhæng mellem pris og kvalitet.
Jeg vil dog tillade mig at tvivle på, at en bonusordning som foreslået her af Kristeligt Folkeparti vil medvirke til at holde huslejeniveauet på et acceptabelt niveau, vel snarere tværtimod.
Det er rigtigt, som Kristeligt Folkeparti angiver i bemærkningerne, at den eksisterende ordning ikke har været brugt særlig meget, men i Det Radikale Venstre vil vi fortsat holde på som noget meget principielt, at det skal være en offentlig myndighed, der kan købe sig til en ret, i dette tilfælde en anvisningsret, for at have forskellige muligheder for at løse de opgaver, der ligger i kommunen.
Dernæst vil jeg gøre opmærksom på, at der i den private udlejningssektor allerede bor mennesker, der er kommet hertil fra andre lande.
I Indenrigsministeriets publikation »Udlændinge 1998«, der blev udgivet i juli 1999, er det opgjort, at 41 pct. af indvandrerne bor i private boliger, og at 19 pct. af indvandrerne bor i private etageboliger. Naturligt nok er det ikke tilfældet i nogle af kommunerne i Københavns Amt og i nogle forstæder til store byer som Odense, Aalborg og Århus, ganske enkelt fordi der i disse områder ikke er bygget private udlejningsejendomme.
Det er i sig selv et problem.
Senere i dag skal vi behandle et forslag fra indenrigsministeren om at give landkommuner bedre muligheder for også at være med til at løse de boligsociale problemer, og her vil de private udlejningsejendomme nok komme til at spille en større rolle.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-03-16:
Dette forslag fra Kristeligt Folkeparti er endnu et tiltag for at løse integrationsproblemer, da forslagsstillerne jo har til hensigt at præmiere private udlejere, som lejer ud til udlændinge. For at gå lige til sagen og for ikke at gentage mig selv alt for mange gange: Tanken er sympatisk, men i CD tror vi ikke på, at dette lovforslag vil løse nogen af disse problemer.
For det første vil forslaget, hvad forslagsstillerne jo også selv gør opmærksom på, være et alternativ eller supplement, om man vil, til loven om kommunal anvisningsret, som jo absolut ikke har virket efter hensigten.
For det andet vil forslaget efter vores opfattelse indbyde til spekulation.
Ejerne af dårligt vedligeholdte udlejningsejendomme vil, som lovforslaget er udformet,
kunne fylde huset op med lejere, som berettiger til bonus, og derved forhøje deres indtægt med 25 pct. af den leje, som lovligt kan opkræves efter reglerne om huslejefastsættelse. Udlejning sker altså ikke ud fra et fromt ønske om at medvirke til en bedre integration, men derimod ud fra et rent profitønske, og kommunen har herefter bare at betale.
Kommunen har nemlig, som jeg læser forslaget, og som CD har læst forslaget, kun indsigelsesret i forhold til lejefastsættelse og lejevilkår og ikke i forhold til, hvorvidt lejeforholdet overhovedet har værdi i forhold til en mere hensigtsmæssig integration.
Der er efter vores opfattelse ingen grund til at supplere loven om kommunal anvisningsret til private udlejningsboliger, hvis den ikke virker, og det gør den jo rent faktisk ikke.
Så må man meget hellere søge at få den til at fungere.
Jeg skal ikke gøre mig klog på, om problemerne med loven skal findes i de forhold, som Kristeligt Folkeparti
selv fremhæver i forslaget, men det var da værd at undersøge, hvorfor kommuner og udlejere ikke udnytter mulighederne.
Én ting er i hvert fald sikker: Skal der ske en præmiering for udleje til bestemte befolkningsgrupper, skal kommunerne også have mulighed for at vurdere, om pengene er givet ordentligt ud og til det formål, som de tjener.
Det er ikke sikret ved dette lovforslag, selv om pengene skulle refunderes af staten bagefter.
Derfor kan CD ikke støtte dette lovforslag.
Egil Møller (DF), 2000-03-16:
På boligområdet findes mange regler.
Nogle kan synes naturlige og rigtige, mens andre i Dansk Folkepartis øjne er ganske urimelige. For at gøre lovgivningen på området endnu mere kompliceret har Kristeligt Folkeparti fremsat
dette lovforslag, som opererer med særlige bonusordninger til udlejere, der ønsker at udleje til flygtninge og indvandrere fra den fattigste del af verden.
Præmien til udlejerne skulle efter forslaget være et tillæg på 25 pct. af den aftalte leje. For Dansk Folkeparti er det iøjnefaldende, at forslaget alene tager sigte på udlændingene.
Hvorfor har man ikke tænkt på særligt udsatte, svage grupper blandt danskerne, f.eks. de enlige mødre, de handicappede, de ældre, de kronisk syge, de hjemløse, de studerende osv.?
Havde lovforslaget omfattet disse grupper, kunne det måske nok have haft interesse set med Dansk Folkepartis øjne.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-03-16:
Vi kan umiddelbart godt i SF have sympati for tanken bag lovforslaget her, nemlig at flygtninge og indvandrere skal have bedre muligheder for at komme til at bo mange andre steder i den samlede boligmasse end i den almene sektor.
Det er i høj grad den, der leverer bomuligheder for dem i dag.
Vi synes imidlertid, at det er principielt forkert, at det offentlige skal betale ekstra, blot fordi det er folk med fremmed herkomst, der skal bo i boligerne.
Boligmarkedet burde være indrettet sådan, at der var tilbud om forskellige boligtyper til flygtninge og indvandrere.
Det var så baggrunden for vores beslutningsforslag, som vi har diskuteret under det foregående punkt, hvor vi ønsker at åbne op for, at almene boligafdelinger deltager, at kommuner også deltager i fuldt omfang, og at også private udlejningsejendomme deltager, og at kommunerne kan anvise boliger i dem, og også at man kan opkøbe andelsboliger og ejerlejligheder til disse formål.
Vi synes også, det er problematisk, at forslaget alene fokuserer på flygtninge og indvandrere i de 3 første år, altså i integrationsfasen.
Det problem, der er, går faktisk meget videre.
Der er mange flere boligsociale formål, der skal løses.
Som andre har været inde på, er der også problemer med prisen.
Så vi synes, der er problemer i det, men vi synes altså også, der er gode intentioner i det.
Men det er ikke det, vi ville foretrække som det første løsningsforslag, og derfor vil vi gerne afvente, hvad der sker med de øvrige initiativer, der er på vej omkring det private udlejningsbyggeri, idet vi hellere ser, at det løses på anden vis.
Jens Heimburger (KF), 2000-03-16:
Forslaget fra Kristeligt Folkeparti har et positivt sigte og prøver oven i købet i modsætning til en række af de andre forslag, som har været nævnt i dag, at anvende frivillighed og økonomiske incitamenter i positiv forstand til at fremme spredningen af indvandrere og flygtninge inden for boligområdet. I forhold til tvangsforanstaltninger er denne metode da også klart at foretrække, men vi må nok sige, at vi er nervøse for bonusordningen, i den forstand, at vi frygter, at det vil skabe større splid i den danske befolkning, hvis man får den opfattelse, at flygtninge og indvandrere får en skatteyderbetalt fortrinsstilling, og det er jo ikke sigtet.
Tværtimod er meningen med det her forslag en bedre integration.
Og vi vil også håbe, vil jeg sige ved samme lejlighed, at de frivillige forhandlinger, som åbenbart pågår i øjeblikket, vil medføre, at alle vil være med til at løfte denne opgave.
Rikke Hvilshøj (V), 2000-03-16:
Jeg kan godt forstå, at baggrunden for dette forslag er ønsket om at lave en frivillig løsning, hvor private udlejere stiller dele af deres boliger til rådighed til løsning af boligsociale opgaver, selv om det her er rettet alene mod udlændinge.
Men jeg har forstået, at ministeren har nogle drøftelser i gang med de private udlejere, og derfor vil vi i Venstre sådan set gerne afvente og se, hvad der kommer ud af de drøftelser, for vi mener, at det måske er den rigtigste måde at finde en løsning på.
Derfor vil vi ikke i dag tage endelig stilling til lovforslaget, som det ligger her, men ser frem til, hvad der kommer ud af ministerens drøftelser
med udlejerne.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-16:
Vi anerkender i Enhedslisten, at hensigten med Kristeligt Folkepartis forslag er god, men vi må jo nok erkende, at midlet til at nå målet er vi ikke enige med Kristeligt Folkeparti i.
Jeg synes, der er noget principielt betænkeligt i, at man ligesom vil betale nogle mennesker for at opføre sig ordentligt og gøre det, som de allerede for længst burde have gjort.
Det er et principielt skråplan.
Det ville jo ende med, at vi skulle til at betale folk for at lade være med at køre over for rødt lys, eller hvad det princip nu kunne føre ud i.
Så som almindeligt lovgivningsprincip ville det i hvert fald efter Enhedslistens synspunkt medføre mange betænkeligheder.
Hvis det nu bare hjalp noget, det, som Kristeligt Folkeparti foreslår, men dér har vi altså den betænkelighed, at det i realiteten ikke vil ændre billedet, for jeg tror ikke, at motivationen hos de udlejere, der i forvejen ikke har villet medvirke, er god nok.
Der er nogle udlejere, der jo har udlejet, og som ikke forsøger på at holde flygtninge og indvandrere ude - der findes jo også anstændige mennesker blandt udlejere - men dem, som har vist sig ikke at ville, tvivler vi altså stærkt på at den her bonus i realiteten ville kunne bevæge til det.
Guleroden vil nok ikke rigtig hjælpe, og dér må der altså kraftigere midler til, er jeg bange for.