runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Dalgaard (DF), 2003-04-25:
Såfremt al våbeneksport i verden blev forbudt, specielt til den tredje verden, ville denne planet være et meget bedre sted at leve; det er der vist ingen tvivl om.
Det vil også være behageligere at sikre os det, ikke mindst for borgerne i den tredje verden, som i stor og grusom stil er udsat for undertrykkelse netop ved hjælp af importerede våben i hånden på korrupte regimers håndlangere.
De største våbeneksportører i denne verden er nok USA, det gamle Sovjet, Frankrig, England, Tyskland, uden at disse er nævnt i nogen prioriteret rækkefølge.
At gøre den heldigvis minimale transport af våben på danske skibe og andet til et stort spørgsmål, vidner efter min mening om en stor proportionsforvridning hos Enhedslisten.
Dansk Folkeparti finder det ikke i orden, at nogle redere kynisk er ligeglade med udstedte forbud mod transport af våben til konkrete lande, men hvor ofte har vi egentlig set det som et problem?
Man kunne måske få den mistanke, at Enhedslistens baggrund med det her egentlig er at ramme den ganske lille forsvarsindustri, der findes i Danmark.
Der er jo en række danske virksomheder, som uden tvivl ville lide voldsomt, hvis man totalt stoppede for eksport af våben fra deres hånd, og jeg tror trods alt ikke, at arbejdsløsheden hos disse virksomheder er Enhedslistens hensigt.
De danske virksomheder, der arbejder inden for forsvarsindustrien, bidrager ikke til denne verdens ustabilitet, tværtimod.
Danske virksomheder fremstiller ikke traditionelle offensive våben, som f.eks. vores fredselskende broderfolk på den anden side af Sundet gør.
De radarsystemer, det fotoudstyr, det mineudrydningsmateriel osv., danske virksomheder producerer, er af en sådan karakter, som Dansk Folkeparti finder ganske harmløst, og er i bund og grund med til at gøre denne planet til et fredeligere sted at leve. De overvejelser, der foregår i Justitsministeriet om dette spørgsmål, og som kan ses i det svar, der har været omtalt tidligere, svar på spørgsmål nr. S 2269 til hr. Frank Jensen, finder Dansk Folkeparti tilfredsstillende.
Her beskrives en arbejdsgruppe sammensat fra flere ministerier, der arbejder på netop denne problemstilling.
Dansk Folkeparti ønsker ikke at presse på for at fremme dette arbejde, idet der efter Dansk Folkepartis mening er vigtigere opgaver i Justitsministeriet, der har højere prioritet end lige netop denne sag.
Vi kan derfor ikke støtte forslaget.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-25:
Jamen altså jeg har fuld respekt for, at hr. Per Dalgaard siger tingene, som de er, nemlig at der er mange, der anser
Men jeg vil godt lige benytte lejligheden til at rette
en misforståelse, fordi misforståelsen består jo i, at det her forslag ikke vil forhindre eksport på danske skibe af våben, som er produceret i henhold til lovgivning i Danmark. Det vil det jo ikke sætte en stopper for.
Det, det vil sætte en stopper for, er eksport af våben, som ikke er produceret i Danmark, men transporteres fra tredjeland, eller våben til lande, som er omfattet af en embargo.
Og det er jo det, vi snakker om.
Vi synes altså, det er fuldstændig absurd, at EU vedtager en embargo mod Sudan.
Man siger, der foregår et folkemord i Sudan.
Det kan vi ikke acceptere, folk bliver slået ihjel, hvorefter danske redere tager ned til Polen og henter nogle våben og sejler til Sudan, så massemordene kan fortsætte.
Det synes vi faktisk er ret ulogisk, og det håbede vi Dansk Folkeparti også syntes var meget ulogisk.
Per Dalgaard (DF), 2003-04-25:
Den problematik, hr. Søren Søndergaard her nævner, er jeg fuldstændig enig i.
Men vores konklusion er stadig væk, at vi ikke vil presse på for at få nogle ændringer igennem i Justitsministeriet, idet vi anser, at det arbejde med andre emner, der foregår i Justitsministeriet i øjeblikket, har højere prioritet end lige præcis det.
Men jeg kan have fuld forståelse for, at netop i de tilfælde, der bliver omtalt i hr. Søren Søndergaards eksempel, skal de selvfølgelig ikke skal have lov til at gennemføre den trafik.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-25:
For det første: Hvad er det for nogle emner, som hr. Per Dalgaard mener har højere prioritet i Justitsministeriet end at forhindre danske redere i at sejle våben fra f.eks. Polen, eller hvor det nu kan være, ned til borgerkrige, hvor de bliver brugt til at slå hundredtusindvis af mennesker ihjel og sende flygtningestrømme af sted, som i sidste ende kan ende i Danmark?
Hvad er det for nogle ting, som man mener
er vigtigere?
Det var punkt 1. Og punkt 2: Før sagde hr. Per Dalgaard, at det var en lille andel af verdens våben, der blev transporteret af danske rederier.
Er det noget, hr. Per Dalgaard har nogen konkret viden om, eller er det blot et gæt?
Jeg er helt enig med hr. Per Dalgaard i, at våbenproduktionen i Danmark er lille set på verdensplan.
Men det gælder ikke, når vi taler om transport af våben på skibe.
Så hvis hr. Per Dalgaard har noget konkret viden, der modsiger det, hører jeg gerne om det.
Per Dalgaard (DF), 2003-04-25:
De opgaver, som vi finder Justitsministeriet har utrolig meget travlt med, og som ligger os meget på sinde, er selvfølgelig inden for hele området retspolitik, og der er i hvert fald mange opgaver, som er påtrængende. Med hensyn til konkret viden om, hvor mange danske skibe, hvor mange danske redere der transporterer hvor store mængder, så har hr. Søren Søndergaard ret, det er en form for gæt.
Det er selvfølgelig kun den viden, jeg kan have via pressen, såvel som hr. Søren Søndergaard sikkert også har sin viden via pressen, medmindre han har nogle andre kanaler omkring skibsredere.
Jeg har det i hvert fald ikke.
Karsten Nonbo (V), 2003-04-25:
Men jeg synes ikke, det klæder forslagsstillerne at komme med forslaget på nuværende tidspunkt, for allerede den 29. maj sidste år fik man som svar på et spørgsmål at vide, at arbejdsgruppen, som er nedsat, og som justitsministeren henviste til, vil afslutte sit arbejde i løbet af første halvår af 2003.
Derefter gør min kollega, hr. Frank Jensen, det, at han den 18. marts i år stiller spørgsmål og får det svar, at arbejdsgruppen vil være færdig i maj 2003, og det tidspunkt er vi lige ved at nå.
Derfor synes jeg ikke, at det her tidspunkt, medmindre man vil have et martyrium på grund af et nej til dette beslutningsforslag, er passende.
Det virker faktisk respektløst at komme med det nu, når man tænker på, hvor meget der ellers skal laves fra regeringens side.
Men når det så er sagt, vil jeg sige, at det er et af de mest konstruktive forslag, jeg har set fra disse forslagsstillere her.
Det er et rimelig afdæmpet forslag, der ligger om forbud mod våbentransporter.
Jeg vil da komplimentere, at man her bl.a. skriver, at lovforslaget skal indeholde en bestemmelse om, at alene forsætlige overtrædelser er strafbare, og at man vil give bemyndigelse til regeringen, så den skal kunne give forhåndstilkendegivelse til rederierne.
Altså der er mange positive ting i det her beslutningsforslag.
Jeg kan så beklage, at vi på nuværende tidspunkt, i hvert fald især på grund af tidspunktet, må sige nej i Venstre, men vi kan da ikke garantere andet, end at vi måske er derhenne, hvor det ender med, at det bliver opfyldt.
Men sådan er vores situation.
Derfor siger vi nej, og derfor vil vi ikke gå ind i nogen egentlig drøftelse nu, netop for at vi ikke næste gang skal få en debat om, hvad vi sagde sidst.
Så der vil jeg bruge ytringsfrihedens rettighed, der siger: Retten til at holde sin mund er også tilladt.
Mette Frederiksen (S), 2003-04-25:
Det kan synes som en lidt underfundig rækkefølge, at man fremsætter lovforslag, som må siges at have meget vidtrækkende kulturpolitiske konsekvenser, uden at kunne berette for Folketinget og dermed for seerne, hvad konsekvensen af lovforslagene reelt er.
Det er selvfølgelig interessant for os andre at høre, hvilke sanktioner man forventer at iværksætte, hvis et privat TV 2 ikke lever op til forpligtelserne, for det er jo det, regeringen hele tiden hægter sin argumentation op på, nemlig at et privat TV 2 vil leve op til forpligtelserne.
Fru Carina Christensen siger, at Det Konservative Folkeparti går ind for skrappe sanktioner, og det lyder jo sådan set meget interessant.
Men hvad er det for nogle skrappe sanktioner, fru Carina Christensen vil bidrage til diskussionen med?
Jens Rohde (V), 2003-04-25:
Det kan i hvert fald min datter bekræfte, og det kan jeg også godt selv.
Jeg synes faktisk, at der er meget god og underholdende tv, sådan set også på TV 2. Jeg må sige, at jeg opfatter ikke sådan noget som »SnurreSnups Søndagsklub« som et smalt program.
Det er i øvrigt også et fuldt kommercielt bæredygtigt program, et fuldt ud kommercielt finansieret program.
Sådan er det.
Nu ved jeg ikke, hvad det er for en kortfilm, hr. Aage Frandsen nøjagtig nævner, men den accepterer jeg.
Det var dejligt, tak.
Jens Rohde (V), 2003-04-25:
Jeg har et par eksempler på, hvad det er, fru Mette
Frederiksen egentlig siger, som ikke er korrekt.
Danmark mister en af de få kanaler, vi har med public service.
Så er spørgsmålet lige: Har vi få kanaler med public service i Danmark?
Der er jo stillet public service-krav til en lang række kanaler, også til TvDanmark med deres lokal-tv.
Der er stillet masser af public service-krav, som løbende bliver opfyldt af private, både på radio og på tv.
Og vi har Danmarks Radio.
Vi har endda en endog meget stærk Danmarks Radio med fire radiokanaler og to tv-kanaler.
Det bringer mig frem til, at fru Mette Frederiksen også siger, at kun private vælges til.
Danmarks Radio er da ikke privat.
Vi fastholder en stærk Danmarks Radio med to tv-kanaler, fire radiokanaler plus en masse internetkanaler, som de laver, stadig væk med høj licens.
Sådan kunne jeg blive ved.
Politisk ansvar
er der ikke mere - jo, der er stadig væk et markant politisk ansvar i forhold til TV 2.
Mette Frederiksen (S), 2003-04-25:
Det er altså udtryk for en meget optimistisk fremstilling af tv- og radioudbuddet i denne verden og herunder Danmark
, når hr. Jens Rohde kan påstå, at der nærmest er en overflod af public service, og at der stilles masser af public service-krav. Det er en meget, meget, meget positiv fremstilling af tingenes tilstand.
Jeg har det meget, meget, meget fint med, at danskerne i dag har adgang til næsten 500 tv-kanaler, internettet, og der er masser af magasiner.
Der er desværre ikke så mange dagblade, som man kunne ønske sig, men der er da stadig væk nogle.
Der er godt nok ikke så mange uafhængige, men jeg er meget, meget glad for, at vi har et bredt medieudbud.
Men jeg er tilsvarende glad for, at vi i det her Folketing påtager os et politisk ansvar for, at der er et alternativ til det rent kommercielle. Jeg er tilsvarende glad for, at vi i dag har et politisk ansvar for, at der er ordentligt børne- og ungdoms-tv, at der er gode nyhedsudsendelser, at der er god dokumentar.
Det ansvar er vi kun i stand til at løfte i kraft af, at vi har to konkurrerende public service-stationer i Danmark, TV 2 og DR, der kan udfordre hinanden, når det gælder eksempelvis nyhedsformidling, når det gælder eksempelvis film, når det gælder eksempelvis dokumentar og debat.
Det er det politiske ansvar, vi ønsker at fastholde i Folketinget.
Det handler om, at vi giver danskerne et alternativ til det kommercielle og private, som selvfølgelig skal være der.
Det interessante i dag, og det er det, der sådan set er den store kulturpolitiske landvinding, er, at det er det kvalitative alternativ med nyheder, med dokumentar, med debat og med samfundsoplysninger, som danskerne vælger til.
Danskerne træffer et valg hver evig eneste dag, når de siger:
Nej tak, vi vælger ikke de kommercielle kanaler til.
Vi vælger i mere end 70 pct. af det tv, vi ser, at se på public service-kanalerne.
Det er derfor, vi faktisk må stille os undrende over for, hvorfor man, når vi har en succes med dansk tv, vil ødelægge det.
Hvorfor risikere at ødelægge det?
Hvorfor gamble med den tv-kanal, danskerne aktivt vælger til hver evig eneste dag?
Jens Rohde (V), 2003-04-25:
Jeg vil i hvert tilfælde sige, at man ikke kan beskylde den tidligere regering for at have udviklet TV 2 i den retning.
Det vedkender vi os.
Og så siger fru Mette Frederiksen, at public service-kontrakterne er løse formuleringer.
Kan fru Mette Frederiksen ikke bekræfte, at de public service-kontrakter er langt mere klart formulerede, og at kravene til TV 2 er langt mere klart formulerede, end det nogen sinde har været tilfældet, mens fru Mette Frederiksens parti sad i regering?
Kan fru Mette Frederiksen ikke bekræfte det?
Så kan man diskutere, om indholdet er det rigtige, men der har fru Mette Frederiksen jo valgt ikke at være en del af det.
Fru Mette Frederiksen har heller aldrig spurgt danskerne om, hvad public service er og skal være. Men det ved danskerne godt. Og det er rigtigt, at der er masser af seere på TV 2. Hvorfor skulle TV 2 ødelægge det?
Det er da den sikre vej til, at man ikke kan tjene pengene hjem.
Der behøver ikke at være modstridende interesser mellem det kommercielle og det, at en kanal er interessant, for TV 2 er stadig væk kommerciel i dag.
Mette Frederiksen (S), 2003-04-25:
Det er også derfor, at vi ikke principielt er imod en privatisering af TV 2.
Det, vi siger i den her debat, det, vi sagde, da vi diskuterede medieforliget, og det, vi sagde i forespørgselsdebatten for få uger siden, er: Når de økonomiske forudsætninger er så tvivlsomme og risikable, som vi mener de er, så kan vi ikke gå ud til den danske befolkning og sige, at der er et tilstrækkeligt økonomisk grundlag for at sikre kvaliteten.
Det er lige præcis det, der er spørgsmålet.
Hr. Jens Rohde spørger ind til, om ikke vi fra Socialdemokratiets side kan se, at formuleringerne i public service-kontrakten er brugbare og håndfaste.
Lad mig prøve at læse op fra public service-kontrakten:
Der skal sikres tv-programmer af høj kvalitet for børn.
Tv-programmer af høj kvalitet for børn, hvad betyder det?
Hvad betyder høj kvalitet?
Der skal sikres et bredt udbud af programmer omfattende nyhedsformidling, oplysning, kunst og underholdning.
Er det en særlig præcis formulering: omfattende nyhedsformidling, oplysning, kunst, underholdning?
Hvad er kunst, hvad er underholdning, og hvad betyder det brede udbud?
Endvidere står der, at der skal sikres væsentlig samfundsinformation.
Hvad er det?
Er det specielt konkret, er det specielt håndgribeligt, er det specielt håndfast?
Nej, det er det selvfølgelig ikke. De ord kan fortolkes næsten lige så bredt, som man vil det.
Det, der er vores frygt, er, at netop fordi de økonomiske forudsætninger ikke er til stede, så vil en kommende ejer af TV 2 med meget stor sandsynlighed blive presset til at fortolke de her public service-krav på en ugunstig måde set med et seersynspunkt.
Jeg er enig med hr. Jens Rohde i, at de fleste potentielle ejere af TV 2 ikke ønsker et ringere TV 2.
Men jeg er bange for, at den kommende ejer med de økonomiske forudsætninger, regeringen har lagt op til, vil være tvunget til det, og det kan vi ikke være bekendt over for seerne.
Jens Rohde (V), 2003-04-25:
Livet er ikke nemt, hvis man hele tiden lader sig styre af angst, og det vil vi altså ikke fra regeringens side.
Man har lavet nogle regnestykker for et privatiseret TV 2, hvor man viser, at stationen kan stå alene, altså at der er sund økonomisk fornuft i det selv som stand alone, også hvis de ikke kommer til at lave radio og har flere tv-kanaler som Zulu og brugerbetalingskanaler og andre mediemæssige aktiviteter.
Heri ligger jo hele fordelen, netop at TV 2 nu fuldstændig løses fra de bånd, man bliver nødt til at pålægge dem, når det er en statsvirksomhed, hvor der er grænser for, hvad de kan tillade sig at lave.
Det synes vi er forretningsmæssig sund fornuft.
Og så vil jeg sige om kvalitet: Uanset hvad fru Mette Frederiksen står heroppe og siger om, at det er løse formuleringer, så er det stadig væk mere håndfaste formuleringer end dem, den tidligere regering nogen sinde lavede.
Mener fru Mette Frederiksen, at det er fru Mette Frederiksen eller kulturministeren eller mig, der skal gøre os til dommere over, hvad der er kvalitet, og beskrive helt nøjagtigt, at det og det er en god udsendelse?
Det tror jeg seerne vil betakke sig for.
Mette Frederiksen (S), 2003-04-25:
Vi kan da forhåbentlig blive enig om, at ligegyldigt hvordan man så måtte fortolke ordene, der står i public service-kontrakten, så er det at lave kvalitets-tv i Danmark ikke ligefrem billigt.
Det er faktisk ret dyrt, og det bliver dyrere og dyrere og dyrere.
Derfor er det nødvendigt at sikre, at de økonomiske forudsætninger for en privatisering er til stede, og det er de ikke.
Det danske reklamemarked er trængt.
Det er det på alle fronter.
Der er intet, der tyder på, at det vil forandre sig.
Der er stor konkurrence, og det er et lille land.
Et privat TV 2 vil tabe licens og sidst, men ikke mindst skal en kommende ejer af TV 2 selvfølgelig have et afkast af sin investering.
Netop det sidste element er jo det, der gør, at der skal genereres flere penge i TV 2, for at der overhovedet er en balance.
Vi tror ganske enkelt ikke, at der er økonomi nok til at sikre et TV 2 som det, vi kender i dag, og som vi i øvrigt gerne ville have gjort bedre.
Men ikke engang niveauet for i dag tror vi kan opretholdes. Hr. Jens Rohde har jo også medgivet i dag, at det er en umulig opgave for den borgerlige regering at garantere, hvad der sker 5, 8, 10 og 20 år ud i fremtiden.
Men det, hr. Jens Rohde har ret i, som der blev sagt i sagen nu, er, at jeg heller ikke kan garantere det.
Det er lige præcis derfor, vi ikke vil være med til en hovedkulds privatisering, for det er svært at rulle tiden tilbage, heldigvis i øvrigt.
Derfor handler det om at være sit politiske ansvar bevidst og sørge for, at rammerne er til stede, og at rammerne er tilstrækkelige.
Må jeg så ikke sige i diskussionen om public service: Noget af det første, den her borgerlige regering gjorde på medieområdet ved sin tiltræden, var at få nedlagt de public service-råd, der netop skulle være med til at sikre, at public service-kravene blev overholdt.
Louise Frevert (DF), 2003-04-25:
Nu bliver det jo interessant.
Fru Mette Frederiksen prøver at afæske hr. Jens Rohde et svar om kvalitet, men det er jo ganske individuelt.
Eftersom fru Mette Frederiksen må have en helt klar mening om, hvad høj kvalitet og kunst er, vil jeg gerne bede fru Mette Frederiksen om at komme herop og give en definition på, hvad kunst er, og hvad høj kvalitet er, ikke ud fra en socialdemokratisk synsvinkel, men ud fra en generel synsvinkel, så de seere, der vil være på TV 2, stadig væk kan være tilfredse med udsendelserne.
Carina Christensen (KF), 2003-04-25:
Jeg må sige, det er noget tynd snak, der kommer fra Socialdemokraternes ordfører.
De får godt nok noget licens, men de skal stadig væk kunne tjene det ind for at kunne lave det her tv, som fru Mette Frederiksen mener bliver dyrere og dyrere at lave.
Det er jeg nu ikke helt enig i.
Er den eneste løsning, som Socialdemokraterne kan komme op med, virkelig bare, at vi fastholder TV 2, som det er i dag, og så kan de sådan set bare bruge løs af pengene, og hvis de kommer til at mangle penge, sætter vi bare licensen op?
Det er sådan set det eneste, man kan komme frem til, og det er den løsning, man har for den udvikling, der sker på mediemarkedet.
Mette Frederiksen (S), 2003-04-25:
Først til fru Carina Christensen: For det første har vi slet ikke forholdt os til, hvordan vi skal stille os til et TV 2, der ikke bliver privatiseret.
Den diskussion kan vi godt starte, og den vil jeg meget gerne deltage i.
Jeg synes, det er noget problematisk, at fru Carina Christensen fremlægger TV 2's nuværende situation, som om tv-stationen bare bruger løs af pengene, og så kan de hive noget ind på licensen.
Det har aldrig været tilfældet.
Vi har jo aldrig, heldigvis, nogen sinde haft en ledelse af TV 2, der ikke har ført en anstændig politik på vegne af stationen, aldrig nogen sinde.
Det har jeg i øvrigt også tiltro til ikke vil ske. Dansk tv er dyrt at producere.
Det er meget dyrere at sørge for, at der eksempelvis om eftermiddagen er et ordentligt børne- og ungdoms-tv frem for amerikanske tv-serier, som er meget lette at indkøbe og meget billige.
Jeg skal ikke definere konkret, hvad kvalitet er.
Netop det, at jeg ikke skal det, er også baggrunden for, at vi var imod regeringens og ikke mindst Dansk Folkepartis forslag om at give bestyrelserne, bl.a. for DR, et overordnet programansvar. Vi ønsker ikke en politisering af vores tv-kanaler, men vi ønsker et kvalitativt alternativ.
Vi kan jo altså se hver eneste dag, når vi tænder for vores fjernsyn, at de kommercielle kanaler ikke har råd til den alsidighed, til den mangfoldighed, til den kvalitet, vi gerne vil have skal omgive Danmarks Radio og TV 2.
TV 3 har ikke engang råd til at sende nyheder.
Det er derfor, det drejer sig om at sikre, at forudsætningen for en ordentlig tv-station er til stede.
Det er derfor, det er nødvendigt at sikre, at rammerne, hvorunder TV 2 skal navigere, er tilstrækkelig gode. De forudsætninger er der ikke på nuværende tidspunkt.
Derfor gambler regeringen med TV 2, og det vil vi ikke være med til.
Det synes vi ikke at man kan være bekendt over for seerne.
Louise Frevert (DF), 2003-04-25:
Det er altså vanskeligt at argumentere imod postulater, for så er det, som om dialogen er ophørt.
Vi er af den fulde overbevisning, at der er et grundlag for at privatisere TV 2. Men det var nu en helt anden definition, jeg kom med her, som ikke var spørgsmålet, som jeg følte mig forpligtet til at svare fru Mette Frederiksen på.
Den tidligere regering kom jo med en bekendtgørelse om vedtægt for TV 2 den 18. december 2000.
Når jeg nu heller ikke har været i stand til at kunne afæske fru Mette Frederiksen et svar på, hvad høj kvalitet er,
Fra den tidligere regering, som bl.a. også var Socialdemokratisk - derfor vil jeg så måske kunne undskylde, at fru Mette Frederiksen ikke kunne definere det - står der nemlig i § 4, stk. 10, at TV 2 skal tilbyde programmer og informationstjenester af høj kvalitet til børn og unge.
Det vil altså sige, at der ikke er nogen definition på det.
Så kan jeg bare ikke forstå, hvorfor fru Mette Frederiksen beder hr. Jens Rohde om at definere det, når fru Mette Frederiksen ikke har en definition på det.