Mette Gjerskov (S), 2006-02-08:
Se, nu fandt vi jo lige noget, vi var enige om.
Ja, vi vil selvfølgelig meget gerne gøre tingene bedre, og vi glæder os også til at se analyserne af kontrol på slagterierne og på grænsekontrollen.
Det, jeg så vil spørge ministeren om i første omgang, er, om vi så får de analyser over, så vi kan se, hvad det medfører.
For alt det her handler jo i sidste ende om prioritering.
Det, ministeren laver, er jo en prioritering inden for rammen, og det betyder forhåbentlig, at vi får en bedre fødevarekontrol.
Men jeg synes, det er for meget med så mange fødevareskandaler, vi har haft, og at vi har en ansvarlig minister, som siger, at vi har en strålende fødevarekontrol i Danmark.
Vi har forholdsvis sikre fødevarer i Danmark, det er jeg enig i.
Men det ændrer ikke ved, at enhver, som går ned igennem et supermarked, og som har læst aviser inden for den sidste uge eller måned for den sags skyld, skal være opmærksom på hundrede sytten ting, fordi der rent faktisk er en mulighed for, at folk kan dø af de fødevarer, de køber i supermarkederne.
Og jeg synes egentlig, man lige skulle overveje det lidt, inden man står i Folketinget og påstår, at folk kan falde døde om ved at købe varer i danske forretninger.
Vi har faktisk en høj grad af fødevaresikkerhed her i landet.
Selvfølgelig sker det fra tid til anden – det kan jo ikke undgås – at der opstår et problem.
Der er vi faktisk i de allerfleste tilfælde ganske hurtige til at identificere problemerne, få dem analyseret og få dem håndteret.
Og når noget går galt, så viser hindbærsagen jo, at så får vi effektivt rettet op på tingene og tilrettet procedurerne, sådan at det kommer til at fungere bedre.
Jeg synes lige, man skal sige, at det jo altså er grundlaget, at tingene faktisk fungerer temmelig godt her i landet.
Jeg synes faktisk, det er ret yndigt, at ministeren reklamerer for sin store styrkelse på det her område ved at sige, at de er fredet for besparelser, som alle andre er udsat for.
Det er jo ikke det, vi taler om.
Vi taler om: Hvad er behovet?
Vi har en række fødevareskandaler.
Der er fem mennesker, der er døde på grund af hindbærsagen.
Der er noget, som ikke fungerer godt nok.
Derfor har vi brug for nogle forbedringer.
Nu nikker ministeren – det er nemlig rigtigt.
Vi Socialdemokrater er på ingen måde imod forbedringer og alt, hvad der kan effektiviseres inden for rammen.
Problemet er bare, at det var det samme, ministeren sagde for et år siden.
Jeg har jubilæum i dag i Folketinget, mit 1-års-jubilæum, og det er det samme, jeg har hørt hele det sidste år fra ministeren: Nu skal vi effektivisere, nu skal vi forbedre.
Når vi nu skal diskutere finansloven næste gang, vil ministeren så ikke være med til virkelig at have et ambitionsniveau, så danskerne får nogle sunde og sikre fødevarer?
Altså, jeg forstår, at fru Mette Gjerskov mener at kunne identificere nærmest ugentlige – det blev der godt nok ikke sagt, men det lød næsten sådan – fødevareskandaler.
Sådan er det jo ikke.
Fødevaresikkerheden i Danmark er meget høj, og det skal vi være glade for.
Men jeg er da enig i, at vi hele tiden skal bestræbe os på at gøre tingene bedre.
Jeg har redegjort for dem, vi kender til nu.
Dem gennemfører vi for at gøre tingene bedre, og det burde vi kunne blive enige om egentlig er en ganske god idé.
Jeg stiller det her spørgsmål i forlængelse af mit tidligere spørgsmål, fordi al den diskussion her jo baserer sig på den analyse, ministeren har fået lavet, og det, der var problemet med den sidste analyse, var, at vi ikke fik den herover i Folketinget.
Den ligger jo faktisk til grund for hele den handlingsplan, der er lavet; en plan, som vi jo altså mener medfører en dårligere kontrol – i hvert fald en dårligere kontrol nogle steder – en plan, som jo desværre ikke betyder en styrkelse af kontrollen.
Det handler udelukkende om at gå ind der, hvor det gør mindst ondt.
Det handler ikke om at styrke kontrollen.
Men lad det nu ligge.
Det, vi er bekymrede for – og der har fortiden jo så lært os Socialdemokrater, at vi bliver nødt til at spørge ministeren på forhånd – er, om han er i gang med at lave nye analyser, som betyder nye omlægninger og effektiviseringer og rationaliseringer eller nedskæringer i fødevarekontrollen.
Det er efterhånden noget, vi er temmelig bekymrede for.
Vi har set en del rapporter, men nogle af dem får vi ikke helt automatisk.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren om det.
Det er jo sådan, at alle moderne virksomheder, også det offentlige som virksomhed, hele tiden skal bestræbe sig på at gøre tingene bedre.
Det skylder vi forbrugerne.
Det er jo det, det hele drejer sig om.
Normalt har alle statslige institutioner – og det har været gældende under skiftende regeringer –
løbende været underlagt et produktivitetskrav, altså sådan at man løbende skulle have en produktivitetsstigning på 2 pct. om året.
Det har vi fredet Fødevarestyrelsen for i 2006, fordi vi har en omlægning af hele Fødevarestyrelsens struktur.
Men så kommer det selvfølgelig tilbage også til Fødevarestyrelsen ligesom til alle andre offentlige institutioner.
Som sagt har Fødevarestyrelsen lige gennemgået en strukturomlægning, som har betydet, at vi både fagligt og økonomisk har en mere rationel struktur nu, end vi havde før.
Derudover har vi etableret et fødevareberedskab og en kontrolfunktion for kødkontrollen, og det er altså organisatoriske forandringer, som betyder forbedringer.
I øjeblikket er man i styrelsen i gang med at analysere mulighederne for, om vi kan effektivisere grænsekontrollen, ligesom styrelsen vil igangsætte et arbejde for at identificere mulighederne for løbende at forbedre kontrollen på slagterierne.
Det er jo analyser, som jeg betragter som helt naturlige i en moderne virksomhed.
Vi gennemfører jo analyserne for at lave forandringer, der kan forbedre.
Så vil jeg bare sige, at når det gælder Fødevarestyrelsens økonomi, er det jo noget, som er genstand for behandling hvert år i de årlige finanslove, og der stiller jeg naturligvis gerne op til en teknisk gennemgang, når vi når til næste finanslov.
Den kan vi jo ikke sige så meget om på nuværende tidspunkt.
»Vil ministeren oplyse, om der i 2006 er planlagt analyser eller lignende som i lighed med ministerens handlingsplan af 25. januar 2006 medfører besparelser i veterinær- og fødevarekontrollen, og vil ministeren, inden nedskæringerne gennemføres, orientere Folketingets Udvalg for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri om resultaterne af disse eventuelle arbejder på en sådan måde, at udvalget direkte kan se, hvor store nedskæringer der er tale om?«
Nu skal man jo høre meget her i salen, før ørerne falder af.
Ministeren siger, at det er eksperterne, der har hjulpet ham med at lave den her prioritering, og det synes jeg er fint.
Men spørgsmålet er, om det mon ikke er de samme eksperter, som, når de kommer i foretræde hos Folketingets Fødevareudvalg, siger: Det her er helt håbløst, der er alt for mange nedskæringer, vi kan ikke nå at lave alle de ting, som ministeren gerne vil have os til.
Det synes jeg bare vi skal have slået fast.
Jeg synes også, vi bliver nødt til at slå fast, når ministeren bliver ved med at sige, at der ikke bliver skåret ned: Altså, vi kan jo bare slå op i finansloven.
Det er jo spørgsmålet, om det er ovre hos finansministeren i Finansministeriet, man beslutter, hvad der skal stå, eller om ministeren har sin helt egen finanslov.
Fra 2005 til 2006 blev der skåret ned fra 1.841 kontroller til 1.767.
Det er da en nedskæring, så det vil noget.
Det er bare nogle af de ting, som ministeren er kommet med, men nu vil jeg vende tilbage til laboratoriekontrollerne i detailhandelen, som mit spørgsmål gik på.
Er vi ikke enige om, at når man skærer ned på antallet af kontroller i detailhandelen, så betyder det, at f.eks. de slimede pølser, vi møder i kølemontrene, fanger man jo ikke?
Du fanger heller ikke – »du« var ikke til ministeren, det betød folk i al almindelighed, vil jeg lige sige til formanden, inden jeg bliver rettet – en kamsteg, som bliver kørt ud bagved og kommer ind som koteletter, og som bliver kørt ud bagved igen og kommer ind som hakket kød.
Der er lige så mange prøver fremover, som der var før.
Vi omlægger bare.
Ud fra en faglig vurdering af, hvor vi får mest for pengene, laver vi flere prøver der, hvor vi vurderer at risikoen er størst.
Og det er ikke sådan min personlige tilfældige vurdering, det er selvfølgelig baseret på en faglig vurdering af: Hvor får vi mest for pengene?
Hvor får vi mest fødevaresikkerhed?
Det gør vi ved at flytte nogle af ressourcerne – ikke dem alle sammen, der er stadig væk prøver, der bliver taget i detailhandelen.
Selvfølgelig er der det.
Så vi skal nok fange de der fedtede pølser, eller hvad det var, fru Mette Gjerskov talte om.
Dem skal vi nok fange op stadig væk.
Men vi tager flere prøver der, hvor der er flest problemer.
Jeg synes nu, det er fornuftigt at sætte ind der, hvor problemerne er størst, med flest ressourcer.
Hermed sluttede spørgsmålet.