runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2004-11-18:
Som jeg sagde i min ordførertale, erkender vi, at der er et særligt problem her.
Det er også dokumenteret af Det Kriminalpræventive Råd.
Op gennem 1990’erne har vi faktisk søsat en hel del initiativer, hvor det, hvis man kigger på de boligområder, der er udpeget i de her initiativer – et par og halvfjerds stykker – som fik særlig hjælp, er lykkedes at få ungdomskriminaliteten til at dale.
Udgifterne for boligselskaberne til hærværk, tyveri og indbrud og omkostninger forbundet hermed er faldet dramatisk.
Men hvad gør regeringen med Dansk Folkepartis støtte?
Man har fjernet det, og hvilke konsekvenser får det?
Ja, det får jo ikke den konsekvens, at de her unge bliver mindre kriminelle.
Tværtimod.
Hvorfor?
Fordi erfaringen er, at det virker.
Problemet er, at regeringen gør det stik modsatte.
Per Dalgaard (DF), 2004-11-18:
Hr. Morten Bødskov nævnte i en sidebemærkning med stor parentes omkring, at problemerne med kriminelle unge egentlig relaterer sig til indvandrere.
Langt, langt den største del af de kriminelle unge, vi her taler om, kommer fra indvandrermiljøer, men det, jeg hører hr. Morten Bødskov komme med, er en stor undskyldning baseret på, at der bliver skåret ned på boligrådgivning, og at de lever i hårdt belastede boligområder.
Det er jo ikke andet end undskyldninger.
Hvorfor skal en lang tale om et så alvorligt problem egentlig ikke fokusere på problemet, nemlig at mindst tre fjerdedele af de kriminelle unge i den her gruppe er unge med indvandrerbaggrund?
Det bør man vide, det er dér, der skal fokuseres, og der skal sikkert andre metoder til, end hvis der var tale om kriminelle danske unge.
Karsten Nonbo (V), 2004-11-18:
Det perspektiv kan jeg jo godt se, og det kræver på en eller anden måde en fælles visitation til de forskellige institutioner, både når man bliver varetægtsfængslet, og når man bliver dømt, og det kan jeg godt se et perspektiv i.
Så er det et spørgsmål, om vi har så mange specielle institutioner, at vi har en for hver, jeg var lige ved at sige slags forbrydelse og en for hver slags sygdom.
Det kan godt blive lidt af et problem, og det kan jo blive noget med flytning osv.
Jeg kan godt se ånden i det, jeg kan godt se det praktiske og det positive i ånden, og det bliver noget af en opgave at komme derhenad, men lige det punkt vil jeg så ikke afvise, når det er det, der ligger bag ved det.
Anne Baastrup (SF), 2004-11-18:
Jeg tror, at hr. Karsten Nonbo røg ind i en misforståelse.
Det er formentlig, fordi jeg har beskrevet det uklart.
Det, der er vores problem med de sikrede institutioner, er, at folk kommer derind, når de sidder i varetægt.
Det er den der specielle psykiske situation, man er i, når man venter; man aner ikke, hvad der sker.
Så kommer de første 2 måneder, hvor der skal laves en tilrettelæggelse af, hvad der skal ske bagefter.
Så er der nogle, der er rømmet fra et sted, så skal de tilbage dér, og så er der i øvrigt en lang række andre grupper – jeg tror, der er seks-syv forskellige typer af unge, der sidder i en institution, hvor der måske er ti pladser.
Det er fuldstændig umuligt at lave en ordentlig socialpædagogisk indsats over for de der ti forskellige typer.
Derfor vil jeg have, at vi i højere grad specialiserer de enkelte institutioner til at klare ungdomssanktionen, efter at man er dømt varetægtssurrogat osv.
Det er simpelt hen bare for at få en ordentlig mulighed for, at socialpædagogerne kan arbejde.
Anne Baastrup (SF), 2004-11-18:
Jeg vil godt høre, om hr. Morten Bødskov ikke er enig med Justitsministeriets forskningsenhed, der netop har påvist, at det er rigtigt, at etniske mindretal i højere grad er kriminelle.
Hvis man renser resultaterne for de forskellige tal for fattigdom, udstødelse og marginalisering, er der en relativ overkriminalitet blandt etniske unge på 4 pct.
Det er ikke for at forklejne, at vi har et problem, men det er for at sætte det noget mere i relief, således at vi mere præcist kan sige, hvordan vi så kan løse det her problem for denne meget lille gruppe.
Sandy Brinck (S), 2004-11-18:
Alle kan jo effektivisere, også fordi der kommer nye metoder osv.
Men situationen for Datatilsynet er jo, at man har fået mange flere opgaver.
Ministeren må også erkende, at vi her fra Folketinget på baggrund af regeringens lovforslag har påført dem mange flere opgaver.
Så der skal virkelig ske en voldsom effektivisering, for at man kan nå til, at man kan klare de mange flere opgaver for ganske færre penge.
Kan ministeren ikke også bekræfte, at ministeren selv har fået henvendelser fra Datatilsynet bl.a. om tv-overvågning?
Lene Espersen (KF), 2004-11-18:
Jeg vil sige til fru Sandy Brinck, som jeg også sagde i mit første indlæg, at Datatilsynet har mange og vigtige opgaver, men Datatilsynet gør som alle ansvarlige offentlige myndigheder det, at de prøver at forvalte de penge, de får.
Skatteborgernes penge forsøger de faktisk at forvalte med meget stor omhu.
Derfor har Datatilsynet gennemført en lang række ændringer af arbejdsprocessen, hvilket har medvirket til at gøre arbejdet mere effektivt.
Jeg har i dag beskrevet bl.a. de nye elektroniske sagsbehandlingssystemer, som man har indkøbt, og jeg har også nævnt andre effektiviseringsprocesser, som har medvirket til, at sagsbehandlingstiden kan blive nedbragt.
Det synes jeg er en god og grundig måde at tackle problemstillingen på.
Jeg er glad for, at også Datatilsynet er indstillet på, at offentlige myndigheder skal være produktive, ganske som man er det i det private erhvervsliv, og den opgave synes jeg også man har medvirket til.
Der er ingen her, der siger, at Datatilsynet har fået færre opgaver.
Tværtimod siger vi, at der er mange vigtige opgaver, de løser, og det gør de godt.
Men vi har også anerkendt, at der er en ekstraordinær opgave, og de penge tilgår Datatilsynet.
Det er ikke noget, jeg som minister har tænkt mig at blande mig i.
Sandy Brinck (S), 2004-11-18:
Men det er jo hægtet op på struktur, som ministeren også gentager her.
For vi står jo ikke engang i en situation, hvor Datatilsynet har stabile bevillinger, men faktisk i en situation, hvor der er faldende bevillinger.
Så har vi jo i løbet af debatten fået forslaget til vedtagelse på skrift fra Venstre og Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti.
Jeg har haft mulighed for at læse det nøje og kan se, at det medfører, som der står, at man skal tage ministerens redegørelse til efterretning.
Vi bliver nødt til at stemme gult, for vi anerkender på den ene side, at der her er et lille skridt i den rigtige retning, men vi kan på den anden side ikke tage ministerens redegørelse til efterretning.
Vi undlader at stemme.
Anne Baastrup (SF), 2004-11-18:
Jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti synes, det er godt, at Datatilsynet tilføres nye ressourcer, fordi Datatilsynet har fået så mange nye opgaver.
Så jeg vil bare høre: Hvad mener Dansk Folkeparti?
Per Dalgaard (DF), 2004-11-18:
Princippet om, at der skal være en sammenhæng mellem de love, vi vedtager her i Folketinget, og verden udenfor, burde være åbenlyst for alle.
Det vil sige, at der, når vi vedtager love herinde, som kan medføre øget arbejde i en given organisation, også i en vis udstrækning og som en generel betragtning selvfølgelig må følge midler med.
Det har måske ikke helt været tilfældet, for så vidt angår Datatilsynet.
Dette vigtige tilsyn har fået så mange nye opgaver, at tilsynet måske ikke fungerer helt tilfredsstillende.
Det vil passe os fint, at de ekstra mænd, går jeg ud fra, som Datatilsynet kan få tilført, nu også medfører, at problematikken om manglende ressourcer måske kan forstumme en lille smule.
Dansk Folkeparti er, som det fremgår af det tidligere indlæg af fru Birthe Rønn Hornbech, med i forslaget til vedtagelse, og det støtter vi selvfølgelig.
Derfor kan Dansk Folkeparti tilslutte sig det forslag til vedtagelse, som fru Birthe Rønn Hornbech læste op før.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-11-18:
Hvis det der med uvildige udvalg og PET-kommissioner, og hvad fru Elisabeth Arnold og fru Line Barfod gennem årene har foreslået, skulle betyde, at tingene kommer frem i lyset, så må man jo sige, at vi har nogle erfaringer om det stik modsatte, nemlig at så sidder dem, som fru Elisabeth Arnold har foreslået, i årevis.
Vi synes ikke, at det er nødvendigt, og vi stemmer imod den vedtagelse, der er fremsat.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-11-18:
Nu er det ofte sådan, at hvis man lader et område henligge ubemærket i lang tid og konstant tilfører det nye opgaver, så sker det på et eller andet tidspunkt, at der kommer en skandale eller et eller andet hul, der pludselig bliver opdaget.
Det kommer i pressen, og så spørger den: Hvorfor har regeringen og Folketinget ikke været opmærksomme på det her i tide?
Det er præcis derfor, at denne forespørgsel er stillet.
Det er jo for at sikre, at vi udfører det, der hedder rettidig omhu på et område, som bliver stadig mere politisk vigtigt.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-11-18:
Nu er det jo sådan, at man, når man går til en forespørgselsdebat, prøver at forudse, jeg vil ikke sige fjendens, men modstanderens skaktræk, og det har vi også forsøgt.
Derfor synes vi, at vi er kommet med en vedtagelse, som er bedre, og som vi mener, fru Elisabeth Arnold og hendes parti har meget svært ved at stemme imod.
Jeg mener ikke, det er den rigtige vej at gå, at der, hver gang der er et eller andet, vi synes er et problem, så er to ting, vi kan foreslå, nemlig at der skal bruges en masse mennesker på at undersøge tingene – det koster i sig selv en masse penge – og så skal vi i øvrigt give større bevillinger.
Vi er villige til, hvis det bliver nødvendigt, hvis vi er overbeviste om det, at prioritere det her.
Naturligvis er vi det.
Men der er altså ikke godtgjort noget som helst i dag, der nødvendiggør, at vi lige nu skulle nedsætte et eller andet uvildigt udvalg.
Hvorfor kan vi ikke selv i Folketinget følge situationen sammen med den til enhver tid siddende justitsminister?
Det ser jeg ikke noget problem i.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-11-18:
Jeg kunne forstå på fru Birthe Rønn Hornbechs ordførertale, at hun faktisk var enig i, at der efterhånden var overladt mange opgaver og nye opgaver til Datatilsynet, og derfor kunne der være god fornuft i at undersøge, hvorvidt Datatilsynet faktisk havde kapacitet til at løfte alle disse opgaver.
Jeg kunne også forstå, at inspektion mindst en gang hvert 10. år ikke var noget, som ville få fru Birthe Rønn Hornbech til at mene, at vi nu var kommet ind i en politistat, og især udtrykket uvildig undersøgelse var åbenbart noget, som fru Birthe Rønn Hornbech ikke brød sig om.
Hvis vi nu ændrede ordlyden i vedtagelsen til noget mere fredeligt, så vi måske brugte ordene en grundig vurdering eller sådan noget i stedet for »en uvildig undersøgelse«, som måske giver mindelser om noget halvkriminelt eller sådan noget, ville det så få fru Birthe Rønn Hornbech til at se med mildere øjne på teksten i den vedtagelse, der er foreslået?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-11-18:
Jo, men så må man jo først overbevise mig om, at det er en god idé.
Og sammenligningen med Folketingets Ombudsmand er rent ud sagt fuldkommen ude i hampen.
Jeg kunne forstå, hvis man sammenlignede med Rigsrevisionen.
Men det der med, at noget skal overflyttes fra den udøvende til den lovgivende magt, sagt til fru Anne Baastrup, synes jeg ikke er noget at komme rendende med her til en forespørgsel.
Anne Baastrup (SF), 2004-11-18:
Det, der er karakteristisk for statsrevisorerne, er, at de holder øje med, at ministrene overholder deres budgetter.
Det, der er karakteristisk for Folketingets Ombudsmand som oprindelig tænkt, er, at Ombudsmanden har mulighed for at holde øje med, hvordan man administrerer lovgivningen i relation til den enkelte borger.
Det, der er Datatilsynets opgave – det er det nye – er, hvordan regeringen og ministrene administrerer de muligheder, der er inden for brugen af digitalisering, inden for brugen af forskellige typer af registre.
Så har vi ved siden af den private sektor.
Det, vi jo foreslår her med vores pind, er at undersøge mulighederne, og derfor er det jo et meget lille forslag.
Men jeg synes godt, man kan sammenligne dele af Datatilsynets arbejde som minimum med statsrevisorerne og Folketingets Ombudsmand på det specielle område.
Per Dalgaard (DF), 2004-11-18:
Dansk Folkeparti mener, som jeg startede med at sige, at når vi laver nogle love herinde, som medfører aktivitet ude i samfundet, skal der selvfølgelig følge nogle bevillinger med, men alt i dette land og alt i verden har jo en prioritering.
Det er jo åbenlyst for enhver, at der kun findes en kage at dele ud af, og den kage hedder bruttonationalproduktet, og hvis man tildeler mange ressourcer til en ting, bliver der færre til noget andet, sådan er det.
Men vi er helt tilfredse med den aktivitet, som Datatilsynet udøver, sammen med de nye ressourcer, der bliver tilført.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-11-18:
Jamen jeg undrede mig over den del af vedtagelsen.
Jeg synes godt nok, det er et noget stort spørgsmål at ville have igennem en vedtagelse efter en kort forespørgselsdebat, uden at vi i virkeligheden overhovedet har været forberedt på det.
Nu havde jeg jo en mistanke om, at man ville komme med det, men det er faktisk med vilje, at jeg undlod den diskussion, for det er et alt for stort spørgsmål til, at jeg synes, at vi uden videre kan tage fat i det.
Men jeg kender jo godt SF’s begejstring for alle mulige funktioner, der skal under Folketinget, og som udgangspunkt er vi ikke tilhængere af alle mulige kontrolfunktioner under Folketinget.
Vi har jo det grundlæggende princip, at Folketinget er de folkevalgte, og vi holder den til enhver tid siddende regering i snor, og det kan vi jo kun, hvis det er ministrene, der har ansvaret for at forvalte lovråd og Datatilsyn, og hvad man nu ellers vil have.
Jeg synes, at denne, så kalder vi det ikke udvalg, men uvildige undersøgelse lyder meget voldsomt i øjeblikket.
Jeg vil gerne overbevises om, at det skulle være nødvendigt.
Så lad os starte med at stille nogle afgrænsende spørgsmål i Retsudvalget og invitere Datatilsynet ind.
Vi har jo masser af muligheder, men ligefrem at starte med sådan et større arbejde med en uvildig undersøgelse er jeg i øjeblikket ikke overbevist om skulle være nødvendigt.
Line Barfod (EL), 2004-11-18:
Det, vi har foreslået, er at få lavet en uvildig undersøgelse af, hvad der er brug for af ressourcer til de opgaver, Datatilsynet har i dag.
Det er klart, at det ikke er statisk.
Det kan være, de får brug for flere eller færre ressourcer om 20 år, afhængigt af, hvordan samfundet udvikler sig.
Men vi ønsker at få en undersøgelse af, hvad det er brug for af ressourcer med de opgaver, der ligger i dag.
Da vi forhandlede kriminalforsorgsforlig sidste år, havde vi en undersøgelse liggende af, hvad der manglede af ressourcer i kriminalforsorgen i frihed, for at de kunne leve op til de opgaver, de på det tidspunkt havde ud fra den lovgivning, der var.
Sådan en undersøgelse har vi ikke af Datatilsynet.
Og vi synes, det kunne være fornuftigt som grundlag for debatten om, hvorvidt Datatilsynet kan leve op til sine opgaver, at have nogle til at undersøge det.
Det er såmænd bare det, vi beder om, og jeg vil gerne høre, om Venstre ikke vil medvirke til, at vi får en undersøgelse af, om Datatilsynet er i stand til at leve op til de opgaver, de har i dag.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-11-18:
Nu synes jeg jo ikke, vi starter på nulpunktet.
Vi har vel en meget god fornemmelse af, hvad Datatilsynet kan klare i dag.
Der er nogle områder, der vil være vigtigere, hvor der skal foretages meget hyppigere tilsyn, og andre, hvor det ikke er nødvendigt.
Jeg synes ikke, vi skal nedsætte sådan en fast gruppe for nu at undersøge ressourcebehovet.
Det er heller ikke et statisk behov.
Det vil jo ændre sig hele tiden, og det fremgår af vores forslag til vedtagelse, at Venstre og Dansk Folkeparti og Konservative har sagt, at det er vi indstillet på at følge, og jeg har sagt på Venstres vegne, at det naturligvis også betyder, at vi løbende må se på, hvilke behov der er for ressourcer.
Men at nedsætte et udvalg inden for noget, der er så dynamisk, mener vi ikke nytter noget.
Line Barfod (EL), 2004-11-18:
Venstres ordfører sagde, det er svært at vide, hvor mange ressourcer Datatilsynet har brug for, og at det er svært at vide, om det fører til et bedre tilsyn, hvis man bare ansætter en masse flere.
Det er jeg sådan set enig i, og vi har i Folketinget ikke den viden, der skal til for at vide, hvor mange ressourcer der skal bruges.
Det er jo derfor, vi i forslaget til vedtagelse siger, at vi ønsker en uvildig undersøgelse på samme måde, som vi på andre områder inden for det offentlige indimellem går ud og får lavet en undersøgelse af, hvad der egentlig skal til af ressourcer, hvis vi ønsker en givet opgave løftet.
Så er vores opgave som politikere jo at fastsætte, hvad det er for et niveau.
Derfor vil jeg høre, om Venstre ikke er enig i, at hvis man skal sikre tilstrækkelige ressourcer, så er vi også nødt til at definere, hvilke opgaver vi gerne vil have der skal varetages.
Så jeg vil gerne høre, om Venstre vil støtte, at vi får lavet en undersøgelse, og om Venstre er enig i, at en inspektion hvert 10. år sådan set ikke er urimeligt – og vi er slet ikke ovre i det ekstra politi, som ordføreren var bange for.
Line Barfod (EL), 2004-11-18:
Der er både alle de registre, som vi er vant til at betragte som det, Datatilsynet skal tage sig af, og hvor der bliver lavet flere og flere registre rundtomkring, og så er der også kommet nye opgaver til, f.eks. hele spørgsmålet om biobanker, alle de mange blodprøver og vævsprøver og meget andet, der bliver opbevaret både i det offentlige sygehusvæsen og hos private virksomheder – det skal der også føres kontrol med.
Der er kommet hele det internationale arbejde og mange andre ting til, som Datatilsynet har som sin opgave, ligesom vi har arbejdstilsyn, fødevarekontrol osv.
Og så bliver der ofte svaret, at det ikke er noget problem, for vi har Datatilsynet til at kontrollere, hvordan oplysningerne bliver behandlet.
Men spørgsmålet er: Hvor meget ønsker vi Datatilsynet skal kunne, og hvor mange ressourcer giver vi Datatilsynet til at leve op til det, vi ønsker?
Og det er det, vi håber at denne debat kommer til at handle om.
Altså hvad det er, vi egentlig forestiller os, hvad vi har af forventninger til Datatilsynet, og hvordan vi sikrer, at Datatilsynet så har de nødvendige ressourcer.
Vi forsøgte med et beslutningsforslag i foråret, og der sagde mange af ordførerne, at de ikke mente, et beslutningsforslag var den rigtige måde at tage debatten på, man ønskede en forespørgselsdebat i stedet.
Og det håber vi at få nogle bud på under debatten.
Besvarelse
Anne Baastrup (SF), 2004-11-18:
Undskyld, jeg følte også, at jeg rakte hånden op, men sådan er det.
Et af de punkter, som fru Birthe Rønn Hornbech ikke har været inde på, og det undrer mig egentlig med fru Birthe Rønn Hornbechs sådan begejstring for forholdene mellem de forskellige organer her i samfundet, er vores forslag om at undersøge muligheden for at flytte tilsynet og placere det direkte under Folketinget.
Datatilsynet er jo et tilsyn, der er forpligtet til at have en lang række tværgående opgaver.
En af de store kunder, kan man sige, i butikken er Justitsministeriet, men det er jo også Justitsministeriet, der på sæt og vis i virkeligheden definerer, hvor mange ressourcer tilsynet får, og det er jo forudsætningen for, at tilsynet rent faktisk kan føre det tilsyn, de skal have over for Justitsministeriet.
Helge Adam Møller (KF), 2004-11-18:
Det kommer lidt an på, hvad man mener med straf.
Jeg vil hellere bruge ordet sanktioner.
Jeg er selv en af dem, der er positive over for ideen i det, og jeg synes, det kan være meget relevant at give forældrene en sanktion.
Er det at putte forældrene i spjældet?
Nej, det er jo eksempelvis at gøre det, som Tony Blair indførte i England for 3-4 år siden, hvor man siger, at forældre, som har børn helt ned til 10-års-alderen, der er på vej ud i kriminalitet, bliver pålagt i de næste 8 uger hver torsdag aften i 3 timer at stille henne på et kursus.
Næsten alle forældrene sagde jo, da de blev pålagt det der: Vorherre bevares, hvad skal det hjælpe?
Men det viste sig, da de havde gennemført det der kursus, at 90 pct. af dem sagde, at det, de havde lært, var fantastisk godt.
Og så kom det endnu mere spændende, at kriminaliteten blandt børn af de forældre, der havde været på kursus, blev mere end halveret i forhold til der, hvor forældrene ikke havde været på kursus.
Det var altså fantastisk positivt.
Så derfor, grib fat i forældrene med nogle sanktioner, undervisning eller uddannelse, der passer til, at man kan få deres børn ud af kriminaliteten.
Anne Baastrup (SF), 2004-11-18:
Jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti synes, at Datatilsynet skal have flere ressourcer, men at Dansk Folkeparti alligevel ikke vil være med til at tage de arbejdsopgaver ind, som Datatilsynet rent faktisk har fået og får i fremtiden, og så kompensere med flere ressourcer vedvarende.
Det var sådan, svaret skulle forstås.
Dansk Folkeparti går ud og siger, at de skal have ressourcer, men Dansk Folkeparti vil ikke være med til det.
Vil Dansk Folkeparti så være med til bare at lave en uvildig undersøgelse af, hvor mange ressourcer Datatilsynet skal have?
Line Barfod (EL), 2004-11-18:
Jeg vil gerne høre fra hr. Per Dalgaard, hvordan Dansk Folkeparti vil følge udviklingen løbende og sikre, at der er de nødvendige ressourcer.
Hvad er det helt præcist, man vil gøre, hvis man ikke kan støtte, at der skal laves en undersøgelse af, hvad der skal til af ressourcer for at leve op til de opgaver, Datatilsynet har som følge af lovgivningen i dag?
Hvordan vil man så vide, om de har tilstrækkelige ressourcer, hvis man ikke har noget grundlag at vurdere det på?
Det er såmænd bare det, vi foreslår, altså at vi får en undersøgelse.
Ikke noget kæmpestort kommissionsapparat eller andet, bare en almindelig lille undersøgelse af, hvad der skal til af ressourcer for at leve op til de opgaver, Datatilsynet har.
Hr. Per Dalgaard påpegede selv, at der bliver flere og flere opgaver.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-11-18:
Jeg takker hr. Helge Adam Møller for det glimrende eksempel.
Det viser tydeligt, at blot det at ansætte flere politifolk jo ikke i sig selv nedsætter kriminaliteten.
Det gør det ikke, og det har vi da sagt fra radikal side gang på gang på gang.
Man skal ind og forebygge; man skal foretage en masse andre ting; man skal sørge for, at dem, der er blevet dømt én gang, ikke falder tilbage i ny kriminalitet.
Det er ikke et spørgsmål om blot at ansætte flere politibetjente og så sige til folk: Så er alt godt.
Helge Adam Møller (KF), 2004-11-18:
Nu lyder det jo, som om at man, hvis bare man laver kontrol nok i dette samfund, kan forhindre, at der sker noget galt.
Lad mig nævne, at i de 20 år, jeg har været folketingsmedlem, har vi øget antallet af politifolk i Danmark fra under 9.000 til over 11.000.
Fru Elisabeth Arnold var ikke med til at stemme for de sidste 500-600, som regeringen skaffede for et halvt år siden.
Men det øger vi yderligere med nu.
På trods af at vi har nogle utrolig dygtige og effektive og moderne politifolk, som gør et stort stykke arbejde, så sker det altså alligevel, at der er omkring et par tusinde, der kører promillekørsel hver dag, selv om vi har 500-600 færdselsbetjente ude at kontrollere; der sker et antal knivdrab hver dag; der sker 90.000 indbrud hvert år.
Og vi har altså 11.000 til at kontrollere.
Jeg vil bare anholde det der med, at man bare tror, at man med flere penge og mere kontrol pludselig får et samfund, hvor ingenting kan gå galt.
Vi har vel også selv et ansvar – også de medarbejdere, der er ude i kommunerne og i private virksomheder – for at overholde den givne lovgivning, men der er altså desværre nogle, der vil overtræde det.
Er det ikke korrekt?