Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-12-03:
Enhedslisten ønsker, at dyreværnslovens § 13, som siger: »Den, der afliver dyr, skal sikre, at dyret aflives så hurtigt og smertefrit som muligt«, bliver efterlevet. En hurtig aflivning betyder f.eks., at hovedet øjeblikkelig adskilles fra kroppen som ved mange slagtninger af kyllinger.
En smertefri aflivning betyder, at en langsom aflivning skal ske under bedøvelse.
Denne generelle præcisering vil vi gerne have udtrykt i dyreværnsloven.
Vi deler i øvrigt også Dyrenes Beskyttelses udtalelse, som lyder: »Foreningen kan således ikke tilslutte sig Det Dyreetiske Råds kompromis, som anbefaler, at kvæg skydes med boltpistol umiddelbart efter halssnittet, og som tillader, at små dyr slet ikke bedøves.«
Vi er helt enige i disse synspunkter, og som det blev nævnt af fru Margrete Auken, vil vi også sørge for, at der bliver taget initiativ til, at det på vores grundlag bliver indført som en del af dyreværnslovgivningen. Jeg mener imidlertid, at den præcisering ikke skal knyttes til rituelle slagtninger; det henvises der til i beslutningsforslaget.
Jeg mener, at det udsender et helt uacceptabelt politisk signal; det udsender det signal, at vi forfølger andre og fremmede kulturer.
På samme måde accepterer vi jo herhjemme en helt uacceptabel lidelse for dyrene, en lidelse, der er knyttet til den danske kultur, den del af den danske kultur, der ligger i at gå på jagt.
Jeg tænker her på det enorme antal anskydninger af dyr, der er konstateret i forbindelse med den danske jagtkultur.
Det er min holdning, at findes der ikke en løsning på disse anskydninger, må det efter min opfattelse betyde, at der sættes en stopper for den form for jagt.
Og hvis ikke forslagsstillerne kommer herop og markerer, at de er helt enige, og at de kan støtte sådan et forslag, så viser det alt for tydeligt, at det egentlige ærinde med forslaget ikke er at komme dyrenes lidelser til livs, men at jagte de fremmede kulturer. Et andet eksempel på dansk kultur er den forrykte transport af kalve, som stuves sammen i lastbiler og fragtes i timevis til en kummerlig tilværelse som tremmekalve i hollandske kødfabrikker.
Jeg vil også gerne se forslagsstillerne til dette forslag komme herop på talerstolen og sige, at de vil fremsætte et forslag om, at det skal være forbudt at eksportere levende dyr, det gælder både smågrise og kalve til opfedning i udlandet.
Det vil jeg gerne se, ellers er det
hykleri.
Endelig et tredje eksempel: den danske landbrugsproduktion.
Der er ingen tvivl om, at de danske husdyr, f.eks. svinene i den industrialiserede svineproduktion, ikke har mulighed for at få opfyldt deres basale adfærdsbehov; det er kortlagt, og det er klart, at det er af økonomiske grunde, man holder dem opstaldet, som man gør.
Jeg vil gerne se forslagsstillerne komme herop på talerstolen og sige, at det skal det også være slut med.
Dyrene skal slippes løs, de skal have adgang til frisk luft, alle deres basale behov skal kunne opfyldes i opstaldningen.
Ellers er det endnu et udtryk for hykleri.
Jeg vil gerne understrege det, der står i afslutningen.
Forslagsstillerne forsøger her efter min opfattelse helt hyklerisk at hægte sig på en meget fornuftig bevægelse, der er i den danske befolkning.
Jeg citerer: »Etikken gælder mellemmenneskelige forhold, etikken gælder naturen, og etikken gælder vores forhold til husdyr. Herunder stilles der krav til husdyrenes samlede levevilkår.«
Jeg vil gerne se forslagsstillerne her fra talerstolen understrege væsentligheden af den danske naturbeskyttelseslovgivning.
Det er jo det, der er kernen i det.
Ellers er det hykleri, at man hægter sig på en udmærket bevægelse og bruger den til en ganske bestemt ting, egentlig kernen i det hele: at jagte de fremmede kulturer. Etikken gælder for vores forhold til husdyr, det har jeg været inde på.
Etikken gælder mellemmenneskelige forhold.
Jeg vil gerne se forslagsstillerne komme herop og dementere udtalelserne om, at somalierne skal sendes hjem til Somalia, gerne smides ud med faldskærm, og at man eventuelt også skal fjerne faldskærmen.
Ellers er det rent hykleri.
Der ligger ingen mellemmenneskelig holdning i den form for standpunkter, når det drejer sig om andre kulturer i Danmark.
Jeg mener, at hele baggrunden for det her kan vi ikke støtte, og det har også en vis betydning, hvad baggrunden er, når man laver et lovforslag.
Derfor er jeg enig med fru Margrete Auken i, at vi fremsætter vores eget forslag med vores egen baggrund.