Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-02:
Det Europæiske Råd besluttede som bekendt på sit møde den 16.-17. december 2004 at indlede optagelsesforhandlinger med Tyrkiet.
Det er vigtigt at være opmærksom på, at allerede den såkaldte associeringsaftale mellem det daværende EF og Tyrkiet, som blev indgået helt tilbage i 1963, stillede i udsigt, at Tyrkiet eventuelt senere kunne blive optaget i det europæiske samarbejde.
Den afgørende beslutning blev imidlertid truffet, da Tyrkiet blev tildelt kandidatstatus på EU-topmødet i Helsinki i 1999.
Det betød konkret, at når Tyrkiet opfyldte det politiske Københavnskriterium, som det hedder, kunne der for Tyrkiet som for andre kandidatlande blive indledt forhandlinger om medlemskab af EU.
På baggrund af en omfattende reformproces i Tyrkiet vurderede EU-Kommissionen i sin 2004rapport, at Tyrkiet i tilstrækkelig grad opfyldte det politiske Københavnskriterium, og derfor anbefalede Kommissionen, at der blev indledt optagelsesforhandlinger.
Det Europæiske Råd tilsluttede sig i december 2004 denne anbefaling fra EU-Kommissionen.
Forudsat at Tyrkiet opfyldte visse nærmere bestemte krav, kunne optagelsesforhandlinger indledes i oktober 2005.
Danmark tilsluttede sig denne holdning, og det skete på basis af en bred opbakning i Folketingets Europaudvalg.
Men jeg vil ikke på nogen måde lægge skjul på, at tyrkisk EU-medlemskab er et vanskeligt spørgsmål og også indeholder en række dilemmaer.
Det er velkendt, at der mange steder både i Danmark og en række andre EU-lande er skepsis over for tyrkisk medlemskab af EU, og derfor er den fortsatte udvidelse af EU da også et naturligt emne under EU's tænkepause.
Det er vigtigt, at vi lytter til befolkningerne, og det er vigtigt, at vi sikrer dialogen med befolkningerne; men samtidig skal EU stå ved sine løfter.
Det er jo selve grundpillen i et forpligtende internationalt samarbejde som det, vi ønsker i Europa.
Vi skal heller ikke glemme, at der er væsentlige strategiske interesser forbundet med Tyrkiets tilnærmelse til EU.
Samtidig med beslutningen om at indlede forhandlinger med Tyrkiet fastlagde Det Europæiske Råd også de overordnede elementer i en opstrammet ramme for fremtidige optagelsesforhandlinger.
Denne opstrammede ramme tager hensyn til erfaringerne fra femte udvidelsesrunde, og denne opstrammede ramme udstikker en forsvarlig og kontrolleret ramme for forhandlingerne.
Lad mig minde om nogle af elementerne i den opstrammede ramme: en nødbremse med mulighed for at afbryde forhandlingerne, hvis udviklingen på f.eks. menneskerettighedsområdet eller de grundlæggende frihedsrettigheder går tilbage; strammere krav for at åbne og lukke forhandlingskapitler med fokus på gennemførelse i praksis af reformer; mulighed for lange overgangsperioder, undtagelser, særordninger eller permanente sikkerhedsmekanismer, hvor der specifikt peges på områder som fri bevæge lighed for personer, strukturpolitik og landbrug; og endelig klar hensyntagen til de finansielle aspekter af et kandidatlands tiltrædelse af EU.
Det er klart, at det fælles mål for forhandlingerne er medlemskab af EU, men det bliver understreget, at forhandlingerne er en åben proces, og at vi ikke kan garantere resultatet på forhånd.
Ved optagelse af et nyt medlem i EU skal der tages fuldt hensyn til alle Københavnskriterierne, og disse Københavnskriterier fastslår, at det er en forudsætning for medlemskab, at kandidatlandet har stabile institutioner, som garanterer for demokrati, retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for mindretal og beskyttelse af mindretal.
Det er en betingelse, at kandidatlandet har en velfungerende markedsøkonomi samt evne til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i EU, og det er en betingelse, at kandidatlandet er i stand til at påtage sig medlemskabsforpligtelserne og har en administrativ kapacitet til effektivt at anvende og gennemføre gældende EU-ret.
Det er også sådan, at i så vel EU's som kandidatlandenes almindelige interesse skal EU's evne til at optage nye medlemmer indgå i overvejelserne.
Det vil altså sige, at det ikke er nok, at Tyrkiet opfylder alle betingelserne.
EU skal også være parat til at optage Tyrkiet.
Nu er forhandlingerne med Tyrkiet startet.
Vi er blot ved starten af, hvad der vil blive en lang forhandlingsproces, og så vel EU som helhed som Danmark vil som hidtil nøje overvåge udviklingen i Tyrkiet under forhandlingsprocessen med Tyrkiet.
Jeg synes også, det er vigtigt at gøre opmærksom på, at hvis Tyrkiet en dag skal blive medlem af EU, er det nødvendigt, at Tyrkiet gennemgår en omfattende reformproces.
Det vil kræve grundlæggende reformer af det tyrkiske samfund på mange centrale områder.
Tyrkiet skal gennemføre mere end 80.000 sider EU-lovgivning i tyrkisk lov, og derfor er det også vigtigt at være opmærksom på, at hvis det sker, vil det i givet fald være et helt anderledes Tyrkiet end det, vi kender i dag.