runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lissa Mathiasen (S), 2003-03-18:
Det lød med det, hr. Helge Adam Møller stod og sagde, som om det kun var under denne regering, der ikke var sådan en ret, og at så længe denne regering sad, så fik man ikke retten.
Ægteskab har ikke givet retten til, at man kan få lov at komme her til landet, og jeg håber, at hr. Helge Adam Møller vil komme op og bekræfte det, for jeg synes ikke, det er en rimelig ting, at det fremstår sådan for den undrende offentlighed, der kan sidde og høre denne her debat, at hvis bare man gifter sig, så har man altid retten til at komme her til landet.
Sådan ser verden ikke ud, og sådan så verden ikke ud.
Kan det ikke bekræftes af hr. Helge Adam Møller?
Helge Adam Møller (KF), 2003-03-18:
Jo, det kan jeg da godt bekræfte; det sagde jeg heller ikke noget som helst om.
Hr. Søren Krarup gjorde den formodning, at hvis denne regel blev indført, kunne alle par uanset tilknytningsforhold til Danmark blive registreret her, selv om de kom dagen før; så tog de tilbage til deres eget land, og hvis det i det land var forbudt, så kunne de ikke komme ind, og så ville det være naturligt, at de returnerede, og så ville de kunne påkalde sig, at de ville have asyl.
Så sagde hr. Søren Krarup, sådan som jeg erindrer det, at i den situation ville der nok stå et antal grædekonepolitikere, som sagde, at det burde de have.
Og det tror jeg er helt rigtigt.
Jeg sagde, at der nok også ville være nogle grædemænd, men det er da dejligt, hvis der ikke er nogen fra Socialdemokratiet.
Men at der vil være nogle af den type mennesker, politikere, er jeg da helt overbevist om, så det var en konstatering af, at sådan er verden.
Anne Baastrup (SF), 2003-03-18:
Det er en lidt besynderlig diskussion, der pludselig er dukket op omkring sådan et stilfærdigt forslag om at forsøge - i det omfang det er muligt - at ligestille registreret partnerskab med ægteskab.
Det, det jo konkret drejer sig om her, er at fjerne en uligestilling, som oprindelig kom, da loven blev lavet, fordi der på det tidspunkt var en meget voldsom modstand mod loven.
Det var en lov, der blev vedtaget med et meget smalt flertal, og det var en lov, der blev vedtaget under en hel del diskussion.
Derfor fik loven det der meget snævre omfang, og derfor var der bl.a. et krav om statsborgerskab eller bopæl her i landet som forudsætning for registrering af parforhold.
I SF har vi den opfattelse, at nu er tiden kommet til nøje at gennemse, hvad det er for problemer, der er i lov om registreret partnerskab, i forsøget på i videst muligt omfang at ligestille det med ægteskab.
Vi synes, det er en god idé, at Enhedslisten har lavet den her systematiske gennemgang.
I SF er det ikke lykkedes os at være så systematiske som Enhedslisten, men det er godt, der er nogle, der har taget det her initiativ, og SF støtter lovforslaget.
Og så synes jeg, man skal dæmpe stemmen.
Det her drejer sig blot om: Vil man ligestille registrerede partnere med folk, der har indgået ægteskab?
Der ikke nogen falske lodder i vægtskålen.
Det kan godt være, man synes, at man i et forsøg på at overbevise sig selv om det rigtige i at afvise
det her forslag, skal bringe falske lodder i vægtskålen, men det synes jeg ikke er nødvendigt.
Jann Sjursen (KRF), 2003-03-18:
Dette lovforslag har til hensigt at fremme ligestilling mellem registreret partnerskab og ægteskab eller mellem dem, der har indgået registreret partnerskab, og dem, der har indgået ægteskab.
Det forslag kan vi af den grund ikke støtte fra Kristeligt Folkepartis side.
Lad mig henvise til, at vi i sin tid, da man i det hele taget diskuterede lovgivningen om registreret partnerskab, også var imod den lovgivning, netop fordi vi ikke ønskede at ligestille registreret partnerskab med ægteskab, og som følge heraf ønsker vi ikke at udvide lovens anvendelsesområde, som er det, forslagsstillerne lægger op til i dag.
På den baggrund vil vi afvise lovforslaget.
Vi kan ikke støtte det.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-03-18:
Jeg er glad for, at ministeren åbner op for at tage en diskussion af, hvordan lovgivningen på det her område skal se ud i fremtiden.
Det lovforslag, jeg har fremsat her, går ud på at ligestille registreret partnerskab og ægteskab i forhold til krav om statsborgerskab og bopæl.
Sådan som loven ser ud i dag, kan registreret partnerskab kun indgås, hvis den ene part er dansk statsborger og er bosat her i landet, eller såfremt begge har haft bopæl i Danmark i mindst 2 år.
Et eksempel: En heteroseksuel mand, der er flyttet til Danmark for 5 år siden, går hen og forelsker sig i en udlænding, de bliver gift og lever lykkeligt til deres dages ende.
En homoseksuel mand, der er flyttet til Danmark for 5 år siden, går hen og forelsker sig i en udlænding; de kan ikke indgå registreret partnerskab, og hvis vedkommende ikke lige kommer fra et EU-land, har de absolut ingen mulighed for at komme til at leve sammen i Danmark.
Det forstår jeg ganske simpelt ikke baggrunden for, og derfor har vi valgt at fremsætte det her forslag.
Et af de grundlæggende principper i EU er menneskers frie bevægelighed over grænser, noget, som EU-tilhængerne med rette bryster sig af at have gennemført, og ifølge traktaterne er det forbudt at diskriminere på baggrund af nationalitet inden for EU's grænser.
Alle danskere kan som følge heraf tage ophold i et hvilket som helst EU-land og modtage samme offentlige service og have samme rettigheder som landets statsborgere.
Men lige præcis når det gælder homoseksuelle, er det princip sat ud af kraft.
Beslutter to homoseksuelle spaniere at bosætte sig i Danmark, kan de ikke indgå registreret partnerskab, før de har boet her i 2 år, men hvis en homoseksuel spanier flytter til Danmark og forelsker sig i en dansker, så kan de godt indgå registreret partnerskab i Danmark. Og det er en klokkeklar diskrimination på baggrund af nationalitet og altså stik imod ét af EU's fundamentale principper.
Og det burde jo få samtlige EU-tilhængere i denne her sal op af stolen og erklære deres varme støtte til det her forslag, som de gør det på så mange andre områder.
KL. 15.55 Men EU-harmoniseringen er tydeligvis ikke gældende, når det angår homoseksuelle.
Ægteskabet er en etableret institution, som giver rettigheder og sikrer et par gensidigt. Den institution og de rettigheder skal selvfølgelig også stilles til rådighed, uanset hvilken partner man vælger, og om vedkommende er af samme køn som én selv.
Det værste, en stat kan gøre, er at sætte grænser for kærlighed og lave en lovgivning, som forhindrer folk i at se den, de elsker.
Og selv om det her lovforslag omhandler en relativt lille gruppe mennesker, så betyder det for dem forskellen på, om de kan leve og bo sammen med den, som de har forelsket sig i, og som de ønsker at dele fremtiden med.
Jeg glæder mig til den videre behandling af forslaget.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-03-18:
Jeg er enig med Venstres ordfører i, at det her er et socialt problem, at vi skal hjælpe, vi skal handle.
Er det i orden at købe sig til seksuelle ydelser?
Anne Baastrup (SF), 2003-03-18:
Venstres ordfører siger, at Venstre vil støtte den sociale indsats over for prostituerede.
Jeg vil godt spørge, om Venstres ordfører så også vil arbejde for, at prostituerede, når de kommer til socialforvaltningen, kan få frit lejde, for sådan som forholdene er nu, kan de risikere at få en sigtelse for socialt bedrageri. Folketingets ombudsmand er for sådan ca. en 10-12 år siden kommet med et forslag i en henvendelse til Socialudvalget, hvori han foreslår, at man giver frit lejde og samtidig ser på, om der ikke er et revalideringsbehov for den pågældende kvinde.
Det, det sker nu, er, at kvinderne simpelt hen ikke tør komme i socialforvaltningen og bede om hjælp, selv om de gerne vil ud af den her forfærdelige situation, de er i.
Vil Venstre være med til at hjælpe dér?
Irene Simonsen (V), 2003-03-18:
Først til fru Bodil Kornbek og om det er o.k. at købe seksuelle ydelser: Vi ved godt i dag - og jeg kan være enig eller uenig med de kvinder - at der findes to typer af prostituerede.
Der findes de prostituerede, som har et massivt socialt problem.
Og mit hjerte banker - og det må jeg også sige til fru Anne Baastrup - for at hjælpe de kvinder i videst muligt omfang.
Men så findes der en anden type af prostituerede, som også er dukket op på markederne.
Jeg har været ude og tale med nogle stykker for at prøve at forstå.
Jeg forstår dem ikke, og jeg forstår ikke deres model af, hvordan man vil drive en virksomhed med prostitution, her salg af kroppe, men jeg må konstatere, at det er dér, de er, og enhver har retten til at bestemme over sin egen krop. Så til fru Bodil Kornbek: Ja.
Det må jeg jo konstatere i den sammenhæng, når jeg siger, at enhver har retten til at bestemme over sin egen krop.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-03-18:
Der findes mange typer af kvinder.
At sige at der kun findes to grupper, vil jeg nok synes er en smule smalt, men jeg spurgte egentlig: Hvad er Venstres klare holdning til køb af seksuelle ydelser?
Og gør det ikke indtryk, når et værested som Reden med den erfaring, de har, og det arbejde, de gør blandt prostituerede, faktisk støtter et forslag om at kriminalisere prostitutionskøbere, fordi de ser den ødelæggende virkning, det har på den enkelte kvinde?
Så jeg må spørge igen: Hvad er Venstres klare holdning til prostitution, til det at købe disse ydelser?
For der er også en klar sammenhæng mellem handel med kvinder og prostitution, og man kan altså ikke adskille de to ting og tro, at man kan løse det ene og så lade det andet svæve sådan frit i luften.
Anne Baastrup (SF), 2003-03-18:
Det kan godt være, at fru Irene Simonsen har et varmt, socialt bankende hjerte.
Jeg spørger: Vil fru Irene Simonsen sørge for, at sociallovgivningen bliver lavet om, således at man som prostitueret, der gerne vil ud af prostitution, rent faktisk kan gå til socialforvaltningen, få frit lejde og få lavet en handleplan, eventuelt kombineret med revalidering?
Irene Simonsen (V), 2003-03-18:
Nu vil jeg sørge for at starte med at svare fru Anne
Baastrup, så min tid ikke udløber, så fru Anne Baastrup ikke får et svar. Jeg ville da gerne, hvis jeg havde magten og muligheden for det, løse alle de her problemer.
Det har jeg desværre ikke.
Men jeg er meget åben for en dialog om de her ting, og at det også kan indgå i det videre udvalgsarbejde.
For hvis der ligger noget dér, vi skal have kigget på, så lad os kigge på det.
Det synes jeg er væsentligt at sige.
Men der er jo mange individuelle historier, og der må jeg give fru Bodil Kornbek ret: Ja, der er mange individuelle kvinder, der er mange forskellige kvinder med forskellige formål, aspekter og grunde og årsager til, at de nu er, som de er.
Men hvis man sådan skal sætte et klart billede, så kan vi sige, at der er to typer af prostituerede, der sælger ydelser her.
Til fru Bodil Kornbek vil jeg sige, at jeg taler for mit eget vedkommende nu.
Det tror jeg faktisk de gør, men for mit eget vedkommende kan jeg sige: Jeg forstår det ikke, og jeg tager også personlig afstand.
Men derfra og til at gå over til at kriminalisere kunderne, så vi på den måde også kommer til at jagte de prostituerede - det er jeg meget bekymret for.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-03-18:
Jeg takker for fru Irene Simonsens egen personlige holdning.
Jeg vil jo selvfølgelig gerne have Venstres holdning til det her spørgsmål.
Jeg bliver nødt til at spørge, om ikke tiden er kommet til også at tænke nyt.
I stedet for at vi altid siger: Jamen det er socialt, vi skal finde løsninger osv., er det så ikke også tid til nu virkelig at gribe fat og sætte handling bag alle de pæne ord, vi har talt i årevis, og sige: Der skal måske noget helt andet til for at begynde at tage fat på den stigende prostitution, der er i Danmark, og den stigende handel med kvinder, som jo kommer til Danmark, fordi der er en større og større efterspørgsel?
Altså en klar holdning og nytænkning til at løse de problemer, der er?
Irene Simonsen (V), 2003-03-18:
Så siger fru Bodil Kornbek, om det ikke er tid til at tænke nyt.
Jamen det er altså ikke mere end 3 år siden, at vi afskaffede kriminaliseringen, så hvilket nyt ligger der i at skulle have den ind igen?
Vi er faktisk i en periode her, hvor vi arbejder på med nye metoder at prøve at få fat i de prostituerede, få brudt den sociale arv, få sat den sociale indsats ind.
Det er det, det her handler om.
Jann Sjursen (KRF), 2003-03-18:
Bare lige for en ordens skyld i forhold til det, fru Irene Simonsen sagde her sidst: Kan fru Irene Simonsen ikke bekræfte, at det, der blev afskaffet for 3 år siden, var ikke, at man kriminaliserede prostitutionskøbere?
Det er de facto noget nyt i forhold til den danske debat, som den har været hidtil.
Det, der ligger i det forslag, som Kristeligt Folkeparti her har fremsat, er jo altså ikke, at den prostituerede bliver kriminaliseret, men alene prostitutionskøberen.
Det vil vi ikke.
Vi vil kriminalisere prostitutionskøberen for på den måde at begrænse efterspørgslen efter seksuelle ydelser, og fordi vi vil sende den klare holdning via lovgivningen også, at prostitutionskøb ikke er acceptabelt.
Irene Simonsen (V), 2003-03-18:
Jamen så må jeg spørge hr. Jann Sjursen tilbage - nu ved jeg godt, det er hr. Jann Sjursen, der skal stille spørgsmål til mig nu, men der er noget, jeg ikke forstår, at hvis vi kriminaliserer køberne - som vi sagtens kan være enig om ikke er dem, vi har den største sympati for, derom ikke spor uenighed - kriminaliserer vi så ikke også den handling, nemlig den handel, der finder sted, og dermed også de prostituerede?
Jeg kan ikke rigtig se, at vi kan skille det her helt ad.
Hvis vi kriminaliserer køberne, vil vi også få gadeprostitutionen væk.
Og hvor foregår det så, hvordan foregår det så?
Vi ved jo alle godt, at det netop er på gaden, at vi er kede af at have dem, vi er kede af at se, hvad de bliver udsat for, men det er jo dér, vi kan få fat i dem, det er dér, vi kan få en dialog med dem.
Og det er virkelig vigtigt, hvis vi skal have lavet en social indsats.
Per Dalgaard (DF), 2003-03-18:
I bekæmpelsen af det kriminelle miljø, som prostitution næsten altid befinder sig i, er det Dansk Folkepartis opfattelse, at alle midler må anvendes for at komme rufferi til livs.
De bagmænd, der står bag aktiviteterne, er af en særlig kynisk og afskyvækkende type, og de finder under ingen omstændigheder nogen sympati hos Dansk Folkeparti. Organiseret kvindehandel, som det her også typisk medfører, er afskyelig.
I opklaringsarbejdet for at komme disse bagmænd til livs foreslås det at udvide muligheden for telefonaflytning over for denne kriminalitet.
Det finder Dansk Folkeparti sympatisk.
Forslagets indhold, at føre rufferi ind under paragrafferne, som betinger en mulighed for, at politiet kan få en øget form for mulighed for telefonaflytning, kan vi sådan set godt acceptere.
Jeg finder den diskussion lidt akademisk og synes, at har man en mistanke om, at her er tale om rufferi af en eller anden art, må politiet få lov til at lave den telefonaflytning, der er nødvendig for at få opklaret disse kriminelle handlinger.
Så igen: Om det er en stor fisk eller en mellemstor fisk eller en lille fisk, synes vi i den sag er ret ligegyldigt.
Man kan ikke vide på forhånd, hvem man egentlig får i røret i den anden ende, når man foretager en telefonaflytning for at afklare de her forbrydelser.
Så sådan som forslaget ligger, og sådan som det er udformet, kan Dansk Folkeparti godt støtte det.
Jann Sjursen (KRF), 2003-03-18:
Det hedder sig jo, at viljen ser Vorherre på, og så skulle man tro, at det var et ganske godt forslag, SF har fremsat her.
Jeg må sige, at jeg har det som en hel del af de øvrige ordførere i den her debat, at viljen er måske et eller andet sted god nok, og det ved vi fra behandling af andre beslutningsforslag og forslag fra Socialistisk Folkeparti, når det drejer sig om børns rettigheder.
Men jeg er sådan set meget enig med tidligere ordførere i, at her bliver det for meget i forhold til de emner, der behandles i forslaget, men det bliver også for meget i forhold til, at man i virkeligheden pålægger børn et ansvar, som ikke er ret og rimeligt, og som jeg vil næsten sige også på mange måder forbryder sig mod, synes jeg, nogle af tankerne i børnekonventionen, hvis man endelig skal indregne det.
For der er jo ingen, der med børnekonventionen i hånden kan forlange alt det, som SF i virkeligheden forlanger og kræver af børn med det forslag her.
Så uanset at vi fra Kristeligt Folkepartis side selvfølgelig meget gerne vil, at også børn bliver inddraget i beslutninger, der har betydning for dem, og at man tager børneperspektivet og ungeperspektivet med, og at vi får inkorporeret børnekonventionen i dansk lovgivning, så vil jeg sige, at vi altså ikke kan støtte forslaget i den form her. I det hele taget tror jeg også, at det er bedst at få inkorporeret børnekonventionen i dansk lovgivning på en måde, som vi faktisk fra både Socialistisk Folkepartis side og fra Kristeligt Folkepartis side har forsøgt for nylig, og som der også henvises til i bemærkningerne til beslutningsforslaget, nemlig omkring samvær, hvor både SF og Kristeligt Folkeparti jo har forsøgt at tage udgangspunkt i nogle af børnekonventionens overvejelser i relation til netop samværsreglerne.
Dermed også være sagt, at jeg tror, at den måde, som vi hensigtsmæssigt kan inkorporere børnekonventionen på i vores lovgivning, netop er ved, at vi hver gang, vi er stillet over for relevant lovgivning i forhold til børnekonventionen, stiller os selv det spørgsmål, om vi nu også overholder de principper, der fremgår af denne.
Men uanset de somme tider lidt muntre bemærkninger, der er givet undervejs til SF's forslag, og glimtet i øjet, og hvad der eller kan være blevet brugt,
vil jeg da sige, at det selvfølgelig er et alvorligt ærinde, SF på mange måder er ude i.
Det vil jeg også godt prøve at tage alvorligt her til sidst og sige, at der er enkelte elementer, som er gode, og der er bestemt også ting at komme efter i lovgivningen på
nogle af de områder, som SF opregner her
Anne Baastrup (SF), 2003-03-18:
For snart et par måneder siden blev der afsagt dom i en noget spektakulær sag, og umiddelbart efter kom Kristeligt Folkepartis ordfører med forslaget om, at vi skulle sikre
telefonaflytning, når det drejer sig om rufferi.
Sådan som jeg har forstået det, har Københavns Politi på trods af frifindelsen i Jylland besluttet at gennemføre den sag, de har, der ligner, idet de mener, at nogle af de elementer, der førte til den konkrete frifindelse af den pågældende, der selv påstod, han var alfons, kan Københavns Politi klare, fordi de ikke på samme måde - sådan som jeg husker det - har givet de konkrete udenlandske kvinder en forståelse af, at de havde lov til at foretage det, de gjorde.
Det, der er mit problem, er, at det ikke er mere end et års tid siden, at vi sidst lavede om på de her bestemmelser i forbindelse med justitsministerens store pakke, hvor man forøgede en lang række forskellige straffebestemmelser.
Da var man nemlig også inde og røre ved den bestemmelse på det problemfelt.
Mit problem er, hvis det lovforslag bliver vedtaget: Nytter det?
Er det lige præcis den rigtige måde at løse de problemer på, som politiet har med at efterforske de her konkrete sager?
Selvfølgelig åbner man op for, at man kan få lidt mere telefonaflytning osv., men kan vi være sikre på, at det så også afhjælper?
Mit bud er, at vi for det første får den samlede beskrivelse, som fru Sandy Brinck anmeldte at hun ønskede vi skulle have i den kommende diskussion i Folketingets Retsudvalg, og at vi dernæst får rekvireret dommen fra Jylland, og når dommen fra København så ligger, ser, hvad udfaldet egentlig er dér.
Der er jo her i Folketinget enighed om, at vi rent faktisk ønsker at gå efter både bagmænd og mellemmænd og jeg skal komme efter dig-mænd.
Det, der bare er vigtigt, er, at vi ikke nu skrider til en lovgivning, hvor man så lader, som om man nu har løst nogle problemer, som politiet efterfølgende må konstatere ikke var det, der skulle til for at gennemføre en ordentlig efterforskning.
Så indtil videre er jeg afvisende med en pil nedad.
Anders Samuelsen (RV), 2003-03-18:
Måske ikke så meget mod vores forventning er det ikke stor opbakning, vi har kunnet finde til forslaget.
Jeg ved ikke, om det er, fordi det forenkler så voldsomt meget, at man kan blive helt forskrækket over det.
Hvis man kombinerer de to forslag, vi har lagt frem, altså dette her og forslaget om, hvordan man kan forenkle og lempe skatten på arbejde, mener vi faktisk grundlæggende, at der ikke er de problemer, der er blevet lagt op til, bl.a. i indstillingen fra Socialdemokraternes side.
Vi kan kun beklage, at det ikke kan lade sig gøre at få Socialdemokraternes opbakning.
Det vil imidlertid kun berøre et minimalt antal personer, hvis vi taler om en større skattestigning.
Det primære er sådan set, at vi vil få et meget, meget enkelt skattesystem, og derfor slår det faktisk lige præcis hovedet på sømmet set i lyset af et af de helt alvorlige problemer i skattestoppet, sådan som regeringen har defineret det, nemlig at man er ude af stand til at forenkle.
Man er ude af stand
til at rette op på nogle urimeligheder, som har været i det tidligere system, og i stedet få et enkelt, gennemskueligt og langt mere rimeligt system.
Anne Baastrup (SF), 2003-03-18:
Jeg synes, man skal være parat til at tage et nederlag, når det er der.
Men det, der har været projektet, er rent faktisk at prøve at vise, hvad er det, man gør rundtomkring, og hvordan kan vi så selv her fra Folketingets side kan komme videre.
Og så vil jeg godt i parentes bemærke, og det er også til hr. Per Dalgaard, at hr. Ivar Hansen rent faktisk satte et meget flot projekt i gang, der inddrog børn.
Sidste tirsdag havde vi starten på, hvordan børn kan være politikere for en dag, og jeg skulle hilse og sige, at de unger, vi har haft herinde i Folketingssalen, der har oplevet det at gennemføre en lovgivningsproces, har lært meget.
I Valbyparken involverede man børnene i: Vil I have blomster, eller vil I have træer, vil I have legeplads, hvordan kan vi få det hele, så både gamle fru Jensen og I også kan være der?
Dér ved jeg at de lavede nogle fantastisk flotte projekter, og det lykkedes rent faktisk at få en park, der kunne bruges af både den ene og den anden aldersgruppe.
Så det kan godt lade sig gøre, og det er ikke et spørgsmål om at pålægge børnene et ansvar, det er at involvere børnene i en fælles proces, således at de penge, der nu er til rådighed fra kommunen, rent faktisk bruges til fælles bedste.
Så er jeg fuldstændig klar over, at det er et projekt at få Udenrigsministeriet til også at prøve at tænke børn ind.
Men jeg tror i virkeligheden, at hvis Udenrigsministeriet begyndte at tænke på samme måde, som vi har gjort her i Folketinget, så tror jeg, at ulandsbistanden blev langt mere virkelig for en lang række af grupper af børn.
Det er klart, at det skal ikke være alle børn i Danmark, der skal involveres i det.
Men man kunne begynde at tænke ind, hvor børn egentligt er henne i deres verden.
Kan vi tage nogle af de erfaringer, som børn allerede har?
Kan vi inddrage deres skæve måde at tænke på?
Jeg kommer igen.
Jeg kommer igen med et mere afgrænset forslag, og så er der altså nogle af partierne, der ikke sådan bare kan smutte udenom.
Dem har jeg opgivet.
Men jeg ved også, at hr. Per Dalgaard syntes, det var ret sjovt med børnefolketinget, og det gentager vi jo til næste år, og vi har sat den anden proces i gang.
Børn kan altså rent faktisk noget.
Jens Christian Larsen (V), 2003-03-18:
Der er kommet nye oplysninger til sagen, og derfor skal jeg bede om at få afsluttet forhandlingen og få forslaget sendt tilbage til udvalget.
Poul Nødgaard (DF), 2003-03-18:
Der skal ikke herske den ringeste tvivl om, at vi også i Dansk Folkeparti er forbavsede over, at sådan en sag nu skal gå tilbage til udvalget. Men vi har konfereret med fru Lone Møllers partifælle fru Sophie Hæstorp Andersen omkring det her.
At det går tilbage til udvalget er ikke udtryk for, at det beslutningsforslag ikke bliver vedtaget, det gør det.
Det bliver bare vedtaget om nogle dage.
Det, man simpelt hen gerne vil have gennemført - har jeg forstået - fra V's og K's side, er en anden startdato på forslaget.
Men det må vi så drøfte i udvalget.
Socialdemokratiet kan være ganske rolige, vi stemmer for det her forslag, når det senere kommer til behandling her i Tinget.