runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nødgaard (DF), 2004-01-28:
Vedrørende det ultimative krav med hensyn til folkeafstemninger ligger det sådan, at ministeren jo har glemt at se på tolkningen af den konvention.
Jeg vil gerne sige til fru Line Barfod, at det »eventuelt« betyder, at der er lande, der har regler om, at man ikke kan lave de folkeafstemninger; det »eventuelt« er for lande, der ikke har folkeafstemningstradition.
Det har vi jo i Danmark, vi har EU-afstemninger, og vi har afstemninger med jævne mellemrum om forskellige ting, og derfor skal det »eventuelt« ikke forstås sådan, at man kan gøre det, hvis man vil, og lade være, hvis man ikke vil.
Det er i hvert fald vores opfattelse, vil jeg gerne sige. Så vil jeg gerne sige, hvis der kommer nye regioner: Det er ikke groet i vores have.
Vi ønsker amterne nedlagt, opgaverne overført for nogles vedkommende til staten, sygehusene, og stort set alle de øvrige opgaver til kommunerne.
Der har vi så været åbne, for ikke at sige meget åbne, og sagt: Hvis de regioner kommer, Gud forbyde det, men hvis de kommer, må vi nok sige, at for så vidt angår alle de forskellige modeller, der er lagt frem til at styre dem, synes jeg faktisk efterhånden ikke, at jeg kan se anden model end et folkevalgt led, for en borgmestermodel ville betyde, at indenrigsministerens parti og hr. Ole Stavads parti ville sætte sig på alle pladserne i regionsrådet.
Derfor har vi så truffet den beslutning - og det har vi ikke lagt skjul på, det har vi kundgjort for hele folket - at hvis regionerne kommer, så skal der være et folkevalgt led.
Det skal derimod ikke være skatteudskrivning, det vil jeg gerne understrege med det samme.
Og så ser det ud til, at formanden vil sige, at jeg ikke må tale mere.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-28:
Nu skal jeg ikke udbrede mig med mine kulinariske fortræffeligheder, men blot sige til indenrigsministeren, at der er en tendens til, at store brød har svært ved at blive gennembagt.
Så det kunne måske være et lille vink med en vognstang.
Derudover går mit spørgsmål til indenrigsministeren på, om det er et bevidst valg fra regeringens side, at den her proces ikke engang indeholder hverken et byrådsvalg eller et folketingsvalg.
Det kunne man måske forvente som et minimum at vi også i den sammenhæng kunne tage en debat om.
Er det et bevidst valg?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-01-28:
Jeg tror, at hvis man skal slå et stort brød op og sikre, at det bliver gennembagt, så skal man sørge for, at det hæver længe nok.
Det tror jeg er en meget vigtig del.
Det har jo den relevans her, at vi netop ikke skal styrte ud og smække det der brød i ovnen med det samme og nu bare falde over hinanden og slå nogle kommuner sammen inden den 7. april, men at vi skal koncentrere os om, hvad det er for et brød, vi vil bage, hvordan vi sikrer, at vi får flyttet opgaverne i det her samfund om på en sådan måde, at de kommer tættere på borgerne, at vi får en mulighed for at arbejde med et nyt demokrati, sådan som bl.a. hr. Anders Samuelsen har været inde på, med mere direkte brugerindflydelse, så vi undgår dobbeltadministration og delt myndighedsansvar og alle de situationer, hvor folk bliver kastebolde mellem forskellige systemer.
Det er det, der er hævetiden, det er det, vi skal bruge noget energi på.
Nu flasker det sig således, at den debat kører nu, og jeg tror, det er væsentligt, at vi får landet den debat så hurtigt som forsvarligt.
Brødet skal altså ikke stå og hæve
så længe, at det risikerer at falde sammen, inden vi får sat det i ovnen.
Ole Stavad (S), 2004-01-28:
Vi har her i Folketinget, synes jeg, et ansvar for, at man også lokalt får maksimal mulighed for, at det landkort, der på et tidspunkt skal tegnes, i størst mulig udstrækning bliver tegnet ude hos dem, der skal fungere med det bagefter.
Debatten, som vi har her, sender nogle signaler, og signaler flytter noget.
Derfor vil jeg også godt følge op på den principielle indgang til det her med et spørgsmål til indenrigsministeren.
Selv om vi er enige om, håber jeg, at de, der skal fungere med landkortet, får maksimal mulighed for at tegne det, vil jeg godt spørge, om ikke indenrigsministeren også er enig i, at vi har et overordnet ansvar som regering og Folketing, og at vi ikke kan acceptere, at meget rige kommuner bare kan holde sig for sig selv, og at fattige kommuner eller små kommuner bliver holdt ude, sådan at borgerne ikke kan få den betjening. Jeg synes, at det, hr. Anders Samuelsen sagde tidligere, er meget rigtigt.
Det her handler jo om at skabe nogle rammer, så den enkelte borger med de behov, vedkommende har, kan få den maksimale betjening på et højt fagligt niveau.
Forudsætter det ikke, at Folketinget og regeringen påtager sig det overordnede ansvar for, at det hænger sammen, og er det ikke også indenrigsministerens indgang til det her?
Poul Nødgaard (DF), 2004-01-28:
Det er jo et rigtig pragtfuldt spørgsmål at få.
Selvfølgelig er det da det.
Der er da visse regler og paragraffer og love, vi må rette os efter, og kommunalbestyrelsen er jo ikke sådan, undskyld jeg bruger udtrykket, Vorherre selv.
De må naturligvis, når de har fundet ud af, hvordan deres kommunes fremtid skal være, inklusive Haslev og Ringsted, og hvor de ellers ligger alle sammen, spørge deres befolkning til råds.
Nu kan jeg jo ikke spørge fru Marianne Pedersen, det kan jeg så gøre senere, men jeg vil da bare nævne det, som jeg også nævnte i mit første indlæg, konventionerne, som Danmark har tilsluttet sig i Europarådet i 1988.
Skal de ikke overholdes til punkt og prikke?
Det vil jeg så senere benytte lejligheden til at spørge ministeren om.
Men jeg synes, fru Marianne Pedersen er inde på en gal vej, for det er da utrolig demokratisk.
Når man træffer en så stor beslutning - det er jo ikke en lille lokal plan, vi står og taler om, vel, det er en plan, der skal gælde så mange år ud i fremtiden, og som lokalbefolkningen skal leve med - må
det være ret og rimeligt, at de også får lejlighed til at sige, om de er enige i den byrådsbeslutning, der er truffet vedrørende det fremtidige tilhørsforhold.
Marianne Pedersen (V), 2004-01-28:
Jeg vil spørge Dansk Folkeparti, om det virkelig kan være rigtigt, at Dansk Folkeparti vil diktere de valgte kommunalpolitikere, at de skal udskrive afstemninger i deres eget lokalområde.
Kan det være rigtigt, at det er Dansk Folkepartis holdning, at man på den måde vil fratage en lokal bestemmelsesret i noget, der er så vigtigt som denne her opgave?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-28:
Jeg vil sige to ting.
For det første er det da rigtigt, at hr. Gareth Evans ikke er nogen hr. hvemsomhelst.
Han er en politiker, som bl.a. er i opposition til den nuværende regering i Australien, og det skal man nok tage med i sine vurderinger, når man bedømmer et sådant udsagn.
Det andet er, at overfladen helt klart er urolig og ustabil, og det er bestemt ikke tilfredsstillende.
Det er en meget sammensat situation, og alle har vidst, at det at omskabe et samfund fra mange års undertrykkelse og diktatur til at være et frit, moderne og demokratisk samfund tager tid, og det har også sine omkostninger undervejs.
Poul Nødgaard (DF), 2004-01-28:
Dansk Folkeparti mener, at kommunesammenlægninger skal ske frivilligt og efter folkeafstemning.
Nogle politikere fra andre partier siger, at det er umuligt; de mener, at borgerne er uegnede til at beslutte den slags.
Kommunalreformen i 1970 blev ganske enkelt gennemført hen over hovedet på folk.
Det må aldrig gentage sig.
Derfor vedtog Folketinget i 1972, hvordan man ændrer kommunegrænserne.
Loven indeholder bl.a. den regel om folkeafstemninger, der er fulgt siden, senest ved sammenlægning af de bornholmske og langelandske kommuner, men ikke nok med det, og nu skal man høre godt efter: I 1988 underskrev Danmark en europæisk konvention om lokalt selvstyre.
Her forpligter Danmark sig til, at ændringer i kommunernes geografiske områder ikke må finde sted, uden at det lokale samfund har været rådspurgt, eventuelt ved folkeafstemning, hvis der er adgang til noget sådant i loven.
Og det er der jo netop i Danmark en mulighed for.
Denne konvention har Danmark overholdt til punkt og prikke, siden den blev vedtaget.
Der er derfor nogle, der vender tingene noget på hovedet, når de siger, at Dansk Folkeparti vil gøre tingene besværligere med sit krav om folkeafstemninger.
Jeg vil advare de politikere, der er ved at miste jordforbindelsen.
Afvisning af lokale folkeafstemninger er udtryk for et politikerhovmod og en christiansborgtankegang, der ligger langt fra det danske folk.
I øvrigt er folkeafstemning på fremmarch overalt i Europa som et vigtigt politisk værktøj.
Det vil efter Dansk Folkepartis opfattelse være et utroligt fejlgreb, hvis et politisk flertal vælger at afskaffe folkeafstemning for at tvinge kommunesammenlægninger igennem.
Det er der nogle, der påberåber sig, jeg skal lade være med at nævne navne på, hvem det er.
Men det er muligt, at det er Dansk Folkeparti, der må overtage det motto i den næste valgkamp, såfremt man ikke følger vores indstilling her i dag om, at vi skal have lokale folkeafstemninger og dermed have folk til at bestemme, hvad der skal ske i deres kommuner. Besvarelse
Marianne Pedersen (V), 2004-01-28:
I dansk politik har der gennem årtier været en bred konsensus
om, at folkestyret hviler på repræsentativt demokrati.
Det er en styreform, der sikrer, at beslutningerne tages i respekt for helheden.
Samtidig sikrer den, at de mennesker, der træffer beslutningerne, også har ansvaret for at føre dem ud i livet og tage konsekvenserne af dem.
En fremtidig større strukturreform, der indebærer opgaveændringer og geografiske ændringer, som skal række måske 30-40-50 år frem, er en yderst kompliceret opgave, der kræver konstant omtanke.
Og jeg er blevet bekræftet i mine forventninger.
Der debatteres livligt i avisspalterne, der arrangeres borgermøder, høringer og paneldebatter.
Det viser jo, at lokaldemokratiet virker.
Jeg vil derfor gentage, at det ikke er Venstres holdning, at der skal lovgives om decentrale folkeafstemninger i forhold til en fremtidig strukturreform.
Det er op til den enkelte kommunalbestyrelse at beslutte, om man vil have en vejledende borgerafstemning om kommunesammenlægningerne og i givet fald, hvad der skal stemmes om.
Vi har ikke intentioner om at begrænse kommunernes muligheder for at afholde de vejledende borgerafstemninger.
Vi vil ikke ændre noget i styrelsesloven, der netop giver mulighed for disse afstemninger.
Den endelige samlede geografiske løsning med at få brikkerne til at falde på plads kan dog i nogle tilfælde gøre, at det vil være umuligt for Folketinget i sidste ende at efterkomme et lokalt afstemningsresultat.
Venstre ser den kommende reform som en mulighed for at styrke demokratiet ved at give kommunerne større bæreevne og dermed også et større råderum.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-28:
»Finder statsministeren fortsat, at det alene er amternes og kommunernes skyld, at bustaksterne stiger så voldsomt, og vil regeringen i konsekvens heraf pålægge amter og kommuner at nedsætte taksterne?« Skriftlig begrundelse
Statsministeren fraskriver sig ansvaret for takststigningerne og er i Politiken citeret for følgende udtalelse: »Vi påtager os gerne ansvaret for det vi har ansvaret for, men her er der tale om ansvarsforflygtigelse, når man beskylder regeringen for at være skyld i takststigningerne«.
Selv om statsministeren og regeringen fastholder, at ansvaret for takststigningerne ligger hos amter og kommuner, og amter og kommuner på deres side finder, at regeringen har ansvaret, så er taberne i dette slagsmål jo passagererne, der får pålagt store ekstraudgifter til transport.
Hvis området er løbet løbsk, er det regeringens pligt at sætte ind med en styring, og derfor vil spørgeren gerne vide, om regeringen vil gribe ind over for takststigningerne.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2004-01-28:
Allerførst tak til Dansk Folkeparti for at have rejst denne aktuelle debat i dag.
Det er vores opfattelse i Det Konservative Folkeparti, at det er utrolig væsentligt at involvere borgerne i beslutningsprocessen forud for en så stor reform, som der her er tale om.
Så tak til Dansk Folkeparti og i øvrigt også tak til ministeren for den besvarelse, vi fik for et øjeblik siden.
Jeg kan sige, at i Det Konservative Folkeparti kan vi fuldt ud tilslutte os den besvarelse, ministeren kom med. Spørgsmålet om involvering af borgerne er altså et centralt tema, og derfor synes jeg, det er godt, at vi kan konstatere, at man er i fuld gang allerede.
Allerede mens Strukturkommissionen arbejdede, var der et meget stort antal møder, som medlemmerne af Strukturkommissionen deltog i, og de synspunkter, man kom frem med, gav da også genlyd både her og der.
Som hr. Ole Stavad beskrev, er det næsten ikke til at få sin kalender til at gå op i øjeblikket, fordi vi deltager i så mange møder, og der kan også være møder, der er så lokalt forankret, at man ikke engang har folketingsmedlemmer med.
Der er virkelig debat, og hvis man går til de lokale aviser, er der jo spalte op og spalte ned med referater af møder og læserbreve.
Jo, debatten kører for fulde omdrejninger, og hvor er det godt.
Så kan vi selvfølgelig stille det spørgsmål, om man skal gå et skridt videre og foranstalte folkeafstemninger.
Men det er ikke uproblematisk, for når man holder folkeafstemninger, skal man tage dem alvorligt, og hvis der er en betydelig risiko for, at man ikke kan følge det ønske, som borgerne giver udtryk for, er det altså ikke godt. Så bliver det virkelig problematisk.
Lad os forestille os, at i kommune A vedtager borgerne, at de gerne vil lægges sammen med kommune B, men kommune B vil helst lægges samen med kommune C, og kommune C vil slet ikke noget som helst.
Altså: Ja til involvering af borgerne og ja til debat, men folkeafstemninger anser vi for problematiske.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-28:
Vi glæder os også over, at vi får den her debat i Folketingssalen, og derfor vil vil også gerne sige tak til Dansk Folkeparti.
Vi er enige i, at det er vigtigt, at vi kigger på opgavefordelingen, for hvad er det, vi skal arbejde med ude i amterne og kommunerne, og hvad er det, vi skal samarbejde om?
Vi er enige i, at debatten pågår, og deltager også gerne i den og kunne som andre jo også fortælle om, hvor meget vi har været rundt.
Det har dog ikke været tanken fra indenrigsministerens side at understøtte debatten særlig.
I et svar, som vi har fået fra indenrigsministeren på spørgsmålet om tid til den offentlige debat og også om økonomi i de initiativer, der er, svarer ministeren: Som sagt har jeg med glæde noteret, at strukturdebatten allerede er i fuld gang - det har vi også - og jeg er helt tryg ved, at debataktiviteten ikke bliver mindre, efter at Strukturkommissionens betænkning er offentliggjort.
Derfor ser jeg ikke noget behov for at understøtte debatten med særlige midler.
Vi havde gerne set, at der også var mulighed for at understøtte debatten med midler.
Derudover havde vi også gerne set, at der var en større opbakning til det at få en folkeafstemning, netop for at samle op på debatten.
Vi har endnu aldrig oplevet, at vi har haft en valgkamp til folketingsvalg eller byrådsvalg, hvor vi så har sagt: Nu har vi haft valgkampen, nu har vi hørt, hvad alle mener, og nu gider vi så ikke at have et valg.
på det her område.
; vi synes ikke, at den er fyldestgørende.
Vi undrer os over, at f.eks. det tyske mindretal i København er høringsberettigede, men at Det Skæve Danmark og Landdistrikternes Fællesråd ikke er på listen af høringsberettigede.
Så allerede der synes vi, at debatten får
en skævvridning, og det kunne vi godt forestille os at få en kommentar fra ministeren på.
Men endnu en gang tak til Dansk Folkeparti.
Jeg tror, at der ude i landet er en del, som synes, at det vil være en rigtig god idé, at vi hører folket i denne her vigtige sag, som jo ikke engang hverken folketingsmedlemmer eller byrådsmedlemmer var klar over, da de blev valgt, at de skulle tage stilling til.
Vi synes faktisk, at sagen er meget vigtig, så derfor ser vi gerne en folkeafstemning.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-28:
Tirsdag i sidste uge var statsministeren ude og forsøge på at fralægge sig ethvert ansvar for de voldsomme takststigninger, som i øjeblikket har bragt den kollektive trafik ud i krise.
Det er vel ikke for meget at sige, at takststigningerne sammen med de store problemer med f.eks. metroens drift og Arrivas dårlige buskørsel osv. har bragt den kollektive trafik i hovedstadsområdet ud i frit fald.
Derfor må det vel være noget, som regeringen også må erkende at have et ansvar for og være indstillet på at være med til at gøre noget ved.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-28:
Jeg kan forstå, at statsministeren så, det gjorde han vist også i slutningen af sidste uge, trækker lidt i land og siger, at regeringen selvfølgelig har et medansvar for den del af stigningerne, der skyldtes bortfaldet af det statslige taksttilskud.
Men statsministeren fastholder altså i dag, at der har været disse meget, meget store stigninger i HUR-området.
Statsministeren mener, det er helt op til 50 pct. over en kort årrække.
Og så må det jo under alle omstændigheder være sådan, at det ikke kan være rigtigt, at det fortsat er buspassagererne, det skal gå ud over.
Hvis det er rigtigt, som statsministeren siger, at der er et medansvar for det hos de lokale og regionale myndigheder, er det så ikke statsministerens opfattelse, at vi nu har nået den smertetærskel, hvor vi ikke længere bare kan sidde og se på, at taksterne sættes op?
Er vi ikke nået dertil, hvor det er urimeligt, at det er passagererne, der skal betale omkostningerne, hvem der så end måtte have skylden?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-28:
Derfor er det sådan, at når det gælder lokal og regional trafik, så er det et lokalt anliggende.
Det bør det også være, og så er det også lokalt, man fastsætter takstpolitikken.
Jeg må bare fastholde, at der, hvor staten har ansvaret og har indgået aftaler, har vi altså lagt en slags loft over, hvad taksterne må være.
Line Barfod (EL), 2004-01-28:
Men statsministeren og hans regering har jo også sagt, at der er nogle områder, hvor kommunerne ikke må hæve forskellige afgifter og skatter osv., hvor det ellers var kommunerne, der havde muligheden for det.
Men med hensyn til de takster, der virkelig rammer folk, der ikke har mange penge, både når vi snakker daginstitutioner og nu, når vi snakker buspriser og togpriser, så vil statsministeren pludselig ikke blande sig.
Så prøver statsministeren at løbe fra sit ansvar.
Statsministeren har en mulighed for at gå ind og hjælpe de mange, der kommer i klemme på grund af de alt for store prisstigninger.
Vil statsministeren ikke være med til at sætte sig ned med øvrige folk herinde, der gerne vil være med til at sætte taksterne ned, så vi kan se på, hvordan vi kunne finde en løsning og som minimum gøre det, som statsministeren siger, han vil gøre på enkeltområder, nemlig sikre at priserne ikke stiger mere end den almindelige pris- og lønudvikling?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-28:
Nej, for jeg deler ikke Enhedslistens ønske om, at staten skal overtage ansvaret for lokal- og regionaltrafik.
Vi mener, at det er de lokale folkevalgte, som er bedst til at bestemme, hvor ruterne skal gå i lokalområdet, og så må det også være dem, der træffer beslutningen om, hvordan økonomien skal være i det.
Derfor kan jeg ikke gå ind på Enhedslistens forslag, men jeg er glad for, at Enhedslisten anerkender, at der, hvor regeringen har ansvaret, altså på fjerntrafikken, er der lagt lofter over, hvad taksterne må være.
Det er, fordi vi ønsker, at der skal være et godt tilbud om en god kollektiv transport her i landet til priser, der er til at betale.
Poul Andersen (S), 2004-01-28:
Trafikministeren har signaleret, at der skal kulegravning til i forbindelse med taksterne.
Har man i regeringen overvejet, hvad man agter at gøre rent procesmæssigt efter det her?
Man forhandler jo mange andre ting på plads med amter og kommuner i forhold til prisstigninger osv. hen omkring sommertid.
Indgår det i overvejelserne, at det her bliver et led i de forhandlinger med amter og kommuner?
Har statsministeren og regeringen overvejet at inddrage det i kommende finanslovforhandlinger med alle partierne i Folketinget ud fra, at det må være en fælles sag, at vi får bremset op for de ting her, at der bliver lagt, som også Enhedslisten har givet udtryk for, et prisloft over det her, så det kun udvikler sig i forhold til den almindelige udgiftsstigning i samfundet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-28:
Jeg kan bekræfte, at trafikministeren har iværksat en undersøgelse af baggrunden for de takststigninger, der har fundet sted, og i øvrigt også af de forskelle, der er i takststigninger rundtomkring.
Jeg regner med, at den undersøgelse kan være færdig inden for et par måneder, og det vil da være naturligt, at resultatet af den analyse indgår i forberedelserne af de forhandlinger, der skal være med amterne om næste års
økonomi
Jeg vil gerne gentage, at regeringens ønske er, at taksterne lige så vel som skatter og afgifter og andet i vores samfund holdes i ro, og derfor er vi selvfølgelig også bekymrede over de store takststigninger, der har været.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-28:
Statsministeren giver nogle lidt manipulerende svar i dag.
Vi har ikke sagt fra Enhedslistens side, at vi bakker op om den takststigning, DSB kom med.
Vi har tværtimod fremsat et forslag til folketingsbeslutning om, at DSB skal trække den takststigning tilbage.
Men det, jeg gav tilslutning til, var at indføre et prisloft i fremtiden, således at der højst kan blive tale om stigninger i samme takt som pris- og lønstigningstakten.
Han ønsker ikke noget prisloft, sådan som statsministeren anbefaler.
Han er bare helt afmægtig over for problemerne.
Samtidig siger statsministeren her, at han egentlig godt kan forstå, at han synes, at det er et problem med de takststigninger.
Så skal vi jo ikke ind på at overtage det og lægge det ind under staten, men jeg vil spørge statsministeren, om ikke vi kunne udfærdige en aftale med amter og kommuner om nogle rammer, som skal overholdes.
Det må da være muligt.
Så kan vi lægge et takstloft ind i en sådan aftale.
Så kan vi finde de virkemidler, der kan gøre det muligt at overholde en sådan ramme, ligesom det har kunnet lade sig gøre på andre områder,
f.eks. på sygehusområdet.
Nu manipulerer statsministeren igen, for der er jo også de regionale DSB-takster, og de stiger jo ligesom bustaksterne, S-togene osv. Så det er igen kun halvvejs rigtigt, og halvvejs forkert er det altså også, det statsministeren står her og meddeler Folketinget og befolkningen.
Det ville være flottere, hvis statsministeren tog ansvaret for tingene, og det vil han altså meget, meget nødig. Men hvis man nu kan lave det princip, som statsministeren henviser til der er i fjerntrafikken - og det er jeg ikke i tvivl om at man kan, det vil jeg gerne spørge statsministeren om - med et loft, som hedder ikke højere end pris- og lønudviklingen, vil statsministeren så være med til at gøre det loft landsdækkende, så det også omfatter S-tog og regionaltrafik?
Så ville der komme styr på tingene, i hvert fald hvad angår fremtidige prisstigninger, så bliver der lavet et loft.
Det synes jeg da var værd at diskutere.
Hvis der skal være mening i tingene, kan det jo ikke være rigtigt, at amtsborgmestrene, statsministerens egne partifæller, sidder rundtomkring og underminerer det prisloft, som vi har for kommende stigninger i DSB.
Så hænger tingene jo ikke sammen.
Det må da være statsministerens opgave at sørge for, at hans regering koordinerer tingene, så de hænger sammen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-28:
Det er meget interessant at høre hr. Keld Albrechtsen udvikle en tankegang om, hvordan vi, som hr. Keld Albrechtsen siger, kan lave en aftale.
Det vil vel nok i givet fald være første gang, Enhedslisten indgår i en aftale om den amtskommunale økonomi, i hvert fald efter min erindring, så jeg ved ikke rigtig, hvad der ligger i det.
Jeg vil gerne tilkendegive, at regeringens ønske er, at taksterne kan holdes i ro, hvad enten vi taler om fjerntrafik, regionaltrafik eller lokaltrafik.
Men arbejdsdelingen er altså sådan, at det er staten og dermed regeringen, der har ansvaret for taksterne på fjerntrafikken, og her har vi gjort vores ved at holde dem under et loft.