runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dorit Myltoft (RV), 1999-05-07:
I Det Radikale Venstre er vi tilfredse med aftalen på elområdet, fordi vi med den aftale har en høj grad af forsyningssikkerhed på en miljømæssigt bæredygtig måde, har fortsat udbygning af vedvarende energi og har fortsatte incitamenter til energibesparelser og energieffektivisering.
I dag behandler vi så første lovpakke som en udmøntning af aftalen.
Vi er tilfredse med den selskabsregulering, der er foreslået, fordi vi med den får udskilt monopolområder fra de konkurrenceudsatte områder.
På den måde er elsektoren bedst muligt rustet til det liberaliserede marked.
Dernæst slås det fast, at der lægges vægt på fortsat udbygning af vedvarende energi, og at kraftvarme er en vigtig energikilde til prioriteret el.
I Det Radikale Venstre erkender vi, at udbygningen af vedvarende energi er afhængig af støtte.
Jeg tror, at der ligger et stort potentiale i de endnu ikke udviklede teknologier, og måske kan vi også forvente
helt nye og aldeles ukendte opfindelser.
Ofte bliver vi skældt ud for, at vi stiller for restriktive miljøkrav.
Ikke desto mindre er det meget tydeligt og således også glædeligt, at elværkerne seriøst og konstruktivt har indstillet produktionen til at leve op til kravene.
Jeg tænker f.eks. på den efterhånden effektive røgrensning og på forbedringer inden for udnyttelsen af brændslerne til både el og varme.
I den sammenhæng er CO2-kvoteordningen et godt instrument, og selve modellen kan blive et godt internationalt værktøj, når de internationale mål skal nås. I aftalen om en elreform lægges der op til en særlig lov for elbesparelser og energieffektivisering.
Også den del af aftalen vil Det Radikale Venstre deltage aktivt i.
Jeg vil gerne på det her tidspunkt takke hele forligskredsen for et farverigt, energisk, konstruktivt samarbejde under ministerens ledelse.
Jeg vil se frem til de fortsatte drøftelser om udmøntningen af resten af aftalen.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-07:
Det Radikale Venstres ordfører har tidligere i dag talt meget pænt om renere teknologi.
Det er jeg enig med Det Radikale Venstres ordfører i.
Det Radikale Venstres ordfører sagde også for et øjeblik siden, at hun ville se frem til de kommende nye forhandlinger, man havde i forligskredsen.
Jeg skal spørge fru Dorit Myltoft: Hvordan forholder fru Dorit Myltoft sig til forslaget til lov om CO2-kvoter for elproduktion, § 7, hvor man netop giver ministeren fuld myndighed til at undsige CO2-målsætningen?
Der gives mulighed for, hvis der er opstået uventede ændringer i energiefterspørgslen udenlands, at se bort fra CO2-målsætningen.
Der gives mulighed for at se bort fra CO2-målsætningen, når gassen engang slipper op, fordi man har pumpet løs af den.
Æh, bæh, buh!
Det behøver vi ikke længere tage os af.
Hvordan vil fru Dorit Myltoft forholde sig i forhandlingerne på dette punkt?
Dorit Myltoft (RV), 1999-05-07:
Det er korrekt, at jeg tidligere nævnte, at jeg så mere perspektiv i eksport af renere teknologi.
Og så lige til det helt konkrete spørgsmål om CO2-kvoter: Den måde, som lovforslaget er og giver en model for CO2-kvoter på, mener jeg er en god model, vi kan arbejde videre med også i international sammenhæng.
Og til det præcise spørgsmål ligger der en aftale om, at alle spørgsmål kommer over til udtalelse i Energiudvalget, og det tager jeg som et godt løfte om, at vi har indflydelse på, hvad der sker hele tiden.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-05-07:
Jeg bemærkede, at hr. Ebbe Kalnæs i sit svar til mig var meget bekymret, hvis nu vandbassinerne i Sverige og Norge løb tomme.
Så var det meget bedre, at danske kraftværker kørte, i stedet for at man skulle bruge tyske brunkulsværker
Har hr. Ebbe Kalnæs virkelig analyseret situationen rigtigt?
Det var næsten det bedste, der kunne ske for danske kraftværker en gang imellem, at nogle af de vandbassiner kørte lidt tørre.
Men tror hr. Ebbe Kalnæs så, at 4 øre pr. kWh er noget, der blokerer for, at man sætter fuld damp på de danske kedler og eksporterer til Norge og Sverige, der står og mangler på grund af, at vandbassinerne er kørt tørre?
Det tror vi ikke på i Venstre.
Aase D. Madsen (DF), 1999-05-07:
Det er igen med hensyn til eleksporten fra de store kraftværker.
Jeg vil gerne spørge hr. Kalnæs, om det ikke er således, at der skal være en vis overkapacitet af hensyn til vindmøllerne.
Blæsten går jo ikke frisk over Limfjordens vande hver dag.
Ergo må der være en buffer, som kan starte maskinerne.
De skal jo helst have dem kørende, for det er meget, meget omkostningskrævende at starte maskinerne.
Derfor bliver der da nødt til at være en buffer, for at man kan eksportere af denne overskudskapacitet.
Er det korrekt, eller er det forkert?
Jeg har prøvet at sige, at en af grundene til, at vi ikke er med i den aftale, er finanslovbindingerne, som Venstre og De Konservative er gået ind i.
Dér ligger de 2 mia. kr., som mere eller mindre har bundet og bastet Venstre og De Konservative på arme og ben til denne reform, for de skulle jo udmønte de 2 mia. kr.
Det var måske hr. Anders Fogh Rasmussen, der var lidt for ivrig efter at komme med i et finanslovforlig på den måde.
Med hensyn til det dér med rabundus sagde jeg udtrykkeligt, at kraftværkerne udvikler teknologien, fordi de har haft overskud til at kunne gøre det, og det kan kraftværkerne så ikke gøre, hvis de går rabundus.
Det var dér, den lå.
Jeg har ikke talt om et firma, der gik rabundus.
Jeg tror ikke, der var mere.
Ellers må man spørge en gang til.
Jo, det var fru Dorit Myltoft med hensyn til skatten, og at vi var bekymret for skatten.
Ja, det er vi, for der bliver jo betalt det samme i skat.
Eller gør der ikke?
Falder skatten med det, som bliver lagt på elregningen?
Det vil jeg da meget gerne høre.
Så skal skatten falde med 305 mio. kr. i år og med op til 1 mia. kr. til næste år, eller hvor meget det er, det skal indbringe.
Det har jeg her.
Så skal den falde med 1 mia. kr. til næste år, fordi tilskud til vedvarende energi bliver pålagt elregningen, det ved fru Myltoft, og de bliver ikke tilbagebetalt af statskassen.
Ergo er det en ekstra regning.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-05-07:
Jamen der kan jo være megen sympati for det, som hr. Ebbe Kalnæs fra CD her siger, og det lyder jo rigtigt, og der er en masse lødige, gode standpunkter.
Men hænger det overhovedet sammen?
Med den ene hånd vil CD køre los med kul.
Vi har dog lavet en ordning, sådan at det kan man også godt få lov til, hvis man vil betale et lille fee på 40 kr. pr. t, hvis man overskrider sin kvote.
Kan hr. Ebbe Kalnæs fortælle mig, hvad det ville betyde, hvis man gik over til svær fyringsolie, hvor man kunne halvere sit CO2-udslip, og hvad merprisen på det ville være?
Er den her problematik så forfærdelig, som CD her beskriver den?
Det er det her, der giver billig strøm.
Det er det, der giver konkurrencestrøm.
Det er vi enige i.
Med den anden hånd står CD gudhjælpemig og siger, at det dér med vindmøller skal bare køre.
Lad os bare få noget dyr strøm til industrien, alt det, den kan trække.
Altså jeg mangler en sammenhæng i hele CD's strategi eller ideer både med CO2 og dyr strøm til industrien.
Dorit Myltoft (RV), 1999-05-07:
Det er lidt i fortsættelse af fru Anni Svanholt.
Hr. Ebbe Kalnæs nævnte nemlig, at det var CD's ønske, at danske elværker kunne sælge meget mere el, fordi dansk elproduktion er renere.
Men et større salg er afhængigt af, at der er et købevilligt marked.
Jeg vil gerne spørge, om hr. Ebbe Kalnæs har formodninger om, at Danmarks nærmeste naboer står i kø for at få lov til at købe danskproduceret el.
Det er min opfattelse, at vore sydlige naboer ønsker at beskytte deres egen elproduktion.
Derfor er der for mig større perspektiv i dansk eksport af renere teknologi.
Anni Svanholt (SF), 1999-05-07:
Jeg bliver altså noget forundret over at høre hr. Ebbe Kalnæs her tale om, at nu skal elværkerne simpelt hen bare sælge al den strøm, de overhovedet kan producere.
Hvordan går det så?
Det så vi jo noget om i 1996, hvor CO2-udslippet bare sprængte alle rammer og kulbunkerne og flyveasken og det hele hobede sig op.
Hr. Ebbe Kalnæs sagde, at CD ikke løber fra CO2-målene.
For mig at høre
lyder det altså, som om CD for længst er løbet fra det, man sagde ja til i »Energi 21«.
»Energi 21« siger jo helt klart 20 pct.s CO2-reduktion år 2005.
Det blev bekræftet i »Energi 21«, og at man faktisk skulle gå videre, altså have større reduktion år 2020, år 2030.
Det var det, CD talte om dengang.
Nu er det åbenbart en helt anden tale.
CD skylder altså et klart svar og en klar udmelding om, hvorvidt man fuldstændig ser bort fra alle CO2-problemer og -mål.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-05-07:
Ja, der er nogle ting, der først falder på plads hen i efteråret.
Men fru Aase D. Madsen er vel klar over, at da forliget faldt på plads den 3. marts her i foråret, var der blandt dem, der hilste det velkommen, helt overordnet Dansk Industri. Nu er der nogle ting, når vi skal udmønte det konkret, som man er bekymret over,
og vi går også ind, havde jeg nær sagt, på Dansk Industris side og vil have nogle ting afklaret dér.
Men helt overordnet er Dansk Industri godt tilfreds med den aftale, ligesom i øvrigt fru Aase D. Madsens søsterparti, Fremskridtspartiet, hvis ordfører på det område har erklæret, at det er en rigtig god aftale.
Så det er lidt mærkeligt, at fru Aase D. Madsens parti, Dansk Folkeparti, ikke er med i den her aftale.
Det er straks meget mere besynderligt, at SF er det.
Martin Glerup (S), 1999-05-07:
Jeg vil gerne spørge fru Aase D. Madsen, om hun kan nævne bare ét dansk firma, som producerer røgrensningsudstyr, og som er gået rabundus på grund af den danske energipolitik, sådan som det blev påstået.
Dorit Myltoft (RV), 1999-05-07:
Derfor undrer det mig, at fru Aase D. Madsen ikke kan se, at det er en lettelse, at støtten efter det her lovforslag ikke længere skal udbetales af en skattefinansieret statskasse.
Jeg vil gerne spørge, om fru Aase D. Madsen vil uddybe det problem.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-07:
Skal jeg forstå fru Dorit Myltoft på den måde, at der er man altså i forligskredsen ikke bundet af hinanden, at der kan man tænke sig, at fru Dorit Myltoft og jeg kan standse i Energiudvalget, at man undsiger CO2-målsætningen via § 7?
Aase D. Madsen (DF), 1999-05-07:
Til hr. Peter Hansen-Nord vil jeg sige, at jeg føler mig altid så tryg i hans selskab, når vi en gang imellem får os en kop morgenkaffe.
Det vil jeg sige tak for.
Det gør jeg også, når hr. Peter Hansen-Nord beroliger mig osv., men jeg ville så gerne se det på skrift et eller andet sted i mine papirer.
Det er det, der bekymrer mig vældig meget.
Men det kan vi måske få en kop kaffe over, og så kan jeg måske blive beroliget lidt dér.
Med hensyn til hr. Martin Glerup og den store eksport af vindmøller er det jo helt fint, at vi gør det.
Jeg stillede et spørgsmål om det, og det blev sagt, at det var rigtigt.
Med hensyn til den frie konkurrence og kraftværker og alt dér vil jeg da have lov til at sige til hr. Frank Dahlgaard: Ja, selvfølgelig skal der være fri konkurrence, men det kan der jo ikke.
Vi har jo ikke set åbningsbalancen
endnu.
De får jo vindmøllepålæg og biomassepålæg og alt muligt andet.
Hvordan skal de kunne slæbe den bagage på ryggen og samtidig gå ud og konkurrere?
Peter Hansen-Nord (V), 1999-05-07:
Jeg forstår godt mange af de bekymringer, som fru Aase D. Madsen her står og slynger ud fra talerstolen.
Vi kunne sådan set også alle sammen mere eller mindre pege på, at det kunne være problemstillinger, der skal kigges på. Men fru Aase D. Madsen og Dansk Folkeparti må altså ligesom gøre sig klart, at hvis man vil have indflydelse på nogle ting, må man jo altså sætte sig tættere på, hvor der forhandles.
Den anden ting er, at det er en stor øvelse at gå fra et monopolmarked til et konkurrencestyret marked.
n alle de spørgsmål, fru Aase D. Madsen her remser op, er jo spørgsmål, vi også har stillet os selv hele vejen igennem, og der kommer midlertidigt nogle negative effekter, som så senere bliver opvejet af nogle positive effekter.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-05-07:
Det er klart, at de tre ærede ordførere, der har været heroppe med en kort bemærkning, har nogle vanskeligheder ved at forstå sammenhængen og strategien, for ellers havde den her elreform set noget anderledes ud.
Det vil jeg lige understrege.
Men det, der er det afgørende i den her sammenhæng, når jeg siger: Lav noget strøm, er jo, at de danske elværker sviner noget mindre. Hvis vi forestiller os den situation, at der ikke er vand i Norge og Sverige og vi ikke kan være med på markedet, og at ledningen sydover til Tyskland siger brunkul, så ved vi godt, alt andet lige, at vi ikke har reddet hverken noget miljø eller CO2 eller nogen andre ting. Vi har investeret i en effektiv kraftværksstruktur, som gør det godt, og som gør det rent.
Forudsætningen for at få råd - hvad jeg mener er vigtigt - til den eksplosion på de andre markeder, der skal til for at fodre det behov, der ligger i de 160 lande, der har CO2-mål, og for at få mulighed for det er, at vi skal køre de to parallelle forløb.
Det er det, der er strategien i det.
Det er det, der er fornuften i det, og at det er fornuft, ved hr. Peter Hansen-Nord udmærket godt.
Så kan man have forskellige strategier.
Så skifter vi nok regering, og så kan vi lave det hele om. Den slags øvelser ligger der selvfølgelig altid i et politisk spil, der er så bredt, og et politisk pokerspil, som er så bredt, og det er o.k.
Jeg kan godt forstå strategien.
Jeg kan godt forstå bekymringen.
Jeg kan godt forstå, at man har brug for, at der også er nogle ideologiske faner i denne her sammenhæng.
Men jeg vil gerne sige, at vi løber ikke fra de CO2-mål.
Problemet er bare, at vi ikke når dem ved en lille isoleret indeklemthed, og vi må gå på banen for det her, for der er ikke fornuft i det.
Vi kunne få langt, langt mere miljø for vores penge.
Når det gælder den grønne strøm, som er dyr osv., så er der altså muligheder i det her.
Der sidder folk bagved i elværksverdenen, som ikke tør sige det højt, for det er ikke moderne endnu, men de ved godt, at det er det marked, der er mulighed i for Danmark.
Masser af dem ved det.
Men de ved godt, at nichen er den eneste overlevelse for dem.
Dorit Myltoft (RV), 1999-05-07:
Jeg kan sige til hr. Søren Kolstrup, at en af fordelene ved at være i en forligskreds er, at vi altid kan rejse spørgsmålene dér og afklare det i forligskredsen.
Men når det også kan komme i Energiudvalget, betyder det, at andre partier altså også kan være med til at udtale sig.
Men jeg regner med, at forligskredsen stadig væk holder sammen, når det gælder spørgsmålene.
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-07:
Med den holdning, vi i Kristeligt Folkeparti har til ægteskabet, forsøger jeg at undgå at blive for forelsket i markedet som sådan, men jeg vil da godt sige, at vi er ikke specielt forelskede i markedet og de frie markedskræfter som sådan.
Men markedet er effektivt, også med hensyn til at sikre en økonomisk optimal grøn elproduktion, og hvis man i øvrigt sørger for at korrigere markedet, så det bliver ægte miljøhensyn, der ligger bag - og det mener jeg vi har opnået med den aftale, forligspartierne har indgået - har vi ikke noget problem med markedet.
Vi har problemer med helt fri konkurrence, fordi den ofte sker på bekostning af både mennesker og miljø, men vi har ikke problemer med at bruge konkurrencen - den korrigerede konkurrence, den styrede konkurrence, hvad man nu vil kalde den - til at sikre en økonomisk optimal grøn elproduktion, snarere tværtimod.
Så tror jeg såmænd ikke, hr. Søren Kolstrup skal være så bange for, at elektroner kommer til at vandre fra Spanien og op til Danmark i større stil; men det er en lidt anden diskussion.
Man kommer ikke uden om, at markedet har nogle kvaliteter; men markedet i sig selv er ikke noget, vi specielt hylder i Kristeligt Folkeparti.
Vi ønsker at give markedskræfterne et konstruktivt modspil, og det får de faktisk også med de lovforslag, regeringen fremlægger i dag.
Martin Glerup (S), 1999-05-07:
Ja, det er jo altid rart at høre en agitator i funktion, tak for det.
Og så vil jeg godt spørge, om hr. Søren Kolstrup er så betonagtig, at det er umuligt for ham at tænke sig, at man bruger et markedsbaseret system i en god sags tjeneste.
Nu kan det selvfølgelig være vanskeligt at tage til genmæle med alle de uhyrlige påstande, der bliver præsenteret fra fru Aase D. Madsens side, men der er alligevel et par steder, jeg kunne have lyst til at bore lidt i.
Hvordan hænger det sammen, at vedvarende energi vælter skuden for dansk erhvervsliv, når der eksporteres for ca. 10 mia. kr. dansk energiteknologi, heraf over halvdelen vindmøller, til udlandet?
Vælter det dansk erhvervsliv?
Så siges det, at røgrensningsfirmaerne går fallit, de går rabundus, som det så malende blev sagt.
Hvilke firmaer er gået rabundus på grund af den danske miljøpolitik inden for røgrensningsområdet?
Så vidt jeg er orienteret, er det sådan, at de danske firmaer på det område klarer sig vældig godt og er meget aktive bl.a. i Østeuropa, hvor der virkelig er brug for dem.
Så jeg vil gerne have en dokumentation for de påstande.
Dernæst siger EU jo i en opgørelse klart, at elektricitetsprisen for almindelige husholdninger i Danmark i de sidste 4 år faldet med 6 pct.
Hvordan kan det hænge sammen med de andre udtalelser?
Bare de tre enkle spørgsmål.
Aase D. Madsen (DF), 1999-05-07:
Jeg må på den én gang til, for ministeren sagde, at det næsten var løgn, når jeg sagde, at jeg bekymrede mig om hele lovgivningsprocessen og hele høringsprocessen, og dér bad jeg om at få et svar fra ministeren på: Hvornår fik de høringsberettigede lovforslaget i hånden, og hvornår sluttede høringsfristen?
Det var sådan set det væsentligste i det, og det må være meget simpelt at svare på.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-05-07:
Det Konservative Folkeparti ønsker naturligvis ikke at afskære nogen som helst fra at gå til domstolene og prøve gældende lovgivning eller nye lovforslag, når de er blevet til love.
Det har jeg heller aldrig nogen sinde rejst ønsker om.
Vi ønsker heller ikke nogen absolut sikkerhed for, at det her er inden for grundlovens rammer, for det kan man jo ikke få, men da vi ligesom er i gang med at bygge et hus - for nu at blive i billedsproget - ønsker vi en tilstandsrapport fra en uvildig instans, en tilstandsrapport, der kan give os et sikrere grundlag for at vide, at når huset er bygget, er det inden for grundlovens rammer.
Det er det, vi ønsker, og det ønske fastholder vi, og jeg går ud fra, at ministeren er i stand til sammen med sine embedsmænd at finde frem til nogle jurister - der er jo masser af dem - som er uafhængige, og som har forstand på det her, også statsforfatningsmæssigt, og som dermed kan komme med en sådan tilstandsrapport, sådan at vi føler os på mere sikker grund.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-07:
Jeg konstaterer altså, at § 7 skal forstås som en ren nødretsparagraf.
Men hvis dette er tilfældet, ville jeg nu nok komme med et bud på nogle formuleringer, der sikrer, at hr. Frank Dahlgaard ikke behøver at lægge ublu pres på ministeren for at anvende paragraffen i en forkert retning.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-07:
Enhedslisten vil selvfølgelig gerne fastholde sin kritik af denne energireform, men jeg kan love ministeren for, at vi sandelig ikke vil gå sure hjem, men selvfølgelig vil komme med en masse konstruktive forslag til, hvordan der kan sikres endnu mere decentral kraftvarme i Danmark, og hvordan det kan sikres, at langt flere solceller vinder udbredelse, f.eks. ved, at de tyske erfaringer overføres til Danmark og gøres endnu stærkere og bedre.
Men nok om det.
Så kan jeg forstå, at vi skal have afklaringen af § 4 og § 7 rent skriftligt, men hvis ministeren har lyst til at svare på det nu, er han da velkommen til det.
Og jeg synes altså fortsat, det vil være interessant at høre, hvor meget det egentlig er, der i § 4 er undtaget fra CO2-regnskab.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-05-07:
Det falder mig selvfølgelig lidt for brystet med hensyn til hele omdrejningspunktet for denne energireform, at netop ministeren nu begynder at tale om, at et bestemt parti har et særligt ansvar for den politiske aftale, for jeg håber og tror da på, at det, vi taler om her, er, at der er en politisk aftale, som vi har et fælles ansvar for, og at ministeren lige så vel som de partier, ministeren måtte tænke på, har et ansvar for, at de her problemer bliver løst.
Det har jo fra starten været således i kredsen - og det har vi sat pris på - at har man nogle problemer i relation til den politiske aftale, jamen så må man tage fat i sine forligspartier, og så må man sige: Hvordan får vi løst det her problem?
Sådan har det været lagt op fra starten, og sådan forventer jeg selvfølgelig at det skal fortsætte.
Så det er ikke et enkelt parti, der har et særligt ansvar.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-05-07:
Ministeren sagde, at vi havde bygget et hus, og at det så flot ud, og at det ikke skulle væltes, og det synes vi heller ikke det skal, for vi er jo blevet enige i forligskredsen, men huset er jo ikke bygget endnu.
Men hele konstruktionen er i hovedtrækkene klar på papiret, og så kommer der altså nogle, der siger: Hov, vi har planlagt at bygge en lille smule inde på naboens grund! Det er altså i strid med vedtægterne eller oversat til virkeligheden: Det er i strid med grundlovens § 73.
Og det er jo ikke bare en eller anden tilfældig, der siger sådan, men elværksbranchen, så det synes vi skal undersøges nøjere, og det har vi bedt ministeren om, og han har også sagt: Jamen så får jeg Kammeradvokaten til at se på det.
Men så kommer der et brev tilbage fra Kammeradvokaten, hvori der står, at det ville virke mindre heldigt, hvis han skulle fremkomme med en vurdering af Justitsministeriets papirer, for han er faktisk part i sagen, fordi han jo har rådgivet ministeriet hele vejen igennem.
Så er det da klart, at ministeren, når vi nu beder om det, må få en anden instans, en uvildig, juridisk forstandig instans, til at komme med et papir, der ligesom kan forsikre os, at vi kan være trygge ved, at det her er i overensstemmelse med grundloven.
Aase D. Madsen (DF), 1999-05-07:
Den 30. marts 1999
, og der foreligger ikke et svar i dag, den 6. maj!
Hvor mange dage er der gået, når man oven i købet ikke har svaret på de konsekvensberegninger, der er bedt om den 30. marts?
Er der ikke noget i vejen med demokratiet i forhold til denne sagsbehandling?
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-07:
Jeg vil anbefale hr. Jann Sjursen, at man etablerer en studiekreds i partiet om de VE-beviser, som hr. Jann Sjursen ikke ønskede at komme ind på.
Jeg tror, der her kan være behov for mildt sagt at pålægge markedet nogle restriktioner, men vi må jo tage diskussionen til den tid.
Jeg kan forstå, at Kristeligt Folkepartis ordfører har en blind tiltro på markedet, jeg vil måske nærmest vælge at sige
en lidt naiv, blind tiltro til markedet.
Indebærer det synspunkt, at hr. Jann Sjursen mener, at det er energiøkonomisk effektivt at købe grøn strøm i Danmark fra f.eks. Spanien, fra et spansk affaldsforbrændingsanlæg?
Er det energiøkonomisk effektivt, at strøm sendes ud på lange rejser?
Er det dét perspektiv, som ligger i Kristeligt Folkepartis energiøkonomiske betragtninger?
Jeg har tidligere læst noget andet ud af partiets program, men det kan da være, man er i nybrud også på det punkt.
Det andet spørgsmål: Når hr. Jann Sjursen er så forelsket i markedet, hvad er det så for et marked for VE-beviser, hr. Jann Sjursen er forelsket i?
Er det f.eks. den organisering, som EU lægger op til, nemlig at man klart skal adskille regnskabet for VE-beviser med de faktiske fysiske strømme?
Og kan hr. Jann Sjursen i givet fald ikke se, at et sådant marked kan indebære problemer, eller hvad?
Peter Hansen-Nord (V), 1999-05-07:
Jeg synes, det var en rigtig god tale, vi hørte her fra Fremskridtspartiet.
Det, der primært kalder mig herop, er eksemplet med LEGO, som hr. Kim Behnke nævnte.
LEGO har ikke de samme kvoter, men perspektivet i hele denne miljøregulering og principperne kunne vi godt tænke os på et tidspunkt at fastholde, så også dansk industri kunne få et bundfradrag, der var gratis, en CO2-kvote, der var gratis, hvor de i dag betaler grønne afgifter af det hele.
Uanset om det er en nødvendig del af deres produktion, er der en omkostning, en udgift; men perspektivet må jo selvfølgelig være, at alle får en fri kvote, og derudover kan man handle med dem og derigennem opnå miljøforbedringer de steder, hvor det er billigst og rigtigst at gøre det.