runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjørn Westh (S), 1998-01-14:
Som jeg sagde under samrådet i går, er jeg selvfølgelig parat til at komme i udvalget til andre samråd og svare på spørgsmål vedrørende udmøntning af de bemyndigelser, der er med hensyn til kvalifikationskrav og andre ting, altså hvilke kurser der skal gennemgås, og hvilke danskkundskaber man skal have.
Jeg vil selvfølgelig bekræfte her i dag, at det er jeg naturligvis parat til drøfte, og jeg er også parat til at tage ud med udvalget og besøge nogle steder, hvor man kan danne sig et indtryk af, hvordan tingene foregår.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Donner (DF), 1998-01-14:
Jeg tror, alle har været udsat for at køre med i en taxa, hvor man ikke kunne kommunikere ordentligt med chaufføren, og jeg mener, som fru Pia Kjærsgaard var inde på, at det er et serviceerhverv, og at de kunder, der kører med taxa, har krav på at få en ordentlig betjening.
Jens Løgstrup Madsen (V), 1998-01-14:
Mig bekendt har der i de høringssvar, der er afgivet fra enkelte af brancheorganisationernes side - i hvert fald i mere end ét høringssvar - været udtrykt bekymring over statsborgerskabskravet, som det fremgik af lovforslaget.
Jeg forstår statsministeren således, at han tilslutter sig den selvkritik, der er kommet frem under samrådet med Folketingets Trafikudvalg.
Bjørn Westh (S), 1998-01-14:
Det er korrekt, men der er ikke nogen i Folketinget, der ikke fuldt ud har været klar over - også efter hvad der er blevet sagt til mig - at det krav gjaldt for vognmændene.
Det tror jeg alle har været meget bevidst om, og jeg har også forstået af det, som f.eks., partiet Venstre har sagt, at man fortsat mener, det skal gælde.
Det er blevet meddelt mig, at det er Venstres holdning, så selv om der er nogle fra branchen, som har sagt, at det ikke burde gælde, har alle i og for sig vidst, at det fortsat gjaldt.
Men det, der har været problemet, er, om der var nogle bestemmelser i loven, der gjorde, at der indirekte også var stillet det krav, når der var tale om chaufførerne.
Men med hensyn til vognmændene har alle været klar over det, og det har alle også sagt til mig efterfølgende.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-01-14:
Igen er vi vel i en situation, der hedder »dagen derpå«.
Vi har noteret os trafikministerens beklagelse, og det ved jeg også, at hr. Løgstrup Madsen har.
Trafikministeriets departementschefs beklagelse.
Det har jeg noteret mig, og jeg synes, som jeg sagde det før, at vi i dette spørgsmål også i lyset af hr. Arne Melchiors oplysninger nok alle sammen må konstatere, at det en gang imellem sker, at ingen af os er fuldkomne.
Jeg har derfor ikke videre at foretage i sagen for mit eget vedkommende.
Sagen er også den, at trafikministeren meget hurtigt og klart har sagt, at han vil tage skridt til at ændre bekendtgørelsen om taxakørsel, sådan at indfødsretskravet for chauffører udgår med virkning fra den 1. januar 1998, og jeg føler ikke, at der er mere at tærske langhalm på.
Sagen er håndteret, sagen skal nu ud og virke i det praktiske liv.
Ole Donner (DF), 1998-01-14:
Jeg vil gerne spørge statsministeren om, hvorfor man ikke laver en helt ny lov.
Hvorfor erkender man ikke fuldt ud, at det, som trafikministeren udtrykte det, er noget sjusk, der er lavet?
Nu må trafikministeren tilbagekalde den bekendtgørelse, som er udstedt, og som borgerne ikke vil kunne dømmes efter, fordi den efter Justitsministeriets vurdering gik for langt.
Alle erkender, at den lov, der er lavet, består af nogle sammenflikninger, som er uforståelige.
Jeg tror, at der i princippet er stor enighed i Folketinget og i Trafikudvalget om hovedessensen af selve lovgivningen, men i øjeblikket burde man altså lave en helt ny omskrivning af denne lov i stedet for bare at lave en ny bekendtgørelse.
Arne Melchior (CD), 1998-01-14:
Statsministeren har meget smukt både under det forrige spørgsmål og under dette givet udtryk for, at det er menneskeligt at fejle, og at det før eller siden rammer os alle, kan vi vist roligt sige.
Jeg vil godt fritte statsministeren yderligere, om han kan dele min betragtning, som går ud på, at den, der fejler, erkender fejlen, beklager og retter den, er at foretrække frem for den, der begår fejl f.eks. i kraft af urimelige beskyldninger og grove skældsord mod kolleger, som det er sket fra mine kollega spørgerens side, og bagefter undlader at indse sin fejl og beklage den.
Jan Køpke Christensen (FP), 1998-01-14:
Man lægger det altså over til ministeren at føre loven videre frem i bekendtgørelser.
Jeg vil godt spørge statsministeren, om han ikke generelt efter dette store problem, der har vist sig med taxaloven, er sådan indstillet, at man måske skulle indskrænke disse ministerbeføjelser i kommende love. Jeg synes faktisk, at det her er noget, der er bredere end netop denne taxalov.
Det er et princip i sig selv, at man skal passe på, at man ikke kommer ud for en sådan situation igen.
Ole Donner (DF), 1998-01-14:
Jeg forstår, at hverken statsministeren eller trafikministeren vil tage initiativ til at omskrive loven.
Jeg er enig med statsministeren i, at den i og for sig er godt gennemarbejdet, og derfor ville det også være forholdsvis let at omskrive loven, men det vil man ikke. Så vil jeg gerne spørge statsministeren, om han vil tage initiativ til, at den bekendtgørelse, der bliver udstedt nu, bliver så klar og tydelig som muligt, og at den også kommer til at indeholde krav om danskkundskaber for taxachauffører.
Vi kender alle sammen problematikken med, at man sætter sig ind i en vogn, og så siger chaufføren: Mig køre, dig vise vej, og jeg har været udsat for, at jeg i lufthavnen har bedt om at blive kørt til Christiansborg, og når man så nærmer sig, siger chaufføren: Hvor er det nu, det ligger?
Det må altså være et minimumskrav, at man kan udtrykke sig på dansk, og at man kan slå op i Kraks Vejviser.
Vil statsministeren være enig med mig i det synspunkt?
Bjørn Westh (S), 1998-01-14:
Det tør jeg ikke sige om der har været, for så meget kan jeg ikke huske fra betænkningen.
Arbejdet startede i 1993, der blev, så vidt jeg husker, afgivet betænkning i 1995, og så har der været lovforberedende arbejde.
Der har været et ønske fra Folketingets side, fra befolkningens side og fra branchens side om at lave en lovgivning på området, der samlet set kunne give branchen et bedre renommé, og disse ønsker blev så kogt sammen til det lovforslag, der blev fremsat her i Folketinget for første gang i 1996, og som jeg som ansvarlig for området fremsatte i januar 1997.
Jens Løgstrup Madsen (V), 1998-01-14:
Formålet med spørgsmålet er, at vi her i Folketingssalen kan få en kort afklaring af, hvad det egentlig er for nogle hensyn, der ligger bag de meget vage bemærkninger, der er faldet rundt omkring i de forskellige kommentarer til loven vedrørende statsborgerskabskravet.
Det er selvfølgelig mere af historisk interesse, efter at regeringen nu har erkendt at have ændret sin politik.
Ministeren lægger i svaret megen vægt på branchens ønsker.
Har der fra branchen selv været et ønske om, at der skulle være et statsborgerskabskrav i lovgivningen vedrørende det at være taxavognmand?
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-01-14:
Jeg opfattede nu slet ikke spørgsmålet som en generel kritik
af en faggruppe
Jeg må sige, at Dansk Folkeparti har den holdning, at det at være taxachauffør er et serviceerhverv, og at man har det erhverv for at betjene en lang række kunder bedst muligt.
Og netop med henblik på det erhverv, som vi har diskuteret her i dag, og som er blevet debatteret meget i pressen, må man sige, i den sidste uges tid, synes jeg, at statsministeren bør svare lidt mere specifikt på, om man dog ikke i det mindste kunne opnå, når nu alt det her alligevel er oppe til diskussion, statsborgerskab eller ej, at som minimumskrav bliver kravet til danskkundskaber skærpet i forhold til det, vi nu har diskuteret.
Jeg tror, der er et generelt ønske og et meget berettiget krav om, at den slags ting kommer i orden.
Bjørn Westh (S), 1998-01-14:
Hensigten med lovforslaget har jo bl.a. på baggrund af ønsker fra branchen været at indføre nogle forhold, der, som man sagde, forbedrede branchens image.
I den forbindelse har det så været drøftet, om man skulle lave nogle ordninger, der svarer til ordningerne på bus- og godskørselslovgivningsområdet, og derudover har man ment, at det var en rigtig tanke, at man også skærpede kravene til førerne af taxaerne med en egentlig godkendelsesordning.
Det har altså været et forsøg på, også efter branchens eget ønske, at få indført nogle bestemmelser, der - havde jeg nær sagt - skulle give erhvervet et bedre image i befolkningen.
Der har altså været et ønske om at sige, at hvis man opfyldte det krav, havde man måske en større tilknytning, en større loyalitet og ville identificere sig mere med lovgivningen, så vi på den måde fik nogle bedre forhold, men det er forholdsvis svage og lidt principielle ting, der ligger til grund for ønsket om at indføre dette krav, som eksisterer i en lang række andre love.
Frank Jensen (S), 1998-01-15:
Nej, hr. Thulesen Dahl, så let går det ikke.
Hr. Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti ønsker at få en debat om hvert enkelt individ.
Det er det, der har været det usmagelige i Dansk Folkepartis show igennem de seneste behandlinger af lov om indfødsrets meddelelse her i Folketingssalen.
Hr. Thulesen Dahls parti har ønsket at stå og hænge skæbner, enkelte mennesker, ud her fra Folketingets talerstol.
Sådan ønsker det store flertal af Folketingets partier det ikke.
Vi ønsker at have de principielle debatter om kriterier for sig.
Mennesker og skæbner skal ikke udsættes for udhængning fra Folketingets talerstol.
Den del skal foregå i Folketingets Indfødsretsudvalg.
Her tager man sig af behandlingen af det enkelte menneske: Opfylder det enkelte menneske de krav og kriterier, som vi principielt har vedtaget?
Men det, som hr. Thulesen Dahls parti, Dansk Folkeparti, er sluppet alt for let af sted med, er, når man har debatterne om enkeltindivider, så at give indtryk af, at et meget stort antal af dem, der får et dansk statsborgerskab af Folketinget, er kriminelle, er mennesker, der har forbrudt sig mod vores lovgivning.
Det er det jo ikke; det er jo ikke billedet.
Og de, der har gjort det og alligevel i sidste instans får dansk statsborgerskab,
får det, fordi de både har udstået deres straf og har haft en meget, meget lang karensperiode, hvor de har holdt sig fuldstændig fri af konfrontation med dansk retsvæsen.
Ja, helt op til 17-18-20 år har de levet efterfølgende og holdt sig kriminalitetsfri og levet fuldstændig efter dansk lovgivning.
Derfor har det været en god debat i dag.
Dansk Folkeparti er nemlig sammen med kollegerne i Fremskridtspartiet blevet isoleret her i Folketinget, og det er fortjent.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-01-15:
Kan justitsministeren ikke bekræfte, at det bl.a. er Dansk Folkeparti, der hele tiden har presset på for at få en offentlig debat om kriterierne for indfødsret her i landet?
Det er på ingen måde Dansk Folkeparti, der har forsøgt at undgå en debat.
Det er det store flertal herinde i Folketinget, der har gjort alt, hvad de kunne, gennem kontorcirkulærer, gennem indfødsretsudvalgsbehandling og ved ikke at tage ordet under behandlingen, når der skal stemmes om, hvem der skal have dansk indfødsret, for at undgå en offentlig debat om kriterierne for at få dansk indfødsret.
Den eneste grund til, at debatten nu ser ud til at begynde at komme, er, at Dansk Folkeparti har fremprovokeret den.
Det er jo sagen.
Vi tillod os at optrykke noget i vores partiblad, Dansk Folkeblad, som i øvrigt var udsendt på Internettet af Folketinget selv.
Den er vi glade for, og den tager vi med oprejst pande.
Vi har altså en anden indgangsvinkel til det end justitsministeren, og det er en ærlig og redelig sag i et demokratisk samfund.
Frank Jensen (S), 1998-01-15:
Nej, det deler jeg naturligvis ikke, og det er der heldigvis ikke et flertal hverken i den danske befolkning eller her i Folketinget der deler.
Her har hr. Tom Behnke endnu en gang markeret, at han har placeret sig langt, langt uden for det selskab, der gerne vil sikre Danmark som et trygt samfund for de borgere, der opholder sig her, og som forsøger at tage hånd om Danmark som et samfund, der er godt at være i for alle.
Jeg mener, at hr. Tom Behnke og hans parti og også hr. Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti har isoleret sig selv i et forsøg på at appellere til den indre svinehund.
Men jeg tror efterhånden, at pendulet i øjeblikket svinger i den rigtige retning, hvor danskerne begynder at interessere sig for, hvordan kriterierne er for at få dansk statsborgerskab.
Det har vi ikke.
Der er meget restriktive kriterier for at kunne få dansk statsborgerskab.
Derfor er der heldigvis et meget stort antal partier, der vil holde fast i, at da det her er et grundlovsgivet regelsæt, hvor det er Folketinget, der har kompetencen, skal vi stå sammen om disse kriterier også i fremtiden.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-01-15:
Justitsministeren gjorde sig skyldig i en fejl for et øjeblik siden, da han sagde, at det forslag til vedtagelse, som Dansk Folkeparti har fremsat under dagens debat, er udtryk for at ville fastholde et syn på, at her har vi de fremmede, og her har vi de danske statsborgere.
Det er jo helt forkert.
Det, vi forholder os til med det forslag til vedtagelse, som vi har stillet, er jo spørgsmålet om, hvilke kriterier der skal til for at få dansk statsborgerskab.
Det har ikke noget at gøre med, under hvilke betingelser man kan opholde sig i Danmark, vil jeg sige til justitsministeren.
Jeg kender usædvanlig mange folk, der ikke er danske statsborgere - det gør vi selvfølgelig alle sammen - men som lever i Danmark uden problemer, og som er fine mennesker.
Det er jo slet ikke det spørgsmål, som vi har diskuteret her i dag.
Det spørgsmål, som vi har forholdt os til, er, hvornår mennesker, der opholder sig i Danmark, skal kunne søge om at få tildelt dansk statsborgerskab, og det er altså det, som vi forholder os til i vores forslag til vedtagelse.
Så gjorde jeg det, at jeg ikke undsagde det forslag til vedtagelse, som er fremsat af flertallet.
Jeg fremsatte bare et andet forslag til vedtagelse, som jeg synes er bedre, men jeg undsagde jo ikke indholdet i det første forslag.
Det er jo egentlig meget tankevækkende, når det tidligere har været sagt i debatten, at det er en invitation til forhandlinger om kriterierne for indfødsret.
Nu er jeg spændt på, om Dansk Folkeparti bliver inviteret med, for vi har åbenbart, som hr. Poul Quist Jørgensen formulerede det, svaret på det dér med s.u. nederst, hvor man skulle skrive under på, om man gerne ville være med, eller om man ikke ville være med.
Selvfølgelig kommer vi, hvis der er forhandlinger, vi kan deltage i.
Tom Behnke (FP), 1998-01-15:
Det er ubehageligt at skulle høre en i øvrigt ellers meget saglig justitsminister under disse debatter gang på gang fra Folketingets talerstol beskylde undertegnede og Fremskridtspartiet for at have et dårligt menneskesyn.
hvad er det egentlig, der gør sig gældende?
Hvordan ser virkeligheden egentlig ud?
Den politik, som Danmark fører i øjeblikket med Socialdemokratiet i spidsen, går ud på, at de mennesker, der er så heldige at komme til Danmark, og de mennesker, der har råd til at komme til Danmark, kan få hjælp.
De kan få hjælp til overflod, og ikke nok med at de kan få hjælp i hele den periode, hvor de har brug for at få hjælp - også når de ikke længere har brug for hjælp, får de lov at blive i Danmark, og de får dansk statsborgerskab og kan blive her i de næste mange generationer.
Det er selvfølgelig et menneskesyn, at man tager nogle ganske få af de mennesker i hele verden, der har brug for hjælp, og hjælper dem til overflod.
Det er ikke den holdning, vi har i Fremskridtspartiet.
Vi har den holdning, at vi skal hjælpe dér, hvor der er brug for hjælp, og vi skal hjælpe, så længe der er behov for at hjælpe.
Men når behovet ikke længere er der, skal vi sadle om og begynde at hjælpe nogle
af dem, som ikke får den hjælp, de har brug for.
Se, det er et menneskesyn.
Det er et kristent, humant menneskesyn.
Tom Behnke (FP), 1998-01-15:
Det er simpelt hen manipulation, at ministeren står og siger
her fra Folketingets talerstol, at det, ministeren ønsker, og det, et flertal i Folketinget ønsker, er en debat, en offentlig debat om kriterierne for tildeling af dansk indfødsret, og det er så det, man har haft i dag.
Nej, det har man ikke.
Til trods for at debatten har varet i over to timer, har man jo netop ikke ønsket at diskutere kriterierne.
Partierne vil ikke melde ud, hvilke kriterier man ønsker, der skal være.
Nej, det, man er blevet enige om blandt et flertal af partierne, er, at man holder offentligheden ude.
Så mødes man i et lokale bag lukkede døre, og så kan man dér sidde og fifle sig frem til, hvordan et nyt cirkulære skal se ud.
Det er jo det, der er sagen.
Det er, at det endelige produkt måske vil blive præsenteret for offentligheden, men debatten og synspunkterne har ikke været fremme i dag på noget tidspunkt, til trods for at både Dansk Folkeparti og Fremskridtspartiet har gjort sit for at fremprovokere nogle holdninger til kriterierne.
Men det er jo netop det, man ikke har diskuteret, hr. justitsminister.
Så lad nu være med at påstå det; det er simpelt hen forkert.
Svend Aage Jensby (V), 1998-01-15:
Jeg forstod på hr. Tom Behnkes indlæg, at han bebrejdede justitsministeren hans overvejelser om menneskesynet.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge justitsministeren, om det menneskesyn, som hr. Tom Behnke gav udtryk for i dansk tv for nogen tid siden, hvor han bebudede, at somaliske flygtninge skulle kastes ud med faldskærm, er et menneskesyn, som justitsministeren deler?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-01-15:
Jamen jeg synes også, det taler for sig selv, hvis justitsministeren mener, at vi har haft den debat i dag, og det så har været det.
Jeg husker, at da jeg forsøgte at udfritte Venstre og Venstres ordfører om partiets holdning, indledte hr. Jensby endda i sit ordførerindlæg med at sige, at det var jo ikke en debat om kriterierne, vi havde i dag.
En del af dette store flertal, som justitsministeren henviser til, har altså direkte sagt her fra talerstolen i dag, at man netop ikke skulle have en debat om kriterierne.
Så er det jo interessant, at justitsministeren mener, det er den debat, vi har haft i dag.
Jeg synes næsten, det taler for sig selv.
Men det er da rigtigt, at under dagens debat er Dansk Folkeparti og Fremskridtspartiet blevet isoleret.
Det er fuldstændig rigtigt.
Venstre og De Konservative er gået med regeringen og SF om de her ting og går nu igen i gang med at lave et stykke arbejde bag lukkede døre om de her kriterier.
Så bliver jeg nødt til at sige til justitsministeren, som siger, at man vil have den her debat om de overordnede kriterier og ikke om enkeltskæbner: Jeg havde nær sagt, at hvis det var sådan, at Folketingets flertal ikke havde noget at skamme sig over, hvis det var sådan, at Folketingets flertal syntes, at de sager, hvor man tildeler dansk indfødsret til udlændinge, er helt logiske og helt oplagte, så kan jeg ikke forstå, at man har så stort et problem med, at de kommer til offentlighedens kendskab, men at det skal foregå bag lukkede døre.
Steen Gade (SF), 1998-01-15:
Jeg vil her ved afslutningen af debatten hæfte mig ved tre ting: Det har været sagt, at denne debat er et skifte i debatten om opnåelse af dansk statsborgerskab.
Det mener jeg også den har været, og jeg håber, at det bliver et varigt skifte. Hvad det så skal kaldes, har jeg spekuleret på.
Men jeg vil mene, at en måde at betragte det på er at sige, at det flertal, som fremsætter dette forslag til vedtagelse, har taget et menneskeligt udgangspunkt i diskussionen om dansk statsborgerskab.
Når man så kan se det skel, der opstår, hvor det er de to højrefløjspartier, der nu ikke er med, og derfor selvfølgelig heller ikke kommer med til forhandlingerne, er det jo interessant at se, hvordan de reagerer.
Den ene
reaktion er, at de siger, at vi har ikke diskuteret kriterier i dag.
Det er jo sandt.
Det er, fordi vi diskuterede kriterier for nogle uger siden, men netop i offentlighed og ikke bag lukkede døre.
Debatten i dag har jeg taget på SF's vegne for at diskutere det her i offentlighed og ikke bag lukkede døre.
Jeg skal forsikre, at vi vil fortsætte med at drøfte i offentlighed.
Hvad angår det andet forslag til vedtagelse, der er fremsat, hvori det står, at det er for nemt at blive dansk statsborger, så siger hr. Thulesen Dahl her fra talerstolen, at han alligevel er enig med os andre i, at der skal være kortere sagsbehandlingstid.
Hvordan harmonerer det nu?
Det viser jo krisen i synspunkterne for de to partier.
Kortere sagsbehandlingstid betyder, at det bliver nemmere for folk at blive dansk statsborger.
Det tager simpelt hen færre år, for de skal ikke vente 2-3 år i sagsbehandlingsmøllen; de skal kun vente i 7 år!
Ikke fordi jeg synes, det er interessant, om det bliver nemmere eller sværere, det er ikke det, der er diskussionen, men det skal være klart, og det skal være gode regler, og det skal være åbne regler.
Det andet, jeg vil hæfte mig ved, er, at jeg synes, det begynder at stå mere klart i debatten, at når vi diskuterer spørgsmålet om opnåelse af dansk statsborgerskab, taler vi om nogle mennesker, som vil blive i det her land under alle omstændigheder.
Det er altså nogle, vi møder i Brugsen, det er nogle, vi møder på arbejdspladsen, det er nogle, vi møder i vores dagligdag under alle omstændigheder - under alle omstændigheder - i de næste år, indtil de dør.
Så er det, vi skal diskutere opnåelse af dansk statsborgerskab i den sammenhæng.
Er det så ikke bedre, at de mennesker virkelig bliver interesserede i at blive i det her land i stedet for at give dem en opmuntring til at føle sig utilpasse i det her land?
Vi skal være interesserede i, at de opfatter muligheden for at blive danske statsborgere som en chance for at blive integrerede i det danske samfund.
Så til sidst: Det er jo et stort og måske i den her sag et usædvanligt stort og bredt flertal, der nu stemmer for.
Det har mit parti hermed også.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-01-15:
Jeg havde ikke tænkt at tage ordet igen, men hr. Steen Gade gjorde sig skyldig i, synes jeg, en kapitalbrøler for et øjeblik siden, da han kommenterede det forslag til vedtagelse, som Dansk Folkeparti har fremsat i dag, da han sagde, at det, at sagsbehandlingstiden bliver nedbragt, i modsætning til at færre skal have dansk statsborgerskab, betyder, at nu vil vi åbne slusene.
Nej, hvis vi strammer kriterierne og dermed nedbringer antallet af personer, der vil være berettigede til at søge om dansk statsborgerskab, er det da også klart, at så medfører det jo ikke, at der kommer flere personer, der får
dansk statsborgerskab, selv om man nedbringer sagsbehandlingstiden.
Vi mener - det vil jeg gerne bekræfte endnu en gang, som jeg også gjorde i mit ordførerindlæg - at de, der er berettigede til at søge efter gældende kriterier, selvfølgelig skal udsættes for en hurtig, en saglig, en klar, en utvetydig sagsbehandling.
Sådan bør det være i hele den offentlige forvaltning, og sådan skal det også være på det her område.
Men det har ikke nogen sammenhæng med, hvilke kriterier man opstiller for at kunne få dansk statsborgerskab, hvem der er berettiget til at søge.
Og der mener vi altså, at kravene skal strammes væsentligt, så der bliver langt færre, der vil være berettiget til at søge om dansk statsborgerskab, end tilfældet er i dag.