runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Erik Hovmand (V), 2004-03-17:
Jeg vil gentage, hvad jeg sagde før: Jeg følger den her udvikling meget tæt.
Jeg har gjort det et stykke tid.
Jeg er nået til en erkendelse, som er meget tæt på handling. Vi har jo som sagt ikke indikation af ændringer af væsentlig negativ betydning, for så vidt angår forholdet mellem 2001 og 2002.
Og for så vidt angår 2003, kender vi selvfølgelig først de endelige regnskaber, når selvangivelserne er sendt ind osv.
Men jeg er enig i hr. Bukstis bemærkninger om, at den udvikling med den lave rente, som vi nu ser fortsætter i 2004, og selv om renten jo altid kan gå op og ned, så er vi nu inde i et længerevarende permanent lavrenteforløb, som gør, at vi absolut må have stor opmærksomhed rettet mod det problem her.
Det er vi faktisk meget enige om.
Jacob Buksti (S), 2004-03-17:
Jeg vil da gerne sige skatteministeren tak for svaret så langt.
Det er faktisk det mest positive, jeg mener, vi har hørt her i salen.
Som jeg også hører skatteministeren selv sige, så kan det skyldes to ting, når der er denne merindbetaling på 5,5-6 mia. kr., men jeg hører også, at skatteministeren tager et enkelt forbehold.
Det kan enten skyldes, at der virkelig er gang i hjulene ude i virksomhederne, eller også kan det være, fordi man bruger det her som en pengemaskine.
Nu har vi jo lige i går set regeringen komme med en pakke, som havde til formål at sætte gang i hjulene, fordi der ikke var gang i hjulene.
Jeg håber, at jeg så skal forstå skatteministerens synspunkt sådan, at han er enig med mig i, at der er en til vished grænsende sandsynlighed for, at de 6 mia. kr. er spekulation, og at skatteministeren derfor vil bringe det til ophør hurtigt.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-03-17:
Tak for spørgsmålet.
Må jeg allerførst sige, at jeg jo har lovet Folketingets Skatteudvalg en undersøgelse af selskabernes anvendelse af acontoordningen.
Undersøgelsen er stort set færdig, og den vil meget hurtig blive sendt til Folketinget. Jeg kan dog allerede nu sige, at den ikke viser nogen stigning i selskabernes overskydende skat fra 2001 til 2002.
Vi ved endnu ikke tilstrækkeligt om 2003, eftersom regnskaberne for dette år jo endnu ikke er udarbejdet.
Men jeg følger udviklingen meget tæt.
Jeg har fulgt den, og jeg følger den meget tæt.
Der er efter min opfattelse navnlig to forhold, der taler for at overveje ændringer i lovgivningen.
For det første betyder de eksisterende regler med den store forskel på restskattetillæg på 10 pct. og godtgørelsen på 4,2 pct. for overskydende skat, at der er stor tilskyndelse til at indbetale for meget acontoskat.
Denne forskel skyldes i øvrigt, at den forrige regering ikke har nedsat restskattetillægget i takt med nedsættelsen af godtgørelsen.
For det andet betyder den nuværende meget lave markedsrente, som altså nu, kan vi konstatere, forsætter også i 2004, at det vil være en overskudsforretning i sig selv at indbetale acontoskat, der returneres som overskydende skat med godtgørelse. Systemet med et fast restskattetillæg og fast godtgørelsesprocent er sårbart over for ændringer i markedsrenten.
I 2003 var renten lavere end i 2002 og 2001, og i november 2003 fik vi som bekendt også større acontoindbetalinger end forventet. Vi har endnu til gode at finde ud af, om dette skyldes større betalingslyst eller bedre indtjening hos selskaberne i 2003.
og bliver beregnet til efteråret.
Opretholder vi den store forskel mellem restskattetillægget og godtgørelse for overskydende skat, vil det i kombination med den nuværende lave rente før eller siden kunne resultere i store overskydende skatter.
Som sagt taler de aktuelle forhold i kombination med den omtalte disharmoni mellem de to satser for, at der nu bør ske en justering eller i hvert fald, at vi er meget tæt på en overvejelse af en justering.
Jeg overvejer derfor at ændre reglerne, således at fordelen ved at indbetale for meget indkomstskat reduceres.
Jacob Buksti (S), 2004-03-17:
Vi har flere gange i spørgetiden her i Tinget drøftet den problemstilling, som hænger sammen med det forhold, at regeringen med sit lovforslag nr. L 99 fra foråret 2000 fjernede loftet for virksomhedernes acontoindbetaling af selskabsskat, og at det kombineret med den meget lave rente har kunnet åbne op for det, man tidligere i Skatteministeriet har kaldt for en skattespekulation mod staten, som nu kan beløbe sig til et tab for staten på op mod 250 mio. kr.
Derfor vil jeg - også i lyset af statsministerens gentagne pointering af, at når man bliver opmærksom på et skattehul, eller det der ligner, vil man gribe ind, og det skal lukkes, og det skal ske prompte - spørge skatteministeren, om han har tænkt sig at gøre det på det her
område.
»Vil ministeren stoppe den skattespekulation mod staten, som de eksisterende regler for acontoindbetaling af selskabsskatter åbner mulighed for?«
Flemming Hansen (KF), 2004-03-17:
Det er således, at mange af de forhold, der kommer op i forbindelse med sådan nogle sager, bliver bearbejdet i Færdselsstyrelsen, og mange af disse forhold kan rent administrativt ændres af Færdselsstyrelsen, og det er Færdselsstyrelsen også på vej til.
Om der er forhold, der skal over Folketinget, så bliver det naturligvis fremsat forslag om det.
Men mange af disse forhold har jo en lidt længere proces, fordi det ikke altid er den bedste løsning at lovgive for Danmark alene.
Vi er nødt til at have løsninger, som er noget bredere og dermed dækker hele EU.
Dermed er det forhold, der skal belyses i EU, og så ved hr. Poul Andersen også godt, at det tager noget længere tid.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Poul Andersen (S), 2004-03-17:
Vi er ikke populister i Socialdemokratiet.
Det er ikke Thüringensagen, jeg hentyder til her.
Det var en stor lastbilulykke, hvor folk blev dræbt osv., og da var den helt klare opfattelse, at nu ville der blive taget hånd om den sag. Jeg må konstatere, at der ikke er sket mere i denne sag.
Men er det sådan, at vi kan forvente, at ministeren nu vil fremlægge et forslag her i Folketinget, som vi kan tage stilling til?
Er det sådan, vi skal forstå det?
Er det noget, vi kan forvente at få
endelig vedtaget her inden sommerferien, eller hvad er regeringens tidsplan på det her område
Flemming Hansen (KF), 2004-03-17:
Jeg ved ikke, om hr. Poul Andersen kan huske, at jeg i sidste uge meldte ud, at jeg har fået en henvendelse fra Færdselsstyrelsen om initiativer, der umiddelbart kunne tages for at imødegå nogle af de meget uheldige ting, der skete omkring ulykken, jeg tror, det var i januar måned i Thüringen.
Det var spørgsmål om at have adskillelse mellem liggepladserne i bussen, det var spørgsmål om nogle udskridningssystemer, man kan have.
Jeg tilkendegav også, at jeg vil tale med mine kolleger på trafikområdet og justitsområdet i EU om, hvorvidt man skulle overveje en endnu lavere hastighedsbegrænsning for busser i EU end dem, vi har i dag.
Poul Andersen (S), 2004-03-17:
Ministeren har ubehag.
Det har ministeren så haft længe, for der er jo ikke sket noget som helst siden 1. juli sidste år, trods det at der har været store ulykker.
Det vil sige, at de ting her overhovedet ikke er blevet håndteret, må jeg sige til ministeren.
Jeg synes, det er lidt paradoksalt, at man bare går ud og siger, at man føler ubehag over tingene, men der sker ikke noget som helst, før der ligesom bliver sat trumf på fra vores side.
Hvorfor har ministeren ikke svaret hr. Peder Sass på hans § 20-spørgsmål om netop det her?
Hvorfor er det ikke blevet skrevet til hr. Peder Sass som svar på det spørgsmål, han har stillet?
Det er mig komplet uforståeligt, at vi skal herned i salen for at få frem her i dag, at der først er blevet valgt formand i forrige eller i sidste uge.
Og på trods af det mener ministeren, at der har været afholdt møder siden 1. juli sidste år.
Jeg vil bare gøre opmærksom på, at både arbejdsgivere og lønmodtagere gennem hele det sidste år har signaleret, at de er positive med hensyn til at få gjort noget ved den her situation.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-17:
Jeg har stillet spørgsmålet endnu en gang, må jeg så sige.
Det er ikke det samme spørgsmål, men det er stillet for at få afklaret, hvad der var baggrunden for, at ministeren i maj/juni 2002 fravalgte at lovgive vedrørende en række bankers fradrag for tilbagekøb af egne aktier.
Jeg synes, det må være et rimeligt forlangende, at skatteministeren klart fortæller Folketinget, hvad der var baggrunden for, at man tog den beslutning.
Vi ved jo ikke, hvordan sagen ender.
Vi må virkelig håbe, at der ikke er brug for det lovforslag, som nu skal behandles her i den nærmeste fremtid, for skulle det vise sig at være tilfældet, er der jo virkelig en milliardudstrømning fra statskassen, fordi andre banker så også kan bruge ordningen.
Men specielt synes jeg, at skatteministeren skylder at oplyse os om, hvad grunden var til, at man fravalgte i maj/juni 2002.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-03-17:
Også her vil jeg gerne sige tak for lejligheden til at uddybe besvarelsen fra sidst, hvor jeg faktisk tror, at vi måske har talt lidt forbi hinanden.
Der er intet grundlag for at tale om at fravælge lovgivning.
pengeinstitutter fradrag for tab ved annullering af egne aktier.
Dette er bl.a. sket med begrundelsen, at aktierne ikke kan anses for næringsaktier, og at fradragene ikke er udtryk for et reelt tab.
Der er altså, som det også fremgår af den omtalte redegørelse, tale om, at sagerne er blevet kørt i det sædvanlige ligningsmæssige system med påstand om, at der ikke foreligger et fradragsberettiget tab.
Denne beslutning blev i øvrigt truffet af myndighederne allerede før nævnte tidspunkt.
Jeg har fulgt det princip, som tidligere regeringer har fulgt.
Det er en ren juridisk afgørelse, som embedsværket tager stilling til uden at spørge os politikere.
Sådan er det foregået i denne sag som i tusinder af andre sager, der kører
i systemet.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-17:
Det vil altså sige, at da departementet på mødet den 4. juni
2002 blev bedt om en afklaring af udsigten for den generelle ændring af aktieavancereglerne, var det ikke et spørgsmål, som blev forelagt skatteministeren.
Det vil sige, at det var en beslutning, man ene og alene tog i departementet, og at det ikke blev forelagt.
Lene Espersen (KF), 2004-03-17:
Men det knytter sig til enkeltpersoners forhold, og det kan jeg altså ikke stå her i Folketingssalen og redegøre nærmere for.
Nicolai Wammen (S), 2004-03-17:
Nu har vi prøvet at få finansministeren til at forholde sig til den situation, at der er kommet 14 mia. kr. mindre i kassen, end der var året før, at man havde lavet et stort fejlskøn fra regeringens side, og at det faktisk skyldes, at arbejdsløsheden er steget mere, end regeringen havde regnet med.
Det har finansministeren så skullet bruge meget lang tid på at forklare, at det har han ikke noget ansvar for.
Lad mig bare spørge finansministeren: Hvornår er finansministeren sidst kommet med en prognose for udviklingen
i arbejdsløsheden, der har vist sig at holde
Det er sådan set et meget enkelt spørgsmål, og det har jo en vis relevans i forhold til de mange mennesker, som nu bliver stillet i udsigt af finansministeren, at nu kommer det til at gå bedre.
Hvornår har finansministeren sidst leveret en prognose for arbejdsløsheden, der har vist sig at holde?
Lene Espersen (KF), 2004-03-17:
Jeg vil gerne starte med at sige overordnet, at det for regeringen har været meget væsentligt, at man fik nedsat en undersøgelseskommission så hurtigt som muligt, men på den anden side, som jeg også har sagt, er det meget væsentligt, at arbejdet bliver gjort rigtigt og grundigt.
Jeg forventer, at undersøgelseskommissionen kan nedsættes i løbet af meget kort tid.
Jeg vil også godt minde hr. Jens Peter Vernersen om, at der gik knap 5 måneder fra beslutningen om, at der skulle gennemføres en kommissionsundersøgelse af den såkaldte Dan Lynge-sag, til undersøgelseskommissionen blev formelt nedsat. Det siger jeg for at illustrere den vildfarelse, som hr. Jens Peter Vernersen har, at det bare lige er noget, man gør ved at knipse med fingrene.
Det tager lidt tid at finde de rette personer og få tingene helt på plads.
Men det er klart, at vi gør, hvad vi kan, for at en undersøgelseskommission kan nedsættes i løbet af meget kort tid.
Det er også korrekt, at det for os har været meget, meget afgørende, at der ikke efterfølgende kunne rejses spørgsmål om de pågældende medlemmers habilitet, såvel formandens som de øvrige medlemmers.
Derfor har der også været behov for at drøfte habilitetsproblemstillingen med Revisorforeningen.
Det vil jeg gerne medgive hr. Jens Peter
Vernersen ...
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-17:
Hvis vi tager de forhold, ministeren rejser et for et, så vil jeg sige: Det er jo ikke, når kommissonen er nedsat, at vi har sagt, hvor hurtigt det skal gå.
Men jeg siger, at 4 måneder for ministeriet til at løse den her opgave er meget, meget lang tid.
Dét viser sig jo også, når man ser på, hvad det er, der er passeret.
Kommissoriet blev jo meget hurtigt besluttet i starten af december.
Jeg tror, det var den 5. december, man havde mødet, men det skal jeg ikke sige helt bestemt, men det var i hvert fald i starten af december.
De to første, der skulle indgå i kommissionen, dommeren og advokaten, kunne meddele meget hurtigt, at de var habile, ingen problemer.
Så var der den tredje, den statsautoriserede revisor.
Der har der så åbenbart været problemer, fordi disse revisorer jo netop beskæftigede sig med det, som hele problemet drejer sig om, nemlig selskabsskattelovens § 31. Jeg vil godt spørge helt præcist: Har der været
flere revisorer, der har været inhabile efter den første, vi fik besked om ikke kunne gå ind i den her gruppe?
Har der været flere revisorer, der har været inhabile?
Lene Espersen (KF), 2004-03-17:
Jeg vil godt indlede med at sige til hr. Jens Peter
Vernersen, at regeringens overordnede formål, også med nedsættelsen af den her undersøgelseskommission, naturligvis er at prøve på at nedsætte den, så alle aspekter kan blive undersøgt i skattefradragssagen.
Og jeg må også sige til hr. Jens Peter Vernersen, at det ikke er afgørende for regeringen, at man sidder med stopurstyranni og allerede nu begynder at tale om, at det går alt for langsomt osv.
Regeringen har ikke noget andet ønske end at få nedsat kommissionen så hurtigt, som det overhovedet er muligt.
Men jeg må sige til hr. Jens Peter Vernersen, at vi altså også bliver nødt til at følge de procedurer, der er, og at vi bliver nødt til at sikre os, at det er de rigtige mennesker, der sidder i kommissionen, leder arbejdet, og at vi finder en god udspørger til at varetage de opgaver.
Det er det, der er væsentligt for regeringen, altså at vi gør vores arbejde grundigt, tilbundsgående og af høj kvalitet.
Det er førsteprioriteten frem for at jappe noget igennem. Som spørgeren udmærket ved, er der en række led, man skal igennem, før den endelige nedsættelse af en undersøgelseskommission kan ske.
Der skal være et nærmere kommissorium for den pågældende undersøgelse.
Det skal fastlægges.
Der skal hentes indstillinger om, hvem der bør udpeges som medlemmer af kommissionen, og der skal findes udspørgere i sagen.
De forskellige skridt, der skal tages i disse sager, blev drøftet på et samråd i december sidste år, hvor også hr. Jens Peter Vernersen deltog.
Jeg vil også gerne fremhæve, at jeg løbende har holdt Folketinget orienteret om status i sagen, og jeg kan også henvise til den besvarelse, som jeg netop har afgivet på nogle spørgsmål fra hr. Jens Peter Vernersen. Som det fremgår af de orienteringer, jeg tidligere har givet Folketinget om sagen,
ligger det endelige indhold af kommissoriet fast.
Det ligger også fast, hvem der skal være formand for kommissionen, og
hvem der skal være advokatmedlem.
Som det også er fremgået, har den revisor, som i første omgang var indstillet som medlem af kommissionen, selv peget på forhold, der gjorde, at Justitsministeriet i samråd med den pågældende fandt det rigtigst at anmode Foreningen af Statsautoriserede Revisorer om at indstille en anden person som medlem af kommissionen.
I den forbindelse kan jeg oplyse, at der ikke er truffet endelig beslutning om udpegning af den anden revisor som medlem af kommissionen.
Det skyldes, at der meget naturligt har været behov for at drøfte nogle spørgsmål om bl.a. habilitet med Revisorforeningen, således at det sikres, at der ikke efterfølgende kan rejses spørgsmål herom.
Det troede jeg faktisk også at hr. Jens Peter Vernersen havde en forståelse for.
Samfattende kan jeg sige, at Justitsministeriet har arbejdet så hurtigt, som det var muligt med at få nedsat undersøgelseskommissionen, men at der selvfølgelig i en sådan proces opstår en række spørgsmål, der må tages nærmere stilling til.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-17:
Når jeg har rejst det her spørgsmål, er det, fordi der nu er gået meget lang tid, siden det blev besluttet, efter at statsministeren havde givet urigtige oplysninger her i Folketinget, at der skulle nedsættes en undersøgelseskommission.
Beslutningen blev truffet den 27. november
, og om 10 dage er der gået 4 måneder.
Jeg vil godt spørge justitsministeren, om ministeren synes, det er rimeligt, at det skal tage næsten 4 måneder for at få nedsat en undersøgelseskommission.
Jeg er helt på det rene med, at man i den gruppe, der nu skulle lave undersøgelsen, en advokat og en revisor og en landsdommer, har haft problemer i forhold til den første revisor, man har haft fat i.
Han var inhabil.
Er det ikke nærmest sådan - det ved ministeren måske også noget om nu, for der må have været kontakt til flere revisorer - at samtlige statsautoriserede revisorer vel har været i berøring med den § 31 i selskabsloven, som har givet det her hul, og så er de stort set alle inhabile?
Er det ikke reelt problemet, at de revisorer, man spørger, er inhabile, og derfor står man med den her sag?
Jeg vil også godt spørge: Finder ministeren, det er rimeligt også over for de medarbejdere, der skal afhøres i den her sag, at der skal gå 4 måneder, uden der sker noget som helst?
Jeg troede ikke, det var en syltekrukke, dengang den her undersøgelseskommission blev nedsat.
Jeg troede, det var noget, man ville agere hurtigt på; se at få gang i undersøgelsen, se at få gang i en afklaring af, hvad der nu virkelig er sket derovre.
Men jeg forstår, at der alligevel skal være gået så lang tid.
Det er helt uacceptabelt.
»Vil ministeren oplyse, om det er rimeligt, at der er gået mere end 3 måneder, uden at den undersøgelseskommission, der skulle undersøge forholdene omkring skatteministerens håndtering af begivenhedsforløbet omkring de lovforslag, der medførte milliardstore fradrag for et eller flere selskaber, er blevet nedsat?«
Flemming Hansen (KF), 2004-03-17:
Først vil jeg sige tak til hr. Peder Sass for tilsagnet.
Som hr. Peder Sass ved, er jeg meget åben for enhver form for dialog, og jeg kan ikke forestille mig, at der skulle være én eneste uoverensstemmelse os imellem om det her. Trafiksikkerhed er ikke til diskussion, den skal bare være bedst mulig, og jeg er således fuldstændig enig i de betragtninger, hr. Peder Sass har fremført.
Jeg har fremført det mange gange.
Man skal bare passe på, når der sker pludselige ulykker, at man ikke farer op som trold af en æske.
Man skal også lige prøve at se, hvad indholdet af det, vi taler om, er, og derfor er der altså gået et par uger, fra ulykkerne er sket, til jeg har indkaldt. Men jeg kan sige, at branchens organisationer er kommet meget hurtigt, og jeg er sikker på, at de er indstillet på at løse problemerne, lige så vel som hr. Peder Sass og jeg naturligvis er det.
Jacob Buksti (S), 2004-03-17:
Men nu har vi altså konstateret, at skatteministeren er fremkommet med forslag, der skal lukke det her hul.
Det, vi ligesom kredser om, er, at når skatteministeren og statsministeren går og siger, at når man konstaterer et skattehul, skal det lukkes prompte, så er problemet, at man aldrig nogen sinde konstaterer et skattehul, fordi det altid er udtryk for en bevidst politik med andre formål.
Det sker først bagefter, når man ser på, at den her lovgivning med uhensigtsmæssige konsekvenser giver sig udslag i, at det virker som et hul.
Derfor kan man godt spørge sig selv om, hvad meningen så egentlig er, når statsministeren siger, at det ikke er kønt at se på rent ud sagt, når nogen vil prøve at udnytte nogle regler ikke bare til det yderste, men til det alleryderste
Det må da være lovgiverens forpligtelse at sørge for, at de huller, der er, lukkes, og at de uhensigtsmæssigheder, der er, gøres synlige.
Det kan da ikke være overladt til den almindelige fantasi.
Men når det er sådan, får skatteministeren jo aldrig nogen sinde forelagt det som et problem, og derfor kommer skatteministeren jo heller ikke til at tage stilling til det, fordi det er sagt, at det ikke er et problem.
Her har det så vist sig, og skatteministeren nu er kommet med et forslag, der lukker det.
Kan skatteministeren ikke selv se, at ministeren aldrig nogen sinde vil blive præsenteret for et hul, fordi det altid er udtryk for bevidst politik fra regeringens side?
Svend Erik Hovmand (V), 2004-03-17:
Som jeg allerede har nævnt, er det Skatteministeriets opfattelse, at regelsættet på det her område er o.k.
Man har ageret ud fra de gældende regler: Skattemyndighederne har nægtet et fradrag med den begrundelse, at der ikke foreligger et fradragsberettiget tab.
Det kører der så en sag om efter helt sædvanlige regler
i det ligningsmæssige system.
Og som jeg sagde før, hvis manden går over for rødt, ja, så kører der en sag mod ham.
Det er jo ikke sådan, at man så spørger justitsministeren, om man skal lovgive for det, for det fremgår allerede af færdselslovens almindelige bestemmelser.
Derfor blev den sag startet i embedsværket, den kørte i embedsværket, og jeg mødte faktisk først sagen, hvilket jeg tidligere har været inde på, da den blev omtalt i pressen.
Men den sag har altså kørt på nøjagtig samme måde, som masser af andre sager har været kørt.
Overtræder man reglerne, o.k., så kører det i det ligningsmæssige system.
Jacob Buksti (S), 2004-03-17:
Igen vil jeg vende tilbage til statsministerens ord om, at når man ser et skattehul, så skal det lukkes, og det skal være prompte.
Jeg vil bare høre, om ikke ministeren kan bekræfte, at ministeren faktisk i den her sag har sagt, at ministeren ikke betragter det konkrete spørgsmål her som et skattehul, men som noget, der behandles ved domstolene, og at det måske derfor i højere grad falder ind under den formulering, som ministeren har i svar på spørgsmål 155 på bilag 292, alm. del, hvor ministeren skriver: Jeg mener ikke, det er muligt at give en beskrivelse af, hvor grænserne går mellem efterlevelse af et lovgivningssystem med uheldige konsekvenser og bevidst udnyttelse af et hul i loven.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-03-17:
Så vidt det er oplyst over for mig, er det ikke drøftet og har ikke været genstand for drøftelser, hvorvidt man skulle lovgive om det specifikke forhold.
Koncernledelsens drøftelse drejede sig om en generel ændring af aktieavancebeskatningsreglerne, det vil sige indførelse af ny aktieavancebeskatningslov, altså om den var på trapperne, eller den ikke var på trapperne.
Bortset fra den omtale, der jo, som alle ved i denne diskussion, har været berørt i betænkningen for 2002, hvor man strejfede den her problemstilling, så har man hele tiden været optaget af, at de regler jo administreres på den måde, som vi hele tiden har gjort, og er der en overtrædelse af reglerne, så kører det efter det ligningsmæssige system, færdig med det.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-17:
Jeg ved ikke, om skatteministeren ikke selv kan høre, hvor forkert det lyder.
Man har en stor sag, som styrelsen efter det svar, vi har fået, drøfter ovre i departementet.
Nu forstår jeg, at det beder departementet ministeren svare på i generelle vendinger uden overhovedet at nævne, at det hænger sammen med sådan en meget, meget konkret sag med et milliardfradrag.
Jeg vil spørge skatteministeren: Er det den måde, det er foregået på?
Det føler jeg mig ret usikker på, også fordi vi jo i Skatteudvalget har fået leveret proceduren for, hvordan arbejdet foregår ovre i Skatteministeriet.
Der er sædvanligvis, efter hvad vi har fået over, en meget præcis information til ministeren i den her type sager.