Frode Sørensen (S), 2005-10-12:
Men når man ser på det nye organ, som skal hedde nordisk kulturforum, så er det jo et organ, der ikke bliver bemandet anderledes, end at Nordisk Ministerråd eller måske kulturministrene, når man har et projekt, udpeger de pågældende, som man gerne vil have i dette kulturforum til lige præcis den opgave.
Så kan man bruge det, eller man kan lade være, og der er ingen andre muligheder, som man har i dag med de komiteer og institutioner, der er.
Jeg siger ikke, at komiteerne og institutionerne virker perfekt hele vejen igennem.
Jeg vil bare tillade mig at udtrykke bekymring for, at armslængdeprincippet kommer til at lide last på den måde, vi kører det på, fordi der ikke er mennesker i nordisk kulturforum.
Det er selvfølgelig forkert sagt, for de, der bliver placeret, er der jo, men når de så har været til mødet, så forsvinder de jo ud i den store blå luft igen.
Derfor prøver man nu at finde nogle andre måder at gøre tingene på.
Det har vel altid været Ministerrådet, der sådan har udstukket de overordnede rammer for institutionernes virksomhed, for styregruppernes virksomhed og for komiteernes virksomhed.
Der er vel ikke i sig selv noget nyt i det.
Det, der er det afgørende, er: Sidder der nogle mennesker til det ene eller det andet eller det tredje møde, der er uafhængige og repræsenterer sig selv?
Der forstår jeg, at der i det nordiske kulturforum, der vil blive etableret, og som er et mødested for diskussioner om nordisk kunst og kultur, er armslængde.
Det er ikke sådan, at kulturministrene sidder fuldstændig tungt på dem, ikke anderledes end i alle mulige andre råd og nævn, og hvad vi har herhjemme.
Der er ikke nogen forskel på det.
Så jeg kan ikke se, hvordan man kan få det der fuldstændig frit i luften svævende, for menneskene skal jo udpeges et sted fra.
Det, man har ønsket, er også, at det ikke kun er de faste organisationer, men at der måske er lidt flere frie fugle, der også kommer ind i det arbejde, og det jo sådan set en bestræbelse på at åbne det nordiske kultursamarbejde.
Tak til ministeren for redegørelsen, og lad mig også benytte lejligheden til at sige tak for det gode samarbejde, vi har med ministeren og ministerens folk i Foreningen NORDEN og ikke mindst jo her i formandskabsåret til de fælles arrangementer, som vi har haft.
Jeg vil også sige sådan rent kulturelt, og det er det, jeg skal komme ind på, at det jo er en stor dag i dag, hvor Danmark har fået Nordisk Råds filmpris, og det håber jeg at vi alle sammen kan glæde os over.
Der er jo ikke nogen, der kan have noget imod, at, som ministeren er inde på, tingene effektiviseres, hvis vi med effektivisering bare kan regne med, at tingene udvikler sig i en positiv retning.
Ingen problem med det.
Heller ingen kan vel være i tvivl om, at det ville være super, hvis vi kan have flere penge til kulturelle formål og mindre til administration.
Ingen problem med det.
Det er også rigtigt, som ministeren har været inde på, at der har været en dialog.
Her tænker jeg specielt på, hvordan situationen er med armslængdeprincippet og det langsigtede i projekterne, når man centraliserer tingene omkring kulturministrene omkring Nordisk Ministerråd.
Ellers vil jeg jo sige, at nogle af de ting vil man selvfølgelig også kunne diskutere videre med kulturministeren og kulturministrene.
Men det bliver sagt til sidst, at man centraliserer beslutninger omkring kulturministrene.
Så vidt jeg forstår, lægges der jo sådan set ganske meget op til, at armslængdeprincippet netop skal fastholdes.
Det gør der på forskellig vis, men den kritik, der har været, af, at der vil blive en topstyring af det fælles nordiske kultursamarbejde, er simpelt hen ikke rigtig.
Der vil stadig væk være armslængde, der vil stadig være en ganske markant inddragelse af de forskellige kulturelle organisationer og af kulturfolket bredt.
Så jeg mener sådan set, at de eksperter, og det har jo været noget af diskussionen, udpeges efter armslængdeprincippet.
Dertil kan jeg kun sige, at alt, hvad jeg har fået oplyst, er: Ja, det er efter armslængdeprincippet.