Ulrik Kragh (V), 2003-05-08:
Efter 21 dage med krig var det den 9. april en fantastisk oplevelse at se de undertrykte shiamuslimer danse i Bagdads gader.
Et af verdens mest farlige og mest brutale diktatorregimer var sat fra magten.
Billedet blev også bekræftet af de jublende irakere i nord, kurderne, som endelig var frigjort fra deres tyran.
Det var tydeligt at se fremtidens håb i deres ansigter. Desværre var billedet også præget af en skyggeside.
Der var organiserede bander, som benyttede magttomrummet efter Saddam Hussein til at plyndre Iraks kulturskatte.
Der var irakere med mange års opsparet vrede imod styret, som i forvirringen deltog i plyndringen af Saddam Husseins paladser og de offentlige bygninger.
Der var truende adfærd over for nødhjælpsarbejderne, plyndringer af hospitalerne, og sådan kan man desværre fortsætte. I det hele taget skete der den forventelige eksplosion, som ville komme efter et diktatorregimes fald.
Det er den uundgåelige konsekvens, når man ikke jævnligt har taget luften ud af utilfredsheden med demokratiske valg.
Det kræver en fast militær styring i magttomrummet, indtil Irak selv har etableret et demokratisk styre, et nyt forsvar og politi, som er under demokratisk kontrol, hvilket var et af formålene med krigen.
USA og Storbritannien har naturligt sat sig i spidsen for at etablere denne sikkerhed, således at der kan formidles nødhjælp, håndhæves lov og orden, beskyttes kulturarv samt etableres sikre rammer for genopbygningen og den politiske overgangsproces i Irak.
Mange synes, det burde være FN, der stod for dette arbejde,
og Danmark støtter også aktivt bestræbelserne i FN's Sikkerhedsråd for at tilvejebringe et grundlag for det langsigtede internationale engagement i Irak.
Men samtidig med at vi støtter FN, må vi også konstatere, at det vil være direkte uforsvarligt at afvente enighed i FN. Det er her og nu, at nødhjælpen skal etableres.
Det er her og nu, at hospitalerne skal sikres arbejdsro.
Det er her og nu, at den spirende demokratiske proces skal understøttes.
Det er altså her og nu, der skal handles.
Derfor er vi i Venstre glade for, at der er etableret et bredt flertal i Folketinget for et flot og respektabelt bidrag på ca. 380 soldater, som primært forventes indsat i det sydøstlige Irak.
Der udsendes en let opklaringseskadron, en stabs- og logistikenhed, en sanitetsstilling, en ammunitions- og minerydningssektion, en enhed til civilt, militært samarbejde og en ingeniørenhed til oprettelse af lejrpladsfaciliteterne.
Endelig udsendes der en specialstyrkeenhed til beskyttelse samt informationsindsamling og monitering.
Vores soldater udsendes som sædvanlig med et klart og stærkt mandat til magtanvendelse, hvis det bliver nødvendigt.
Risikoen for opgaven vurderes mellem middel og høj afhængig af opgaverne og de konkrete forhold.
Men vores soldater er uddannet til opgaven.
De har erfaring.
De er moderne udrustet.
Og de har høj moral.
Det er i det hele taget med stolthed, at vi i Venstre sender vores soldater på denne mission, for vi ved, at de kan gøre en fantastisk god figur til gavn for de almindelige irakere.
Udgifterne til missionen er 155 mio. kr. for en 6-måneders-indsats, og pengene kan findes på de i finansloven afsatte rammer til formålet.
Venstre skal anbefale beslutningsforslaget til vedtagelse.