Martin Lidegaard (RV), 2004-05-06:
I går kunne man i Jyllands-Posten læse, at oliepriserne på verdensmarkedet er de højeste siden 1990, og at indkøbene af langtidsreserven af olie indikerede, at disse oliepriser vil fortsætte med at stige så langt, som prognoserne går lige nu.
Det er for mig et eksempel på, at den energipolitik, som vi - både i Danmark og på europæisk plan - har ført i de sidste årtier, ikke er bæredygtig, hverken set fra et miljømæssigt synspunkt eller et økonomisk synspunkt.
For når oliepriserne stiger, vil det selvfølgelig berøre de lande og regioner mest, som har baseret deres energiforsyning mest på olie. Hvorfor oliepriserne stiger, kan man diskutere herfra og til dommedag.
Vi er nogle, der føler os ret overbeviste om, at den globale olieproduktion vil toppe inden for en overskuelig fremtid, dvs. 20-25 år.
Det er svært at bevise.
Der er meget forskellige videnskabelige holdninger til det.
En anden forklaring er selvfølgelig, at de regioner, hvor olien kommer fra, er stærkt påvirkede af turbulens og sikkerhedsmæssige problemer, som fordyrer omkostningerne.
Der kunne nævnes mange andre grunde.
Det betyder for mig, at spørgsmålet om forsyningssikkerhed også i et dansk perspektiv bør være omdrejningspunktet for den energipolitiske debat i år og mange år fremover.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at for Det Radikale Venstre er det store, langsigtede perspektiv, når vi snakker forsyning og brændsler, at vi på mellemlang sigt gør os mindre afhængige af kul til fordel for gas, og at vi på lang sigt i et 50-års-perspektiv skal have en langt større mangfoldighed af energikilder, også i forhold til transport, og at vi skal i gang med at udvikle dem så hurtigt som muligt.
Derfor er det for os meget uforståeligt, at regeringen har valgt at fremsætte en meget kortsigtet kvotelov; at man i stedet for at tage hånd om den enorme udfordring, som det er at skulle leve op til vores Kyotoforpligtelser, skyder den til hjørnespark, og altså i 2006 på 3 år skal finde i størrelsesordenen 20 mio. t.
Det er ikke noget industrien er tjent med.
Det er ikke noget forbrugerne bliver tjent med.
Det er slet ikke noget vi som politikere kan være tjent med, altså ikke at have bedre tid til at lægge en langsigtet plan for det.
Et andet aspekt af forsyningssikkerheden er selvfølgelig hele udbygningen af vores net og sikring af en effektiv handel også sydover, også nordpå, og der vil jeg da gerne som alle de andre ordførere glæde mig over det forlig, der er kommet på plads.
Fra De Radikales side har vi om nogen været meget tilfredse med, at det er lykkedes at samle de endog meget forskellige holdninger, der har været, og jeg vil gerne takke ministeren for, at han har holdt fast i de bestræbelser og er kommet dertil, at vi kan sige det.
Når det er sagt, er det også ærligt at sige, at der nu ligger en rammeaftale, og at der jo er mange, mange ting i den rammeaftale, som skal udmøntes.
Jeg tror, at hvis man som energipolitisk ordfører havde gjort sig håb om, at nu havde vi ligesom fået afsluttet diskussionen og lagt rammen, og at vi nu kunne slappe lidt af, så tager man fejl.
Jeg tror først lige, at vi har startet diskussionerne, for udmøntningen af de mange forskellige ting, der ligger, vil også kalde på mange diskussioner.
Det skal vi endelig få lejlighed til at diskutere, og selvfølgelig skal vi også inddrage de forskellige parter og høringssvar meget aktivt.
En ting vil jeg dog gerne her nævne i forhold til aftalen, og det er det element, som andre ordførere også har været inde på, nemlig at vi også har den forståelse af den aftale, der er blevet indgået, at vi skal have gassen med.
Vi er ude på at lave et energinet i Danmark, der kan varetage den samlede energiforsyning i Danmark.
Det kræver, at gassen kommer med på et tidspunkt.
Vi har den opfattelse, at Gastra på et tidspunkt naturligt må indgå i det her selskab.
Men det er klart, at vi har en sideløbende proces, der går ud på at sælge DONG.
Det er vores opfattelse, at det bedst sker ved at holde sammen på selskabet og så sælge en mindretalsdel af det sandsynligvis gennem en børsnotering, som det ligger nu.
Jeg vil bare til sidst sige, at når vi kigger på de høje oliepriser, er vi stadig væk glade for den aftale, vi har lavet også om Nordsøen.
Den sikrer jo en betragtelig større del af udbyttet i Nordsøen, end vi ellers ville have fået.
Det er vi glade for at se.
Til sidst vil jeg bare sige, at i lyset af de ting, jeg har nævnt her, bliver den måske væsentligste opfølgning på den aftale, vi har indgået, at sikre et godt forløb og en god proces, når vi skal fastlægge en energiplan for Danmark for de næste 20, 30, 40 år.
Det er en proces, som vi fra De Radikales side vil kaste os meget engageret ud i og følge meget tæt.
Vi håber, at vi kan få enighed i forligskredsen om at inddrage så mange relevante aktører som muligt, så vi kommer rundt om alle hjørnerne.
Det fortjener de danske forbrugere, det fortjener det danske erhvervsliv, det fortjener dansk energipolitik.