runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Jelved (RV), 1998-06-24:
Jeg vil også tillade mig at bidrage til historieskrivningen og også til hukommelsen, for jeg er fuldstændig klar over, at korttidshukommelsen er, som ordet siger, meget kort:
Da valget blev udskrevet den 19. februar, blev der afholdt et pressemøde, hvori statsministeren og jeg deltog, og valgtidspunktet blev bl.a. begrundet med, at hvis vi ventede med et valg til september, ville vi »spilde« 1999.
Og i regeringen var vi dybt interesserede i, at der blev tid til at fremlægge en fortsættelse af skattereformen fra 1993, som skulle have virkning fra 1999, og det kunne ikke lade sig gøre, hvis valget blev holdt i september.
Derfor et tidligere valg.
Det Radikale Venstre fremlagde sit skattepolitiske program, som vi måtte døje med under valgkampen.
Så det har været fuldstændig klart, hvad vi har ønsket, og vi er kommet i Folketinget igen og i regering igen, og vi gør selvfølgelig, hvad vi kan for at gennemføre vores politik.
Og på Realkreditrådets årsmøde i april i år - efter valget og før Amsterdamafstemningen - sagde jeg i mit indlæg, at der var brug for en stramning af finanspolitikken, og ved adskillige andre lejligheder har der heller ikke været lagt skjul på, hvad det var, regeringen forberedte.
Der er forskel på den slags strukturforandrende reformer og så det, som nogle forstår ved et hovsaindgreb i forbindelse med en konflikt og lignende.
Og at det har været planlagt, at vi skulle have en fortsættelse af skattereformen fra 1993 med en fortsat reduktion af rentefradragsværdien m.v., har været virkelig klart for alle.
Marianne Jelved (RV), 1998-06-24:
Det er utrolig rørende at høre på hr. Peter Brixtofte; men det ville jo være rart, hvis hr. Peter Brixtofte fulgte med i, hvad der bliver sagt. På årsmødet i Rådet for Forsikring og Pension i maj måned i år sagde jeg i mit indlæg, at det var muligt - det er ikke ordret citeret, men det var det, der var budskabet, og det er jo dokumenterbart, for talen er jo at finde - at vi skulle indrette realrenteafgiften på en anden måde, for
Og med hensyn til omsorgen for Det Radikale Venstres tillidsfolk - hvis hr. Brixtofte ellers hører efter - er det jo bekendt, at der på hovedbestyrelsesmødet den 21. februar 1998 blev vedtaget et skattepolitisk program, som stort set er gennemført med pinsepakken - stort set; der er enkelte ting, vi ikke er kommet igennem med, f.eks. en forhøjelse af bruttoskatten, men det kan vi jo vende tilbage til ved en anden lejlighed.
Frank Aaen (EL), 1998-06-24:
Nu prøvede vi et par gange i formiddags at lokke Venstres ordfører til at være lidt konkret med hensyn til, hvad Venstre gerne vil, men det lykkedes ikke.
Så har der været frokostpause, og efter den tog Venstres ordfører ordet i anden runde, og så sad vi jo spændt og ventede på, at det ville komme, men vi måtte jo notere, at det endnu en gang var en gang varm luft, åbenbart inspireret af den kommende sommer, for igen var der intet indhold.
Brixtofte: Når der loves skattelettelser, hvordan har Venstre så tænkt sig at finansiere de skattelettelser?
Hvor skal pengene spares?
Jacob Buksti (S), 1998-06-24:
Når man hører Venstres ordfører her for anden gang i dag, får
man altså en fornemmelse af, at valgkampen slet ikke er slut endnu: Befolkningen kan vælge mellem det og det!
Men man får jo ikke at vide, hvad det drejer sig om.
Som hr. Frank Aaen var inde på, får man jo ikke noget at vide; man får bare en henvisning til Venstres og De Konservatives finanslovudspil.
Men dér hang det jo heller ikke sammen.
Når man lagde tallene sammen, så passede det ikke, så var det luftmillioner og vindmilliarder, det handlede om.
Der var ingenting.
Kan vi ikke få bare en antydning af, hvor alle de milliarder, der skal finansiere det cirkus, som Venstre og De Konservative mener skal erstatte pinsepakken, kommer fra?
Det har vi altså ikke fået noget seriøst svar på, og derfor tror jeg, hr. Peter Brixtofte kommer til at føre denne valgkamp mange år endnu, inden han virkelig får chancen for at føre en valgkamp.
Peter Brixtofte (V), 1998-06-24:
Økonomiminister Marianne Jelved sluttede med at sige, at det eneste, De Radikale ikke kom igennem med, var en forhøjelse af bruttoskatten, men nu forhøjer vi den om lidt fra 8 til 9 pct.
, så også på det punkt er Det Radikale Venstres socialistiske program blevet gennemført. Og når ministeren henviser til, at hun på et møde har sagt, at der måske skulle foretages en ændring af realrenteafgiften, og at der også har været kritik af den fra branchens side, er det jo ikke sådan, at branchen har kritiseret den med henblik på at få en fast afgift på 26 pct. Tværtimod har man kritiseret den tekniske udformning og det, at den har ramt ejendomsinvesteringer, og på anden vis.
Det er det, kritikken har gået på.
Derfor er det ikke rimeligt at henvise til branchens kritik som begrundelse for, at man derefter afskaffer en realrenteafgift, som friholder 3½ pct. i realrente for beskatning, og i stedet går over til en fast 26-procents-beskatning, som betyder en lavere realrente.
For det, som regeringen foreslår nu, er jo reelt, at realrenten ved pensionsopsparing bliver sat ned fra 3½ pct. til 2½ eller måske 2 pct. i de kommende år.
Det er det, man foreslår, og det betyder lavere pensioner for dem, der har sparet op.
Sådan er dét.
Til hr. Frank Aaen er der jo ikke andet at sige, end at jeg har svaret mange gange, og at hr. Frank Aaen kan kigge i spalterne og dér se, hvor mange konkrete forslag til besparelser i den offentlige sektor, der er fremlagt indtil i dag.
Men hr. Frank Aaen er nok umulig at gøre tilfreds, for ligegyldigt hvor mange gange man fortæller ham det, vil han jo blive ved med at sige, at vi ikke har sagt, hvordan vi konkret vil gøre det; men jeg vil henvise til vores program sammen med De Konservative og til alle de principielle udtalelser, jeg er kommet med i dag.
Frank Aaen (EL), 1998-06-24:
For det, der ligger her, er nogle fornuftige omfordelinger i skattesystemet, men det, som V og K vil - og så må vi jo hjælpe til - det er at spare 4½ mia. kr. på arbejdsløshedsdagpengene, det er at spare 1 mia. kr. på arbejdsmarkedsuddannelserne, det er at spare 1,4 mia. kr. på uddannelsesorloven, det er at spare 500 mio. kr. på miljøet, det er at spare 2 mia. kr. på ulandsbistanden, og det er at spare 400 mio. kr. på flygtningene.
Og det fra V og K kunne vi altså ikke få trukket rigtig frem i debatten, og derfor synes jeg, det, der er kommet, bare er luft.
Og hvis man skal have den valgmulighed, som hr. Peter Brixtofte efterlyser gang på gang, skal vi jo vide, at det er det her, V og K vil, selv om de ikke er meget for at få det frem i lyset i dag.
Jacob Buksti (S), 1998-06-24:
Jeg kan helt tilslutte mig det, hr. Frank Aaen lige har sagt:
Man kan tage den liste, og så kan man se, hvad det er, Venstre og De Konservative vil.
Men samtidig er der jo det, at når de opgør det, overdriver de besparelserne og indtægterne, og derfor hænger det ikke sammen.
For det hænger jo ikke sammen: Dér, hvor de siger at der er overskud, giver det et stort underskud.
Og derfor kommer vi jo ikke videre, selv om hr. Peter Brixtofte bliver ved og bliver ved og bliver ved, og derfor vil jeg bare slutte med at sige, som en klog mand engang sagde herinde: Hvad er alternativet til at blive ved med at dunke hovedet ind i væggen?
Det er at lade være!
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-06-24:
Det er egentlig utroligt at høre på nogle af dem, der har hovedansvaret for, at statens økonomi er, som den er.
For den er faktisk rigtig dårlig, vil jeg sige til hr. Jacob Buksti, og så er det faktisk utroligt at høre det, der blev sagt heroppe for et øjeblik siden.
Sagen er, at den eneste måde, den nuværende regering forsøger at skabe overskud på statens finanser på, er ved at sælge ud af arvesølvet.
Det kunne der være lidt ræson i, nej, man bruger det til at forsøge at få sminket statens regnskab.
Derfor er det egentlig utroligt at skulle høre på det her fra hr. Bukstis side, men det kan jo ikke komme bag på os, for det har vi jo gjort før.
Det, jeg egentlig tog ordet for, var for at rette en bemærkning til økonomiministeren, som gik herop efter min korte bemærkning tidligere - Folketingets forretningsorden levner jo ikke mulighed for at tage ordet til økonomiministeren på det tidspunkt, og derfor gør jeg det nu - og forsøgte at retfærdiggøre, at der jo ikke var tale om løftebrud med denne pinsepakke.
Som økonomiministeren sagde, har det jo hele tiden været lagt klart frem fra regeringens side, bl.a. af økonomiministeren i diverse indlæg rundtomkring, at regeringen gik efter en finanspolitisk stramning i forbindelse med en fortsættelse af skattereformen fra 1993.
Men det, økonomiministeren i sit svar fuldstændig så bort fra, var det faktum, at bl.a. finansministeren for ikke ret mange måneder siden var ude og sige, at der ikke var behov for indgreb over for boligejerne.
Man kan jo lave en finanspolitisk stramning i forbindelse med fortsættelse af skattereformen fra 1993 på utrolig mange måder, men her vælger man altså at gøre det
over for den gruppe, nemlig boligejerne, som man fra regeringens side endda har været ude at frede for ganske få måneder siden
Jeg tror, man må omskrive et gammelt citat og sige, at man har et standpunkt, til man fastholder et nyt.
Det må være regeringens motto.
Peter Brixtofte (V), 1998-06-24:
To bemærkninger til skatteministeren:
Først vedrørende kapitalpension.
Der er ikke nogen tvivl om, at det her indgreb påvirker opsparingen meget negativt inden for pensionsopsparing og specielt den del af det, der hedder kapitalpension.
Ifølge regeringens egne oplysninger fra den 4. juni 1998 vurderer regeringen fra Finansministeriets side, at der ryger 6 mia. kr. i opsparing.
- 6 mia. som følge af de her ændringer.
Det er jo meget svært at forstå, at man vil lave et indgreb, som formindsker opsparingen med 6 mia. kr., når hele problemstillingen ifølge regeringen er, at opsparingen er for lille.
Dernæst vedrørende ejerboligerne.
Det fremgår også klart af papir fra Skatteministeriets Departement 8. juni 1998, at der er tale om væsentlig ekstra beskatning, når man lægger fjernelsen af lejeværdien sammen med den nye ejendomsværdibeskatning, og dertil kommer, at man taber værdien af rentefradragsretten.
Så for ejerboligerne er der tale om en ekstra skat pr. år på ca. 6-7 mia. kr. som følge
af det her indgreb.
Ole Stavad (S), 1998-06-24:
Hr. Peter Brixtofte er jo svær at diskutere med forstået på den måde, at når vi nærmer os kernen, så skifter han enten emne eller refererer noget, der er skrevet, med et fuldstændig andet indhold end det, der står.
Hr. Peter Brixtofte ved, at de papirer, som Venstre og De Konservative fik under forhandlingerne, og de svar, der er afgivet i Folketingets Skatteudvalg officielt under udvalgsbehandlingen, enstemmigt og entydigt siger, at vurderingen er, at ændringen på kapitalpensionen, når vi ser på den samlede opsparing, på kort sigt forventes at være neutral og på lang sigt at have en positiv indvirkning.
Det er konklusionen.
At der så vil være et fald i kapitalpensionsopsparingen, er vores vurdering.
Det var også det, jeg sagde før, men det bliver opvejet på andre områder, og derfor er den samlede vurdering, at det er neutralt på opsparingen på kort sigt, og at det øger opsparingen på lang sigt. I forhold til ejendomsværdiskatten kan hr. Peter Brixtofte ikke komme uden om, at for de nuværende boligejere bliver ejendomsværdiskatten for de flestes vedkommende lavere, end lejeværdien er på nuværende tidspunkt. Det er selvfølgelig en nøgtern og ordentlig konstatering, som ingen har forsøgt at imødegå, at når rentefradragsværdien falder, så betyder det, at vi, der har renteudgifter, får en mindre del refunderet over skatten.
Det har jeg aldrig forsøgt at benægte, og derfor er det ingen nyhed, hr. Peter Brixtofte supplerer med.
Flemming Hansen (KF), 1998-06-24:
Skatteministerens sidste bemærkning skal jeg lade stå uimodsagt, for jeg har ikke mulighed for at vurdere, hvordan samarbejdsmulighederne er fremover, men det ser ikke særlig lyst ud efter min opfattelse.
Det er nemlig umuligt at diskutere med en minister, der benægter de faktiske forhold, nemlig at regeringen på et meget tidligt tidspunkt førte orienterende forhandlinger med SF og Enhedslisten om pakkens hovedindhold, ikke alle detaljerne, det kan jeg ikke bevise, men det andet er naturligvis klart. Og så er ministeren åbenbart begyndt på en ny skik, nemlig at referere fra de forhandlinger, man har haft.
Og det kan jeg ikke forbyde ministeren, men jeg synes, det er lidt ubehageligt, og jeg tror, det vil vanskeliggøre forhandlingerne fremover.
Men jeg vil sige til ministeren og understrege, at Det Konservative Folkeparti på intet tidspunkt har opfattet det således, at regeringen ønskede at føre seriøse forhandlinger med os med henblik på at nå en konklusion.
Regeringen forhandlede på skrømt; det er fuldstændig uimodsagt, også efter ministerens indlæg.
Frank Aaen (EL), 1998-06-24:
Nu er det stakkels radikale parti blevet slået så meget i hartkorn med Enhedslisten og socialister, og derfor vil jeg gerne bede hr. Morten Helveg Petersen bekræfte, at når det ikke lykkedes at få fjernet det skrå skatteloft, når det ikke lykkedes at få hævet topskatten, så de rige kom til at betale endnu mere i skat, og når det lykkedes A.P. Møller i høj grad at slippe for nogle skattestigninger, vi gerne havde påført A.P. Møller, så bærer Det Radikale Venstre i høj grad ansvaret for de - i vores øjne - forringelser.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-06-24:
Hr. Morten Helveg Petersen talte jo varmt for, at man skulle fremme opsparingen. Dér vil jeg gerne stille et konkret spørgsmål.
Ifølge pinsepakken ophæves bundfradraget for positiv nettokapitalindkomst i topskattegrundlaget.
Finder hr. Morten Helveg Petersen, det er rimeligt, og vil det ikke kunne medføre, at man må til at optage nogle lån, så man kan få nogle renteudgifter, der kan modsvare lejeværdien, så man slipper for topskatten?
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-06-24:
For få tilskyndelser til at tjene penge, siger hr. Kalnæs.
Jeg prøvede at gøre den pointe, at her forsøger vi at trække lidt i den rigtige retning.
Alle politiske partier har igennem længere tid snakket om, at nu skulle der skattelettelser til i bunden, og når man så fremsætter forslag, der indebærer skattelettelser i bunden, og stiller ændringsforslag, der indebærer yderligere lettelser i bunden, er det da et skridt i den rigtige retning.
I øvrigt, hvad angår tilskyndelser til at tjene penge, skal jeg endnu en gang beklage det her med selskabsskatten, at det ikke lykkedes at nedsætte den.
Det havde i hvert fald været en tilskyndelse til at tjene penge, men det var der ikke politisk flertal for i denne her omgang.
Til hr. Frank Aaens utrolig gode spørgsmål: Jo, jeg skal gerne bekræfte, at Det Radikale Venstre strittede kraftigt imod, hvad angår yderligere hævelse af skatteloftet, yderligere hævelse af marginalbeskatningen, så svaret på hr. Frank Aaens spørgsmål er et klart og rungende: Ja.
Endelig skal jeg sige til hr. Flemming Kofod-Svendsen med hensyn til topskat og optage lån og i det hele taget fremme af opsparing, at det helt centrale i den her forbindelse er jo rentefradraget.
Det er det, der skal styrke opsparingen.
Det konkrete spørgsmål håber jeg vi kan løse
senere hen
Det kan jeg ikke give et svar på lige her og nu.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-06-24:
Jeg må sige, at jeg kender også radikale medlemmer ude i landet, også nogle, der driver erhverv, også nogle, der hører til de meget små, selv om nogle af dem godt nok har over 5 mio. kr. i omsætning.
Når man i dette forslag trækker en stor del af likviditeten ud af små virksomheder ved, at de skal indbetale moms en gang om måneden, er det ikke bare likviditeten.
Det er også et spørgsmål om, at når de skal i gang med den her proces hos deres revisor - og sådan nogle bruger altså en revisor - så skal de i gang 12 gange i stedet for 4 gange.
Så ikke nok med, at man ikke fik lettet skatten, men det afgørende er, at der er en lang række elementer i det her, som er i direkte modstrid med tanken om, at vi skal have orden i den betalingsbalance. Der er en lang række ting i de her forslag, der hæmmer, at der bliver skabt arbejdspladser. De, der får frataget likviditet, har ikke meget mod på at sætte nye ting i gang.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-06-24:
Jeg skal blot kort gøre den bemærkning, at hvad angår likviditetsspørgsmålet er der jo netop lempelser for de helt små virksomheder i det her forslag, og man regner med op mod 40.000 færre opgørelser, der skal sendes ind til de offentlige myndigheder som følge af ændringsforslagene her i forbindelse med pinsepakken.
Så for de helt små virksomheder, som Det Radikale Venstre i særdeleshed er optaget af, indebærer forslaget faktisk en lempelse.
Det synes jeg man skal være opmærksom på.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-06-24:
Dér, hvor lempelsen for alvor ligger, er for omsætninger under 1 mio. kr., nogle ganske små virksomheder, som ikke har den store betydning.
Men der er en lang række små virksomheder med langt over 5 mio. kr. i omsætning og med få ansatte.
Det er dem, der kommer i klemme i det her, og det er et problem.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-06-24:
Hr. Frank Aaen har i løbet af dagen, både i sine korte bemærkninger og nu, gjort meget ud af at fortælle, at Venstre og De Konservative skulle sørge for nogle særinteresser hist og her. Jeg mener ikke, at CD's holdning til det her kan betegnes som, at vi vil bevare særinteresser.
Det, vi vil, er, at vi gerne vil have et samfund på et højt niveau, der kan holde en høj social status.
Den nivellering og lighed, hr. Frank Aaen står for, kan være smuk, men så bliver vi i hvert fald lige på et noget lavere niveau.
Hvis ikke der er tilskyndelser i det her samfund, hvis ikke der er mulighed for, at der er gang i nogle, kan vi ikke tjene de penge, der skal holde sammen på et ordentligt velfærdssamfund.
Men det er jo en gammel diskussion, som går helt tilbage til 1970'erne, og jeg mener faktisk, at med hensyn til meget af det, Enhedslisten laver her i dag sammen med regeringen, skal vi næsten tilbage til 1970'erne for at finde noget, der har samme tendens.
Frank Aaen (EL), 1998-06-24:
Man kan være uenig om, hvordan det her system er opbygget økonomisk set.
Det er fair nok.
Men jeg mangler altså en forklaring fra CD på, hvad der skulle få det her system til at bryde sammen, fordi aktionærer skal betale bare nogenlunde den samme skat, som vi andre skal betale.
Jeg mener, en virksomhed, der går godt, går godt, uanset om aktionærerne skal undslå sig for at betale skat.
Og det er jo det, det drejer sig om.
Og jeg kan sådan set ikke forstå, at det, at vi lukker nogle skattefiduser - at vi f.eks. sørger for, at fradragsværdien for pensionsindbetalinger på kapitalpension er det samme værd, uanset om man er direktør, eller om man er kassedame - skulle få det her system til at bryde sammen.
At vi retter nogle skattelettelser, der er givet til de rigeste her i samfundet siden 1993 - regeringen siger, ved en fejltagelse - at vi retter op på det og inddrager de skattelettelser igen, hvorfor skulle det få det her samfund til at bryde sammen? Jeg forstår overhovedet ikke retorikken.
Det er tom retorik, som siger mere om, at CD's ellers - troede jeg -
sociale sindelag fuldstændig har slået klik i den her sag.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-06-24:
Jeg har ikke talt om, at systemet bryder sammen.
Jeg sagde bare, at vi kommer til at leve mere lige på et væsentlig lavere niveau, og det er der ikke nogen der har interesse i.
Et velfærdssamfund af en meget høj standard, som vi har i Danmark, kræver rent faktisk, at der er nogle, der har mulighed for at tjene ind til det.
Og det er dér jeg mener
man fejler.
Det er dér jeg mener man ender ud, så man ødelægger tingene. Og hvad aktiebeskatningen angår, jamen det er jo ikke bare nogle rige, besiddende aktionærer.
Det er en lang række pensionsfonde af forskellig slags, der køber op.
Vi har i Danmark ikke haft tradition for at købe aktier op, og det er egentlig en sund ting, hvis det breder sig ud til hele befolkningen.
Det standser man på den her måde.
Frank Aaen (EL), 1998-06-24:
Mere lige på et lavt niveau.
Jamen hvordan fører det til et lavere niveau?
Vi har et skattesystem, der siger, at de højeste indkomster i Danmark skal betale 58 pct. af den sidst tjente krone i skat.
Det er meget mindre, end de gjorde for 10 år siden, 20 år siden.
58 pct. af den sidst tjente krone i skat.
Så har der været en fejl i skattesystemet, der gjorde, at det kom de ikke til alligevel.
De kom kun til at betale 55,5 pct. i skat.
Hvor er så egentlig talt det, der skal få det hele til at bryde sammen og få alt ned på et lavere niveau, fordi vi nu ændrer skattesystemet, sådan at alle med høje indtægter faktisk kommer til at betale den skat, de skal betale?
Jens Peter Vernersen (S), 1998-06-24:
Jeg må sige til hr. Kim Behnke og fru Kirsten Jacobsen, at vores løfter er, at vi tager ansvar for vores samfund, at vi sikrer samfundets fortsatte udvikling, og at vi sikrer, at vi fortsat har et velfærdssamfund, der giver lige muligheder.
Det har Fremskridtspartiet aldrig nogen sinde bekymret sig om.
Det er jo det, der er virkeligheden.
Virkeligheden er, at man ikke kan finansiere velfærdssamfundet med de forslag, Fremskridtspartiet fremsætter.
Jeg gav udtryk for, at vi aldrig kunne komme til at tilfredsstille Fremskridtspartiet politisk.
Jeg gav også udtryk for, at det håbede jeg rent faktisk heller ikke vi kunne.
Ved tidligere diskussioner om udlændinge taler man altid om, at vi skal hjælpe udlændingene i nærområdet.
Når der kommer flygtninge her til landet, skal vi hjælpe dem i nærområdet, men nu taler man i stedet om, at det skal vi spare på.
Jeg må sige, at hr. Kim Behnkes beregninger på finansloven har aldrig hængt sammen, hvis vi skulle opretholde vores velfærdssamfund.
Aldrig.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-06-24:
Det skal blive meget kort.
Det vil altså med andre ord sige, at hr. Vernersen ikke håber, at Socialdemokratiet nogen sinde bliver til at stole på, når det drejer sig om de løfter, de selv giver.
Det, der er problemet for den socialdemokratiske regering, er, at alle dens ledende kredse forud for afstemningen om Amsterdamtraktaten sagde: Boligejerne kan tage det helt med ro.
Der var ingenting, der skulle røres.
Så må jeg bare lige understrege, hvad det er for et menneskesyn i hvert fald på boligområdet, man har i Socialdemokratiet.
Det er det menneskesyn, der går ud på, at det er rigtigt, at lejeboliger skal subsidieres med 13.000 kr., at andelsboliger skal subsidieres med 6.000 kr., og at ejerboligerne, som kun får 5.700 kr., dem, der får mindst, kan man altså godt tage noget fra.
Det fremgår af Børsen i en oversigt den 19. maj
1998 på side 10.
Hr. Vernersen sagde, at hr. Vernersen ikke troede, det var muligt for en socialdemokratisk regering at tilfredsstille Fremskridtspartiet.
Det skyldes jo så de forudsætninger, hr. Vernersen har.
Det ville være meget nemt at tilfredsstille Fremskridtspartiet specielt på et punkt: Man kunne blot holde de løfter, man gav, men det har Socialdemokratiet jo heller aldrig haft for vane, og derfor kan jeg godt forstå, at hr. Vernersen sagde det, han sagde lige før.
Må jeg så ikke bare minde hr. Vernersen om, at en ejendom med en ejendomsværdi på 1,5 mio. kr. svarer til en 100 m2 bungalow med fuld kælder i Holte bygget i 1937.
Det var sådan noget, arbejderne byggede, dengang man oven i købet gravede soklen ud i sand.
Kim Behnke (FP), 1998-06-24:
Hr. Jens Peter Vernersen begår en stor fejl, når han går på talerstolen og tror, at man generer Fremskridtspartiet ved at spørge til, hvor pengene skal komme fra.
Jeg betragter det som en gave, hver gang jeg bliver spurgt om det.
Der er masser af steder, uden at man skal til at fyre hjemmehjælpere eller andre platte forslag fra Socialdemokratiet.