Jann Sjursen (KD), 2003-11-20:
På nuværende tidspunkt er der grund til at se lidt tilbage i tiden og gøre vore erfaringer, sådan som forløbet har været, siden krigen
mod Irak blev indledt, og som stabiliserings- og genopbygningsindsatsen forløber nu, og der er selvfølgelig også grund til at kigge længere fremad for at se, hvad vi kan gøre på baggrund af de erfaringer, vi har nu.
Kristendemokraterne var i sin tid imod dansk deltagelse
i krigen mod Irak, fordi vi mente, at krigen helt klart var uden et FN-mandat og uden hjemmel i folkeretten som sådan, og det er vi selvfølgelig fortsat, som det også er fremgået af debatten i dag. Derudover vil jeg godt tilføje, at det beslutningsgrundlag, der forelå for både Folketing og regering, da beslutningen blev truffet, jo efterfølgende har vist sig ikke at være fyldestgørende - for nu at sige det mildt - med hensyn til de oplysninger, der blev givet, og valøren af dem.
Det vil vi sådan set
ikke specielt bebrejde regeringen, for jeg mener, at som det også blev sagt fra ministrenes side, har regeringen selvfølgelig brugt de oplysninger, der var offentligt tilgængelige, og formentlig også de oplysninger, som er tilflydt regeringen på forskellig vis, bl.a. fra vore allierede.
Vi må imidlertid konstatere, at der i både den hjemlige debat og den internationale debat, ikke mindst i USA og i særdeleshed i England, er blevet sat store spørgsmålstegn ved de oplysninger, der er blevet givet, bl.a. om masseødelæggelsesvåben.
Det bør også give anledning til, at man for fremtiden også konsoliderer sit grundlag for at gå i krig på, hvorfra man får sine oplysninger, og også af den grund synes vi, det er på sin plads, at forespørgselsdebatten har været rejst her i dag.
Der er nu truffet beslutning om, at der i Det Udenrigspolitiske Nævns regi afholdes en høring, som skal belyse nogle af disse aspekter og ikke mindst de folkeretlige aspekter, som jo også har været meget berørt i debatten i dag.
Det hilser vi velkommen, lige så vel som vi også er glade for regeringens meddelelse i dag om, at man vil bede DIIS om at udbygge rapporten om militær intervention.
Det synes vi er ganske udmærket, for der kan selvfølgelig komme situationer - og det har der allerede været, bl.a. Kosovokrigen - hvor Kristendemokraterne vil give tilslutning til, at man går i aktion på trods af, at der ikke foreligger et klart FN-mandat.
Det gjorde der ikke dengang, men alligevel fandt man fra verdenssamfundets side, at det var nødvendigt.
Angående de forslag til vedtagelse, der nu er fremsat, må jeg sige, som jeg også har haft lejlighed til at sige i adskillige korte bemærkninger i debatten i dag, at vi står meget uforstående over for den koalition af partier, der har fremsat det forslag til vedtagelse, som kommer til afstemning om lidt.
Vi står uforstående over for det, fordi der er den store tvist om fortolkningen af dele af forslaget, specielt den del af det, der vedrører spørgsmålet om folkeretten og dens anvendelse.
Vi kan ikke stemme for dette forslag til vedtagelse på grund af den store fortolkningstvivl, som Folketinget er ladt tilbage med efter debatten i dag.
Vi vil undlade at stemme - ikke fordi vi har så meget imod selve ordlyden af forslaget, men fordi vi ved, at den dækker over vidt forskellige fortolkninger, spændende fra Dansk Folkepartis over regeringspartiernes og til den fortolkning, som Det Radikale Venstre og Socialdemokraterne lægger for dagen.
Det er selvfølgelig også baggrunden for, at vi har valgt at fremsætte vores eget forslag til vedtagelse, som konstaterer, at krigen mod Irak skete uden FN-mandat, og at der med rette kan sættes spørgmålstegn ved de oplysninger, som indgik i den offentlige debat forud for krigen og også indgik i grundlaget for Folketingets stillingtagen til de militære aktioner.
dermed også - og det synes vi er meget væsentligt - et solidt grundlag for de danske styrkers bidrag til stabilisering og genopbygning af Irak.
Vi har fra dansk side valgt at bidrage med danske soldater til indsatsen i Irak, vi håber selvfølgelig, at opgaven kan løses, og vi er også taknemlige for, at de har påtaget sig den opgave, uanset at vi altså i sin tid ikke støttede dansk deltagelse i krigen mod Irak, fordi den fandt sted uden et klart FN-mandat.
Vi ser frem til, at debatten om folkeretten og om, hvordan vi tilvejebringer de fornødne oplysninger som grundlag for de vigtige beslutninger, Folketinget nok desværre kommer til at træffe i årene fremover vedrørende militære aktioner, vil fortsætte, så vi får et så godt og solidt grundlag som muligt at træffe beslutningerne på og først og fremmest forhåbentlig et grundlag, som ikke strider mod folkeretten.