runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Else Theill Sørensen (KF), 2003-10-21:
Jeg vil gerne takke ministeren for en fyldig og god redegørelse om det nordiske samarbejde.
Dengang, i midten af forrige århundrede, så verden i næsten enhver henseende anderledes ud, end den gør i dag.
Det var i NATO's og FN's spæde barndom, og det var før, der var tænkt på EU - i hvert fald før tankerne havde fået realitet.
Det er derfor helt naturligt, at betydningen af det nordiske samarbejde har ændret sig ganske meget over tid, men også i dag er arbejdet i Nordisk Råd af betydning, både for medlemslandene og for vores naboer. For de nordiske lande betyder det bl.a., at Norden har udviklet sig til et udvidet hjemmemarked for en lang række brancher, og at grænserne mellem landene i mange andre henseender i praksis er ikkeeksisterende.
Men desværre består der stadig en række grænsehindringer, som gør det vanskeligt for borgere og virksomheder at operere hen over grænserne.
Skiftende regeringer i landene og skiftende formandskaber har sat
dette problem på dagsordenen
, uden at det af den grund er blevet løst.
Det svenske formandskab har for at intensivere arbejdet på dette område udpeget tidligere statsminister Poul Schlüter
til formandskabets særlige repræsentant med henblik på at fremlægge konkrete forslag til nedbrydelse af grænsehindringerne.
Jeg tror, vi alle har bemærket redegørelsens ord om, at: »Det svenske formandskab håber at kunne fremlægge en redegørelse om problemet med konkrete løsningsforslag til Nordisk Råds 55. session.« Hvis der nu virkelig kommer konkrete løsninger, så må vi sige, at Poul Schlüter fortjener ros og anerkendelse for sit arbejde, et arbejde, han har givet sig i kast med med vanligt engagement.
Her sigter jeg naturligvis til de baltiske lande og til Nordvestrusland.
De baltiske lande står over for optagelse i NATO og EU, og Nordvestrusland har kæmpemæssige problemer ikke mindst af miljømæssig art, der skal løses i de kommende år.
I begge disse processer kan Nordisk Råd og de nordiske lande forhåbentlig være en støtte.
Endelig betyder det nordiske samarbejde, at vi i EU tilsammen kan tale med en stærkere nordisk stemme.
Selv om ikke alle de nordiske lande er med i EU, og selv om der ikke er en helt formaliseret og aftalt enighed i EU-spørgsmål, så er vi dog her en gruppe lande med en meget ens opfattelse af en lang række ting og med ens parlamentarisk tradition for et betydeligt værdifællesskab.
Lad mig sammenfattende sige, at der stadig også i det 21. århundrede er resultater at opnå i det nordiske samarbejde.
Lars Christian Lilleholt (V), 2003-10-21:
Til hr. Anders Samuelsen: Det er jo ganske rigtigt, at huspriserne er lavere ude i yderkantsområderne, men det er jo stadig væk en kendsgerning, at der ikke er så mange, der vælger at flytte derud.
Det kunne jo også være, at der var borgere, der eksempelvis boede i en lejebolig i større byområder, som med denne her model fik muligheden for at få egen bolig, fordi boligen er billigere.
Kombineret med kørselsfradraget ville der så være skabt en økonomi til at kunne bo i et af udkantsområderne.
Så er der hr. Jacob Buksti, der siger, at resultatet af det her er mere miljøsvineri, eller at nu kommer der et dårligere miljø og mere CO2-forurening.
Formålet med det her lovforslag er for regeringen at sikre grundlaget og mulighederne for, at der kommer vækst i udkantsområderne, skabe mulighederne og grundlaget for at borgere får mulighed for - hvis de har lyst til det, ikke alene på grund af det her, men også af andre årsager - at bosætte sig i et udkantsområde.
Til hr. Jens Peter Vernersen, som oplæste en række forskellige tilskudsordninger, som regeringen har nedlagt, bl.a. tilskuddet til Nordvestjysk Folkecenter for Vedvarende Energi.
Det, vi i stedet ønsker, er at skabe grundlag for, at borgerne kan bosætte sig derude uden forskellige tilskud, men at man eksempelvis i kraft af et kørselsfradrag og andre muligheder skaber rammerne for, at borgerne har lyst til at bosætte sig i landets udkantsområder.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-10-21:
Jeg vil godt sige til hr. Lilleholt, at man altså ikke skal kaste med sten, når man selv bor i et glashus, og det synes jeg hr. Lilleholt gør, når han omtaler, hvad der skete under den tidligere regering.
Lad mig ganske kort læse op her fra den regionalpolitiske redegørelse fra den nuværende regering:
Afviklingen af statslige driftstilskud til Nordvestjysk Folkecenter for Vedvarende Energi, afvikling af driftstilskud til Samvirkende Energi- og Miljøkontorer, nedlæggelse af puljen til styrkelse af den kollektive trafik i tyndt befolkede områder, Varslingspuljen i Beskæftigelsesministeriet osv., osv. Nedlæggelse på nedlæggelse kan man læse om i denne regionalpolitiske redegørelse, og så tror man, at man kan købe aflad ved at lave et så klumpet forslag, som man ser her, som netop har
den forudsætning, som jeg har beskrevet nu et par gange heroppefra, at man vælger at flytte 100 km fra et byområde.
F.eks. gælder ordningen også i Nordjylland, men en stor del af befolkningen bor jo netop 50 km fra Aalborg; det er Aalborg, man vil søge ind til, så der får det jo heller ikke nogen virkning.
Det burde hr. Lilleholt dog vide.
Jacob Buksti (S), 2003-10-21:
at når de kører mere, så kommer der altså mere CO2?
Er man ligeglad med det?
Det er sådan set det, der er spørgsmålet.
Det er ikke et spørgsmål om, hvad man skal gøre ved regionerne, det er et spørgsmål om, at hidtil har det været sådan, at man skulle arbejde på at få arbejdspladserne derud, hvor folk bor.
Nu er det sådan, at man skal stimulere folk, der bor ved siden af en virksomhed inde i Århus, til at flytte 100 km væk.
Er det virkelig samfundsøkonomisk fornuftigt?
Ja, jeg spørger bare.
Anders Samuelsen (RV), 2003-10-21:
Det sjoveste er jo, når folk går i de fælder, man opstiller, og det må man sige, at Venstres ordfører gjorde, også lige så det klodsede noget.
Venstres ordfører har jo tidligere argumenteret med, at det var helt afgørende med det her forslag alene af den grund, at folk ikke havde råd til at flytte ud i landområderne, hvis man ikke fik det her tilskud til befordringen. Samtidig siger Venstres ordfører, at det er markant billigere at købe hus derude, så der er jo i forvejen en økonomisk fordel ved at flytte ud i randområderne.
Det her minimalistiske forslag tjener intet andet formål end at være et populistisk forsøg på at lade som om, man gør en forskel på et område, hvor man ingen forskel gør, hvor man burde sætte ind i højere grad med en mere markant, målrettet regionalpolitik, som kunne skaffe nogle arbejdspladser.
Stadig væk har Venstres ordfører heller ikke svaret på, at hvis nu de gode skatteydere flytter ud i randområderne, hvem skal så betale for den manglende skatteindtægt i de områder, hvor de flytter fra?
Lars Christian Lilleholt (V), 2003-10-21:
Til hr. Anders Samuelsen kan svaret gøres meget kort.
Jeg ved fra det fynske område, eksempelvis på Langeland som er omfattet af denne ordning, at der er boligerne langt billigere.
Rent faktisk er det således, at der på Langeland står mange boliger tomme, boliger, som kunne blive attraktive, hvis der måske var en mindre økonomisk gulerod i forbindelse med at flytte derud, hvis det var således, at man også kunne få skabt en økonomi i at transportere sig til og fra området.
Så vil jeg sige til hr. Jacob Buksti, at hele ideen med det her lovforslag jo er regionalpolitik.
Jeg synes ikke, det var mange forslag, der kom fra den tidligere regering med hensyn til at hjælpe ude i udkantsområderne, hjælpe de svage kommuner, med hensyn til at sikre at der også kom en dynamik i samfundet.
Der vil jeg sige, at det her ikke er noget kæmpeenormt bidrag, men det er dog et bidrag, der kan være med til at sikre, at der bliver en øget aktivitet, at der bliver mere dynamik, at der bliver et bedre beskatningsgrundlag i udkantskommunerne i Danmark.
Når Folketinget i dag behandler dette lovforslag, er det, fordi den 1. januar næste år bortfalder den særlige 24-timers-regel.
24-timers-reglens bortfald betyder, at der ikke længere er mængdemæssige begrænsninger for, hvor meget man kan tage med hjem af spiritus og tobak, når man rejser ind i Danmark fra et af de andre EU-lande.
Dog vil der fortsat være mængdemæssige begrænsninger i forhold til tobaksvarer fra de nye EU-lande.
Den eneste øvre begrænsning er, at det skal være til eget forbrug, ligesom vi kender det med indførsel af vin og øl fra de andre EU-lande.
Told og Skat får hjemmel til at fastlægge regler for, hvornår varerne kan anses for at være til eget forbrug for at undgå misbrug, ligesom Told og Skat får hjemmel til at kontrollere rejsendes indførsel af punktafgiftspligtige varer ud over, hvad der kan anses for at være til eget forbrug.
Med ophævelsen af 24-timers-reglen får alle danskere nu mulighed for at købe store mængder spiritus og cigaretter i de andre EU-lande, så der ikke længere vil være nogen grund for private og lovlydige borgere til at smugle.
Told og Skat kan derfor koncentrere indsatsen over for dem, som virkelig indfører store mængder afgiftspligtige varer med henblik på at videresælge dem uden at betale afgifter.
Og den trafik skal der gøres en indsats for at hindre.
Told og Skat har gjort en stor indsats for at stoppe
kioskhandel med afgiftsfrie varer og vil gøre, hvad der er muligt for at forhindre, at varerne overhovedet kommer ind i landet.
Ophævelsen af 24-timers-reglen må ikke føre til, at salget og den ulovlige handel med afgiftsfrie varer får lov til at florere.
Ud over ophævelsen af 24-timers-reglen indeholder lovforslaget også nogle fornuftige og nødvendige foranstaltninger i forhold til bekæmpelse af terrorisme og handel med narkotika.
Venstre kan anbefale lovforslaget.
Anders Samuelsen (RV), 2003-10-21:
Venstres ordfører siger, at det her forslag har så lille en økonomisk betydning, at det ikke har nogen forbindelse til en eventuel nedsættelse af skatten på arbejde.
Hvis det har så lille en betydning økonomisk, hvordan i alverden skulle det så kunne løse noget for randområderne?
Det er vel den ene konstatering, man kan gøre på det område.
Jeg har et spørgsmål yderligere, som må være forholdsvis enkelt at svare på for Venstres ordfører
Er huse i randområderne billigere eller dyrere end huse i de områder, hvorfra Venstre mener, at folk skal flytte?
Lars Christian Lilleholt (V), 2003-10-21:
Til hr. Anders Samuelsen først: Dette lovforslag er i økonomi så begrænset, at det ikke vil have den store betydning for mulighederne for at nedsætte skatten på arbejdsindkomst.
Til hr. Morten Homann, som siger, at det ikke giver områderne noget som helst, der må jeg sige, at det er jeg ikke enig i.
Jeg mener, at dette lovforslag netop giver randkommunerne, udkantskommunerne store muligheder for at være med til at tiltrække arbejdskraft, tiltrække attraktive skatteborgere og derved være med til at øge beskatningsgrundlaget i udkantsområderne, og det er jo i allerhøjeste grad noget, som udkantskommunerne har hårdt brug for.
Så er der fru Pernille Rosenkrantz-Theil, som heller ikke kan støtte lovforslaget.
Det overrasker mig ikke.
Jeg er ret overbevist om, at den miljømæssige belastning som følge af det her lovforslag ikke vil være særlig stor, og jeg er sikker på, at det her lovforslag vil gavne mange familier, som i dag overvejer at bosætte sig og bruge de meget skønne muligheder for at få en attraktiv bolig i et udkantsområde.
Det er mange familier i dag afskåret fra, fordi de ikke har økonomi og mulighed for at bosætte sig der,
fordi omkostningerne ved at rejse til og fra arbejde fra udkantsområderne til eksempelvis de større byområder er så stor en økonomisk belastning, at familierne oftest er tvunget til at vælge andre muligheder.
Anders Samuelsen (RV), 2003-10-21:
Jeg vil bare spørge Venstres ordfører, om han mener, når man nu bruger penge på sådan et forslag som det her, at så kommer
man et skridt nærmere på for alvor at få sat skatten ned på arbejde, eller bevæger man sig faktisk et skridt længere væk, fordi man har færre penge at gøre godt med?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-10-21:
Vi har jo set nedskæringerne fra Venstres side på det område, så det behøver jeg vel næppe at kommentere, at hr. Lilleholt er ligeglad med.
Men sådan set
undrer det mig en anelse, at Venstres ordfører kan stå heroppe og sige, at Venstre gerne vil bidrage til private og offentlige investeringer i randområderne.
Hvorfor i alverden stiller man så et forslag, hvor man bruger offentlige midler på noget, som overhovedeet ikke hjælper randområderne og samtidig forsøger at sælge det, som om det er et forslag, der hjælper randområderne?
Det er mig komplet ubegribeligt. Noget tyder på, at Venstre på et eller andet tidspunkt vil hive det her op af hatten og sige: Se, hvad vi har gjort for randområderne.
Jamen jeg vil altså gerne spørge Venstre, hvorfor man ikke bruger de her penge på det, som Venstre står heroppefra og siger er det vigtigste, nemlig at skabe arbejdspladser rundtomkring i de områder og lave nogle offentlige og private investeringer, i stedet for at lade pengene fosse ud af statskassen til noget, der er fuldstændig uanvendeligt for randområderne?
Morten Homann (SF), 2003-10-21:
Jeg står næsten og får tårer i øjnene, når Venstres ordfører siger, at nu vil Venstre og regeringen give udkantsområderne det her.
Men kan Venstres ordfører ikke bekræfte, at Venstre, eller for den sags skyld regeringen, sådan set ikke giver udkantskommunerne noget som helst med det her forslag?
Man giver dem ret til at betale til sig selv for at få folk til at pendle et andet sted hen for at tage på arbejde, og i øvrigt sender man en stor del af regningen videre til de øvrige kommuner, som ikke får glæde af den her ordning.
De skal nemlig finansiere det ved at skære ned på deres daginstitutioner, på deres skoler, på deres kollektive trafik.
Så det er en fuldstændig gratis omgang for hr. Lars Christian Lilleholt; han sender bare regningen videre til kommunerne.
Jacob Buksti (S), 2003-10-21:
Jeg synes, hr. Lilleholt må bestemme sig til, hvad han mener.
På den ene side siger hr. Lilleholt, at det her er noget, der åbner store muligheder for udkantsområderne, og på den anden side siger hr. Lilleholt, at miljømæssigt så betyder det ikke rigtig noget, fordi der er ikke ret mange, der vil benytte sig af ordningen.
Da jeg var trafikminister, måtte jeg fremlægge en handlingsplan for nedbringelse af CO2-udslippet for trafikken ud fra den betragtning, at trafikken er et af de områder, der bidrager mest til CO2-udledningen i det her samfund. Et af de forslag, der var deri, et af de udspil, der var, var at stimulere til, at virksomhederne flyttede ud, at arbejdspladsen flyttede ud, hvor arbejdskraften var, for at nedsætte transportbehovet.
Det er det, det hele går ud på, og det må da føre til, at der kommer en stigende CO2-belastning og dermed et større problem.
Hvis det ikke gør det, så er det jo heller ikke noget, der får nogen betydning økonomisk i randområderne.
Er det ikke rigtigt?
Flemming Hansen (KF), 2003-10-21:
Jeg kan ikke præsent svare på de to spørgsmål, der bliver stillet, så ordentligt, at hr. Frode Sørensen ville blive tilfreds, men jeg skal gøre det skriftligt.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-10-21:
Det, der var kendetegnende ved den regionalpolitiske redegørelse, var jo, at der for udkantsområderne var forringelser på forringelser på forringelser.
Når man nu gør regnebrættet op og ser, hvor meget der bliver givet til det regionale arbejde nu i forhold til under den tidligere regering, så er der faktisk tale om et betydeligt fald.
Men for at det skal have nogen virkning, skal man ikke bosætte sig 50 km fra Århus, så skal
man ud at bosætte sig f.eks. 100 km fra Århus, og det er sådan stort set strækningen fra Mors og til Silkeborg eller til Århus. Derfor er eksemplet fuldstændig rigtigt: For at det her virker, skal man vælge at sige: Jeg bor i Århus, nu flytter jeg til Mors, og så vil jeg i øvrigt bruge 1½-2 timer om dagen på at køre frem og tilbage, og det får jeg i øvrigt 30 kr. om dagen for i skattelettelse. Det er det, det her går ud på.
Ole Stavad (S), 2003-10-21:
Det er sikkert ikke muligt at klarlægge de tekniske foranstaltninger omkring det, vi diskuterer her med den revolverende fond osv., men det er jo netop derfor, det her ikke kan være statsstøtte, for i det øjeblik, det måtte være udtryk for, at det er noget værd, så sælger man, og pengene kommer tilbage, men pengene kommer jo først på et tidspunkt, hvor tingene er inde i en gænge, så det er til at sælge.
Jeg har et spørgsmål til ministeren, når han siger, at så skal man stoppe fuldstændig med at investere på det tidspunkt, hvor de baltiske lande bliver medlemmer.
Jeg har ikke forstået, at de øvrige nordiske lande har truffet tilsvarende fuldstændig dramatiske beslutninger.
Der er jo ingen tvivl om, at der skal ske en udfasning, det skal der vel også i de andre lande, men da det her er et samarbejde mellem fem lande, kan ministeren vel ikke diktere fra dansk side, at det skal foregå på en bestemt måde. Er de øvrige lande enige med den danske regering i den præmis i forhold til NEFCO's arbejde, at pr. 1. maj 2004 vil der overhovedet ikke gå noget som helst i gang?
Ole Vagn Christensen (S), 2003-10-21:
Nu har jeg siddet og lyttet til miljøministeren, og jeg må altså sige, at miljøministeren har en dårlig sag.
Miljøministeren kan ikke komme uden om, at han har været med til at splitte et sammenhold i Norden ad - det er jo det, der ligger fuldstændig klart.
Det eneste, jeg har manglet i den her debat i forhold til debatten om Nordvestjysk Folkecenter sidste år, er, at man havde fremført sygehusene og de ældre i forbindelse med at kunne skaffe de penge, som man ikke mente, at man ville være med til at give til det nordiske samarbejde omkring det nordiske miljø.
Det kan godt være, at ministeren mener, at man gør Norden en bjørnetjeneste.
Jeg mener, at hvis vi begynder på den her måde, så begynder vi at lukke op for, skridt for skridt, at det hele kan gå i opløsning, og det kan jo ikke være meningen, at det er det, man vil nå i en borgerlig regering, at man kan nå frem til, at man skridt for skridt vil prøve, om man kan få splittet det nordiske samarbejde ad, når det er det modsatte, vi har stærkt brug for, netop, som
det også er sagt, over for Baltikum og også over for Rusland
senere.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-10-21:
Jeg vil starte med at svare fru Line Barfod.
Jeg har også mødtes og talt med miljøministrene.
Der har jeg så også sagt, at set fra vores vindue er der ingen grund til, at vi fortsætter efter 2003 med at betale yderligere midler ind, for de nye lande, som kommer ind i EU nu, har jo tegnet sig for den betydeligste del af hele miljøudviklingsfondens projektportefølge.
Derfor vil det også kunne mærkes i efterspørgslen af miljøfondens midler, at de lande falder bort.
Det vil også uden tvivl begrænse behovet for at tilføre fonden yderligere midler.
Der er det, jeg siger, at så er det Rusland, der er tilbage, og her må vi stille krav om, at Rusland også deltager med øget egenfinansiering i det.
Så jeg mener bestemt, at det er et spørgsmål om at gå
ind og vurdere det her og så også samtidig sige, at det jo er sådan, at der er midler til at gennemføre de her projekter. Jeg skal lige sige til hr. Per Kaalund, at det, jeg svarede på, var IØ.
Jeg sagde, at grundlaget for den beslutning er, at en fortsættelse af IØ's investeringer i de nye EU-lande kan opfattes som en konkurrenceforvridning, såfremt en statsinstitution støtter investeringer via aktietegning eller risikovillige lån i det indre marked.
Så siger jeg, at nogle vil sige, at NEFCO også er en sådan institution, der investerer statslige midler osv.
Og der er det, jeg siger, at det ved jeg simpelt hen ikke godt nok rent juridisk om det er eller ej, og det er det, jeg giver tilsagn om, at jeg kommer tilbage og vurderer.
Men over for mig er det oplyst, at man i IØ har sagt, at sådan er forholdene dér.
Bare så vi lige forstod hinanden fuldstændig.
Så vil jeg kun sige, at vi altså har et godt forhold til de andre miljøministre, men det betyder jo ikke, at vi ikke kan gå ind og sige til hinanden, om vi nu også mener, at der skal tilføres yderligere ressourcer.
Vi har også forsøgt med et kompromis, hvor vi har sagt: Det kunne jo være en idé, at de lande, der ville gå videre, går videre, men det er jo ikke sådan, at der ikke er midler til rådighed, det er jo ikke sådan, at de her penge ikke kommer tilbage igen, de er jo revolverende, og det er det gode i det, sådan at man igen kan bruge dem til nye projekter.
Jeg synes i hvert fald, det er en god idé, at vi lige starter med at se, hvordan det udvikler sig, og det er altså vores vurdering.
Line Barfod (EL), 2003-10-21:
Jeg forstod ministerens svar sådan, at ministeren mente, at der stadig var store miljøproblemer i de baltiske lande og Rusland, men at ministeren åbenbart mente, at der kom så store midler fra EU til de baltiske lande, at det slet ikke var nødvendigt med midler fra de nordiske lande længere, og at Rusland ikke rigtig var i stand til overhovedet at have miljøprojekter nok til at opfange midlerne fra de nordiske lande.
Det forstår jeg ikke helt, når man tager i betragtning, som ministeren også selv sagde, hvor stort Rusland egentlig er.
Selv om vi så kun taler om Nordvestrusland og den del, som Nordisk Råd arbejder i, er det dog et betragteligt område med ganske betragtelige miljøproblemer og rigeligt at tage fat på med de beskedne midler, vi trods alt i den sammenhæng har fra de nordiske lande.
Igen mangler jeg lidt at få svaret på, hvorfor Danmarks holdning afviger så meget fra de øvrige regeringers i de nordiske lande, og hvorfor den danske regering så ikke forsøger at nå frem til en samlet holdning fra de nordiske landes side, i stedet for at man bare ensidigt melder sig ud af samarbejdet.
Per Kaalund (S), 2003-10-21:
Jeg takker for miljøministerens konstatering af, at der ikke er tale om konkurrenceforvridning i forhold til EU.
Det synes jeg er en væsentlig konstatering.
I relation til de tre baltiske lande er det jo bekendt, at der har været en del førtiltrædelsesmidler, altså før de tre baltiske lande bliver medlem af EU, har der været en del penge også på miljøområdet.
Mit spørgsmål er følgende: Har den danske regering overvejet med hensyn til førtiltrædelsesmidlernes bortfald, nye EU-midlers tilkomst, den nordiske indsats osv., om den samlede danske indsats i forhold til de baltiske lande på miljøområdet med de beslutninger, regeringen lægger op til, er uændret økonomisk, ringere økonomisk, eller får de baltiske lande mere økonomisk?
Har man været enig i den overvejelse?
Et sidste, lille spørgsmål er, om ikke ministeren lægger vægt på, når man træffer beslutninger i de nordiske lande og i Nordisk Råds sammenhæng, at det er fem lande, der når til konsensus og enighed, og at man holder meget, meget få afstemninger om de konkrete projekter.
Er det ikke af værdi for den danske regering også at kunne se en enighed dér frem for at gå enegang?
Ole Stavad (S), 2003-10-21:
Jeg har også holdt meget tæt kontakt med NEFCO og NEFCO's ledelse gennem direktør Harro Pitkänen, og jeg må bare sige, at den fremstilling, som ministeren giver, altså ikke svarer til NEFCO's egen vurdering af mulighederne for at fortsætte deres virksomhed.
Og med det kendskab jeg har til de fire øvrige regeringer, er det heller ikke på nogen måde mit indtryk, at pengene sidder løst i lommen på dem, sådan at hvis der var penge nok i NEFCO, ville de bevilge for en kommende 3-års-periode, for en kommende programperiode. Så ministeren står med en holdning, der er i modsætning til fire andre regeringers og i modsætning til den ekspertise, der skal forvalte det her.
Ministeren er i gang med at melde Danmark ud af et vigtigt nordisk miljøsamarbejde.
Det er ikke acceptabelt, og jeg håber, der vil være et flertal her i Folketinget, der vil være parat til at træffe en anden beslutning, eller sagt på en venligere måde: hjælpe ministeren med at træffe en klogere beslutning, som han efterfølgende vil blive glad for.
Så vi vil gerne hjælpe ministeren i forhold til finansministeren, hvis det er der, problemet ligger.