runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sandy Brinck (S), 2003-10-30:
Som det vist allerede er fremgået, indeholder det her lovforslag lidt af hvert fra den bureaukratiske buffet.
Første del repræsenterer sådan set lidt af det, som vi nogle gange render rundt og laver boogie-woogie med, nemlig den ene fod frem og så alligevel tilbage bagefter igen, nemlig med en tilbagevenden til fortiden, både når det gælder refusionen på serviceydelser, og når det gælder hele spørgsmålet om førtidspensionen.
For os er det væsentligt, at den ældre kan få den hjemmehjælp, som vedkommende har behov for, også selv om vedkommende er i sit sommerhus, og så må kommunerne altså sende regningerne rundt, som det nu praktisk lader sig gøre.
Derfor har vi også bemærket det positive i, at borgernes ret til at få hjælp under midlertidigt ophold i en anden kommune end bopælskommunen bliver præciseret.
Så det er helt fint.
Argumentet fra regeringen er fornuftig ressourceanvendelse,
hvilket ingen jo kan være uenig i.
Men vi vil under det kommende udvalgsarbejde bore i og sikre os, at det politiske ansvar står lysende klart.
Det skal vi være helt sikre på.
Det tredje element giver medlemmer af de regionale udviklingsråd samme diæter og udgiftsgodtgørelser som de rådsmedlemmer, der samtidig er kommunalbestyrelsesmedlemmer.
Det finder vi både ret og rimeligt.
Så finder vi pludselig midt i teksten et fjerde element, nemlig en bemyndigelse til både socialministeren og beskæftigelsesministeren, der handler om EU-retten i forhold til danske socialydelser, altså hvilke ydelser man kan tage med over grænsen til andre EU-lande.
Her skal jeg indrømme, at jeg hverken kan finde starten eller slutningen på den bemyndigelse, forstået sådan, at jeg synes, det virker som en meget, meget bred bemyndigelse, uden at i hvert fald jeg kan se, hvad det konkrete indhold er.
Det gør os selvfølgelig bekymret.
Vi synes, det er vigtigt, at de rettigheder, som følger af EU-retten, ikke bare er noget, der ordnes i et eller andet fjernt kontor i et ministerium.
Ikke fordi vi tror, at nogen overhovedet vil snyde, men fordi Folketinget og befolkningen bør være opmærksom på udviklingen i EU med hensyn til sociale rettigheder.
Det skal foregå i det åbne og ikke i en mystificeret bemyndigelse.
Det er sådan nogle af de spørgsmål, som vi jævnligt bør tage stilling til her og ikke bare skubbe over i en bemyndigelse.
Med disse bemærkninger er vi beredte til at indgå i et meget teknisk udvalgsarbejde med den omhu, som det nu kræver.
Pia Kristensen (DF), 2003-10-30:
Lovforslaget indeholder flere elementer.
Først og fremmest synes vi, at det er meget positivt, at borgerne med lovforslaget får ret til hjælp under midlertidigt ophold i en anden kommune.
Borgere, der har brug for hjælp til personlig og praktisk pleje, skal selvfølgelig ikke afskæres fra at kunne tage på ferie på grund af en manglende hjælp.
Flere kommuner belastes unødigt økonomisk af udgifterne til hjemmehjælp i ferieperioderne, så vi synes, det lyder fornuftigt, at man vil genindføre den såkaldte sommerhusregel.
Jeg vil dog medgive, at vi har et par spørgsmål, vi gerne vil have belyst i løbet af udvalgsarbejdet.
Af lovforslaget fremgår det, at visse kommuner modtager mange førtidspensionister, og at det er økonomisk belastende for disse kommuner.
Førtidspensionister må og skal ikke opfattes som en byrde, derfor er Dansk Folkeparti positive over for tanken om en kompensationsordning, så der sker en rimeligere økonomisk fordeling kommunerne imellem. Om det så er den model, der er beskrevet her, der er den bedste, kan vi så sætte spørgsmålstegn ved, for i realiteten kan man jo risikere, at det er tildelingskommunen, der i mange, mange år frem skal stå for udbetaling af ydelsen.
Men det er måske noget, vi kan drøfte under udvalgsarbejdet.
Dansk Folkeparti er bestemt ikke modstandere af kommunale samarbejder.
Det kan på mange måder være yderst fornuftigt, men vi er også kritiske, ja i særdeleshed når det handler om det sociale område.
Her føler vi faktisk, at opgaverne varetages bedst i det meget nære miljø.
Da jeg læste det her forslag, fik jeg et kort sekund den tanke, at regeringen var på vej med kommunesammenlægninger - men, men - det var kun en tanke, for vi må som sagt vente,
til Strukturkommissionen er færdig med sit arbejde, og først herefter tage stilling til den fremtidige struktur
Men jeg må sige, vi bakker op omkring ønsket fra DSI om, at § 43 A bliver en skalbestemmelse i stedet for en kanbestemmelse, ellers mener vi, at vi er lige vidt.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-10-30:
Jeg skal nævne nogle af årsagerne.
Med hensyn til mulighederne for den mellemkommunale refusion af førtidspensionen er vi meget glade for, at vi med dette lovforslag kan lovfæste retten til hjemmehjælp, hvis man f.eks. i et par måneder om sommeren ønsker at tage i sommerhus.
Samtidig vil det betyde, at den enkelte pensionist ikke skal føle sig som en belastning for den kommune, man kommer til og dermed kan blive modtaget i en positiv ånd, hvilket vi mener, at alle mennesker fortjener.
Med hensyn til rådighedsvagterne, hvor kommunerne får mulighed for at lave fælles vagtordninger, mener vi først, at det kan give et mere smidigt og mere effektivt system, hvor man ikke behøver at sidde i hver eneste lille kommune og vente på, om der skulle forekomme en social begivenhed, men at man kan have et konstruktivt samarbejde om det. Ud over at man så kan hjælpe hinanden kommunerne imellem, kan det forhåbentlig også betyde, at de kommuner, der begynder at samarbejde, også vil dele deres viden og deres erfaringer med hinanden og på den måde styrke fagligheden i de sager, som måtte blive berørt af det her.
Så vi håber også på, at det her vil bidrage til, at kommunerne får et forum, hvor de kan hjælpe hinanden og trække på hinandens erfaringer med hensyn til de her ofte meget svære sager.
Margrethe Vestager (RV), 2003-10-30:
Det er den publikation, der handler om forenklinger og mindre bureaukrati og regeringens fremskridt på dette område, og det forekom en anelse morsomt.
De fire elementer, som tidligere ordførere har gennemgået, støtter vi hver for sig, og derfor også samlet.
Vi har dog forskellige spørgsmål, vi gerne vil stille, og forskellige forsikringer, som vi gerne vil have under udvalgsarbejdet.
Det gælder for det første den bemyndigelse, som fru Sandy Brinck også rejste spørgsmål om, og for det andet spørgsmålet om retten til hjælp, om der er behov for at præcisere, at den skal være varigt tilkendt, for at man også har en rettighed i den kommune, man flytter til, eller om man også har en umisforståelig rettighed, hvis der opstår et konkret behov, mens man bor i den midlertidige kommune. Derudover er der et spørgsmål, som også har været rejst af tidligere ordførere, nemlig spørgsmålet om hjemmelsgrundlaget for fælleskommunale rådighedsvagter.
Vi ser det som et fremskridt for de borgere, der har brug for f.eks. sociale rådighedsvagter, fordi det giver mulighed for, at der kan være fagligt overordentlig veluddannet personale til stede, som kan løse de problemer, som de bliver mødt med.
Alt i alt er vi positive.
Vi ser frem til udvalgsbehandlingen, og jeg vil, som Socialdemokratiets ordfører og andre ordførere, udvise nødig trætte i forbindelse med detaljerne.
Tove Videbæk (KD), 2003-10-30:
Det er klart, at når pensionister og andre har mulighed for at flytte i deres sommerhus eller i en bolig i en anden kommune for en tid, bør det naturligvis også være muligt for de pågældende sommerhuskommuner at få refunderet de ekstra udgifter af den kommune, som pensionisten normalt bor i og betaler skat i.
Det kan jo være - og er -
en stor økonomisk belastning for enkelte mindre kommuner, f.eks. sommerhuskommuner, hvis de alene skal bære udgiften for hjælp til f.eks. pensionister, der tager midlertidigt ophold i kommunen.
Det er klart, at med denne ændring vil pensionisten være mere velkommen i sommerhusområdet og mere sikker på at få den hjælp, som vedkommende har behov for.
Naturligvis skal vi dog sikre os, at vi præcis ved, hvem der har ansvaret, for ellers er vi ude på en glidebane.
De øvrige elementer i forslaget støtter vi også.
Dette lovforslag er vi positive overfor i Kristendemokraterne.
Lene Espersen (KF), 2003-10-30:
Jeg takker også ved det her punkt for den positive behandling
fra de fleste af Folketingets partier.
Som sagt har lovforslaget til formål med en ændring af udleveringsloven at gøre det muligt for Danmark at ratificere ændringsprotokollen til den europæiske konvention om bekæmpelse af terrorisme.
Jeg vil også gerne understrege, at det, som forslaget handler om, er, at udlevering ikke kan afvises med henvisning til, at der tale om en politisk forbrydelse, når der er tale om en handling, der er omfattet af terrorismekonventionen som ændret ved ændringsprotokollen.
Det er ene og alene det, der ligesom er kernen i
forslaget
Det var, som om mange ordførere havde et ønske om at begynde at diskutere terrorkonventioner og terrorlovgivning helt forfra.
Men der blev rejst nogle spørgsmål, herunder også af fru Line Barfod, her fra talerstolen, og dem besvarer vi naturligvis gerne under udvalgsarbejdet, så vi får dyrket den her problemstilling til bunds.
Jeg takker for de positive tilbagemeldinger.
Henriette Kjær (KF), 2003-10-30:
Jeg takker for den velvillige modtagelse af forslaget.
Velvilligheden var jo størst omkring den del af forslaget, der vedrører ændringer om hjemstedsbestemmelsen til en opholdsbestemmelse.
Jeg har forstået, at der er bred tilslutning til den ændring, der sikrer, at der ikke udbetales børnetilskud og børnefamilieydelser til familier, der sender deres børn til genopdragelse i hjemlandet.
Som flere af ordførerne var inde på, så er forslaget ikke tilstrækkeligt til at løse problemet med børn, der sendes hjem på genopdragelse.
Forslaget må suppleres med en forebyggende indsats, og jeg har i sommer sendt en orienteringsskrivelse til kommunerne, hvori vi bl.a. fremhæver, at kommunen i høj grad kan være med til at sørge for, at forældre og børn får forståelse for integrationens betydning gennem direkte og indirekte oplysning og dialog om normer og kultur i Danmark; at lærerne skal være opmærksomme på, om et barn eller en ung har særlig risiko for hjemsendelse til genopdragelse, og om barnet eller den unge har behov for særlig støtte; at kommunen i konkrete tilfælde kan overveje en fast kontaktperson for barnet eller den unge og for hele familien, og ordningen må så i givet fald tilrettelægges, så det sikres, at den ikke virker konfliktskabende, men bidrager positivt til en samlet løsning af familiens problemer, samt at der i særlige tilfælde, hvor betingelserne herfor er til stede, kan blive tale om at anbringe et barn uden for hjemmet uden forældrenes samtykke.
Det, vi skal forholde os til, når vi vurderer det særlige flerbørnstilskud, er imidlertid de specifikke merudgifter, der er ved at have flere samtidigt fødte børn. Der er ikke under debatten i dag fremkommet noget, der har ændret ved min opfattelse af, at de specifikke merudgifter, der er forbundet med at have flere samtidigt fødte børn, i rimelig grad bliver tilgodeset, når vi fremover fortsat yder et samlet tilskud over 7 år på 46.522 kr. til hvert barn ud over det første i et flerbørnskuld.
Afslutningsvis skal jeg bemærke, at forslaget om at ændre hjemstedsbestemmelsen til en opholdsbestemmelse og forslaget om at ændre flerbørnstilskuddet er blevet fremsat samlet, fordi det vedrører den samme lov, og så vi på den måde dermed kan begrænse antallet af lovforslag, som vi skal behandle her i Folketinget.
Men teknisk set
er der ikke de store problemer i at opdele lovforslaget i to, og da der her i dag er fremsat ønske herom, så gør vi selvfølgelig det.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-10-30:
Sagt til fru Jette Bergenholz Bautrup: Som jeg også sagde i min ordførertale, mener jeg, det er helt rimeligt, at man, når man får to, tre eller fire børn samtidig, så får flerlingetilskud til dem, og det holder jeg fast ved.
Men jeg synes også, det virker helt rimeligt, at man i fremtiden ikke får det til det første barn, for de mennesker, der får et barn ad gangen, får heller ikke flerlingetilskud til det første barn.
Nu talte fru Jette Bergenholz Bautrup om firlingefamilien, og firlingefamilien vil også i fremtiden med det her forslag få tre gange flerlingetilskud til at dække deres udgifter, og det er altså ud over, at de jo selvfølgelig pr. barn får både børnecheck, får tilskud til at få dem passet og naturligvis får den søskenderabat, som alle familier med flere børn har.
Derfor finder jeg forslaget
meget rimeligt.
Tove Videbæk (KD), 2003-10-30:
vedrørende børnetilskud.
eller i Danmark
Det præciseres i forslaget, at barnet naturligvis skal opholde sig i landet, hvis det skal kunne få børnetilskud.
Det synes vi i Kristendemokraterne er logisk og fornuftigt.
Det er vigtigt over for børnene, og det er en støtte til børnene, så de ikke sendes til udlandet på genopdragelse, væk fra deres forældre, væk fra deres kammerater i lange perioder.
Det andet element er vi derimod totalt og helt uenige i.
Det at vente og få flere børn på samme tid er en stor udgift for en familie.
Det drejer sig både om barnevogn og barnesæde til bilen og barnestol og barneseng og meget mere samt dobbelt op med tøj og sko - og det hele på én gang.
Får man børn med et eller flere års afstand, jamen så kan børnene jo arve hinandens tøj og ting, men når man får dem samtidig, så falder alle udgifter også her og nu samtidig, og måske er man endda nødt til at anskaffe sig en ny bil eller bolig.
Det her forslag kunne læses, som om regeringen faktisk ikke ønsker, at der skal fødes tvillinger, trillinger eller flere i Danmark.
Familierne her har ikke overtrådt nogen lov eller bestemmelse ved at havne i den situation, at de nu venter tvillinger eller trillinger, og de har ikke engang selv kunnet vælge.
I mange lovinitiativer, der tages i forbindelse med tilskud, som skæres ned eller afskaffes, er der ofte indbygget en slags incitamentsstruktur.
Man skærer f.eks. ned i dagpenge til de unge i 20'erne for at give de unge et stærkere incitament til at søge job.
Men i denne forbindelse kunne man jo fristes til at spørge ministeren: Hvilket budskab er det så, vi sender til vordende forældre med denne nedskæring?
Hvad er det lige, de selv kan gøre for at undgå at havne i den her økonomiske klemme, som de vil havne i, hvis de får tvillinger eller trillinger?
Jeg kan faktisk ikke lade være med at kæde denne her situation sammen med kunstig befrugtning, idet det jo ofte er i forbindelse med kunstig befrugtning, at der kommer flerlinger.
Hvis en familie efter f.eks. kunstig befrugtning får at vide, at de venter flerlinger, eksempelvis trillinger, og de ikke kan overskue de økonomiske konsekvenser, de store udgifter, der er forbundet med det, vil ministeren så opfordre en sådan familie til at få foretaget fosterreduktion, eller hvad vil ministeren råde dem til?
Jeg tror, de har brug for et godt råd.
Vi kan stemme for første del, men absolut ikke for anden del.
Line Barfod (EL), 2003-10-30:
Fru Charlotte Dyremose sagde i sit ordførerindlæg, at fordi man aftrapper ydelsen over nogle år, vil familierne få mulighed for at indrette sig på den aftrapning.
Så vil jeg bare høre, hvad fru Charlotte Dyremose råder familierne til.
Hvordan skal de indrette sig på det?
Skal de prøve at få det ene barn skubbet ud af reden, eller hvad skal de gøre for at tilpasse sig?
Eller hvad er det helt præcist, fru Charlotte Dyremose lægger op til familierne skal gøre for at tilpasse sig den nedskæring, som fru Charlotte Dyremose støtter?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-10-30:
Der taler vi jo sådan set bare om, hvorvidt størrelsen på flerlingetilskuddet er det rette.
Det kan man selvfølgelig altid diskutere.
Umiddelbart er jeg ikke af den opfattelse, at vi skal hæve flerlingetilskuddet, men det kunne man da sagtens diskutere i fremtiden.
Til fru Line Barfod: Hvordan den enkelte familie skal indrette sig, skal jeg jo ikke være dommer over.
Det er ganske givet
nemmere for nogle, end det er for andre, men det er faktisk sådan, at man jo ikke nødvendigvis er svag, bare fordi man har flerlinger.
Jeg tror faktisk, at de fleste flerlingefamilier opfatter deres små rollinger som en stor gave.
Line Barfod (EL), 2003-10-30:
Børn er vidunderlige, og man opfatter dem som en gave, det er der ingen tvivl om.
Men når nu fru Charlotte Dyremose mener, at det er helt i orden at skære ned over for de her familier, så de får færre penge, må fru Charlotte Dyremose da have gjort sig en eller anden overvejelse over, hvad det så er, familierne kan gøre for at klare sig uden de penge, de får i dag. Der må da være en eller anden idé til familierne, når de nu, som fru Charlotte Dyremose siger, skal tilpasse sig, indrette sig.
Hvad er det så helt præcist, fru Charlotte Dyremose forestiller sig de kan gøre?
Hvad er det, de skal skære ud af budgettet, som de bruger de penge på i dag, og som fru Charlotte Dyremose mener de kan klare sig uden i fremtiden?
Margrethe Vestager (RV), 2003-10-30:
Jeg vil først og fremmest takke for svaret.
Jeg synes, det er meget glædeligt, at det fra konservativ side meldes klart ud, at man synes, at flerlingefamilier får for stort et tilskud til at varetage opgaven med at opfostre børnene.
I forhold til diskussionen om, hvad man skal skære væk eller ikke skære væk, så er det klart, at man altid kan ændre sine indkøb og sine vaner.
Det, som jeg synes er mest afgørende, er, at det tilskud, vi har i dag, måske giver mulighed for, at man kan få en hjælp til det meget store arbejde, det er at have flere børn på samme tid - og ikke så meget i forhold til de materielle ting.
Jeg troede egentlig, at det var en tankegang, som lå meget, meget tæt på traditionel konservativ tænkning.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-10-30:
Til fru Line Barfod: Jeg er simpelt hen nødt til at sige, at jeg ikke synes, at det er et seriøst spørgsmål.
Hvordan familierne skal indrette sig?
Altså undskyld mig meget, men det vil jeg ikke.
Hvordan man skal indrette sig i den enkelte familie kommer
altså meget an på, hvilken økonomi man har, hvilket forbrug man har, hvilke indtægter man har.
Det vil jeg ikke blande mig i.
Som svar til fru Margrethe Vestager kan jeg sige: Jeg mener, at flerlingefamilierne med det her forslag får et passende tilskud, og det kommer tilmed til at følge det antal børn, man får ud over ét.
Det er jo stadig væk sådan, at man får et tilskud netop til at løfte de økonomiske byrder, som er forbundet med at få flere børn samtidig.
Det er helt rigtigt.
Som jeg også sagde i min ordførertale, er det altså sådan, at vi i Det Konservative Folkeparti gerne vil have råd til at give en hjælpende hånd til dem, der ikke kan klare sig selv eller har en ekstraordinær belastning, og det gør vi også med det her.
Men skal der være råd til det, er vi altså nødt til at se kritisk på de udgifter, det offentlige har, og det ansvar vil vi i Det Konservative Folkeparti gerne tage på os.
Line Barfod (EL), 2003-10-30:
Fru Charlotte Dyremose siger, at hun ikke vil blande sig i familiernes økonomi.
Så forstår jeg slet ikke, hvad vi står her og diskuterer, for hvis fru Charlotte Dyremose ikke vil blande sig, må hun jo lade være at skære ned.
Det er fru Charlotte Dyremose, der kommer og skærer ned på familiernes økonomi, og så må fru Charlotte Dyremose have gjort sig en eller anden overvejelse over, at familierne godt kan undvære de penge. Hun må mene, at de penge ikke er nødvendige for, at familierne kan give en god omsorg til deres børn, hvad enten
det, de har behov for, er at have et hus, der er stort nok til at have så mange børn, eller behovet er at sørge for at have børnesko nok, eller behovet er indimellem at kunne få hjælp til at få passet børnene eller på anden vis.
Fru Charlotte Dyremose må have nogle gode råd til de familier om, hvad det er fru Charlotte Dyremose synes de i dag har for mange penge til og burde undvære i fremtiden.
Jeg snakker ikke om, at man skal diktere nogen familier noget.
Jeg taler bare om, at der må være nogle gode råd, og der må være nogle holdninger bag, at fru Charlotte Dyremose og Det Konservative Folkeparti mener, at familier, der har fået flere børn på en gang, har for mange penge i dag og godt kunne undvære noget af det, som de bruger penge på nu.
Margrethe Vestager (RV), 2003-10-30:
Foranlediget af fru Charlotte Dyremoses sidste svar, vil jeg gerne vide, hvilke bindinger Det Konservative Folkeparti har fået med hensyn til brugen af provenuet ved den her nedskæring over for flerbørnsfamilierne.
Jeg har fuld forståelse for, at fru Charlotte Dyremose gerne vil prioritere dem, der er i en vanskelig situation og er dårligt stillet i vores samfund.
Derfor tager jeg det for givet, at Det Konservative Folkeparti ikke synes, at provenuet ved den her besparelse skal gå til togskinner eller til it, politiet eller andre dele, som jeg synes vanskeligt ville kunne komme ind under fru Charlotte Dyremoses definition.
Da det jo er en kendt sag, at det oftest er nødvendigt at binde udgifter og indtægter sammen, vil jeg gå ud fra, at der er den type bindinger, og at der ikke bare er en generel henvisning til finansloven.
Villy Søvndal (SF), 2003-10-30:
Det er lidt i forlængelse af det forrige spørgsmål.
Jeg hørte fru Charlotte Dyremose sige i sin sidste korte bemærkning, at grunden til, at flerbørnsfamilierne nu skal betale, er, at pengene skal gives til andre værdigt trængende grupper.
Det lyder smukt, kan man sige.
Men det interessante er, at vi jo lige har fået en rapport fra Rådet for Socialt Udstødte, der peger på, at af de allermest udsatte grupper, vi har, er der 65.000, der er blevet sat ned i indkomst på grund af regeringens handlinger sammen med Dansk Folkeparti.
Derfor har jeg simpelt hen svært ved at forstå den sammenhæng.
Jeg kunne forstå en sammenhæng, hvis fru Charlotte Dyremose argumenterede for, at de rige i Nordsjælland skal have skattelettelser, for det har de lyst til, og det skal flerbørnsfamilier og udsatte grupper betale for.
Sådan er virkeligheden jo.
Men vil fru Charlotte Dyremose godt bekræfte, at Rådet for Socialt Udstødte siger, at 65.000 af de dårligst stillede har fået deres økonomi beskåret.
Det er derfor svært at forstå den sammenhæng, som fru Charlotte Dyremose kæder den her nedskæring sammen med.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-10-30:
Til fru Line Barfod vil jeg starte med at sige, at det her tilskud sammen med mange andre tilskud, børnefamilierne får,
jo er noget, man får fra staten.
Det er sådan, at vi her i Folketinget, når vi uddeler
bl.a. tilskud eller indkræver skatter, selvfølgelig er med til at bestemme, hvor mange penge folk må beholde selv, eller hvor mange de kan få fra det offentlige
Men det plejer altså ikke at foranledige fru Line Barfod til at skulle stille spørgsmålet om, hvor familierne så præcis skal spare henne.
Jeg er altså nødt til at sige, at den økonomi, min mand og jeg har nu, er væsentlig bedre, end da vi begge to var på SU for et par år siden, og vi lever altså på en anden måde nu, end vi levede dengang, og skulle vi gå tilbage til det, skulle vi da tage nogle beslutninger, men dem vil vi da gerne have lov at tage selv.
Til fru Margrethe Vestager kan jeg meget klart sige, at de penge, der bliver sparet her, skal gå til sygehusområdet, og de skal gå til yderligere at nedbringe ventetiden på behandling på sygehusene. Til hr. Villy Søvndal: Jeg kan kun konstatere, at det altså ikke er sådan, at man, fordi man har flerlinger - det har jeg også sagt før - nødvendigvis er svag.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-10-30:
Og der er det så, jeg sådan tænker lidt ved mig selv
, jamen hvis ikke fru Margrethe Vestager så kan sige, at vi f.eks. altså har det og det og det område, hvor vi synes, at der bliver givet nogle tilskud f.eks. til nogle mennesker, som ikke burde få de tilskud, så bliver det lidt hult.
Så bliver det meget hurtigt til, at man gerne vil være økonomisk ansvarlig, bare ikke når det sådan skal gøres i praksis.
Så kunne vi få et par eksempler?