runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2002-01-30:
Jeg lagde mærke til, at det fremgik af fru Charlotte Antonsens svar, at Venstre har lavet et debatoplæg, og det kan jeg da også godt huske.
Jeg tror egentlig, at statsministeren tændte et lys, dengang han var i opposition, da han sagde, at nu skulle man lave et kompetencekatalog, hvor man definerede, hvad der var EU-stof, og hvad der var nationalt stof.
Her tror jeg, han åbnede for en mulig brobygning mellem jasiden og nejsiden efter folkeafstemningen, og det var meget klogt, for den tidligere statsminister stod bestemt ikke som eksponent for noget brobygning.
Men det kræver også, at det bliver fulgt op, og der kræves også mere end det, europaministeren sagde i sin tale, og derfor vil jeg godt spørge: Hvordan har Venstre og regeringen rent praktisk kæmpet for, at der kommer et kompetencekatolog i EU, og hvordan vil man gøre det i fremtiden?
Det synes jeg vi savner et svar på.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-30:
Det tilsagn er jeg meget glad for, og vi får jo brug for det, for hr. Henrik Dam Kristensen er jo det ene af Danmarks medlemmer af det konvent.
Derfor er det vigtigt, hvis han på et eller andet tidspunkt fremlægger nogle konkrete forslag, som kan påvirke debatten.
Så har vi stillet ét konkret forslag netop med henblik på spørgsmålet om forholdet mellem EU's magt og rettigheder og medlemslandenes, nemlig at man ikke længere skal have den gummiparagraf.
Det skal fremover være sådan, at Unionen kun kan vedtage lovgivning dér, hvor det udtrykkeligt står i Traktaten, at EU kan vedtage lovgivning.
Det var et helt konkret bud på det, men det er ikke med i forslaget til vedtagelse.
Det er ikke med hverken fra Venstre eller Socialdemokratiet, at der skal ske en sådan afgrænsning af kompetencen.
Hvorfor er det ikke med?
Det var jo et helt indlysende første skridt at tage.
Der kan tages mange andre.
Men det, jeg savner, er et konkret indhold i de ting, man siger fra flertallets side.
Nu har regeringen jo i vidt omfang indført en stil, hvor man træffer beslutninger, forud for at man gennemfører en undersøgelse.
Derfor overrasker det mig, at man her vil have en nøjere redegørelse og så efterfølgende træffe en beslutning.
Det ville måske i almindelighed være en god idé for regeringen.
Men lige netop i den her sag vil jeg sige: Hvad skal vi egentlig med yderligere undersøgelser?
Jeg går ud fra, at ministeren kan bekræfte, at der ikke er behov for, at disse våben ligger ude i private hjem.
Der er ikke nogen sikkerhedspolitisk begrundelse for det.
Derfor må det vel være meget enkelt for ministeren at træffe den beslutning, at de fremover skal opbevares i depot.
Torben Hansen (S), 2002-01-30:
I sit svar gjorde ministeren opmærksom på, at de 668 mio. kr. er parkeret på § 35 i finansloven.
Jeg vil stadig væk spørge til dem, fordi jeg så vil spørge ud fra den synsvinkel: Mener ministeren, at det så er i overensstemmelse med regeringsgrundlaget, hvor jeg gentager der står, at man tager et klart ansvar for omgivelserne med et realistisk internationalt samarbejde om at nedbringe forureningen der, hvor man får mest for indsatsen?
Mener ministeren, at disse linjer er i overensstemmelse med, at af den miljøstøtteordning, man har haft til Østeuropa, er der 668 mio. kr. parkeret på § 35 i finanslovforslaget, og at der ikke er nogen, der ved, hvad de skal dér?
Der er slet ikke nogen, der ved, hvad de skal bruges til.
Mener ministeren, at det er i overensstemmelse med hans eget regeringsgrundlag?
Svend Aage Jensby (V), 2002-01-30:
Jeg kan til spørgeren oplyse, at allerede den 24. januar anmodede Forsvarsministeriet Hjemmeværnskommandoen om en redegørelse i anledning af den ulykkelige begivenhed, der fandt sted i Nørresundby kort før jul, og som kostede et ungt menneske livet.
Intet optager Forsvarsministeriet og Hjemmeværnskommandoen mere, end når sådan noget sker.
Derfor har vi som sagt anmodet kommandoen om en redegørelse om opbevaring af ammunition og/eller våben, om mulighederne for at skærpe betingelserne for at blive optaget i hjemmeværnet, om mulighederne for i videre omfang at føre kontrol med den enkelte hjemmeværnsmands daglige virke, altså om han bliver ustabil og lignende.
Den udtalelse, for så vidt angår våbenproblematikken og ammunitionsproblematikken, har vi bedt om at få senest den 4. februar.
Jeg håber, det kan lykkes for Hjemmeværnskommandoen at tilvejebringe oplysningerne.
Man har spurgt en række distrikter og andre involverede
i hjemmeværnet
, og det er derfor, jeg nævner det, og jeg håber, at fristen kan overholdes.
Efter det tidspunkt, men i løbet af kort tid, vil vi få en udtalelse om de øvrige elementer, vi har rejst over for kommandoen.
Thor Pedersen (V), 2002-01-30:
Der er en væsentlig pointe i, at man etablerer et råd, og rådet får sit eget liv, men at politikere så efterfølgende ikke gør det, man bør gør, nemlig løbende vurderer, hvad vi har brug for, hvilke opgaver, der skal løses i år eller næste år.
Altså påtager sig den opgave at se på, hvad man har sat i værk, og om det er den rigtige måde at bruge skattekroner på, eller om de skal bruges på andre områder.
Det er jo den prioriteringsøvelse, der har manglet, det er hele baggrunden for det, vi diskuterer med hensyn til råd og nævn, puljer og tilskud, nemlig at vi prioriterer pengene derhen, hvor der er mest brug for dem, og ikke blot accepterer, at tingene nu engang er, som de er.
Men det er ingen kritik af de personer, der er beskæftiget på de områder, som ministre har ønsket at fokusere på på et givet tidspunkt, måske for at profilere sig selv.
Det er en kritik af, at man ikke har mod til løbende at evaluere.
Det er det, man også skal i fremtiden, det er det, vi siger, der er regeringens politik.
Vi vil løbende - og det vil sige, at det er en årlig proces - vurdere, om de råd og nævn, puljer og tilskud, der er gældende, også skal fortsætte.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-01-30:
Jamen det var da rart at høre, at det ikke var ment som en kritik af de personer, der sidder i rådet, for
sådan kunne ministerens udtalelse på det omtalte pressemøde den 11. januar godt opfattes, når man som ganske uforberedt tilhører sad og hørte på det.
Nu kan jeg forstå, at der er et eksempel på, at en minister har påtvunget nogle mennesker noget rådsarbejde, som de har syntes var inderligt overflødigt, og derpå har de så alligevel fundet sig i det, da de nu fik et stort honorar.
Kan jeg deraf udlede, at det er generelt, at der er adskillige råd og nævn, hvori der sidder personer, der har accepteret en post, som en minister har pålagt dem, mod at de så til gengæld har fået et stort honorar?
Thor Pedersen (V), 2002-01-30:
Nu gjorde det ikke noget, hvis spørgeren satte sig ind i det, som spørgeren stiller spørgsmål om og bl.a. havde gennemset referatet af det pressemøde, hvor vi forelagde reduktionen i puljer, råd og nævn.
Jeg har nemlig ikke sagt som citeret af spørgeren, jeg har ikke udtalt mig om, hvorvidt et medlem af et råd havde skiftet mening efter at være kommet i rådet, jeg har slet ikke omtalt, hvem der sad i rådet.
Den antydning, der fremgår af spørgerens spørgsmål om, hvad de mente før og efter, den er fejlagtig.
Men det er rigtigt, at jeg gav et eksempel, som jeg havde i erindring fra dengang, jeg som finanspolitisk ordfører i august sidste år gennemgik baggrundsmaterialet for centre og råd, og der faldt jeg bl.a. over et råd nedsat af den daværende kulturminister.
Eksemplet er fra 1996, hvor Jytte Hilden jo nedsatte Litteraturrådet, og begrundelsen var, at »vi skal finde ud af, hvor der er noget, vi kan spille sammen med.
Jeg er helt sikker på, at der er noget, der falder ned mellem nogle stole«.
Det er et ordret citat fra den begrundelse, som ministeren gav for det råd, altså det, at man skulle finde noget, der var faldet ned mellem to stole, og ikke vidste, hvad det var.
Min pointe, og det sagde jeg til gengæld på pressemødet, var, at man opretter et råd, som de, rådet er tænkt til fordel for, slet ikke ønsker.
Det er pointen.
Både forfattere og forlæggere talte nemlig imod, at man oprettede rådet, de var modstandere af loven, og alligevel oprettede man rådet, og formanden for rådet gav man 100.000 kr. og de øvrige medlemmer 50.000 kr., og senere hørte man ingenting.
Det er sandheden, og det er det, jeg har refereret. Det er problemet med mange råd, og det er ikke en kritik af dem, der sidder i rådet.
Det er bare et eksempel på, at man etablerer noget, som ingen har bedt om, og som der bliver talt imod, og når man har etableret det, så forholder man sig ikke længere til, hvorvidt rådet skal opretholdes.
Det er altså politikerne, der svigter en prioriteringsopgave, det er ikke en kritik af de personer, der udpeges til at sidde i et råd.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-01-30:
Nu er vi tilbage ved diskussionen om nedlæggelse af råd, nævn, udvalg og centre og den senere så kendte dødsliste, og i forbindelse med lanceringen af denne liste fremkom finansministeren med en bemærkning om, at der jo var eksempler på, at folk havde været modstandere af et givet nævn og lignende.
Når de så fik at vide, at de fik 50.000 kr. eller 100.000 kr. i honorar,
så var de pludselig tilhængere.
Mit spørgsmål går på, om ministeren har eksempler på, at sådan nogle situationer har fundet sted.
Jeg mener, at det er vigtigt, at personer, der udpeges til udvalg, nævn osv., kan regne med, at deres arbejde respekteres.
De bruger deres tid og erfaring på opgaver, som rekvirenten har ønsket, men ministerens udtalelser kunne forlede nogle til at tro, at medlemmer af udvalg, nævn osv. er bestikkelige eller kun handler ud fra ønsket om økonomisk vinding.
»Vil ministeren nævne eksempler på, at personer, der oprindelig har været modstandere af et givet nævn, udvalg eller lignende, har skiftet mening, når de selv fik sæde i udvalget og fik 50.000 kr. eller 100.000 kr. i honorar, som nævnt på et pressemøde den 11. januar 2002?«
Skriftlig begrundelse
Det er vigtigt, at personer, der udpeges til udvalg, nævn m.m. kan regne med, at deres arbejde respekteres.
De bruger deres tid og erfaring på opgaver, som rekvirenten har ønsket.
Ministerens udtalelse kunne forlede nogle til at tro, at medlemmer af udvalg, nævn m.m. er bestikkelige eller kun handler ud fra ønsket om økonomisk vinding.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-01-30:
»Deler den danske regering den amerikanske opfattelse af, at de tilfangetagne fra Taleban og Al-Qaida ikke er krigsfanger og dermed dækket af Genèvekonventionen?
Skriftlig begrundelse
Amerikanerne har givet udtryk for, at der ikke er tale om krigsfanger.
Efter spørgerens opfattelse er det ikke op til den ene part i en væbnet konflikt ensidigt at vurdere, hvorvidt tilfangetagne er krigsfanger eller ej.
Tværtimod vil en sådan ensidighed skabe problemer for den internationale retsorden i konflikter, hvor konventionerne har til formål at skabe en form for beskyttelse bl.a. af dem, som er direkte involveret i konflikten.
Per Stig Møller (KF), 2002-01-30:
Til det sidste spørgsmål kan jeg sige, at jeg jo har prøvet i mine to foregående svar ganske tydeligt at markere afstanden
til Enhedslisten og SF i det her spørgsmål.
Jeg forstår overhovedet ikke de herrers ærinde.
Jeg har sagt flere gange, at vi har taget stilling; det har jeg markeret hele tiden.
Vi har taget stilling mod terroren, alle terrorens bagmænd og hele bevægelsen, og vi følger FN's opfordring fra den 28. september om at være med til at udrydde terroristerne.
Den opklaringsfase er da altafgørende for, at man får ryddet op i det, som måtte være på vej rundtomkring i verden.
Det skal hr. Holger K. Nielsen og hr. Keld Albrechtsen ikke få mig til at forhindre - hvis det overhovedet stod i min magt.
Det har jeg nu sagt tre gange, og det gentager jeg.
Det må være det, det drejer sig om.
Og så skal vi altså sørge for at få ryddet ud i den terror.
Peter Skaarup (DF), 2002-01-30:
Jeg synes, det er en fuldstændig forkvaklet holdning, som SF og Enhedslisten har i denne her sag.
Røde Kors siger, at de mennesker bliver behandlet fint, de har været på besøg dér.
Den afghanske leder, Karzai, siger, at det, der er sket, er godt.
Så jeg kan slet ikke forstå den forargelse, der kommer
Det, jeg må holde fast i, og det, jeg synes egentlig er det mest betænkelige ved den holdning, SF og Enhedslisten har - og det vil jeg gode bede udenrigsministeren bekræfte - er, at det, der i virkeligheden kan blive resultatet, hvis landene måtte fastholde en holdning som den, SF lægger frem her, er, at der er terrorangreb, som ikke bliver opklaret, at der er terrorangreb, der ikke bliver forhindret på grund af, at man altså er så utrolig pernittengrynagtig fra SF's og Enhedslistens side.
Det, der kan blive resultatet, er altså, at der er uskyldige mennesker, der får et passagerfly i ansigtet, og som bliver bombet eller terroriseret på forskellig måde af de her mennesker.
Det kan ingen være tjent med, og derfor vil jeg godt bede udenrigsministeren bekræfte, at det er et fuldstændig forkvaklet syn, der lægges frem her fra SF's og Enhedslistens side.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-01-30:
Jo, men det her er jo ikke terrorbekæmpelse i den civile forstand, vi normalt diskuterer det under
Her er tale om en krig, endda en krig, hvor NATO's artikel 5 er blevet aktiveret.
Derfor kan man ikke efterlade tvivl om, hvorvidt der her er tale om krigsfanger, indtil det modsatte er bevist.
De er fanget i den krig.
Det er også Jørgen Poulsens påstand i Politiken i dag.
Det svarer fuldstændig til, som det bliver sagt, dengang jugoslaverne fangede tre amerikanske soldater i Kosovo.
Da kunne serberne jo med lige så stor ret ud fra deres egen logik sige: Jamen der er bare tale om nogle terrorister, som vi har taget.
Det mente de jo, det var.
Alligevel blev det forlangt, at de skulle behandles som krigsfanger i henhold til Genèvekonventionen.
Derfor forstår jeg ikke den der udenomssnak.
Tag dog stilling og sig klart, som andre europæiske lande har gjort, til den amerikanske regering: I skal også overholde Genèvekonventionen, sådan som Colin Powell argumenterer for internt i den amerikanske regering.
Per Stig Møller (KF), 2002-01-30:
Jeg gentager det for tredje gang til hr. Holger K. Nielsen, med al min elskværdighed: Vi har principper, vi har moral.
Man kan så spørge, om det gælder på den anden side.
Vi har været enige om siden den 11. september, at det her er en kamp mod terrorismen, og den skal gennemføres, og vi skal have fjernet terrorismen.
Det er vores principper.
Vores moral er herefter, at når de er taget til fange, skal der selvfølgelig komme en normal og retfærdig rettergang.
Det er vores principper.
Det, som hr. Holger K. Nielsen vil, er jo i virkeligheden at forplumre det hele til en eller anden situation, hvor opgøret med terrorismen ikke kan gennemføres.
Det, amerikanerne har garanteret, er, at de behandler dem efter principperne i Genèvekonventionen.
Hr. Holger K. Nielsen ved intet som helst om tilfangetagningssituationen, opklaringssituationen og om omstændighederne, om det er i en hule, hvor de har siddet med alle tegningerne over, hvad de vil bombe i Amerika og Europa.
Det ved hr. Holger K. Nielsen intet om.
Hvor er principperne, hvor er moralen?
Vi skal altså ikke rydde op i terrorismen?
Angående Røde Kors vil jeg godt citere fra CNN den 23. januar, hvor lederen af Røde Kors-delegationen sagde til journalister, at de indtryk, som grupper i omverdenen havde vedrørende Cuba,
ikke var de samme som hos dem, der faktisk havde set lejren.
Han påpegede, at der var nogle fordrejelser.
Så jeg tror, vi skal holde fast ved hovedpointen, og det er opgøret med terrorismen efter retsstatens principper.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-01-30:
Jamen det er hævet over enhver tvivl, at de her er taget til fange under krigshandlinger.
Det er jo derfor, Røde Kors er fuldstændig entydig med hensyn til, at der er tale om krigsfanger, og indtil det modsatte er bevist, skal de behandles i henhold til Genèvekonventionen.
Det er også Colin Powells argumentation.
Vi skal da ikke tage stilling til eller gå ind i et skænderi i den amerikanske regering, men vi skal have en holdning til det.
Når den diskussion er kommet op, skyldes det jo bl.a., at en række europæiske lande har protesteret mod USA's behandling af de her fanger. Spørgsmålet er: Har den danske regering overhovedet principper, har den moral, har den mod til at fremføre principper, eller er den bare amerikansk skødehund?
Gør den, alt, hvad fatter siger er det rigtige, og støtter den USA, ligegyldigt om USA er på vej til at bryde international lov? Det er jo det, der er diskussionen her, og det er en meget principiel diskussion, vil jeg gerne sige til udenrigsministeren, og det vil jeg godt have et klart svar på.
Per Stig Møller (KF), 2002-01-30:
Jeg tror ærlig talt ikke, der er grund til at køre den debat meget videre.
Den danske regerings opfattelse er, at terrorister skal retsforfølges.
Jeg sagde retsforfølges, og det vil sige, at det skal ske ved en rettergang.
Det vil sige, at der gælder alle retsstatsprincipperne, også for dem, der er arresteret under mistanke for at være med i terror.
Det er det afgørende. Jeg kender ikke de forhold, hvorunder de er arresteret. Dem kender den svenske udenrigsminister formentlig heller ikke, den hollandske heller ikke, og den ene og den anden heller ikke.
Det vil sige, at det jo så bliver en retsafgørelse, om de er tilbageholdt retfærdigt eller ikke retfærdigt, og hvilken dom de ender med at få.
Det er da klart, at USA skal respektere de humanitære forpligtelser.
Den diskussion i den amerikanske administration skal den danske regering overhovedet ikke tage stilling til, for det kan vi jo først tage stilling til det øjeblik, den amerikanske administration har et færdigt synspunkt på sagen.
Jeg skal da ikke blande mig i, om det er vicepræsidenten eller præsidenten, eller om det er udenrigsministeren i et andet land, som har fat i den lange ende.
For det første ved vi jo slet ikke, hvor den ende ligger henne, for det andet ved vi jo heller ikke, hvad USA ender med at mene og dermed også, hvad udenrigsministeren ender med at stå for.
Så jeg synes, det er en pseudodiskussion, man fører.
Lad os nu få fastholdt: Der er fanget folk i forbindelse med terror mod det afghanske folk, og de er under mistanke for terrorvirksomhed mod omverdenen og den øvrige verden.
De skal have en rettergang, de skal behandles humanitært, som enhver anden eventuel forbryder skal behandles.
Det er det, det drejer sig om, og det er det, vi siger.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-30:
... kan det ikke ske efter dette mærkelige begreb, USA har opfundet om ulovlige kombat...
Jeg bliver nødt til at spørge udenrigsministeren, om han mener det, han sagde i svaret til hr. Peter Skaarup, hvor han bekræftede det, hr. Peter Skaarup sagde, som jo sagt i al enkelhed var, at hensigten helliger midlet, og at når det gælder jagten på, hvad hr. Peter Skaarup betegner som terrorister, så gælder alle midler - uanset lov og ret.
Det bekræftede udenrigsministeren.
Men samtidig sagde udenrigsministeren i svaret til SF og Enhedslisten, at international lov og ret skal overholdes.
Altså jeg må indrømme, at det er meget vanskeligt at forstå, hvad det er, udenrigsministeren mener.
Vil udenrigsministeren rette henvendelse til USA og sige, at Danmark kræver, at international lov og ret bliver fulgt - det var jo det, udenrigsministeren sagde - for så ...
Holger K. Nielsen (SF), 2002-01-30:
Jeg tror, hvis jeg skal være helt ærlig, at Colin Powell ved lidt mere om det her, end den danske udenrigsminister gør.
Det er Colin Powell, der har fremhævet det synspunkt i den amerikanske regering, at de skal have status som krigsfanger, og at Genèvekonventionen skal gælde i forhold til dem.
Der er simpelt hen tale om en intern debat i den amerikanske regering, hvor der er andre, der som Ashcroft, justitsministeren, ønsker at kunne afhøre dem på alle mulige måder og gå uden om Genèvekonventionen, og hvor Colin Powell og en række militærfolk har den opfattelse, at der her - indtil det modsatte bliver bevist - helt indlysende er tale om krigsfanger, og at USA er nødt til ligesom andre lande at leve op til de internationale konventioner.
Men jeg kan forstå i dag, at den danske regering erklærer sig uenig med den amerikanske udenrigsminister og erklærer sig enig med den amerikanske justitsminister og den amerikanske præsident og i den forbindelse har taget stilling i den her diskussion imod en række EU-kolleger, som jo netop har protesteret over for USA.
Det er den protest, der har skabt debatten i USA.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-01-30:
Min forberedelse har bestået i, at jeg har genset de klip, der har været fra pressemødet, og derfor har jeg haft et ønske om af ren nysgerrighed at få at vide, om det virkelig var sådan, at ministeren kendte eksempler på det, han beskrev.
Jeg kan nu forstå, at det, der var meningen, var, at man skulle rette kritik mod politikere, især ministerens egne forgængere og ikke nogle af hans nuværende kolleger eller hans egen person, og at kritikken på ingen måde var rettet mod personer, som sidder og gør et stykke arbejde i råd og nævn.
Er det rigtigt forstået, hr. finansminister?
Thor Pedersen (V), 2002-01-30:
Ja, det er rigtigt forstået.
Jeg har altså rigeligt at gøre med at kritisere mine forgængere.
Rigeligt.
Jeg behøver ikke at kritisere embedsmænd eller personer udpeget til råd og nævn, som har fået i opdrag at løse de opgaver, som tidligere ministre har pålagt dem.
Vurderingen går på, om de opgaver også skal være fremadrettede, og om de stadig skal opretholdes.
Det er her, politikerne gennem årene har svigtet ved at undlade at vurdere, om det nu er den rigtige måde at anvende skatteydernes penge på.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-01-30:
Jeg vil blot til sidst konstatere, at det, ministeren sagde på det pågældende pressemøde, altså ikke gik på de personer, der sidder i de pågældende nævn, men udelukkende på de politikere, der har udpeget dem til at sidde i det pågældende nævn.
Tak for opklaringen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2002-01-30:
»Vil ministeren redegøre for de saglige begrundelser bag lukningen af klubpædagoguddannelsen, herunder hvilke alternativer ministeren måtte have for tilvejebringelsen af uddannelsestilbud til mennesker, der ønsker at arbejde som klubpædagoger?«
Jacob Buksti (S), 2002-01-30:
»Mener ministeren, at Told og Skat med de drastiske besparelser og massefyringer, der lægges op til over de næste 4 år, vil være i stand til at gennemføre en effektiv ligning og skattekontrol, så der ikke åbnes op for skatteunddragere, momssvindlere, selskabstømmere og anden økonomisk kriminalitet, og er ministeren enig med formanden for Dansk Told- og Skatteforbund i, at de kraftige nedskæringer vil betyde, at samfundet over de næste 4 år mister skatteindtægter på i alt 2,4 mia. kr.?« Skriftlig
begrundelse
I Dagbladet Børsen den 24. januar 2002 refereres til et fortroligt notat fra Finansministeriet, ifølge hvilket Told og Skat har fået besked om at spare 15,4 pct. på sine budgetter over de næste 4 år.
Det betyder ifølge formanden for Dansk Told- og Skatteforbund, Jørn Rise, at mere end 25 pct. af de ansatte - eller ca. 1.500 af Told og Skats 5.400 ansatte - skal afskediges over de næste 4 år.
Thor Pedersen (V), 2002-01-30:
Der er ingen tvivl om, at det altid er en trussel mod regeringen, hvis regeringen ikke tænker selv.
Vi har en meget stærk statsminister, det vil jeg gerne sige.
Jeg skulle svare ja eller nej.
Vi har en meget stærk statsminister, der tænker selv.
Sådan er det.
Hvis spørgeren vil vide, hvad statsministeren tænker, må han spørge statsministeren.
Jeg har ikke en politisk rådgiver i form af informationschef.
Jeg har en informationschef, der er ansat
ud fra sin faglige duelighed, til at sikre information til omgivelserne og sikre, at den information, jeg har brug for fra omgivelserne, får jeg også.
Med hensyn til den, jeg ikke direkte får, den, der samles op i den mængde breve og henvendelser, der i øvrigt måtte komme, er jeg også sikker på, at man betjener borgerne, som borgerne med rette kan forvente det.
Det er en meget veldefineret og velbeskrevet opgave.
Jeg har ikke brug for politisk rådgivning af nogen informationschef.
Jeg beder heller ikke om det.
Hermed sluttede spørgsmålet.