Lene Espersen (KF), 2004-03-26:
Jeg vil gerne indlede med at takke for, at et forholdsvis bredt flertal i Folketinget har tilkendegivet, at man støtter lovgivningen, og så vil jeg egentlig godt komme med nogle lidt overordnede betragtninger.
, at lovforslaget er en del af en samlet pakke fra regeringen som et led i en indsats for at bekæmpe og forebygge stofmisbrug m.v., ikke mindst i fængslerne og blandt unge, der færdes i restaurations- og festmiljøerne.
Flere har sagt, at retshåndhævelse og strengere straffe ikke kan stå alene,
Derfor undrer det mig egentlig også, at der ikke er flere af ordførerne, der har anerkendt, at forslaget er et led i en meget stor handlingsplan, hvor flere forskellige ministerier har været involveret, og hvor der også er lagt meget stor vægt på den forebyggende indsats og på masser af nye initiativer.
Regeringen mener det alvorligt, når vi siger, at kampen mod narko skal intensiveres, og at der er behov for en holdningsbearbejdning i befolkningen, så vi alle som borgere bliver mere opmærksomme og gør, hvad vi kan, for at især unge ikke bliver inddraget i miljøet og på den måde får ødelagt deres liv og tilværelse og i den sidste ende risikerer at blive afhængige af organiserede kriminelle for at få finansieret deres misbrug.
Jeg vil gerne sige helt overordnet, at de tre hovedformål med lovforslaget er vi glade for at mange af ordførerne har lagt megen vægt på, bl.a. det stærke signal, der ligger i, at man i førstegangstilfælde nu bliver mødt med en bøde.
Vi tror, det har et godt pædagogisk formål
, både over for de unge, som først og fremmest vil opleve det, men naturligvis også over for forældrene, som bliver gjort
opmærksomme på, at de også har et helt særligt ansvar for at sikre, at deres børn ikke er på vej ud på en glidebane
Det andet hovedelement i lovforslaget er den væsentlige skærpelse af straffen for salg af ulovlige euforiserende stoffer i restaurations- og festmiljøer.
Det tredje væsentlige formål er, som også mange har været inde på, jo at styrke kampen mod narko i fængslerne.
Det er noget, der kommer ikke alene de ansatte, men også mange af de indsatte i fængslerne til gode, og jeg er selvfølgelig glad for, at der er så stor opbakning til det i Folketinget.
Så vel hr. Karsten Nonbo, hr. Per Kaalund, hr. Per Dalgaard, hr. Helge Adam Møller som hr. Jann Sjursen har set på sagen med stort set de samme briller, som regeringen har valgt til at se på, hvordan vi kan løse de problemer.
Der har også været et par kritiske røster og et par spørgsmål, som jeg finder anledning til at besvare allerede her ved førstebehandlingen, ikke mindst fordi der - hvor utroligt det end lyder - fortsætter med at florere nogle misforståelser, på trods af at der i den kommenterede høringsoversigt er gjort temmelig meget ud af at forklare, at nogle af de påstande, der har været fremme i høringsrunden, ganske enkelt ikke holder vand.
Hvis jeg skal starte med den første påstand, som jeg tror kom fra fru Anne Baastrup i et spørgsmål til hr. Per Dalgaard, gik den på, at der ganske enkelt ikke var afsat tilstrækkeligt med fængselspladser, og fru Anne Baastrup henviste til et høringssvar fra Dansk Fængselsforbund.
Nu har Fængselsforbundet som fagforbund jo nok først og fremmest den rolle at gøre opmærksom på synspunkter, der ligger på linje
med forbundets politik, men jeg må sige, at i den kommenterede høringsoversigt synes jeg, vi gør temmelig meget ud af at redegøre for, hvordan lovgivningen skal forstås, og hvordan den vil indvirke på kriminalforsorgens forhold. De tal, som Fængselsforbundet møder op med, er ganske enkelt ikke korrekte. Påstanden om, at hvert enkelt tilfælde skulle udløse en yderligere fængselsstraf og ikke en bøde, er ganske enkelt ikke rigtig og må være udtryk for en misforståelse fra Fængselsforbundets side.
Vi må fastholde, at de tal, der er kommet fra Direktoratet for Kriminalforsorgen, er de korrekte.
Dem er der afsat penge og pladser til, og vi er i fuld gang med at gennemføre udmøntningsplanerne.
Det aftalte vi i går aftes med Dansk Folkeparti, så det er sikret.
Den næste påstand gik på, at forslaget var til skade, fordi politiets ressourcer er begrænsede, og at det er besynderligt, at politiet skal bruge tid på at fange de små hashfisk frem for at fange bagmændene.
Der må være nogle her i Folketinget, der ikke følger med i, hvad der foregår ude i den virkelige verden.
Politiet har aldrig nogen sinde haft så stor succes med at optrævle organiseret narkokriminalitet, og en af grundene til, at fængslerne er godt fyldt, er netop, at politiet rent faktisk får fat på bagmændene.
Jeg synes faktisk også, det er meget kortsigtet af de mange kritikere at vælge denne betragtning: Lad dog bare folk have lov til lidt misbrug, så kan politiet bruge deres kræfter på noget andet.
Sagen er jo den, at mange af disse misbrugere ender med at blive kriminelle, og så volder de meget, meget større problemer - ikke kun for politiet og politiets ressourceforbrug, men også for de mange familier, der oplever utrygheden ved, at deres hjem den ene gang efter den anden bliver udsat for indbrud, og som bliver overfaldet, fordi folk har behov for at få finansieret deres misbrug.
Jeg synes faktisk, at forslaget anviser en fornuftig og langsigtet måde til at sikre, at politiet ikke skal bruge ressourcer på nogle mennesker, som vi gennem et præventivt arbejde kan hjælpe til at komme på livets rette sti på et langt, langt tidligere tidspunkt.
Som hr. Karsten Nonbo meget rigtigt påpegede, drejer det sig vist først og fremmest om semantik, når nogen kan sige, at det at udsende et girokort skulle være en voldsomt stor ekstra arbejdsbyrde.
Al anden registrering i politiets registre til brug for efterforskning skal jo finde sted, uanset om der er tale om advarsel eller bøde. Den tredje kritiske påstand, som flere er kommet med i dag, er, at fængselspersonalet har det meget hårdt i dag, og at arbejdsmiljøet er dårligt, men forslaget vil medvirke til at skabe endnu ringere vilkår for de ansatte.
Til det må jeg sige, at hvis man læser Fængselsforbundets høringssvar, er det faktisk i altovervejende grad positivt.
Der er kun den ene lille regnefejl, der fremføres som kritik, resten er faktisk ros til regeringen for at sætte hårdt imod hårdt og sikre, at der bliver gjort op med det regime, hvor det er stærke fanger og organiserede netværk og ikke kriminalforsorgens ansatte, der styrer fængslerne.
Hvis man interesserer sig for de ansattes ve og vel, er der i hvert fald god grund til at stemme ja ved tredjebehandlingen.
Det sidste punkt, der er blevet rejst kritik af, er spørgsmålet om den stikvise urinprøvekontrol.
Også her har Fængselsforbundet bakket op og endda ønsket, at også de anabolske steroider blev medtaget.
Det er de så også blevet.
Det er en del af regeringens nultolerancepolitik.
Det mener jeg bestemt er noget, der først og fremmest vil være med til at sikre et bedre arbejdsmiljø for personalet i Kriminalforsorgens institutioner.
Jeg må så også sige, at vi har valgt at tilrettelægge urinprøvekontrollen stikprøvevis netop for at imødegå den kritik, der kunne være om, at hvis det alene var på en konkret mistanke, ville det måske være vanskeligt for de ansatte at udpege de personer, som jo oftest er nogle af de stærkere; det kunne måske være vanskeligt, hvis de var de eneste personer, der skulle udføres en kontrol på, med de trusler og den utryghed, det kunne have til følge for dem, der er udpegerne. Derfor har vi valgt at sige, at det her sker proportionalt.
Alle er lige, alle kan risikere at blive trukket ud til urinprøvekontrol.
Og alle vil jo selvfølgelig, efter at man har været hele banden igennem, også være blevet pålagt en urinprøvekontrol.
Det tror jeg er den rigtige måde at gribe sagen an på.
Til hr. Jann Sjursen, som var sådan lidt mere nuanceret og måske havde en lidt større skepsis til dele af lovforslaget,
vil jeg sige: Vi er naturligvis indstillet på under udvalgsbehandlingen at besvare de spørgsmål, der måtte være, også efter at vi har valgt at imødekomme det kritikpunkt, der har været om, at man ikke skulle være for rigoristisk, når det gjaldt spørgsmålet om ikke at kunne bruge advarsler i ganske særlige tilfælde, og det vil vi gerne dyrke under udvalgsbehandlingen.
Endelig vil jeg gerne svare hr. Per Dalgaard, der også havde to helt konkrete spørgsmål.
Spørgsmålet vedrørende de juridiske personer skal ikke helt opfattes sådan, som hr. Per Dalgaard lagde op til.
Det er først og fremmest for at gøre Danmark i stand til fuldt ud at implementere rammeafgørelsen om bekæmpelse af narko, som vi har vedtaget i EU, hvor man kan sige, at det nok mere er i teorien, at det nogle gange er juridiske personer, der står bag, men det kunne være en forening, der stod bag en del af det her videresalg af narko.
I de tilfælde kan man så benytte lovens rammer.
Men sagen er altså ikke den, at vi med det her lovforslag går ud og laver objektivt ansvar, så den person, der f.eks. ejer en restaurant eller et værtshus, hvor der findes et eller andet nede på gulvet, skal stå til ansvar for, at der ligger ting og roder rundt ude på toilettet eller på gulvet.
Det andet spørgsmål, som hr. Per Dalgaard rejste, var spørgsmålet om advarsler i forhold til turister.
Der må jeg blankt erkende, at der har det vejet meget tungt for regeringen, at der skulle være en eller anden form for ubureaukratisk indstilling til, hvordan det her lovforslag skal virke i praksis.
Et eksempel - og nok også et ganske velvalgt eksempel - ville være, at en ung turist, der er på Roskildefestival, bliver taget af politiet for overtrædelse af lovgivningen.
Det er klart, at hvis personen har midlerne på sig, inddriver man bøden med det samme.
Så har man fået pengene, og så er den sag klaret.
Men nogle gange vil tilfældet være sådan, at personen ikke har penge på sig, og det vil sige, at så skal politiet til at oprette en sag og kræve bødeinddrivelse, og den skal ligge i 5 år, og man skal tjekke, om personen nu er indrejst, og om personen nu har penge på sig, og det er måske at gøre lidt for meget ud af en turist på en Roskildefestival.
Der er det nemmere at give en advarsel og så smide personen ud af landet med det samme.
Det er det, vi lægger op til med lovforslaget, nemlig udsending straks frem for at vente på, at de får kradset nogle penge ind.
Jeg tror, at det sådan set var mange af de konkrete spørgsmål, der var, og derudover vil vi naturligvis gerne besvare yderligere spørgsmål under udvalgsbehandlingen; de spørgsmål, der måtte komme fra ordførerne.