runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-06-01:
Ja, det er rigtigt, at jeg er frøavler af profession, og derfor ved jeg rent faktisk også, hvad spredning er, og hvordan man rengør maskiner, for det er en ting, vi har mestret i den danske frøbranche siden 1953. Vi kan også mestre det, der hedder grænseværdier, og hele lovgivningen bygger på, at man kan mestre det, der hedder at sameksistere med et afstandskrav.
Det er rent faktisk alt sammen noget, der er fuldstændig afprøvet i mere end 50 år, så derfor er der overhovedet ikke tale om at spille hasard med noget som helst, hverken med danskerne eller med vores natur eller med noget som helst.
Det, vi gør, er, at vi laver en lovgivning, som giver mulighed for noget og sikrer en valgmulighed for dem, der vil have det.
Det havde vi ikke gjort, hvis vi bare havde sagt nej.
Det er rigtigt, at der ikke er noget, der hedder hundrede procent sikkerhed, men det var der jo heller ikke, hvis vi havde forbudt gmo og opretholdt moratoriet.
Så havde der netop været meget større mulighed for iblanding på både den ene og den anden måde, for så havde vi ikke haft nogen lovgivning.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-06-01:
Det er tydeligt at høre, at det er en stor frøavler fra Bornholm, der er på talerstolen, og der kommer sikkert andre landmænd på talerstolen på et andet tidspunkt.
Som hr. Thor Gunnar Kofoed sagde, er det, man er ved at godtage her, jo ikke hundrede procent sikkert, men selv Socialdemokraterne har jo nu sagt god for det, nu skal man bare i gang.
Man kører bare derudad med en damptromle.
Vi har set den ene retssag efter den anden om gmo i udlandet, og alligevel kører man videre uden at tage hensyn.
Er det, fordi man kunne få et forlig med Socialdemokraterne, eller hvorfor landede man lige her?
Og har man fået belyst, om maskinerne bliver rengjort fra mark til mark?
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-06-01:
Men én ting er et faktum, og det er, at der sker en udvikling i verden, og Venstre ønsker, at danske landmænd skal have fuldt ud de samme og lige gode muligheder som alle andre landmænd i verden, for vi skal jo regne med, at de danske landmænd lever i en liberaliseret verden.
Der er også et meget stort flertal i Folketinget, der ønsker en fuldt liberaliseret landbrugsproduktion, og så nytter det jo ikke noget, at vi begrænser vores landbrug, så det ikke kan tage del i udviklingen og være fuldt konkurrencedygtigt.
Derfor har vi lavet en lovgivning, der giver landmanden frihed til at vælge, om han vil dyrke økologisk eller konventionelt eller gmo-landbrug.
Hvis man ser på de erfaringer, der er gjort i USA og Canada og andre steder, hvor der dyrkes gmo, har de netop ikke haft nogen gmo-sameksistenslov.
Havde de haft vores kloge lov, som ligger her, havde de ikke haft de problemer, som hr. Keld Albrechtsen nogle gange refererer til, så derfor er det et virkelig godt stykke lovarbejde.
Nicolai Wammen (S), 2004-06-01:
Da hr. Keld Albrechtsen og jeg diskuterede spørgsmålet under førstebehandlingen, sagde jeg, at Socialdemokratiet bestemt ikke ville stille sig i vejen, hvis ministeren valgte at lade forslaget oversomre.
Det havde ministeren ikke noget ønske
om, og på den baggrund gik vi ind i nogle drøftelser med ministeren. Jeg synes, man skal se på - og jeg håber også, at hr. Keld Albrechtsen vil finde de positive briller frem - at nu er det sådan, at med den aftale, vi har lavet her, kan vi faktisk foregå en række andre lande i Europa med et godt eksempel.
Det er f.eks. noget af det, Den Økologiske Landsforening har peget på som et af de plusser, der efter deres mening er ved den aftale, der er lavet.
Nu viser vi, hvordan det kan gøres på en positiv måde, så vi ikke ender i en situation som den, man har set i Canada og andre steder.
Det var altså ikke os, der pressede på for en hurtigere behandling.
Vi gik ind i drøftelser med ministeren på baggrund af ministerens forslag til en tidsmæssig køreplan.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-06-01:
Jeg kan kun bekræfte, at stigende arealer bliver udlagt til gmo-dyrkning, og det er stærkt bekymrende, netop fordi man ikke har styr på hele processen.
Selv hr. Thor Gunnar Kofoed må jo give mig ret i, at der har været nogle meget skrækindjagende eksempler på, hvordan det kan gå galt, bl.a. med en majs, der ikke kan nedbrydes.
Der er også mange andre ting, som desværre er nået at komme ud i naturen, og derfor mener vi, der skal være meget strikse regler, inden man går i gang med at dyrke den slags ting.
Men dermed være ikke sagt, at det ikke kan lade sig gøre at videreudvikle teknikken, for netop under meget, meget bestemte forhold kan man jo godt videreudvikle sin viden, uden at man spiller hasard med natur og miljø.
Så vil jeg også sige, at med hensyn til at vi ikke har været med til at forhandle aftalen på plads, ved jeg altså ikke, hvor mange gange der er sendt en invitation over fra ministeren.
Jeg har aldrig modtaget en, og at hr. Thor Gunnar Kofoed kommer og spørger, om vi skal finde ud af noget, er jo ikke det samme som at sige, at man vil forhandle.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-01:
... og derefter har regeringen reelt ikke villet forhandle med oppositionen.
Jeg synes i og for sig, det er godt, vi her ved samlingens afslutning får denne lille debat om, hvordan den parlamentariske situation er med hensyn til forhandlinger om miljø, natur og landbrug.
Jeg vil altid huske ministeren positivt for, at alle partier blev indbudt til vandmiljøforhandlingerne, ligesom ministeren også i sin tid indbød mig, da vi skulle drøfte den skovpulje, som ministeren efterfølgende lavede sammen med nogle andre og også fik nogle problemer med.
Vi gav indrømmelser i flere omgange, men regeringen gav ingen indrømmelser.
Regeringen krævede bare, at vi skulle skrive under på det, regeringen havde lagt frem - jo, sådan forløb forhandlingerne, og så gik alting i stå.
Også i forbindelse med landbrugsloven og naturbeskyttelsesloven osv., som ministeren også har været inden på, gik alting bare i stå
Jørgen Winther (V), 2004-06-01:
Jeg vil gerne sige, at Venstre er meget enig i det, som fru Karen Jespersen nævnte her fra talerstolen, og derfor ønsker Venstre også, at lovforslaget sendes tilbage til Sundhedsudvalget, så vi kan se på det mellem anden og tredje behandling.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-06-01:
Jeg er altid parat til at gøre en ekstra indsats for at få tingene til at lykkes, og det gælder også i sagen her.
Der har været stillet et spørgsmål under behandlingen af lovforslaget om, hvilken status Rehabiliterings- og Forskningscentret for Torturofre i København skulle have i relation til lovens forslag om frit valg.
Jeg har meget klart tilkendegivet under udvalgsarbejdet, at jeg sådan set deler intentionen om, at RCT-København inddrages under lovforslagets regler om frit sygehusvalg blot med den tilføjelse - og det lå jo også i det, fru Karen Jespersen sagde - at finansieringen selvfølgelig må bringes på plads. Her er det min vurdering frem til andenbehandlingen i dag, at det ikke umiddelbart kunne lykkes, inden loven kunne vedtages endeligt.
Jeg har i øvrigt også tidligere i processen haft den opfattelse, at RCT-København var tilfreds med, at vi arbejdede med sagen.
RCT-København har ikke noget akut problem, men jeg forstår ønsket om, at vi søger at løse problemstillingen allerede i forbindelse med behandlingen af lovforslaget her, og jeg er meget indstillet på, at vi gør en fælles bestræbelse på at se, om vi kan løse finansieringsspørgsmålet allerede inden tredjebehandlingen.
I det ligger der altså et tilsagn om at gøre en ekstra indsats, men jeg kan jo ikke garantere udfaldet af en sådan ekstra indsats.
Men jeg er meget indstillet på at prøve at se, om problemet kan løses.
Karen Jespersen (S), 2004-06-01:
Der er et punkt i lovforslaget, som desværre ikke er blevet afklaret inden andenbehandlingen, og det drejer sig om Rehabiliterings- og Forskningscentret for Torturofre i København.
Lovforslaget betyder, at det frie sygehusvalg også vil komme til at gælde for de to andre centre for behandling af torturofre, OASIS og centret i Haderslev.
Men centret i København er altså ikke omfattet, og det mener
Socialdemokraterne ikke er acceptabelt.
Der ligger en lang historie bag.
Det hørte tidligere under Udenrigsministeriet, men sådan er det ikke længere.
Det drejer sig også om at finde midler til finansieringen, og vi mener, at det spørgsmål skal løses inden tredjebehandlingen, så dette center også kommer med.
Derfor vil vi gerne spørge ministeren, om han vil gøre en ekstra indsats inden tredjebehandlingen for at få løst spørgsmålet på tilfredsstillende vis, for det er vigtigt for os for at vide, hvordan vi skal forholde os.
Gudrun Laub (V), 2004-06-01:
Lovforslaget vedrører bemyndigelse til indenrigs- og sundhedsministeren til at fastsætte regler, som gør, at man siger nej til uhensigtsmæssige dispositioner, som måtte ske i kommunerne set i lyset af forestående kommunesammenlægninger.
Lovforslaget får virkning fra fremsættelsesdatoen den 24. marts, og der er kommet et ændringsforslag fra ministeren, som går ud på, at forslaget skal være tidsbegrænset, så det ophører med at virke ved udgangen af 2006.
Det vil sige, at det virker i det tidsrum, vi forventer er nødvendigt, for at en ny kommunestruktur kan falde på plads.
Lovforslaget om ændring af planloven giver mulighed for at få udlagt 8.000 sommerhusgrunde over hele landet efter nogle retningslinjer, som er ganske klart beskrevet.
Udlægningen skal ske bag eksisterende sommerhusområder, og er det på et næs eller lignende, hvor man kan diskutere, hvad der er retningen væk fra kysten, er det retningen mod fastlandet.
Udlægningen skal ske inden for kystnærhedszonen, den skal ske i landets yderområder, den skal ske efter en lokalplan, og det drejer sig som allerede sagt om højst 8.000 sommerhusgrunde i landet som helhed. Samtidig skal det være sådan, at ministeren finder det godtgjort, at udvidelsen ikke vil tilsidesætte væsentlige naturbeskyttelses- og landskabelige interesser, og endelig skal der være en stor lokaløkonomisk effekt af at udlægge disse sommerhusområder.
Lovforslaget vil give en stor gevinst.
Det giver mulighed for bedre udnyttelse af områder uden at ødelægge naturværdierne, det giver folk mulighed for at komme ud i naturrige omgivelser og skaber bedre rekreative forhold.
Et af ændringsforslagene giver desuden mulighed for, at nogle af de 8.000 sommerhusgrunde kan lægges på små øer, hvor man af nødvendige grunde må fravige de betingelser, der er med hensyn til 3-km-zonen.
Venstre kan varmt anbefale dette lovforslag og kan også anbefale de ændringsforslag, der er stillet af miljøministeren.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-06-01:
Det Radikale Venstre skal redegøre for sin holdning til lovforslaget her ved andenbehandlingen.
Vi har med stor forventning set frem til, at der kom
mere ensartede regler på området vedrørende stemmeret for udenlandsdanskere, og vi har også håbet på en væsentlig udvidelse af stemmeretten.
Det ekspertudvalg, hvis betænkninger ligger til grund for lovforslagets meget restriktive 2-års-grænse, mener endda, at den hidtidige praksis har udviklet sig for langt, og man kan derfor frygte, at den mulighed for dispensation, der gennem årene har udviklet sig, jf. folketingsvalglovens § 2, fremover vil blive forvaltet mere restriktivt end hidtil.
Udenlandsdanskerne risikerer med andre ord at komme fra asken
og i ilden
Et stort flertal i Folketinget ønsker, at danske statsborgere i udlandet skal kunne bevare deres stemmeret i længere tid, og Det Radikale Venstre er en del af dette flertal.
Et ændringsforslag om en længere periode har modtaget mange pæne ord, men flertallet ønsker alligevel at følge anbefalingen af de 2 år.
Dele af Det Radikale Venstre havde været parat til at støtte en forlængelse af fristen ud over de 2 år, der er nævnt i lovforslaget.
Vi kunne ikke samles om den 12-års-frist, som Dansk Folkeparti har foreslået, men nogle i Det Radikale Venstre vil undlade at stemme til 12-års-fristen, fordi vi havde været villige til at se på en kortere frist.
Vi vil fortsat arbejde for, at danske statsborgere bevarer deres stemmeret, også selv om de opholder sig meget lang tid i udlandet.
Det foreliggende lovforslag løser stort set ingen problemer, og selv et meget velvilligt flertal i Folketinget kan ikke bringe sagen videre, fordi der er lagt en meget restriktiv fortolkning af grundloven til grund for forslaget.
De mange danske statsborgere, der bor og arbejder i udlandet, er i pagt med internationaliseringen af både det økonomiske og politiske liv.
Det er den danske grundlov ikke, og de titusindvis af danskere, der med rette føler sig demokratisk umyndiggjort, har herefter kun ét at håbe på, og det er en grundlovsændring.
Det må stå
tindrende klart nu, og Det Radikale Venstre vil meget gerne arbejde for en grundlovsændring, der bringer bestemmelserne op på en moderne standard.
Aage Frandsen (SF), 2004-06-01:
Naturligvis er det et skøn, og naturligvis er det os i Folketinget, der foretager dette skøn, og vi behøver ikke at rette os efter, hvad mennesker, som har en højere uddannelse, end vi gennemgående har herinde, mener - overhovedet ikke.
Det er vores afgørelse alene.
Jeg siger bare, at det er et stort arbejde, der er lagt i betænkningen, og efter min opfattelse argumenteres der ganske godt og grundigt for den konklusion, man når frem til, og som også ligger i lovforslaget fra regeringens side.
Men det betyder da ikke, at de har ret, for det er os, der tager stilling til, hvem der har ret.
Jeg synes bare, det virker klogt - meget klogt endda - og jeg synes, det er interessant, at Dansk Folkeparti ellers normalt siger, at grundloven altså bare er god, men ikke når begrebet fast bopæl i riget skal tages bogstaveligt.
Det andet, jeg synes er interessant, er, at man fremhæver Hjalte Rasmussen, som siger, at det er i strid med EU-retten.
EU-retten skal åbenbart gå forud for tolkningen af selve grundloven, det synes jeg er interessant, og det var sådan set bare det, min bemærkning gik på.
Poul Nødgaard (DF), 2004-06-01:
Lad det lige blive slået fast med det samme, at der selvfølgelig ikke skal herske den mindste tvivl om, at vi skal arbejde inden for grundlovens bestemmelser.
Det kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Aage Frandsen om.
Et juridisk skøn kan være meget rigtigt, men et skøn, som Folketinget eller eventuelt et andet juridisk tribunal, eller hvad man nu skal kalde det, udøver, kunne jo være lige så rigtigt, og derfor synes jeg, at hr. Aage Frandsen i sin ellers udmærkede ordførertale krøb helt uden om det helt centrale, nemlig at det er et skøn, der er udøvet, og at et andet skøn kunne have været lige så rigtigt.
Aage Frandsen (SF), 2004-06-01:
Det er interessant at høre Dansk Folkepartis indlæg, når man tager i betragtning, at Dansk Folkeparti altid siger, at vi har en grundlov, som er god nok, men den skal bare overholdes.
Vi har her spørgsmål om tolkning af grundloven, og det er interessant, at vi har fået en betænkning, som er et meget, meget grundigt stykke arbejde.
Det er første gang, at der er lavet et sådant grundigt stykke arbejde med hensyn til en analyse af de bestemmelser, som står i grundloven om valgretten, og tolkning af begrebet fast bopæl i riget.
Når hr. Nødgaard henviser til, at nogle af landets ypperste jurister siger noget andet, synes jeg, man skal sammenholde betænkningen, der er skrevet af et udvalg med Jens Peter Christensen som formand, og som også rummer et par andre fremtrædende jurister, og den tyngde, der ligger i dette udvalgs arbejde, med det, Peter Germer har lavet.
Her er der ikke gået tilsvarende ned i detaljerne i forbindelse med forarbejderne til de forskellige ændringer af grundloven og heller det arbejde, som blev lavet i 1849, og det er jo det, som i virkeligheden er grundlaget for diskussionen.
Det er rigtigt, at Hjalte Rasmussen mener noget andet.
Man kan måske godt sige, at vi burde gøre det, men jeg synes, det er interessant, at netop i dette spørgsmål om grundlovens bestemmelser på den ene side sammenholdt med EU-retten på den anden side, tolker udvalget, som har lavet betænkningen, det sådan, at grundlovens bestemmelser går forud, og at det er dem, som er gældende.
Hjalte Rasmussen siger noget andet, og det gør Dansk Folkeparti åbenbart også, nemlig at EU-retten skal gå forud.
Derfor skal man altså være meget sikker i sin sag - og det kan jeg forstå at Dansk Folkeparti er - når man kan sige, at man vil gøre noget andet end det, betænkningen lægger op til. Jeg synes sådan set, det ville være mest relevant at sige, at der skal ske en ændring af grundlovens bestemmelser, hvis man har den mening, og så skal man selvfølgelig lade være med at sige, at den nuværende grundlov på alle punkter er den bedste i hele verden.
Vi er nogle, der mener, at den slet ikke er det, for den er slet ikke tidssvarende, fordi den blev skrevet i en anden tid.
Det var præcis det, grundlovsfædrene mente i 1849, efterfølgende har man så lavet nogle tolkninger, og der er altså nogle, der mener, at på nogle punkter er vi gået for langt, men på andre punkter kan vi godt gå længere.
Poul Nødgaard (DF), 2004-06-01:
En række danskere, f.eks. i udenrigstjenestens ansættelse, har altid kunnet stemme ved folketingsvalgene, men dette gælder ikke for de ca. 100.000 danskere, der på anden vis arbejder i udlandet, og der er derfor behov for en lempelse af den hidtidige, meget restriktive fortolkning af grundlovens § 29.
Der har også i de senere år været en bred og voksende politisk interesse for at omdefinere kravene om fast ophold i riget.
Så sent som i den nuværende regerings regeringsgrundlag fra 2001 fastslås det således: »Regeringen ønsker at ændre lovgivningen, så det ikke er ansættelsesforholdene, men i stedet den reelle tilknytning til Danmark, der er afgørende for, om personer opnår stemmeret. Alle personer, der for en periode på 12 år arbejder i udlandet, men som har tænkt sig at vende tilbage til Danmark, skal have mulighed for at opretholde stemmeretten i den periode, som vedkommende måtte opholde sig i udlandet.
Det var, hvad den siddende regering mente om spørgsmålet i 2001, men regeringen lod senere nogle jurister med juraprofessor Jens Peter Christensen i spidsen se på, om en udvidelse som den, man ønskede, var forenelig med grundlovens § 29, og disse jurister mente kun at kunne pege på 2 år med respekt for grundloven.
Hvordan er man så lige kommet til det tal?
Jo, ganske enkelt efter et skøn.
Det vil altså sige, at det ene antal år kan være lige så rigtigt som det andet, og i Dansk Folkepartis omfattende betænkningsbidrag kan man se, at nogle af landets ypperste jurister, f.eks. Hjalte Rasmussen og Peter Germer, har en helt anden opfattelse.
Ved førstebehandlingen her i Folketinget opfordrede jeg derfor Folketinget og dermed regeringen til at lade et alternativt juridisk forum se på sagen, men det blev afvist ved den lejlighed.
Tilbage står nu, at 100.000 flittige danskere, som alle er rejst ud i den store verden for at gøre en indsats for Danmark, er uden stemmeret, og at disse mennesker føler det som en uretfærdighed, skal kun nævnes for fuldstændighedens skyld.
I Dansk Folkeparti tror vi imidlertid ikke på, at det sidste ord er sagt i den sag.
Vi tror, at retfærdigheden på et givet tidspunkt vil ske fyldest, og vi venter kun på den dag, da et flertal her i Folketinget vil lade jurister, der har en helt anden opfattelse af grundlovens § 29 set i relation til at kunne stemme ved folketingsvalgene, se på spørgsmålet.
Vi stemmer naturligvis for de ændringsforslag, vi selv har stillet, og vi håber, at andre kan finde på at gøre det samme.
Efter betænkningsbidragene at dømme er det ikke særlig sandsynligt, men jeg tror, at Folketinget gør 100.000 danskere en stor uret, når man trykker på de røde knapper om et øjeblik.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-06-01:
Nu tror jeg altså ikke, at et tiltag på boligområdet kan løse hele ghettoiseringsproblemet.
Jeg tror, jeg brugte udtrykket »medvirke til«.
Vi iværksætter en lang række tiltag, der er sat 100 mio. kr. af til en indsats i problemområderne, og vi vil tage fat i mange hjørner for at løse denne ret alvorlige opgave.
Jeg tror, hele Folketinget er klar over, at vi er nødt til at yde en ekstra indsats, og jeg mener, at et af værktøjerne netop er at blande ejerformerne.
Det kan være et redskab til at fastholde de ressourcestærke, som ellers ville være flyttet.
Men igen: Det billede af, at pensionisterne jages ud af et fælleslokale, fordi der bliver solgt nogle få boliger som ejerboliger, er ud over alle grænser.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-01:
Jeg vil gerne først takke Kristendemokraterne og Dansk Folkeparti for godt samarbejde omkring den her sag og for det forhold, at vi altså nu i første omgang er tre partier, som mener, at et dansk moratorium, altså et stop for godkendelse af gensplejsede afgrøder til dyrkning på dansk jord, bør indføres i hvert fald i 3 år, mens konsekvenserne af dyrkning i naturen og i forhold til spredning bliver nøje undersøgt.
Nu er der på indeværende tidspunkt ikke flertal for beslutningsforslaget, hvad jeg selvfølgelig er ked af, men jeg vil sige, at vi vil vende tilbage med et beslutningsforslag, også gerne i samarbejde med dem, der har støttet dette forslag på nuværende tidspunkt, for vi mener
ikke, at den lov om sameksistens, som vi skal behandle senere i dag, overhovedet er en løsning på problemerne.
Det lovforslag vil kun medføre, at spredningen af gmo'er ud i naturen måske vil ske i langsommere tempo, men det vil altså ske, og før eller siden vil det være til ubodelig skade for ikke mindst det økologiske landbrugs udvikling i Danmark.
Vi vil prioritere økologisk dyrkning og ikke gensplejset dyrkning, og grundlæggende bliver man i et så lille landområde som Danmark nødt til at træffe et valg: Vil man have det ene eller det andet?
Man kan ikke blæse og have mel
i munden på én gang.
Senere i dag får vi en nærmere debat om det forlig, som
en række partier har indgået om sameksistensloven.
Det er et efter min mening overordentlig beklageligt forlig, men det kan vi vende tilbage til under debatten ved andenbehandlingen
af lovforslaget
Blot vil jeg lige resumere situationen, som den er nu, fordi det er vigtigt at fastslå, at der stadig er et flertal her i Folketinget, som holder fast i, at fødevareministeren og miljøministeren fortsat skal arbejde for at opretholde og sikre gmo-moratoriet i EU, altså gå imod forsøg på at godkende gmo'er fra Europa-Kommissionens side.
Vi så et beklageligt tilfælde forleden, hvor der blev godkendt en gensplejset majs, dog heldigvis kun til markedsføring og ikke til udsætning og dyrkning på markerne.
Men vi kan altså risikere, at Kommissionen på et senere tidspunkt i år, måske til efteråret, kommer med f.eks. en gensplejset roe, og så kan vi altså risikere, at man vil forlange, at danske myndigheder skal godkende, at den kommer ud på de danske marker.
Derfor vil vi fra Enhedslistens side i den kommende folketingssamling igen forsøge, om vi kan skabe flertal også for et dansk moratorium, så vi ikke kommer i den situation, at vi får en gensplejset roe ud på vores marker med de konsekvenser, det kan give med sprøjtning af Roundup, ødelæggelse af naturen og dyrelivet i hegnene og de mere langsigtede skader på naturen, det kan give, for slet ikke at tale om de konsekvenser, det kan få for det økologiske landbrug og andre landmænd, som ikke ønsker at dyrke gensplejsede afgrøder.
Jeg synes, man må sige i dag, at det altså ikke er lykkedes for det flertal i Folketinget, der står bag sameksistensloven, at finde en tilfredsstillende løsning, men det vil jeg vende tilbage til, når vi kommer til lovforslaget.