runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Else Theill Sørensen (KF), 2002-11-27:
En god start i livet
Langt de fleste børn fødes i et hjem, hvor de er ønskede og elskede, og hvor de får en god og tryg opvækst.
Men der er desværre børn, som af den ene eller den anden grund får en elendig start i tilværelsen, og denne start kommer alt for ofte til at præge dem i hele deres opvækst, ja, i hele deres liv, og ikke sjældent er det den arv, de kommer til at give videre til deres børn.
Det arbejde, der gøres ikke mindst af sundhedsplejerskerne ude i kommunerne, er en meget vigtigt brik i arbejdet og bestræbelserne på at bryde den negative sociale arv.
Men når det er sagt, må jeg så tilføje, at Det Konservative Folkeparti ikke kan støtte Socialdemokratiets beslutningsforslag. Som det allerede er nævnt, er der over satspuljen afsat en pæn sum penge til det formål at bryde den negative sociale arv.
Der er specielt til sundhedspleje og anden tidlig tværfaglig indsats
De fleste af de formål, Socialdemokratiet ønsker at tilgodese med beslutningsforslaget, er allerede mulige inden for de nuværende rammer, så også derfor mener vi i Det Konservative Folkeparti, at dette beslutningsforslag er overflødigt.
Lad mig slutte med at glæde mig over, at der rundt omkring i landet, bl.a. i Greve og i Thisted, er iværksat udviklingsprojekter for at give små børn en god start i livet.
De projekter kan give erfaring og inspiration til andre kommuner.
Jens Christian Larsen (V), 2002-11-27:
I ordfører hr. Hans Andersens fravær skal jeg fremføre Venstres synspunkter.
Den negative sociale arv skal brydes.
Alle børn og unge skal have mulighed for at få et godt liv; det kan vi alle blive enige om.
Vi kan også hurtigt blive enige om, at tidlig og forebyggende indsats spiller en afgørende rolle for at bryde den negative sociale arv.
Det er nødvendigt, at vi som samfund er opsøgende og aktive for at hjælpe de børn, som udsættes for svære belastninger.
Formålet med det nærværende beslutningsforslag er at styrke den tidlige forebyggelse ved at udvide sundhedsplejerskernes muligheder for at gøre en særlig indsats i familier med ekstra behov.
Det lyder ganske fornuftigt, faktisk så fornuftigt, at vi i satspuljeforhandlingerne sammen med forslagsstillerne netop har afsat 17 mio. kr. årlig med det formål at styrke den tidlige tværfaglige indsats, og her skal sundhedsplejerskerne sammen med andre faggrupper så som jordemødre spille en meget stor rolle.
I de samme satspuljeforhandlinger blev der samlet afsat 66,2 mio. kr. årlig i de næste 4 år til initiativer, der generelt skal bidrage til at bryde den negative sociale arv.
Samtidig blev det sikret, at der gennem de næste 4 år vil ske
en central opsamling og videreformidling af eksisterende viden og en yderligere vidensindsamling omkring forebyggelse af og indsats mod den negative sociale arv.
Yderligere kan det konstateres, at det allerede er lovfæstet, at kommunerne har pligt til at gøre en særlig indsats for børn, som har særlige behov, og dette skal bl.a. ske gennem en behovsorienteret sundhedspleje, dvs. at kommunerne allerede nu skal indrette sundhedsplejen efter behovet hos den enkelte familie.
Så kan man selvfølgelig diskutere, om kommunerne gør det godt nok, men man bliver nødt til at anerkende,
at det er lokalt i kommunerne, man har viden om og kendskab til de enkelte familier og børn, og det er derfor også her, man bedst kan vurdere, hvilken indsats der er den rette.
Vi tror i Venstre ikke på, at man fra centralt hold kan styre indsatsen bedre, end man kan ude lokalt.
Samlet set er vi fra Venstres side enige med mange af intentionerne i forslaget, men vi mener, at der i meget høj grad allerede er initiativer i gang, som netop dækker forslagets indhold.
Derfor kan Venstre ikke støtte dette beslutningsforslag.
Line Barfod (EL), 2002-11-27:
Jamen hvis det kun er spørgsmålet om finansiering, så lad os sætte os ned.
Vi peger gerne på finansieringen, det har jeg gjort før.
Vi har hørt ministeren sige, hvad det koster.
Vi kan jo så bede ministeren om at få gennemgået, hvordan man når frem til det tal, og så kan vi jo kigge på det.
Men vi ser gerne på finansieringen, og hvis Dansk Folkeparti har behov for, at vi sætter os ned og tager en forhandling om finansieringen, så gør vi gerne det.
Og så kan vi jo se på det, når vi på et tidspunkt skal afgive betænkning over forslaget.
Birthe Skaarup (DF), 2002-11-27:
Nu bad jeg jo fru Line Barfod om at komme med nogle økonomiske beregninger over, hvad det her forslag koster.
Og det er da klart, at det må man tage ind i en debat.
Det må man tage ind i en finanslov også.
Hvis det er rigtigt, som ministeren siger, at det koster 230 mio. kr., så er det altså ikke penge, man bare lige går hen og finder her og nu.
Men vi er positive over for det stadig væk.
Det har jeg sagt, og det holder jeg ved.
Line Barfod (EL), 2002-11-27:
For mig er det sådan set underordnet, hvorfor Socialdemokraterne rykker sig i forhold til det her forslag.
Det, der er væsentligt, er, hvis vi kan opnå det, vi ønsker, ligesom det for mig er underordnet, om vi på et tidspunkt vedtager det her forslag, og der står Enhedslisten på det, eller om der står Dansk Folkeparti på det.
I Enhedslisten har vi den holdning, at vi stemmer for de forslag, vi støtter og stemmer imod de forslag, vi ikke kan støtte, uanset hvem der har fremsat dem.
Og det er så ærgerligt, at Dansk Folkeparti ikke har den samme holdning. Det kan jo være, at det kommer en dag.
Birthe Skaarup (DF), 2002-11-27:
Jeg har jo sagt til fru Line Barfod, at kommer der en dag, hvor vi har mulighed for at støtte det her forslag, så gør vi det naturligvis.
Og når fru Line Barfod også siger, at der er nogle partier, der har rykket sig, hvorfor har de så rykket sig?
Altså der er jo nogen, der ikke er i regering mere.
Line Barfod (EL), 2002-11-27:
Fru Birthe Skaarup siger jo selv, at Dansk Folkeparti har indgået en aftale med regeringen, og den føler man sig bundet af.
Derfor vil man ikke støtte et forslag, som man ellers selv kunne tænke sig at fremsætte på et senere tidspunkt, så deri ligger jo også, at Dansk Folkeparti ikke vil stemme for et forslag, der er dets egen politik, før man har ændret sin aftale med regeringen.
Det er bare det, jeg konstaterer.
Og så må vi jo så håbe, at Dansk Folkeparti på det tidspunkt, hvor Socialdemokratiet forhåbentlig også støtter forslaget, så vil gå ind og støtte det forslag, som er et led i Dansk Folkepartis politik.
Thomas Adelskov (S), 2002-11-27:
Ja, jeg synes jo efterhånden, indenrigsministeren opfører sig mere som sådan en slags overborgmester eller måske mere som skatteminister end som indenrigsminister.
Hvor er diskussionerne om service, hvor er
diskussionerne om, hvilke krav borgerne med rette kan stille til offentlig service
De er væk.
Der er ingen mennesker i det her, men der er et skattestop; der er ingen mennesker i.
Se, denne her straffesanktion, som man nu er ved at indføre - nu hører jeg så, hvad indenrigsministeren siger - skal være med til at finansiere de skatteløfter, som regeringen har lovet, nemlig at man skal lette personskatterne i 2004.
Det er ret interessant.
Det er altså ikke et spørgsmål om, at man har ønsket at holde skatterne i ro og man derfor ville føre pengene tilbage til borgernes lommer.
Det er et spørgsmål om, at nu bruger man en anledning til at få hentet lidt ind til det råderum, man ellers har svært ved at hente, til sine skatteløfter for 2004.
Det vil nok interessere borgerne ude i Vestsjællands Amt, borgerne på Frederiksberg, borgerne i alle de andre amter, som er tvunget til serviceforringelser med baggrund i det her forslag om indenrigsministerens straffesanktion.
Poul Nødgaard (DF), 2002-11-27:
Nu er det ikke det mest almindelige her fra Folketingets talerstol, at man har ondt af nogen.
Jeg har faktisk lidt ondt af fru Sophie Hæstorp Andersen, for hun taler uden at vide, hvad hun taler om.
Situationen i Vestsjællands Amt var den, før budgetlægningen overhovedet gik i gang, at da fremlagde Venstreamtsborgmesteren en plan om at nedlægge stribevis af sygehuse i Vestsjællands Amt, fire skulle vist helt nedlægges, og to skulle amputeres.
, og det blev vedtaget med Venstres og De Konservatives stemmer, imod stemte Dansk Folkeparti som det eneste parti.
Derimod undlod fru Sophie Hæstorp Andersens parti, Socialdemokratiet, at stemme, og de undlod mere eller mindre at stemme, for at de dermed kunne lade amtsborgmesteren arbejde med de der, undskyld jeg siger det, lidt famøse sygehusplaner.
Jeg synes, det havde været rart for fru Sophie Hæstorp Andersen at have sat sig lidt ind i disse ting, inden hun bevæger sig ind i en debat om nogle lokale ting, som fru Sophie Hæstorp Andersen burde vide, inden hun begynder at diskutere det her fra Folketingets talerstol.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-11-27:
Det er svært at forstå, hvorfor denne her debat kan være vand
på Dansk Folkepartis mølle.
Lad mig lige forstå det korrekt.
Dansk Folkeparti sad ude i Vestsjællands Amt og stemte for, at man lukkede fire sygehuse i Vestsjællands Amt for at overholde skattestoppet, samtidig med at Dansk Folkeparti inde i Folketinget fremsætter et forslag om, at man vil finde midler til ikke at lukke sygehusene ude i amterne, og i dag behandler vi et forslag, som skal fjerne penge fra amterne, tvinge en masse amter ud i spekulationer om, at de bliver nødt til at lukke sygehuse ikke bare her og nu, men også i det næste år og året efter igen.
Jeg kan ikke helt se, hvordan Dansk Folkeparti kan få de ender til at hænge sammen, men det kan være, at hr. Poul
Nødgaard kan oplyse mig om det.
Poul Nødgaard (DF), 2002-11-27:
Ja, det er lige vand på Dansk Folkepartis mølle, at vi får den her sygehusdebat frem.
Når fru Sophie Hæstorp Andersen siger noget om hykleri, så kan jeg overhovedet ikke kende det udtryk, for det er grebet ud af den blå luft og et af de sædvanlige socialdemokratiske udtryk.
Jeg beder endnu en gang fru Sophie Hæstorp Andersen, når hun forlader denne Folketingssal, at gå op og tage det beslutningsforslag frem, som Dansk Folkeparti har haft til første behandling her i Folketinget, og som den socialdemokratiske ordfører sagde nej til.
Det vil løse alle de problemer, som fru Sophie Hæstorp Andersen går herop og ligesom pådutter mig.
Det burde ordføreren være klar over, inden hun bevæger sig ud på så dybt vand; der kan man nemlig træffe at drukne, skal jeg sige.
Det vil være utrolig klogt, at man, inden man går ind i en sådan debat, har sat sig grundlæggende ind i de her ting.
Så må jeg sige, og det kan nok være en glæde for fru Sophie Hæstorp Andersen: Jeg har ikke personlig, og det har partiet heller ikke, noget imod private sygehuse, men jeg ser gerne, og det lægger jeg ikke nogen skjul på, et godt offentligt hospitalsvæsen, og i det øjeblik, vi har et velfungerende, godt offentligt hospitalsvæsen, vil der jo være så meget mindre brug for de private hospitaler.
Til fru Karen Klint om regionalpolitiske konsekvenser:
Der var engang en, der hed Storm P., og han sagde, det er så svært at spå, specielt om fremtiden.
Hvordan skulle jeg kunne stå her og sige, hvordan udviklingen bliver de næste 3, 4, 5, 6 år?
Vi lever i en tid, hvor tingene sker med en hast, der er helt uden sidestykke, forandring, og hvad ved jeg, måske skal amterne helt nedlægges om 3 år, eller hvornår det er, og så er det en helt ny situation.
Så det er altså helt hypotetisk at begynde at stå og diskutere her, hvordan vi vil se på den økonomiske situation, hvis der stadig væk er amter om 5 år.
Det er jo også derfor, at aftalerne mellem regeringen, altså finansministeren, og amterne og kommunerne kun gælder for 1 år, for der sker hele tiden så meget, hvor man skal justere en lang række ting.
Derfor synes jeg, at man skal være glad for, at det er etårige aftaler, hvor man hele tiden kan fremkomme med synspunkter.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-11-27:
Jamen jeg kan ikke lade være med at kalde det hykleri, når man her får at vide, at på den ene side ønsker
Dansk Folkeparti en dialog med Indenrigs- og Sundhedsministeriet og Amtsrådsforeningen om at finde midler til bevarelse af sygehuse, og på den anden side står vi her i dag med et Dansk Folkeparti, der har tænkt sig at stemme for en straffeaktion mod de amter, der prøver på at bevare deres sygehuse, og det er den selv samme indenrigs- og sundhedsminister, der sidder herovre i stolen, eller i hvert fald befinder sig i salen et eller andet sted, der skal forhandles med om de her ting.
Det er den selv samme indenrigs- og sundhedsminister, som har et lovforslag på i dag, der netop er med til at straffe amter, der forsøger at bevare deres sygehuse.
Jeg kan ikke få det til at hænge sammen, må jeg indrømme.
Vi vender os imod, at man benytter skattestoppet og stramme økonomiaftaler til at privatisere sygehuse og på den måde indføre en anden model for det danske sygehusvæsen, mens Strukturkommissionen arbejder.
Vi mener til gengæld, at man godt kan rokere det ene og det andet ude på sygehusene om for at blive mere effektiv, men det skal ikke gøres på baggrund af et skattestop, det skal gøres på baggrund af gode investeringer til glæde for patienterne og ikke kun for at finde besparelser.
Karen J. Klint (S), 2002-11-27:
Det lader jo til, at det er forgæves at appellere til Dansk Folkeparti om at være med til at afbøde de kortsigtede konsekvenser, så nu vil jeg spørge lidt om de langsigtede konsekvenser.
Der står på side 5 i lovforslaget: Det er ikke muligt at sige noget om de regionaløkonomiske konsekvenser af lovforslaget på længere sigt.
Det vil afhænge af, hvilke amtskommuner der i de kommende år vil forhøje eller nedsætte skatteudskrivningen.
Det, vi ser her nu, er et flertal, der vedtager en lov, som ingen kan komme med nogen fremtidsudsigter om.
Er det en ny trend i Dansk Folkeparti?
Poul Nødgaard (DF), 2002-11-27:
Jeg vil bruge det meste af min taletid på fru Sophie Hæstorp Andersen, der rejste et meget interessant spørgsmål omkring sygehusene.
Vi står i Dansk Folkeparti komplet uforstående over for, hvorfor Socialdemokratiet ikke støtter det beslutningsforslag, Dansk Folkeparti har fremsat her i Folketinget, som har været til første behandling, og som jo bygger på, at man, så længe Strukturkommissionen arbejder, ikke ønsker, at man skal begynde at nedlægge sygehuse rundtomkring i amterne.
Derfor lyder beslutningsforslaget, at indenrigs- og sundhedsministeren skal tage en snak med Amtsrådsforeningen om, hvordan man kan finde en dialog i dette.
Og vi har tilføjet, det står ikke i beslutningsforslaget, at hvis det skulle få en økonomisk konsekvens, går vi ud fra, at regeringen vil se positivt på disse ting, ligesom man ser positivt på så mange andre sociale aspekter.
Det vil netop sikre vores sygehuse, så længe den Strukturkommission arbejder.
Vi synes, og det lægger jeg overhovedet ikke nogen skjul på,
at det er ulykkeligt, at man begynder at nedlægge en lang række velfungerende sygehuse, bl.a. i mit eget amt og også i andre amter.
Vi har set, hvordan det går i Århus i øjeblikket, hvor man ganske vist bevarer nogle sygehuse, men det er i så amputeret form, at man kan diskutere, om det er en bevarelse af dem.
Det er sådan set ud fra et lægmandssynspunkt, men umiddelbart synes jeg, at amputationen er så alvorlig, at man kan diskutere, hvor meget sygehus der efterhånden er tilbage.
Jeg bliver selvfølgelig også lige nødt til at svare hr. Touborg med hensyn til det kollektive.
Jeg føler ikke, det er en kollektiv afstraffelse.
De amter, de 14, der vist er af slagsen, har været meget spændte på, da de fastsatte deres beskatningsprocenter, at se, hvordan det forløb.
Og de vidste godt, at de skulle være med til at betale en del af det foretagende, hvis ikke de overholdt skattestoppet.
Thomas Adelskov (S), 2002-11-27:
Nu skal jeg jo ikke gøre mig klog på indenrigsministerens handlinger, men jeg er ret sikker på, at indenrigsministeren senere vil kunne komme op og bekræfte, at det at komme under administration er ikke noget, man beder om.
Det er altså ikke ligesom konkurs i en virksomhed.
Man kan ikke gå ud i noget konkursrytteri her fra Vestsjællands Amts side, der er nogle helt objektive kriterier, og opfylder man ikke dem, så skal man henvende sig til Indenrigsministeriet, det har noget at gøre med, hvor meget man har i kassen, og så kommer man under administration og skal diskutere amtets økonomi og bliver enig om en model, så man kommer videre.
Det er altså ikke noget, man kan bede om.
Men vi kunne jo undgå denne her diskussion, hvis Dansk
Folkeparti her valgte at sige: Næ, vi synes sådan set, det er fair nok, med hr. Poul Nødgaards viden om økonomien i Vestsjællands Amt synes vi, det er fair nok, at de får nogle flere penge og får lov at hæve skatten.
De behøver ikke komme under administration for at klare det, så Dansk Folkeparti vil ikke stemme for regeringens forslag.
Så er problemerne løst, for så kommer de ikke under administration ude i Vestsjællands Amt.
Så skal de ikke ud i noget konkursrytteri ude i Vestsjællands Amt.
Så skal de ikke gå med hatten i hånden ind til indenrigsministeren ude fra Vestsjællands Amt.
Så enkelt kunne det gøres, hvis hr. Poul Nødgaard levede op til det, han tidligere har stået og sagt til TV 2/ØST, han ville gøre, nemlig sikre, at man i Vestsjællands Amt fik en dispensation og fik lov at hæve skatten for at klare sine egne problemer.
Ole Stavad (S), 2002-11-27:
Jeg forstår godt hr. Poul Nødgaards vanskeligheder i den her sag.
Jeg vil ikke engang sige, jeg har ondt af ham.
Hvad var det, der skete i Vestsjællands Amt, hvis vi skal fortsætte historien?
Nu skal det her jo ikke bare være Vestsjællands Amt.
Det var jo, at Socialdemokratiet samlede et flertal, hvor Dansk Folkeparti var nødt til at sprænges i Vestsjællands Amt, og de, der blev i Dansk Folkeparti, blev ovre hos amtsborgmesteren, så de kunne blive ved med at nedlægge.
Så det er jo den historie, må jeg sige til hr. Poul
Sådan er den.
Men jeg vil godt gå tilbage til det, hr. Poul Nødgaard startede med, nemlig om vi nu ikke skal glæde os over, at det sådan set er gået flot.
Det er gået så flot, at når vi ser på samtlige kommuner og samtlige amter under ét, så har de holdt skatten uændret bortset fra 0,02 pct.
Det svarer til, at en årsindkomst på 250.000 kr. skal af med 3 kr. mere om måneden i skat, når vi ser det på landsplan.
Det er det, der er baggrunden for, at hr. Poul Nødgaard nu sammen med regeringen vil lave en straffeekspedition.
Hvis nu vi er enige om, at det er gået flot, skulle vi så ikke også være enige om, at når man har ramt så tæt på nullet, som man næsten kan, lader vi regeringen stå og flagre med det her forslag?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-11-27:
Jeg synes som sundhedsordfører for Socialdemokraterne, at der manglede et afsnit i hr. Poul Nødgaards ordførertale for Dansk Folkeparti.
Jeg kan ikke helt få det til at hænge samme med, at vi står her i dag og hører Dansk Folkeparti støtte et lovforslag, hvor amter straffes økonomisk for at kæmpe for deres hospitaler.
Det er en aftale, der jo ikke kun rammer de hospitaler, der er lukningstruede i Vestsjællands Amt, som har været meget omtalt i dag, men som i en periode faktisk også gjorde Skagen Sygehus lukningstruet igen.
Kan hr. Poul Nødgaard måske kaste lys over, om Dansk Folkeparti har trukket sit forslag tilbage om, at man ikke må lukke små hospitaler i Danmark, eller hvordan tingene hænger sammen med, at man nu tværtimod står her og vil straffe amterne?
Poul Nødgaard (DF), 2002-11-27:
Vi fortsætter lige en kort stund med det om ikke rige så i hvert fald velstående Vejle Amt, som jeg også har set nogle tal på.
Det er da muligt, at Vejle Amt har en lav beskatningsprocent, men hvis jeg kaster blikket på Vestsjællands Amt, når hr. Adelskov er så stolt over, at man i et antal år holdt uændret amtsskat, så ligger, så vidt jeg erindrer, Vestsjællands amtsskatteprocent på 12,0, og den er så sat op til 12,4 pct. Jeg tror kun, der er et eller to amter, der har en højere beskatningsprocent end Vestsjællands Amt. Så årsagen til det kunne jo være, at Vestsjællands amtsrådspolitikere, når de holdt skatten i ro et antal år, havde set, at nu var den vist kommet op på en højde, hvor det var klogt at holde lidt igen. Med hensyn til det med at sætte under administration, så er det jo ikke Poul Nødgaard her, der skal sætte nogen under administration.
Jeg har bare set det, som formentlig Indenrigsministeriets eksperter og amtet i fællesskab har vurderet, ligesom man også gør på det kommunale område, når en kommune eller et amt skal sættes under administration, og det er et dræn.
Jeg læser jo også i mine aviser, hvor tit man har vanskeligheder ved at udbetale lønningerne til den første.
Det må hr. Adelskov også læse noget om i sine aviser, hvis han følger med i Holbæk Amts Venstreblad, som jo er hans foretrukne avis.
Det er helt o.k. Jeg læser Ringsted Dagblad.
Jeg har i hvert fald set flere gange, at man har haft utrolig svært ved at udbetale lønningerne.
Hvis hr. Adelskov mener noget med det om at være under administration, hvorfor har han så ikke opfordret den tidligere amtsborgmester, hr. Søren Eriksen, til sammen med den nuværende amtsborgmester at rette henvendelse til Indenrigsministeriet, inden man fik vedtaget det her famøse budget, og så simpelt hen bede om at komme under administration?
Det vil jeg ikke udelukke, at de var berettiget til at komme, og så havde vi slet ikke stået og haft den folketingsdebat i dag.
Vi kunne have beskæftiget os med så mange andre fornuftige ting.
Jeg tror ikke, der var mere, jeg stopper ved det.
Thomas Adelskov (S), 2002-11-27:
Det er ganske rigtigt, at man har trukket meget på kassen.
Det er jo, fordi man havde pålagt sig selv et skattestop. Man har ikke hævet skatten i 4 år.
Derfor har man sådan set trukket på kassen.
De andre amter omkring Vestsjællands Amt har hævet skatten inden for de 4 år til 12,5 pct., 12,4 pct.
Men Vestsjællands Amt har levet med et selvpåtvunget skattestop. Så siger hr. Poul Nødgaard - det kan jeg simpelt hen ikke forstå - at han mener også, at Vestsjællands Amt burde sættes under administration, for så kan man få lov til at hæve skatten.
Jamen hvorfor så ikke bare lade dem få lov til det?
Hvorfor skal de under administration for at få lov til det?
Vi kan se, at der er problemer i Vestsjællands Amt, og jeg tror, at hr. Poul Nødgaard har ret, når han siger, at han har siddet og kigget alle tallene igennem her i sommer.
Jeg tror på det.
Hvorfor så ikke bare lade Vestsjællands Amt få lov til at hæve skatten, så man kan løse problemerne i Vestsjællands Amt i stedet for nu at tvinge dem ud i en situation, hvor de ender under administration?
Det er da ikke at have foden under eget bord og orden i egne sager.
Jeg ved jo, at hr. Poul Nødgaards parti startede med at have tre medlemmer i Vestsjællands Amtsråd.
Nu er man nede på et.
Det kunne jo være, der var en årsag til det.
Kunne Dansk Folkeparti ikke bidrage til, at man kan løse tingene i eget hus?
Karen J. Klint (S), 2002-11-27:
Jeg tror gerne, at Vejle Amt tidligere har villet vedkende sig at være et velstående amt til trods for, at amtet faktisk har landets laveste amtsskat.
Men det holder op, vil jeg sige til hr. Poul Nødgaard.
Men inden man kendte konsekvenserne, før man vidste, hvad regeringspartierne og følgepartiet af duksedrenge, som i ét og alt følger det, som ministrene siger, og ikke tager en selvstændig stilling, ville gøre, da sagde amtsborgmesteren i Vejle, som er Venstremand, at de ikke havde råd til at finansiere den årlige vækst, når de ikke måtte røre ved deres skatteprocent.
De havde ikke råd til at følge op på de her ting.
Det kunne lige skrabe an i 2003, men det ville ikke gå i 2004 og 2005.
Så der er andre amter end Vestsjællands Amt, der får problemer, når tingene skal stå stille med tilbagevirkende kraft, og man ikke kan overholde alle de løfter, som kommer fra den samme regering.