runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Louise Frevert (DF), 2004-05-04:
Det drejer sig om tiltag, der har været iværksat helt fra folkeskoleniveau til universitetsniveau, hvor mange unge har haft glæde af, at der har været etableret udvekslingsprojekter og etableret muligheder for både erhvervsskoler og mellemlange videregående uddannelser, der har gjort det muligt for studerende at tage nogle af praktikdelene af deres uddannelse i udlandet.
Nu skal det jo ikke være nogen hemmelighed, at Dansk Folkeparti ikke ligefrem er varm tilhænger af at skulle give køb på vores danskhed på nogen som helst måde
, men lad mig sige det med det samme: I denne redegørelse er det slået fast med syvtommersøm, at man har taget til efterretning fra den sprogpolitiske redegørelse fra december 2003, at man skal være yderst opmærksom på, at man ikke får et domænetab, og at det primære sprog i Danmark er dansk, og at der fortsat vil blive undervist på dansk på de danske uddannelsesinstitutioner.
At der så er internationale tiltag på forskellige måder, kan i mange tilfælde komme det danske samfund til gode ved, at man på tværs af grænser udveksler erfaringer.
Det er nu ikke et nyt område, som man skal begynde at opdyrke.
Ordet internationalisering kan have en meget odiøs klang
for mange, men hvis man tager den positive del af det, kan man sige, at det bl.a. er formidlingen af fremmedsprog til både private og professionelle formål.
For Dansk Folkeparti er det vigtigt i hele denne internationaliseringsproces, som vi nok ikke kan komme uden om, at eleverne kan begå sig i et internationalt samfund, uden at de mister deres nationale personlighed.
Derfra er det meget relevant at kunne bygge ovenpå med en international uddannelse og udveksling, idet grænserne jo, som tiden er gået, er blevet udvisket, og danske firmaer har et stort samarbejde med udenlandske firmaer eller er decideret flyttet til udlandet, hvor man også har brug for dansk arbejdskraft, der kan varetage tingene på en international måde.
Først og fremmest skal vi varetage uddannelserne for vores egne og sørge for, at alle, der ønsker og evner en uddannelse, kan have mulighed for at få en uddannelse på højt niveau.
Selvfølgelig skal vi gøre uddannelsesinstitutionerne åbne for omverdenen, og det er vi også indstillet på at medvirke til, men det skal ikke være på bekostning af vor danske identitet.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-05-04:
Hr. Vernersen har ret i én ting.
Han har ret i, at 1 pct. af en lønindkomst på 1 mio. kr. er mere end 1 pct. af en lønindkomst på f.eks. 300.000 kr.
Det er vi enige om.
Det er jo SP-bidraget, der er indrettet på den måde.
Det er 1 pct. Men resten af den her pakke et skruet socialt afbalanceret
sammen.
Hr. Vernersen nævner pensionisterne.
Ja, pensionisterne er jo i den lykkelige situation, at de i modsætning til, da vi havde socialdemokratiske regeringer, ikke nu risikerer at få nye grønne afgifter eller andre former for afgifter.
For det andet kan de være sikre på, at det her er noget, der sætter gang i hjulene, gang i omsætningen, gang i beskæftigelsen, hvilket er til gavn for pensionisterne på længere sigt.
Og for det tredje: Der er afsat et beløb, der nu er dobbelt så stort i år, nemlig 1 mia. kr., til hjælp for de allerdårligst stillede pensionister.
Men jeg tror nok, man man sige, at vi her virkelig har gjort en indsats for at hjælpe dem, der har hjælp behov, og at vi har taget hensyn til de sociale forhold, som er i det danske samfund. Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-05-04:
Jeg vil godt først sige, at i den særlige pension betalte man 1 pct.
Den eneste forskel, der er på den ordning, vi har indført, og den, som Venstre og De Konservative har indført, er, at de højestlønnede får langt mere ud af den, og at de lavestlønnede taber på den.
Det synes jeg er o.k..
At skatteministeren har den opfattelse, det kommer ikke bag på mig.
Men lad mig så også sige til det med, at den her ordning er socialt afbalanceret - det håber jeg at der er mange pensionister der hører på ude ved tv'et - at 1,4 millioner får forskellige ydelser: førtidspensionister, pensionister, SU-studerende, efterlønsmodtagere, ledige og kontanthjælpsmodtagere.
I den gruppe er der 1,4 millioner mennesker, og de får i hvert fald ingenting ud af det.
Derudover er der 800.000, der betaler bundskat i Danmark.
De tjener under 230.000 kr., og de får heller ikke noget ud af det.
Men jeg forstår, at det er det, skatteministeren kalder
socialt afbalanceret
Det viser i hvert fald forskellen på det, som Venstre og De Konservative står for, og det, vi står for.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-05-04:
Det er fuldstændig korrekt, at vi ændrede det fra en skatteordning til en opsparingsordning.
Jeg forstår på Socialdemokratiet, at de ønsker nu at gå tilbage igen, og
ikke engang med 1 pct., som det var tidligere, men at fordoble den skat, der i givet fald bliver tale om her
Det er den socialdemokratiske medicin og o.k. for det.
Må jeg så i øvrigt sige, at hele den ordning, som nu gennemføres med forårspakken, totalt set er ganske socialt afbalanceret.
Det må man sige.
Man kan ikke sige her, at der er tale om en socialt urimelig løsning.
Der er tværtimod tale om, at vi først og fremmest har taget hensyn til de mindre indkomster og mellemindkomsterne.
Det er faktisk sådan, at halvdelen af dem, der i dag betaler mellemskat, slipper for det i fremtiden.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-05-04:
Den samme udenadslærte smøre som svar på konkrete spørgsmål fører jo ikke til meget.
Jeg vil godt spørge, om skatteministeren ikke er enig i, at noget af det første, regeringen gjorde, var at omlægge Den Særlige Pensionsopsparing, så den blev omlagt fra et skattebidrag til et opsparingsbidrag.
Dermed skete der i øvrigt det, det tror jeg også skatteministeren kan være enig
Tjente man 200.000 kr., tabte man et væsentligt beløb.
Tjente man 1 mio. kr., så vandt man på ordningen.
Nu har man så dette opsparingsbidrag, som man sætter i bero.
Det er det, man bruger til at finansiere.
Det vil sige, at lønmodtagerne selv finansierer den her skattelettelse.
Er det ikke det, det sådan set drejer sig om?
Svend Erik Hovmand (V), 2004-05-04:
Det har vi faktisk brugt en række spørgsmål på nu, hr. Buksti
Men jeg gentager gerne, at det her er finansieret inden for hvert enkelt års finanslov frem til 2007.
Der er ingen diskussion om, at det her ligger inden for råderummet.
Der er ingen diskussion om, at det ligger inden for målsætningen i 2010-erklæringen.
Der er ingen diskussion om, at en række økonomer er enige med os i, at det her er forsvarligt, det er i orden at gennemføre det.
Der er nogle, som siger, at man skulle have ventet lidt, eller at man skulle have gjort det lidt mindre, eller hvad ved jeg.
Det kan man have forskellig opfattelse af.
Det, som vi har ønsket i regeringen, er at sige: Nu begynder det at gå den rigtige vej med udviklingen i Danmark.
Nu vil vi gerne give et ekstra skub, så vi er helt sikre på, at hjulene kommer rigtig i gang, og beskæftigelsen får det hug, som den skal have.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-05-04:
Det undrer mig sådan set ikke, at skatteministeren ikke kender Venstres egen historie.
For når man taler om skattelettelser for 30 år siden, så var det den pakke, den daværende statsminister Hartling lagde frem her i Folketinget, som var underfinansieret med 5 mia. kr., og dermed var den et væsentligt bidrag til de ulykker, der ramte Danmark.
Det blev aldrig finansieret.
Det er nemlig det, det drejer sig om.
Og det, der sker her, er en præcis gentagelse af den del af historien.
Det, der i øvrigt også skete efter den fremlæggelse, var, at Hartling mistede regeringsmagten, men det er jo en anden side af historien.
Jeg troede egentlig, når jeg spurgte så direkte, at så kunne skatteministeren også forklare det spørgsmål.
Når jeg ser, at skatteministeren lægger disse store skattelettelser frem her, så vil jeg godt spørge, om skatteministeren helt præcis kan beskrive den finansiering, der er tale om.
Det ville jeg egentlig også godt høre.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-05-04:
Jeg er jo selvfølgelig fuldstændig klar over, at den gennemsnitlige klassekvotient er lavere end det minimum, vi har lagt op til her, men der er jo netop tale om et gennemsnit.
Og det, der er hele Enhedslistens øvelse med at stille minimumsrettigheder op, er ikke at styre, at alle skoler så kommer til at ligge på 22.
Det ville jo være en forringelse for en del skoler, det ville være en forbedring for andre. Ideen med det her er ikke at lave en central styring, men at lægge en bund på præcis samme måde, som ministeren lagde en bund i forbindelse med at lave et minimumstimetal for dansk og matematik.
Så Enhedslisten har ikke ment, og jeg mener sådan set heller ikke, det ligger i forslaget, at der skal være tale om yderligere centralisering.
Vi er i Enhedslisten fuldstændig klar over, at det her er et dyrt forslag, og hele øvelsen er sådan set gået ud på at spørge: Hvad er det for nogle mål, vi har?
Hvad er det for nogle investeringer, der skal til, for at folkeskolen lever op til de krav, vi mener der skal være i et vidensamfund?
Jeg kunne i den forbindelse godt tænke mig at høre, hvilke mål ministeren har for forbedringer af folkeskolen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-05-04:
En gymnasierektor er blevet forskrækket over antallet af tosprogede elever på hans gymnasium.
Rektorforeningens formand rejste i en mediestorm kravet om kvoter, at ophæve det frie gymnasievalg for unge tosprogede og få spredt unge gennem kvoter.
Jeg skal jo ikke lægge skjul på, at det her forslag kommer som en reaktion på den mediestorm.
Jeg skal på den baggrund takke for, at denne debat har ledt frem til det, jeg synes der var hele pointen med debatten, nemlig at få slået fast, at kvoter ikke er en del af dagsordenen.
Vi vil ikke have kvoter for gymnasieelever.
Jeg er glad for, at der har været så bred opbakning til det udgangspunkt her i dag.
Det er en kendsgerning, at tosprogede unge i storbyerne vælger nogle gymnasier til, og at mange etniske danske unge vælger disse gymnasier fra.
På nogle gymnasier er der mange tosprogede, på andre er der få.
Unge uanset baggrund vælger at være i grupper, for det giver tryghed, og det giver tilhørsforhold.
Derfor ser vi en mangfoldighed af gymnasier specielt i storbyer og særlig i Københavnsområdet, vi ser, hvordan unge søger sammen i grupper, vi ser, hvordan nogle gymnasier er flippede og venstreorienterede, andre er meget borgerlige, nogle steder er der meget kreativitet, andre steder er det boglige i højsædet.
Mange mennesker bryder sig ikke om iøjnefaldende kulturelle eller sociale skel, men de har faktisk i lang, lang, lang tid karakteriseret ungdomsuddannelserne.
Etnicitet er blot et nyt ungdomsfænomen, som er fremkommet, i takt med at de unge fra minoriteterne heldigvis er blevet flere og flere på ungdomsuddannelserne.
Alternativet til individets isolation er ikke længere assimilation.
Vi mener, at der skal være rum for, at man kan være sig selv sammen med sine egne, men vi mener også, at det er vigtigt at skabe et socialt fællesskab i klassen og på skolen.
Det er ikke nemt.
Lærere og skole har et ansvar for, at også fællesskabet på tværs af de markerede grupper får mødesteder, hvor det kan blomstre.
Skolens demokratiske liv skal være for alle, og i Enhedslisten mener vi sådan set også, at det er for alle.
Igen skal jeg henvise til nogle udtalelser fra nogle af de gymnasier, der blev meget forskrækkede over antallet af tosprogede, hvor de henviste til, at de tosprogede ikke engagerede sig.
I alle de år, jeg har været aktiv i og omkring elevbevægelsen, har vi sådan set brokket os over, at der i det hele taget var for få, der engagerede sig, men det kan da godt være, at der er kommet en speciel vinkel ind der.
Jeg vil gerne takke for en god debat og for en bred opbakning til, at der ikke skal være kvoter på gymnasieområdet.
Margrethe Vestager (RV), 2004-05-04:
Det Radikale Venstre synes måske, at regeringen kunne lade sig inspirere sådan processuelt af noget af det, der blev sagt her fra talerstolen tidligere, ved at gøre Venstres ordfører til sådan en slags proceskonsulent på, hvad der er nødvendigt at foreslå eller ej.
Jeg tror, meget af Folketingets tid kunne spares, hvis man gjorde nogle af de ting, regeringen gerne ville, på anden måde i stedet for hele tiden at lovgive om dit og dat og hist og pist, som om det ændrede verden, at ting blev trykt på gult papir.
Min kompliment over for den her kvalitetsmæssige måde at gå til det på.
Vi er så ikke ganske enige, fordi nogle af de ting, som står i forslaget, jo trods alt er nye, men før jeg kommer til det, vil jeg gerne kvittere for ministerens tale og også for den konservative ordførers slåen fast, at der ikke er brug for yderligere tiltag på det gymnasiale område.
Det betyder nemlig, at vi kan blive fri for at høre om tanker om kvoter og busser, og hvad ved jeg, i forhold til gymnasierne, og det synes jeg er meget, meget positivt, for det betyder, at vi kan få en anden og langt mere nuanceret diskussion om den forestilling, der er hos unge, hos gymnasierne og hos politisk ansvarlige om gymnasiets udvikling i forhold til, at antallet af elever øges, og i forhold til, at forskellen eleverne imellem også øges.
Vi synes, der er meget positive takter i Enhedslistens forslag, og vi er meget positivt indstillet over for det.
Nogle af tingene er jo af mere overvejende karakter, og jeg tror, at hvis man gennemførte noget af det, ville vi få et helt andet og interessant grundlag at diskutere på.
Almendannelse er noget, som påvirkes af samfundsudviklingen generelt, og som er blevet påvirket i de sidste mange år, men det er måske noget af det, som ikke slår allerstærkest igennem i gymnasiet for sådan at sige det forholdsvis neutralt.
Det, som er gymnasiets stadige udfordring, er at rumme ikke kun etniske og kulturelle forskelle, men også at rumme sociale forskelle.
Vi ser meget gerne Enhedslisten uddybe nogle af forslagene under udvalgsarbejdet, og vi går meget positivt til det.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-04:
Da SF's ordfører på området, hr. Aage Frandsen, ikke kan være til stede, skal jeg SF's vegne fremføre: I forslaget er der en række initiativer til, hvordan man kan forbedre gymnasiet, således at man stopper den bekymrende udvikling, at mange unge fra etniske mindretal dropper ud af gymnasieuddannelsen. Det har Enhedslisten mange gode forslag til at imødekomme, forslag, som SF alle finder gode, og ideer, som kan gennemføres uden at kollidere med det forlig, der i øvrigt er på gymnasieområdet. For SF er det vigtigt, at vi sikrer alle unge en ordentlig uddannelse.
Alt andet er spild af de unges tid og spild af de unges forhåbninger samt naturligvis spild af offentlige ressourcer.
SF støtter forslaget, idet forudsætningen er, at det ikke strider mod det indgåede forlig på gymnasieområdet, hvad
vi ikke vurderer det gør.
Helle Sjelle (KF), 2004-05-04:
I Det Konservative Folkeparti kan vi ikke støtte Enhedslistens forslag om at tage en række initiativer, der kan tilgodese de tosprogede elever i det almene gymnasium og hf.
Jeg skal ikke bruge meget tid på at gennemgå forslagene her.
Det har ministeren jo allerede gjort.
Jeg skal blot bemærke, at der efter vores opfattelse ikke umiddelbart er brug for yderligere tiltag inden for det område på nuværende tidspunkt.
Vi støtter derfor ikke forslaget.
Louise Frevert (DF), 2004-05-04:
Umiddelbart, da jeg læste indledningen til beslutningsforslag
nr. B 172 fra Enhedslisten, fik jeg den opfattelse, at det tangerede nogle af de forslag, som Dansk Folkeparti har været ude med, nemlig at man skulle have en spredning af tosprogede elever på gymnasierne, så man ikke vil få ghettolignende gymnasier, hvor man kun lukker indvandrerunge ind, når de skal have en gymnasial uddannelse.
Jeg må så indrømme, at efterhånden som min læsning skred frem, måtte jeg erkende, at Dansk Folkepartis holdninger ikke kunne komme overens med dét, som er blevet beskrevet i bemærkningerne til forslaget. Lad mig slå det fast en gang for alle: I Dansk Folkeparti bryder vi os ikke om nogen former for positiv særbehandling.
Når vi har foreslået, at indvandrere skal spredes på skoler i første omgang ad frivillighedens vej, har det været for at se konsekvensen af en dårlig integration igennem mange år, hvor man ikke har villet erkende, at der er et problem.
Problemet er, at de indvandrere, der har været her igennem flere generationer, stadig ikke er i stand til at tale et fuldgyldigt dansk og derfor også har problemer med at klare sig på en gymnasial uddannelse.
Vi ser dette forslag som fuldstændig overflødigt, idet der nu er foreslået obligatorisk sprogstimulering og sprogundervisning af tosprogede børn fra 3-års-alderen i folkeskoleregi, og det er lige netop for at imødekomme en problemstilling som denne, som vi ikke tror vil opstå fremover med disse tiltag.
Vi skal have indvandrerbørn, som taler dansk, når de starter i 1. klasse, og kan de det og har fået indsigt i sproget og dets begrebsverden og de kulturelle begreber og i de kulturelle værdier, som deraf følger, vil der ikke være nogen grund til, at man stadig taler om, at man skal give støtte til lektiehjælp og tiltag, der tilgodeser de multikulturelle herlighedsværdier, som er udpenslet i forslaget. Der mener man bl.a., at globaliseringen trænger sig på, at vi lever i et mere og mere multikulturelt samfund, at undervisningen i dansk derfor bør hvile på et interkulturelt grundlag, hvor andre kulturers moralske syn på et værk bliver relevante, og hvor der bliver sat fokus på et værks basale kulturelle forudsætninger.
Magen til vrøvl skal man lede længe efter, for det må vel dreje sig om at anskue tingene ud fra den base, hvori vi befinder os, nemlig den base, der hedder danske kulturelle værdier og med sproget dansk som en fælles kulturreferencerammen.
Når basen er i orden, og når fundamentet står fast, så kan man videreudvikle, og man kan perspektivere andre kulturer og holdninger i forhold til sin egen, men at blande tingene sammen fra begyndelsen skaber kun forvirring.
Det skaber rodløshed, som desværre allerede nu præger en del unge indvandrere, og det skal der tages hånd om.
Dansk Folkeparti mener, at der allerede på nuværende tidspunkt bliver taget rimeligt hånd om det med nye tiltag for indvandrere i de kommuner, som har store problemer med integrationen.
Desuden vil jeg pointere, at man ikke kan lovgive om holdninger.
Holdninger er noget, der skal komme langsomt og gro frem hos en befolkning.
Dansk Folkeparti kan ikke stemme for forslaget.
Lene Jensen (S), 2004-05-04:
Enhedslistens forslag er, som det allerede er blevet sagt, i bund og grund dybt sympatisk.
Det handler om at se den etniske mangfoldighed som en ressource, også i gymnasiet og på hf.
For det første foreslår Enhedslisten, at regeringen skal bringe gymnasie- og hf-kurser tættere på at afspejle befolkningssammensætningen.
Det går Socialdemokratiet ind for.
Det gælder i øvrigt ikke kun i forhold til etnicitet, men også i forhold til social- og uddannelsesmæssig baggrund, geografisk tilknytning og andre kendetegn, der i dag er skævt repræsenteret i gymnasierne.
Indsatsen for at sikre den bedre rekruttering bør tage udgangspunkt i en række faktorer og handler i øvrigt meget om den vejledning, der gives i folkeskolen både af forældre og børn.
For det andet foreslås det, at gymnasierne skal forhindres i at diskriminere ansøgere fra etniske mindretal.
Selvfølgelig!
Det må de heller ikke i dag.
Hvis der er nogle problemer dér, så kan vi jo passende bruge udvalgsbehandlingen til at se nærmere på det.
For det tredje skal regeringen efter forslaget redegøre for samspillet mellem multietnicitet og begrebet almendannelse.
Det synes jeg faktisk er rigtig, rigtig spændende.
Jeg tror bare, at det lige nøjagtig er forskning frem for bare - i citationstegn - en redegørelse, der er brug for.
For det fjerde skal regeringen sørge for, at undervisningen indrettes, så eleverne får gavn af den kulturelle mangfoldighed - et ædelt formål, og det er også en opgave, som foreløbig kan og skal løses ude på gymnasierne.
Det er min overbevisning, at der i forbindelse med de nye undervisningsformer, som gymnasiereformen lægger op til, vil være gode muligheder for det.
Det er også rigtig, rigtig spændende, og hele efteruddannelsesindsatsen er rasende vigtig.
Vi havde gerne sikret mere og hurtigere efteruddannelse i forbindelse med gymnasiereformen, men det kunne vi ikke få igennem.
For det tredje pålægges regeringen at iværksætte forsøg med stifindere.
Igen en god idé.
Alt i alt vil Socialdemokratiet gerne kvittere for, at Enhedslisten rejser den her debat, og vi håber, at man både i Undervisningsministeriet og i gymnasieverdenen vil blive inspireret af de mange gode ideer.
Det er vi i hvert fald blevet. Vi vil også gerne være med til at arbejde for de fleste af dem, men afsættet bliver næppe det her beslutningsforslag
dels fordi der som sagt er ting, der allerede kan lade sig gøre i dag, dels er Socialdemokratiet jo et af mange partier bag gymnasiereformen.
Men som sagt: gode og konstruktive forslag.
Jeg skulle hilse fra Kristendemokraternes ordfører, fru Bodil Kornbek og sige, at det synes de også.
Christian Lund Jepsen (V), 2004-05-04:
Men jeg må samtidig også indrømme, at da jeg ved forberedelsen spurgte mig selv, om det nu også var et nødvendigt forslag, kom jeg frem til den konklusion, at det syntes jeg faktisk ikke det var.
De seks punkter, som er nævnt i forslaget, kan udmærket klares på anden vis.
Det positive, man kan sige, ved, at forslaget bliver fremsat, er, at vi får fokus på området og derved måske kan bidrage til den større mangfoldighed i gymnasiet, der efterlyses.
Hvis man kigger på spørgsmålene et for et, er jeg ikke i tvivl om, at der for det første mange steder allerede er et godt samarbejde mellem folkeskoler og gymnasier, og at det udmærket kan være et lokalt projekt, der nedbryder eventuelle barrierer, både på det her område og på andre områder, hvor der er grupper, der måske ikke kommer i gymnasiet så meget, som den gruppe nu skulle, hvis man skulle have en helt fuld afspejling af befolkningssammensætningen.
Vi skal bryde mønstre, ikke kun på det her område, men på alle områder.
Det andet punkt drejer sig om diskrimination ved optag.
Det er naturligvis ikke acceptabelt, og jeg går også ud fra, at ministeriet påser, som ministeren sagde, at det ikke sker.
Hvad angår det multikulturelles indflydelse på almendannelsen i gymnasiet, så har Venstre faktisk ikke noget ønske om en formalisering.
Og vi vil ikke medvirke til et program for et multikulturelt gymnasium
Det samme kan jeg sige, når det drejer sig om at indrette undervisningen efter nye grupper og bruge de sprog, der er.
Det tror vi faktisk også at man kan finde ud af på det enkelte gymnasium
Dansk som andetsprog findes og styrkes ved gymnasiereformen, og vi har jo allerede et projekt i gang med en mønsterbryderskole.
Så jeg synes faktisk, at emnet er dækket ind. Derfor synes jeg, at forslaget som forslag, men ikke tankerne bag, nærmest hører hjemme i syltekrukken.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-05-04:
Jamen det er sådan set meget simpelt.
Det, der ligger i vores udspil her med forårspakken, er for det første en række skattelettelser.
Vi havde planlagt dem i tre tempi; nu gennemfører vi dem alle sammen på en gang.
Det er en suspension af Den Særlige Pensionsopsparing.
Alt det gennemfører vi uden at gøre, som Socialdemokraterne gjorde, nemlig at forhøje andre skatter og afgifter osv.
Der ligger ikke nogen forhøjelse af skatter og afgifter i det her.
Der ligger nogle lettelser, som sætter gang i hjulene, som sætter gang i beskæftigelsen, og som giver den optimisme i det danske samfund, som også hr. Vernersen burde glæde sig over.