runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Samuelsen (RV), 2003-11-27:
Nu er befordringsfradraget jo så viseligt indrettet, at man får det, uanset om man sidder i en bil eller ej.
Hvis man spadserer, får man også penge for det, hvis man løber, får
man også penge for det, hvis man cykler, får man også penge for det, og hvis man tager toget, får man også penge for det. Vi skal lige huske at holde fast i, at man ikke skal dokumentere, at man sidder i en bil, for at få fradraget.
Enhedslistens ordfører ville ikke give mig en indrømmelse på SF's vegne om usikkerheden ved beslutningsforslaget, men vil SF's ordfører ikke bekræfte, at det er sådan, at der kun er én ting, vi ved med hundrede procent sikkerhed, nemlig at man fjerner noget med den ene hånd, men ikke ved med sikkerhed, hvad den anden hånd giver.
Det er den usikkerhed, der er problematisk for dem, som rent faktisk er dybt afhængige af at have en bil for at kunne passe deres arbejde osv., og er SF's ordfører overhovedet ikke enig i, at det er problematisk at skabe den usikkerhed med et forslag som dette her?
Jens Peter Vernersen (S), 2003-11-27:
Det er bare for at der ikke skal være nogen som helst tvivl:
I Socialdemokratiet er vi af den opfattelse, at der skal være tilstrækkeligt med tog, og der skal være tilstrækkeligt med busser, så folk kan komme ind til København på deres arbejde på den mest praktiske, hurtigste og mest komfortable måde.
Det skal der ikke være nogen som helst tvivl om, og det er også derfor, vi hele tiden har arbejdet for at udvide de tilbud, der er på området.
Jeg troede sådan set, det var ret indlysende, at det er vores politik.
Morten Homann (SF), 2003-11-27:
Til hr. Anders Samuelsen: Der er mange situationer, hvor man kan komme til at skabe usikkerhed, og jeg tror sådan set, at der er mange borgere, der vil skrive under på, at det er noget, som både SF og regeringen og hr. Anders Samuelsen er med til hver eneste dag, fordi vi laver lovgrundlaget om og dermed skaber tvivl hos folk om, hvad de har med at gøre.
Hvis det bliver hr. Anders Samuelsen og SF's side af salen, som får flertallet, kan det forhåbentlig lade sig gøre at lave nogle forandringer til det bedre, men det er nu engang for at lave forandringer, vi sidder her.
Men der ligger derimod i det, at man målrettet tager krone for krone.
Hver eneste krone, som fjernes fra befordringsfradraget, bliver givet målrettet til det enkelte amt til at etablere nogle løsninger, som løser transportbehovet i hvert enkelt amt.
I dag har vi befordringsfradraget, som i hovedstadsområdet og i de andre store byer bliver brugt skævt på, at folk sidder fast i bilkøer, og som i de tyndt befolkede områder ikke kan sikre folk tilstrækkelige transportmuligheder til og fra arbejde.
Der er ikke alle, der har råd til en bil, og den kollektive trafik er ikke altid tilstrækkelig.
Det, vi kan gøre, er at give amterne en pose penge, hvormed der følger en forpligtelse til at finde nogle løsninger, som rent faktisk lever op til de behov, der findes, modsat den ikkemålrettede ordning, vi har i dag.
Anders Samuelsen (RV), 2003-11-27:
Jeg takker for indrømmelsen af, at forslaget skaber usikkerhed, og at der ingen garantier er for noget som helst.
Så langt så godt.
Men det er jo ikke engang sådan, at vi er derhenne, at vi ved, at krone for krone af de penge går til at forbedre den kollektive trafik, sådan som SF's ordfører påstår.
Jeg har da hørt om både kommuner og amter, som er fantastisk gode til at flytte lidt om på tingene, hvis der kommer et tilskud fra staten.
Det plejer ikke at være den argumentation, SF bruger på andre områder, f.eks. socialområdet, når vi taler om at lave den type omlægninger, og jeg er ikke blevet helt overbevist af SF's ordfører.
Morten Homann (SF), 2003-11-27:
Så der følger en garanti med om, at der bliver fundet en løsning, og der følger oven i købet en garanti med om, at der bliver fundet en løsning, som ikke er at skyde med spredehagl, som man gør i dag, men er målrettet de behov, som
man har i de enkelte amter med de specifikke betingelser, man har der: forskellen på at bo i hovedstadsområdet, hvor den kollektive trafik kan nogle ting, og så bo i et tyndtbefolket område, hvor det er svært at komme uden om, at man også skal bruge sin bil en gang imellem.
Jeg tror ikke, at hr. Anders Samuelsen vil kunne stille det krav til noget som helst forslag, som bliver behandlet herinde, at man skulle finde en hvilken som helst borger i det her land, og at vedkommende ikke må få det mindste smule besvær ud af den forandring, der måtte være. Jeg tror simpelt hen ikke, at man kan stille krav om, hverken til en regering til venstre i salen eller en regering til højre i salen, at man aldrig nogen sinde vil kunne lave noget, som ikke må være bare den mindste smule besværligt for nogle, for så kan vi sidde tilbage som Det Konservative Folkeparti og lave ingenting.
Det, jeg vil garantere, er, at for langt, langt de fleste mennesker vil det her være en forbedring. Man vil kunne opleve det her som en forbedring, hvis man bor i hovedstadsområdet, i de store byområder, i form af en bedre og mere fleksibel og individuelt tilpasset kollektiv trafik, og i udkantsområderne vil man opleve det som en forbedring i form af, at alle faktisk har mulighed for at få en transport mellem hjem og arbejde, uanset om man har råd til en bil og har adgang til befordringsfradrag eller ej.
Anders Samuelsen (RV), 2003-11-27:
Jeg skal på vegne af Det Radikale Venstre meddele, at vi støtter forslaget.
Vi ser det på den måde, at der bliver en administrativ lettelse for dele af erhvervslivet.
Myndighederne har fortsat mulighed for at bede om en kapitalforklaring, hvis de har mistanke om skatteunddragelse; skattemyndighederne vil på baggrund af allerede kendte oplysninger være i stand til at finde frem til de kontrolegnede skatteydere, og så vil der være den sidegevinst ved lovforslaget, at det opnås, at de fleste hovedaktionærer kan modtage fortrykt selvangivelse i stedet for i dag en udvidet selvangivelse.
Vi mener, at det er et udmærket lovforslag.
Vi har ikke den frygt, som S og SF giver udtryk for.
Vi vil selvfølgelig følge udviklingen, og skulle det vise sig, at råbene om, at ulven kommer, skulle holde stik - det tror vi ikke på - så er vi selvfølgelig klar til at se på området igen.
Men foreløbig er vi ikke blevet overbevist om, at der skulle være det problem, der er lagt op til her, så vi kan støtte forslaget.
Peter Christensen (V), 2003-11-27:
Det er måske synd for hr. Erik Mortensen at spørge igen, men jeg vil gøre det alligevel, og jeg vil ikke pinde meget rundt i svaret, der var noget i retning af, at man gjorde noget.
Det vil jeg lade være med at diskutere mere om.
Nu ser vi fremad og ser vi på grænsehandelen, som jo er betydelig.
Jeg har aldrig påstået, at vi har løst grænsehandelsproblematikken med de tiltag, vi har gjort, men vi har gjort en del, og vi har gjort noget, der har haft indvirkning på spiritussalget.
Eller er svaret - det er helt legalt, men så skulle man da sige det fra talerstolen - at man vil lade stå til og i bedste fald håbe på, at man kan få gennemført nogle minimumssatser i Europa, som er så kæmpehøje, at de løser det danske problem.
Anders Samuelsen (RV), 2003-11-27:
For det første skulle jeg hilse og sige, at jeg er rimelig overbevist om, at en hel del vil påstå, at hr. Morten Homann stadig væk er ganske ung, det er vi jo nogle stykker, der er, mere eller mindre i hvert fald, alt er jo relativt, men lad os lige få det slået fast først.
Derudover tager vi faktisk stadig væk i Det Radikale Venstre miljøpolitikken meget alvorligt.
Men vi er også et så forholdsvis nuanceret parti, at vi godt er klar over, at når man skal ind at røre ved det her rimelig minebefængte område, så skal man også have gode og konstruktive bud på nogle løsninger og alternativer til de folk, for hvem bilen er et nødvendigt, om ikke onde, så i hvert fald, vil de sikkert sige, nødvendigt gode.
For andre kan det så være et nødvendigt onde.
Det er altså ikke sådan, at man i hele landet bor lige klos op og ned ad en bybus eller bor lige klos op og ned ad en S-togs-station.
Sådan en realistisk tilgang har vi også i Det Radikale Venstre til det, og selv om man sætter nok så mange X-busser ind rundtomkring, er det heller ikke nødvendigvis sådan, at det løser problemerne.
Så der skal en nuanceret tilgang til denne her problemstilling, den vil vi gerne tage op og angribe og gå konstruktivt ind i, men det er ikke det, der er udtrykt i det her forslag, ikke på nogen måde.
Resultatet er, som vi ser det, at man klapser til, fuldstændig vilkårligt.
Det Radikale Venstre kan ikke støtte det her forslag om at fjerne befordringsfradraget og så i stedet for etablere et fleksibelt trafiktilskud, som SF foreslår.
Vi er rimelig overbevist om, at det her nok er en af de mere komplicerede løsninger, man kunne finde på en problemstilling, der burde tages fat på.
Hvis man skulle gøre noget, som vi ser det, og gøre noget ved befordringsfradraget, ville vi omgående bruge de penge på at sætte skatten på arbejde ned, og hvis man skulle gå denne vej, kunne man hæve befordringsfradraget.
Det er faktisk det, vi har haft overvejelser om at gøre, men vi er kommet til den konklusion, at det ikke holder en meter at gå den vej.
Vi har indgået en trafikaftale med regeringen, og der mener vi faktisk, at vi får gjort noget for den kollektive trafik, som bærer i den rigtige retning.
Men at gå ind og lave den her model, som ingen stort set kan gennemskue, hvor man skal til at give en mulighed for, at enkelte, særlige og klart afgrænsede grupper kan få et befordringsfradrag, tror vi simpelt hen ikke på er noget, der er nogen som helst, der har gavn af. Vi arbejder konstant på at komme med forslag om at forenkle vores skattesystem, og det her er ikke på nogen måde et forslag, der går i den retning, ud over det overordnede bare at fjerne det, men det er ikke bare det, SF gør, for de fjerner det, og så begynder de at bygge en hel masse andre ordninger op i stedet for.
Så: Nej tak til det forslag, men prøv igen.
Colette L. Brix (DF), 2003-11-27:
I forslag til finanslov for 2004, som blev fremsat i august, foreslog regeringen at nedsætte emballageafgiften med 50 pct. I Dansk Folkeparti ligger det os stærkt på sinde at få nedsat afgiften, dels for at mindske den konkurrencefordel, som flasken har haft på bekostning af dåsen, dels for at gøre så stort indhug som muligt i grænsehandelen med øl og sodavand;
et indhug, som vi forventer vil have en gunstig effekt på beskæftigelsen på den danske side af grænsen.
Dansk Folkeparti har ikke mindst gået efter at bekæmpe den såkaldte flaskefidus, som har betydet, at man nærmest har kørt i rutefart frem og tilbage over grænsen med ølflasker for at udløse afgiftsrefusion på 50 øre ved hver sydgående grænsepassage.
Derfor gik Dansk Folkeparti ind til finanslovforhandlingerne med ønsket om at få nedsat emballageafgiften med mere end regeringens forslag på 50 pct. Med det forslag til nedsættelse med 80 pct., som vi behandler her i dag, må man sige at det lykkes.
Hvad angår ølafgiften omlægges den fra at følge den trinvise Platoskala, der er opdelt i intervaller efter øllets indbrygningsprocent, og som ikke i konsekvens er parallel med det færdige øls alkoholprocent.
I stedet omlægges ølafgiften til at følge en glidende skala, som følger øllets alkoholindhold.
Baggrunden for omlægningen af ølafgiften er, at den trinvise skala skaber en set med forbrugerøjne ugunstig konkurrencesituation på det danske marked, fordi den i høj grad favoriserer den traditionelle danske pilsner på bekostning af andre øltyper.
Dette er sket ved, at pilsneren er placeret i den lave skatteklasse 1, mens andre øltyper på grund af en højere indbrygningsprocent på trods af en ikke væsentlig højere alkoholprocent er blevet placeret i den noget dyrere skatteklasse 2. Den skattemæssige favorisering af pilsneren har gjort, at bryggerierne har en langt højere avance på øl solgt på det danske marked, end de har på de samme typer øl solgt i grænsehandelen.
Med omlægningen af ølafgiften er håbet, at den øgede konkurrence på det danske marked vil medføre mindre avancer og dermed lavere forbrugerpriser i Danmark.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-11-27:
Som det er fremgået af debatten, er det lovforslag, vi behandler her, en del af finanslovaftalen.
Med både den trinvise afgiftsskala, der vil øge konkurrencen og derfor sikre lavere priser på øl i Danmark, og nedsættelsen af emballageafgiften, som alt andet lige også vil gøre det billigere at købe øl og sodavand i Danmark, er dette endnu et tiltag for at forsøge at få bugt med den massive grænsehandel, vi jo alle sammen kender til - bl.a. for at sikre danske arbejdspladser og for at fastholde de indtægter til staten, som afgifter og skatter nu engang giver.
I Det Konservative Folkeparti ser vi sådan på skatter og afgifter, at de bør bruges til de velfærdsydelser, vi har.
De bør bruges til sundhedsvæsenet, til det sociale sikringssystem, til uddannelse osv.
Det er primært formålet med at inddrive skatter og afgifter, og derfor må man naturligvis, når der er et problem som grænsehandelen, forsøge at løse det, som det også er gjort her, ved at nedsætte en afgift, som det faktisk ikke koster noget at nedsætte.
Årsagen er naturligvis, at når der bliver købt flere af disse varer i Danmark, så går den resterende afgift jo til den danske stat frem for at gå til udlandet.
Det er selvfølgelig også klart, at det her forslag hverken er et sundhedstiltag eller et miljøtiltag - det erkender vi blankt - men belastningerne på de to områder er utrolig små, og samtidig må vi sige, at effekten af grænsehandelen er meget massiv.
Vi må massivt sige, at det her handler om, at man altså ikke bliver meget sundere af at drikke øl, der er købt i Tyskland, frem for at købe det i Danmark.
Den miljømæssige belastning, hvis dåsen smides i naturen, er også nøjagtig den samme, uanset hvor flasken er købt, og vi har jo heldigvis fortsat et pantsystem, der sikrer, at langt de fleste af de flasker og dåser, vi bruger, også bliver indsamlet. Alt i alt er vi altså glade for dette tiltag, som vi ikke på nogen måde, som det ellers er blevet påstået her i debatten, tror løser alle vores grænsehandelsproblemer, men det er et lille skridt, der kan bidrage til at løse nogle af de massive grænsehandelsproblemer, som vi rent faktisk har i Danmark.
Anders Samuelsen (RV), 2003-11-27:
Det Radikale Venstre kan støtte det her forslag.
Jeg tror faktisk, at vi selv har været anledning til, at forslaget kommer frem, idet vi på et tidspunkt stillede spørgsmålet om, hvad der ville ske, hvis man ændrede på afgifterne, og hvad den samlede provenuvirkning ville være.
Der viste det sig, at hvis man strikkede det sammen på en bestemt måde, ville man faktisk tjene penge på at lave en omlægning i stil med det, der lægges op til her.
Vi mener også, at der er et potentiale i den miljøvirkning, der burde være i det, fordi en større del af forbruget lægges i Danmark, og den skal man ikke undervurdere.
Vi var selv foregangsmænd i forhold til at få dåserne indført i Danmark.
Vi var med til at sikre, at det faktisk lykkedes.
Men en ting er at få det som en mulighed i Danmark, en anden ting er at sikre, at der faktisk bliver noget, der minder om en reel, ligeværdig konkurrence mellem flasker og dåser. Det her forslag kan være med til at gå yderligere et skridt i den retning.
Samlet set mener vi, at der er meget god fornuft i det
her, og derfor støtter Det Radikale Venstre forslaget.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-11-27:
Konsekvenserne af det her lovforslag vil være, at der bliver drukket mere stærk øl, og at der produceres mere affald, fordi genbruget reduceres.
Det har vi sådan set svært ved at se det fornuftige i i Enhedslisten.
Umiddelbart vil det give større helbredsproblemer og mere forurening.
Både sundheden og miljøet vil altså lide skade, og jeg synes sådan set, at man skal bide mærke i, at det er det, der sker, når regeringen og Dansk Folkeparti laver finanslov sammen.
Nedsættelsen af emballageafgiften vil føre til, at en stigende mængde vil blive solgt i engangsemballage, og vi synes ikke, at regeringens argumenter for en sådan omlægning er holdbar.
Problemet med den såkaldte flaskefidus kunne løses ved, at man nøjes med at afskaffe emballageafgiften på genbrugsflasker.
Dermed ville man i stedet gøre det attraktivt at bruge genbrugsflasker, hvilket ville have en positiv effekt på miljøet i stedet for den forringelse, som regeringens forslag vil føre til.
Enhedslisten synes, at det kan være meget fornuftigt med en omlægning af afgiftssystemet på øl, sådan at den mere glidende følger stigningen i alkoholindholdet end den nuværende ordning.
Men vi vil ikke medvirke til en ordning, der generelt fører til større afgiftslempelser for guldøl end for øl med almindelig styrke.
Enhedslisten kan altså godt medvirke til og ville godt kunne medvirke til enkelte elementer i forslaget, men da forslaget er et led i en aftale mellem regeringen og Dansk Folkeparti har vi ikke de store forventninger til, at man vil være villig til at lave de nødvendige ændringer.
Og derfor må jeg meddele, at Enhedslisten formodentlig ender med at sige nej til forslaget.
Jann Sjursen (KD), 2003-11-27:
Formålet med lovforslaget er jo med stor effekt, som jeg tror hr. Peter Christensen sagde det tidligere i debatten, at komme den massive grænsehandel til livs, ikke mindst for så vidt angår øl.
Ikke bare sådan at forstå, at vi nu begynder at forbruge flere af de i Danmark indkøbte øl f.eks., men også sådan forstået, at det samlede nettoforbrug rent faktisk vil stige som følge af lovforslaget. Man kan jo så sige, at hvis man vil løse et problem, kan der selvfølgelig umiddelbart være en negativ sidegevinst ved forslaget, men når man ikke fra regeringens side lægger op til at komme med initiativer, som kan modsvare den negative effekt på sundhedsområdet, så er det, at vi helt og aldeles må afvise lovforslaget. Vi mener nemlig, at netop alkoholproblemerne i vores samfund er et af de største sociale problemer, hvis ikke det største overhovedet, vi har herhjemme. De initiativer, regeringen hidtil er kommet med i forhold til aldersgrænser og så videre, bliver jo gennemhullet af bl.a. sådan et forslag her, men også af, at man f.eks. har lempet på reglerne for at kunne reklamere for produkter med alkoholindhold.
Derfor må vi kort og godt sige, at der slet ikke er
nogen sammenhæng i regeringens politik på alkoholområdet med de mangeartede og meget forskellige forslag, der bliver fremsat, som virker i øst og vest for nu at sige det meget mildt. Jeg vil dog trods alt godt pege på et enkelt element i lovforslaget, som vi principielt set synes er rigtigt, selv om vi altså ikke kan støtte lovforslaget.
Men som sagt indgår det i en større sammenhæng, som vi ikke kan støtte, og derfor må jeg på Kristendemokraternes vegne afvise lovforslaget.
Erik Mortensen (S), 2003-11-27:
Det må jo være en privatsag.
Men med hensyn til bemærkningen om, hvilke løsningsforslag vi måtte have i Socialdemokratiet, burde den jo egentlig munde ud i et modspørgsmål, for medicinen er stort set den samme: Hvorfor tager regeringen ikke skridtet fuldt ud og fjerner samtlige afgifter for dermed at eliminere problemet med grænsehandelen?
Men samtidig vil jeg spørge: Er man så også villig til at tage den regning, der måtte komme ikke alene på miljøsiden, men i langt højere grad på det sundhedsmæssige område?
Det var mine kommentarer til hr. Peter Christensen under debatten, hvor det samme spørgsmål blev stillet, hvor jeg blev spurgt: Hvorfor gør vi ikke det?
Jamen prisen er for høj.
Her kunne jeg så spørge: Hvorfor gør regeringen det ikke?
Hvis man er så fokuseret på grænsehandelen og problematikken, er løsningen formentlig totalt at fjerne afgifterne på dansk side, for så er problemet løst.
Men så kommer der en regning, og jeg er da meget interesseret i at høre, om regeringen og ministeren er villige til at betale den.
Aage Frandsen (SF), 2003-11-27:
Når det endelig en sjælden stund sker, at jeg skulle rose regeringen, fordi jeg synes, regeringen gør noget rigtig, så generer det dem slet ikke, lige så vel som det heller ikke generer mig, at skatteministeren siger noget pænt om det, jeg siger.
Der er måske nogen, der kunne tro, at jeg har det sådan, men sådan har jeg det slet ikke.
Jeg er også godt klar over, at det heller ikke er for at genere mig, at skatteministeren siger det.
Det er, fordi skatteministeren mener det.
Vi er uenige i hele grundsubstansen i det, der er tanken i regeringsforslaget, men vi er enige i det nye skalasystem.
Det er jo derfor, vi har en forholdsvis positiv tilgang til det, selv om der godt kan stilles spørgsmål til det nye system.
Men spørgsmålet var, om man kunne gøre noget mere, og der er ikke noget færdigt endnu, for ud over at jeg også kan se ideen i, at man måske skulle nyde en øl i stedet for vin - det blander jeg mig ikke i - synes jeg, det ville være interessant, hvis man via afgiftssystemet kunne være med til at undgå, at det er nogle bestemte store bryggerier, der sidder på det danske marked og måske ikke bidrager til, at mangfoldigheden, når man skal vælge en øl, er til stede.
Det er noget, vi er optaget af i SF, ud fra at der også skal være mangfoldige muligheder i forbrug, hvor noget af det eventuelt kan løses her.
Det vil jeg vende tilbage til, og jeg håber, at skatteministeren ser positivt på det.
Noget andet skal løses via konkurrencelovgivningen.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-27:
Socialistisk Folkeparti ønsker at fjerne befordringsfradraget fra skattesystemet og dele pengene ud til amterne og Hovedstadens Udviklingsråd.
De skal så vælge at bruge midlerne til forbedring af den kollektive trafik eller til direkte tilskud til transport mellem bolig og arbejdssted eller en kombination heraf.
Det drejer sig om et beløb i størrelsesordenen 2,5 mia. kr., som ifølge forslaget årligt skal overføres til amterne og HUR.
Regeringen ønsker ikke, det vil jeg gerne slå fast med det samme, at afskaffe den gældende ordning for befordringsfradraget.
Vi kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Reglerne om befordringsfradraget, som de ser ud i dag, indebærer, at der gives fradragt for befordring mellem hjem og arbejde.
Fradraget er afhængigt af den daglige transportafstand, men uafhængig af valg af transportmiddel.
Befordringsfradragsordningen giver fradrag, uanset hvilken transport der vælges, og indebærer på den måde en tilskyndelse til en miljøvenlig transportform, idet fradraget giver en forholdsvis høj kompensation til den, der vælger offentlig transport, kollektiv transport, eller som f.eks. vælger at køre flere sammen i samme bil.
Befordringsfradraget er endvidere med til at understøtte mobiliteten på arbejdsmarkedet.
Borgerne kan vælge en bopæl og selv på forhånd vurdere konsekvenserne af enten et jobskifte eller valg af en anden bolig.
Regeringen har således i formiddag fået vedtaget en målrettet forbedring af befordringsfradraget til pendlere, der bor i særligt udpegede områder, og som kører mere end 100 km dagligt for at komme på arbejde.
Med regeringens forslag gøres det mere attraktivt for erhvervsaktive at bo i yderområderne i Danmark.
Jeg tror derimod ikke, at forslaget fra SF vil gøre livet lettere for borgerne, tværtimod.
Under hvilke omstændigheder vil jeg som borger kunne søge om at få et tilskud til transport fra amtet?
Hvornår kan jeg være sikker på at få det?
Så kan helt andre regler måske gælde i det amt, og jeg skal igen til at søge om tilskud.
Kan jeg være sikker på at få det, og hvordan påvirker det min beslutning om at flytte til en ny bolig?
Ordningen vil således være langt mere uigennemsigtig end den gældende befordringsfradragsordning, og fradraget gives efter objektive kriterier.
Endelig vil forslaget for en lang række mennesker være i strid med regeringens skattestop, og det vil indebære en øget skattebetaling.
Det tror jeg at mange borgere ligesom jeg vil have meget svært ved at se det positive i. Jeg vil gerne understrege til sidst, at dette forslag efter min allerbedste opfattelse virkelig vil være bureaukrati, så det basker.
Det vil heller ikke, som jeg har været inde på før, have de gavnlige effekter, som forslagsstillerne lægger op til.
Regeringen kan altså ikke støtte dette beslutningsforslag.