Jens Hald Madsen (V), 2001-03-20:
Vi kender alle sammen billederne.
Vi ser børnene på hospitalerne, vi ser de magtesløse mødre, og vi ser fædrene, der råber i en vrede og frustration, som umiddelbart forklares med, at FN-sanktionerne er skyld i den irakiske befolknings nød.
Men vi må aldrig lade os manipulere af en kynisk diktator, vi skal aldrig lade vores medmenneskelighed blive udnyttet og blive nyttige idioter for en hensynsløs og iskold, beregnende diktator.
Man kan spørge sig selv: Hvorfor har vi denne forespørgselsdebat?
Hvad har ændret sig?
Har Saddam Hussein ændret sig?
Har Saddam Hussein vist politisk imødekommenhed?
Har Saddam Hussein vist, at han vil overholde menneskerettighederne?
for Mellemøsten og resten af verden?
Har Saddam Hussein vist vilje til at overholde de internationale aftaler og sanktioner, herunder respekten for FN's inspektører?
Han bruger stadig sin befolkning som gidsler.
Det er stadig befolkningen, som betaler for Saddam Husseins kyniske magtsyge, og derfor skal denne forespørgselsdebat mere ses som et udtryk for den magtesløshed, som vi og resten af det internationale samfund har, når vi står over for denne grusomme diktator.
Spørgsmålet er: Hvis vi ikke skal lave internationale sanktioner mod Irak, hvad skal vi så?
Hvad er alternativet til at stoppe denne gale mand?
For Venstre er det vigtigt at holde fast i sanktionerne og sørge for, at sanktionerne virker optimalt.
I dag fungerer de ikke optimalt, men det er ikke sanktionernes skyld.
Det er Saddam Husseins.
I dag er situationen den, at Saddam Hussein ikke blot styrer et land; han undertrykker en hel befolkning, og vi ved jo hvorfor. Vi har set billederne fra Kuwaitkrigen.
Vi har set, hvordan han affyrer våben op i luften og demonstrerer,
at han er arabernes nye leder
Og hvad har det internationale samfund så gjort?
Ja, primært har man forsøgt at få Irak og Saddam Hussein til at leve op til deres ansvar, respektere andre landes suverænitet og respektere andre minoritetsgrupper, etniske som religiøse.
Men det har været forgæves. Hvad har Saddam Hussein gjort?
Først forhalede han olie for mad-programmet i 5 år, og siden har han nægtet at anvende olieindtægterne til mad og medicin til den irakiske befolkning.
I øjeblikket står, som det er blevet nævnt, 40 mia. kr. ubrugt hen.
Politisk har han fortsat sin undertrykkelse af den irakiske befolkning.
Han har slået hårdt ned, men stadig har han en misforstået heltestatus i Mellemøsten.
Han fortsætter med at opruste militært, fortsætter med produktion af masseødelæggelsesvåben.
Det har vi fået bekræftet fra den tyske efterretningstjeneste og fra en afhopper, og derfor må vi fortsætte.
Vi ser stadig, at Saddam Hussein kører en indbringende forretning med olieledninger til Syrien og Jordan.
Det er en forretning, der på trods af sanktionerne er fortsat, og derfor skulle vi hellere køre debatten på, at Danmark skal presse de store lande til ikke at ryste på hånden og ikke blive løse i håndteringen af de økonomiske sanktioner. Danmark skal presse på, for at FN-sanktionerne fastholdes og strammes op, for ellers får vi aldrig mulighed for at nedbryde Saddam Husseins diktatur.
Derfor konkluderer Venstre, at det ikke er det internationale samfund og sanktionerne, som har taget den irakiske befolkning som gidsler.
Det er udelukkende Saddam Hussein.
Det er ikke det internationale samfund, der er skyld i, at sanktionerne ikke har fungeret efter hensigten.
Det er Saddam Husseins skyld.
Det er ikke olie for mad-programmet, der bevirker, at børn ikke får mad eller medicin.
Det er Saddam Husseins skyld.
Det er ikke det internationale samfund, der er en sikkerhedstrussel for den irakiske befolkning, for Mellemøsten, ja, for hele verden.
Det er Saddam Hussein, som er det. Derfor støtter Venstre det forslag, som Socialdemokratiet m.fl. har fremsat, og derfor mener Venstre, at FN-sanktionerne skal fastholdes.
Vi kan nemlig ikke se, hvad alternativet er.
Først til hr. Arne Melchior: Jeg er fuldstændig enig.
Man kan jo sige, at hvis der er nogen herinde, som har et svar på det, så burde vi ikke være her, så burde vi se at komme i gang.
Og hr. Villy Søvndal har jo virkelig ikke et svar på det.
Hr. Villy Søvndal siger følgende: Vi skal sørge for at foretage sanktioner, som rammer Iraks styre, men ikke rammer befolkningen.
Vi skal sørge for, at der bliver tilført medicin og mad, men det skal bare ikke gives til styret, og styret skal ikke have mulighed for at styre distributionen.
Er det sådan, det skal forstås?
Det kan jo ikke lade sig gøre, hr. Villy Søvndal.
Og det med, at der ikke er sket nogen ændringer.
Der er da sket ændringer.
Tag f.eks. i 1999, hvor man sagde: Hr. Saddam Hussein, sælg al den olie, du vil, bare du køber medicin og mad.
Det var da en kraftig ændring.
Der er 40 mia. kr. på kontoen, hvorfor starter vi ikke dér?
Derfor er der da sket ændringer.
Og til hr. Søren Søndergaard: Jamen meningen med sanktionerne er vel, at Saddam Hussein skal komme til at lytte og forstå, at det internationale samfund mener det alvorligt, når vi siger, at vi ikke vil acceptere det her.
Det er sådan set pointen.
Saddam Hussein er en gal mand, ja.
Og Saddam Hussein har også ansvaret for ikke blot et land, men også for en befolkning, det er også rigtigt.
Derfor er der jo ikke noget usammenhængende i det.
Vi må blot konstatere, at manden overhovedet ikke lever op til sit ansvar, nemlig at varetage befolkningens interesser.
Og det er det, vi forsøger at udtrykke via de her sanktioner.