runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-31:
Nej, både til hr. Ole Vagn Christensen og til hr. Ole Sohn vil jeg sige, og jeg har været inde på det før: Eksklusivaftaler er selvfølgelig et element i fagbevægelsens mulighed for at fastholde anstændige vilkår.
Men samtidig er eksklusivaftaler jo et udtryk for, at man knægter den enkeltes ret til at vælge, om man synes, fagbevægelsen gør det godt, og man derfor vil være medlem, eller om man ikke vil.
Det er klart, som jeg også var inde på i mit ordførerindlæg, at i en situation, hvor man kan blive tvunget ind i en fagforening, som måske endda støtter politiske partier, man fundamentalt er modstander af, da giver anledning til en seriøs diskussion af, om det ikke knægter den enkeltes ret for meget.
Men vi har så sagt: Stillet over for risikoen for en massiv indvandring af billig arbejdskraft, som kan virke løntrykkende, og som kan virke på en måde, så det presser danske lønmodtagere ud, er det klart, at vi da hellere vil leve med en situation på det danske arbejdsmarked, hvor der er eksklusivaftaler end at risikere det løntrykkeri.
Det er jo derfor, vi har sagt klart og tydeligt til regeringen, at det ikke kan nytte noget, at regeringen tror, at den sammen med Dansk Folkeparti kan afvæbne fagbevægelsen ud fra en mere ideologisk præget indstilling, som regeringen har, og så sammen med Socialdemokratiet skaffe flertal for, at Østindvandringen kan finde sted fra den 1. maj 2004.
Regeringen må vælge, hvad den vil i det her spørgsmål, og det tror jeg fremgår krystalklart.
Ellers skal jeg gerne prøve én gang til på foranledning af nogle spørgere.
Hr. Ulrik Kragh spørger: Hvis nu de liberale erhverv osv. var med i den nuværende omgang, var det så tilstrækkeligt?
Nej, selvfølgelig er det ikke det.
Det er jo Østeuropa og truslen derfra, der er det helt afgørende for os.
Det er muligheden for at kunne opretholde et stabilt arbejdsmarked, også efter at Østudvidelsen er faldet på plads og arbejdskraften kan vandre.
Det er det, der er hele omdrejningspunktet for vores diskussion, og det er lige præcis for at sikre, at den danske arbejder, den danske lønmodtager ikke står i en meget, meget vanskelig situation, som integrationsministeren jo selv sagde i Jyllands-Posten i november sidste år, at en del af dem, der er i Danmark i dag og ikke kan finde arbejde, de kommer til at stå i.
Ellers giver det jo ingen mening, det, integrationsministeren siger til Jyllands-Posten, ikke bare i en artikel, som avisen filosoferer over, næh til citat: »... at det nok er sidste chance for at få flygtninge/indvandrergrupper ud på arbejdsmarkedet, for efter 1. maj 2004 bliver det ret håbløst«.
Ulrik Kragh (V), 2003-01-31:
Hr. Kristian Thulesen Dahl spurgte, om man ikke ønskede et resultat med hensyn til ønsket om at fjerne eksklusivaftaler.
Jo, selvfølgelig ønsker man et resultat.
Det, der er problemet, er, at Dansk Folkeparti kobler to ting sammen, som absolut ikke hænger sammen.
For det første siger man: Vi vil ikke have noget med det at gøre, for alle de andre ting er ikke klar.
Dernæst siger man: Vi har en risiko for, at østeuropæiske horder kommer herop og vil ødelægge det danske arbejdsmarked til trods for, at det kun drejer sig om 10 pct., der er ramt af eksklusivaftaler.
Så er jeg bare nødt til at spørge hr. Thulesen Dahl:
Hvis nu alle de andre ting havde været klar, således at vi kunne have foretaget et totalt frontalt angreb på eksklusivaftalerne på én gang, havde Dansk Folkeparti så været klar til at gøre noget ved de eksklusivaftaler, fagforeningerne og arbejdsgiverne har?
Nej, det havde de ikke, og derfor hænger de to ting ikke sammen.
Regeringen har sat handling i gang på det første område.
Det er tilkendegivet i bemærkningerne, at det kommer på de øvrige.
Jeg synes, det var rimeligt, om Dansk Folkeparti sagde: Fint, nu har vi muligheden for at få stukket hul på bylden, så tager vi fat i de andre ting efterfølgende.
Bent Bøgsted (DF), 2003-01-31:
Jeg vil gerne spørge hr. Lars Barfoed om meningen med den måde, det skal afskaffes på her, for beslutningsforslaget gik jo på en generel afskaffelse både for lønmodtagere og arbejdsgivere, og det var det, Dansk Folkeparti støttede i sin tid sidste år - det er lang tid siden efterhånden - og vi har heller aldrig lagt skjul på, at det var det, vi støttede dengang. Hvis det virkelig er regeringens hensigt, at det skal være en generel afskaffelse og det ikke er af ideologiske grunde - det virker, som om det er af ideologiske grunde, at det skal afskaffes for fagbevægelsen, men for arbejdsgiverne er det kun, hvis der skulle vise sig at være problemer -
så lever det jo ikke op til det, der stod i beslutningsforslaget.
Var det så ikke praktisk, hvis regeringen havde fremsat lovforslag om at afskaffe eksklusivaftalerne generelt på alle områder?
Ulrik Kragh (V), 2003-01-31:
Det er jo forunderligt at høre, hvordan Socialdemokratiets ordfører kører rundt i argumentationen for eksklusivaftaler:
Det er helt i orden med urimeligheden, hvis bare man ved det
, når man har søgt jobbet. Det er da egentlig tankevækkende.
Det er især tankevækkende, når der er områder, som er hundrede procent reguleret af eksklusivaftaler.
Hvis man er frisør og man gerne vil have et job, er situationen jo den, at man ikke kan være lønmodtager uden at være bundet af en eksklusivaftale.
Så er svaret, at man altså bare kan vælge at lade være.
Men hvad er det, man kan vælge at lade være med?
Det er, at man kan vælge at lade være med at udøve sit fag, man kan vælge at lade være med at kunne være lønmodtager.
Det er et frit valg, der vil noget!
Jan Petersen (S), 2003-01-31:
Efter hr. Ole Sohns opfordring til at behandle hr. Freddy Dams indlæg noget mere anstændigt, vil jeg sige, at sådan mener jeg også det hænger sammen.
Der findes faktisk allerede en mindretalsbeskyttelse, som skal sikre en balance imellem det at skulle være medlem af en bestemt faglig organisation og så det ikke at ønske det.
Det er for så vidt det retsgrundlag, vi synes er tilstrækkeligt til at sikre den nødvendige balance. Så vil jeg sige til hr. Thulesen Dahl, at jeg ikke har noget problem med at tage en drøftelse med hr. Thulesen Dahl om arbejdsmarkedets problemer, overenskomster osv.
Det vil jeg gerne.
Det var for så vidt dybest set også bare det, der blev sagt den onsdag, hvor hr. Thulesen Dahl blev så glad.
Så det gør vi gerne.
Man for at der ikke skal være noget, der hænger og svæver i luften, skal jeg sige, at det ikke ændrer på, at der skal åbnes dag et i Danmark; det ændrer ikke på, at Folketingets partier må drøfte, hvordan det her skal foregå, og det er klart, at det også indebærer drøftelser med regeringen.
Den præmis skal være kendt.
Derudover er der en præmis mere, der skal være kendt, og den vil jeg så nøjes med at nævne ved at citere fra en henvendelse, jeg har fået kendskab til fra Forbundet Træ-Industri-Byg i Danmark, hvor det siges: Eksklusivaftaler er vores ret til at håndhæve aftaler indgået med arbejdsgiverne, og de er de redskaber, der skal til for at sikre, at forholdet ikke bliver forringet for danske lønmodtagere, når EU udvides med de ti nye lande, der kæmper med stor arbejdsløshed og masser af sociale problemer.
Freddy Dam (V), 2003-01-31:
Jeg skal se, hvor langt jeg kan komme på den tilmålte tid.
I dag er det jo ikke begrænsninger i konfliktretten, der er til diskussion, så det tillader jeg mig at springe over.
Til fru Pernille Falcon skal jeg sige: Jo, lovforslaget er udtryk for et indgreb i aftalefriheden.
Det kommer man ikke uden om, det er ikke til diskussion.
Men vi opfatter det som et forsvarligt indgreb i aftalefriheden, der er begrundet
Jeg har i øjeblikket ikke tanker om, at der skal være andre områder, som man absolut skal gribe ind over for, men at afsværge det her og nu er jo en umulig sag.
Med hensyn til, hvorvidt og hvornår der kommer noget på andre områder, kan jeg citere en skrivelse fra Indenrigs- og Sundhedsministeriet til beskæftigelsesministeren her fra den 24. januar, og jeg håber, at jeg når den igennem, inden den tilmålte tid er gået.
Ministeren skriver: Indenrigs- og Sundhedsministeriet kan oplyse, at ministeriet med henblik på den i bemærkningerne til L 120 omhandlede redegørelse i samarbejde med Sygesikringens Forhandlingsudvalg, SFU, har igangsat en proces, der indebærer en gennemgang af de enkelte overenskomster på sygesikringsområdet.
Formålet hermed er at få et præcist billede af, hvilke opgaver inden for sygesikringsområdet der særligt behøver organisationernes medvirken.
Samtidig vil der blive foretaget en vurdering af konsekvenserne af en ophævelse af eksklusivbestemmelserne for de enkelte punkter.
Der vil blive opstillet alternative ordninger for, hvordan opgavevaretagelsen kan ske, selv om eksklusivbestemmelserne ophæves.
Det vil samtidig blive belyst, hvilken regulering, herunder af lovgivningsmæssig karakter, der er behov for ved ophævelse af eksklusivbestemmelserne til sikring af de overordnede hensyn, de nuværende ordninger er begrundet i.
Ministeriet forventer, at det omhandlede udredningsarbejde, der skal danne grundlag for den lovede redegørelse på sygesikringsområdet, kan færdiggøres i løbet af foråret.
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-31:
Jeg vil gerne have hr. Freddy Dam til at bekræfte, om ikke baggrunden for den her debat er, at et flertal i Folketinget har vedtaget et beslutningsforslag, der handler om at ophæve alle eksklusivbestemmelser.
Er det ikke korrekt, at det er på den baggrund?
Derfor er det jo hykleri, når hr. Freddy Dam ikke vil gå ind i spørgsmålet om, hvorfor man ikke har taget de andre med.
Vi ved udmærket, at i regeringens betænkning er der den vinkel på det, at det udelukkende drejer sig om at afskaffe forholdet mellem lønmodtager og arbejdsgiver.
Det blev også påtalt, da Kristelig Arbejdsgiverforening havde en høring i Fællessalen, hvor Ruth Nielsen, som har meget stort kendskab til det, sagde, at det var en skæv vinkel, som regeringen lagde frem.
Jeg synes ikke, det styrker Venstres argumentation, at man ikke har et eneste eksempel til en så højprofileret sag, når man påstår i morgenaviserne, at man kan dokumentere, at der er nogle, der er blevet afskediget på grund af fagforeningstvang.
Hvor er de eksempler henne?
Jeg mangler også at få svar på, om det er rimeligt, at Kristelig Arbejdsløshedskasse har en eksklusivbestemmelse, der handler om, at ikke andre end kristne troende kan være medlem af deres hovedbestyrelse.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-31:
Venstres ordfører siger, at ideologi er noget positivt.
Men det, der vel er afgørende her, er, om det, vi ser, er en ideologisk kamp imod eksklusivaftaler eller en ideologisk kamp imod fagbevægelsen.
Når jeg hører de svar, der kommer om eksklusivaftaler på alle de andre områder, som ikke er omfattet af lovforslaget - det er ikke bare advokater, det er en lang, lang række andre fag - virker det mere og mere som en ideologisk kamp imod fagbevægelsen og ikke som en ideologisk kamp imod eksklusivaftaler.
Hvis det er et helt grundlæggende princip, at eksklusivaftaler tvinger nogen til noget imod deres vilje, er det jo lige galt, om det er en lønmodtager, der bliver tvunget imod sin vilje, eller om det er en arbejdsgiver eller en i et liberalt erhverv i øvrigt.
Venstres ordfører siger, at nu må vi se, om der er steder, hvor der er grund til at gribe ind, og hvis der er urimeligheder, vil der formentlig blive grebet ind, og så lader man det ellers flagre i vinden, hvornår sådan noget i givet fald vil ske.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Jeg vil godt starte med at spørge, om man kan tage det som et tilsagn om, at Venstre ikke vil støtte eller medvirke til at gennemføre forslag, der begrænser konfliktretten.
Det vil jeg godt have bekræftet, for det er da så en lille positiv ting
at tage med hjem i dag.
Derudover vil jeg gerne høre Venstres ordfører, om det ikke er sådan, at eksklusivaftaler indgås på samme måde som alle andre aftaler mellem arbejdsgiver og lønmodtager, eller med andre ord, at et forbud mod eksklusivaftaler er et indgreb i aftalefriheden. Jeg vil godt i den forbindelse spørge, om Venstre så finder, at staten skal gå ind og regulere på langt flere områder, sådan at det fra Venstres side skal følges op af en langt større statslig regulering på en masse områder.
Freddy Dam (V), 2003-01-31:
Hvis jeg forstod hr. Anders Samuelsens spørgsmål korrekt, vil jeg godt bekræfte, at det er min opfattelse, at der er den grænse for aftalefriheden, at der selvfølgelig skal være respekt for grundlæggende rettigheder i samfundet.
Det skal der overhovedet ikke være nogen diskussion om.
Så blev der spurgt om, hvornår der kommer regler om advokaterne.
Det er ikke nemt at svare på, og jeg kan i hvert fald ikke svare på det i øjeblikket, men jeg forstod, da jeg overværede justitsministerens svar i sidste uge, at der arbejdes på sagen.
Men det er et særdeles kompliceret område, der griber ind i megen lovgivning, og derfor kan man vel ikke forvente, at det kommer lige over night.
Så vi må vente og se, hvad det er for en redegørelse, ministeren kommer med.
Til hr. Ole Sohn skal jeg sige: Jo, man har krav på et ansættelsesbrev.
Hr. Ole Sohn mener, at det er tilstrækkeligt, at bare man er advaret på forhånd om, at her er en klokkeren urimelighed, skal man leve med den.
Det, Venstre vil, og det, som i øvrigt fremgår af lovforslaget, er at sikre, at uanset at man har fortalt folk på forhånd, at her er en urimelighed, skal det ikke være muligt at fastholde folk i den situation, for det er jo sådan, at hvis man hårdt nok mangler et job, er man i situationen tilbøjelig til at acceptere næsten hvad som helst.
Og til hr. Ole Sohns sidste spørgsmål, om vi ikke bare kan udsætte ikrafttrædelsen til et eller andet tidspunkt, når alting er på plads, er svaret fra Venstres side afgjort nej. Som jeg sagde tidligere, er der 220.000 mand, der er underkastet de her urimelige tvangsvilkår, og vi har altså ikke i sinde at vente på, at de skal sættes fri, om jeg så må sige, på et tidspunkt, der ligger måske et år eller to fremme i tiden.
Til hr. Ole Vagn Christensen skal jeg sige: Ja, det er rigtigt, det er stadig væk arbejdsgiverne, der bestemmer, hvem der skal ansættes og hvornår.
Det blander Venstre sig
ikke i.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-31:
Jeg fik nogle underlige svar angående sikkerhed og tryghed, og derfor skal jeg selvfølgelig spørge hr. Freddy Dam igen: Hvem har i fremtiden ansættelsesretten og afskedigelsesretten?
Efter min opfattelse er der ikke lavet om på det begreb, for det har arbejdsgiveren.
Vil man så komme i den situation, at man sådan set også vil kunne begynde at formulere, hvem arbejdsgiveren må ansætte eller afskedige?
Det, der bliver sagt herom, er ikke andet end ord.
Dér, hvor alvoren kommer ind, er, når det drejer sig om sikkerhed og tryghed.
Vi kan godt tage et eksempel.
Ikadan går ud på markedet med dårligere arbejdsforhold, dårligere lønforhold, og det resulterer i, at der bliver en konflikt.
Den konflikt ordner
man, ved at man har retten til at sige til arbejdsgiveren: Du har pligt til at følge det, der står om det økonomiske i andres overenskomster, for ellers undergraver du trygheden. Er det forkert eller rigtigt opfattet, at sådan ville dagens arbejdsmarked se ud?
Ole Sohn (SF), 2003-01-31:
To spørgsmål.
Det ene er et forsøg på at få bekræftet fra Venstres ordfører, at enhver, der søger job i et firma, har krav på at få et ansættelsesbrev, og for så vidt der er tale om en eksklusivbestemmelse på området ved en frivilligt indgået overenskomst, skal det fremgå af ansættelsesbrevet.
Det andet spørgsmål er: Hvis Venstre har den opfattelse, at man skal gribe ind alle steder, hvor der er tale om eksklusivbestemmelser, jævnfør de spørgsmål, som hr. Kristian Thulesen Dahl stillede, vil Venstre så ikke være indstillet på, at der i det her lovforslag bliver indføjet en ny paragraf, som siger, at loven først træder i kraft på det tidspunkt, hvor samtlige områder, herunder også de liberale erhverv, er blevet omfattet af samme bestemmelser?
Anders Samuelsen (RV), 2003-01-31:
vil jeg høre, om jeg ikke kunne få Venstres ordfører til at bekræfte, at man kan tale om det problem på to niveauer: dels arbejdsmarkedets parters ret, dels det andet niveau, der hedder det grundlæggende retsprincip, og at det er det princip på dette område, som er højere hævet, når vi har denne diskussion.
Man kan føre eksemplet over på en skoleklasse.
Hvis to elever kan blive enige om at mobbe en tredje elev, bliver det jo ikke acceptabelt af den grund, og det er sådan set det, som regeringen sætter ind over for med det her forslag.
Så vil jeg i øvrigt også i forlængelse af det godt følge op på det spørgsmål, der kom fra Dansk Folkeparti, nemlig: Hvad med de liberale erhverv?
Hvornår ser vi noget fra regeringen på det område, for det er da væsentligt?
Jeg har godt nok ikke tidligere hørt, at Dansk Folkeparti interesserede sig for det område, men det er glædeligt, at de også er begyndt på det.
Hvornår kommer der noget?
Freddy Dam (V), 2003-01-31:
Nu lyder det, som om ideologi er noget ganske skrækkeligt.
Ideologi er jo immervæk en udmærket ting.
For Venstre er det sådan, at det er uhyre væsentligt, at folk har deres personlige frihed til at indrette deres tilværelse, som de vil, også i den her sag. Det er rigtigt, at det lovforslag, vi taler om i dag, ikke indeholder alle de tiltag, som man kan forvente på det her område.
Lad mig gøre opmærksom på, at det er et lovforslag, der fremsættes af beskæftigelsesministeren, og det er sådan set kun den del af det, vi skal behandle i dag.
Men det fremgår jo af lovforslagets bemærkninger, at beskæftigelsesministeren har bedt de andre ministre om at se efter rundtomkring i hjørnerne, om der er nogle steder, hvor der også er grund til at gribe ind.
Det vil sige, at justitsministeren er blevet bedt om at fortælle, om der er nogen muligheder på hendes område.
Indenrigs- og sundhedsministeren er blevet bedt om at fortælle, om der er
nogen tiltag på hans område.
Så sent som i onsdags svarede justitsministeren, at der i øjeblikket gennemføres en nøje undersøgelse af, i hvilket omfang det er muligt at gribe ind over for advokaterne.
Det er helt klart, at hvis der er nogen urimeligheder, hvis der er begrænsninger i advokaternes område, skal de da også tages op, medmindre det er således, at en indgriben ville stride imod aldeles afgørende samfundshensyn.
Så der bliver formentlig grebet ind på et senere tidspunkt.
Med hensyn til dette med grundejerforeninger og alle de andre foreninger, hvor man kan forestille sig eksklusivbestemmelser, vil jeg sige, at det, det handler om for Venstre i denne sammenhæng, kun er situationer, hvor der er tale om, at et tvunget medlemskab eller tvang om medlemskab kan koste noget på brødet. Jeg behøver ikke, tror jeg, i forhold til hr. Bjarne Laustsen at komme med konkrete eksempler på folk, der er blevet afskediget, på grund af at de ikke har villet være med i en bestemt fagforening.
Det synes jeg vi har læst om gang på gang i dagspressen.
Men jeg skal gerne se, om jeg kan finde nogle eksempler, hvis det er sådan, at hr. Bjarne Laustsen er i tvivl.
Jan Petersen (S), 2003-01-31:
Jeg bemærkede i hr. Freddy Dams indlæg, at Venstre var imod enhver form for foreningstvang.
Hvor er det lovforslag?
Havde det ikke været passende, hvis Venstre nu har den opfattelse, at man så havde fremlagt samlede forslag, der tog fat om alle problemerne, som man i Venstre mener der er? Mener hr. Freddy Dam i øvrigt, at det er udtryk for en forkert form for tvang, når en dreng, der er medlem af en fodboldklub, er nødt til at betale kontingent for at få lov til at spille fodbold i den pågældende klub?
Derudover vil jeg gerne spørge hr. Freddy Dam, hvor konsekvent man egentlig er med spørgsmålet frihed/frivillighed.
Har en af landets store dagligvarekoncerner, FDB, indgået en aftale med sine medarbejdere frivilligt eller ufrivilligt?
Og såfremt det er frivilligt, hvilket formål har Venstre egentlig med at krænke den frihed, FDB har til at indgå en frivillig aftale?
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-31:
Dem lytter Venstre meget til.
Det kan så undre, at Venstre lige præcis på et enkelt område har valgt at slå ned på nogle frivillige aftaler mellem lønmodtagere og arbejdsgivere.
Alle de andre forhold kender vi ikke noget til.
I dagens udgave af Jyllands-Posten siger Venstres ordfører, hr. Freddy Dam, at han har kendskab til nogle, der er blevet fyret, fordi de ikke var medlem af en bestemt fagforening.
Jeg vil gerne spørge hr. Freddy Dam, hvad det er for nogle.
Er det ikke også lidt underligt, at når man refererer til Kristelig Fagforening og Kristelig A-kasse - hvis man kigger på forudsætningerne for at være medlem af Kristelig A-kasses hovedbestyrelse - så står der
, at man skal være troende kristen.
Hvorfor har Venstre ikke foreslået noget dér?
Hvad har man imod, at en muslim kan stille op til den kristelige hovedbestyrelse?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-31:
Venstres ordfører bruger sådan ret ideologiske markeringer heroppefra til at begrunde, hvorfor Venstre naturligvis støtter regeringens forslag - det kan nok ikke komme overraskende - i forhold til det her forbud mod eksklusivaftaler.
Det får mig til her ved indledningen af debatten at spørge Venstres ordfører: Hvis det er sådan en hel ideologisk fundamental bekymring over eksklusivaftaler, hvorfor har man så ikke taget højde for det i lovforslaget?
Hvorfor er det så kun en del af eksklusivaftalerne, man går ind og bearbejder i forbindelse med lovforslaget?
Hvorfor har man ikke i lovforslaget taget højde for alle de liberale erhverv, læger, advokater, tandlæger, psykologer, landbrug og fiskeri og ikkeerhvervsmæssige foreninger, elværker, varmeværker, grundejerforeninger osv., hvor der jo er eksklusivaftaler, hvis det er sådan en ren ideologisk kamp mod eksklusivaftaler, fordi man nu ønsker at frigøre det for nogle folk?
Freddy Dam (V), 2003-01-31:
Først til hr. Ole Sohn, der spørger, om Venstre har noget imod aftaler, der indgås frivilligt.
Nej, det har Venstre ikke noget imod, når der er tale om regulær frihed.
Men efter Venstres opfattelse bliver mange af de her aftaler jo indgået ufrivilligt.
I virkeligheden er der tale om tvang, når man for det første får en lønmodtager til at melde sig ind i en organisation, han ikke ønsker at være medlem af med henvisning til, at han ellers ikke kan få jobbet.
Og det er også tvang efter vores opfattelse, at en arbejdsgiver nødsages til at underskrive en tiltrædelsesoverenskomst, hvor der typisk er en eksklusivaftale med, for at han kan begå sig fremover.
Men ellers er det rigtigt: Selvfølgelig sætter Venstre pris på frivillige aftaler.
Med hensyn til hr. Ole Vagn Christensens bemærkning skal jeg sige: Jamen der er da sikkerhed på arbejdsmarkedet.
Mig bekendt er det sådan, at eksklusivaftalerne alene gælder for noget, der ligner 10 pct. af arbejdsmarkedet, altså for ca. 220.000 personer.
Resten af arbejdsmarkedet, altså 90 pct., har da sikkerhed og ro på arbejdspladsen.
Så bliver der spurgt om, hvad Venstre vil gøre for at undgå, at de organiserede arbejdsgivere undergraves.
Nu er det nok ikke Venstres opgave i første omgang at sørge for det.
Tværtimod synes jeg jo, at fagforeningerne har en stor opgave i at medvirke til, at der bliver indgået overenskomster med de uorganiserede.
Det har Venstre ikke noget imod.
Det synes vi er en udmærket ting.
Endelig skal jeg sige til fru Pernille Falcon: Der er ikke i øjeblikket nogen planer om noget som helst indgreb i konfliktretten.
Vi har den opfattelse, at der skal være ordentlige løn- og arbejdsvilkår på arbejdsmarkedet, men vi er ikke så optaget af, om man er medlem af den ene eller den anden forening eller man står udenfor.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Venstres ordfører anfører, at Venstre er imod fagforeningstvang, og at det også er derfor, man er imod eksklusivaftalerne.
Det er jo også en del af aftalesystemet.
Har Venstres planer om at støtte forslag, der retter sig imod konfliktretten?