runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jytte Andersen (S), 2005-11-29:
Den kortest mulige vej tilbage i beskæftigelse lyder målsætningen for beskæftigelsesindsatsen.
I sig selv lyder det måske ikke så ambitiøst.
Den kortest mulige vej er som mantraet om det bredest mulige flertal, og det kan faktisk godt vise sig at være smalt.
På samme måde kan den kortest mulige vej også godt vise sig at være lidt lang.
Inden for de mulige veje findes der både genveje og omveje; måske ser det første umiddelbart mest lokkende ud, men det sker, at de sidste er dem, hvor man får mest hjem.
I forbindelse med beskæftigelsesindsatsen er uddannelse og opkvalificering nok en slags omvej, men det er en af de der omveje, som rent faktisk kan være den korteste, hvis ikke man skal fare vild.
At opkvalificere på en god og en ordentlig måde i første ledighedsperiode har vores fulde støtte.
Det er i øvrigt også noget af det, vi drøfter i forbindelse med serviceeftersynet af »Flere i arbejde«, og vi er glade for, at det er lykkedes os at overbevise både beskæftigelsesministeren og ministeriet om, at en forlængelse på 1 år er en god idé.
Vi ser dog meget gerne, at det bliver en permanent ordning, så der meget tidligt i et ledighedsforløb kan gives et massivt tilbud om en 1-årig uddannelse og opkvalificering.
Lovforslaget har vores varme støtte med den kommentar, at vi gerne ser, at ordningen bliver permanent.
Så vidt jeg husker, er det nu fjerde gang, den bliver forlænget, og vi håber, at det bliver fjerde og sidste gang, og at ordningen næste gang bliver gjort permanent.
Kim Mortensen (S), 2005-11-29:
Vi hilser også velkommen, at det nu er lykkes at lukke et hul i lovgivningen for de ca. 5.000 personer, der arbejder i fleksjob.
Fagforeningen 3F har rejst en række sager med personer, der er kommet i klemme, der netop handler om sygedagpenge for folk, der er i fleksjob.
Forslaget her sikrer nemlig ret til sygedagpenge for personer i fleksjob uanset beskæftigelseskravet på 8 uger.
Forslaget retter dermed op på den skævhed, der er i den nuværende lov, hvorefter der kan forekomme situationer, hvor sygemeldte ikke er sikret ret til dagpenge.
Socialdemokratiet kan støtte forslaget, samtidig med at vi hilser det meget velkommen af hensyn til de mange personer, der er kommet i klemme.
Elisabeth Geday (RV), 2005-11-29:
Dette forslag er jo et forslag, som udmønter satspuljeforliget fra tidligere i efteråret.
Regeringen har ønsket at få lukket det her, som reelt er et lovhul.
Derfor må vi sige, at vi samlet set selvfølgelig er positive over for det her lovforslag, og på vegne af SF, som på samme måde er forligspart i satspuljeforliget, kan jeg sige, at de også vil tilslutte sig forslaget.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-11-29:
Man kan jo sige, at det her forslag er sådan et forslag, som næsten ikke kunne undgå at komme, i og med at det er en fuldstændig åbenlys mangel i den nuværende lovgivning, at fleksjobbere ikke er fritaget for beskæftigelseskravet i forbindelse med udbetaling af sygedagpenge.
Og derfor er det jo også åbenlyst, at Enhedslisten selvfølgelig kan støtte sådan et forslag, som er en forbedring for fleksjobbere.
Det kan jo godt undre en, hvorfor sådan et forslag, som er så indlysende, skal finansieres af satspuljemidler, hvilket jo bl.a. også betyder, at det ikke er et fastslået faktum, at det bare er sådan, men at det skal finansieres via nogle midler, som bliver bevilget af nogle penge, man har taget fra overførselsindkomsterne.
En anden ting, som også godt kan undre i hvert fald en lillebitte smule, er, når det i nogle af høringssvarene bliver påpeget, at et tilsvarende problem som det, der gælder sygedagpenge, også gælder for dagpenge ved barsel.
Svaret på det problem, som bliver påpeget af bl.a. De Samvirkende Invalideorganisationer, er, at man ikke i forbindelse med barsel har set konkrete sager, og at aftalen om satsreguleringspuljen tager udgangspunkt i det forslag, som kom fra moderniseringsudvalget, som altså omhandler sygedagpenge.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at vide, om det, at man ikke har set konkrete sager, hvad angår adgangen til barseldagpenge, betyder, at man kan friholde sig fra den mulighed, at der kan være problemer med fleksjobberes adgang til barseldagpenge.
I sådan et tilfælde mener jeg, at man skal følge det forslag, der ligger fra De Samvirkende Invalideorganisationer, om, at forslaget også kommer til at omfatte barseldagpenge.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-29:
Forslaget udmønter aftalen mellem alle Folketingets partier undtagen Enhedslisten om satspuljereguleringen fra 2006, og forslaget betyder, at ansatte i fleksjob undtages fra de normale beskæftigelseskrav ved sygdom til at opretholde dagpenge.
Fttm.023.fm Page 1656 Thursday, February 9, 2006 4:52 PM
Det vil medvirke til udbredelsen af flere fleksjob, som vi Konservative støtter, når det blot udtømmende er undersøgt, om de pågældende ikke kunne have udført andet ordinært arbejde.
Bent Bøgsted (DF), 2005-11-29:
Efter gældende ret har personer ansat i fleksjob ret til sygedagpenge
, men for at få ret til sygedagpenge fra kommunen skal personer ansat i fleksjob opfylde beskæftigelseskravet, som gælder for lønmodtagere, hvilket vil sige, at de skal være tilknyttet arbejdsmarkedet de sidste 13 uger før sygefraværet og mindst 120 timer i denne periode.
Det har ikke altid kunnet opfyldes, og netop på grund af den situation, en fleksjobber er i, har vi ønsket at rette op på det.
Derfor har Dansk Folkeparti sammen med de andre satspuljepartier indgået aftalen i forbindelse med satspuljen om, at personer på fleksjob undtages fra beskæftigelseskravet.
Det vil betyde, at kommunen altid skal betale eller refundere sygedagpenge fra første sygedag til en person ansat i fleksjob.
Og det vil også betyde, at en arbejdsgiver ikke skal være bekymret for en udgift forbundet med ansættelsen af en person i fleksjob.
Fremover burde det derfor være lettere at oprette et fleksjob til gavn for den lange kø af folk, der er berettiget til at få fleksjob, men som ikke kan få et sådant job.
Og Dansk Folkeparti støtter selvfølgelig forslaget.
Irene Simonsen (V), 2005-11-29:
Det her lovforslag lægger op til en forlængelse af muligheden for 1-årige tilbud om vejledning og opkvalificering i første ledighedsperiode, dvs. i første ledighedsår.
De gældende regler med hensyn til første ledighedsår er, at der kan tilbydes op til 6 ugers vejledning og opkvalificering.
Den regel sigter til, at indsatsen i første ledighedsperiode skal være målrettet job og jobsøgning.
Men nogle gange står vi i en anden situation.
Det kan f.eks. være, når en virksomhed lukker, eller der bliver en masseafskedigelse i nogle bestemte områder, og det så er nødvendigt at sætte ind med en ekstra indsats.
Så de midler, der her i forlængelse er sat af, nemlig 50 mio. kr., er der mulighed for at bruge af, når følgende kriterier er opfyldt: at den ledige ikke umiddelbart kan formidles arbejde inden for det faglige område, man er beskæftiget i ved afskedigelsen; at det påtænkte tilbud, der så skal tilbydes, kvalificerer til beskæftigelse inden for et område, hvor der er eller kan forventes mangel på arbejdskraft, og at uddannelsen skal være enten statsligt finansieret eller offentligt finansieret og statsligt godkendt.
Det er en ordning, som vi har nydt gavn af, og som netop er med til at sikre, at de, der er i klemme, kan få den indsats, der virkelig er nødvendig.
Så Venstre ser det her som en god fortsættelse og kan derfor stemme for.
Lone Møller (S), 2005-11-29:
Nu lyder det jo nærmest, som om det at få et fleksjob er sådan et tagselvbord, og derfor må det ikke være en fordel.
Det lyder jo også, som om man, når nu Højesteret har talt og man ikke kan lide det, så bare laver det om.
Altså, jeg har da før sådan talt lidt med hr. Jakob Axel Nielsen, hvor Højesteret nærmest har været Gud, men i og med at det ikke passer ind i holdningerne, laver man bare loven om, så den ikke passer til højesteretsdommen.
Der har vel været en eller anden præmis, som har gjort, at Højesteret har truffet den her afgørelse.
Det kunne måske være, at der var mange andre faktorer, der spillede ind, end bare lige nøjagtig det, at man var i fleksjob, så man ikke selv sådan bare kunne tage fra tagselvbordet.
Derfor vil jeg spørge hr. Jakob Axel Nielsen: Kan der ikke være andre faktorer, som gør, at man igennem et livsforløb som arbejdsskadet, der skal ud i et fleksjob, rent faktisk mister en stor del af den indtjening, man ellers ville kunne have haft?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-29:
Som det også er blevet nævnt af de tidligere ordførere, har lovforslaget her sin baggrund i, at fleksjob blev opfattet som en arbejdsindkomst og ikke som en social ydelse.
Højesteret så i forbindelse med en sag om vurdering af erhvervsevnetab, hvor en fleksjobber var kommet til skade, bort fra fleksjobbet i vurderingen af erhvervsevnetabet.
Det betød, at kompensationen oversteg 100 pct.
Vi Konservative finder, at den samlede ordning for fleksjob er fantastisk god.
Det er fantastisk godt at få arbejdskraften ud på arbejdsmarkedet, så vi kan fastholde deres erfaringer, da der er mange erfarne mennesker, der er blevet udsat for gigt, polio, trafikuheld eller andre ting.
Det er godt for arbejdsmarkedet, men det er så sandelig også godt for de enkelte, at vi udviser den fleksibilitet.
Så derfor er fleksjobordningen i bund og grund et meget stort gode.
Det er et gode, vi skal værne om.
Vi skal værne om det ved at sørge for, at der ikke kommer for mange ud i fleksjob, hvor det ikke tilbundsgående er undersøgt, om de kunne have klaret et andet ordinært job.
Men vi skal også værne om det, forstået på den måde, at det på ingen måde må være en fordel – det er kun i kraft af manglende bedre ord, at jeg kan sige det, og der mener jeg selvfølgelig en økonomisk fordel, for det kan aldrig være en fordel at blive ramt af en arbejdsskade og få slået sit ben i stykker, eller hvad det nu kan være – at man får en arbejdsskade, altså at den økonomiske kompensation bliver større, end hvis man ikke havde været fleksjobber.
Vi må tilstræbe at skabe nogle regler, der kompenserer for den manglende erhvervsevne på samme måde, som hvis man ikke havde været fleksjobber.
Det er det, alt det her går ud på.
Derfor synes jeg, at det er vigtigt, at vi bliver enige om at få det her gennemført som en teknisk regel, der sikrer, at lovgivningsmagten også i fremtiden, fremadrettet, opfatter tingene, som de var tiltænkt herinde, da vi lavede den her utrolig gode ordning.
Så derfor støtter vi naturligvis forslaget.
Lene Espersen (KF), 2005-11-29:
Jeg vil sige til hr. Morten Bødskov: Jeg kommer altid gerne i samråd i Retsudvalget.
Jeg er der jo ret ofte.
Jeg var der vist 50 gange sidste år
, så jeg kommer selvfølgelig også gerne i en god sags tjeneste endnu en gang.
Jeg vil sige, at jeg da står fuldstændig ved, hvad der er konsekvensen af det her lovforslag.
Det fremgår sådan set også af lovforslaget, at der er positive økonomiske konsekvenser for de organisationer, som driver projektaktiviteter i udviklingslandene på grundlag af en rammeaftale med Udenrigsministeriet, hvortil der er knyttet krav om egenfinansiering.
Der er selvfølgelig nogle negative administrative konsekvenser for de pågældende foreninger, fordi de nu skal ud at samle penge ind, men bundlinjen er jo, at det giver organisationerne en bedre mulighed, end de har i dag, for at indsamle penge, og det har jeg ikke spor imod at diskutere her i dag.
Men ellers er jeg sikker på, at udviklingsministeren gerne kommer sammen med mig i Retsudvalget, så der er en mulighed for at drøfte den her sag yderligere.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Morten Bødskov (S), 2005-11-29:
Det undrer mig bare såre, at justitsministeren ikke vil ind i en dialog om konsekvenserne, for på ethvert lovforslag er der jo sådan et skema bagi, hvor der står, hvad konsekvenserne er af lovforslaget.
Her står der også, som i alle andre lovforslag, noget om de økonomiske konsekvenser for erhvervslivet, og der skønner man fra Justitsministeriets side, at det her lovforslag vil have positive økonomiske konsekvenser for de organisationer, som driver projektaktiviteter i udviklingslandene på baggrund af en rammeaftale med Udenrigsministeriet, hvortil der så nu bliver knyttet det her egenfinansieringskrav.
Det, jeg forsøger at spørge til, er: Hvad nu, hvis organisationerne ikke kan indsamle de her 10 pct.?
Vil det så stadig væk have en positiv økonomisk konsekvens for organisationerne?
Så når det står her, må justitsministeren da også kunne svare Folketinget på det, ellers må vi jo have udviklingsministeren og justitsministeren i samråd i Retsudvalget, således at vi kan komme fuldstændig til bunds i, hvad konsekvenserne af det her lovforslag er.
Lene Espersen (KF), 2005-11-29:
Jeg må fastholde over for hr. Morten Bødskov, at jeg da gerne taler om konsekvensen af dette lovforslag, men jeg kan altså ikke her i dag, hvor vi diskuterer en ændring af indsamlingsloven, begynde at drøfte generel udviklingspolitik, selv om jeg kan forstå, at det er noget, der optager de retspolitiske ordførere meget.
Så var det måske en idé at søge ind i de udvalg, hvor man diskuterer den slags.
Fttm.023.fm Page 1645
Thursday, February 9, 2006 4:52 PM
Jeg vil meget gerne diskutere konsekvensen af det her lovforslag.
Konsekvensen er, at de rammeorganisationer, som bliver stillet over for et egenfinansieringskrav, en gang årligt får mulighed for at foretage en husstandsindsamling.
Og som jeg allerede har redegjort for i det svar, jeg gav tidligere til fru Karen Hækkerup, er det da klart min forventning, at i og med at den liste over organisationer, som i dag har muligheden, ikke er særlig lang, giver det også organisationerne en god mulighed for at indsamle penge til de formål, som organisationerne måtte stå for, fordi det er meget sjældent, at andre kommer ud med en raslebøsse til ens bopæl.
Morten Bødskov (S), 2005-11-29:
Jeg synes, det er lidt underligt, at man som minister på vegne af regeringen står og fremsætter lovforslag, og at man så fuldstændig afviser enhver diskussion om konsekvenserne af det lovforslag – også selv om det ligger på et andet ressortområde.
Lene Espersen (KF), 2005-11-29:
Jeg vil sige til fru Elisabeth Arnold, at selve lovforslaget jo er formuleret således, at det er de organisationer, som driver projektaktiviteter i udviklingslandene på grundlag af en rammeaftale med Udenrigsministeriet, hvortil der er knyttet krav om egenfinansiering, der uanset bestemmelsen i § 2, 1. pkt., en gang om året foretager landsdækkende offentlig gade- og husstandsindsamling til disse projektaktiviteter.
Det betyder naturligvis, at det måske ikke kun lige er de tre organisationer, det drejer sig om her.
Hvad fremtiden end måtte bringe, så har lovforslaget i hvert fald taget højde for, at hvis man bliver stillet over for egenfinansieringskravet, så får man den samme mulighed til en gang årligt at foretage husstandsindsamling.
Men jeg vil gerne allerede her understrege, at det for mig er helt afgørende, at vi fastholder den restriktive praksis.
Der er masser af gode organisationer, der ønsker at komme med i den her ordning, og jeg mener simpelt hen, at det rigtige er en restriktiv praksis, således at hensynet til befolkningen også varetages i den her sag.
Elisabeth Arnold (RV), 2005-11-29:
I forlængelse af det spørgsmål vil jeg gerne spørge, om ministeren er indstillet på at revidere hele indsamlingsloven, for der er jo organisationer i dag som f.eks. Nationalforeningen til Tuberkulosens Bekæmpelse, hvor målet jo ligesom er nået; der er også Damekomiteen dansk jul i Sydslesvig.
Der er andre ting, hvor man måske synes, det er vigtigt, at vi stadig væk har mulighed for at foretage landsdækkende indsamlinger.
Det ville vi i hvert fald meget gerne se på.
Lene Espersen (KF), 2005-11-29:
Jeg vil sige til fru Elisabeth Arnold, at jeg altid er glad, når Det Radikale Venstre interesserer sig for en ministers helbred, men der er nu ingen grund til at være bekymret.
Jeg er ikke minister for udviklingsbistand, men der er givetvis gode årsager til, at man siFttm.023.fm Page 1644 Thursday, February 9, 2006 4:52 PM ger, at der skal være en større folkelig forankring i de organisationer, der modtager meget store statstilskud.
Jeg vil også sige til fru Elisabeth Arnold, at det er fuldstændig korrekt, når fru Elisabeth Arnold fremhæver, at jeg har en restriktiv holdning.
Det skyldes jo nok, at jeg som minister er klar over, hvor mange organisationer der i tide og utide henvender sig med henblik på at få mulighed for at benytte sig af indsamlingslovens regler.
Men jeg sagde så sandelig også i mit svar, at jeg synes, det er rimeligt, at man åbner mulighed for, at de organisationer, der bliver stillet over for et egenfinansieringskrav, så får lov til, om man så må sige at konkurrere på lige vilkår, og det vil altså sige, at man får den samme mulighed for at benytte sig af de dispensationer, der er fra indsamlingslovens generelle forbud.
Elisabeth Arnold (RV), 2005-11-29:
Jeg synes, det er stærkt beklemmende at høre justitsministeren fralægge sig medansvaret for de nedskæringer, der er sket på ulandsområdet.
Det nytter ikke noget bare at henvise til indsamlingsloven og sige, at det er den, vi behandler i dag.
Ændringerne i indsamlingsloven er en direkte konsekvens af nedskæringerne på ulandsområdet i forbindelse med finanslovaftalen indgået med Dansk Folkeparti.
Oven i købet medfører aftalen, at der skal laves en ændring i indsamlingsloven, som ministeren selv er fuldstændig uenig i.
Ministeren sagde jo selv i sin svartale her, at hun ønskede en restriktiv lov.
Nu liberaliserer man, simpelt hen fordi man er nødt til at gøre det, når man har pålagt de pågældende organisationer et krav.
Jeg synes, ministeren er ude i en forklaringsfælde, som ikke er helt troværdig, for ministeren ønsker jo en restriktiv lov.
Er det ikke sandt?
Lene Espersen (KF), 2005-11-29:
Jeg vil sige til fru Karen Hækkerup, at der er masser af måder at samle penge ind på i dag, uden at man behøver at kime folk ned på deres bopæl, og det er der massevis af organisationer der benytter sig af.
Der er et hav af organisationer, der samler penge ind på både den ene og den anden kreative måde – og fred være med det.
Vi har en stærk kultur i Danmark, der er folkeligt forankret.
Det her lovforslag handler om, at i forbindelse med mulighed for husstandsindsamling sker der en parallelitet, og det synes jeg er en fornuftig måde at løse det på, så ingen er dårligere stillet end andre.
Men jeg vil skønne, at da det er et meget, meget lille antal, der nu kommer på, og som gør det i forvejen, er der gode muligheder for at samle penge ind ad den her vej.
Karen Hækkerup (S), 2005-11-29:
Det glæder mig da, at nogle konservative ministre har været til stede.
Jeg har forstået, at omkring de beskæringer, der er lavet inden for forbrugerområdet, har familie- og forbrugerministeren ikke selv været til stede.
Men det er da godt, at ikke alle konservative er sat fuldstændig uden for indflydelse.
Ministeren siger, at grunden til, at ngo’erne tidligere har fået at vide, at de ikke må få lov til at samle penge ind ved landsdækkende kampagner, f.eks. har været, at man har været bange for, at der kommer for mange af de her kampagner.
Man er bange for, som ministeren selv siger, at hvis der bliver ringet på hjemme hos en selv og man bliver banket op, så vil der være sådan et mæthedspunkt i befolkningen, der vil blive træt af hele tiden at skulle have mønterne op af lommen.
Har denne frygt for, at befolkningen på et eller andet tidspunkt skulle blive træt af alle de her organisationer, haft nogen indflydelse på, at man måske blev bange for, at ngo’erne ikke kan leve op til det krav, der bliver stillet, og at bevillingerne dermed vil falde bort?
Er det noget, man overhovedet har drøftet?
At justitsministeren ikke vil redegøre for de nedskæringer eller den forringelse, det her i alt fald er et symbol på, og heller ikke vil tage ansvar for det,
fjerner jo ikke ministerens ansvar og heller ikke regeringens ansvar.
Ministeren sagde før, at tidligere SR-regeringer jo også har afvist at lave om på loven om indsamlinger.
Der kan man jo måske sige til det, at den tidligere socialdemokratisk ledede regering jo heller ikke skar ned på de penge, der blev givet til ngo’erne.
Den stillede heller ikke krav om, at der skulle være en egenfinansiering.
Så måske var der også dér en parallelitet, man kunne tænke over.
Nu er det jo et forslag, som er fremsat af justitsministeren, og jeg vil gerne spørge: Har ministeren selv deltaget i de forhandlinger om finansloven, hvor det her blev besluttet?
Lene Espersen (KF), 2005-11-29:
Altså, som jeg har redegjort for, er baggrunden for denne her ændring af indsamlingsloven, at for rammeorganisationer, der i dag modtager statstilskud, vil der for visse dele fremover være tale om et egenfinansieringskrav.
Der har jeg syntes, at det var rigtigt, at der var en parallelitet mellem de organisationer, der for fremtiden bliver stillet over for et egenfinansieringskrav.
Hvad angår den øvrige udviklingspolitiske debat, må jeg sige, at det altså er en, der må tages med den berørte ressortminister.
Det er ikke noget, jeg kan redegøre for som justitsminister.
Rune Lund (EL), 2005-11-29:
... sådan, at det har justitsministeren ikke rigtig tænkt over?
Jeg kan jo ikke trylle justitsministeren om til at være udviklingsminister, men jeg synes, det havde været meget fornuftigt, hvis udviklingsministeren også havde været her i dag, for det er faktisk et lovforslag, som på en eller anden måde betyder meget mere for udviklingspolitikken, end det gør for justitsministeren og den politik, som er under justitsministerens ressort.
Justitsministeren bliver jo så nødt til ligesom at agere på vegne af regeringen, og så bliver jeg igen nødt til at spørge: Har man ikke gjort sig nogen samlede overvejelser om, hvad det her kommer til at betyde økonomisk, og hvad denne her lov kan lappe på i forhold til, hvad andre initiativer kunne bringe hjem?
Er det slet ikke nogen tanker, som har været inddraget?
Jeg har f.eks. fremlagt her i dag, at jeg synes, det er meget vigtigt, når man snakker egenfinansiering, at man skelner mellem egenfinansiering til nødhjælp og egenfinansiering til langsigtet ulandsbistand, fordi det kan være meget nemmere at skaffe egenfinansiering til nødhjælpsprojekter.
Det er noget, der typisk er meget om i fjernsynet, og så kan folk sms’e ind med beløb, mens den langsigtede ulandsbistand ikke er noget, som det vil være muligt at skaffe store midler til, men skal det forstås ...
Lene Espersen (KF), 2005-11-29:
Det er jo et spørgsmål, som jeg synes det er mest relevant at hr. Rune Lund stiller til udviklingsministeren, som klart er den person i regeringen, der bedst er i stand til at redegøre for, hvorledes det her udmøntes i praksis.
Jeg vil blot sige til hr. Rune Lund, at der er egenfinansieringskrav i både Norge og Sverige, og mig bekendt er der jo altså også organisationer deroppe, som lever op til de krav og gør det på en dygtig måde.
Rune Lund (EL), 2005-11-29:
Nu ved jeg godt, at justitsministeren ikke er udviklingsminister, men de her ting hænger jo meget tæt sammen, og når man fremsætter sådan et lovforslag her, må man jo ligesom have gjort sig Fttm.023.fm Page 1642
Thursday, February 9, 2006 4:52 PM nogle overvejelser om, hvorvidt det slår til i forhold til at fylde det hul op, der opstår, når man indfører et krav om egenfinansiering.
Tror justitsministeren, at denne lov vil bidrage særlig meget til at ændre på det store hul, der er opstået efter den måde, som regeringen og Dansk Folkeparti har valgt som en tyv om natten at indføre et krav om egenfinansiering på?