Frank Jensen (S), 2000-11-22:
Men jeg skal ikke lade mig friste til også at gå ind og kommentere det, men jeg vil holde mig på den bane, som jeg synes ordføreren for forespørgerne, fru Eva Kjer Hansen, på fornem vis selv har lagt og holdt hele vejen igennem debatten.
Regeringen er klart af den opfattelse, at det er rigtigt og nødvendigt med åbenhed og gennemsigtighed for forbrugerne i vores samfund, og der er i hvert fald et meget stort flertal i Folketinget, der har bakket det synspunkt op, som regeringen har: Forbrugerne skal have de oplysninger, som myndighederne ligger inde med, og det er ikke rigtigt, at man som forbruger i Danmark skal til at bruge lov om aktindsigt for at kunne få oplysninger, som myndighederne ligger inde med, om produkter, som forbrugeren kan købe eller på anden vis blive præsenteret for.
Så det er regeringens standpunkt, at vi har et vigtigt hensyn at tage til forbrugerne i Danmark, og det er det, der er bærende for regeringens holdning.
Den forslag, som en række partier, inklusive partiet Venstre, som har rejst forespørgslen, har fremsat til vedtagelse her, er jeg meget forundret over.
Det forudsætter jo noget som grundlag for vedtagelsen, som ikke er korrekt.
Det er rigtigt, at der er meget forskellige regler - det
er korrekt - inden for de enkelte ministerier, inden for de enkelte områder, der skal reguleres, men så står der, at de hverken er gennemskuelige eller sammenlignelige.
: Hvis man tager udgangspunkt i det første om gennemskuelighed, vil jeg spørge, hvilke regler der ikke er gennemskuelige.
Jeg gennemgik i min tale, i min besvarelse af forespørgslen, det regelsæt inden for det område, som også fru Eva Kjer Hansen selv har spurgt til i dag, nemlig fødevarelovgivningens område, og jeg vil sige, at det da er meget gennemskueligt.
Hvis man tager bekendtgørelsen, der er udarbejdet, kan enhver gennemskue det regelsæt, der her gøres gældende.
Det er jo en påstand, man her slynger ud.
Og med hensyn til det andet med, at de ikke er sammenlignelige: Nej, det er de bestemt ikke, og det er jo også målet.
De skal ikke være umiddelbart sammenlignelige, fordi det er forskellige områder, vi her regulerer, og derfor skal der ikke være sammenlignelighed i de regler. Jeg tror, at når man tænker de forskellige områder, der
her reguleres,
igennem,
så vil også selv forslagsstillerne til denne vedtagelse være enige i, at det da ville være forfærdeligt og det ville skabe stor retsusikkerhed, hvis man lavede fuldstændig ens regler og ville påtvinge alle områder samme generelle regelsæt, som der lægges op til. Så regeringen kan ikke støtte vedtagelsen.
Regeringen kan ikke støtte den, af den grund at den bygger på en forkert forudsætning.
Den bygger også på en forkert - efter regeringens opfattelse - holdning til tingene.
Lad mig tage et dugfrisk eksempel på spørgsmålet, som hr. John Vinther trak frem.
Skal man i hvert eneste tilfælde have udtømt klageadgangen, inden myndighederne kan gribe ind enten gennem offentliggørelse eller gennem nedlæggelse af et forbud mod videresalg?
Jeg står her med et dugfrisk eksempel.
I går greb Forbrugerstyrelsen ind og standsede salget af et sammenklappeligt løbehjul herhjemme.
Jeg tror, at enhver, der har børn, ved, at det er meget populært i øjeblikket med disse sammenklappelige løbehjul, og jeg tror, at enhver, der har bevæget sig ude i trafikken, har set børn af sted på sådan et sammenklappeligt løbehjul.
Her greb man ind og forbød salg af et sådan sammenklappeligt løbehjul, der hedder Switch Blade, fordi man har fået oplysninger fra England om, at der dér var 10 børn, der var kommet alvorligt til skade, havde fået fingrene i klemme, da de klappede det her løbehjul sammen - endda så galt, at en af dem måtte opereres for at sikre fingrene.
Der er solgt 330 eksemplarer af det her løbehjul i Danmark.
Skulle Forbrugerstyrelsen her have henvendt sig til detailhandelen i Danmark og sagt: Nu har vi tænkt os at nedlægge et forbud mod videresalg af det her sammenklappelige løbehjul i løbet af en periode, hvis vi ikke har fået klager
fra jer inden da.
Så kunne vi måske have set børn i Danmark, der også havde fået klemt fingrene, og på en sådan måde, at der måske var børn, der skulle opereres for at kunne bevare alle fingre.
Jeg tror, at selv hr. John Vinther er enig med mig i, at det skulle Forbrugerstyrelsen naturligvis ikke.
Skulle man også her være begyndt at spørge fabrikanter og detailhandelen om deres holdning til sådan et forbud?
Nej, det skal man naturligvis ikke.
Her skal en oplysning om den test, der her er lavet på det produkt, kunne komme forbrugerne umiddelbart til kendskab, sådan at man undgår at påføre forbrugerne store skader.
Derfor vil det være ulogisk, at vi her sagde, at de områder skulle være omfattet af en regulering, hvor alle klageadgange skulle være udtømt, inden myndighederne kunne skride ind.
Det ville være hovsaløsninger.
Det ville være sjusk, hvis det var sådan, at regeringen gik ind på denne tanke, og det ønsker regeringen ikke.
Det er Folketingets ansvar, som hr. Aage Frandsen var inde på, når man laver lovgivning, når man laver nye regler i Folketinget, når man giver bemyndigelse til ministre til udstedelse af bekendtgørelser, at befatte sig med retssikkerheden også i den sammenhæng.
Til det første spørgsmål: Skal reglerne være gennemskuelige og klare?
Ja, det er klart regeringens opfattelse.
Man skal kunne få overblik, man skal kunne gøre sig klart, hvad det er for en regulering, der gennemføres.
Det er også regeringens opfattelse.
Skal retssikkerheden være i orden?
Ja, det er regeringens opfattelse.
Skal det være relevant for offentligheden at få oplysningerne?
Ja, det skal det.
Man skal ikke komme med irrelevante oplysninger.
Det vil gøre det svært for borgerne og forbrugerne at orientere sig, og derfor skal de oplysninger, som formidles, også have en relevans.
Jeg håber på den måde at have holdt fast i, at regeringen naturligvis grundlæggende er optaget af retssikkerhedshensyn også på det her felt, som vi har været det hidtil, og det vil vi også være i det fremadrettede arbejde.
Der er rejst spørgsmål fra flere sider i forhold til fødevareministerens overvejelser om ændringer i den eksisterende fødevarelov.
Jeg synes ikke, det er rigtigt for mig at gå i detaljer med det under en forespørgsel, der ikke er rettet til den ressortminister, der har en ny lov under udarbejdelse, der er sendt til høring.
Men det er jo rigtigt, som hr. John Vinther påpegede, at jeg gennemgik retstilstanden under den nuværende fødevarelov, herunder også, at alle klagemuligheder fuldt ud skulle være opbrugt, inden man offentliggjorde tilsynsresultater.
Men her er det jo sådan, og det spurgte fru Eva Kjer Hansen om
: Bruger man de her oplysninger, evaluerer man det her, inden man overvejer at ændre på den retlige situation?
Ja, det er sket.
Der er gennemført en evaluering af de regler, som blev fastlagt i fødevareloven med virkning fra 1. januar 2000, som fastlagt af Folketinget skulle evalueres omkring 1. juli i år.
Og jeg synes, at det er rigtigt, at man så, når man kommer til lovbehandling af det, forhører sig hos ressortministeren om resultatet af den gennemførte evaluering af de regler.
Jeg synes, det er et rigtigt princip, som fru Eva Kjer Hansen her også er inde på, at man, inden man laver nye regler, så gør sig klart: Hvad er det, man vil opnå med de nye regler?
Hvad har erfaringerne været med de gamle regler?
Kan man opnå de tilsigtede mål uden ny lovgivning?
Er der adfærdspåvirkninger, man kan gennemføre i øvrigt uden lovgivning?
Alt det er jo samlet ganske godt i den vejledning om høj lovkvalitet, som jeg på regeringens vegne efter opdrag fra statsministeren har udsendt til samtlige ressortministerier, et i øvrigt, synes jeg selv, meget spændende værk, som også lovgivere kan gøre sig bekendt med - det ligger også tilgængeligt på Internettet - når man vil se på, hvordan man sørger for at højne lovkvaliteten her til lands.