Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-12:
Med afsæt i Folketingets vedtagelse nr. V 54 af 20. februar i år om at sikre staten en større andel af værdierne i Nordsøen er det lykkedes for regeringen den 29. september at indgå en langsigtet aftale herom med bevillingshaverne til eneretsbevillingen fra 1962.
Der er kommet klare meldinger fra ordførerne for Venstre, Det Konservative Folkeparti, Dansk Folkeparti, Det Radikale Venstre og Kristendemokraterne i dag, tak for det.
Det er min klare opfattelse, at denne aftale skaber stabile og også langsigtede rammer på området og på væsentligt strammere vilkår for A.P. Møller end hidtil.
Jeg har også givet udtryk for dette under debatten om beslutningsforslaget i tilknytning til min redegørelse om Nordsøen.
Aftalen med A.P. Møller forudsætter, at der gennemføres de nødvendige lovændringer.
Lovforslaget vil i den forbindelse kun begrænse den nødvendige forudsætning for, at man kan udmønte aftalen.
Hovedformålet er at muliggøre en fortsættelse af virksomheden i Nordsøen efter 2012.
Det fremgår af bemærkningerne til forslaget om ændring af undergrundsloven, at hensigten jo er at give hjemmel til at forlænge koncessioner ud over det tidsrum, som den nuværende lov har som maksimum, nemlig 50 år, samt at kunne udstede
nye koncessioner med en længere varighed, end det er muligt i dag.
Bortset fra eneretsbevillingen er der dog ikke nogen aktuelle planer om at benytte muligheden.
Men det kan ikke udelukkes, at f.eks. teknologiske fremskridt på området kan begrunde forlængelse af denne art de kommende år, og så er den lovmæssige mulighed herfor til stede. Vi har i dag haft en debat om redegørelsen; vi har valgt at lægge denne sag herned i Folketinget, så der kan stilles alle de spørgsmål, som Folketinget ønsker.
I forbindelse med indgåelsen af aftalen med bevillingshaverne i Nordsøen er der jo foretaget bunkevis af beregninger både i Skatteministeriet og i Økonomi- og Erhvervsministeriet.
Der er gennemført beregninger, som kan ses både i redegørelsen og i kulbrinteforslaget.
Jeg har også forståelse for, at det kan være vanskeligt
at få et samlet overblik.
Jeg vil gerne gøre det helt klart, at der ikke er forskel på de tal, der er oplyst i redegørelsen og i lovforslaget.
Der er tale om en forskel i, hvor detaljeret de præsenteres.
Det er sagt fra flere ordførere heroppefra i dag, at det er provenuet før 2012, der er ret afgørende.
Så vidt jeg erindrer, var det hr. Svend Auken og hr. Lidegaard, der sagde, at det er store ressourcer, der kommer op frem til 2012.
Så er det vel også tid til at tænke på, om der skulle gøres noget på det her område for, at staten fik en større del af værdierne.
Det var egentlig også en af de ting, der var meget med, da vi havde diskussionen omkring redegørelsen.
Der kom helt klare meldinger i dag fra Enhedslisten.
Hr. Keld Albrechtsens forslag er jo kendte.
Vi hørte endda i dag, det var provinsielt.
Det er måske, fordi ministeren kommer fra provinsen, men det gør hr. Keld Albrechtsen da også, så det går nok endda.
Men der er ingenting, der er godt nok.
SF og Enhedslisten er jo enige om, at det her skulle i udbud i 2012.
Alle andre partier her i Folketinget har den opfattelse, at det giver et stort provenu, som det også fremgår af redegørelsen, at vi udnytter, at der bliver investeret langsigtet, så man ikke går ud og »creamer« felterne, altså prøver på at skamride, goldmalke felterne.
Men den holdning har man ikke i SF og heller ikke hos Enhedslisten, og det må vi så respektere.
Jeg synes, jeg har hørt positive toner fra hr. Svend Auken i dag omkring arkitekturen i aftalen.
Der var så lidt bekymringer om, hvorvidt det statsretligt var i orden, om det holdt sig på den rigtige side af grundloven, og der var også en kompensationsaftale og miljømæssige aspekter.
Jeg synes faktisk, det var en lille smule positivt.
Derfor kan jeg godt blive en lille smule bekymret, når jeg hører hr. Ole Stavad, for så er det, som om nok ikke er nok.
Men det kunne måske være interessant at høre, hvornår nok er nok for Socialdemokratiet i denne sag.
Jeg håber selvfølgelig, at det er et bredt flertal her i Folketinget, der stå bag den aftale, som nu er lagt ned i Folketinget.
Der har været indgået en aftale.
Der var et andet flertal tidligere.
Det er jo fair nok.
Både SF og Enhedslisten har jo i dag tilkendegivet, at de var klar til at stramme skatteskruen uden ret store betingelser.
Socialdemokratiet har nok ment, at der var en aftale.
Nu har vi en aftale, og jeg synes, det kunne være interessant at få at vide, hvor knækpunktet ligger for Socialdemokratiet i denne sag.
Vi har fremlagt lødige beregninger.
Med udgangspunkt i et basisscenarie
har vi fremlagt analyser af, hvordan vi mener, det her er.
Vi har brugt meget, meget forsigtige tal
fra Det Internationale Energiagentur med godt 22 dollar pr. td.
Vi har brugt en dollarkurs, som man også kan forholde sig til.
Vi har fremlagt de her basisscenarier, middelscenarier.
Så det kunne egentlig være interessant at høre, hvor højt vi skal op, før nok er nok.
Jeg synes, det er tankevækkende, når vi nu ved, at med denne aftale er det meget vigtigt, at vi kommer ind og får fat inden 2012.
Vi har på forespørgsel i øvrigt fra Socialdemokratiet regnet på, haft mange folk til at sidde og arbejde med det, hvad det havde betydet for de seneste 3 år.
Det er så i størrelsesordenen 7 mia. kr.
Når jeg så hører hr. Ole Stavads meninger i dag om, at denne her skærpelse faktisk ingenting giver, vil jeg sige: Det er rigtigt, at der ligger tekniske beregninger for gældende regler, men der er jeg også nødt til at sige til hr. Stavad, at med de tekniske beregninger er der næsten 25 mia. kr., som forventes at komme ind i kulbrintebeskatning.
Det er sådan det tekniske.
Men den viden, vi har igennem de sidste 20 år, viser jo, at der ikke er betalt kulbrinteskat.
Det ved hr. Ole Stavad ganske nøje.
Derfor kan jeg være lidt bekymret over, om det udsagn, der er kommet fra Venstres ordfører i dag, er den knage, som Socialdemokratiet vil hænge sin hat op på hen ad vejen.
Jeg håber det ikke; jeg håber, at den positive tilgang, vi hørte fra hr. Svend Auken, er den, der slår igennem i det her.
Jeg mener faktisk, at vi har fået en god og en solid aftale, en aftale, som, hvis det giver flere penge til A.P. Møller, også giver flere penge til staten; og en marginalskat på 73.
Så er der også sat spørgsmålstegn fra flere partier i dag ved at nedsætte procentsatsen for kulbrintebeskatningen.
Der har jeg bare det at sige, at det er bedre at få et bredt skattegrundlag og få 52 pct., end det er at få 70 pct. af ingenting.
Det er jo netop det, der er sket igennem en årrække, fordi man med et fradrag på 250 pct. har haft mulighed for at investere sig ud af det at betale kulbrinteskat.
De, der har betalt kulbrinteskat indtil nu, skal næsten have skolepengene tilbage.
Men lad os nu se, hvad det kører på.
Vi kan jo stille scenarier op med adfærdsændringer og uden adfærdsændringer, og vi er i omegnen
af de 30 mia. kr.
Der kommer masser af spørgsmål: Hvad nu, hvis olieprisen er 100 dollar pr. td.?
Vi skal nok besvare alle de her spørgsmål, og jeg er sikker på, at der stadig kommer masser af spørgsmål.
Jeg mener også, vi selvfølgelig skal tage os tid til at få behandlet den her sag ordentligt.
Det er en stor aftale.
Det er det også, når vi skal stemme om en traktat næste år, det bliver også en stor afgørelse.
Når man bygger en bro på tværs af Øresund eller Storebælt, er det også en stor beslutning.
Det her er også en stor beslutning.
Men det er også rart nok, at vi nu kommer ind og får en del af det provenu fremover.
Alle, der sidder her i salen, ved jo, at for at indgå den her aftale, hvor arkitekturen i øvrigt blev rost fra Socialdemokratiets side, med 20 pct.s overskudsdeling, med en statsdeltagelse fra 2012, skal man have en vis sikkerhed for med langsigtede investeringer, at man ikke bare laver et eller andet lige pludselig.
Det er årsagen til, at der er lavet en kompensationsaftale, som man også får mulighed for at komme i samråd om og stille masser af spørgsmål til, og de vil selvfølgelig også blive besvaret. Med hensyn til hele den debat, der har været her i dag, vil jeg gerne sige, at Justitsministeriet har afgivet en klar udtalelse om de statsretlige aspekter af Nordsøaftalen, som Folketinget har fået over.
Jeg kan samtidig oplyse, at Justitsministeriets udtalelse har været forelagt Kammeradvokaten, som er enig i konklusionen om, at der ikke er problemer i forhold til grundloven.
Der er altså ingen grund til at sætte spørgsmålstegn ved den statsretlige vurdering af sagen, og det er heller ikke mit indtryk, at der fra statsretligt sagkyndiges side har været givet udtryk for, at aftalen skulle give anledning til problemer i forhold til grundloven.
Jeg vil også gerne sige, at alle medlemmer her i Tinget jo kan stille spørgsmål til Justitsministeriet og få udtalelser om, hvad man mener omkring grundlovsspørgsmålet.
Det tror jeg at justitsministeren vil være helt klar til at svare på.
Det er selvfølgelig Folketinget, der har beslutningen, men jeg kan kun bakke op om de ordførere, der i dag har tilkendegivet, at de ikke ser noget grundlag for, at der skulle iværksættes en høring af den art, som hr. Auken var inde på. Vi har valgt at lægge denne aftale her i salen.
Vi har holdt en forespørgselsdebat om den redegørelse, der er afgivet.
Vi har de to lovforslag liggende her nu.
Vi har beslutningsforslaget om selve aftalen.
Det kan vel snart ikke gøres bedre med hensyn til de spørgsmål, som Folketinget til enhver tid kan få lov til at stille til den her aftale.
Jeg håber selvfølgelig, at et bredt flertal, når alle spørgsmålene er besvaret omkring selve aftalen, omkring kompensationsaftalen, kan bakke op om en aftale, som regeringen har indgået.
Det er jo rigtigt, at det ikke er før, Folketinget har godkendt den, at den er på plads, men det er en aftale, der vil give et solidt provenu, der gør op med et usundt skattesystem med et fradrag på 250 pct., så der aldrig har været betalt kulbrinteskat på det nærmeste under 1 mia. kr., fordi man kunne investere sig ud af det.
Det er fakta omkring de forhold her, og derfor håber jeg på at få en velvillig behandling af de to lovforslag, og så er vi selvfølgelig klar både i Skatteministeriet og også i Økonomi- og Erhvervsministeriet til at besvare spørgsmål i denne sag.