runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Arne Toft (S), 2003-05-15:
Jeg vil godt spørge kulturministeren, om kulturministeren tror, at vi uden en pulje kan samle de idrætssvage op, de inaktive børn, indvandrerbørn, psykisk syge børn, de tykke børn, som ikke er meget for at vise sig i idrætsforeningen, og endvidere sundhedsinitiativer over for de ældre.
Jeg har stor tillid til foreningerne, deres organisationer, men tror ministeren, at de gør det alene?
De har jo ikke gjort det hidtil.
Arne Toft (S), 2003-05-15:
Jeg er helt enig med hr. Leif Mikkelsen i, at det er en frivillig sag, om man ønsker at dyrke idræt, men hr. Leif Mikkelsen må også være enig med mig i, at vi har en kæmpe opgave som politikere, vi har også en opgave over for idrætsorganisationerne, som vi støtter så godt, som vi gør, og gør alt for, at vi kan inddrage mange i den danske befolkning og få dem til at dyrke idræt, for vi ved jo, at man alt andet lige får et længere og bedre liv.
Vi gør en kæmpe indsats for at få folk til at lade være med at ryge og drikke og tage stoffer, fordi vi ved, at det vil forlænge deres liv og spare samfundet for mange penge.
Det vil det også, hvis vi får folk til at motionere.
Med hensyn til faciliteter: Jeg sagde også før, at den pulje, der har været på 20 mio. kr. i 3 år, er blevet suppleret med mange andre kroner.
Mange kommuner har jo set en fordel i, hvis de kunne supplere og kunne få en eller anden ting i deres egen kommune.
Så er jeg i øvrigt enig i, at anlægsfonden er et gode, og den er der også rigtig mange mindre kommuner, der har haft glæde af.
Leif Mikkelsen (V), 2003-05-15:
Nu kan jeg forstå, at denne her sag kommer vi sådan hvert år til at diskutere igen og igen, og på et eller andet tidspunkt kommer Socialdemokratiet vel også så tidligt i gang, at de måske kan anvise en finansiering.
Derfor er det vigtigt, hvad det er for et grundlag, vi diskuterer på.
Det er bare, for at vi ikke skal have ritualet gentaget helt på den måde næste gang, men få andre begrundelser.
Nu gik hr. Peder Sass jo meget langt i sine udmeldinger om forpligtelser, hvor jeg talte om dialog, så lad os nu få det afklaret en gang for alle her for åbent tæppe.
Er det Socialdemokratiets politik, hvis de havde magt til det, at sætte betingelser for tipspengene?
Forstået på den måde, om Socialdemokratiet har ønske om at sætte foreningslivets demokrati ud af kraft ved, at vi herfra bestemmer, hvordan disse midler skal bruges, og Socialdemokratiet dermed markerer, at de ikke har den tillid til, at foreningslivets eget demokrati kan bruge det på forsvarlig vis?
Jeg tror, det vil interessere meget i foreningslivet at vide, hvad der egentlig er Socialdemokratiets tanke på det her område, så man kan vide, hvad man kan forvente, hvis Socialdemokratiet ved et uheld i fremtiden skulle få mere magt, end de har i dag.
Louise Frevert (DF), 2003-05-15:
Blot et par små detaljer til hr. Peder Sass.
Jeg vil i første omgang tilkendegive, at jeg glæder mig til, at vi kan få en dialog i løbet af året, hvor vi kan diskutere målene for, hvordan vi finder ud af at komme overens med en pulje på 20 mio. kr.
Det kan blive interessant, og det vil vi i Dansk Folkeparti da gerne være med til at se på.
Nu kommer der en lille korrektion, nemlig at IPIP ikke blev lukket ned.
IPIP var et projekt, der blev etableret over en 3-årig periode, som man bagefter skulle evaluere.
Så det er måske lige hårde nok ord at bruge, at det blev lukket ned, som om man ville skrotte det.
Det gjorde man jo ikke.
Man havde besluttet, at det skulle fungere i 3 år.
Hvis nu de her idrætsorganisationer sådan rigtig lagde sig i selen og gjorde sig rigtig meget umage, tror hr. Peder Sass så ikke, at det ville være muligt for idrætsorganisationerne at finde 20 mio. kr., når man tager i betragtning, at de rent faktisk får 3,2 mia. kr. til fysiske aktiviteter?
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-05-15:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører på området ikke kan være til stede, har jeg lovet at fremsige følgende: Kristeligt Folkeparti er enig med forslagsstillerne i, at en alt for stor del af befolkningen ikke dyrker idræt regelmæssigt.
For at ændre den adfærd skal der handles på mange forskellige måder.
Vi skal se på samarbejdet mellem børnehaver, skoler, foreninger, have målrettet oplysningskampagner, se på de kommunale idrætsmuligheder, forholde os til vores livsstil, sundhed, etc.
Det er komplekst, men helt sikkert nødvendigt. Der står i forslaget, at mere end halvdelen af den samlede idrætsaktivitet i dag sker uden for foreningerne.
Ja, der er mange, der vælger at dyrke idræt uden for foreningerne især mange unge.
Måske skyldes det, at de vælger at dyrke idræt i en form, der ikke lige passer ind i foreningernes struktur, organisation eller tidsplaner.
Vi står over for en idrætspolitisk udfordring.
Jeg er dog ikke enig i, at måden at tackle disse udfordringer på er en idrætspolitisk udviklingspulje som beskrevet i forslaget. Meget ofte ser vi, at projekter kun fungerer så længe, der er direkte støtte.
Det vil sige, at der ikke sker en implementering eller en forankring af foreninger på længere sigt.
Det er hverken til gavn for den enkelte idrætsudøver eller for idrætsforeningerne.
Foreningerne lægger mange ressourcer i arbejdet, også mange frivillige ressourcer, hvilket er med til at forankre dem lokalt, men det er dog ekstremt vigtigt, at de muligheder, der er i foreningerne, og det arbejde, der bliver gjort, også afspejler de behov og ønsker, bl.a. de unge har.
Det er klart, at nye behov og ønsker opstår, og at disse ønsker skal vinde indpas i foreningslivet.
Det tager måske lidt tid, men det er vigtigt at fastholde idrætsforeningernes betydning som en base for idrætslivet i Danmark.
I Kristeligt Folkeparti mener vi, at netop det frivillige arbejde og fællesskabet i foreningerne er værdifuldt også set ud fra en integrationsvinkel.
Jeg tror, at idrætsforeningerne er villige til at løfte de opgaver og udfordringer, der er.
DIF har taget nogle initiativer for at nå unge, som har fravalgt det almindelige idrætstilbud.
DIF forsøger at møde de unge der, hvor de er, og bygge på den motivation, de unge rent faktisk har.
Det skaber interesse og engagement til gavn for såvel den enkelte som for idrætsforeningerne.
Det kan godt være, at der skal gives flere midler til nye tiltag, men det kan også være, at der skal stilles nogle krav til idrætsforeningerne, at vi som politikere har nogle forventninger til de midler, der allerede bliver givet til idrætsverdenen.
Det kan også være, at vi skal tænke samarbejde mellem flere instanser på en ny måde.
At der er opgaver, der skal løses, og at der er mange udfordringer, der kræver nye tiltag, er vi ikke i tvivl om, men vi ønsker at gå andre veje end dem, forslaget lægger op til. Kristeligt Folkeparti kan ikke støtte forslaget.
Nina Berrig (KF), 2003-05-15:
Jeg skal på vegne af fru Carina Christensen være ordfører i denne sag.
Det er ikke længe siden, at vi behandlede et lignende forslag om fortsættelse af Idrætspolitisk Idéprogram her i Folketingssalen.
Dengang sagde vi fra De Konservatives side, at vi ville afvente evalueringen af Idrætspolitisk Idéprogram og derefter tage stilling til, om vi mente, at ordningen har en fremtid.
Evalueringen er nu kommet, og det, man primært har vurderet, er, om projekterne har været bæredygtige ud over støtteperioden.
Har der været en væsentlig grad af frivilligt engagement i projekterne, således at de har kunnet overleve, når støtten er ophørt, og når den professionelle projektmedarbejder er holdt op?
Har aktiviteterne udgjort et reelt supplement til det eksisterende idrætsbillede, eller har der været tale om aktiviteter, som de etablerede idrætsforeninger også laver?
Har aktiviteterne været fyrtårne i den forstand, at de har skabt stor opmærksomhed om deres eksistens?
Alt i alt vurderer vi fra konservativ side, at Idrætspolitisk Idéforum ikke har været nogen særlig stor succes.
Det største problem, som vi ser her, er, at projekterne dør ud, når der ikke er flere støttepenge.
Der er ikke skabt tilstrækkelig lokal forankring og tilstrækkelig mange frivillige hænder, der ønsker at bære projekterne videre.
Aktiviteterne er simpelt hen for afhængige af de professionelle projektmedarbejdere.
Vi synes måske heller ikke, at der har været den forventede grad af nytænkning i projekterne og heller ikke, at de i tilstrækkelig grad har fungeret som fyrtårne.
Vi mener stadig, at det er en vigtig idrætspolitisk udfordring at udvikle nye spændende idrætsformer og rammer
for idrætten
Det er også vigtigt at få skabt nogle synlige og spændende projekter, som kan være til inspiration for foreninger, kommuner, skoler, institutioner eller andre.
Vi tror bare ikke, at den fremgangsmåde, der ligger i Idrætspolitisk Idéforum, er den rigtige.
Vi har som bekendt ikke uanede mængder penge på dette område, og derfor er det også vigtigt, at de penge, vi har, bliver brugt rigtigt.
Vi hælder mest til en mere fokuseret indsats, at vi lægger op til projekter, der også på længere sigt vil få en solid forankring.
Vi tror på, at hvis nye idrætspolitiske initiativer skal overleve, så bør de have en solid forankring i den frivillige idræt, ellers overlever de ikke på sigt.
Det betyder ikke, at vi totalt afviser, at der kan være enkelte projekter, som kunne være spændende at gå ud med fra mere centralt hold, projekter, som netop er mere brede og vidtløftige orienteret mod det omgivende samfund, som det var tilfældet med nogle af projekterne under Idrætspolitisk Idéforum, men det skal være undtagelsen snarere end reglen.
Vi ønsker ikke en forlængelse af Idrætspolitisk Idéforum, og af disse årsager kan Det Konservative Folkeparti ikke støtte forslaget.
debat om, hvor sundt det er med motion for alle aldre
, at alle bedes være opmærksom på Sundhedsstyrelsens kampagne, som i denne uge ruller igennem landet: 30 minutter motion om dagen.
Husk det.
Louise Frevert (DF), 2003-05-15:
Det kan også godt være, at man har fundet på nye tiltag på den ene eller den anden måde. Men jeg vil nu altså ikke give Socialdemokraternes ordfører ret i, at det ikke kan være muligt at finde penge, når der bliver brugt 3,2 mia. kr. på den ene eller anden form for idræt i Danmark.
Altså man kunne jo prioritere.
Man kunne jo f.eks. begynde at se på, hvordan der bliver administreret i henholdsvis de tre idrætsorganisationer.
Men det er jo altså noget, vi også kommer til at vende tilbage til, kan jeg sige til hr. Leif Mikkelsen, når vi skal til at begynde at diskutere professionel idræt og elite og Team Danmark, og hvad der ellers er inden for det område.
Arne Toft (S), 2003-05-15:
Vi må vente og se, hvad der sker.
Hr. Peder Sass har jo sagt, at vi ikke forventer at få godkendt de 20 mio. kr. i år.
Vi må se, hvad der så sker næste år.
Jeg vil være ked af at tage pengene fra idrætsforeningerne og -organisationerne
, da de udfører et kæmpe frivilligt arbejde, og hvis der begynder at blive utilfredshed i de rækker, så kan det meget let slå kraftigt tilbage.
Derfor vil jeg altså fraråde at tage pengene fra dem.
Louise Frevert (DF), 2003-05-15:
Tak til hr. Arne Toft for den fine kompliment.
Den tager jeg med glæde imod.
Tak for den.
Nu er det jo sådan, at jeg har været selvstændig erhvervsdrivende i mange år og har repræsenteret en anden del af motionsverdenen og anser det for værende af stor vigtighed, at der er et bredt udbud både i foreningsregi og
også i privat regi
Så det stykke hen ad vejen er vi helt enige om, nemlig at der skal være forskellige motionsformer, og jeg tror også, hr. Arne Toft er enig med mig i, at der skal være et stort, bredt tilbud, der kan tilfredsstille alle.
Der, hvor vi ikke kan være enige, er om, hvordan vi skal finansiere denne her pulje, og det er faktisk også svar til hr. Peder Sass.
Der bliver givet så mange penge til foreningsregi, og jeg ved, at det, hvis man prioriterede på andre måder, ville være muligt at kunne etablere en pulje, som både Socialdemokraternes ordfører og undertegnede er enige om skal etableres, der kunne varetage lige præcis den målgruppe.
Vi er kun uenige om, hvordan den skal etableres.
Det er klart, at vi jo kan lade det komme an på en prøve og se, hvad der sker næste år, hvad der vil ske, når vi skal til at forhandle tipsaktstykket på plads igen.
Det kan godt være, at der kan skaffes midler ad den vej, men det er ikke noget, som jeg vil tages til indtægt for at love på nuværende tidspunkt.
Til hr. Peder Sass: Så vidt jeg har erfaret, er det der dejlige projekt med sommerdans i byen også et projekt, som man finansierer igennem kultur- og fritidsforvaltningen i Københavns Kommune, og så vidt jeg er orienteret af min gruppe på Københavns Rådhus, som jeg selv sidder i, vil der også blive en form for sommerdans i år.
Det håber jeg sandelig er rigtigt, og det tror jeg det er.
Peder Sass (S), 2003-05-15:
Jeg har også et lille spørgsmål til fru Louise Frevert: Fru Louise Frevert har stor erfaring inden for dansen og dens betydning som værende en væsentlig motionsform.
Kan vi forvente, at Dansk Folkeparti, når der bliver finansieringsmæssige muligheder i den næste folketingssamling vil støtte op om en central pulje, således som vi lige har hørt den tidligere spørger har givet udtryk for?
Arne Toft (S), 2003-05-15:
Det var positivt, og jeg er enig med hende.
gennem mange år
Jeg er helt enig i, at det skal foregå fra børnehaveklasse og op gennem skoleårene.
Vi skal have fat i dem alle sammen.
Der kunne man måske finde de 20 mio. kr., og så skal kommunerne være med til at supplere op, så skal firmaerne være med til at supplere op, og så skal idrætsforeningerne være med til at supplere op.
Kunne det ikke være en idé, at de alle sammen var med?
De andre skal lægge lige så mange penge i det, og hvis vi gør det her rigtigt, så tror
jeg nemlig på, at vi virkelig kan gavne sundheden.
Kan vi blive enige om det, så er der jo et flertal.
Arne Toft (S), 2003-05-15:
Jeg har sagt før fra talerstolen her, at det jo er frivilligt, at vi jo ikke kan tvinge nogen til noget.
Men jeg synes, vi har den opgave at animere så mange som overhovedet muligt til at lave noget, der måske forlænger deres liv, der skaber dem en bedre tilværelse.
Vi har altså i Socialdemokratiet den tro, at hvis man motionerer, hvis man er med i en idrætsforening, så er der langt mindre risiko for, at man kommer i dårlig form, langt mindre risiko for, at man kommer ud i kriminalitet.
Det viser sig jo, at det er meget, meget sjældent, at de kriminelle kommer fra idrætsverdenen.
Det er jo en af de opgaver, vi kan sige vores idrætsverden altså har løst.
Den har virkelig forstået at sørge for, at de mennesker, som den har med at gøre, holder sig på den slagne vej uden at komme ud i kriminalitet.
Vi skal ikke tvinge nogen til at dyrke idræt, men vi skal animere dem til det, fordi det er sundt.
Louise Frevert (DF), 2003-05-15:
Til hr. Arne Toft: Det er jeg fuldstændig klar over, men det, der fik mig på talerstolen, var, at hr. Arne Toft netop sagde, at det var en offentlig og politisk forpligtelse at få folk til at dyrke motion generelt.
Jeg ved godt, hvad det er, vi egentlig diskuterer her, for det er noget helt andet, nemlig de svage grupper, og jeg vil komme tilbage til, hvad jeg mener om den sag i min ordførertale.
Men det var generelt politisk, det pludselig udviklede sig til, og det vil jeg gerne have et svar på.
Arne Toft (S), 2003-05-15:
Jeg vil godt sige til hr. Leif Mikkelsen: Der er jo mange faciliteter, som man ikke får anlægsfonden til at gå ind i, rigtig mange faciliteter.
Anlægsfonden går jo også ofte ind for at se på, at de anlæg, man laver, skal være tilgængelige for alle.
Ofte er det jo således, at det, man får fra anlægsfonden, reelt er det, der gør, at alle kan være der, og det, der gør projektet dyrere.
Til fru Louise Frevert med hensyn til hvad vi gør: Vi må erkende, at alt ikke er lykkedes.
Derfor skal vi da ikke give op, vi har da en forpligtelse, mange af dem, vi har bud efter her, er jo de svage i vores samfund.
Jeg mener i øvrigt, at kampagnen mod rygning har hjulpet.
Der er færre, der ryger, men de, der ryger, ryger så desværre lige så meget som dem, der er holdt op,
så forbruget er nok ikke formindsket.
Vi er nødt til hele tiden at sørge for, at vores borgere er så sunde og raske som overhovedet muligt.
Hver eneste gang der kommer nogle ting, der gør, at vi kan gøre noget for vore borgere, jamen så gør vi det, og jeg mener, at hvis vi kan få sat nogle af dem, som har problemer, i gang med en eller anden ting, så sparer vi let de penge, det koster.
Louise Frevert (DF), 2003-05-15:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Arne Toft, hvilket belæg hr. Arne Toft egentlig har for at udtale sig på den måde.
Nu har vi igennem flere år lavet en hel del kampagner
for unge, der ikke må ryge, ikke drikke, skal motionere, vi har fået en ekstra time i skolen, vi ved nu, at mange børn er overvægtige, vi ved også, at hver niende ung ryger i skolen, så de her kampagner hjælper ikke.
Så kan modspørgsmålet selvfølgelig være, hvad der ville være sket, hvis man ikke havde lavet de kampagner, men det er et hypotetisk spørgsmål at stille.
Derfor har jeg allerede stillet det på forhånd, så hr. Arne Toft ikke behøver at stille det tilbage til mig.
Men nu kommer jeg til pointen: Hvad har så Socialdemokratiets ordfører - eller rettere sagt Socialdemokraterne i det hele taget - tænkt sig at gøre for at dæmme op for det her problem?
Man kan jo bare se herinde i Folketinget, for at gribe i egen barm først, at der da er mange, der godt kunne trænge til at tabe et par kilo.
Leif Mikkelsen (V), 2003-05-15:
Er hr. Arne Toft og dermed Socialdemokratiet enige i, at de faciliteter, der skal etableres, har vi en lokal anlægsfond, der kan støtte, og ellers er det virkelig en opgave for kommunerne at stille rammerne til rådighed for frivilligt arbejde, og at der ikke er yderligere statslige puljer, vi skal have etableret?
Er hr. Arne Toft enig i, at vi har en lokal anlægsfond, der har den præcise opgave, og at det dermed ikke er begrundelsen for at komme igen år efter år?
Arne Toft (S), 2003-05-15:
Til fru Louise Frevert: Jeg sagde netop til hr. Leif Mikkelsen, at det var en frivillig sag, men derfor synes jeg, at det er en opgave for os politikere.
Lige så vel som det er en opgave for os politikere at fortælle folk, at det er usundt at ryge, at det er usundt at nyde spiritus, og at det er usundt at tage stoffer, så har vi også en opgave i at sørge for at få fat i så mange som muligt og især de mennesker, som er i faregruppen, f.eks. de kraftige børn.
Med hensyn til blivende faciliteter: Hr. Leif Mikkelsen griber jo én af tingene.
Jeg sagde netop, at det var sådan en sidegevinst, man fik.
Jeg er meget i tvivl i den situation, kommunerne i dag er i, om vi får dem til at starte projekter for egne penge.
Det er meget lettere at gøre det, når man kan få et lille tilskud.
Bare et lille tilskud gør ofte, at kommunen bruger meget, og når kommunen bruger mange penge, jamen så er der da ingen, der kan have noget imod, at den også får en sidegevinst, der nu hedder faciliteter.
Louise Frevert (DF), 2003-05-15:
Det, der fik mig på talerstolen, var, at hr. Toft faktisk stod heroppe og sagde, at det skulle være en offentlig forpligtelse at dyrke motion.
Det vil sige, at vi som mennesker skal være fuldstændig i politikernes og det offentliges vold, når vi skal dyrke en eller anden form for motion, og det vil sige, at den socialdemokratiske ordfører ikke mener, at der overhovedet på nogen som helst måde skal være private steder, man kan dyrke motion, men at det kun skal være i foreningsregi eller i offentligt regi, at man kan dyrke en eller anden form for fysisk aktivitet.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-15:
Jeg vil gerne sige tak for debatten i forbindelse med rapporten om »Grøn markedsøkonomi«.
Vi har været vidt omkring.
Desværre synes jeg ikke, at der er kommet den fornødne klarhed over, hvad det var, regeringen egentlig ville og videre ønsker at følge op på.
Det har mest været forblommede ord om kursskifte og liberalisering.
Ja, Venstres ordfører har da heldigvis villet anerkende, at man ikke bare ønskede et gennemsyn, men man ønskede også et decideret kursskifte over mod en yderligere liberalisering, selv om vi så ikke er kommet nærmere, hvad det reelt er.
Jeg ærgrer mig stadig væk over - og efter debatten i dag er det jo ikke blevet klarere, hvorfor - at en rapport om grøn markedsøkonomi ikke indeholder offentlige grønne indkøb, ikke indeholder noget om at omlægge registreringsafgift, kvælstofafgift, afgifter på skadelige kemikalier, alle de ting, der kunne medføre, at forbrugerne reelt fik en pris, der afspejlede varernes miljøomkostninger.
Der er heller ikke noget om mærkning, ikke noget, der giver forbrugerne et reelt valg.
Det er også ærgerligt, at vi så får et forslag til vedtagelse fra regeringspartierne plus de to støttepartier, Dansk Folkeparti og Kristeligt Folkeparti, som reelt ikke sikrer forbrugerne mod prisstigninger.
Endnu en gang er Dansk Folkeparti løbet fra sine tidligere udsagn i pressen om, hvad man ønskede på området, ikke stillet nogen krav, ikke ønsket en garanti mod prisstigning, men været en dikkende lammehale.
Det samme kunne man sige om Kristeligt Folkeparti.
De udtrykker det sympatisk, men ender alligevel med at gøre nøjagtig det samme som regeringen.
Så vi får nu et forslag til vedtagelse, der bliver vedtaget, som ikke binder regeringen til noget som helst overhovedet, og så må vi se, hvad der kommer ud af det i den videre proces.
Men der er ikke sagt noget som helst i dag, som gør, at jeg føler mig mere tryg ved, hvor det er regeringen reelt vil hen med en grøn markedsøkonomi.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-15:
Nu kan jeg forstå, at ministeren alligevel ved nærmere eftertanke kan se, at det måske ikke var så heldigt, og så kommer ministeren med et tilsagn om, at der alligevel bliver indbudt til forhandling bredt rundt i Folketinget.
Det vil jeg gerne sige tak for, og jeg møder også gerne frem.
Jeg har også nævnt nogle forslag for ministeren, som jeg vil medbringe i bagagen.
Jeg vil godt spørge: Er grunden til, at vi ikke kunne blive enige, at vi ikke formulerede en tekst, hvor der stod, at der ikke må være prisstigninger som følge af det, der sker, men der skal være prisfald?
Men hvis der skulle stå prisfald, som ministeren nu lægger op til, så vil vi da gerne snakke om det.
Men det er hårde krav at stille til kommunerne i en situation, hvor man presser dem på alle områder, men o.k. Jeg synes bare ikke, at der er hoved og hale i det.
Vi bad i al mindelighed om at få en garanti for, at de initiativer, man ville tage, ikke ville føre til yderligere prisstigninger for forbrugerne.
Det ville man ikke være med til at indskrive, og så kan vi jo ikke stemme for det.
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-15:
Den var i det her tilfælde ganske overflødig, skal jeg sige, men alligevel. Hr. Vesselbo spørger, hvilke afgifter vi godt kunne tænke os at lave.
Vi kunne godt tænke os, som hr. Vesselbo selv kom i tanke om, da han stod her, afgifter på kvælstofudledning. Det tror vi er et meget mere effektivt og fleksibelt virkemiddel i forhold til at bekæmpe iltsvind i havene end det meget bureaukratiske system, vi har i dag.
Så det var én. Så kunne vi - på linje med Det Konservative Folkeparti - egentlig godt tænke os at få en bedre registreringsafgift på biler, som ville fremme de mere miljøvenlige biler.
Det er vi kede af at Venstres skatteordfører har sagt nej til. Så kunne vi godt, som fru Elsebeth Gerner Nielsen er inde på, tænke os afgifter på nogle af de farlige stoffer, f.eks. de bromerede flammehæmmere, hvilket er meget aktuelt nu - vi forstår, at der er en åbningsskrivelse mod Danmark på grund af en lillebitte kampagne.
Vi kan ikke få at vide af miljøministeren, hvad han har tænkt sig at gøre ved det, men vi har anbefalet ham, at man laver en effektiv mærkning af det, og at man laver en afgift på 1.000 kr. pr. apparat, der indeholder bromerede flammehæmmere.
Det vender ikke den tunge ende nedad, for så køber folk de apparater, som ikke indeholder de bromerede flammehæmmere.
Så det var tre eksempler.
Hvis hr. Vesselbo vil ind i en egentlig studiekreds, har vi mange flere gode ideer.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-15:
Jeg vil gerne høre, om hr. Jørn Jespersen ikke synes, det kunne være en god idé at putte afgifter på ftalater og pesticider, klor, hormonforstyrrende stoffer og bromerede flammehæmmere, bare for at nævne nogle?