Søren Krarup (DF), 2005-01-12:
Vi mener, at krigen mod Saddam Husseins Irak har formindsket terrortruslen, fordi krigen har demonstreret en vestlig vilje til at stå op imod terror.
Denne vilje til ikke at lade sig skræmme er efter vores mening afgørende for terrorismens succes, for terror er forsøget på at skræmme en modpart.
Denne vilje til at slå igen hårdt og resolut er efter vores mening også afgørende for terrorismens forløb, for terror sigter efter at forvandle modparten til en svag og føjelig størrelse, som ikke tør slå igen.
Irakkrigen er den vestlige verdens selvforsvar mod den moderne terrorisme.
Irakkrigen bidrager derfor på længere sigt til at formindske terrortruslen, idet den dokumenterer for terroristerne, at de ikke får deres vilje, fordi de øver terror.
Forrige efterår var jeg i USA til FN’s generalforsamling og fik her et levende indtryk af den situation, USA befinder sig i efter terrorangrebet den 11. september 2001.
Det var tydeligt, at USA var blevet chokeret af angrebet mod World Trade Center i New York.
Det var tydeligt, at USA, som hidtil havde kunnet leve i sikkerhed imellem Stillehavet og Atlanterhavet, var blevet rystet over at opleve sig angrebet på egen jord.
Der var tale om noget ganske nyt og noget hidtil ukendt, og USA følte sig i denne situation stående i en selvforsvarskrig, som kaldte på alle nationens ressourcer både materielt og mentalt.
Det slående for en europæisk besøgende var da at opleve den beslutsomhed og viljestyrke, som prægede amerikanerne.
Den var først kommet til udtryk i det sene efterår 2001, hvor USA gik til angreb på Al-Qaeda i Afghanistan og fordrev det morderiske talebanstyre.
Her vendte man ikke fromt den anden kind til.
Her hengav man sig ikke til lunkne dialoger og til tale om tolerance, hvormed dele af Europa har demonstreret deres svaghed og vankelmod.
USA slog igen.
USA slog hårdt og ufortøvet igen imod den islamiske terrorisme, der udførte angrebet den 11. september, og som i de seneste årtier har angrebet den vestlige verden.
Vi kan i nyere tid sætte begyndelsen af den islamiske revolution til Iran i 1979, hvor ayatollahens islam erklærede krigen imod den store satan, sådan som USA og Vesten karakteristisk nok benævnes af disse fundamentalister.
På ny bliver man tvunget til at erkende sandheden i den historieopfattelse, som Samuel Huntington udformede i sin bog og sit begreb »Civilisationernes Sammenstød«, for det er jo dette sammenstød, vi står i.
Det er dette sammenstød imellem islamismen og det Vesten, der er et andet ord for kristenheden, som vi oplever i moderne tid.
Her er situationen og perspektivet, at her må vi vælge.
Vi kan vælge at gøre det som den del af Europa, der synes bestemt af en slags dødsdrift, og som derfor bøjer hovedet og vælger dialogen og selvopgivelsen.
Det kan vi gøre, og det er ynkeligt og usselt.
Men vi kan også vælge at gøre, hvad USA og den hæderligste del af Europa, bl.a. England og Danmark, har gjort.
Vi kan nemlig se virkeligheden i øjnene, optage kampen og forsvare os M039S33213397subh.fm Page 3338
Monday, February 14, 2005 12:24 PM imod den terrorisme, der sigter efter at udslette os som det, vi er, for i stedet at tvinge os at blive noget andet, til at blive undertvungne folkeslag, blive til de andenrangsborgere, der går under islams åg og accepterer en tilværelse som trælle.
Dette er valget.
Vi siger, at gud ske tak og lov er der et USA og en del af Europa, der tager udfordringen op fra den terrorisme, som findes, og nægter at gå under åget.
Det er jo ikke blot frihedens mulighed, der således hævdes, men det er også muligheden for at formindske og forhåbentlig helt standse den terrorisme, der lever af Vestens svaghed og frygt.
Ingen kan i dag bagatellisere de vanskeligheder, vi står over for.
Men der er ingen anden vej end den, vi har valgt, og der er ikke anden mulighed for at bekæmpe terror end den beslutsomme kamp imod terroristerne.
Vi i Dansk Folkeparti støtter naturligvis det fremsatte vedtagelsesforslag.