runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Klaus Kjær (DF), 1999-12-09:
Det er jo et lidt mærkeligt grundlag, vi har for denne her forespørgselsdebat.
Det er jo lidt mærkeligt på den måde, at vi jo ikke har noget sagligt, objektivt grundlag, hvorpå vi kan have debatten og debattere med hinanden.
Det hele bunder i en række artikler i Ekstra Bladet, og det er derfor, jeg synes, den er mærkelig.
Vi har ikke noget officielt dokument, vi har ikke nogen undersøgelse, vi har ikke nogen ting at hænge det i andet end en række artikler, som et dagblad har bragt til torvs.
Når det så er sagt, skal jeg på Dansk Folkepartis vegne meddele, at vi jo altid har haft et efterretningsvæsen.
Og der er heller ikke noget odiøst i, at man udnytter den til enhver tid værende teknik i forbindelse med det her arbejde.
Og derfor er der heller ikke noget odiøst i, at man har lytte- og kommunikationsposter rundtomkring i landet.
Ekstra Bladet har i sin artikelserie sat et stort spørgsmålstegn ved tilliden til disse anlæg, det på Amager, det ved Hjørring og det ved Christiansfeld.
Men der er jo ikke noget odiøst i det, tværtimod.
De er jo synlige, så alle og enhver kan se, de eksisterer.
De ligger der, og sådan er det bare.
Under dette efterretningsvæsens virke kan det jo ikke undgås, at også private borgere, organisationer, erhvervsvirksomheder osv. på en eller anden måde bliver involveret, og det er jo en naturlig del af efterretningstjenesten.
Og sådan har det jo altid været.
Med hensyn til den parlamentariske kontrol har
Den parlamentariske kontrol udøves i Efterretningsudvalget, hvor Dansk Folkeparti er repræsenteret, og vi er således dækket ind.
Der kan man jo spørge om alt.
At oplysningerne så er fortrolige og ikke må videregives, følger jo naturligt af disse sagers karakter.
Men med hensyn til de påståede krænkelser af privatlivets fred, og som ikke vedrører efterretningstjenestens virksomhed, har vi jo ikke nogen dokumentation eller for den sags skyld viden om det.
End ikke forsvarsministeren, justitsministeren eller forskningsministeren kender til sådanne forhold, og det har jeg ikke nogen grund til at betvivle.
Vi kan jo ikke gennem en forespørgselsdebat som denne i dag fremtvinge en sådan viden hos ministrene eller i Efterretningsudvalget.
Mon ikke Enhedslisten og Ekstra Bladet ser spøgelser, når de tror, at efterretningstjenesten er interesseret i alle borgeres helt private e-mails og telefonsamtaler.
Borgerne kan jo sikre sig enten ved at benytte de elektroniske midler eller foretage krypteringer, hvis de vil sikre sig, og mon ikke alle, som har noget at skjule, er opmærksomme på den mulighed. Det er klart, at hvis danske myndigheder medvirker til krænkelse af privatlivets fred, og det er så selvfølgelig uden særligt retsgrundlag, må Folketinget selvfølgelig reagere, men der er jo ikke skygge af dokumentation for, at noget sådant har fundet sted. Dansk Folkeparti kan ikke støtte Enhedslistens forslag til vedtagelse.
En vedtagelse af dette forslag om en redegørelse fra regeringen vil betyde et totalt sammenbrud i grundlaget for Forsvarets Efterretningstjenestes virksomhed.
Ole Sohn (SF), 1999-12-09:
De muligheder, der ligger i loven, vil medvirke til at sikre bedre kommunale beredskaber, som også kommer til at råde over dykkere.
Og den uddannelse, der lægges an til, hvor man får styrket redningsdykkeruddannelsen på en sådan måde, at man bliver optimeret i redningsaktioner, men ikke nødvendigvis samtidig får erhvervsdykkeruddannelsen, synes vi er helt fin, netop fordi formålet er at sikre bedre kommunale beredskaber, så med det udgangspunkt er vi positive over for lovforslaget.
Helge Adam Møller (KF), 1999-12-09:
Jeg kan jo ikke gøre for, at hr. Knud Erik Hansen ikke kan høre.
Jeg sagde, at Det Konservative Folkeparti har stemt for og går ind for og arbejder for, at vi skal have en retsplejelov, at vi skal have en grundlov, og at vi skal have en straffelov.
, og den tredje, straffeloven, for at sikre, at de, der alligevel bryder loven - og sådan er samfundet, det er der nogle der gør - kan straffes, og at de kan straffes hårdt, hurtigt og kontant. Og til hr. Keld Albrechtsen: Det var vist forvanskning af den største skuffe, jeg endnu har hørt.
Hr. Keld Albrechtsen siger noget med, at nu erkender hr. Helge Adam Møller, at det, der står i Information i dag om, at USA har gjort det ene eller det andet, er rigtigt.
For det første har jeg ikke læst Information.
For det andet erkender jeg ikke noget som helst om det.
Jeg aner ikke, hvad der står i Information i dag om det ene eller det andet, så jeg erkender intet.
Og det vil jeg godt gentage én gang til, så hr. Albrechtsen også hører det: Jeg kender intet til, hvad der står, så derfor kan jeg ikke erkende noget.
Knud Erik Hansen (SF), 1999-12-09:
Jeg synes, jeg kan konstatere, at det er tomme ord, når De Konservative i den her sag snakker om at beskytte borgerne. Der var ikke et ord om, hvad De Konservative vil gøre for at sikre, at borgerne bedre kan beskytte sig mod aflytning, ikke et ord.
Og kun et ord om, hvorledes vi skal beskytte efterretningsvæsenerne.
Det er åbenbart det, der ligger dem
mest på sinde.
Klaus Kjær (DF), 1999-12-09:
Jeg kan forstå på hr. Keld Albrechtsen, at Ekstra Bladets artikler er tilstrækkelig dokumentation for ham, for Enhedslisten, og måske også for SF.
Der er jo ikke tale om, at nogle ministre har fortiet nogle oplysninger.
Ministrene har samstemmende sagt, at de ikke har noget kendskab til, at Forsvarets Efterretningstjeneste bliver misbrugt i relation til aflytning, hvor det drejer sig om krænkelser af privatlivets fred.
Jann Sjursen (KRF), 1999-12-09:
Efterretningsvirksomhed er nødvendig, og deri ligger så også ifølge sagens natur - som vi ser det fra Kristeligt Folkepartis side - at efterretningsvirksomhed nødvendigvis må være hemmelig, må være fortrolig.
Derfor har vi det også sådan, at de redegørelser, som regeringen må give, når efterretningsvirksomheden også skal være underlagt parlamentarisk kontrol - for det skal den selvfølgelig være - må gives i fortrolighed i de relevante udvalg i Folketinget og i særdeleshed i udvalget vedrørende efterretningsvirksomhed.
Det sker også, og det er vi trygge ved, selv om vi ikke selv har sæde i det udvalg i dag, men måske kan have forhåbninger om over tid at få sæde i det, hvis dette udvalg bliver udvidet, som der jo er et arbejde i gang med.
Vi kan meget vanskeligt forestille os det, som forespørgerne i dag er inde på: at man skal bede regeringen om også at se på internationale aftaler vedrørende aflytningsvirksomhed.
Det er sådan set efter vores opfattelse ikke noget, som ligger lige for, netop fordi aflytning er noget, der ligger inden for efterretningsvirksomheden i almindelighed og er hemmeligt og fortroligt.
Vi kan ikke forestille os, at det vil være muligt at indgå sådanne aftaler med fremmede magter.
Vi er selvfølgelig også optaget af at kunne beskytte borgerne bedst muligt.
Stærk kryptering er i den sammenhæng et vigtigt redskab, og noget af det, forespørgerne peger på i deres forslag til vedtagelse, er jo også, at man skal fremme arbejdet med hensyn til stærk kryptering.
Det kan vi for så vidt godt gå ind for.
Men på den anden side er der jo ikke nogen her i salen, der ikke er gået ind for det i dag, og heller ikke regeringen har modsat sig det synspunkt.
I den forstand er det forslag til vedtagelse, som er fremsat, altså i virkeligheden overflødigt, og da de øvrige punkter i forslaget til vedtagelse ikke huer Kristeligt Folkeparti, kan vi altså ikke støtte det.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-09:
Og de gør det altså på baggrund af samvittighedsovervejelser, som er højt respektable.
De gør det vel vidende, at det måske vil føre til personlig ruin for dem.
For hr. Arne Melchior ved jo, at når man bliver ansat som agent i disse efterretningstjenester, skriver man under på dokumenter om tavshedspligt, også i perioden efter man er ophørt med at være i dem.
Så jeg synes ikke rigtigt, der er grundlag for den mistænksomhed, som hr. Melchior nu forsøger at sprede.
Arne Melchior (CD), 1999-12-09:
Kun for at sige, at hr. Keld Albrechtsen forekommer lidt mere godtroende, end jeg egentlig havde antaget ham for at være.
Hr. Albrechtsen siger, at han har ikke nogen motiver til at ville nogen noget ondt.
Det ved vi jo faktisk ikke noget om.
Det er da meget muligt, at han ikke har.
Det er også muligt, at han er i sold hos nogen.
Knud Erik Hansen (SF), 1999-12-09:
Jeg skal lige nævne den anden pind, og det er måske den pind, som nogen opfattede som lidt uforståelig, også efter hr. Kim Behnkes bemærkninger.
Der står et »og«, som skulle have været et »om«.
Der skal stå: »... - at arbejde for, at politiets eventuelle krav til udstyr m.m. om mulighed for aflytning efter dommerkendelse sker således, at det teknisk kun er muligt at aflytte, såfremt man har en dommerkendelse, ...«
Der skal altså ikke stå »og«, men »om«.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-09:
Det, som giver denne artikel en meget høj grad af troværdighed og vægt, når man skal se på de oplysninger, der fremlægges, er den meget præcise, åbne kilde: en mand, som har siddet direkte i det, selv deltaget i arbejdet, og som ikke har nogen personlige interesser i at fremlægge andre oplysninger end dem, som er korrekte.
Og hvis hr. Arne Melchior læser artiklen, vil han se, at den er meget præcis med hensyn til, hvad han ved.
Han siger meget præcist, hvad han har beskæftiget sig med, og hvad han ikke har beskæftiget sig med, og derfor er det en meget troværdig kilde på linje i øvrigt med det interview, som Ekstra Bladet på et tidligere tidspunkt havde med en anden efterretningsagent, som havde deltaget i arbejdet i NSA i USA, og hvor det på samme måde var meget præcist og fyldestgørende beskrevet.
Så disse øjenvidneberetninger, som er førstehåndsberetninger, navngivne førstehåndsberetninger, hvor de, der fremlægger dem, står inde for det personligt og åbent, også over for hr. Arne Melchior direkte, hvis han opsøger dem, vil jeg mene er det mest troværdige kildemateriale, man vel overhovedet kan bygge på.
Arne Melchior (CD), 1999-12-09:
Altså en tidligere ansat person, han hedder Fred Stock, i den canadiske efterretningstjeneste siger, at han mener, at der er blevet aflyttet i hvert fald indtil 1993, hvor han tydeligvis forlod efterretningstjenesten.
Han kan bekræfte, at han har set færdige rapporter om Danmark:
»Jeg så hundredetusinder af beskeder.
Mit job var at sikre, at beskederne kom ind uden fejl.
Derfor læste jeg dem igennem.
... I kommunikationscenteret så jeg kun det færdiggjorte produkt.
Jeg så ikke de faktiske data.
De kan være kommet fra en amerikansk eller en britisk station.
Jeg ved det ikke.«
Og han fortæller også, at når mexicanske forhandlere kom til USA, så vidste man i USA, hvad det var, de ville gøre gældende, men der er ikke noget bevis for, at de vidste det gennem Echalon eller gennem aflytning af teknisk art. Det kan have været indiskretion og spionage og alt muligt andet, der har ført til dette.
Jeg synes, at de to udmærkede herrer bag det forslag til vedtagelse, vi nu skal stemme om, har givet den artikel en værdi, som den slet ikke besidder i sig selv.
Poul Andersen (S), 1999-12-09:
Ved revisionen af loven i 1995 var allerede spørgsmålet om dykkerloven inde i det.
Men der var jo en særlig situation, der gjorde, at det var erhvervsdykning, vi fokuserede på på det tidspunkt.
Jeg synes, det er et godt forslag, der er kommet ud af det her, en god afgrænsning også i forhold til uddannelserne, og vi er også yderst tilfredse med, at vi nu får den generelle arbejdsmiljølovgivning til at være gældende for det her område.
Vi har selvfølgelig bemærket, at interesseorganisationer har forskellige forslag til overbygning af uddannelsen.
Vi mener ikke, at der er noget som helst til hinder for, at man selv hver især kan få nøjagtig den sammensætning af det redningsberedskab, man ønsker.
Om det er Storkøbenhavn, Helsingør eller ude på Vestkysten, kan man selv hver især få dimensioneret det på den rigtige måde.
Socialdemokratiet tilslutter sig forslaget.
Knud Erik Hansen (SF), 1999-12-09:
Når ministeren siger, at det er naivt at tro, at man kan forhindre lande i at fraskrive sig retten til at aflytte, så tror jeg, jeg er enig med ministeren; det tror jeg er rigtigt.
Men det er jo faktisk heller ikke det, vi har skrevet i vores forslag til vedtagelse. Vi har faktisk sagt, at man skulle arbejde for, at man fik internationale aftaler, der kan sikre brevhemmeligheden og privatlivets fred, og det kan man også uden direkte at bede alle landene om at afskrive muligheden for at aflytte - det er jo i øvrigt den diskussion, vi havde om kryptering - idet man faktisk kan arbejde aktivt for, at man kan kryptere, og der ligger faktisk nogle internationale aftaler i dag, som er med til at hindre det.
Altså hr. Kim Behnke nævnte Wassenaar-aftalen, som er med til at forhindre, at nogle af de store udbydere af software, f.eks. Microsoft og Netscape, faktisk kun indbygger svag kryptering i deres software, som er med til at gøre, at det her ikke er stærk udbredt.
Det er den slags aftaler, det er nødvendigt at få nedbrudt, det er ikke nødvendigvis at gå ind at stoppe efterretningsvæsenet.
Det tror jeg også er naivt at tro at man kan gøre.
Men jeg kan forhåbentlig blive klogere; det vil jeg da gerne se i fremtiden.
Kim Behnke (FRI), 1999-12-09:
Jeg må indrømme, at det blev jeg ikke klogere af.
Jeg synes, SF i denne forbindelse anvender for stærk kryptering i det andet punkt.
Jeg forstår det altså ikke, heller ikke efter den mundtlige udlægning, og vi vil nødig stemme for noget, vi ikke forstår indholdet af, så jeg må bede om, at der sker en dekryptering af det, inden vi skal tage stilling til det.
Knud Erik Hansen (SF), 1999-12-09:
Vi synes, det er o.k., at vi indretter udstyret således, at politiet kan bruge en dommerkendelse og rent teknisk kan komme ind og aflytte.
Det, der er spørgsmålet, og det, der er problemet, er, at der foregår nogle drøftelser på internationalt plan, hvor politisamarbejdet stiller krav til udbydere og softwareproducenter om, hvorledes de skal indrette deres systemer, og her har vi ingen sikkerhed for, at de krav er af en sådan karakter, at de ikke forhindrer efterretningsvæsenet i at komme ind. Hvis man åbner systemerne - eller sagt på en anden måde: Hvis man åbner systemerne, og det er det, politiet beder om for at kunne lytte ved dommerkendelse - hvor meget åbner man dem så?
Åbner man dem således, at det kun er muligt for politiet at komme ind, eller åbner man så meget, at det også er muligt for efterretningsvæsenet at komme ind?
Og den sidste pind går på, at der ikke skal åbnes så meget, at efterretningsvæsenerne også kan komme ind.
Kim Behnke (FRI), 1999-12-09:
Jamen det er jo et problem, når man laver et forslag til vedtagelse med så mange pinde, i dette tilfælde fire.
Vi har da haft guldvægten fremme, for to af pindene har vi sympati for, nemlig udbredelse af stærk kryptering og arbejde for de internationale aftaler, der sikrer brevhemmelighed.
Men hvis man ikke mener, at der skal gives en redegørelse, som også omfatter aktiviteter i udlandet, skal man altså lade være med at skrive det i det sidste punkt.
Med hensyn til punkt 2 står der, at det teknisk kun skal være muligt at aflytte, såfremt man har en dommerkendelse.
Det betyder, at med meget af det udstyr, man allerede i dag har stående på hylden, skal man hen og have en dommerkendelse, inden man tænder for det, for hvilken frekvens har man nu tænkt sig at indstille det på?
I praksis kan en sådan vedtagelse kun blive brugt, hvis man i en given situation har tænkt sig at genere eller begrænse politiets muligheder, og når den situation opstår, er det vores opfattelse, at så bør politiet aflytte dem, der måtte være mistanke mod, frem for at man først skal fortolke en vedtagelse i Folketinget.
Kim Andersen (V), 1999-12-09:
Jeg skal på Venstres vegne tilkendegive, at vi stiller os positive over for det af erhvervsministeren fremsatte lovforslag vedrørende redningsdykning og strafferammer.
Vi ser lovforslaget som en mulighed for at øge rekrutteringen til en væsentlig samfundsmæssig opgave, og det vil vi gerne medvirke til.
Vi finder det også ganske fornuftigt, at man søger at bringe dykkerlovens straffelovsbestemmelser på linje med, hvad der gælder for den generelle arbejdsmiljølovgivning.
Med hensyn til de kurser, der efterfølgende skal etableres med henblik på at uddanne redningsdykkere, ser vi i bemærkningerne, at man taler meget om AMU-systemet, og det kan være udmærket at bruge det system, men jeg går ud fra, at det er således, at det bare er en af flere muligheder, og at der bliver alternative muligheder til at foranstalte disse kursusaktiviteter.
Det vil vi lægge vægt på, men vi går ind i udvalgsarbejdet med en særdeles positiv indstilling.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-12-10:
Jeg synes, det er interessant, at Venstre fra denne talerstol endnu en gang hylder en frivillig aftale, der ikke har fungeret.
Det er klart, at når jeg snakker om, at de frivillige aftaler har spillet fallit, mener jeg, at man ikke har opnået de mål, der blev fastlagt.
Man aftalte, at man i 1995 skulle indsamle 41 pct. af pvc'en, og at man i 2000 skulle indsamle 77 pct. af pvc'en.
I dag er man oppe på 15-20 pct., og det er faktisk kun omkring en fjerdedel af det, man har aftalt, man skulle nå næste år.
Hvis det ikke er ikke at overholde en aftale, ved jeg ikke, hvad det er.
Hr. Søren Kolstrup snakker om, at systemet skal være uden huller, men dog have nogle midlertidige huller.
Jeg synes ikke, det lyder mindre kompliceret end det, vi har at gøre med lige i øjeblikket, og jeg vil sige, at jeg synes egentlig, vi har fundet en meget god balance og klart har målrettet lovforslaget mod at tage fat på de steder, hvor vi har nogle miljøproblemer, og hvor vi ved, det er realistisk at nå frem til nogle løsninger. Til fru Henriette Kjær: Jeg synes egentlig, hvis man nu vender det lidt om, at man kan sige, at de steder, hvor man rent faktisk benytter genbrugs-pvc på en god måde i de produkter, man aftalte i den oprindelige pvc-aftale, er man jo faktisk fritaget for afgift.
Det drejer sig om rør, døre og vinduer.
Men jeg synes ikke, der lige i øjeblikket er nogen klare løsninger på, hvordan man rent praktisk håndterer problemet.
Specielt når man ser på import af produkter med pvc, kan det godt blive rimelig vanskeligt at afgøre, hvad der er regenereret pvc, og hvad der ikke er det.
Men jeg synes, det her er et godt eksempel på noget af det, vi skal bruge den næste periode på 2 år til at vurdere.
Der står jo netop i lovforslaget, at vi tager spørgsmålet op til revurdering efter 2 år, og så der synes jeg da helt klart, at genbrugs-pvc er noget af det, vi skal kigge på.
Helga Moos (V), 1999-12-10:
Jeg vil gerne høre, om fru Pernille Blach Hansen finder, at der er logik og sammenhæng mellem det, der foregår på pvc-området, og det, der foregår med hensyn til de øvrige kemikalier i Danmark.
For for mig at se er der ingen helhedstænkning, der er ingen prioritering, og når miljødelen slipper op, sender man det hele over i Skatteministeriet.
Jeg vil gerne høre, om fru Pernille Blach Hansen kan redegøre for logikken og sammenhængen i det, der foregår i øjeblikket.
Henriette Kjær (KF), 1999-12-10:
Hvad mener fru Pernille Blach Hansen om det miljømæssige perspektiv i, at man også vil pålægge genbrugs-pvc en afgift
, altså materialer, der er lavet af gammel pvc, der bliver til nye materialer?
Kan fru Pernille Blach Hansen forklare det miljømæssige i det aspekt?
Søren Kolstrup (EL), 1999-12-10:
Enhedslisten er enig med fru Pernille Blach i, at der skal handling bag ordene, for vi har et problem.
På den ene side er det et fremskridt, at vi nu får en pvc-beskatning - det er godt nok.
Men problemet ligger i, at vi på den anden side, næsten for hver dag der går, får gjort beskatningen til en hullet si, og det vil sige, at vi bare animerer til, at den skal blive endnu mere hullet, og hvad gør vi så ved alle hullerne?
Mit spørgsmål lyder: Kunne vi f.eks. blive enige om at lave en generel afgift og sige, at der ikke skal være huller, nul huller?
Vi må selvfølgelig være realistiske og sige, at der måske i nogle enkelte tilfælde ikke kan findes et alternativ, men så kunne man jo føre pengene tilbage til virksomhederne, så de kunne lave nogle udviklingsalternativer, så vi holder fast i princippet om nul huller.
Hvor der er gode grunde til at lave et midlertidigt hul, fører vi altså pengene tilbage, og så kan virksomheden få et par år til at vise, om den kan lave nogle alternativer.
Men hvad katten skal vi gøre ved alle de huller?
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-12-10:
Jeg vil gerne spørge Socialdemokratiets ordfører, fru Pernille Blach Hansen: Forhindrer L 69, som er en afgiftslov, salg af pvc?
Kommer der mindre pvc i omløb på grund af den afgift?
Bliver der samlet mere pvc ind til genbrug på grund af den afgiftslov, der hedder L 69?
Har den noget perspektiv?
Er der nogen handlingsplan i L 69 overhovedet?
Det synes jeg er væsentligt, for vi er vel alle sammen enige om, at vi skal sørge for at få genbrugt vores affald?
Pernille Blach Hansen (S), 1999-12-10:
Fru Helga Moos spørger om sammenhængen med den øvrige kemikaliestrategi.
Jeg kan sige, at ftalater er på Miljøstyrelsens liste over uønskede stoffer, og de er prioriteret under det, der hedder forbuds- og begrænsningsinitiativer.
Andre stoffer i nogenlunde samme gruppe er f.eks. arsenforbindelser, bly og blyforbindelser, og jeg kunne nævne flere.
Og bare for kort at vise, hvad det her går ud på, kan jeg sige, der netop nu er en bekendtgørelse om forbud mod anvendelse af bly og blyforbindelser på trapperne.
Det her er altså ikke en enlig svale, men vi tager fat om et reelt problem, og jeg synes, det ville klæde Venstre at se og også anerkende det.
Hr. Hans Christian Schmidt hiver den gamle traver ud af stalden, nemlig arbejdspladserne.
Selvfølgelig er vi da interesserede i, at danske virksomheder har nogle gode produkter og har en god konkurrenceevne, og jeg synes, der er gjort alt, hvad der praktisk er muligt, for at det her skal få så lidt negativ virkning for de danske virksomheder som overhovedet muligt. Der er ingen afgift på eksport, og nu har man netop ved et ændringsforslag, som er stillet af skatteministeren, sænket grænsen for, hvor meget pvc der skal være i importprodukter, fra 25 pct. til 10 pct. Jeg synes, der er taget alle mulige forbehold, men jeg tror også på, at de danske virksomheder faktisk kunne få en konkurrencefordel ved aktivt at tænke i andre ting end blot pvc, og jeg kan da sige, at flere og flere større virksomheder netop nu begynder at efterspørge produkter uden pvc.
Det er alt lige fra Opel og Volkswagen til Legokoncernen, så der er faktisk et marked, hvor jeg da håber og tror på, at de danske virksomheder også vil gribe den chance.
Til hr. Ebbe Kalnæs, som spurgte, om vi får mindre pvc i omløb: Målet med dette lovforslag - som vi nu åbenbart kommer til at bruge hele debatten på - er jo netop at mindske mængden af pvc, der går til forbrænding, fordi det er ved forbrænding, vi har problemet.
Det mener jeg faktisk man på fornemste vis får ud af det lovforslag, fordi der netop bliver et incitament for virksomhederne til at genbruge, fordi de på den måde på lang sigt forhåbentlig kan blive afgiftsfritaget.
Hvis de virkelig kan dokumentere, at de indsamler og genbruger det på en fornuftig måde ligesom med rør, døre og vinduer, bliver der jo ikke lagt nogen afgift på.