runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
De tal, som hr. Frank Jensen ikke kan genkende, kan han jo slå op på Socialdemokraternes hjemmeside.
I dag har vi fået klargjort, hvordan Socialdemokraterne prioriterer partitaktik i forhold til en kommunalreform, og jeg vil gerne vide lidt om, hvordan man prioriterer på miljøpolitikkens område.
Er 27 udvalgspladser her i Folketinget vigtigere for Socialdemokraterne end hensynet til så vel rigsfællesskabet som hensynet til jagt på vågehvaler?
Det vil jeg faktisk meget gerne vide, eftersom Socialdemokraterne nægtede regeringen mandat til at undlade at stemme på den konference, der i øjeblikket afholdes i Bangkok, hvor japanerne har stillet et forslag om at nedgradere hensyn til vågehvalerne.
Her ville Socialdemokraterne ikke være med til, at vi skulle undlade at stemme, sådan som Socialdemokraterne selv har gjort mange gange før, da man havde magten.
Nej, nu skulle vi være offensive, og vi skulle stemme imod.
Regeringen med miljøministeren i spidsen havde jo tidligt forklaret, at hensynet til rigsfællesskabet gjorde, at man anbefalede at undlade at stemme.
Men så ændrede Socialdemokraterne pludselig kurs, efter at man var blevet truet på konstitueringsaftalen af de nordatlantiske mandater, så hvad er vigtigst for Socialdemokraterne i miljøpolitikken?
Det vil jeg gerne vide.
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Igen kan jeg ikke genkende, hvad det er for nogle beregninger, hr. Jens Rohde har lagt til grund, men selve forslaget bygger jo på, at familier, der har offentlig pasning af deres børn, maksimalt skal betale 1.000 kr. for pasningen.
Hvis hr. Jens Rohde har lavet nogle opstillinger, som jeg ikke kan genkende, og som giver et negativt resultat, er det i hvert fald ikke noget, som har sammenhæng med Socialdemokratiets forslag, men må være noget, der er konstrueret i hr. Jens Rohdes beregningsmetode, når han kommer frem til det resultat.
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
Hr. Frank Jensen må have mig undskyldt, men jeg forstod ikke ret meget andet af det, han sagde, end at hr. Frank Jensen henviste til noget, jeg har taget ind i mine beregninger.
Men jeg tager ikke noget som helst ind i mine beregninger, for det er ikke mine beregninger.
Det, jeg kan konstatere, er, at det ikke har noget med egen pasning at gøre.
Jeg nævnte netop antallet tre skolebørn i fritidshjem eller SFO.
Det er familierne med børn i fritidshjem eller SFO, der skal betale den pris, og det er de lavest lønnede, der kommer til at betale for, at Socialdemokraterne kan gennemføre deres forslag.
I betragtning af den holdning, man har til den skattepolitik, som regeringen fører, synes jeg, det er interessant, at det forslag kommer de rigeste til gode, og at der er bestemte grupper, der kommer til at betale en ret betragtelig sum, specielt de mennesker, der har børn i SFO og fritidshjem.
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Nej, det kan jeg ikke.
Jeg kan ikke genkende de tal, og jeg kan heller ikke lige på stående fod stå regne dem igennem, men forslaget er jo kendt.
Socialdemokratiet foreslår, at Folketinget vedtager en landsdækkende regel om, at det maksimalt må koste 1.000 kr. at få passet sine børn i kommunerne, og at kommunerne naturligvis skal kompenseres for det af staten.
Angående finansieringen ligger det jo sådan, at for så vidt angår den del af puljen, som i dag bruges til pasning af børn i eget hjem, og som jeg kan forstå også har været debatteret tidligere, indgår den i vores finansiering.
Jeg ved ikke, om det er de 500 mio. kr., hr. Jens Rohde inddrager i sin beregning, men det, der er øvelsen i hele forslaget, er at sikre, at det også skal kunne betale sig for børnefamilier at gå på arbejde.
I dag er det jo sådan, at en familie, der har to børn i offentlig pasning, ofte skal tjene 9.000 kr. før skat, før betalingen i daginstitutionen er finansieret.
Det skal også kunne betale sig for børnefamilierne at gå på arbejde, og derfor er der en klækkelig lettelse til alle de børnefamilier, der vælger at gå ud på arbejdsmarkedet og skal have offentlig pasning af deres børn, i forslaget.
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
Nu har vi jo haft lidt diskussion med fru Lotte Bundsgaard om det 1.000-kroners-forslag fra Socialdemokraterne, som skulle være så fantastisk.
Hvis man har tre børn, der er mellem 7 og 17 år, og de er i fritidshjem eller SFO, viser det sig, hvis man putter sine tal ind og ser, hvordan tingene vil udvikle sig, at familiens gevinst vil være lig med minus 18.000 kr.
Nu ved jeg jo godt, at Socialdemokraterne – det hører med til historien – har haft hjemmesiden fremme tre-fire gange, fordi der har været fejl i den osv., men det her er altså de nyeste beregninger.
Jeg ved ikke, om den er lukket ned igen, men det er altså tal fra i dag, vi har her, og kan hr. Frank Jensen bekræfte de tal?
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Jeg synes, jeg har sagt det meget klart: Vi holder fast ved 24-års-reglen, og 24-års-reglen er ifølge den seneste rapport fra menneskerettighedscenteret ikke i modstrid med vores konventionsmæssige forpligtelser.
Men der er nogle konkrete eksempler på anvendelsen i praksis, som centeret har gennemgået, og hvor der er en tilsidesættelse af konventionsmæssige forpligtelser.
Det er en forpligtelse for den til enhver tid siddende regering i Danmark at bringe lovgivningens praksisanvendelse i overensstemmelse med konventionen, siger centeret, det forventer vi at regeringen gør, og vi vil selvfølgelig også gerne drøfte det med regeringen.
Så spørger fru Pia Kjærsgaard igen til antallet.
Det svarede jeg faktisk på indledningsvis, men jeg vil gerne gøre det igen, så det ligger fuldstændig fast.
Vi er i Socialdemokratiet enige i det, som fru Pia Kjærsgaard refererede statsministeren for, nemlig at antallet af familiesammenførte i Danmark skal ned på et niveau, der gør, at vi kan sikre en ordentlig integration.
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Ja, men vil hr. Frank Jensen ikke godt indrømme og erkende, når nu man siger, at man har ikke noget andet at stille i stedet for 24-års-reglen, at det er fuldstændig korrekt, at det også drejer sig om at nedbringe antallet af familiesammenføringer?
Det er fint nok, at det er et skarpt og hårdt og kontant indgreb mod tvangsægteskaber, men selve antallet var jo også en meget, meget væsentlig årsag til, at man foretog det skridt.
Det forstod jeg simpelt hen ikke.
Er det en hensigtserklæring, eller hvad er det, man er ude i nu i forbindelse med den rapport, der kom fra menneskerettighedscenteret?
Hr. Jens Rohde sagde ganske rigtigt, at der reelt ikke var noget at komme efter, men hvad er det så, hr. Frank Jensen mener?
Det forstod jeg altså ikke.
Holder man fast, eller holder man ikke fast?
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Vi ville gerne have været 24-års-reglen foruden, og sådan forstod jeg også Venstres ordfører.
Men vi erkender også i Socialdemokratiet, at den er nødvendig i en periode, hvor vi skal bryde med det kulturmønster, som findes i nogle af minoritetsgrupperne i Danmark, hvor det er en tradition, at de unge mennesker skal rejse hjem og hente sig en ægtefælle fra forældrenes og bedsteforældrenes hjemland, også stærkt påvirket af forældre eller bedsteforældre.
Her var det eneste, vi kunne komme med, en 24-års-regel, der giver dem den modenhed, der gør, at vi gerne skulle kunne få brudt det kulturmønster.
Debatten er jo rejst på baggrund af først en rapport fra Europarådets menneskerettighedskommissær og senest en rapport fra det danske Institut for Menneskerettigheder.
Vi skal selvfølgelig, og det er også regeringens pligt, bringe praksis i anvendelsen af loven i overensstemmelse med vore konventionsmæssige forpligtelser, og jeg har også forstået, at det er integrationsministerens opfattelse.
Så vil jeg sige om antallet, at både jeg selv og Socialdemokraterne er enige med statsministeren i, at vi selvfølgelig skal sørge for, at udlændinge kommer til vores land i et tempo og et omfang, der gør, at vi kan sørge for en ordentlig integration.
Det er Socialdemokratiet enig i.
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
Et tal, der går fra 46.713 kr. pr. elev i 2001 til 47.000 forventede kroner i 2004, prøver fru Pernille Blach Hansen at gøre til en nedskæring.
Det er meget interessant i sig selv, vil jeg gerne sige til fru Pernille Blach Hansen.
Når jeg synes, det er lidt interessant med de her citater, og nu var det fru Pernille Blach Hansen, der begyndte med citaterne, så er det jo, fordi vi igennem den tidligere regerings levetid gang på gang – jeg står med tre sider fulde af notater – fik at vide, at folkeskolen har fået nok, at man fra den tidligere regerings side ikke ville give folkeskolen en eneste krone mere.
Der er allerede mange ressourcer i folkeskolen, sagde den tidligere statsminister Poul Nyrup Rasmussen.
Og sådan kan jeg blive ved.
Derfor er det jo noget forfærdeligt hykleri at høre socialdemokrater og radikale og andre nu sætte sig op på den høje hest og sige, at de vil bidrage med en masse flere penge til folkeskolen.
Faktum er jo, at den her regering løser nogle af de problemer, som den tidligere regering ikke løste, nemlig ved at putte 2,3 mia. kr. ekstra ind oven i de 3,5 mia. kr. til uddannelse, som vi allerede har givet.
Pernille Blach Hansen (S), 2004-10-07:
Jeg kan godt forstå, at hr. Jens Rohde gør lidt, som undervisningsministeren gjorde forleden dag, nemlig bliver lidt mere skinger.
Det er, fordi argumentationen ikke helt holder.
Det, jeg bad hr. Jens Rohde om, var at forholde sig til Finansministeriets nedskrevne tekst, som er lavet sammen med Kommunernes Landsforening, hvor der står, at enhedsudgifterne pr. elev udviste et svagt fald i 2003.
2003 er det første år, hvor en kommuneaftale lavet af denne her regering fik lov til at slå igennem, og det er jo præcis derfor, det er 2003, der er interessant.
Nu har hr. Jens Rohde rodet sig ud i nogle regnskabstal for 2004.
Jamen hallo!
Der har vi jo lige hørt, at det var budgettal, og dem kunne man ikke bruge til noget.
Fokuser nu på det ene, jeg spørger om.
Det er ikke så kompliceret, det kræver lidt matematik, det er Finansministeriets tal, og der siger Finansministeriet og KL i fællesskab, at udgifterne pr. elev i folkeskolen faldt i 2003 under den her regering.
Det er nøjagtig det samme, samtlige elever, der stod herude på Slotspladsen forleden, sagde: Vi oplever forringelser, vi oplever et fald.
Måske kunne hr. Jens Rohde forholde sig til det faktum, Finansministeriet og KL er enige om, i stedet for at komme med alle mulige løsrevne citater, der ikke har noget at gøre med de økonomiske forhold for folkeskolen i 2003 og 2004.
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
Hvis fru Pernille Blach Hansen kigger på regnskabstallene igen, vil hun se, at vi for 2004 kan forvente en enhedspris pr. folkeskoleelev på 47.000 kr.
Det er, uanset hvordan fru Pernille Blach Hansen vender og drejer det, en stigning i forhold til 2001, og det er derfor, jeg siger, at man ikke kan kalde det en nedskæring.
Men når vi nu skal bruge citater, så er det jo lidt interessant med det hykleri, som Socialdemokraterne og andre udstiller i den her debat.
Hr. Frank Jensen sagde til Jyllands-Posten den 12. september 2002: »Der er for mange skoler i dag.
Det faglige miljø på de små skoler er simpelthen ikke stort nok.«
Vi har fru Margrethe Vestager, som, da hun var undervisningsminister, i 2000 sagde: Hvis bevillingen pr. elev i folkeskolen skal være den samme om 5-6 år som i dag, så løber det os fuldstændig af hænde.
Vi har også hr. Mogens Lykketoft, der har sagt, at redegørelsen – og det er den tidligere SR-regerings egen redegørelse fra 2000 – viser, at der er penge nok i folkeskolen.
Så hvorfor alt det hykleri?
Pernille Blach Hansen (S), 2004-10-07:
Nu er regeringen og undervisningsministeren i særdeleshed jo meget begejstret for test, og jeg vil gerne foreslå hr. Jens Rohde at tage en matematiktest, for jeg kan nemlig godt forklare, hvordan man kan få enhedsudgifterne – altså udgifterne pr. elev – i folkeskolen til at vise et fald.
Man skal sådan set bare læse den seneste aftale mellem Finansministeriet og Kommunernes Landsforening, og det var det citat, fru Pernille Rosenkrantz-Theil netop læste op før.
Det vil jeg da gerne bede hr. Jens Rohde om at forholde sig til.
Her står nemlig: »Efter flere år med stigende udgifter pr. elev, udviser enhedsudgifterne i folkeskolen et svagt fald i 2003.«
Det er et citat, og der står: et fald.
Det er regeringens egen publikation, lavet af Finansministeriet og KL.
Det er så helt rigtigt, som hr. Jens Rohde siger, at de foregående år har regeringen sådan set ikke et ansvar for, for det var aftaler indgået med den foregående regering.
Så jeg vil bare gerne bede hr. Jens Rohde forholde sig til det ene år, nemlig 2003, som den nuværende regering har haft ansvaret for, og så kan vi se, hvordan det passer med virkeligheden, som den blev oplevet af 30.000 elever på Slotspladsen forleden dag.
Line Barfod (EL), 2004-10-07:
Hr. Jens Rohde talte i sit ordførerindlæg om bekymringsindustrien og talte om, at forandring og tryghed hang sammen, og at frihed og tryghed skulle gå hånd i hånd osv.
Derfor vil jeg gerne i forhold til de mange offentligt ansatte, der er dybt bekymrede over deres fremtid, høre, om hr. Jens Rohde kan svare på de tre spørgsmål, som Forbundet af Offentligt Ansatte har stillet på deres kongres i dag.
Jeg så, at hr. Jens Rohde noterede ivrigt under min tale, så jeg går ud fra, at hr. Jens Rohde har forberedt sig på at kunne svare.
Derfor må vi kunne få et klart svar på, om regeringen vil sikre de ansattes løn- og ansættelsesvilkår, at de ikke forringes; om regeringen vil sikre, at der bliver midler til at udvikle de ansattes kompetencer, så de kan klare de nye opgaver under den nye struktur; og om regeringen vil sikre, at de offentligt ansatte ikke kommer til at betale strukturomlægningerne gennem afskedigelser.
Men hvis hr. Jens Rohde mener, at der slet ikke er nogen, der behøver at frygte noget, betyder det så, at hr. Jens Rohde på vegne af Venstre til de tre spørgsmål fra Forbundet af Offentligt Ansatte kan svare, at regeringen vil garantere, at de ansatte er sikret de løn- og ansættelsesvilkår, de har, og at de ikke vil blive forringet med strukturreformen?
Betyder det, at Venstre vil sikre, at der bliver afsat midler til at udvikle de ansattes kompetencer til at klare de nye opgaver?
Og betyder det, at Venstre vil sikre, at der ikke bliver afskedigelser for at klare de store udgifter, der er til strukturreformen?
Er det det, hr. Jens Rohde herfra vil love de mange hundredtusinde offentligt ansatte, som har spurgt på kongressen i dag?
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
Det er jo ganske enkelt heller ikke korrekt, at alle eksperter – det må jo så være de eksperter, som hr. Torben Hansen vælger at tro på – siger, at det her bliver en katastrofe for miljøet.
Det er stadig væk sådan, at vi styrker den generelle miljøovervågning og vi styrker det nationale ansvar.
Der bliver vi beskyldt for at være centralister, men vi mener faktisk, at miljøet og miljøpolitikken er en vigtig sag.
Det er måske forkert at bruge udtrykket tilfældig administration, men når jeg har brugt ordet tilfældig, er det, fordi det jo skifter meget, hvordan man administrerer det fra amt til amt, og det ved hr. Torben Hansen også ganske udmærket godt.
Det samler vi nu inde under staten og opruster Miljøministeriet med 500 nye medarbejdere – 500 medarbejdere! – som nu skal sikre den generelle miljøovervågning i Danmark, og så lader vi kommunerne, nøjagtig som de i øvrigt gør i dag, men i lidt højere grad, overtage en større del af forvaltningen.
Men skal vi ikke lige huske hinanden på, at det er sådan, at kommunerne tager sig af to tredjedele af samtlige miljøopgaver, og at amterne i dag kun står for 8,6 pct. af indsatsen.
Så det var måske en idé, at vi lige fik proportionerne på plads, inden vi diskuterer det her, vil jeg gerne sige til hr. Torben Hansen.
Torben Hansen (S), 2004-10-07:
Først og fremmest tror jeg, at hr. Jens Rohdes ordvalg om tilfældig administration i amterne – det var sådan cirka det, der blev sagt – bestemt ikke hænger sammen med virkeligheden, og det tror jeg da også at de, der sidder og administrerer det, vil være meget kede af at høre.
Det, der jo er vigtigt i den her sag, er, at man har en strukturkommission, som har siddet i 1½ år og gennemanalyseret det her til bunds og siger, at der skal være nogle opgaver i regionerne, hvis det her skal hænge sammen rent miljømæssigt.
Alle andre spillere har så sent som i den her uge samlet skrevet til Folketinget og sagt, at det her bliver en katastrofe, fordi man fuldstændig opsplitter den ekspertise, der er.
Hvordan kan Venstres ordfører stå her og forsvare noget, hvor alle andre, også eksperter, alle, der har forstand på det her, siger, at det vil medføre markante forringelser for miljøet?
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
Det, jeg bliver sådan lidt forvirret af i den her diskussion om miljøet, er, at det ene sekund bliver vi kaldt centralister, og det andet øjeblik bliver vi beskyldt for, at vi har alt for stor tillid til kommunerne.
Jeg synes, man skulle prøve ligesom at vælge, hvor man egentlig vil hen.
Hvad er det, der sker med den generelle miljøovervågning og miljøansvaret?
Hvad er det, der sker der?
Det er jo, at vi lægger det ind under staten.
Det er derfor, vi opruster med 500 nye medarbejdere, som jo skal ind i Miljøministeriet ude fra regionerne.
Det er da ikke at lægge det hele ud til kommunerne.
Må jeg gøre opmærksom på, at den miljøpolitik, vi har i dag, jo for to tredjedeles vedkommende administreres af kommunerne.
Sådan er det jo i dag, før kommunalreformen.
Det er rigtigt, at vi lægger flere forvaltningsopgaver ud i kommunerne, men det overordnede ansvar for miljøet styrker vi nationalt.
Torben Hansen (S), 2004-10-07:
Bl.a. kan man se, at der er et markant kursskifte på vej.
I miljøafsnittet, som var meget lille i statsministerens åbningstale, var indgangen til det: »Vi vil føre en fremsynet miljøpolitik.«
Det er jo ikke det, der har præget regeringen i dens første 3 leveår, og når man så ser på, hvilke store besparelser og hvilke konsekvenser det har haft, så kan man jo se, at det bestemt ikke har været nogen fremsynet miljøpolitik.
Hvis man helt specifikt tager eksempelvis strukturreformen, har vi jo oplevet så sent som i den her uge, men også det seneste år, at alle spillere inden for det her område, organisationer, eksperter og alt muligt andet, sammen med Strukturkommissionen stærkt har advaret imod, at ansvaret for miljøet overflyttes til kommunerne.
Hvordan vil Venstre forholde sig til, at alle andre i det her land undtagen Venstre siger, at det medfører et forringet beskyttelsesniveau for miljøet.
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
Det er ganske enkelt ikke korrekt.
Lad os kigge på de faktuelle tal, regnskabstallene.
Vi ved jo, at der er et konteringssystem i kommunerne, som gør, at hvis vi tager budgettallene, så skal man nogenlunde opskrive dem med 1.200 kr. i forhold til de endelige regnskabstal.
Det har noget at gøre med den måde, man konterer det på i kommunerne.
Ja, i 2001 blev der brugt 46.713 kr. pr. elev, i 2003 blev der brugt 46.882 kr. pr. elev, og hvis man for 2004 lægger de 1.200 kr. til det budgettal, som er for indeværende år, vil der altså i år blive brugt 47.000 kr. pr. elev i folkeskolen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-10-07:
Det var lige præcis det, jeg tænkte og håbede på at hr. Jens Rohde ville svare.
Jeg tror også godt, at hr. Jens Rohde er klar over, at lige præcis dér og lige præcis den indrømmelse ville jeg gerne have set undervisningsministeren komme med, f.eks. i Profilen i går aftes, for i den aftale, der er for 2005, står der: »Efter flere år med stigende udgifter pr. elev, udviser enhedsudgifterne i folkeskolen et svagt fald i 2003«, altså det første år, hvor regeringen havde ansvaret for netop aftalerne med kommunerne.
Tallene var mægtig høje i 2002
Det gjorde de i 2002, og det er det, undervisningsministeren har forsøgt at tage æren for.
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
I forhold til de tal, vi arbejder med, og når man skal vurdere den virkelige udvikling, så er det interessante jo at se på regnskabstallene.
Det er fuldstændig rigtigt, at vi, når vi laver finanslov, lægger nogle budgetter, men når man skal se på den faktiske udvikling, på, hvor mange penge der bliver brugt ude i den virkelige verden, så skal man jo kigge på regnskabstallene; det er sådan rimelig logisk.
Når vi f.eks. taler om, hvordan udviklingen er gået pr. elev i folkeskolen og pr. elev i gymnasiet, så er den faktiske udvikling, at der har været et stigende forbrug, altså at priserne er steget pr. elev både i folkeskolen og i gymnasiet.
Jeg ved ikke helt, hvor fru Pernille Rosenkrantz-Theil vil hen med spørgsmålet om, hvem der indgik de forskellige aftaler, men det er klart, at det er regeringen, som med KL indgik den aftale, som gjaldt for 2003.
Den aftale, som gjaldt for 2002, var den tidligere regerings; den arvede vi, og den gik vi ikke ind og lavede om på.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-10-07:
I første omgang har jeg to spørgsmål, fordi jeg i den sidste tid er blevet fuldstændig i tvivl om, hvordan det egentlig er, vi arbejder herinde, og hvordan kronologien egentlig er omkring f.eks. kommunal- og amtsaftaler.
Derfor vil jeg gerne indledningsvis spørge hr. Jens Rohde: Hvem havde ansvaret for de aftaler, der blev indgået med KL i 2001 og i 2002, altså hvem indgik de aftaler med KL, og i hvilket omfang gik regeringen ind og forandrede på de aftaler, da den kom til magten, efter at der var indgået budgetforlig i diverse kommuner?
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål handler om, i hvilket omfang vi normalt her i Folketinget arbejder med budgettal.
Når vi f.eks. arbejder med finansloven, bruger vi da budgettal som udgangspunkt for at sammenligne, hvad der skal ske næste år, med i år og året før?
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
Det kan man selvfølgelig ikke stå og give et tal for, men jeg synes, at fru Marianne Jelved skal gå ud og spørge mange af de tyrkiske piger, som er her i landet, om de ikke er meget glade for den 24-års-regel, som findes.
Det er jo sådan, at når man laver en 24-års-regel, så må den gælde for alle.
Jeg ved ikke, om det er diskrimination, fru Marianne Jelved står og anbefaler at vi skal udøve.
Man kunne godt sige, at så behandlede vi nogle på én måde og andre på en anden måde.
Vi har mulighed for at gøre det med hensyn til de lande, hvor der ikke er visumpligt, men derudover er vi altså nødt til at behandle alle ens, ellers kommer vi jo netop på kant med konventionerne, og så er jeg hundrede procent sikker på, at fru Marianne Jelved kommer løbende med håndtasken efter os.
Marianne Jelved (RV), 2004-10-07:
Mægtigt virkningsfuldt: at holde amerikanere og canadiere og alle mulige andre mennesker, som ikke har spor at gøre med det problem, hr. Jens Rohde gerne vil løse, ude af landet.
Hvor mange tvangsægteskaber er forhindret, siden Danmarks liberale parti, Venstre, fik regeringsmagten?
Kan hr. Jens Rohde oplyse det?
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
Nu skal jeg sige noget, som jeg håber statsministeren ikke vil tage mig fortrydeligt op, men det er fuldstændig rigtigt, at dele af den udlændingepolitik, vi fører, ikke er liberal – det vil jeg meget gerne medgive her fra Folketingets talerstol – den er ikke liberal i ideologisk forstand, men den er nødvendig.
Den er ganske enkelt nødvendig.
Den er nødvendig for at undgå tvangsægteskaber; det er 24-års-reglen, jeg henviser til.
Den er nødvendig, for at vi kunne nedbringe antallet af folk, der kom her til landet og skulle forsørges af det offentlige.
Vi ved jo, at det tidligere strømmede ind på en sådan måde, at samfundet simpelt hen ikke kunne opsuge og dermed integrere de udlændinge, der kom til landet.
Det var jo virkeligheden under fru Marianne Jelved og SRregeringen.
Vi sagde klart, da vi gik til valg sidste gang, at vi ville stramme udlændingepolitikken, vi ville overholde menneskerettighedskonventioner, men vi ville stramme udlændingepolitikken, fordi det ganske enkelt er nødvendigt, hvis vi skal løse den opgave, som er helt afgørende for vores fremtid og for de menneskers fremtid, som er kommet her til landet, nemlig at vi kan få dem ud på arbejdsmarkedet og få dem integreret ordentligt i det danske samfund.