Lone Møller (S), 2002-10-31:
Både hr. Hans Andersen og sundhedsministeren taler om, at dette lille forslag jo ikke løser alle problemer.
Det er rent faktisk heller ikke formålet, men jeg synes, det er rigtig rart, at vi nu får noget materiale, som måske dokumenterer lidt mere og også kan give os nogle gode ideer til, hvor vi helt målrettet skal sætte ind. Men det ændrer altså ikke på, at vi jo allerede i dag uden at behøve at have rapporter og analyser ved, at forekomsten af fedme er steget ganske, ganske voldsomt de sidste årtier, og at det også i dag betegnes som en epidemi af WHO.
Vi ved også, at stigningen giver et betydeligt sundhedsproblem, fordi fedme fører til øget forekomst af mange af de ting, vi har talt om i dag: type 2-diabetes, hjerte-kar-sygdomme, slidgigt, visse kræftformer og urinsyregigt.
Derfor har jeg også lidt svært ved at få tingene til at hænge sammen, når man siger, at forslaget bliver meget, meget dyrt, fordi det koster mindst 475 mio. kr., hvis alle med svær overvægt skal gå til diætist.
Der er på nuværende tidspunkt ca. 375 praktiserende diætister i Danmark, og de har jo nok ikke kapacitet til at behandle alle de omkring 400.000, der betragtes som svært overvægtige.
Men lige så vel som vi ikke kan tro på, at alle svært overvægtige får løst deres problemer ved enten at dyrke motion på recept eller bare dyrke den selv ved egen omsorg, er dette forslag at betragte som andet end et tilbud blandt de øvrige muligheder, der findes.
Man skal heller ikke tro, at man bliver behandlet blot ved at gå til en diætist.
Men de personer, som har problemer, er vi jo også ganske godt klar over i stor udstrækning er personer, som i forvejen ikke hører til de mest velbjærgede i dette land. Det har vi også allerede klare opgørelser over.
Men de har stor gavn af den hjælp.
Den har en effekt, men det koster meget vel i størrelsesordenen 1.500-2.000 kr. for omkring fem behandlinger, og det er jo nok ikke ligefrem det, man i første omgang punger ud med, selv om vi sagtens kunne tage debatten: jamen kunne de så ikke lade være med at æde så mange chips og bruge det til behandling i stedet for? Jo, men sådan er virkelighedens verden jo ikke skruet sammen.
Det er jeg selvfølgelig nået frem til efter at have talt med fagfolkene, diætisterne.
Jeg spurgte, hvad der kunne være det mest naturlige, for at de også skulle have en effekt, og man sagde: Omkring fem behandlinger for langt de fleste.
Nogle skal have længerevarige behandlinger, og nogle skal gå rigtig længe, men i gennemsnit kunne det i hvert fald være med til at ændre folks kostvaner, motivere til at tage en snak med hele familien og få gjort noget for at komme i gang.
Man mener altså, at fem konsultationer er hensigtsmæssigt.
Så kunne jeg da godt tænke mig, hvis man nu har tænkt sig at fortsætte med at fortælle, at det koster 475 mio. kr., og at det er alt, alt for dyrt, at man så samtidig måske kunne fortælle mig, hvad det koster, når folk er svært overvægtige, hvad det koster at behandle dem, når de skal optage sygehussenge, hvad det koster, når de oppebærer førtidspension, fordi de i kraft af deres dårligdom ikke kan arbejde.
Nogle af dem må anbringes på institution.
Folk, som får type 2-diabetes på grund af overvægt,
Hvis vi regner ud, hvad følgesygdommene til svær overvægt koster, så tror jeg sådan set, at de koster mere end 475 mio. kr., selv om samtlige 400.000 i dette land så havde tænkt sig at gå til diætist.
Nu har vi talt forebyggelse og andre områder inden for sundhedsvæsenet siden kl. 10 i formiddags.
Der er lavet mange rapporter.
Der er lavet mange undersøgelser.
Vi ved det godt.
Vi ved, at der også ligger forslag, hvor vi så let som ingenting, bare ved at knipse med fingrene - som ministeren sagde: Hvis jeg bare kunne knipse med fingrene, kunne jeg få 2 mia. kr.!
Nej, men det kunne ministeren få i løbet af et års tid.
Det er dokumenteret.
Hvis vi virkelig mente noget med det, ville det jo klæde det her Folketing, at man ved nogle af de små forslag, som ikke er så dyre, som er hensigtsmæssige, som giver besparelser, holdt op med alle de flotte ord og den megen politik og sagde: Det her er da logik, det er vi da som sundhedspolitikere forpligtet til at sørge for at få gennemført hurtigst muligt.
Så det håber jeg, at man har tænkt sig med dette forslag.