Jeppe Kofod (S), 2003-04-29:
Jeg ville være fuldstændig enig med fru Line Barfod, hvis det var sådan, at det her missilforsvar blev deployeret i koldkrigstiden, og Thule skulle indgå som en del af det.
Men det er jo ikke det, der er tilfældet i dag. Jeg må stadig vende tilbage til, at jeg anser det som højst usandsynligt, at det her missilforsvar overhovedet skulle være nødvendigt, altså at det skulle være et svar på de trusler.
Hvis man anstrenger sig, kan man imødegå truslerne på andre måder, og så er den der ikke, og så kommer truslen heller ikke, og det er det, jeg synes er vigtigt at understrege.
Så det er vores klare holdning.
Fru Line Barfod spørger til, hvorfor vi skal tage stilling til det her.
Vi tager ikke stilling til, om vi synes, missilforsvaret er en god løsning på verdens problemer.
Vi tager stilling til den realpolitiske situation, der er, nemlig at USA vil deployere et missilforsvar under alle omstændigheder, uanset om vi siger ja eller nej til at udskifte noget computerudstyr i Thuleradaren.
Det er det, der er sagens kerne, og så er spørgsmålet, hvordan vi bedst påvirker dagsordenen globalt i de her sikkerhedspolitiske spørgsmål.
Er det ved at sige nej til amerikanernes ønske med Thule, eller er det ved at sige ja?
Vi har sagt, at det jo først og fremmest er en dialog
mellem Grønland og den danske regering, der er forudsætningen, for alt andet lige ligger Thuleradaren jo i Grønland, så Grønland har selvfølgelig en hel naturlig interesse og en hel naturlig andel i at skulle give det svar. Det er der ingen som helst tvivl om.
Hvis de når frem til enighed, vil vi også bakke op bag et positivt svar på amerikanernes henvendelse, men det betyder jo ikke, at vi har sagt ja til, at missilforsvarssystemet som sådan er en god idé for Danmark eller for andre i Europa.
Det er en diskussion, vi kommer tilbage til, og der vil jeg gerne melde, at jeg synes, det vigtige er, at sådanne systemer jo skal begrænses og ledsages af traktater og aftaler, der gør, at man ikke starter nye rustningskapløb, og den bekymring har vi med hensyn til den nuværende amerikanske regering, altså om den er villig til det.
Først til hr. Villy Søvndal, der siger, at vi er skræmte af den retorik og de beskyldninger, som kommer fra højre side i Folketinget: Det er vi absolut ikke.
Jeg synes, det er meget reelt, at vi lægger nogle af de dilemmaer og overvejelser, der foregår i debatten om efterkoldkrigstidens svar på truslerne og om det nye missilforsvar, frem.
Jeg sagde indledningsvis, at det jo kan ende med at føre til en mere sikker verden, at man får styrket nedrustningsregimerne.
Det kræver, det kan vi hurtigt blive enige om, at der kommer en ny holdning i den amerikanske administration eller en ny amerikansk administration på længere sigt, der er meget mere positiv over for det internationale aftalesystem.
Men hvor det ender, er der jo ikke nogen, der kan udtale sig skråsikkert om, heller ikke hr. Villy Søvndal eller statsministeren for den sags skyld om, at det er fredens projekt.
Jeg synes, det er reelt at lægge de ting frem i debatten om det her meget komplicerede emne.
Til hr. Jesper Langballe: Jo, bekymringerne skal vi absolut tage alvorligt, og jeg synes egentlig også, at hvis vi ser på, hvad der er af muligheder for at imødegå de trusler, der ligger fra terroristgrupper, fra masseødelæggelsesvåben, så er der en række andre midler, som vi også kan tage i anvendelse, og jeg har gentagne gange undret mig over Dansk Folkepartis argumentation for, at vi bare skal finansiere al militær indsats ved at beskære f.eks. udviklingsbistanden, fordi den netop er med til at sikre en mere fredelig verden og bekæmpe nogle af årsagerne til, at trusler overhovedet opstår.
Derfor synes jeg, at hvis hr. Jesper Langballe tog bekymringerne alvorligt, så ville han også prøve at lægge en helt ny kurs for den politik, som Dansk Folkeparti står for på det område her.
Sagt til hr. Søren Søndergaard: Jo, selvfølgelig kan forsvarssystemer bruges både defensivt og offensivt.
Det er derfor, det er vigtigt - det vil jeg gerne understrege - at vi har en verden, der er reguleret af lov og orden og af aftaler og af, at man har respekt for FN.
Det er det, der er vores holdning til det.
For det er klart, at hvis man ikke har det, så bliver det de stærkes magt og ikke lovens magt, der kommer til at dominere, og det ønsker vi selvfølgelig ikke i Socialdemokratiet.