runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jeppe Kofod (S), 2003-04-09:
Først er det til hr. Keld Albrechtsen, og det er også et svar
til hr. Jann Sjursen om WHO-observatørstatus
: Det kan godt være, at det, som udenrigsministeren sagde tidligere, ikke var korrekt, men så må udenrigsministeren jo gå op og lave om på sine udtalelser.
Men realiteten er jo den, hvis man skal lytte til det, som regeringen siger, og det må man vel også tage for gode varer, at hvis man går ind og anerkender, at Taiwan skal have en observatørstatus i WHO, så er det i realiteten en indirekte anerkendelse på længere sigt af Taiwan som en selvstændig stat.
Vi ønsker ikke at gå ind og afspore den etkinapolitik, som det store flertal af denne verdens lande er enige om er den rigtige løsning.
Men jeg sagde, at det, der er vores holdning, selvfølgelig er, at vi skal støtte Taiwan så langt som overhovedet muligt i den demokratiske udvikling, der er i landet.
Det sagde jeg også meget klart i min ordførertale, og det synes jeg overhovedet ikke er uklart.
Sagt til hr. Jesper Langballe: Det er jo det samme, som man er inde på.
Jeg læste bare op, hvad der stod i det forslag til vedtagelse, der er fremsat, hvor man vil oprette diplomatiske forbindelser med Taiwan.
Så forstår jeg, at Dansk Folkeparti vil anerkende Taiwan som en selvstændig stat uagtet, at de ikke har opfordret Danmark til at gøre det.
Det synes jeg er uklogt.
Vi kan jo skændes om det resten af dagen, men det er særdeles uklogt at gøre det, for i værste fald, som også andre har været inde på i debatten i dag, kan det føre til en ubehagelig konfrontation mellem Kina og Taiwan; måske en konfrontation af militær art, som ingen kan have interesse i. Jeg tror, der findes andre mulige løsninger, og det er derfor, at vi har taget regeringens redegørelse til efterretning.
Vi synes, der ligger nogle gode initiativer, som vi gerne vil bakke op omkring.
Det er også et svar til hr. Jann Sjursen.
Vi er ikke helt enige i den pind omkring Taiwan som observatør i WHO.
Det er derfor, vi ikke kan stemme for forslaget til vedtagelse, som det ligger, og det håber jeg hr. Jann Sjursen kan forstå.
Søren Krarup (DF), 2003-04-09:
En enkelt spørgsmål, som jeg vil stille hr. Jeppe Kofod.
Jeg stillede hr. Jens Hald Madsen det tidligere, men fik ikke noget svar.
Jeg vil så gerne spørge hr. Jeppe Kofod.
Hr. Jeppe Kofod siger, at etkinapolitikken er gammel og ikke har noget med EU at gøre.
Dermed fastlægges etkinapolitikken som den politik, som nu også EU, der som bekendt blev stiftet i 1957, tilslutter sig.
Må jeg spørge hr. Jeppe Kofod om, hvornår etkinapolitikken begynder?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2003-04-09:
Da den konservative ordfører, fru Gitte Seeberg, på grund af sygdom er forhindret i at være til stede i dag, skal jeg på den konservative folketingsgruppes vegne fremføre følgende: Vi anerkender de meget store og betydningsfulde skridt, som Taiwan har taget mod demokratiske tilstande.
Den taiwanesiske udvikling kan tjene som inspiration for mange af de lande her på kloden, der endnu skylder deres egne befolkning og os andre at anerkende demokratiske spilleregler og respekt for menneskerettigheder som fundamentet for deres styrer.
Imidlertid er der ikke umiddelbart af den grund grundlag
for at ændre Danmarks hidtidige politiske holdning til Taiwan, hvad angår diplomatisk anerkendelse.
Taiwan har da heller ikke selv erklæret sig uafhængig, og heller ikke Taiwans præsident har plæderet for at slå ind på en kollisionskurs med fastlandskina på dette område.
I Det Konservative Folkeparti kan vi fuldt ud tilslutte os udenrigsministerens besvarelse af denne her forespørgsel.
For Danmarks vedkommende mener Det Konservative Folkeparti, at der fortsat er grundlag for at arbejde for at øge vores samarbejde og vores forbindelser med Taiwan.
Og den såkaldte etkinapolitik, der både er Danmarks og EU's udgangspunkt, vil ikke kunne lægge hindringer i vejen herfor.
EU er i øvrigt i færd med at vurdere, hvorledes samarbejdet mellem EU og Taiwan på en række områder kan styrkes, men det vil ikke være i nogens interesse ensidigt at plædere for en pludselig fuld dansk diplomatisk anerkendelse af Taiwan; end ikke regeringen i Taipei har formelt bedt herom.
Så skal jeg i øvrigt oplyse, at vi ikke kan støtte det fremsatte forslag til vedtagelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-09:
Det var jo en noget tam omgang.
Budskabet var, at Socialdemokratiet ikke gør ligesom Dansk Folkeparti, der siger, at de gør, ligesom Socialdemokratiet gør.
Men Socialdemokratiet gør, ligesom regeringen gør.
Så bliver nettoresultatet, at både Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet gør, ligesom regeringen gør.
Selv om der egentlig var et flertal i Folketinget, der ville noget andet, så kunne det ikke blive sådan, fordi alle deponerer deres handlefrihed hos udenrigsministeren.
Det er lidt ynkeligt, vil jeg sige til hr. Kofod.
Det må man jo erkende.
Mystikken breder sig jo, når hr. Jeppe Kofod siger, at han ikke kan støtte indholdet i det forslag til vedtagelse, som SF, Kristeligt Folkeparti og Enhedslisten har fremsat.
Han har lige stået og sagt, at han går ind for at udbygge samarbejdet økonomisk og kulturelt og alt muligt andet, sådan forstod jeg det.
Det er en af de ting, der står i forslaget til vedtagelse.
Der står jo kun gode ting, som jeg går ud fra hr. Jeppe Kofod er enig i.
Hvorfor kan man så ikke støtte det forslag til vedtagelse?
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-04-09:
Jeg er enig i, at man ad diplomatisk vej stille og roligt kan vinde nogle fremskridt.
Det er det, der sker.
Disse fremskridt vindes ikke ved vedtagelser her i Folketingssalen, men ved arbejde ad diplomatiske kanaler, og det er jeg en stærk tilhænger af.
Peter Skaarup (DF), 2003-04-09:
Det er bare lige, fordi jeg ikke synes, jeg fik svar på et af de spørgsmål, jeg stillede, som egentlig var meget klare.
Er Det Radikale Venstre ikke enig i, at i forhold til den tidligere regerings kurs - og det har været debatteret lidt tidligere under debatten - er vi nu kommet i hvert fald to skridt videre i retning af et fremmet samarbejde mellem Taiwan og Danmark, nemlig at der nu kan indgås en dobbeltbeskatningsaftale mellem Taiwan og Danmark, og at man får set på de besøgsregler, der hidtil har betydet, at vi har haft problemer med f.eks., hvilket burde være helt naturligt, at modtage Taiwans præsident i Danmark på et privat besøg, så han kunne se Den Lille Havfrue og andre ting, som han selvfølgelig gerne ville se, eller modtage en pris fra Liberal International, som det vel også ville være meget rimeligt at man kunne modtage i fred og ro og i frihed.
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-04-09:
Jeg kan bekræfte, at det belgiske parlament ikke er hvem som helst.
Hvad en dobbeltbeskatningsaftale angår, vil jeg sige, at det vil jeg da se på med sympati, hvis det kan lade sig gøre.
Det vil da repræsentere nogle af de praktiske fremskridt, som jeg synes man skal arbejde for.
Peter Skaarup (DF), 2003-04-09:
Jeg var da glad for, at hr. Niels Helveg Petersen klart sagde, at hr. Niels Helveg Petersen støtter initiativet til, at man nu får set på de besøgsregler, der under den tidligere regering, som hr. Niels Helveg Petersen var part af, har umuliggjort, at Taiwans præsident kunne komme til Danmark på privat besøg.
Jeg synes, det er lidt af en indrømmelse, at Det Radikale Venstre nu støtter det.
Det er vel også et udtryk for, at Dansk Folkeparti her i samarbejde med regeringen er nået et stykke vej altså i retning af en ændring af den hidtidige kurs.
I den forbindelse vil jeg godt bede hr. Niels Helveg Petersen bekræfte, at det jo også er en ændring i forhold til den tidligere regerings kurs, at man nu vil lave en dobbeltbeskatningsaftale mellem Taiwan og Danmark
, som hidtil Holland, Sverige, England også har tilkendegivet de vil gøre.
Det gør vi altså også nu i Danmark.
Er Det Radikale Venstre enig i den kurs? Så vil jeg til slut spørge hr. Niels Helveg Petersen: Det er vel ikke ubetydeligt, når vi taler om WHO og observatørstatus for Taiwan, og når vi også taler om andre lande, at både administrationen og parlamentet i USA har støttet ønsket fra Taiwan om at få observatørstatus?
Japan har støttet det.
Europa-Parlamentet har det.
Det belgiske parlament har det.
Det er jo ikke hvem som helst.
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-04-09:
Til det første spørgsmål fra hr. Peter Skaarup vil jeg da gerne sige, at som jeg hørte ministeren, var det, ministeren stillede i udsigt, at man inden for EU så på det element, der hedder besøgspolitikken.
Man så på det.
Jeg er også tilhænger af, at man prøver at se, om der er noget af det, der skal tages op til overvejelse og revideres.
Det er jeg også tilhænger af.
Om man så kan nå et resultat, ved jeg ikke, men jeg synes da, at det er en god idé at se på det.
Jeg tror, det forholder sig anderledes, nemlig at det netop ikke kan lade sig gøre i dette tilfælde.
Det kan vi eventuelt dyrke lidt mere i et udvalg.
Lad mig så sige om vedtagelser, at jeg mener, at sager af denne type ikke egner sig vel til det.
Jeg forstår, at der i Udvalget for Forretningsordenen gøres overvejelser om, at man skulle kunne afbryde en forespørgsel for eventuelt at udvalgsbehandle de spørgsmål, der er til behandling, for at undgå for meget improvisation om vigtige vedtagelser.
Noget sådant er jeg tilhænger af.
Over for hr. Søren Krarup vil jeg gerne kvittere for, hvad han sagde om situationen i 1971, nemlig at han havde lagt for meget vægt på den side af sagen.
Så vil jeg da i øvrigt sige, at jeg har siden fået at vide, at Makedonien, som anerkendte for et par år siden, har trukket sin anerkendelse tilbage.
Sydafrika har gjort noget tilsvarende, ved jeg.
Det har været et ganske klart mønster.
Selvfølgelig kan man, hvis man løsriver denne sag fra de bestemte politiske forudsætninger, sige, at det er urimeligt, at det er, som det er.
Men den historiske realitet, som har skabt denne situation, er det ikke rigtig til at gøre noget ved.
Søren Krarup (DF), 2003-04-09:
Jeg erkender jo, at jeg åbenbart har lagt for meget rent historisk i Taiwans udsmidning af FN i 1971.
Men selve begrebet etkinapolitik, som nu også hr. Niels Helveg Petersen forsvarer, begriber jeg ikke, for her har man at gøre med to Kinaer.
Man har at gøre med en totalitær mastodont, der hedder Maokina, og man har at gøre med et mindre, demokratisk land, der hedder Taiwan.
Hvad i alverden skulle dog tvinge en til at sige, at vi nødvendigvis må have et etkina, i stedet for at man i respekt for, jeg vil sige, virkeligheden accepterer begge dele.
Jeg begriber ikke den holdning.
Jeg forstår, at EU har lagt sig fast på den, og derfor er Danmark som EU-satellit også fastlagt på den.
Men det er og bliver dog en urimelighed, som jeg vil sige samtidig er dybt umoralsk, fordi et frit demokrati dermed skubbes ud til fordel for et totalitært kommunistkina.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-04-09:
Jeg vil godt sige til hr. Niels Helveg Petersen, at der er absolut intet i den vedtagelse, vi har været med til at fremsætte forslag til, der ikke kan foregå inden for etkinapolitikken, så det synes jeg faktisk er et dårligt argument.
Det, den nok gør, er, at den opfordrer regeringen til at arbejde aktivt for, at Taiwan kan optages som observatør i WHO, og som jeg har sagt heroppefra før, er det ikke et brud med etkinapolitikken, men derimod et arbejde, der skal udføres inden for den ramme, men hvor man lægger sig aktivt i selen for, at man faktisk får inddraget Taiwan i det samlede organiserede sundhedsmæssige arbejde, som WHO udgør rammen om.
Jeg kan så til nød forstå, at hr. Helveg Petersen siger, at det havde været bedre med en varslet dagsorden, men nu er hr. Niels Helveg Petersen jo sådan en gammel rotte i faget, at han formentlig adskillige gange i denne her sal har stemt for og accepteret dagsordener, som blev fabrikeret undervejs i debatten, ellers ville vi jo også have en fuldstændig stiv debat, hvor intet kunne bevæge sig undervejs.
Peter Skaarup (DF), 2003-04-09:
Jeg vil indledningsvis sige tak til hr. Niels Helveg Petersen
og Det Radikale Venstre for de bemærkninger, der var om fremskridtene i Taiwan.
Jeg synes, det er godt, at mange partier i Folketinget er enige om, at den demokratiske udvikling, der er sket på Taiwan, er meget positiv.
Men jeg må så sige, at jeg jo er noget skuffet over, at Det Radikale Venstre ikke klart og markant kan tilkendegive, at det her er et område, hvor vi kunne have fordel af i Danmark selv at bestemme, altså f.eks. at Danmark da gerne så en taiwanesisk præsident komme på privat besøg i Danmark.
Er Det Radikale Venstre enig i, at vi nu forhåbentlig forbedrer de regler, sådan at den mulighed skabes, altså i modstrid med den holdning, som hr. Niels Helveg Petersen havde, da hr. Niels Helveg Petersen var udenrigsminister?
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-04-09:
Jeg vil gerne på Det Radikale Venstres vegne give opbakning til udenrigsministerens tale.
Det Radikale Venstre er tilhænger af etkinapolitikken, som jo er mere end 50 år gammel. Etkinapolitikken er grundlaget for at udvikle samarbejdet med Folkerepublikken Kina, som spiller en stigende rolle i verden.
Danmark har en stærk interesse i at udvikle samarbejdet med Kina på alle måder: politisk, i henseende til menneskerettigheder, kulturelt og økonomisk.
Der er sket store fremskridt også i henseende til demokrati og menneskerettigheder.
Også jeg vil gerne udtrykke håbet om, at tiden modnes til en mere permanent løsning for Taiwan, og at det kan ske ved en fredelig forhandling.
Så vil jeg gerne sige til hr. Langballe og hr. Krarup, der har haft travlt med at sige, at det er EU's skyld alt sammen: Rigtigt er det, at EU formulerede en kinapolitik som er en etkinapolitik, men vi var med til at formulere den, og den ligger altså i fuldstændig forlængelse af en gammel dansk politik.
Men er det nu sådan, at hvis man ikke er medlem af EU, har man travlt med at gå langt, f.eks. i retning af diplomatisk anerkendelse af Taiwan?
Svaret er nej.
Hvis jeg er nogenlunde ordentligt underettet er der vel i dag ca. 20 stater i verden, som har diplomatiske forbindelser med Taiwan; vi kan jo undersøge det nærmere.
De fleste af dem er små stater i Stillehavsregionen, men ingen af de store lande og ingen europæiske lande har diplomatiske forbindelser med Taiwan, med mulig undtagelse for Makedonien, som for et par år siden gennemførte anerkendelsen.
Det er altså ikke sådan, at hvis bare man ikke er med i EU, så skynder man sig at anerkende.
Sådan forholder det sig faktisk ikke.
Danmark var et af de første lande, der anerkendte Folkerepublikken Kina, og EU-politikken fra 1972 er altså ikke en ændring af dansk politik, men en videreførelse af en dansk politik.
Så vil jeg mere principielt sige, at Det Radikale Venstre ikke kan stemme for den fremsatte forslag til vedtagelse.
Jeg er ikke tilhænger af, at man ved improviserede vedtagelser her i salen, uvarslede oven i købet, skal beslutte indviklede ting, hvor man alene kan finde løsningen ad diplomatisk vej.
Jeg er tilhænger af, at vi kunne vinde fremskridt, yderligere fremskridt i relationerne til Taiwan.
Skal det ske, må det ske inden for rammerne af etkinapolitikken, og så må det ske ved diplomati, og jeg har tillid til, at den danske udenrigsminister og Udenrigsministeriet vil gøre sit for at vinde fremskridt i det praktiske.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-04-09:
Jeg vil sige til hr. Jeppe Kofod, at sagen jo er, at den type samarbejde, som Taiwan delvis er involveret i med WHO i dag, er, hvad kan man sige, ikke et ordentligt, solidt samarbejde.
For at kunne nyde fordelene af det, men også for, at resten af verdenssamfundet kan nyde fordelene af at have Taiwan med den store sundhedsekspertise, det har, med, bliver det jo nødt til at være en egentlig integreret del af de forskellige undergrupperinger og netværk, der er under WHO, og det er det, observatørstatussen er et svar på. Jeg synes faktisk stadig væk ikke, det hænger godt nok sammen.
Hvis ikke det er af frygt for Kina, går jeg ud fra, at Socialdemokratiet også er villig til aktivt at tage regler op, som spænder ben for noget, der er hensigtsmæssigt.
Så jeg mener egentlig, at det burde være socialdemokratisk politik at arbejde for, at man kan få en observatørstatus og så kalde det det, Taiwan selv har sagt, nemlig en sundhedsmæssig enhed, der bliver optaget som observatør.
Tak hr. formand, jeg skal huske at række poten meget højt op næste gang.
Jeg rakte den faktisk op.
Jeppe Kofod (S), 2003-04-09:
Det er altså ikke rigtigt.
Men jeg er meget enig med fru Anne Grete Holmsgaard, når fru Anne Grete Holmsgaard siger, at det er vigtigt at lave en strategi, sådan at man når et resultat, der er til gavn for Taiwan, at man ikke bare fører symbolpolitik, men at man rent faktisk får noget ud af det.
Der sagde jeg altså også, og det vil jeg gerne understrege, at jeg sådan set mener, at vi skal gøre alt for, at Taiwan kan opnå de samme muligheder, altså sundhedsmæssigt kan have et samarbejde med WHO om de sundhedsspørgsmål, der er i Taiwan.
Det er helt afgørende for mig.
Det synes jeg er helt fornuftigt.
Der er så nogle formelle og nogle andre regler, der gør, at de ikke kan blive observatører i WHO, men det afskærer jo ikke muligheden for, at man indholdsmæssigt kan lave det samarbejde, der er nødvendigt for at løse de sundhedsmæssige problemer.
Det synes jeg man skal koncentrere sig om.
Det var det, jeg appellerede til i min besvarelse. Så det er en lidt forkert udlægning.
Vi tør godt gå op imod Kina, men vi synes bare, man skal gøre det på den rigtige måde for at få noget ud af det.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2003-04-09:
Som jeg lyttede til udenrigsministeren, var det en klar understregning af den linje, som regeringen har fulgt i de år, som regeringen nu har haft regeringsmagten.
Men det at man følger en hidtidig linje, er jo ikke ensbetydende med, at der ikke kan tages nye initiativer, og der synes jeg, at udenrigsministeren lancerede nogle nye initiativer, som lyder meget spændende og meget konstruktive.
Det, det drejer sig om, er jo naturligvis at kigge ned i den værktøjskasse, som vi som Danmark har til rådighed.
Der er selvfølgelig forskellige ingredienser i den værktøjskasse.
Der kan være en taler, hr. Keld Albrechtsen her fra Folketingets talerstol, eller der kan være en taler, hr. Jesper Langballe, og det er alt sammen ganske udmærket, men jeg tror faktisk, at nogle af de værktøjer, som udenrigsministeren pegede på, vil være til større gavn for Taiwan, end at vi holder alt for mange taler her fra Folketingets talerstol, naturligvis med al respekt for, hvad der bliver sagt her fra talerstolen.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-09:
Jeg er fuldt ud opmærksom på, at hr. Kirkegaard taler på vegne af fru Gitte Seeberg, men jeg vil blot spørge - som også hr. Søren Søndergaard spurgte Venstres ordfører - om der i den melding, regeringen kommer med i dag, og som altså også Det Konservative Folkeparti kommer med, ligger noget nyt, eller om det er en videreførelse af den linje, der hele tiden har været? Vi synes, det er væsentligt at få afklaret, om regeringen i forbindelse med denne her forespørgsel har foretaget en kursændring, taget nogle specielt nye initiativer i forbindelse med denne her forespørgsel, eller om der er tale om en videreførelse af den politik, som man hele tiden har haft.
Jens Hald Madsen (V), 2003-04-09:
Til hr. Søren Krarup: Jeg sætter stor pris på prædikener, filosofi, teorier, visioner.
Vi kan ikke leve uden, og dem skal vi have.
Men jeg må også sige, at det, der egentlig fascinerer mig utrolig meget ved at deltage i politik, er egentlig at prøve at spørge: Her og nu, hvis vi nu skal prøve med de værktøjer, vi har, hvordan kan vi så opnå det bedst mulige resultat?
Man kan stå og råbe op, og det er flot, og det er fint, men der sker bare ikke noget som helst.
Man kan også gøre noget andet som politiker, nemlig sige: Jeg holder fast i mine basale værdier og holdninger, som jeg også har fremlagt i min tale.
Bagefter kigger jeg på, hvor meget jeg så kan påvirke de andre, og hvordan jeg kan gøre det.
Kina er et lidt småstort land i forhold til Danmark.
Gør det så, at man bare skal ligge på knæ for Kina?
Næh, det gør det ikke, men det gør bare, at man så skal have nogle andre værktøjer, og værktøjerne må være - medmindre man mener, at man skal sende et krigsskib - at man forsøger at skabe en dialog imellem Kina og den øvrige verden.
Hvordan får man den stærkeste stemme?
Det gør man ved, at flere og flere lande holder sammen.
Om det var i 1950'erne eller i 1970'erne, det var blot det, som jeg har fået oplyst.
Det, der egentlig var mit ærinde, var at sige, at det her intet har at gøre med EU.
Det var sådan set det, der var min pointe, og ikke andet.
Det er da fantastisk flot af hr. Søren Søndergaard også at være ren og sige, at det er kræmmermentalitet, det her.
Vi er idealister, vi kæmper.
Det er flot, det er nydeligt.
Jeg mener ikke, at det har noget at gøre med kræmmermentalitet overhovedet.
Det er faktisk igen et spørgsmål om: Hvad er det for nogle værktøjer, der er?
Men her er det helt anderledes.
Der skal man åbenbart konfrontere.
Derfor spørger jeg igen hr. Søren Søndergaard: Hvad et det bedste for befolkningen i Taiwan?
Demokratiske værktøjer eller ej?
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-09:
Min bemærkning ligger i forlængelse af det, for det er jo bestemt interessant, hvad Socialdemokratiet vil sige om lidt.
Det er jo afgørende for, om der er et flertal her.
Socialdemokratiet har selvfølgelig også den mulighed at bede om timeout og sige: Det kan være, at vi lige må overveje det i lyset af den udvikling, der er sket i debatten.
Vi må overveje det, og så kan vi måske genoptage forespørgslen på et andet tidspunkt, sådan at vi i Socialdemokratiet kan få mulighed for at diskutere det grundigt igennem.
Det er jo rigtigt, men igen: Kan man virkelig forestille sig, at Dansk Folkeparti vil stemme imod Dansk Folkepartis egen politik her i Folketingssalen?
Vi har jo altså oplevet det på det sociale område.
Der stemmer Dansk Folkeparti konsekvent mod sin egen politik.
Men kan man også opleve det på det her område, at det, som Dansk Folkeparti har hævdet man går ind for, vil man senere i dag eller i morgen stemme imod, fordi man ikke har en aftale med regeringen om at få det gennemført?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-04-09:
Nu er det jo altså Dansk Folkeparti, der har rejst denne her forespørgsel, så det er jo sådan set mest interessant at rette spørgsmålene til Dansk Folkeparti.
Jeg synes, det var tordnende uklart, hvad hr. Peter Skaarup fik sagt her.
Ja, vi går for så vidt ind for indholdet, men vi vil bare ikke sige, at vi vil stemme for det, for vi vil gerne være gode venner med regeringen, og heldigvis er det sådan, at vi nok bliver reddet på målstregen af Socialdemokratiet.
Sådan lød det fuldstændig i mine ører, hvis jeg bare skulle gøre det en lille smule klart.
Så kunne man jo have gjort det uden at rejse en forespørgsel.
Peter Skaarup (DF), 2003-04-09:
Det skal være sådan, at Taiwan bliver observatør i, ja, set med vore øjne gerne medlem af, WHO.
Det skal være sådan, at vi i højere grad kan opnå et samarbejde mellem Danmark og Taiwan.
Det opnår vi, set med vores øjne, med de to punkter, som regeringen har sagt i sin tale i dag.
Det handler om dobbeltbeskatningsaftalen, og det handler om, at man vil undersøge mulighederne for, at man kan udveksle personer på højt plan i forhold til Danmark, altså sådan at Taiwans præsident kunne have modtaget en frihedspris i Danmark, hvis det her bliver gennemført.
Men vi lægger vægt på de fremskridt, vi har opnået
sammen med regeringen, nemlig at der nu laves en dobbeltbeskatningsaftale - det vil hjælpe Taiwan - og også det faktum, at vi forventer, at regeringen meget kraftigt vil arbejde på, at Taiwans præsident kan komme på privat besøg i Danmark.
Det er jo vældig gode ting, som hr. Jann Sjursen også bør være tilfreds med.
Men ret henvendelserne til Socialdemokraterne, så lad os se, hvad de siger.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-09:
Jeg beklager for så vidt, at det er nødvendigt at gå op igen, men jeg synes ikke, at det er helt klar tale, hr. Peter Skaarup fører.
Derfor bliver jeg nødt til at stille et spørgsmål, som er nogenlunde identisk med det spørgsmål, jeg stillede sidste gang, jeg var på talerstolen og havde en kort bemærkning til hr. Peter Skaarup.
til vedtagelse, som nu er fremsat?
Stemmer Dansk Folkeparti for det fremsatte vedtagelsesforslag?