Dorte Bennedsen (S), 2000-03-02:
Som forslaget til ændring af loven om kunstig befrugtning foreligger her, er det jo et relativt enkelt og beskedent forslag.
Nu har loven været i kraft i ca. 2½ år, og den skal i henhold til § 30 derfor til revision i denne folketingssamling.
Som det også fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, er det her et område, hvor den tekniske udvikling er relativt stor.
Endnu drejer det sig om forsøg, godkendt af Det Videnskabsetiske Komitésystem selvfølgelig, men forsøg som endnu ikke har ført til godkendelse af nye behandlingsmetoder i henhold til den eksisterende lov eller ført til behov for egentlige lovændringer.
Derfor er den eneste ændring i det foreliggende lovforslag at udvide opbevaringstiden for nedfrosne æg fra de i dag gældende 2 år til 4 år.
Det vil være til gavn for to grupper af kvinder, nemlig dem, som ikke har opnået en graviditet inden for 2-års-fristen, og som med denne ændring slipper for at skulle gennemgå endnu en belastende hormonbehandling, og det vil også være til gavn for de kvinder, som ønsker at benytte de nedfrosne æg til at få endnu et barn, idet det offentlige sygehusvæsen jo som bekendt ikke giver IVF-behandling til kvinder, som allerede har et barn.
Og alt andet lige tror jeg, mange vil være enige med mig i, at en tobørnsfamilie nok er at foretrække frem for en etbarnsfamilie, og derfor synes vi, det er godt, at man får denne mulighed for at få et barn mere.
Det er som sagt, hvad der står i lovforslaget, hvad lovforslaget handler om.
Men læser man så høringssvarene, dukker der jo, jeg vil godt sige ikke overraskende, et par andre problemstillinger op. Det her område har jo altid givet anledning til debat på mange felter.
Og der er især to problemfelter, der er berørt i høringssvarene, og jeg vil godt benytte anledningen til at komme med et par kommentarer.
Det ene felt handler om, at visse af dem, der har svaret på høringen, ønsker, at man skal give tilladelse til ægdonation fra kvinder, der ikke er i behandling, som altså skal sættes i en hormonbehandling med henblik på dette ene at kunne donere æg til andre kvinder.
Jeg forstår godt motivet, men i Socialdemokratiet, og det ved jeg godt vil være til bedrøvelse og sorg for visse grupper her i landet, er vi af den holdning, at man ikke bør sætte raske kvinder i behandling med dette ene formål for øje.
Det andet, der er berørt i høringssvarene, er det, man kalder parforholdskravet.
I den eksisterende lov kom der jo en bestemmelse ind om, at læger ikke måtte behandle enlige personer.
Om det kan jeg sige, at der er delte meninger i Socialdemokratiet, men det er jo næppe nogen hemmelighed, at jeg selv har været med til at fremsætte et lovforslag om netop denne ændring.
Men jeg synes ikke, heller ikke på baggrund af høringssvarene, at der er nogen grund til at tage det op i denne folketingssamling.
Vi havde et lovforslag inden sidste valg, vi har haft et lovforslag efter sidste valg.
Vi fik lidt flere jastemmer ved det sidste forslag end ved det første, men vi fik stadig væk ikke flertal.
Og da Folketinget stadig har samme sammensætning, finder jeg, det egentlig vil være lidt unødig trætte over for Folketinget at prøve en gang til i denne samling.
Jeg vil personlig mene, at man burde gøre det efter næste valg, men det kan vi jo tage stilling til til den tid.
Det nuværende Folketing har tilkendegivet, hvad flertallet mener om den sag.
Det kan man så med mine holdninger beklage, men sådan er realiteterne.
Men altså generelt støtter vi ministerens forslag om denne udvidelse fra 2 år til 4 år, som vi finder i enhver henseende fornuftig.