runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-03-14:
Jeg synes for det første, at beskæftigelsesministeren måske skulle prøve at få blodtrykket til at falde en anelse.
Jeg tror faktisk også, hvis man nu prøver igen at læse det her betænkningsbidrag og så giver beskæftigelsesministeren den opgave at lede efter ordet racisme eller racistisk eller sådan noget, at så vil han ikke kunne finde det ord.
Det, der er ment, er det, der står.
Det er nemlig, at udgangspunktet for den politisk, som man kalder integrationspolitik, er en holdning om, at folk af anden etnisk baggrund ikke er ligeværdige og ikke skal have de samme vilkår som indfødte danskere.
Vi kan tage et eksempel.
Vi kan jo tage det eksempel, der hedder starthjælpen, en anden del af det, man kalder integration, som er udtryk for lige præcis den holdning.
Vi kan også tage det eksempel, at man nu i 10 år har ført en arbejdsmarkedspolitik baseret på nogle principper om nedskæringer for den ene og den anden gruppe af forskellige grunde.
Men i det øjeblik, man nu begynder at kalde det integration, altså målrettet mod flygtninge og indvandrere, så siger man, at nu er det ikke nok bare at lægge loft over eller sætte ydelser ned, nej, nu vil man fratage folk retten til kontanthjælp.
Og derfor vil jeg gerne sige til hr. Jørgen Arbo-Bæhr, at når man siger i betænkningsbidraget, at lovforslaget helt overordnet bygger på en principiel holdning om, at mennesker med en anden etnisk baggrund end dansk ikke er ligeværdige, så er det for mig det samme som at sige, at det her bygger på racisme.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-03-14:
Jeg kan næsten ikke få armene ned, når jeg hører, at justitsministeren siger, at man i Rådet er enige om, at man ikke skal overfortolke den dom, som blev afsagt sidste år i september.
Problemet er bare, at Ministerrådet er fuldstændig handlingslammet.
Det er jo EF-Domstolen og Kommissionen, der træffer afgørelserne.
Ministerrådet, som godt nok repræsenterer befolkningerne rundtomkring i Europa, og som vel egentlig er det eneste organ, der har parlamentarisk legitimitet, er fuldstændig sat ud på sidesporet.
For her kører EF-dommerne og Kommissionen toget imod mere og mere union, fuldstændig ligegyldigt hvad befolkningerne rundtomkring i Europa har sagt, og i øvrigt fuldstændig ligegyldigt hvad den danske justitsminister mener.
Det må da være konklusionen på, at vi i september får en dom, hvor EF-Domstolen siger, at vi nu skal have den del af forfatningen implementeret, og at vi nu her i marts får endnu en dom eller i hvert fald et nyt sagsanlæg, som går i samme retning.
Det er ikke ligefrem et udtryk for, at man respekterer justitsministerens holdning i Ministerrådet, når man bare lægger en ny sag an, og en ny sag og en ny sag hele tiden, for at overtrumfe den holdning, som den danske justitsminister har.
Kan ministeren ikke godt se det?
Kim Christiansen (DF), 2006-03-14:
Vi er jo enige langt hen ad vejen.
Selvfølgelig er der ikke kun en løsning på det her.
Det er også derfor, jeg efterlyser tilkendegivelser fra justitsministeren.
F.eks. findes der jo sider med en masse spil osv., som er meget attraktive for børn og helt unge mennesker, men hvor man så ligesom ad bagvejen lokker dem til at sidde i nogle chatrum, hvor de bliver antastet af pædofile mænd.
Der, hvor jeg savner nogle konkrete tiltag, er måske indsamling af personoplysninger, personnumre osv.
Det er jo ikke så svært rent teknisk at skabe en mulighed på nettet, hvor man siger, at hvis ikke der er en vis samklang mellem f.eks. adresse og personnummer, kan man ikke komme ind.
Men jeg efterlyser måske mere, hvordan vi får lukket den her ladeport, som justitsministeren selv er klar over findes.
Lene Espersen (KF), 2006-03-14:
Jeg vil sige til hr. Kim Christiansen, at jeg mener, at vi skal være på forkant med udviklingen, og som jeg allerede har redegjort for, har vi på nogle områder en meget vidtgående lovgivning.
Men nu har jeg bedt rigspolitiet om at komme med en beskrivelse af problemets omfang, herunder dets konkrete karakter, med henblik på at vurdere, om de forslag, som hr. Kim Christian sen kommer med, eller andre er den mest hensigtsmæssige vej at gå.
Under alle omstændigheder tror jeg, at man må erkende, at internettet altså stiller os over for nogle udfordringer, som vi ikke har haft tidligere, fordi der er den her enkle, nemme og hurtige adgang.
Hvor meget vi kan regulere via national dansk lovgivning, tør jeg i hvert fald ikke i dag stå her og give et bud på.
Meget af det her er jo noget, man kan omgå ved at lægge serveren et andet sted.
Men det grundlæggende er egentlig, at jeg er enig med hr. Kim Christiansen i, at vi skal gøre, hvad vi kan, for at det her bliver så lidt attraktivt som muligt for de her personer at benytte sig af, fordi risikoen for at blive opdaget og retsforfulgt er stor.
Derfor afventer jeg, at rigspolitiet kommer med en redegørelse om sagen.
Per Clausen (EL), 2006-03-14:
Det, jeg bare forsøger her, er at få kulturministeren til at erkende, at kulturkanonen kan være et dårligt våben i kulturkampen.
Jeg går jo ligesom kulturministeren ind for ligestilling mellem kønnene og så gerne, at en kulturkanon ville have afspejlet en dansk virkelighed, hvor der var ligestilling mellem kønnene, men sådan har det ikke været, og sådan er det ikke.
Måske ville min appel til kulturministeren være: Kunne det ikke være en anledning til at tage en dialog både med os gammeldanskere og folk fra andre kulturer og andre religioner med udgangspunkt i, at vi måske har et fælles problem med at skabe lighed mellem kønnene, i stedet for at beskrive det, som om vi har løst problemerne, og det har de andre så bare at rette sig ind efter?
Brian Mikkelsen (KF), 2006-03-14:
Det er jeg sådan set fuldstændig enig med spørgeren i.
Kulturkanonen skal ikke rettes mod nogen som helst, kulturkanonen er en invitation, en gave til os alle sammen til at blive lidt klogere på det samfund, vi lever i, og den historie og den kultur, som har formet det samfund.
Jeg er også enig i, at det er en prioritering, og det er en præference, at man sørger for ligestilling også i kulturen.
Derfor er det da også et mål for mig, hver eneste gang jeg udnævner repræsentanter til forskellige udvalg under Kulturministeriet, at vi sørger for en ligelig fordeling af mænd og kvinder.
Og det gør vi alt, hvad vi overhovedet kan for, for der kommer værdier fra begge køn, som er med til at skubbe det her samfund videre.
Men man kan jo ikke vælge en kulturkanon ud fra, om det er en mand eller kvinde.
For øvrigt er et af de første litterære værker, der er valgt i kulturkanonen, for 400 år siden skrevet af en kvinde, som sad fanget i et fangetårn.
Så der er kvinder med, i øvrigt i alle syv udvalg, og de er ikke valgt, fordi de er kvinder, men fordi de har haft så stor betydning, at de skal med i en kulturkanon.
Kulturkanonen er jo et udtryk for de valg, som de syv fagudvalg har taget.
Der er ikke taget hensyn til køn, til geografi, til alder, men der er taget hensyn til værkernes uomgængelighed, og der er taget hensyn til værkernes betydning for vores historie og for den generation, som skal gå om bord i den invitation, som kulturkanonen er.
Så det er rigtigt, at der ikke er taget hensyn til kønsdiskussionen i præsentationen og udvælgelsen af værkerne til kulturkanonen.
Per Clausen (EL), 2006-03-14:
Kulturministeren har jo genoplivet kulturkanonen i kulturkampen ved at udtale, at han mener, at de ord, han sagde på det konservative landsrådsmøde i 2005, har endnu mere gyldighed i dag, end de havde dengang.
Så er det bare, at jeg vil stille det spørgsmål til kulturministeren, om han synes, at alle dele af kulturkanonen er særlig gode til at føre kulturkamp ud fra.
Når jeg stiller det spørgsmål, er det, fordi det ofte bliver sagt, at det er et særligt træk ved den danske kultur, at vi har ligestilling mellem kønnene.
Er det ikke sådan, og kan kulturministeren ikke bekræfte mig i det, at hvis vi kigger på kulturkanonen, så beskriver den faktisk den danske kultur som præget af alt andet end lighed mellem kønnene?
Lene Espersen (KF), 2006-03-14:
Jeg vil sige til hr. Magnus Heunicke, at jeg sådan set tror, at vi er helt enige om målet: at vi skal gøre, hvad vi kan for at være på forkant med den her udvikling og forhindre, at der er voksne mennesker, der benytter internettet til at lokke helt unge mennesker eller børn til ting, som i dag er strafbare.
Hr. Magnus Heunicke nævner her et eksempel, hvor jeg i hvert fald ikke har teknisk viden nok til at vide, hvad der kan lade sig gøre, og hvad der ikke kan lade sig gøre.
Det, jeg også synes er vigtigt at få sagt, er, at internettet jo er internationalt, så vi skal selvfølgelig tænke over, om der er lovgivning i Danmark, der vil være et tilstrækkeligt værn til at sikre, at man ikke bare flytter et andet sted hen og dermed skaber et nyt problem.
Men jeg synes, at man må være villig til at se på alverdens løsninger, herunder også løsninger med filtre.
Men det starter altså alt sammen ude i de små hjem, hvor forældrene kan være med til at sikre, at børnene ikke chatter alle steder, men at man bliver enig om, hvor et chat kan foregå/ikke foregå.
Så der er mange elementer i det her, men jeg er glad for, at hr. Magnus Heunicke ligesom regeringen er optaget af, at vi også prøver at se på, om der kan findes nye løsninger og nye ting, der kan være med til at begrænse problemets omfang.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Magnus Heunicke (S), 2006-03-14:
Naturligvis har forældrene også et ansvar, men vi har altså at gøre med en skolegård fuldstændig uden gårdvagt, som er rykket helt ind i børnenes og de unges menneskers værelser, og der mener jeg, at forældrene i Danmark også har en berettiget forventning til, at vi politikere tager det seriøst og sørger for, at der er nogle ordentlige vilkår, når unge og børn leger og diskuterer og mødes.
Vi vil gerne for at se fremad tilbyde ministeren at være med til et arbejde, der skal munde ud i en form for licensordning, hvor man altså skal have en licens, som giver et firma i Danmark lov til at have et sådan chatsted, hvis man har det over en vis størrelse.
F.eks. kunne man forestille sig, at man skal have nogle filtre, der kan finde ud af, hvilke ord der bliver skrevet.
Man kan selvfølgelig have mange flere af de her gårdvagter, som kan finde ud af, hvad der må skrives, og ikke mindst halvårligt eller årligt kunne rapportere, hvad vi konkret gør for at forhindre, at overgreb og andre ting sker.
Lene Espersen (KF), 2006-03-14:
Jeg har ikke tal på, hvor mange der sidder, men der sidder naturligvis mange politifolk allerede i dag og arbejder meget intensivt med det her område.
Det gør de ikke kun her i Danmark.
Det er et samarbejde, der også foregår internationalt, bl.a. i Europol-regi.
For mig at se er det ikke det, det handler om.
For mig at se handler det om at se på: Kan vi gøre mere uden at afvikle vores retsstat, således at vi har et endnu bedre værn og kan beskytte børnene endnu mere mod den her slags overgreb og de farer, der lurer på nettet?
Der mener jeg stadig væk, at det er rigtigt at have en kombination af at analysere, hvad vi kan gøre bedre, om vi kan lære noget af udlandet, men samtidig også at holde fast i, at der er en utrolig stor forpligtelse for forældrene til at have styr på, hvad børnene foretager sig.
Derfor er det også vigtigt, at forældrene påtager sig en rolle i den her sag.
Magnus Heunicke (S), 2006-03-14:
Så lad mig spørge mere konkret: Mener justitsministeren, at rigspolitiet for nærværende er gearet til at løfte den opgave?
Og endnu mere konkret måske: Hvor mange mænd sidder der i rigspolitiets afdeling til at overvåge, om der skal skrides ind?
Eller venter man bare passivt på, at der er nogle journalister, der finder historien, så den kommer frem?
Lene Espersen (KF), 2006-03-14:
Nej, det, jeg talte om, var problemets omfang.
Vi har da også sikret i de senere år, at der er blevet meget mere fokus på den it-kriminalitet, som vedrører udnyttelse af børn, så der bliver gjort et kæmpe stykke arbejde i dag.
Det nye for mig er egentlig både det omfang og den lethed, hvormed det spredes.
Det er klart, at man så siger til sig selv, at selv om vi har en meget vidtgående lovgivning i Danmark, kan man ikke bare sidde det overhørigt.
Vi må se på, om der er mere, vi kan gøre for at begrænse problemernes omfang.
Det kan godt være, at det er ting, der ikke hører under mit regi som justitsminister, men at der er andre ministre, for hvem det er mere relevant at se på, hvad man kan gøre.
Jeg synes egentlig, at det nye i den her sag er, at den viser, at der er nogle steder, hvor tingene ikke fungerer godt nok, og der synes jeg bare ikke, at vi på forhånd skulle udelukke, at der kunne findes nye løsninger.
Magnus Heunicke (S), 2006-03-14:
Jeg vil selvfølgelig gerne anerkende, at der nu er sat et arbejde i gang.
Men det er stærkt bekymrende, at vi hører ministeren sige, at denne sag er ny, kun 36 timer gammel, og at det ellers ikke er noget, som man fra ministeriets side har været klar over.
Vi har altså at gøre med noget, som samtlige danske folkeskoler ved.
Samtlige kommuner, der har oprettet chatkonsulenter, og andre ved, at det eksisterer.
Nogle skoler har måttet lukke ned, og der er 100 anmeldelser om dagen fra unge mennesker og børn, som siger, at de føler sig chikaneret på det netsted, at de føler, at deres grænser er gået for nær.
Det synes jeg er rystende.
Kan det virkelig passe?
Lene Espersen (KF), 2006-03-14:
Jeg vil sige til hr. Magnus Heunicke, som jeg lige har sagt til hr. Kim Christiansen, at jeg har behov for, at vi får analyseret problemet til bunds for at vide, hvor det præcis er, der er nogle problemer i dag, og hvor det måske er, politiet ikke har tilstrækkelige muligheder, eller hvor det er, vi kan gøre noget yderligere.
Jeg er ikke i stand til i dag at redegøre for, hvor der præcis måtte være problemer, men jeg sagde, så snart problemet blev rejst over for mig, at jeg er villig til at se på det, og at jeg ikke vil tøve med også at foretage ændringer, hvis det er det, der skal til, for at vi får det her problem håndteret endnu mere effektivt, end det bliver i dag.
Det, jeg bare synes er så vigtigt at få sagt, er, at vi i dag på ét område, nemlig når det gælder forsøgsreglerne, har en meget vidtgående lovgivning i Danmark.
Men det er selvfølgelig klart, at det også vil være relevant at se på, hvad landene omkring os gør, om vi kan lære noget af nogle af de lande, vi normalt sammenligner os med.
Magnus Heunicke (S), 2006-03-14:
Vi fortsætter med det samme emne, for det er jo meget centralt, at de nervøse forældre – det er jo næsten samtlige forældre her i landet – tager en snak med deres børn og unge i de her dage, hvis de opdager, at børnene og de unge har en profil på det mest omtalte netsted, nemlig arto.dk.
Det drejer sig om 350.000 børn og unge.
Vi har kunnet læse i medierne og se i fjernsynet
de sidste dage, at 14-årige piger bliver tilbudt at strippe på webcam for 25 kr., at der er 14-årige piger, som mødes med en voksen mand i hans bil og har sex med ham
for 25 kr.
Det koster en VIP-profil inde på arto.dk, som altså skovler millioner af kroner ind.
Det, man har af sikkerhed, er 25 frivillige moderatorer.
Det kan da ikke være godt nok.
Lene Espersen (KF), 2006-03-14:
Jeg vil sige til hr. Kim Christiansen, at jeg er meget enig i, at vi skal være på forkant hele tiden, og vi skal særlig være på forkant, fordi vi er et land, der rent it-mæssigt er utrolig langt fremme og dermed også i en situation, hvor der er mange, mange børn, der har meget let adgang til internettet.
Jeg vil tilkendegive over for hr. Kim Christiansen, at jeg nok skal gøre min del af arbejdet, bl.a. ved at rigspolitiet nu går i gang med at beskrive problemets omfang.
Men jeg synes, at det er meget vigtigt at få sagt, at uanset hvor meget vi lovgiver her i Folketinget, uanset hvor meget politiet gør, så er der altså stadig væk en forpligtelse for forældrene til at holde bare en smule styr på, hvad børnene foretager sig, og det ansvar skal forældrene ikke på nogen som helst måde slippe for eller fratages.
Det er en vigtig del, at børnene bliver bekendt med, hvilken fare der også er ved at bevæge sig på internettet.
På samme måde, som at børn godt ved, at de ikke skal gå med fremmede mennesker hjem, når de går hjem fra skole, skal de også have noget kendskab til, hvordan de bevæger sig på internettet.
Men det er klart, at jeg nok skal sørge for, at Folketinget bliver holdt løbende orienteret om de overvejelser, jeg måtte gøre mig.
For mig er det helt afgørende, at vi er på forkant med udviklingen, også når det gælder vores lovgivning.
Spm. nr. US 86
Kim Christiansen (DF), 2006-03-14:
Jeg vil altid gerne hjælpe justitsministeren lidt på vej med gode råd, og jeg kunne måske godt forestille mig, at man ud over rigspolitiet fik nedsat en ekspertgruppe, der kunne grave lidt i det her, forske i det, og som kunne komme ind i den rent it-mæssige del af det og sige, hvordan vi kan lukke de her hjemmesider.
Men det er et alvorligt og omfangsrigt problem, som tilsyneladende ikke bliver mindre, og som jeg synes vi er nødt til at angribe meget aggressivt på nuværende tidspunkt.
Per Clausen (EL), 2006-03-14:
Jeg må så konstatere, at kulturministeren igen er gået væk fra sin formulering på landsrådsmødet i Det Konservative Folkeparti, hvor han sagde, at der er en sammenhæng mellem kulturkanonen og kulturkampens nye front, naturligvis medmindre kulturkampens nye front er en dialogfront.
Det ville jo være en god erkendelse at få i dag, at det, vi har brug for, er en dialog med udgangspunkt i den danske kunstskat, vores kulturelle historie, det, vi mener vi står for nu, men også en erkendelse af, at vi faktisk i forhold til nogle af de ting, vi slås for i fremtiden, også har nogle vanskeligheder og nogle problemer, som vi skal have løst.
Hvis vi er kommet dertil, så synes jeg i hvert fald, at vi i dag er kommet langt.
Og jeg har en meget mere positiv forståelse af, hvad kulturministeren mener, end hans tidligere udtalelser har givet anledning til.
Per Clausen (EL), 2006-03-14:
Jeg har sådan set heller aldrig sagt, at man skulle gøre det.
Mit spørgsmål går en anden vej: Er det ikke rigtigt, at hvis vi nu ser på denne her kulturkanon og ser på, hvad det er, der har fundet nåde for de vise herrers og damers åsyn, er det entydigt kunst produceret af mænd? Derfor kunne det måske være udgangspunkt for en diskussion af og en dialog med andre mennesker både i Danmark og andre steder om, at vi også i Danmark faktisk har brug for at føre en kulturpolitisk kamp for at sikre større lighed mellem kønnene, og at den kamp ikke udelukkende kan rettes mod folk, der kommer fra an dre lande eller har andre religiøse præferencer end kulturministeren og mig.
Jens Hald Madsen (V), 2006-03-14:
Jeg synes, det kan være svært at genkende det her lovforslag, når man hører den socialdemokratiske ordfører, og af mange grunde: For det første er det grundlæggende et fremragende stykke arbejde, der er blevet lavet i forbindelse med at få gennemført nogle lettelser for det danske erhvervsliv.
Det giver et kæmpe potentiale for, at folk, som starter op, og som f.eks. ikke har nået at få en omsætning, får nogle muligheder, nemlig valgmuligheder med hensyn til, om man skal lave en større revision.
Den anerkendelse burde Socialdemokraterne også give.
Det er det, der er interessant.
Grunden til, at det her lovforslag har taget så lang tid, er jo, at vi troede, at Socialdemokratiet rent faktisk støttede det her lovforslag, og derfor har den proces været alt for lang.
Man skulle næsten tro, de var stillet af nogle andre – men det tror jeg selvfølgelig ikke.
Det er selvfølgelig den socialdemokratiske ordfører, der selv har stillet dem.
Ellers ville jeg have troet, det var en statsautoriseret revisor, der havde stillet dem, og med god grund, for det er da klart, at der er nogle, der mister noget arbejde som følge af det her.
Men det giver en lettelse for det danske erhvervsliv, og det synes jeg at Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre skulle sætte pris på.
Der vil jeg til Det Radikale Venstres forberedelse af to ændringsforslag, som til dels gælder spørgsmålet om, hvorvidt det skal oplyses bedre, kun sige én ting: Det bliver jo oplyst i årsrapporten.
Derfor vil jeg også sige til Socialdemokratiet: Det er da en mærkelig fremstilling.
Det er da en mærkelig fremstilling at komme med, en mistænkeliggørelse af det danske erhvervsliv, som om det er fup og svindel, hvis ikke de har en revisor.
Det er da udtryk for en mærkelig mistænkeliggørelse at sige, at man ikke ved, hvilken revisor der er tilknyttet det pågældende selskab, når man kan se det i årsrapporterne.
Det er faktisk Erhvervs- og Selskabsstyrelsen, som offentliggør samtlige årsrapporter, og derfor burde det være nok.
Vi skal lige være opmærksomme på, at det her er en frivillig mulighed.
Der er da ikke nogen, der siger, at man tvinges til ikke at revidere.
Hvor står det i lovforslaget: I må ikke bruge en revisor?
Det er sådan, man tror det er.
Men det her er en frivillig mulighed, og derfor synes jeg ikke, vi skal forhindre de firmaer og virksomheder, som ikke har nogen grund til at lave den store revision, i ikke at have den ekstra omkostning i 2006, og dermed skal det lovforslag være uforandret og gennemføres.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-03-14:
Det er jo netop det, der er problemet ved dette forslag.
Problemet er, at man har en gruppe mennesker, som man støder længere væk fra arbejdsmarkedet.
I stedet for at erkende, at de skal have adgangen til arbejdsmarkedet derfra, hvor de står, vil man fratage dem kontanthjælpen.
Hvad betyder det?
Det betyder reelt – og det ved vi jo godt alle sammen –
at de bliver hensat i fuldstændig passivitet, at de ikke har ikke nogen som helst ret eller adgang til at få noget uddannelsestilbud, eller hvad det skal være, men bliver placeret som hjemmegående, som dem, der må leve af deres ægtefælles indkomst.
Det er jo lige præcis det, der er konsekvensen af det her forslag.
I stedet for at sige, at det handler om at give alle de tilbud, der kan få folk ind på arbejdsmarkedet, indfører man en regel, som støder folk væk fra arbejdsmarkedet.
Irene Simonsen (V), 2006-03-14:
Hr. Jørgen Arbo-Bæhr starter med at konstatere, at jeg taler sort.
Det kan da godt være, at jeg taler sort, men der er i hvert fald én ting, jeg ikke gør, og det er at tale rødt.
For hvis det var det, jeg var blevet beskyldt for, så var jeg snarere blevet meget bekymret.
Det, jeg jo netop kan høre, når der tales rødt, er, at man vil fastholde klientgørelsen af folk.
Man vil fastholde dem som en del af systemerne.
Man vil sørge for, at de bliver klientgjort, og man tager ikke udgangspunkt i de evner, de har.
Så jeg synes, det er sørgeligt, at de, der taler rødt, ikke har en erkendelse af, at ethvert menneske sådan set indeholder noget, og at det er vigtigt, at vi tager udgangspunkt i det, og at de får lov til at bruge det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-03-14:
Jeg synes, det store problem egentlig er, at Venstres ordfører på det nærmeste taler fuldstændig sort i forhold til den virkelighed, som Venstres ordfører så også har en vis berøring med.
Hvorfor er det, at de ikke bliver ansat af disse ledere i Dansk Industri?
Men er det i virkeligheden ikke et spørgsmål om at sige til sig selv: Jamen hov, der er himmelvid forskel mellem, hvad det er for nogle job, som Dansk Industris ledere efterspørger eller vil udbyde, og så hvad det er for nogle evner, de her mennesker har, som jo har kæmpeproblemer, som skal løses, for at de kan komme ud på arbejdsmarkedet?
Irene Simonsen (V), 2006-03-14:
Hr. Thomas Adelskov kan jo stille alle de spørgsmål, han har mulighed for at stille, men det, jeg netop siger, er, at hvis det får en direkte konsekvens at være fejlplaceret, i form af at man mister sin kontanthjælp, så har man en klageadgang.
Og det ved hr. Thomas Adelskov også godt, men hr. Thomas Adelskov vælger bare at være tonedøv.
Og det kan jeg så ikke gøre mere ved.
Så står jeg også her og siger, at jeg beklager det dybt, for jeg synes, det er dybt beklageligt, at der ikke ageres, når arbejdsgiverne henvender sig til kommunen og AF for at få folk ud i stillinger, der ikke kræver specielle kvalifikationer.
Der vil jeg gerne være med til at arbejde på, at det bliver bedre, meget gerne.