runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-04-04:
Jeg forstår altså ikke rigtigt det politiske perspektiv, der ligger bag Socialdemokratiets ihærdige og vedholdende holden fast ved en utryghed, der var på et tidspunkt, om Menneskerettighedscentrets fremtid.
Det konkrete forslag til ændringer af Menneskerettighedscentrets fremtidige struktur er lagt frem.
Vi skal have første behandling i morgen.
Det er et forslag, som på alle måder lever op til Paris-principperne og kravet om uafhængighed.
Som udenrigsministeren netop har redegjort for, har Mary Robinson sagt god for forslaget.
Jeg kan ikke se, hvilken politisk interesse Socialdemokratiet har i at fastholde en utryghed og usikkerhed omkring Danmarks prioritering af menneskerettigheder nu, hvor situationen er afklaret.
Jeg forstår det ikke.
Det er i hvert fald ikke i Danmarks interesse.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-04:
Blot en enkelt ting, som jeg nævnte i mit indlæg, som jeg vil høre ministerens kommentar til, og det er den trussel - uden at det skal forstås som et eller andet bevidst måske - som kan ligge mod Europarådet og mod Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, hvis EU ikke kommer med en klar melding om, at EU er underlagt Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Altså at vi med et menneskerettighedscharter og nogle instanser, som ligesom afgør tvister om menneskerettigheder inden for EU-området, risikerer at få en dobbeltpraksis i første omgang i Europa og så hen ad vejen måske også en tripelpraksis eller endnu mere, hvis der er andre, der siger: Nå, men så kan vi også have vores specielle fortolkninger.
Er det ikke utrolig vigtigt for netop at bevare og forsvare det unikke i Europarådet, som vi er enige om her, at vi holder fast i, at EU må give en klar melding om, at man er underlagt afgørelser ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol?
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-04-04:
Jeg anerkender da, at ministeren gjorde det pænt, men jeg kan alligevel ikke helt lade være med at tage ordet.
Ministeren hæftede sig ved, at Europarådet ikke havde rejst kritik af nedlæggelse af Nævnet for Etnisk Ligestilling, sammenlægninger, og hvad det er for noget rod, man har lavet i regeringen, og det er da rigtigt.
Man kan så sige, at det måske i virkeligheden skyldes, at de knap nok har kunnet nå det, fordi finanslovforslaget blev kastet på bordet på et eller andet tidspunkt, mens vi var i gang med den første session i Europarådet i år.
Jeg er da glad for, at det også er nået til ministerens bord, at der har været rejst en heftig kritik, ikke mindst i de europæiske lande og i europarådslandene.
Der har jo været det i Danmark, det er jo entydigt.
Der har været en enorm debat og utryghed om det.
Det, jeg bare er glad for at ministeren anerkender, for han har jo hørt kritikken, er, at det har skadet Danmarks ry og omdømme, og det håber jeg at ministeren er opmærksom på.
Jann Sjursen (KRF), 2002-04-04:
Indledningsvis vil jeg gerne sige tak til udenrigsministeren
for en udmærket redegørelse om Europarådets virksomhed.
Vi er i Kristeligt Folkeparti i særdeleshed glade for afsnittet om rådets generelle udvikling.
Jeg mener, at det på en meget fin måde ridser de gode tendenser, vil jeg godt understrege, op, som der har været for Europarådets virksomhed i de senere år.
For det første vil jeg nævne det al-europæiske sigte.
Man skal ikke glemme i disse tider, hvor man meget let forfalder til at se den organisation, der hedder EU, og som vi også er medlem af, som værende den eneste afgørende, at vi faktisk i Europarådet har en unik organisation, en organisation med et al-europæisk sigte, som favner langt videre, end EU formår, og som er nok så væsentlig også for at realisere visionen om at få helet Europa oven på Jerntæppets fald.
Det andet, jeg vil nævne, og som også er nævnt i afsnittet om rådets generelle udvikling, er den særlige rolle, som ansøgningsproceduren selvfølgelig spiller for de pågældende lande, som søger om medlemskab af Europarådet, i forhold til, at det at indlede en ansøgningsprocedure i sig selv faktisk er med til at fremme demokrati og menneskerettigheder i de pågældende lande, men også fordi monitoreringsvirksomheden jo giver et tættere forhold mellem de lande, som må samarbejde omkring det, og selvfølgelig også det pågældende ansøgerland.
Derfor er vi enige i den måde, man i redegørelsen har beskrevet de positive udviklingstræk, som der har været i de senere år, og som har ført til en langt større målrettethed af rådets arbejde.
Det har jeg også hørt flere af rådets medlemmer give udtryk for her fra talerstolen i dag, og det kan de kan gøre med større styrke, end jeg kan, da jeg ikke har sæde i Europarådets Parlamentariske Forsamling.
Jeg er enig i, at øgede økonomiske ressourcer i sig selv gør det ikke, men det er altså også væsentligt for, at domstolen får mulighed for at drive den virksomhed, som vi alle gerne vil have at den skal kunne drive.
Lad mig så blot også hæfte mig ved redegørelsens afsnit om perspektiver for fremtiden: I hvilken retning skal Europarådets arbejde udvikle sig?
Vi finder fra Kristeligt Folkepartis side, at det er vigtigt, at man sikrer, at forskellige organisationer, der opererer i det europæiske område, ikke duplikerer hinanden og laver de samme ting.
Det må derfor være kerneopgaverne for Europarådet omkring overholdelse og monitorering af menneskerettighederne, som fortsat er det, der er Europarådets fornemste opgave, og som man allerede i dag også vogter på fornem vis.
Så meget desto mere er det vigtigt, at vi, som jeg også var inde på tidligere, giver domstolen bedre mulighed for at udfylde sin virksomhed gennem en ressourcetilførsel.
Med disse ord vil jeg endnu en gang gerne takke udenrigsministeren og regeringen for en udmærket redegørelse.
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-04-04:
Vækst, udvikling og indtjening i erhvervslivet er en afgørende forudsætning for den fremtidige fornyelse og udvikling af det danske velfærdssamfund.
Evnen til at finde på, til innovation, bliver en stadig vigtigere konkurrenceparameter.
Og der synes jeg og Det Konservative Folkeparti, at dette forslag er meget fremadrettet.
Man lægger op til en nyorganisering af områder ved den nye ressortfordeling.
Så vi kan støtte forslaget, som det ligger.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-04-04:
Det her lovforslag rokerer rundt på en række funktioner som et resultat af regeringens ændringer i ressortfordelingen
mellem ministrene.
Ét råd nedlægges, og et nyt oprettes.
Det er der i sig selv principielt ikke noget i vejen med.
Men også vi i Enhedslisten har en lille bitte smule svært ved at gennemskue, hvordan denne her rammelov præcis kommer til at virke ude i virkelighedens verden.
Vi har også bekymringer, hvad angår sammensætningen af rådet, i og med at det er ministeren, der skal udpege medlemmerne af rådet.
Regeringen vil gerne styrke innovationsmiljøer i et samspil mellem de offentlige vidensinstitutioner og erhvervslivet.
Det lyder jo nærmest helt planøkonomisk, hvis der altså var tale om at definere samfundsmæssige behov og forsøge at skubbe udviklingen i den retning, man finder behovene.
Men det er der mildest talt ikke tale om her, snarere tværtimod.
For Enhedslisten ser det mere ud til at være et skridt i retning af at målrette den offentlige finansiering af forskning og uddannelse mod erhvervslivet.
Her falder det naturligt at nævne videnskabsministerens vilde planer om at afskaffe universitetsdemokratiet for at lave selvejende institutioner, der kan målrette sig efter erhvervslivets behov.
Vi synes, det her lovforslag lugter lidt i den retning, og vi mener ikke, det er en fornuftig vej
at gå.
Al erfaring viser, at man ikke kan planlægge samfundsmæssige behov ned i detaljer, ej heller den del af samfundet, der ud fra erhvervslivets behov kan planlægges og forudses i detaljer.
Jo mere regeringen vil målrette den offentligt finansierede forskning og uddannelse mod erhvervslivet, jo mere risikerer man jo at tilgodese de umiddelbare behov, som man stifter bekendtskab med, og på den måde vil man komme til at stå magtesløs over for fremtiden, ligesom man har set det i andre samfund, der har forsøgt at føre planøkonomi inden for forskellige sektorer.
I dagens højteknologiske samfund går udviklingen så stærkt, at netop uafhængig forskning, der kan finde nye veje, uddannelser, der skaber hele mennesker i stedet for specialister, er fuldstændig grundlæggende for, at samfundet skal blive et videnssamfund og kan danne et indtægtsgrundlag også i det fremtidige samfund.
Der er behov for at skabe frie innovationsmiljøer, og hvis det er tanken - det kan vi jo ikke vide, der er stadig en række spørgsmål, vi ikke har fået svar på - vil vi støtte lovforslaget. Desværre tror vi, det er et led i hele den her drejning
Louise Frevert (DF), 2002-04-04:
Jeg skal gøre det ganske kort.
Jeg vil godt høre ministerens holdning til at lave en sammenkobling mellem et kommunalt tilsyn og et tilsyn udpeget af forældrekredsen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-04-04:
Det er mit ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Hvilket incitament vil
forældrene have til at sætte deres børn i folkeskolen frem for i en friskole, såfremt folkeskolen ikke tilbyder modersmålsundervisning længere, men friskolen til gengæld gør det?
Vil konsekvensen af, at man afskaffer modersmålsundervisningen, ikke netop blive, at de frie skoler kan give det tilbud, som folkeskolen hidtil har givet, og at man dermed risikerer, at en stor gruppe af de etniske mindretal trækkes over i de frie skoler til skade for integrationen?
Aage Frandsen (SF), 2002-04-04:
Jeg vil godt spørge undervisningsministeren, som jeg egentlig også gjorde i mit første indlæg: Hvad betyder
dette lovforslag i forhold til den eksisterende lovgivning, når man opregner en række ting om menneskerettighederne, som jeg jo er hundrede procent enig i, men jeg mente bare, at de var gældende?
Betyder det andet end det, der allerede gælder i dag?
Hvad er konsekvensen af, at man skriver alle de ting, i
forhold
til det, vi allerede kender
Det er nemlig helt afgørende, når man laver en lov, at man fortæller, hvad det nye er.
Man fortæller godt nok en masse ting med ord, men ministeren må meget kort kunne fortælle, hvad der er af konsekvenser for de frie skolers frihed og tilsynets mulighed for at gribe ind over for nogle skoler, som af en eller anden grund måske ikke lever op til kravene.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-04:
Jeg er jo ikke enig med ministeren i, at der er fundet en fin balance, og derfor bliver jeg nødt til at spørge: Hvad er det, der gør, at definitionen af, hvad det vil sige at levere en undervisning, der står mål med folkeskolens, som det nu er formuleret i grundloven, kun kan tilgodeses ved at udvide den fagrække, der nu skal specificeres på de frie skolers skemaer?
Det Radikale Venstre er enig i at se på tilsynet, også et skærpet tilsyn.
Men man laver tjeklister og standardformulerede tilsynsskemaer, som det fremgår af bemærkningerne, og flere fag, hvor der skal offentliggøres standpunktsbedømmelse af eleverne hvert år.
Hvorfor skal historie- og samfundsfagene og de naturvidenskabelige fag være med i det tjek?
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-04:
Jeg vil gerne starte med at takke Folketinget for den positive modtagelse, som dette lovforslag har fået.
På trods af, at der er enkelte partier, som har visse indvendinger og også direkte modstand imod forslaget, er der alligevel, har jeg lyttet mig til, et bredt flertal, som bakker op om lovforslaget. Det ændrer naturligvis ikke ved, at jeg er meget parat til at drøfte lovforslagets konkrete udformning, og det forventer jeg klart vil foregå i Folketingets Uddannelsesudvalg, nøjagtig ligesom det plejer.
Og jeg er naturligvis også meget parat til at svare på de spørgsmål, der måtte være undervejs i udvalgsbehandlingen. Lad mig ellers indlede med at sige, at jeg er meget enig med Kristeligt Folkepartis ordfører, fru Bodil Kornbek, i, at vi i Danmark har en ganske særlig skoletradition, som netop hviler på vores folkeskole og også på vores fornemme friskoletradition.
Så vil jeg sige til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, at jeg ikke deler fru Pernille Rosenkrantz-Theils vurdering af forslaget om ophævelse af kommunernes obligatoriske pligt til at tilbyde modersmålsundervisning.
Udgangspunktet er naturligvis, at den undervisning, der foregår i samtlige friskoler, skal stå mål med den, der foregår i folkeskolen, og det mener jeg ,vi får et bedre værktøj til at sikre med dette lovforslag, og det er præcis det, der er pointen.
Helle Sjelle (KF), 2002-04-04:
I Det Konservative Folkeparti er vi meget glade for den danske skoletradition, der gør, at vi har mulighed for at have frie skoler.
Vi er glade for, at der her i landet er undervisningspligt, men ikke skolepligt, for så har
forældrene en mulighed for at vælge et alternativ til den offentlige folkeskole.
Og generelt har vi også stor tillid
til, at de frie skoler lever op til det ansvar, de har, for børnenes skolegang.
Men vi har jo desværre også oplevet tilfælde, hvor der har været frie skoler, der ikke har levet op til deres ansvar.
Og derfor er vi i Det Konservative Folkeparti også meget, meget glade for, at der langt om længe bliver strammet op på tilsynet med de frie skoler. Det Konservative Folkeparti har gennem flere år stillet forslag om, at der blev strammet op på netop det her område.
Så vi er meget tilfredse med, at der langt om længe sker noget på området.
Vi synes, at det forslag, som ministeren har fremsat, ser fornuftigt ud.
Det er et forslag, vi forventer tager fat på nogle af de problemer, der har været med de frie skoler, som på f.eks. Ibn-Sina Friskolen i København.
Den sag er jo et skrækindjagende eksempel på, hvor ringe en undervisning egentlig skal være, før der bliver grebet ind.
Vi synes, det er beklageligt, at der skulle gå så lang tid med tilsyn, høringer og behandling af sagen. Der burde jo have været en mulighed for at skride ind langt tidligere over for en skole, der ikke varetog undervisningspligten på forsvarlig måde.
Vi støtter derfor forslaget om, at tilsynet med undervisningen på de frie skoler nu bliver skærpet, så det bliver muligt at skride ind langt tidligere.
Samfundet har pligt til at sikre, at alle børn i det her land bliver undervist på en ordentlig måde.
Det skulle også gerne være en glæde og ikke et handicap at have gået på en friskole. Sluttelig vil jeg sige, at vi naturligvis ligesom Venstre og Dansk Folkeparti er parate til at drøfte forslaget nærmere og eventuelt forbedre det under udvalgsbehandlingen.
Louise Frevert (DF), 2002-04-04:
I Dansk Folkeparti hylder vi også princippet om muligheden
for at kunne etablere friskoler og private grundskoler
, da vi i generationer har haft titusindvis af danske familier, hvor det har været en selvfølge, at valget skulle falde på en friskole, når det gjaldt deres børns fremtidige skolegang. Desuden finder jeg det positivt i fremsættelsen af dette lovforslag, at der ikke bliver lavet om på selve grundtanken om, at sådanne skoler skal have holdningsfrihed.
Men det skal jo heller ikke være nogen hemmelighed, at det er et varmt ønske fra Dansk Folkepartis side at få strammet op på friskoleloven, og det, der har ført til, at vi ønsker en stramning på området, er de muslimske friskoler, der absolut ikke har levet op til den nuværende lovs rammer.
Egentlig er det jo trist, at det skulle være de muslimske friskoler, der skal være skyld i, at vi er nødt til at stramme op på en fin lov, som friskoleloven er, men det er desværre nødvendigt.
På den anden side kan man jo også ræsonnere, at hvis de har rent mel i posen, har de intet at frygte.
Det må være alfa og omega.
At lederen også skal beherske dansk i skrift og tale er ligeledes en naturlig selvfølge.
Det er også en fornyelse, at ministeren får hjemmel til at gå ind og beslutte efter skøn, hvilke sanktioner der skal foretages, hvis en skole ikke lever op til kravene.
Og det er vigtigt, at en friskole lever op til de samme krav, som der er i folkeskolen, dvs. at børnenes niveau er det samme. Vi har desværre et sted, hvor vi synes, det ser lidt tyndt ud, og det er med hensyn til, hvem der skal føre tilsynet.
Vi mener, det er nødvendigt, at det ikke kun er forældrekredsen, der finder en eller flere, der fører tilsyn, men at der er en sammenkobling med en kommunal tilsynsførende, som bliver beskikket af kommunen.
Det vil sige, at man har en person, der under alle omstændigheder vil være fast tilknyttet som tilsynsførende ved en fri skole sammen med forældrekredsen.
I nogle af høringssvarene bliver det fremhævet, at det ikke skal være en kommunal repræsentant.
Men Dansk Folkeparti mener, at i det almindelige tilsyn vil en kommunal repræsentant være på sin plads, for vedkommende kender de lokale forhold og andre skoler i området.
Tilsynet bør være et samspil mellem en kommunal tilsynsførende og forældrekredsen.
Jeg vil derfor gerne høre ministerens kommentar til dette og ser frem til et konstruktivt udvalgsarbejde.
Leif Mikkelsen (V), 2002-04-04:
Jeg skal undskylde min årsag til uorden i rækkefølgen her, det beklager jeg.
De frie skoler har Venstres fulde støtte.
Det er en skoleform, der er værd at værne om, og derfor er opgaven jo at finde eller måske holde balancen imellem det frihedssyn, der ligger til grund for den skoleform, og så samfundets grundlæggende krav til uddannelse og tilsyn.
Det lovforslag, der så ligger her, er jo et led i regeringens udlændingeudspil, og det fremgår, at det er hensynet til bedre integration af tosprogede børn og unge og så skærpelse af tilsynet.
Vi mener faktisk, at det her lovforslag holder den balance, som jeg peger på er Venstres syn på de frie skoler, en balance, hvor frihedssynet er fastholdt, og hvor vi alligevel sikrer, at den frihed til at bruge den skoleform i sig har nogle regler, så den ikke kan misbruges.
Vi er også fast besluttet på i Venstre at støtte det, selv om et sådant lovforslag naturligvis vil - og det kan vi se af høringssvarene - kunne genere nogle af skoleformerne, fordi de måske synes, at det ikke er dem, der er årsag til, at der sker en skærpelse af tilsynet, men vi ønsker ikke særregler for enkelte dele af de frie skoleformer, og derfor har det den konsekvens.
Så et tilsyn, hvor det understreges, at der altså er et forældreansvar, og hvor hensigten er klar, kan Venstre støtte i det her forslag.
Vi har interesseret kigget på høringssvarene, som er kommet fra en række af de friskoleorganisationer, som vi kender, og vi synes, det er konstruktive svar.
Der er et område, jeg vil fremhæve, og det er De Frie Grundskolers Fællesråds forslag til en ændring af formålsparagraffen, hvor de peger på en anden ordvending, som signalerer hensynet til demokrati og folkestyre og ikke direkte, som det står nu, hensynet til menneskerettighederne.
Det mener jeg faktisk er en ordvending, der er værd at overveje i udvalgsarbejdet, og som Venstre vil være positiv over for at se på i den debat og samtale, som jeg også hørte, at Socialdemokratiet gerne indgår i.
Vi peger altså på, at vi ikke er særlig afvisende over for at kigge på det høringssvar.
Min bemærkning her er, at det er en god skoleform, det er en god tilretning, og vi går derfor ind for lovforslaget, som det ligger.
Helge Sander (V), 2002-04-04:
Jeg vil gerne indledningsvis sige tak for ordførerindlæggene.
Jeg har med interesse lyttet til indlæggene og selvfølgelig glædet mig over, at der, i hvert fald som hovedsigte, er tilslutning til forslaget, som det foreligger.
Men ud over de betragtninger og de bemærkninger, der var om tilslutning, blev jeg også stillet nogle spørgsmål, og der vil jeg selvfølgelig allerførst give tilsagn om, at vi under udvalgsarbejdet kan få de præciseringer på plads, hvilket i hvert fald et par af ordførerne udtrykte ønske om.
Det skulle der ikke være nogen som helst problemer med. Men hvis jeg prøver at fokusere på selve rådet, som i hvert fald Socialdemokratiets, SF's og De Radikales ordførere beskæftiger sig med, vil jeg sige med hensyn til selve sammensætningen - sagt til hr. Jan Trøjborg - at vi henholder os meget til at sikre bredden, det, der også står opført i § 3, stk. 2. Jeg hørte især hr. Jan Trøjborg fokusere lidt på en frygt for, at der måske ikke blev en tilstrækkelig bredde, at der måske blev en overvægt af forskningsfolk, nu da hr. Jan Trøjborg måske tænkte lidt tilbage på tiden i Bredgade.
Der vil jeg sikre, at vi får en så stor bredde som overhovedet muligt, og jeg synes også, det er tilkendegivet i stk. 2, at det er hensigten.
Jeg mener faktisk, at det både er i ministerens, i regeringens og i Folketingets interesse, at vi får den bredde.
Om jeg så i sidste ende skal sikre det efter de indstillinger, der er kommet i forbindelse med en fisketur eller ved anden afslappet omgang, vil jeg tage stilling til på et senere tidspunkt.
Men jeg vil sige, at jeg er utrolig opmærksom på det, for det er også rigtigt, som der blev sagt, at der jo er en meget stor opgave i rådet, som spænder meget bredt, og derfor skal vi også have de forskellige interesser dækket ind.
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil udtrykte også mange betænkeligheder, og der vil jeg sige, at jeg synes, de fleste af de betænkeligheder bliver gjort til skamme, hvis det er således, at man læser hele formålet.
I hele formålet synes jeg netop, at man understreger, at her skal vi sørge for, at videnssamfundet virkelig bliver gjort til nytte, og der er den sammenhæng i det, som jeg forstod fru Pernille Rosenkrantz-Theil efterlyste.
Det er jo netop den sammenhæng, som fru Bodil Kornbek nævnte til slut, som jeg synes er hele kernen i forslaget, der er det helt centrale.
Men det ændrer ikke ved, at der selvfølgelig kan stilles en række uddybende spørgsmål, og dem er jeg meget parat til at vi kan drøfte under udvalgsarbejdet og måske også få en præcisering på et par af de områder, som fru Margrethe Vestager var inde på.
Men tak for førstebehandlingen.
til udvalgsarbejdet og håber inderligt, at vi kan få det igennem i denne folketingssamling, for rent faktisk forholder det sig sådan, at lige akkurat på det her område savner vi faktisk i det nye ministerium en hjemmel til at kunne fungere, så vi har stort behov for at få et lovgrundlag.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-04-04:
I Kristeligt Folkeparti finder vi det på alle måder godt og hensigtsmæssigt at samle teknologiske serviceinstitutter, innovationsmiljøer, forskerparker, erhvervs-ph.d.er m.v. under ét råd, nemlig et råd for teknologi og udvikling.
Lovforslaget er med til at udvikle og styrke samarbejdet mellem forskning, uddannelse og innovation
, og det er særdeles positivt, at disse områder nu bliver set i en sammenhæng og dermed også kan blive til en styrke. Lovforslaget er også med til at fremme innovationsindsatsen i små og mellemstore virksomheder, hvilket vi jo længe har lagt vægt på er nødvendigt, for dermed er det jo også med til at forbedre virksomhedernes muligheder, når det gælder vækst og udvikling.
Rådets størrelse, om det skal være 8 personer eller 10, vil vi se på under udvalgsarbejdet.
Hvis der skulle være nogle specielle ønsker for det, vil vi være åbne over for det. Vi finder det positivt, at rådets medlemmer udpeges på baggrund af deres personlige kompetencer, og vi er meget bevidste om, at ministeren jo med de intentioner, der ligger i lovforslaget, dermed også har en meget stor opgave liggende foran sig med at finde de rette personer.
Vi ser frem til det videre arbejde i udvalget og er meget positive over for dette forslag.
Hanne Severinsen (V), 2002-04-04:
Jeg er helt enig med fru Elisabeth Arnold i, at alle lande selvfølgelig skal tåle, at de bliver overvåget og får kritik.
Det er jo netop hele ideen, at vi er en forsamling, der prøver at se selvkritisk på alle landene.
Men er fru Elisabeth Arnold ikke enig med mig i, at det er en smule uhensigtsmæssigt, at Ministerkomiteen på den ene side har besluttet, at de er tandløse og ikke kan udtale sig om noget som helst, fordi der skal være konsensus - det har vi jo set en masse gange - men så nedsætter de til gengæld en masse råd, der på Europarådets vegne kommer med nogle udtalelser som f.eks. sidste sommer.
I den henseende må fru Elisabeth Arnold vel medgive os, at vi på den ene side skal tåle kritik, men de, der kritiserer os, skal selvfølgelig også tåle, at de bliver kritiseret.