runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
John Dyrby (S), 2006-03-28:
Jeg er også noget forundret over ministerens indgangsvinkel til det her forslag, der er fremsat af Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet.
Der står jo i bemærkningerne til det: Målet med undersøgelsen er at undersøge, om de unge er i live, og at undersøge, om de unge får både den relevante viden og de relevante tilbud stillet til rådighed.
Og så står der, at forslagsstillerne vil lade det være op til regeringen at tage stilling til, hvordan en sådan undersøgelse bedst tilrettelægges, således at der tages maksimalt hensyn til de unges sikkerhed.
Jeg forstår ikke, hvordan ministeren kan vende det og sige, at det forslag her kan man i virkeligheden ikke gennemføre, for det vil betyde, at sikkerheden for nogle unge vil bringes i fare.
Tværtimod er indgangsvinkelen at sige, at vi ikke har nok viden om det her område.
Mere viden ville være bedre, så vi kan agere bedre.
Jeg forstår ikke, hvordan ministeren kan vende det på hovedet.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-03-28:
Det kan godt være, at det ikke er det, der er hensigten, men det vil være det, der er resultatet af det.
Vi bruger en masse ressourcer og megen opmærksomhed på den her problemstilling, og vi indsamler viden om det her område og erfaringsudveksling i et helt andet omfang end blot at rette det mod de her relativt få sager i det store billede, hvor vi konkret har fået en melding ind til styrelsen.
De initiativer, der i øvrigt er foretaget, kontakter, hotline, det arbejde, der i øvrigt foregår med de her piger, mener jeg så er meget mere effektivt og bibringer en meget større viden, end hvis vi sætter det her i gang og bryder en fortrolighed, som vi har lovet de pågældende piger.
John Dyrby (S), 2006-03-28:
Jeg synes altså, det er et postulat at sige, at vi bryder den fortrolighed, for det skal vi selvfølgelig ikke.
Men spørgsmålet er, om man ikke lige nøjagtig sender det forkerte signal til nogle bestemte familier, nogle bestemte mennesker i Danmark om, at det her gør vi altså ikke noget ved, det lader vi være.
Jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at de tiltag, vi gør, er rigtige, og at vi skal fortsætte ad den linje, men hvorfor vil ministeren så lige nøjagtig på det her område undlade at sende det meget kraftige signal, at det her accepterer vi altså ikke?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-03-28:
Fordi de piger – det kan faktisk også være drenge, men er oftest piger, tror jeg – er blevet lovet, at lige i det tilfælde, hvor de skulle henvende sig til styrelsen og give den her oplysning, vil det i øvrigt ikke blive brugt, for ellers vil de få problemer.
Så kan de risikere slet ikke at stå ved det, og så vil det give endnu større problemer.
Jeg ved ikke, hvordan hr. John Dyrby vil have, at vi skal undersøge, om de unge får både den relevante viden og de relevante tilbud stillet til rådighed, uden at vi tager kontakt til dem og dermed fortæller dem, at nu begynder vi at undersøge deres forhold på baggrund af den oplysning.
Det er et spørgsmål, som jeg synes kunne være interessant at stille hr. John Dyrby.
Hvordan havde han forestillet sig, at vi skulle undersøge det, uden at vi begynder at tage kontakt?
Jeg siger bare: Vi har så mange initiativer i gang, hvor vi kan få den nødvendige viden og tage de nødvendige initiativer for at hjælpe de unge, der er i de her problemer, og forsøge at bekæmpe det mest muligt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-03-28:
Jeg synes, det er værd at gøre ministeren opmærksom på, at det her forslag jo ikke på nogen som helst måde handler om at bryde en fortrolighed.
Der er ikke nogen, der snakker om at lægge alle mulige oplysninger om den enkelte person ud alle mulige steder, overhovedet ikke.
Det, som jeg synes ville være respekt over for de mennesker, var, at man også fandt ud af, hvor de er, hvordan de har det, og om de rent faktisk f.eks. har undgået et tvangsægteskab.
Bor de et andet sted end i Danmark?
Det ville da være meget relevant at få at vide, om den her lovgivning virker, om de her tiltag virker, om disse personer rent faktisk har undgået tvangsægteskab, og om de i øvrigt kan føre en nogenlunde fornuftig tilværelse.
Det synes jeg da er respekt over for de mennesker, vi snakker om.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-03-28:
Det, som Det Radikale Venstre beder om i det her beslutningsforslag, vil kræve, at vi tager kontakt til de unge piger, og den kontakt vil være et signal til de unge piger om, at nu begynder vi altså at bruge den fortrolige oplysning, som de har givet til Udlændingestyrelsen i forventning om, at den var fortrolig og ikke ville blive brugt til andet, end at de kunne få det afslag på familiesammenføring, som de ønskede.
Derfor mener jeg, at vi i høj grad bryder en fortrolighed, der er lovet de her piger.
Så skal sociale myndigheder og andre i øvrigt til gengæld være opmærksomme på, hvad det er, der sker.
Det er derfor, at alle de initiativer, som jeg har remset op, er de værktøjer, som vi i øvrigt bruger.
Men det, fru Elsebeth Gerner Nielsen beder om, er, at vi det ene sted, hvor vi har lovet de her piger fortrolighed, bryder den fortrolighed.
Det er det, jeg ikke vil være med til.
Jeg vil meget gerne være med til at hjælpe de her unge mennesker, og jeg vil også hjælpe dem med at give dem råd og vejledning om alle de muligheder, de har for at få hjælp til den situation, som de er i.
Jeg må blankt erkende, at jeg faktisk ikke ved, om de, når de henvender sig til styrelsen og giver den oplysning, så allerede der får vejledning om, hvor de i øvrigt kan henvende sig, så de kan bruge det frit.
Det vil jeg faktisk undersøge, for jeg synes, det ville være relevant, at man i det øjeblik, de gav den oplysning til styrelsen, så sørgede for, at der gik oplysninger den anden vej om, at de i øvrigt kan søge råd og vejledning og hjælp osv. her.
Det synes jeg ville være relevant.
Men det her drejer sig om nogle unge, der historisk set har givet nogle oplysninger i forventning om, at det var nogle, som vi i øvrigt ikke brugte til noget lige præcis på det her område, og dem vil vi nu begynde at bruge.
Det er sådan set bare det, jeg advarer imod.
Vi skal hjælpe de unge så meget som muligt, og vi skal bekæmpe tvangsægteskaber så meget som muligt.
Det her er bare ikke redskabet.
Jamen så kan jeg blot gentage, at regeringen er meget opsat på, at vi sikrer den rådgivning, den hjælp for de unge, der bliver presset ud i ægte skaber, som de ikke er interesseret i.
Og jeg påpeger blot, at det her beslutningsforslag ikke er svaret, ikke er løsningen, tværtimod.
Morten Østergaard (RV), 2006-03-28:
Jeg kan godt forstå, at begrundelsen bliver bredt lidt ud her til sidst, for det startede jo sådan set, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr også er inde på, med at være et spørgsmål om, at man ikke kunne gøre det her uden at kontakte de pågældende, og der ville man bryde tilliden hos dem.
Og der må man bare sige, at den rådgivning og den vejledning, som ministeren nu lover at stille til rådighed, vel dårligt heller kan pågå, uden at man har en eller anden form for kontakt til de mennesker.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvor mange af de 62 tilfælde der nu er nævnt, som har fået afslag på familiesammenføring med henvisning til tvangsægteskab – det fremgår jo altså af Udlændingestyrelsens hjemmeside – der er lovet fortrolighed i.
Er det dem alle sammen?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-03-28:
Oplysningen bliver generelt betragtet som sådan, og når hr. Morten Østergaard siger, at den rådgivning og vejledning ikke kan ikke ske uden kontakt, så nej, men kontakten sker på den unges initiativ. Og det er det, der er forskellen.
Der er der, jeg siger, at der vil jeg egentlig godt prøve at tjekke, at man, når man får en henvendelse i Udlændingestyrelsen med den besked, at den familiesammenføringsansøgning, der er her, faktisk er et ægteskab, den ene part ikke selv frivilligt er gået ind i, så dér siger – de er jo nødt til at henvende sig for at kunne give den besked – at man så kan give rådgivning og vejledning tilbage.
Og så må den unge bruge den rådgivning og vejledning og selv vælge, hvad han eller hun kan bruge af de muligheder, som bliver stillet til rådighed for dem.
Morten Østergaard (RV), 2006-03-28:
Jeg forstår ganske simpelt hen ikke svaret.
Det vil sige, at den der fortrolighed, som handler om, at folk selv har henvendt sig til Udlændingestyrelsen personligt og har sagt, om den ikke vil afvise en familiesammenføringssag, fordi det er et tvangsægteskab, den fortrolighed, som var den, ministeren indledte med, nu er bredt ud over alle 62 sager, fordi man som udgangspunkt nu pr. definition betragter dem alle sammen som værende foregået på den måde. Er der ingen af de 62 sager her, der er foregået ved, at Udlændingestyrelsen selv har vurderet uden en henvendelse fra den pågældende person, at der her overvejende har været mistanke om et tvangsægteskab, f.eks. fordi det er et fætter-kusine-ægteskab eller andet?
Er det sådan, at i samtlige 62 tilfælde er afvisningen sket på initiativ af den part, som er en del af ansøgningen via de her udenomskanaler?
Er det alle 62 tilfælde?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-03-28:
Når jeg taler om den råd og vejledning, er det selvfølgelig møntet på de unge, der selv måtte henvende sig.
Jeg synes, der er endnu mindre grundlag for i øvrigt at sætte undersøgelser i gang der, hvor styrelsen har vurderet.
Vi har så mange andre gode redskaber, som jeg har remset op, til at hjælpe de her unge mennesker, og de er meget mere effektfulde, end at vi skal begynde at bruge tid på det her.
Og igen: Det, jeg synes er det farligste ved det her, er bagudrettet at bryde en fortrolighed, hvor vi har lovet nogle unge mennesker, at vi ikke bruger de oplysninger til noget andet.
Det er sådan set det, der er kernen i det her.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-03-28:
Nu er jeg glad, for nu er vi kommet et skridt videre.
Ministeren må jo erkende, at hvis man skal give nogle mennesker råd og vejledning, så er man altså nødt til at kontakte dem, og det synes jeg faktisk er meget godt.
Jeg synes faktisk, at hvis vi på den måde kan komme bare et skridt videre, så det ikke handler om systemer for systemernes skyld, men at det handler om, hvordan de mennesker har det, og hvordan vi sørger for, at de får et fornuftigt liv, så er vi allerede der kommet en lille smule videre, end vi var, da vi startede.
Per Clausen (EL), 2006-03-28:
Vores strategi er, at vi skal sørge for, at alle de mennesker, der i dag bliver holdt uden for arbejdsmarkedet, kommer i arbejde.
Mange af de mennesker er velkvalificerede og kan også udfylde højtuddannede job.
Det er jo realiteten.
Derudover er det vores opfattelse, at vi skal sørge for at gøre Danmark til et åbent samfund for folk, der gerne vil arbejde i Danmark.
Det skal være en betingelse, at det sker på de sædvanlige løn- og arbejdsvilkår, og så er jeg sikker på, at Danmark som et land med en høj social standard, hvor man har gjort op med fremmedhad og diskrimination, vil virke som en magnet på mange mennesker, der ønsker at leve i et sådant samfund, hvor man også har en begrænset ulighed.
Jeg har ikke sagt, at der ikke også skal komme folk med en højere uddannelse her til landet og arbejde, jeg synes bare, vi skal starte et andet sted.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2006-03-28:
Jeg vil lige gøre fru Henriette Kjær opmærksom på, at det ikke er de indenlandske fordomme, som vi skal have undersøgt.
Det er de udenlandske fordomme, vi skal have undersøgt, som når hr. Steen Gade kunne citere mennesker, der har forstået situationen og valgt Danmark fra.
Hvorfor har de gjort det?
For at komme helt ned på jordniveauet kender jeg da ikke den danske provinsby, som ikke har været i gang med at foretage en imageundersøgelse af, hvorfor man nu ikke lige kunne tiltrække så mange af den ene eller den anden slags borgere, som man gerne ville.
Ville det ikke være kvalificerende, at vi fik afgjort det her spørgsmål?
Bjørn Medom Nielsen (S), 2006-03-28:
Jeg synes nu ikke, der er noget panik i det forslag, som Det Radikale Venstre, Socialdemokratiet og SF kommer med.
Der er jo også andre, der har nedsat f.eks. et Globaliseringsråd og andet godt for at imødekomme den udfordring, vi står overfor.
Jeg vil gerne tage fat i det forslag til vedtagelse fra Venstre, Dansk Folkeparti og De Konservative.
Når man bruger ordet nødvendige initiativer, formoder jeg, at så skal grundlaget for at tage initiativerne være rigtig godt.
Når vi nu gang på gang hører, at der bliver sat spørgsmålstegn ved Danmarks image i udlandet som en del af denne problemstilling, ville det så ikke være kvalificerende for de nødvendige initiativer, at man foretog en undersøgelse, så vi kunne komme ud over denne debat om, hvorvidt der nu er noget om det, eller hvorvidt der ikke er noget om det – ville det ikke være kvalificerende for de nødvendige initiativer, som man selv nævner i sit eget forslag til vedtagelse?
Henriette Kjær (KF), 2006-03-28:
Det, jeg ikke forstår, er Det Radikale Venstres, SF’s og Socialdemokratiets panik på det her område.
Jeg mener, at vi skal være omhyggelige, og at vi skal kunne se ud i fremtiden med hensyn til den arbejdskraft, der vil mangle.
Men det jo ikke sådan, at der den dag i dag ikke er en eneste inder placeret på en dansk arbejdsplads.
Jeg er enig i, at der er behov for, at vi i større omfang tiltrækker kvalificeret arbejdskraft.
Men samtidig er jeg også interesseret i, at der bliver sat nogle fornuftige rammer op om sådan en ordning.
Og der virker det som om, at det er SF, De Radikale og Socialdemokraterne fuldstændig ligeglade med, og at de siger: Nu lukker vi bare op og siger værsgo til al arbejdskraft, der er interesseret i at komme til landet.
Og det er jeg ikke enig i; det prøver jeg at gøre klart her.
John Dyrby (S), 2006-03-28:
Nogle gange kan jeg undre mig over, hvorvidt vi i virkeligheden taler samme sprog, for jeg synes, at vi taler i øst og vest.
Men jeg vil godt vende tilbage og sige, at vi da er glade for, at vi kan alliere os med nogle, der siger, at de ikke vil have løntrykkere i Danmark, at de ikke vil udsætte markedet for et pres, der gør, at overenskomstvilkårene og lønnen bliver presset.
Det er vi helt enige i.
Men det, der er den konkrete sag vedrørende højtuddannede, er jo i virkeligheden, at mange virksomheder har været ude at sige: Vi mangler højtuddannet arbejdskraft, kunne vi da for søren ikke få nogen til at hjælpe os med det her, kunne vi da for søren ikke lave nogen ordninger?
Og det, fagforeningerne har sagt, er jo: Jo, hvad angår højtuddannet arbejdskraft, vil vi godt være med til at lave nogle ordentlige ordninger.
Det, jeg hører nu fra Det Konservative Folkeparti, er, at man i virkeligheden toner det ned og siger: Nej, det er der nok ikke det store behov for, der er ikke behov for de store ændringer, vi har jo jobkortordningen og sådan noget.
Den finder jeg egentlig ikke så relevant i den her sammenhæng.
Den er god, og den er rigtig, men spørgsmålet er jo i virkeligheden, hvad vi kan gøre for at sikre, at vi har den højtuddannede arbejdskraft, der er behov for i Danmark; det gør vi ikke ved at skabe arbejdsløshedskøer, på ingen måde, men der er behov for at få vedligeholdt velfærdssamfundet, der er behov for at skabe nye arbejdspladser.
Det er det, vi snakker om.
Og der hører jeg, at Det Konservative Folkeparti i virkeligheden renoncerer lidt og siger: Nej, så galt er det ikke, og skal vi nu ikke lige ...
Det er lidt bekymrende, når vi skal i gang med de her forhandlinger.
Så kunne jeg ikke få et klart svar på, hvorvidt Det Konservative Folkeparti er enig i, at der er et behov, og at der er et stort behov for højtuddannet arbejdskraft i Danmark – også i fremtiden?
Henriette Kjær (KF), 2006-03-28:
Jeg synes, jeg har gjort det meget klart, men hr. John Dyrby må jo også give mig ret i, at Dansk Arbejdsgiverforening har en interesse i, at der er stort udbud af arbejdskraft.
Det gør, at der ikke er så stort et lønpres; det gør, at der er mange at vælge imellem.
Og det er da klart, at man arbejder for det, mens jeg faktisk synes, at det er en ganske god idé, som vi diskuterede før vedrørende de studerende, at de, der er inden for visse fag, hvor der mangel, har mulighed for i 3 måneder at søge job i Danmark.
Men der er jo ikke nogen grund til at lave lange arbejdsløshedskøer for at tilgodese virksomhederne.
Jeg synes også, at der må være rimelighed i det, og det undrer mig da at få sådan et spørgsmål fra en socialdemokrat.
Jeg synes så til gengæld, at det er interessant, hvis man synes, at man skal ud og overbyde markedet med arbejdskraft, så lønnen kan blive presset ned på den konto.
John Dyrby (S), 2006-03-28:
Jeg synes jo, det er lidt besynderligt, når fru Henriette Kjær siger, at det er attraktivt for højtuddannede udlændinge at komme til Danmark, og samtidig siger, at de erhvervsorganisationer, der siger, at de virkelig har behov for højtuddannet arbejdskraft, i virkeligheden overdriver det reelle behov.
Så er det, jeg godt vil spørge: Hvordan skal vi egentlig forstå det?
Er Det Konservative Folkeparti så mere på linje med Dansk Folkeparti, der siger: Jamen nu skal vi lige passe på, og vi skal holde lidt igen?
Eller er Det Konservative Folkeparti der, hvor det siger: Vi skal selvfølgelig hjælpe de virksomheder i Danmark, der har brug for den her højtuddannede arbejdskraft, og vi skal hellere gøre det i morgen end om en uge eller en måned?
Hvor ligger Det Konservative Folkeparti egentlig henne?
Henriette Kjær (KF), 2006-03-28:
Ja, jeg er meget enig.
Vi er jo sat i dette Folketing for at træffe de politiske beslutninger, og hvis andre kunne træffe dem, havde vi jo ikke behø vet Folketinget.
Men vi har valgt en demokratisk styreform i Danmark.
Og jeg mener også, at det er ganske udmærket, at man får en række råd og ikke bare nogle beregninger.
Og så kan man jo følge de råd eller den inspiration, der nu bliver lagt for dagen af diverse råd og udvalg, alt efter om der kan skabes et politisk flertal for det, og alt efter om det vinder gehør, så jeg mener jo ikke, at vi er forpligtet på noget.
Og netop det at udlændinge i Danmark koster 50 mia. kr. synes jeg er interessant.
For det første tror jeg, at det selvfølgelig koster nogle penge at hjælpe folk, der er i nød, og som er flygtet fra et andet land, men for det andet siger det jo også noget om, at vi har været for dårlige til at integrere folk og bringe dem i selvforsørgelse.
Og derfor er jeg jo trist over, at der ikke var et bredere flertal for de lovforslag, vi lige har behandlet, der var en udløber af »En ny chance til alle«.
Jesper Langballe (DF), 2006-03-28:
Jeg kan høre, at det spørgsmål kan vi ikke blive uenige om.
Så vil jeg godt lige nævne et paralleleksempel, for nu er der jo altså både Velfærdskommissionen og Globaliseringsrådet at tage stilling til.
Velfærdskommissionen nævner undervejs i sin rapport, at problemet med udlændinge koster Danmark 50 mia. kr. Da der så var nogle politikere, der begyndte at sige, om ikke det egentlig skulle have nogle konsekvenser i de fremtidige forhandlinger, så sagde nogle i Velfærdskommissionen: Nej, det var slet ikke et forslag, det var bare et regnestykke.
Jeg ved ikke, hvordan fru Henriette Kjær har det, men jeg må da indrømme, at jeg er sådan indstillet, at jeg i og for sig er mere interesseret i eksperternes regnestykker end i deres forslag.
Jeg mener, at det, man har eksperter til, er at regne tingene ud, så vi andre har noget at arbejde med, og at forslagene og beslutningerne vel egentlig hører hjemme på Christiansborg.
Er fru Henriette Kjær enig med mig i det?
Henriette Kjær (KF), 2006-03-28:
Jamen det er jeg meget enig i.
Jeg opfatter jo de råd, der bliver nedsat, som nogle, der skal komme med inspiration til os politikere, fordi de sidder og arbejder med nogle ting til daglig, som vi kunne have gavn af at høre lidt nærmere om.
Og så kommer de med nogle indstillinger til os, og så er det jo op til os at finde et politisk fodslag for, hvad det end måtte ende med, og det kræver en forhandling.
Jeg synes så også, at det, Globaliseringsrådet foreslår, sådan er malet med den brede pensel.
De foreslår en greencardordning, og det er jeg også tilhænger af, men så skal man lige finde ud af, hvordan rammerne for den ordning skal være.
Det er så det, jeg forventer at vi skal have drøftet, sådan at der kommer en fornuftig balance i tingene, og sådan at ordningen ikke kan udnyttes.
Så bare lige at tage det råt for usødet er jeg enig i at man ikke kan gøre.
Jesper Langballe (DF), 2006-03-28:
Fru Henriette Kjær sagde, at hun og hendes parti vil tage Globaliseringsrådets råd alvorligt, og selvfølgelig gør man det, når regeringen nedsætter et råd af eksperter til at rådgive sig og Folketinget.
Det, de siger, tager man selvfølgelig alvorligt.
Men er fru Henriette Kjær ikke enig med mig i, at det jo så ikke er sikkert, at det, de folkevalgte forhandler sig frem til, bliver lige akkurat, som eksperterne har foreslået?
Hvis nu man spørger nogle fra Velfærdskommissionen, om de synes, at de er blevet taget alvorligt af statsministeren, kunne jeg da godt forestille mig, at så er det ikke sikkert, de alle sammen siger ja.
Jeg tror nu alligevel, at de faktisk er blevet taget alvorligt, men det er jo ikke ensbetydende med, at det lige bliver sådan som den køreplan, de har lagt – hvis det er en køreplan og ikke bare nogle beregninger til hjælp for politikerne.
Henriette Kjær (KF), 2006-03-28:
Jamen jeg mener simpelt hen ikke, at det hænger sammen.
Jeg mener godt, at man kan åbne landet for højtuddannede, og jeg mener også, at det er attraktivt for højtuddannede at komme til Danmark.
Hr. Steen Gade har tidligere citeret fra en undersøgelse med det lange navn, som jeg ikke skal kunne sige hvorfra kom, men hvis man ser på et land som Kina, hvis styreform jeg virkelig tager afstand fra med deres etpartisystem – og i øvrigt deres etbarnspolitik og andet – vil jeg sige, at det jo ikke forhindrer udenlandske virksomheder i at nedsætte sig der i en lind strøm.
Det forhindrer heller ikke danske folketingsudvalg en masse at tage til Kina og studere – senest var det Energiudvalget, der åbenbart syntes, at de kunne få en masse gode ideer.
Og på samme måde kan der sidde nogle og være uenige i den udlændingepolitik, vi fører i Danmark, men som selvfølgelig stadig væk synes, at vi har et attraktivt erhvervsklima.
Vi har i forvejen en veluddannet arbejdsstyrke, og derfor vil de mene, at det er attraktivt at nedsætte sig her, ligesom udlændinge med en akademisk baggrund stadig væk vil kunne se en fordel i at komme til Danmark.
Steen Gade (SF), 2006-03-28:
Jeg mener jo heller ikke, at fru Henriette Kjær i dag skulle stå og sige, at alt, hvad hun har sagt i nogle år, skal ændres helt.
Men det er jo eftertænksomhedens time, jeg sådan set beder om må komme, og den er jo i hvert fald nået frem til andre Konservative og til store dele af erhvervslivet.
Og et eller andet sted er det jo ikke sikkert, at man skal vende alt 180 grader, men man skulle måske gå lidt i tænkeboks og se, at det nok ikke går både at ville åbne for mange flere højtuddannede og samtidig være så stram og restriktiv, som man har været i de senere år.
Henriette Kjær (KF), 2006-03-28:
Jeg synes selvfølgelig, det er et problem, at nogle højtuddannede udlændinge ikke har lyst til at være i Danmark.
Men jeg synes da, det ville være meget underligt, hvis jeg som medlem af et parti, der for ganske nylig, og kontinuerligt, siden den her regering trådte til, har været med til at forme udlændingepolitikken – det er jo noget, vi har gjort, fordi vi går ind for det, fordi vi synes, det var en nødvendighed at gøre det – så lige pludselig nu, på baggrund af, mener jeg, at der har været de her Muhammedtegninger, og at der er nogle imamer, der har rejst rundt og vist en billedmappe frem, skulle ændre hele vores udlændingepolitik, fordi vi nu lige pludselig mener, at det er et stort problem.
Jeg mener faktisk, at den udlændingepolitik, der bliver ført af denne regering, er med til, at vi nu kan sætte fokus på en bedre integration.
Jeg synes, at det er meget, meget ærgerligt, at SF ikke vil være med og netop har sagt nej til de forslag, der er blevet behandlet, efter at vi vedtog »En ny chance til alle«.