Charlotte Dyremose (KF), 2003-11-18:
Også i Det Konservative Folkeparti har vi undret os lidt over, at det her kom umiddelbart efter den aftale, vi jo har lavet om satspuljen.
Jeg tror ikke, der er nogen herinde, der er i tvivl om, at der er problemer på det her område, og det er jo også netop derfor, vi bl.a. sammen med Socialdemokratiet er gået ind i og er glade for den aftale, vi nu har lavet om at styrke den tværfaglige indsats, også sådan, at der bliver indsamlet en viden og udviklet nogle metoder, som forhåbentlig kan udvikles videre, og som kan spredes ud i landet fra de områder, hvor man måtte finde den rigtige og den mest medmenneskelige måde at gøre det her på.
For der skal en bedre tværfaglig indsats til.
Fru Jette Bergenholz Bautrup er jo selv kommet med nogle af eksemplerne på, hvor absurd det er, at offentlige myndigheder ikke kan tale sammen.
Vi oplever det jo alle sammen gang på gang, og jeg kender også eksempler fra den virkelige verden på, hvordan der ikke er den sammenhæng.
Er der problemer i familien i forbindelse med f.eks. en indlæggelse på grund af psykisk sygdom eller et misbrug, eller hvad det måtte være i familien, så skal det selvfølgelig undersøges, om der er børn.
Det skal gøres på en måde, så familien ikke føler sig løbet over ende af de offentlige myndigheder, men det skal undersøges, man skal have spurgt ind til, om der er børn i familien, og hvordan der bliver taget hånd om de børn.
Samtidig skal vi dog også huske, at er der ikke problemer, så skal man passe på ikke at klientgøre familien.
Der skal tages hensyn til den konkrete situation, til den
konkrete
familie
, til, hvordan man håndterer situationen i den enkelte familie
Der er meget stor forskel ikke bare på, hvordan familierne er udrustet, om der er nogen i omgangskredsen, der kan tage sig af børnene, men der er også utrolig stor forskel på, hvor stærke de børn er, og hvilke tilbud de så skal have.
De individuelle hensyn skal der nødvendigvis tages.
Når det så er sagt, vil jeg sige, at det ikke ændrer på vigtigheden af at gribe ind, det ændrer ikke på vigtigheden af at have de nødvendige foranstaltninger, og det er jo også derfor, vi fra konservativ side glæder os meget til at se udviklingen med børnehuse i nærområderne, hvor der altså er mulighed for, at de børn f.eks. i en måneds tid, mens moderen eller faderen er indlagt, eller hvad problemet måtte være, kan få noget aflastning, komme et andet sted hen.
Vi er også glade for de initiativer, der bliver taget til en bedre inddragelse af familien
, netop for at man kan fokusere på, hvordan vi får taget hånd om det enkelte barn.
Der skal ikke herske nogen som helst tvivl om, at vi fra konservativ side er utrolig enige i, at der er nogle vægtige problemer på det her område.
Samtidig må jeg beklage og sige, at vi ikke kan støtte forslaget, og det er simpelt hen af to årsager.
For det første vil vi meget gerne udvikle det, der kommer til at foregå nu med satspuljen over de næste 3 år, og bruge de erfaringer og så følge de muligheder for at lave lovgivning på baggrund af den viden, der måtte komme der.
For det andet har vi lidt problemer med den lidt stive fortolkning af, hvornår man skal gribe ind, og hvornår man skal underrette, uden at vi dog har nogen som helst problemer med, at der selvfølgelig skal gribes ind, hvis der er et problem.