Ole Sohn (SF), 2002-04-04:
Jeg bad ikke om ordet for at kritisere, at jeg ikke fik svar på det første spørgsmål.
Det får jeg, ved jeg.
Næh, det var bemærkningen om, hvorvidt en faglig a-kasse kan have en tendens til at holde fast på sine medlemmer eller hæmme mobiliteten.
Jeg vil prøve at give et eksempel:
Hvis man nu forestiller sig, det kan være et slagteri, en slagteriafdeling, eller det kan være en afdeling med mange syersker, og fabrikken og slagteriet lukker, så står man tilbage dér.
Så kan det godt være, at de to faglige organisationers a-kasser har en interesse i at holde på medlemmerne, fordi de ikke kan anvise dem arbejde, og forsvinder de, så forsvinder grundlaget for a-kassen.
Det problem kan være reelt, det erkender jeg. Men bliver det løst ved en tværfaglig a-kasse?
Næh, det gør det ikke, for det forudsætter jo, at medlemmerne har lyst
til at gå et andet sted hen.
De søger bare arbejde et andet sted, og så flytter de.
Det vil sige, at det løses ikke ved en tværfaglig a-kasse.
Det har ingen indflydelse på det.
Det var bare lige for at få det sat på plads.
I stedet for at holde en klassekampstale vil jeg prøve at tage et andet udgangspunkt og sige, at jeg ikke synes, regeringen skal have utak for at tænke nyt eller have ønske om at tænke nyt eller prøve at finde nye veje.
Derfor er jeg da glad for, at regeringen, i hvert fald midlertidigt, har trukket forslaget tilbage om en statssubsidieret og statsunderstøttet statslig a-kasse, som man vel ikke kender til aktuelt bortset fra i Nordkorea og lignende steder, for det ville jo have skabt en unfair konkurrence.
Så det er godt, det er trukket tilbage.
Med det udgangspunkt vil jeg sige, at her prøver man at tænke nyt.
Men hvorfor gør man det?
Ja, langt hovedparten af alle a-kasse-medlemmer er tilfredse.
Jeg tror, det er 85 pct., der i den seneste benchmarking siger, at de er tilfredse; det svinger sådan lidt op og ned.
Det kan altså ikke være derfor, man gør det. Kan det være et behov for at fremme en aktiv arbejdsmarkedspolitik ved forslaget her?
Næ, det kan det næppe være, for hvis man skal fremme en aktiv arbejdsmarkedspolitik, skal det jo være sådan, at de kasser, som hjælper til, også skal være nogle, der har kendskab til den del af arbejdsmarkedet, som man nu virker inden for.
Så det kan ikke være begrundelsen. Så er der en begrundelse mere, som nok er tættere på sandheden.
Det er jo den ideologiske, det er ønsket om at lave det.
Det er også fair nok.
Jeg synes også, der skal være mulighed for ideologiske forslag og for, at man vil kæmpe for dem.
Men jeg synes, der er nogle ting, som skal klares i sagen.
Hvor kan man så gå hen?
Så kan man kun gå til Kristelig Arbejdsløshedskasse.
Fremover vil der være flere muligheder.
Det, man sagligt set skal have fat i,
er, at når en tværfaglig a-kasse skal kunne fungere, skal det være på fair betingelser og lige betingelser.
Det kan jeg altså ikke forestille mig det kan blive, for det, der er kendetegnende ved en fagligt funderet a-kasse, er, at den kender sine medlemmer, den kender virksomhederne inden for området og har mulighed for at agere ud over det at udbetale dagpenge, som jo er den mindste del, nemlig også at være aktivt opsøgende for at skaffe beskæftigelse til medlemmerne. Og så er det sådan, at a-kasserne faktisk har vidt forskellige opgaver.
Jeg kan prøve at tage et eksempel fra den a-kasse, jeg selv har været formand for engang, SiD.
Der skal man kunne betjene sig af G-dagene.
Det skal man ikke i særlig stort omfang i f.eks. de selvstændiges a-kasse eller i Metals.
Der er løsarbejdere, fordi der er også havnearbejdere, der er vejrligsbetalinger, fordi der er bygningsarbejdere, og der er beskæftigelsesjob osv., osv., altså stort set hele spektret, hvorimod andre kan være langt billigere i administration, fordi de alene har opgaven at udbetale dagpenge, fordi den opsøgende arbejdsmarkedspolitik overlader de til det offentlige eller til folk selv.
Det er forskellige betingelser.
Derfor vil det alene have den funktion, at de mennesker i de faglige a-kasser, som ikke interesserer sig for at blive bragt i arbejde og at have en god service, men kun for prisen, kan finde sig en anden a-kasse.
Men hvem er det til gavn for?
Er det til gavn for samfundet?
Er det til gavn for den enkelte, som kommer over i en a-kasse, som ikke kan gøre noget for vedkommende fagligt set?
Nej, og deri ser jeg de helt store problemer.
Som jeg også stillede et spørgsmål til hr. Lars Barfoed om, kan jeg se nogle rent juridiske og grænsemæssige problemer i at blande lønmodtagere og selvstændige sammen i samme a-kasse.
Så ud fra en lang række faktuelle og saglige arbejdsmarkedspolitiske og i øvrigt også samfundsmæssige vurderinger finder jeg faktisk ikke, at forslaget fremmer arbejdsmarkedspolitikkens målsætninger, nemlig at få folk hurtigst muligt i arbejde.
Det fremmer heller ikke en fair konkurrence, for der er forskellige opgaver.
Med den form for, synes jeg selv, rimelig saglige argumenter finder jeg, at forslaget i bedste fald er overflødigt og i dårligste fald et udtryk for sådan en ideologisk holden fanen for højt.
Men eftersom jeg ikke ønsker, at vi skal have en klassekampsdiskussion, synes jeg ud fra de første saglige grunde, at man skulle trække forslaget tilbage.