Christian H. Hansen (DF), 2004-03-25:
Jeg kan sige, at fra Dansk Folkepartis side, så - ligesom fru Ritt Bjerregaard glædede sig - glæder vi os også over, at man nu har haft den fornødne tid til at få drøftet nogle ting.
Hvis man går tilbage i tiden, var der jo en vis tvivl om, hvorvidt der nu også var et flertal for det her i Folketinget.
Derfor var det jo nærliggende at gå sammen om et beslutningsforslag og på den måde sikre, at det flertal var i hus fra starten af.
At der så er flere, der har koblet sig på efterfølgende, det hilser vi med tilfredshed.
Det ville da egentlig være dejligt, hvis lovgivningsarbejdet gik sådan her altid her i Folketinget.
Sikke nogle debatter vi kunne have.
Så kunne vi måske også komme til at diskutere nogle andre ting, end vi i virkeligheden mange gange gør.
Der er nogle, der i dag har udtrykt, at det er en glædens dag, det er det fortsat.
Der er nogle oppositionspartier og et støtteparti, der er gået sammen og har lavet et godt beslutningsforslag, og så er der en regering, der har koblet sig på.
Forespørgslen til fødevareministeren går jo ud på, hvad ministeren kan oplyse om regeringens implementering og reformen af den fælles landbrugspolitik, og hvorledes ministeren vil sikre, at den bliver i overensstemmelse med folketingsflertallets ønsker.
Ministeren har været oppe at redegøre for meget af det.
I Dansk Folkeparti har vi egentlig gjort det på den måde, at vi har taget et væsentligt udgangspunkt i det forslag til vedtagelse, der blev vedtaget i Folketinget den 5. november 2002, og som blev vedtaget af Venstre, Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti, Det Radikale Venstre og Kristendemokraterne.
Det, der blev vedtaget den dag, var nemlig, at Folketinget tager fødevareministerens redegørelse til efterretning og opfordrer regeringen til at arbejde for en langsigtet afvikling af den direkte landbrugsstøtte og at arbejde for at udfase alle eksportsubsidier og prisstøtteordninger i forbindelse med WTO-forhandlingerne osv.
Når vi ser på den reform af den fælles landbrugspolitik, synes vi i Dansk Folkeparti, at man faktisk ganske godt har nået det mål i vedtagelsen fra november 2002.
Men samtidig er der taget hensyn til særlige danske forhold, og det er også begrundelsen for, at de 253 mio. kr. forbliver koblet til produktionen. Der er lagt op til, at man beholder noget af koblingen for fårepræmier, det er ca. 50 pct. af det indtil nu gældende niveau.
For tyre og stude fastholder man også noget koblet støtte.
Valget er jo faldet på handyrpræmien, og dette valg er Dansk Folkeparti overordnet godt tilfreds med, netop fordi man på den måde kan undgå risiko for, at mange tyrekalve ikke vil blive opfedet, da det vil fordyre produktionen og hermed give et meget negativt dækningsbidrag.
Det vil resultere i øget eksport af spædekalve til andre lande, eller hvis vi skulle gå helt ud i den grelle situation, kunne det være, at de ville blive aflivet kort efter fødslen.
Men selv om disse ting på oksekødområdet er kommet med, er der ingen tvivl om, at man kan forvente, at denne reform kan komme til at give en nedgang i den danske oksekødproduktion.
Men det er desværre de omkostninger, der er ved den afkobling af støtten, hvor man baner vejen til frie markedsvilkår.
For lige at slå fast her til sidst er vi i Dansk Folkeparti godt tilfreds med, at man ikke har valgt fuldstændigt at fjerne støtten på det her område.
Som helhed var der flere modeller, man kunne vælge imellem: den valgte model, den såkaldt regionale hybridmodel og en ren Fischlermodel og så en ren regionalmodel.
En af fordelene ved den valgte model er, at Danmark vil udgøre én region.
Det vil sige, at støtterettighederne dermed er frie og omsættelige inden for landets grænser, og vurderinger på Fischlermodellen, for at bringe lidt frem om det, er, at der ville være rigtig mange producenter, som ville komme i klemme i den model, der var lagt op til fra den side.
For Dansk Folkeparti har det været vigtigt, at den model, der blev valgt, ville være en model, der passede bedst ind i den nuværende landbrugsstruktur, men også at det var en model, som landbruget selv mente man kunne arbejde videre med.
Det er tillige Dansk Folkepartis klare opfattelse, at landdistriktspolitikken bliver styrket.
Vi er godt klar over, at man skal ind i nogle overvejelser og beslutninger om, hvordan de nye foranstaltninger med fordel kan implementeres i Danmark, og hvordan der på området skal ske tilpasning af det danske program.
Her er det oplyst, at de ting vil blive drøftet i Overvågningsudvalget for landdistriktsprogrammet, hvor der jo også er en bred vifte af interessenter i landdistrikterne, som er repræsenteret.
Det gælder naturligvis også miljø- og naturorganisationerne.
Noget andet i reformen, som jeg har lyst til at give en bemærkning til, er, at reformen kommer til at give en beskyttelse af vores græsaraler, noget, som ikke tidligere har været indbygget i den fælles landbrugspolitik.
Afslutningsvis vil jeg sige, at i Dansk Folkeparti kan vi støtte det, som regeringen er kommet frem til via den regionale hybridmodel, og vi er lidt uforstående over for den kritik, der også har været af, at landbrugsorganisationerne er blevet orienteret om, hvad de her modeller indeholdt, og hvad den her model kom til at indeholde.
Vi synes faktisk, at det er et meget vigtigt emne for landbruget, og det er kun rimeligt, at landbrugsorganisationerne har været med til en drøftelse.
Så kommer der sikkert en masse spørgsmål nu om Dansk Folkepartis rolle i de her forhandlinger.
Det har jeg også et par sider om, men jeg kan jo svare på det under spørgsmålene, for nu har formanden sat alle de her lamper i gang, så jeg siger tak for nu.