runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-03:
Derfor vil jeg også godt spørge: Er det sådan, at man fra Socialdemokratiets side nu forestiller sig, at man skal køre på laveste fællesnævner, altså at man skal indstille niveauet sådan, at det ikke længere vil være muligt at indføre og presse på for en skærpet kontrol, således som kontrolenhederne rent faktisk har presset på over for direktoratet, når det gælder kontrollen med bakterier i kødfars f.eks., som vi diskuterer så meget i øjeblikket?
Der har direktoratet været utrolig fodslæbende, og det er kun på grund af de lokale kontrolenheders konstante pres, at der overhovedet sker noget. Så jeg vil opfordre hr. Erling Christensen til at forklare os, hvilket nyttigt resultat der egentlig skulle kunne komme ud af en sådan centralisering.
Erling Christensen (S), 1998-04-03:
Ansvaret for kontrollen ligger i øjeblikket ude hos de lokale levnedsmiddelkontrolenheder.
Og det, der ligger med hensyn til kontrollen og offentliggørelse af resultaterne, var jo vores vedtagelse i 1996 med hensyn til offentliggørelse af resultaterne.
Den lovvedtagelse gav nogle rammer, og jeg kan konstatere i dag, at de rammer ikke er fyldt helt ud endnu, og det, det handler om, også i forbindelse med gennemførelsen af fødevareloven og når loven er gennemført, er at få ensartethed også med hensyn til offentliggørelse af kontrolresultaterne, også med hensyn til, hvor grænseværdierne skal være, og hvor vi skal have nogle rammer for bestemte fødevarer.
Det uensartede i kontrollen ligger jo i, at vi har 32 centre, som politisk er styret af de kommunale interessentskaber, som ligger omkring centrene.
Efter min opfattelse vil en ensartet styring her give mulighed
for helt ud i yderste led at få samme regler at arbejde efter
, fordi det er under fødevareministerens politiske kontrol.
Jørn Jespersen (SF), 1998-04-03:
Der bliver spurgt om, hvem det er, der har ansvaret for, at der i dag ikke eksisterer fælles regler for offentliggørelse af kontrolresultater, f.eks. med forhøjet bakterieindhold i hakket kød.
Så bliver der bare sagt: Jamen, det skal samles
ét sted.
Det er det da allerede.
Der er da intet i vejen for, at man centralt fra ministeriets side havde udarbejdet regler og sendt ud til de kommunale kontrolmyndigheder og sagt: Sådan skal der offentliggøres.
Det er bare ikke sket.
Det savner jeg virkelig et svar på, og jeg tror ikke, der er noget svar.
Det er bare blevet et mantra om, at alting løser sig, hvis man gør det statsligt.
Men der er ingen bagvedliggende argumentation, så vidt jeg kan høre.
De konkrete eksempler på uensartede afgørelser kan vi heller ikke få.
Det virker meget tyndt.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-03:
Jeg vil godt spørge, om det, hr. Erling Christensen har i tankerne, når han talte om uensartede afgørelser, var det, som jeg tror fru Lene Espersen var fremme med i en tidligere debat, at man fra konservativ side var utilfreds med, at der var blevet offentliggjort analyser foretaget på restaurationer i Københavnsområdet.
Det brød man sig ikke om, for så kunne kunderne jo se, at maden ikke var i orden.
Erling Christensen (S), 1998-04-03:
Grundlæggende vil jeg sige her, at som vi også er bekendt med, er dette jo ikke spørgsmålet om at være i lommen på nogen, det er ikke et spørgsmål om, at det kun er den ene side, der støtter det lovforslag her.
Det er også - som vi ved - seks organisationer, detailhandelen og forbrugerinteresser, der går ind og støtter dette lovforslag, fordi man er interesseret i at få ansvaret placeret ét sted.
Og her drejer det sig ikke om fra Folketingets talerstol at kritisere den kontrol, som man i øvrigt har, og som er anerkendt også i forbindelse med vores eksport.
Det, det handler om her, er at gøre det mere gennemskueligt, og det, det handler om, vil jeg sige til hr. Jørn Jespersen, er også at få den kontrollov fra 1996 bedre implementeret.
Det vil jeg gerne medgive.
Og vi her fra Folketinget kan placere det hos fødevareministeren.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-03:
Jeg synes ærlig talt, at det er for stærkt, at fru Lene Espersen nu fører sig frem med antydninger af, at den kontrol, som varetages af de nuværende lokale enheder, ikke er effektiv og ikke kan leve op til kravene.
Det er på grund af et stadigt pres fra de nuværende lokale enheder, at vi overhovedet har fået kendskab til skandalen om bakteriebomberne i det hakkede kød.
Det er på trods af de centrale myndigheders valenhed, at det overhovedet er lykkedes de lokale enheder at komme frem.
Og så vil jeg godt spørge fru Lene Espersen, når hun nu mener, at det skal være ensartet: Hvad er formålet egentlig med ensartetheden?
Vi stillede det samme spørgsmål til hr. Erling Christensen uden at kunne få svar på det.
Jeg tror, at vi har svaret i det københavnske eksempel, for dér gik den københavnske kontrol jo efter fru Lene Espersens opfattelse for vidt, og nu ønsker man altså at sænke kontrollen til laveste niveau.
Det afslører fru Lene Espersen klart med det eksempel.
Jeg vil godt spørge, om det er rigtigt forstået.
Erling Christensen (S), 1998-04-03:
Fordi man snakker meget højt herinde, og fordi enkelte lokale centre måske kommer meget i pressen, så er det ikke ensbetydende med, at man når nogle resultater. Det er til fru Lene Espersen, og her vil jeg godt med hensyn til den fødevarevirksomhed, som får besøg hveranden uge, sige, at jeg synes, der er taget lidt højde for det i § 49, stk. 4.
Men det, jeg bad om ordet for, var med hensyn til placeringen af miljøkontrollen.
Jeg tror, at det er vigtigt at give det signal her i dag - det vil jeg i hvert fald gøre på Socialdemokratiets vegne - at der er ingenting i lovforslaget, som siger, at man ikke fortsat kan arbejde sammen og måske endda i samme bygning, hvis man ønsker det.
Det, jeg vil spørge Lene Espersen om, er, om en sådan tilkendegivelse kunne være med til, at vi også kan få denne lov vedtaget inden sommerferien.
Det synes vi i Socialdemokratiet er vigtigt.
Som jeg også sagde i min ordførertale: Kommunerne og de kommunale interessentskaber kommer jo med i forhandlingen om, hvordan man skal udmønte den bemyndigelse, der ligger i loven.
Jørn Jespersen (SF), 1998-04-03:
I begrundelsen for at statsliggøre levnedsmiddelkontrollen bliver det gang på gang sagt, at der er problemer med uensartede afgørelser, men det er bare karakteristisk, at uanset hvor mange gange man spørger, så er det ikke til at få nogle eksempler på, at det er den kommunale kontrol, der har et ansvar for uheldige uensartede afgørelser.
Nu prøver jeg en gang til at spørge Det Konservative
Folkeparti: Hvilke konkrete eksempler bygger man denne argumentation på?
Og som et tillægsspørgsmål: Kan fru Lene Espersen bekræfte, at sagen omkring bakteriebomber i hakket kød er blevet startet af de lokale levnedsmiddelkontroller og
ikke af en statslig myndighed?
Erling Christensen (S), 1998-04-03:
Med den ny fødevarelov bliver det Folketingets og ministerens ansvar at få rammerne fyldt ud med hensyn til, hvor grænseværdierne skal være, hvilke kontrolresultater der skal offentliggøres, og hvordan offentliggørelsen af resultaterne skal finde sted.
Det er korrekt, at man ikke har fundet de vises sten endnu.
Jeg mener, det vil være betydelig lettere, når vi får gennemført denne lov, hvor ansvaret bliver placeret ét sted, således at man ikke har alle disse medspillere på banen; for det er det, der har været problemet, at man har siddet og diskuteret det her med 32 kommunale interessentskaber.
Det, det handler om nu, er at få ansvaret for reglerne placeret ét sted, således at det handler om at gavne fødevarerne, få rene fødevarer.
Det handler ikke om, vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, at få laveste fællesnævner; det drejer sig om at få den højeste fællesnævner, og det er derfor, vi i Socialdemokratiet støtter dette lovforslag.
Jann Sjursen (KRF), 1998-04-14:
Jeg synes, det er det rigtige perspektiv at anlægge i sådan en debat og en forespørgsel som denne.
Det giver mig i hvert fald anledning til indledningsvis at sige, at det jo i virkeligheden er de rige lande i denne verden, det er i virkeligheden også landene inden for Den Europæiske Union, der samlet svigter deres ansvar i forhold til verdens flygtninge, og det er det, som gør, at vi overhovedet er i en situation, hvor vi drøfter de flygtningestrømme, som vi har i dag.
For flygtningestrømme skyldes jo for en stor dels vedkommende manglende lighed på globalt plan.
Vi har måske nok fået en ny verdensorden, som det blev annonceret af tidligere præsident Bush for nogle år siden, men den nye verdensorden er så sandelig også mere skæv end den gamle.
Der sker samlet set et fald i de vestlige landes udviklingsbistand i disse år, og det er jo det, som i virkeligheden er med til at skabe grobund for endnu flere sociale og etniske konflikter på globalt plan, som også betyder, at flere mennesker må flygte fra hus og hjem, og at vi også kan imødese flere miljømæssige katastrofer fremover.
Når jeg nævner dette indledningsvis, er det, fordi jeg i virkeligheden synes, det var de perspektiver, der burde bekymre partierne - også det parti, der har rejst denne forespørgselsdebat - som er så bekymrede over flygtningestrømmene som sådan, og som bekymrer sig særligt om den danske grænse.
Jeg skal blot gentage fra den tidligere forespørgselsdebat, vi havde i dag, at Kristeligt Folkeparti som sådan ser positivt på et fælles asylsamarbejde.
Jeg vil også sige, at vi finder, at Dublinkonventionen absolut har vist sin nytte, og at vi, på trods af at vi ikke kan se det vise i, at man ophæver personkontrollen ved den danske grænse som sådan, absolut mener, at disse positive aspekter overskygger dette med, at man ophæver personkontrollen, som jo ikke i sig selv sikrer, at man får færre flygtninge, eller at man kan undgå illegal indvandring.
På den baggrund skal jeg her til sidst sige, at Kristeligt Folkeparti ikke kan støtte nogen af de to forslag til vedtagelse, som er fremsat af henholdsvis hr. Tom Behnke og fru Pernille Frahm.
Tom Behnke (FP), 1998-04-14:
Der er en enkelt ting, jeg godt vil spørge hr. Jann Sjursen om, for nu blev det sagt meget præcist, så det ikke var til at misforstå, at selvfølgelig er der nogle små negative ting ved det her, men det altoverskyggende, overvejende positive ved, at vi nu får den frie bevægelighed i Europa, det overskygger fuldstændig de småproblemer, der kan være undervejs.
Hr. Jann Sjursen synes, det er så positivt, at vi nu kan bevæge os over grænsen uden at skulle vise passet.
Man skal ganske vist stadig have passet med sig.
Men det er så alt overvejende positivt i forhold til de dér småproblemer, der kan være. Jeg vil godt høre: Hvad er det, der er så positivt i, at man ikke skal vise sit pas, når man kører over grænsen?
Hvori består det positive?
Jann Sjursen (KRF), 1998-04-14:
Jeg vil bare sige til hr. Tom Behnke, at i min ordførertale før understregede jeg jo netop, at vi i Kristeligt Folkeparti ikke er så overbevist om, at det er nogen speciel god idé at ophæve personkontrollen.
Vi har ikke noget imod, at man f.eks. skal vise pas, og vi synes, det kunne være nyttigt, hvis man i og for sig fortsat kunne have den personkontrol, fordi vi trods alt tror, at også det kan være med til at stoppe nogle former for illegal indvandring og også få stoppet nogle former for kriminalitet.
Men - og det var min pointe, når specielt Fremskridtspartiet og Dansk Folkeparti hager sig fast i det her aspekt - personkontrol ved grænsen forhindrer jo ikke i sig selv, at der sker en illegal indvandring, heller ikke kriminelle handlinger på tværs af grænserne, fordi det jo i virkeligheden har vist sig, at det var nødvendigt tidligere at stramme op og styrke netop baglandspatruljen for at komme f.eks. illegal indvandring til livs.
Derfor er det, vi anker over, at man lige præcis fokuserer så meget på personkontrollen, som i sig selv altså ikke er en garanti for, at der ikke sker ulovligheder.
Thorkild Simonsen (S), 1998-04-14:
Jeg skal gøre nogle forholdsvis få bemærkninger - først til hr. Tom Behnke som forslagsstiller her - og sige, at jeg er ikke ked af at svare på flere spørgsmål, men jeg forbereder svar på de spørgsmål, der stilles.
Jeg har indtryk af, at hr. Tom Behnke havde fået mange forskellige forslag med som forespørger, og han svarer for øvrigt selv på en del af dem.
Men hvis der er noget, man gerne vil have svar på,
skal man bare sende forespørgsel, så skal jeg svare skriftligt og også svare på de ting, der ikke direkte fremgik af det, jeg mente denne debat gik ud på. Jeg må sige, at det væsentlige, der er sket, er jo netop denne fingeraftryksaftale.
Jeg er nogenlunde sikker på, at når vi kommer til det nye møde, det er vist den 28. og 29. maj i øvrigt, vil denne aftale, Eurodac, blive godkendt af alle de europæiske lande. Når jeg lytter til debatten her om problemerne med, at vi ingen kontrol har, at vi intet opsyn har, kan jeg slet ikke kende det i forhold til det, man hører, når de forskellige justitsministre og indenrigsministre fra de europæiske lande taler om det.
Det er jo ikke kun ved grænser - og det ved også enhver, også de mange, der har tilknytning til den politimæssige etat - at man fanger nær alle forbrydere.
Og mange af dem, der begår kriminalitet eller på anden måde forsøger at omgå love, har man jo et meget stærkere apparat til at behandle; det fremgik også af den debat og den forespørgsel, der var forud for den her.
Jeg er meget enig med hr. Bendt Bendtsens vurdering af Eurodac, altså også den måde, den langsomt indkøres på i Europa.
Jeg synes i og for sig, at både det, der er sket i forhold til Tyskland, og det, der er sket i forhold til Holland og Sverige, men altså også Dublinkonventionen, viser, at man langsomt arbejder sig frem mod at få en større sikkerhed på disse områder og få asylansøgere placeret dér, hvor de retligt hører hjemme, og derefter behandler dem ordentligt i de lande, hvortil de kommer.
Jeg må sige, at jeg afviser begge de to forslag til vedtagelse, der ligger her.
Og jeg må nok sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, tror jeg det var, der spurgte, hvad der ville ske, hvis det bliver et nej, at jeg er vidende om, at justitsministeren i alt fald tidligere har sagt, at så vil Schengensamarbejdet fortsætte.
Jeg skal ikke svare yderligere på det, men skal senere give et svar på regeringens vegne.
Det er det eneste, jeg tør sige ved denne lejlighed her.
Karen J. Klint (S), 1998-04-14:
EU-direktivet omhandler også, at databehandlingssystemer er til for mennesker og ikke omvendt.
Derfor skal edb-systemer være i overensstemmelse med beskyttelsen af og retten til privatlivets fred.
Begrebet den fri udveksling skal ikke misforstås sådan, at borgeres CPR-numre er frit tilgængelige for alle og således kan misbruges, men den fri udveksling sker alene inden for rammerne af loven og direktivet. Lovforslaget skal i øvrigt ses i sammenhæng med det lovforslag, der senere fremsættes af justitsministeren for at implementere direktivet i dansk ret.
Dette skal ske senest den 24. oktober 1998.
På grund af folketingsvalget er et bebudet forslag til en ny lov om Det Centrale Personregister udskudt til starten af folketingsåret 1998-99.
L 46 indebærer, at der i selve folkeregistreringsloven nu fastsættes regler om CPR's formål, registrering af oplysninger i CPR, videregivelse af oplysninger fra CPR til andre myndigheder og private samt om udveksling af oplysninger med de nordiske registreringsmyndigheder.
Lovforslaget har ingen økonomiske konsekvenser, men har som sagt alene det formål at bringe lovgivningen i overensstemmelse med det nævnte direktiv.
Lovforslaget er sendt til høring i ministerierne, kommunerne og relevante organisationer.
Socialdemokratiet anbefaler lovforslaget til Folketingets videre behandling.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-04-14:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører ikke kunne være til stede, er det blevet overladt til mig at fortælle, at vi er positive over for lovforslaget.
Henning Grove (KF), 1998-04-14:
Da vores ordfører på området, hr. Knud Erik Kirkegaard, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre følgende: Det Konservative Folkeparti støtter gerne det vedtagne EU-direktiv og kan som udgangspunkt støtte ministerens forslag om ændringen.
Vi læser ministerens bemærkninger til forslaget således, at der i det, som nu indskrives i lovteksten, kun er ganske få undtagelser fra gældende regelsæt og praksis.
Det er altså, som det skal være.
Da det imidlertid er svært ud fra lovteksten og fra ministerens bemærkninger præcis at se, hvilke undtagelser det drejer sig om, vil vi naturligvis granske det i udvalget, men vi er positive.
Kristen Touborg (SF), 1998-04-14:
Forslaget bygger på et direktiv, som SF afviste at give mandat til, da det blev behandlet i Europaudvalget.
SF's begrundelse for at afvise det var, at vi fandt, at der i direktivforslaget var indeholdt en lang række usikre oplysninger, oplysninger, som et flertal byggede deres tilslutning til direktivforslaget på, og som efterfølgende har vist sig ikke nødvendigvis at være den fulde sandhed.
SF's tilslutning til dette lovforslag skal ses i nøje sammenhæng med, hvordan justitsministerens lovforslag kommer til at se ud.
De to lovforslag er som forbundne kar, og der er derfor ingen tilslutning fra SF's side til lovforslaget her i dag.
Christian H. Hansen (DF), 1998-04-14:
Om føje år kan man se tilbage på, hvorledes politikerne i Folketinget anno 1998 med et enkelt pennestrøg gav de offentlige myndigheder mulighed for at registrere befolkningen i en sådan grad, at alle borgere bliver afklædt i et væld af registre.
Dette er, hvad regeringen formår at give den danske befolkning med det lovforslag, som nu behandles her i Folketinget.
Vi i Dansk Folkeparti har fuld forståelse for, at der er visse personoplysninger, som er nødvendige at have i et register, men vi hverken kan eller vil medvirke til, at en lov, der er så vidtfavnende, vedtages her i Folketinget.
Dansk Folkeparti ser dette forslag som en begyndende glidetur
mod et samfund, hvor alt om befolkningen registreres systematisk
Jeg skal dog sluttelig gøre opmærksom på, at Dansk Folkeparti kan se nogle positive takter i forslaget og derfor ser frem til udvalgsbehandlingen af det
, men som forslaget ser ud nu, kan vi ikke stemme for det.
Sonja Albrink (CD), 1998-04-14:
Da tidligere ordførere har redegjort for, hvad lovforslaget indeholder, skal jeg blot på CD's vegne tilsige, at vi kan støtte forslaget.
Søren Søndergaard (EL), 1998-04-14:
I bemærkningerne til lovforslaget siges det, at de foreslåede kategorier af oplysninger, der vil kunne registreres i CPR, svarer til de gældende kategorier.
Det siger sig selv, at Enhedslisten er rimelig skeptisk over for den nugældende registreringspraksis.
Især hvis vi ser på lovforslagets § 2 b fra punkt 9 og fremefter, mener vi, at det er beskrevet alt for lemfældigt og vagt, og at det er nødvendigt med præciseringer i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Allerede nu kan jeg også se, at vi skal have kigget på beskyttelsen af oplysningerne.
Jeg mener, at oplysningerne skal registreres på baggrund af borgernes aktive tilsagn modsat den nuværende praksis, hvor borgerne specifikt skal udbede sig beskyttelse mod videregivelse af CPR-oplysninger.
Der er ikke en djævel, der kender denne praksis.
Ud over de i § 2 b nævnte ting bør udvalgsarbejdet endvidere beskæftige sig med de regler om videregivelse, som indenrigsministeren skal fastsætte, for de hidtidige erfaringer med registreringerne på lige præcis det område viser jo, at udmøntningen er mindst lige så vigtig som selve lovens bogstav.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-04-14:
Formålet med lovforslaget, som jeg læser det, er at sikre, at loven om folkeregistrering, senest vedtaget den 22. maj 1996, er forenelig med Europa-Parlamentet og Rådets direktiv om beskyttelse af personer i forbindelse med behandling af personoplysninger, og at der selvfølgelig også bliver mulighed for, at oplysningerne kan sendes rundt til de forskellige steder i Europa, hvor det er nødvendigt.
Som jeg læser forslaget, vil Fremskridtspartiet se positivt på det, og vi kan formentlig stemme for lovforslaget.
Jens Vibjerg (V), 1998-04-14:
Med det lille forbehold, der kan være med hensyn til det lovforslag, som justitsministeren fremsætter om behandlingen af personoplysninger, kan Venstre tilslutte sig lovforslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-14:
Denne forespørgsel handler i høj grad om en side af Schengensamarbejdet, som i virkeligheden ikke udgør det allerstørste problem, nemlig spørgsmålet om afviklingen af grænsekontrollen mellem landene internt i EU.
Det er i hvert fald ikke en årsag for os til at vende os imod Schengenaftalen.
Vi går faktisk ind for den nordiske model, den model, som man har i den nordiske pasunion, hvor vi jo har en pasunion, som ikke bygger på et stort, hemmeligt politisamarbejde, men som bygger på åbne grænser mellem landene, som bygger på pasfrihed, og som indtil nu har gjort det muligt for borgerne at rejse frit og uhindret i de nordiske lande uden pas endda, og som har været en virkelig succes og et flagskib for det nordiske samarbejde.
Nu går principperne i den nordiske pasunion tabt.
Det vil ikke længere være muligt for borgerne at rejse rundt uden pas, heller ikke i de nordiske lande.
Det vil blive nødvendigt med identitetspapirer af forskellig art, enten pas eller anden form for identifikation.
Hvis man har en anden hudfarve end den, der er fremherskende her i salen, vil det i hvert fald være nødvendigt.
Vi ved jo, der foregår en diskriminatorisk grænsekontrol allerede i dag, også mellem de nordiske lande.
Så der er efter Enhedslistens opfattelse ingen problemer i, at vi afvikler grænsekontrollen, hvad pas angår, mellem f.eks. Danmark og Tyskland.
Næh, problemet ligger i alle de andre dele af Schengenaftalen med disse kæmpemæssige registre, hvor millioner af mennesker registreres i denne database i Strasbourg, et politisamarbejde, som efter vores opfattelse er kommet ud af kontrol.
Begivenhederne på banegården i Gent, hvor en udskrift af Schengenregistret blev fundet på en bænk, viste jo klart, at det er her, problemerne ligger.
Så vi ønsker altså, at man rykker ud til forsvar for den nordiske pasunion og de principper, som den byggede på, og derfor går imod Schengenaftalen.
Men det betyder altså også, at vi ikke kan støtte forespørgernes forslag til vedtagelse.
Det peger efter vores opfattelse ikke fremad, men bygger på nogle gammeldags principper om, at der absolut skal være en hel masse grænsekontrol.
Vi er naturligvis indstillet på, at der skal være en effektiv grænsekontrol, når det gælder sådan noget som veterinære forhold.
Det skal være muligt at forhindre, at plantesygdomme og dyresygdomme spredes over grænserne i de tilfælde, hvor der er risiko for det.
F.eks. har vi nu problemet med svinepest, hvor der ikke gøres tilstrækkeligt for at sikre grænsekontrollen.
Men det er jo altså noget andet end pasfriheden, vi her er inde på.
Så vi synes samlet set, at forespørgerne har fået kritikken af Schengenaftalen drejet i den forkerte retning, og det er også årsagen til, at vi sammen med SF - og jeg glæder mig over, at det er hele SF - har været i stand til at fremsætte et andet forslag til vedtagelse her i dag.
Thorkild Simonsen (S), 1998-04-14:
Jeg takker ordførerne for de bemærkninger, der er givet her.
Jeg kan konstatere, at der nok til sin tid vil være et stort flertal for forslaget, men det er klart, at nu går det til udvalgsbehandling, og her vil man nærmere kunne få belyst nogle ting.
Jeg kan forstå, at det, der måske er særlig vigtigt at få belyst, er indenrigsministerens udmøntning af forslaget, og det kan man selvfølgelig også behandle i udvalget.
Jeg ser frem til en fornuftig udvalgsbehandling og kan sige til SF, at jeg som indenrigsminister jo er nødt til at fremsætte forslag til den gældende lov og ikke til en, der eventuelt kommer senere, så jeg forstår ikke helt, at SF er så afvisende over for disse ændringer.
Men jeg takker for den tilslutning, der er til forslaget.