Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-12:
Denne sag handler jo om udsalg af arvesølvet, men i den her sag er det værre, end det plejer at være, fordi når man sælger arvesølvet i en familie, så er det jo ofte sådan, at det dog er hele familien, som i det mindste får en middag ud af det eller et eller andet.
Det synes vi i Enhedslisten simpelt hen ikke er rimeligt, især ikke, fordi det jo er fuldstændig tilfældigt, hvem der har ejendomsretten til de her selskaber i forhold til, hvem der har bidraget til opbygningen af selskaberne, hvem der har skabt værdierne og betalt dem.
Nu nikker ministeren.
Han har hørt det.
Men hvis ministeren har hørt det, så burde ministeren også tage den konsekvens at indbyde Folketingets partier til en forhandling om, hvordan vi så kan løse det problem og undgå, at nogle ganske få familiemedlemmer stikker af med arvesølvet og sælger det, mens de andre ingen andel får.
Det har også været et tema i debatten, at i virkeligheden svarer en udpumpning af 25-30-40-50 mia. kr. på den her måde jo til, at man lavede det som ufinansierede skattelettelser.
Det vil have den samme virkning på økonomien
som ufinansierede skattelettelser.
Jeg har godt hørt, at der så har været en diskussion af, at det så bliver brugt af nogle kommuner til at betale deres gæld.
Men det udsætter jo bare problemet et lille stykke tid, for så kan de kommuner jo sænke deres skatteprocent svarende til de penge, som de ellers skulle have brugt til at betale af på gælden, og så forøge deres udgifter tilsvarende.
Så det er jo ikke noget.
Det er jo kun et spørgsmål om, hvilket år den udpumpning i samfundsøkonomien, som Gentofte Kommune kunne glæde sig over, så vil sætte sig i samfundsøkonomien.
Så hvis man slipper disse penge løs, vil de gå ud i noget, der vil have samme virkning som ufinansierede skattelettelser.
Der vil jeg godt spørge ministeren, om han ikke er enig i, at dansk økonomi ikke har brug for et sådant ukontrolleret udslip, og om ikke ministeren vil betragte det som et alvorligt problem, hvis det skete.
Hvis der skal betales nogen penge til nogen, burde det i hvert fald være udslag af en solidarisk politisk beslutning, og ikke ved sådan en tilfældighed som det, der ligger bag ved ejendomsretten til de her selskaber.
Fra Enhedslistens side har vi intet ønske om, at de her
selskaber skal sælges.
Vi har slet ikke den idé, som mange partier har i Folketinget,
at det skulle være nogen speciel gevinst for forbrugerne, at de selskaber blev solgt til Preussen Elektra, eller hvem det kunne være; det tror vi sådan set ikke at danske forbrugere vil have meget stor gavn af.
Så derfor er vores indfaldsvinkel, at der ikke er noget behov for at sælge de selskaber, men der er selvfølgelig behov for, at de værdier, der er i de selskaber, bliver brugt på en samfundsmæssigt forsvarlig måde, og at alle de forbrugere, der reelt jo er de egentlige ejere af de selskaber, bliver tilgodeset også fremover. Det er det, vi ønsker.
Derfor har vi støttet og vil vi støtte det forslag, der er fremsat her af de fire partier.
Men vi vil også gerne støtte, hvis en forhandling - med eller uden ministeren - kan føre til en anden løsning, som kan give det samme resultat: at vi sikrer disse værdier for hele samfundet og ikke kun for nogle enkelte kommuner.
Så vil vi også gerne være med til det. Det, vi ikke vil være med til, er at sidde passivt og se på, at vi har en minister, der har ansvaret for det her, men som ikke foretager sig noget som helst for at løse problemet, før det kommer ud af kontrol.