Poul Nielson (S), 1997-11-20:
De initiativer, regeringen tager på baggrund af udfaldet af FN's særlige generalforsamling i juni 1997, vil ligge i forlængelse af den aktive danske indsats inden UNGASS.
Allerede inden UNCED, Riokonferencen i 1992, var miljø en del af den danske udviklingsbistand, men indsatsen forstærkedes efter UNCED, og dette berettede regeringen indgående om under forespørgselsdebatten den 16. maj i år, altså forud for UNGASS. På sommerens særlige generalforsamling konstateredes, at situationen på visse punkter havde forbedret sig siden Rio. Økonomisk velstand og social velfærd var højnet nogle steder på Jorden, og nogle lokale miljøproblemer var delvis løst.
Men hovedkonklusionen var bestemt ikke opløftende.
Antallet af dybt fattige, sultne og alvorligt syge er steget.
Uligheden mennesker imellem er ikke mindsket, og rovdriften på og ødelæggelsen af verdens naturressourcebase er vokset siden Rio, på trods af hvad man dér vedtog af tekster og gav af tilsagn.
En del af miseren skyldes de rige lande.
»Agenda 21«,
handlingsplanen
fra Rio,
var på sin vis en samarbejdspagt mellem nord og syd, og UNCED skabte berettigede forventninger om øget udviklingsbistand i retning af de 0,7 pct. af bruttonationalindkomsten, som længe har været på både OECD's og FN's liste over vedtagne mål.
Faktisk er bistandsprocenten faldet siden Rio, og udviklingslandene kan derfor med en vis ret undskylde deres utilstrækkelige indsats for bæredygtig udvikling med de rige landes svigt på det finansielle område.
Uanset at alle bør kunne være enige om, at en udvikling, der tager miljø- og naturressourcebevarende hensyn, giver den bedste økonomiske udvikling på lang sigt, kan fattigdom og andre sociale forhold være så grelle, at balancen mellem fattigdomsbekæmpelse og langsigtet, miljømæssigt bæredygtig udvikling kan være særdeles vanskelig at finde i udviklingslandene og dermed også for donorlandene.
Dette er et reelt problem, uanset at det, vi ofte ser som drivkraften i den kortsynede rovdrift på naturressourcerne, simpelt hen er samvittighedsløs grådighed.
Men i de store linjer er det de fattigste familiers tilflugt på dårlige og sårbare marginaljorder, der giver det ærlige billede af forholdet mellem fattigdom og miljøbelastning.
Under UNGASS pressede Danmark de øvrige donorlande til at give løfte om at vende udviklingsbistandens nedadgående retning.
Dette pres - hele den bestræbelse - fastholder vi, og således lykkedes det at få denne formulering ind i et EU-indlæg i indeværende måned om opfølgningen af UNGASS
under den nuværende FN-generalforsamling i New York.
Den danske indsats til opfølgningen af UNGASS finansieres såvel over den almindelige udviklingsbistand som over MIKA-miljøbistanden.
De initiativer, som regeringen umiddelbart satser på til opfølgningen af UNGASS, vedrører især fremme af bæredygtig energiproduktion, ferskvand og skove.
Med udgangspunkt i en velfunderet dansk ressourcebase og et internationalt engagement
allerede inden UNCED har Danmark engageret sig aktivt i opfølgningen af anbefalingerne for UNGASS om udarbejdelse af en global strategi på ferskvandsområdet.
Der vil i de kommende måneder blive arrangeret flere internationale konferencer og ekspertmøder, inden FN's konvention for bæredygtig udvikling, CSD, på sin årlige samling i april næste år søger at normalisere en sådan stategis udformning og implementering.
I Danidas bilaterale bistandsprogrammer satses der på langsigtet tænkning omfattende både kvantitet og kvalitet af ferskvand.
Denne strategi illustreres af de mange aktiviteter, der er sat i værk.
Betydningen af en strategi for bæredygtig vandforsyning, også for ørkenbekæmpelse, er åbenbar.
Ørkenkonventionens formål kan kun lykkes med en langsigtet vandstrategi udarbejdet i enighed mellem de involverede lande.
På skovområdet vil Danmark aktivt deltage i arbejdet i det mellemstatslige forum for skove, som er nedsat under CSD.
Fra dansk side ønsker vi en slagkraftig skovkonvention med et reelt indhold, der sikrer bevarelse og bæredygtig drift af skovene.
Det kræver bl.a., at legitime krav fra udviklingslandene imødekommes, så en bæredygtig udnyttelse af deres ressourcer fremmes.
I sammenhængen mellem skovområdet og energiområdet er den rolle, træ spiller som brændsel, jo helt afgørende, og her er det skæbnesvangre og afgørende spørgsmål faktisk, hvorvidt vi kan gå ud fra, at træ egentlig vil være en vedvarende energiform i fremtiden, hvis vi fortsætter med at bruge det på den måde, tilfældet er i dag. En bæredygtig energiforsyning skal tages op til drøftelse som led i UNGASS-opfølgningen, og det er positivt.
Emnet står først på dagsordenen i New York i år 2001, men vi vil allerede nu tage skridt til en dansk opfølgning.
I forlængelse af igangværende aktiviteter inden for dansk udviklingsbistand og som led i en opprioritering af energiområdet - bl.a. som led i vores aktive multilateralisme i samarbejde med FN-organisationer og Verdensbanken - vil vi påvirke strategien og indsatsen.
Vi satser samtidig på støtte
til helt konkrete aktiviteter
Fra dansk side må der arbejdes for, at udviklingslandenes interesser ikke kommer i klemme i forbindelse med eventuelle ordninger herom.
Dette er en parallel til de særlige hensyn, som vi f.eks. på handelsområdet mener bør tages til de fattigste og mindst udviklede lande.
Det er ikke kun enkelte industrilandes interesser, der i denne sammenhæng skal tilgodeses.
Mere generelt vil Danmarks initiativer til opfølgning af UNGASS og dermed den forsatte opfølgning af Rio ske i bl.a. CSD, som Danmark finder forsat bør være forum for politisk overvågning af netop dette vigtige område.
Ved at støtte bred ministerdeltagelse i dette forum kan vi bidrage til at sætte bæredygtig udvikling højt på den globale dagsorden og dermed være med til at udbygge det retligt forpligtende globale miljøsamarbejde, som en række af konventionerne jo allerede er udtryk for.
Vi vil også - hvor det er relevant og i pagt med de igangværende FN-reformbestræbelser - styrke det allerede eksisterende samarbejde om bæredygtig udvikling med andre relevante aktører som Verdensbanken, UNDP, UNEP, den globale miljøfacilitet m.fl. og NGO-verdenen.
Sidstnævnte er vigtig, også som led i den folkelige forankring, som klart er nødvendig for at fremme en bredere forståelse for bæredygtighed.
Danida vil på miljøområdet styrke sine brede internationale kontakter, herunder ikke mindst til udsatte udviklingslande som små østater og de fattigste ulande.
Det er meget vigtigt at imødegå risikoen for en yderligere opsplitning i verden i retning af, at miljøet bliver de rige landes særlige problem.
Forhandling