Karen J. Klint (S), 2004-11-24:
Integration tror jeg hele Folketingssalen har som mål for alt arbejde med udlændinge i Danmark, men det lovforslag, vi står med i dag, tror vi i Socialdemokratiet havde fået en lettere gang her i salen, hvis – og nu henvender jeg mig til ministeren, som er optaget af noget andet – det havde været delt i to forslag: et forslag, hvor vi kunne have evalueret danskreformen, og et forslag, hvor vi kunne have taget en større og mere smal debat om kvoteflygtninges udvælgelse og genbosættelse i Danmark.
Socialdemokraterne ser gerne en deling af lovforslaget, så vi får en selvstændig debat om kvoteflygtningene, og vi vil gerne spørge ministeren, om det er muligt.
Hvis vi kan få en tilkendegivelse i dag på, at forslaget kan deles, vil det være o.k., og hvis vi ikke kan få det, tror jeg, vi får behov for en noget længere udvalgsbehandling, end vi ellers har af nogle af de andre lovforslag her i efteråret, hvor vi har travlt.
For der bliver mange spørgsmål, og der bliver nok også samråd og måske nogle delegationer.
Men først til danskundervisningsdelen.
Vi har ikke de store problemer med det lovforslag, som ligger.
Vi synes, det er udmærket, at vi gør nogle ekstra indsatser, og at vi får forebygget også på området her, at vi får gjort det bedre, og ikke mindst, at vi får forebygget, at kvinderne holdes for meget ude.
Det er jo det, vi ser i nogle af familiesammenføringssagerne.
Vi synes dog, at det kan være lidt ulogisk, at man halverer beløbet for økonomisk sikkerhed, når den afsluttende danskprøve er bestået.
Det kan lyde som motivation, men det at få et nyt eksamensbevis er ingen garanti for, at man bliver selvforsørgende, og det var jo det, garantistillelsen skulle bruges til.
Vi er også lidt bekymrede for, om de udgifter, som der vil være for kommunerne, nu også vil blive dækket ind.
Så deler vi især handicaporganisationernes bekymringer for, om udlændinge med handicap nu også har en lige adgang til den danskuddannelse, som der er.
Det synes vi faktisk også er vigtigt at få med her, når vi nu er ved at se på ordningen.
Men så til den større del af lovforslaget om kvoteflygtninge.
Der er 7 millioner flygtninge i verden, og flertallet lever under meget kummerlige forhold i meget fattige nærområder til oprindelseslandene.
Disse 7 millioner flygtninge er meget forskellige mennesker: veluddannede, ikke uddannede, krigsenker, torturskadede, krigsinvalider, og hvad vi ellers kan se af forfærdelige ting, som er i og er et resultat af de menneskers liv.
Det forpligter jo netop de rige lande, ikke kun til at støtte i nærområderne, hvor flygtningene findes, men også til at løfte nogle af de tungeste opgaver, som virkelig er en belastning for nærområderne.
Vi rige lande kan ikke kun optræde egocentrisk og problemforflygtigende ved at foretage en udvælgelse sådan, at vi overlader de mest skadede, de sygeste og de handicappede, de ældste og de dårligst uddannede flygtninge til et livslangt ophold i en lejr i et fattigt nærområde.
Og lige til det, som den forrige ordfører var inde på ikke står i lovforslaget.
Det står jo faktisk meget tydeligt i lovforslaget i afsnittet om udvælgelseskriterier.
Der står også, at selv hvad angår den lille kategori, der hedder »Twenty or More«, altså de mest handicappede, de hårdest ramte af flygtningene, bør man lægge vægt på, at der er udsigt til helbredelse.
Mere klart kan der vel ikke stå, at det også skal være sådan, at folk med en livslang situation bliver problematiske ifølge lovforslaget.
Socialdemokraterne kan ikke støtte forslaget, som det ligger nu.
Det giver ikke sikkerhed nok for de flygtninge, som har størst behov.
Vi ønsker en sikkerhed for, at den enkelte flygtnings behov for beskyttelse har større vægt end et af regeringen fastlagt integrationspotentiale.
Vi synes, der skal være et etisk regnskab med hensyn til kvoteflygtningene.
Det skal gå op, og det gør det ikke, hvis fordelingen mellem stærke og svage kvoteflygtninge forrykkes til ugunst for de svage, som ikke kan hjælpes, hvor de opholder sig i dag.
Vi ønsker en drøftelse af mål for og metoder til sundhedsundersøgelserne.
De er o.k., hvis de er til for at lave en behandlingsklar modtagelse, men hvis de alene bruges til en frasortering af mennesker, så er vi imod.
Vi vil også gerne drøfte økonomien, for når jeg lægger tallene sammen, ser det ud til, at danskforbedringerne koster 31 mio. kr., og når de to ting, kvoter og dansk, er sat sammen og der står, at det skal være udgiftsneutralt, så kan jeg kun læse lovforslaget sådan, at de 31 mio. kr. skal spares på kvoteområdet, ellers er der jo ikke balance i forslaget.
Så det vil der også kunne være nogle spørgsmål om.
Jeg ved godt, at vi ikke kan frelse hele verden, og at vi heller ikke skal gøre det.
Det er der mange, der er med til at løfte opgaven på flygtningeområdet, der synes.
Vi vil gerne have en drøftelse af kvoteflygtninge og -ordningerne i al almindelighed.
Jeg kan ikke være uenig i, at verden skal løfte i flok her, men derfor er det måske også for smalt bare at se på, hvilke lande der løfter kvoteflygtninge.
Der er faktisk mange lande, som har spontanflygtninge, og de tæller vel også med i regnskabet for FN’s medlemmer.
Antallet af de spontanflygtninge, som søger til Danmark, er jo heldigvis faldende, så der skal vel være en balance i det, og det er den balance, vi andre går efter.
Men det, mit spørgsmål egentlig gik på, var, om Dansk Folkeparti også vil udstede den samme garanti, som vi har hørt regeringen komme med, for, at vi lever op til vores forpligtelse med 1.500 kvoteflygtninge over 3 år.