Line Barfod (EL), 2004-02-17:
Der er blevet diskuteret en del i dag, hvorfor vi skal have en ny grundlov.
Noget af det, man kan sige er begrundelsen, er jo, at vi sender sagkyndige ud til en række lande i resten af verden for at hjælpe dem, når de skal opbygge nye demokratier.
Vi sender folk ud, der skal fortælle dem, hvordan man laver en forfatning, en grundlov, og hvad der skal stå i sådan en grundlov eller forfatning for at lave en god, demokratisk stat.
Hvis de folk skulle se på vores grundlov, så lever den ikke op til en række af de krav, som vi stiller til nye demokratier.
Derfor skulle noget af det, vi skulle gøre med disse sagkyndige der snakkes om at vi skal indkalde, måske være at starte med at indkalde nogle af dem, som vi sender ud til resten af verden for at fortælle om demokrati og forfatninger, og få dem til at gennemgå den danske grundlov og pege på, hvad de ville komme med af råd, hvis det ikke var en dansk grundlov, men en grundlov et sted ude i verden, hvor de skulle hjælpe med at opbygge et nyt demokrati.
Hvad synes de, vi skulle have i grundloven i forhold til de vurderinger, der i dag ligger om, hvad der er nødvendigt for en forfatning i et moderne demokrati, i et moderne retssamfund?
Noget er der foregået med det arbejde, der er blevet sat i gang for nogle år siden, og gennem de debatter, der har været, men vi synes, det er vigtigt, at vi nu kommer videre.
Vi kan jo bygge videre på noget af det store arbejde, der er blevet gjort indtil nu.
Det er klart, at regeringer sjældent er særlig begejstrede for ændring af grundloven, fordi ændringer af grundloven betyder en indskrænkning af regeringens og folketingsflertallets magt.
Der bliver sat nogle grænser for magtudøvelsen, og det vil de, der er ved magten, sjældent sætte stor pris på.
Derfor er vi også glade for, at det tegner til, at der, når der har været et valg og er kommet et nyt flertal, er et flertal, som er bundet op på, at der skal sættes et arbejde i gang med en grundlovsændring.
Der er selvfølgelig stadig det problem, at der er et flertal i Folketinget, desværre nok også efter næste valg, som ønsker en EU-forfatning, som ønsker, at Danmark skal være en del af Europas Forenede Stater, og så kan man sige, at en dansk grundlov måske bliver mindre vigtig.
Vi ønsker ikke, at Danmark skal være en del af Europas Forenede Stater.
Vi mener tværtimod, at det er meget vigtigt, at vi har en stærk dansk grundlov.
Det skal være en dansk grundlov, som også regulerer forholdet til EU og til de mange internationale organisationer, som Danmark indgår i. Det er en af de helt store udfordringer i en grundlovsændring, hvordan vi kan udforme en bestemmelse, hvor vi sikrer, at suverænitet ikke bare kan afgives, så det fosser ud af landet, sådan som vi ser det i øjeblikket, men så det bliver præcise afgivelser, og så der bliver nogle klare regler for, hvornår der skal være folkeafstemning.
Jeg er stadig dybt forundret over, at et flertal i Folketinget efter bare en måneds behandling kunne vedtage den europæiske arrestordre, en så stor harmonisering af strafferetten i EU, helt uden en folkeafstemning, når man dog trods alt har sendt f.eks. det indre marked, hvor man harmoniserede økonomien, ud til en folkeafstemning.
Vi mener, at det skal gøres meget klarere i en grundlov, hvornår det er nødvendigt med en folkeafstemning for at afgive suverænitet.
Vi mener også, at det kunne være godt at få afskaffet statsministerens ret til at bestemme, hvornår der skal udskrives valg.
Det kan ikke være rigtigt, at det er én person, der afgør det, og at man kan gå i årevis og være usikker på, hvornår der kommer et valg, hvor det skal være afhængigt af meningsmålinger osv.
Vi mener, at det at udskrive valg skal være noget, der kun sker, hvis ministeren kommer i mindretal i Folketinget, hvis der bliver stillet mistillidsvotum til ham, og at det derfor er nødvendigt at få et valg for at få afklaret, hvorvidt statsministeren og regeringen har et flertal i befolkningen bag sig, eller om der er ønske om at få en ny regering. Ved grundlovsændringen i 1915 var ligestilling det helt afgørende.
Kvinderne fik valgretten.
Ligestilling har også været en debat ved grundlovsændringen i 1953.
Vi mener, at ligestilling må være en meget vigtig del af en kommende grundlovsændring og kan være det, der også er med til at engagere en stor del af befolkningen i debatten; ikke kun ved, at man skal skrive ligestilling ind i grundloven som et forbud mod diskrimination, som så ikke kun skal gælde i forhold til køn, men også i forhold til alder, oprindelse, religion, politisk holdning, seksuel observans eller handicap, men nok så meget ved, at vi også får en reel økonomisk ligestilling.
Regeringen blev for nogen tid siden tvunget til at ændre
en lov om samlevere, fordi den var i strid med grundlovens § 75 om ret til offentlig hjælp, men det var kun samlevere, man ændrede den for.
Den gælder stadig for gifte kvinder eller mænd, som stadig kan risikere at komme til at stå helt uden indkomst.
En kvinde, der har arbejdet i 20 år og været økonomisk fuldstændig uafhængig af sin mand, men som kommer ud for en arbejdsulykke, kan i løbet af kort tid risikere at komme til at stå helt uden indkomst og pludselig være fuldstændig afhængig af manden.
Det mener vi ikke hører hjemme i år 2004.
Vi bør få en sikring i grundloven af, at enhver har ret til at have sin egen indkomst, hvis man ikke kan arbejde.
Man skal ikke være afhængig af en andens nåde og barmhjertighed.
Det hører ikke hjemme i dag.
Da Enhedslisten jo ikke mener, der skal gøres forskel på grund af folks oprindelse, deres fødsel, så mener vi selvfølgelig heller ikke, at man skal kunne fødes til et embede.
Derfor vil vi under debatten foreslå, at monarkiet skal afskaffes, og at vi får en moderne, demokratisk grundlov, som handler om, at det er folket, der vælger.
Hvad angår religion, mener vi selvfølgelig, at der skal være frihed til at udøve religion for dem, der måtte ønske det.
Men det skal være noget, som de, der ønsker at udøve religionen, selv styrer.
Det skal ikke være staten, der skal bestemme i religiøse spørgsmål, og derfor ønsker vi, at kirke og stat skal adskilles. Så mener vi, at det er helt utroligt, at vi stadig har en grundlov, der ikke sikrer stemmeretten for alle.
§ 29 i grundloven giver mulighed for, at personer, der er straffet, og personer, der er på offentlig hjælp, kan fratages deres stemmeret.
Vi har jo set i USA, hvordan mange op til det seneste valg fik frataget stemmeretten, enten fordi de havde været straffet, eller - ifølge noget af det, der har været fremme - fordi de havde samme navn som nogle, der havde været straffet, eller samme fødselsdag som nogle, der havde været straffet.
Nu har vi jo en bedre registrering i Danmark, så det ville nok ikke komme dertil.
Med den politiske situation, der er i Danmark i dag, tror jeg heller ikke, at det nuværende flertal ville fratage de mange, der er på offentlig hjælp eller har været straffet, stemmeretten.
Men der kunne pludselig ske en politisk udvikling, der gjorde, at man fratog disse mennesker stemmeretten, og vi mener, at det skal der sikres imod.
Vi skal have en grundlov, hvorefter man ikke kan tage stemmeretten fra folk.
Vi vil også se på, hvordan man får stemmeretten.
Hvem er det, der skal have ret til at stemme i Danmark?
Hvem skal være med i demokratiet?
Vi mener i Enhedslisten, at hvis man bor i et land og indgår i det lands samfund, bør man også deltage i demokratiet.
Det er vigtigt, at man er med til at bestemme, og det forudsætter selvfølgelig, at man har stemmeret.
I Enhedslisten ønsker vi også at se på magtfordelingen.
Andre har været inde på spørgsmålet om at få præciseret forholdet mellem den lovgivende, den udøvende og den dømmende magt, og det mener vi også er vigtigt.
Men vi mener også, det er vigtigt at se på forholdet til den økonomiske magt.
Vi forstår ikke, hvordan det kan være, at nogle få private virksomheders ret til at sælge sprøjtegifte skal gå forud for alle vi andres og vore børn og børnebørns ret til rent vand. Derfor ønsker vi, at der i en kommende grundlov bliver en bestemmelse om bæredygtighed og om, at der skal tages hensyn til naturen.
Det har man fået ind i mange landes forfatninger, og det har rent faktisk betydning, når der skal træffes afgørelser om afvejningen mellem miljøinteresser og økonomiske interesser.
Vi mener også, det er vigtigt at få fastslået alles ret til viden - ikke kun med hensyn til offentlighed i forvaltningen, som andre ordførere har været inde på, men også til viden, der er skabt for offentlige midler.
Vi mener, der skal være offentlig adgang til domme, og vi mener, der skal være offentlig adgang til den forskning, der foregår på universiteterne.
Det er et stort problem, at megen væsentlig viden patenteres i dag.
Gener, lægemidler, der kan redde liv, og meget andet bliver unddraget muligheden for, at man kan få noget viden og udvikle nye produkter, og det mener vi der skal ses meget grundigt på i forbindelse med en kommende grundlovsændring. Så er der nogle ting, som vi ikke mener, private skal kunne eje.
Der er noget, som bør være ejet af os alle sammen, og som skal forvaltes således, at det også kan gives videre til de kommende generationer.
Det gælder luften, vandet, jorden og de ressourcer, der er i vores undergrund.
Når man snakker med folk i andre lande, kan de slet ikke forstå vores debat om nordsøolien.
Nordmændene f.eks. er overhovedet ikke i tvivl om, at olien er nordmændenes, olien er Norges.
De kan slet ikke forstå, hvordan vi kan have den debat, vi har i Danmark, og hvordan vi kan tro, at en enkelt mand eller nogle få firmaer skal kunne eje noget så væsentligt som olien.
Vi ønsker, at det skal indgå i en kommende grundlov, og vi håber, at der kan opnås flertal for, at der altså er en række ressourcer, som skal ejes af os alle sammen.
Så er der hele spørgsmålet om menneskerettighederne og de helt afgørende frihedsrettigheder.
Den personlige frihed skal beskyttes bedre mod statsmagten, både med hensyn til det helt personlige - altså om man kan blive spærret inde eller ej - og med hensyn til vore personlige data og overvågningssamfundet.
I de senere år er der rejst en debat om, hvem det egentlig er, der ejer dele af os selv.
Har vi ret til at bestemme over dele, der er taget ud af os selv, eller er det nogle andre, der har ret til at bestemme over dem?
Det er nogle spørgsmål, som det aldrig har været aktuelt at diskutere tidligere, men den teknologiske udvikling har gjort det nødvendigt, at vi nu forholder os til dem. Så er der spørgsmålet om ytringsfriheden: Hvordan sikrer vi, at man ikke bare har en formel ret til at ytre sig, men at man også har det reelt?
Hvordan sikrer vi, at der er en bred mangfoldighed af medier, så der er mulighed for, at flere forskellige synspunkter kan komme til orde, og det ikke kun er dem, der har allerflest penge, som har mulighed for det?
Og hvordan sikrer vi retten til en retfærdig rettergang?
Der er mange ting, vi skal kigge på, når det gælder frihedsrettighederne.
Der er også de positive friheder.
Vi har § 76 i den nuværende grundlov om den frie folkeskoleundervisning
, men når man har hørt debatten i dag, skulle man næsten tro, at den ikke eksisterede.
Det er, som om vi kun har frihedsrettigheder, men man glemmer, at vi faktisk også har nogle positive rettigheder i grundloven, og en af de meget vigtige, som har haft stor betydning i Danmark, er retten til fri undervisning i folkeskolen. Det bliver faktisk brugt nogle gange i retssager, at vi har den grundlovsbestemmelse, og vi mener, det kunne være væsentligt at få udvidet den slags rettigheder til også at gælde noget så grundlæggende som sundhedsvæsenet, altså at enhver skal have ret til fri lægehjælp, når man har behov for det, og få omsorg og pleje, når man har behov for det.
Vi tror også, at hvis der blev indsat en bestemmelse om ret til en bolig, der er til at betale, i grundloven, ville det rent faktisk få betydning.
Vi støtter selvfølgelig også forslaget om, at der skal være mulighed for folkeafstemninger, men ikke om skatter.
Det skal ikke gå som i Californien, hvor der afholdes folkeafstemninger, der både siger, at skatten skal sættes ned, og at udgifterne skal sættes op, men en række væsentlige spørgsmål og ting, som optager befolkningen, skal det være nødvendigt og muligt at kunne kræve folkeafstemning om.
Det skal være muligt ifølge den kommende, ændrede grundlov.
Vi håber altså, det vil lykkes at få sat et arbejde i gang, og at det efter næste valg vil komme så langt, at et flertal også vil gå videre end bare at diskutere herinde, men rent faktisk også vil sætte gang i de skriveøvelser, der er nødvendige, for at den folkelige debat kan fortsætte, og vi på et tidspunkt kan få en grundlovsændring.