runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Kaalund (S), 2005-03-15:
Det vil sige, at vi kan konstatere, at der i forhold til skatteyderne ingen forskel ligger.
De skal betale det samme, som de hidtil har gjort, kan jeg forstå.
Man har jo talt så meget i valgkampen om skatteadministration og tre skatteopkrævende led, og nu fjerner vi et.
Kan ordføreren bekræfte, at amternes skatteadministration har bestået i, at man én gang om året har sendt ét brev til ToldSkat med oplysning om en skatteprocent?
Og kan ordføreren bekræfte, at i det system, man nu lægger op til, skal der hundredtusinder for ikke at sige millioner af registreringer til i datasystemer om træk på sygehuse og sundhed osv., opgørelser og statistikker osv., og at det klart vil blive en fordyrelse af administrationen i den løsning, man lægger op til?
Leif Mikkelsen (V), 2005-03-15:
Ja, det er korrekt, at der gås fra tre til to skatteudskrivende led, og det øger jo bestemt gennemsigtigheden, så der er færre, det kan benytte det håndtag, hvis man har flere udgifter, end man har indtægter, nemlig så blot at øge skatten.
Det har vi jo set utallige eksempler på i mange år, indtil vi var så gode at få gennemført skattestoppet, ellers var det jo et anvendt håndtag at dreje på.
Virkeligheden er jo den, at de penge, der skal opkræves, er dem, der skal bruges til opgaveløsningen.
Hvis opgaveløsningen bliver bedre, mere effektiv, ved en mere forenklet struktur, og hvor opgaverne nu ligger klart i kommunerne, ja, så kan der over tid fint blive mulighed for, at der skal opkræves mindre i skat, det er klart.
Men her og nu og i dag til løsning af de her opgaver, der er nu, ligger der ikke i det her nogen skattelettelse.
Per Kaalund (S), 2005-03-15:
Vi kan vel være enige om, at gennemsigtighed og åbenhed er en god ting, og det vil sige, at har man et direkte valgt organ som f.eks. en kommunalbestyrelse og et skatteudskrivende organ som en kommunalbestyrelse, så er der åbenhed over for borgerne.
Det har man i den hidtidige ordning også over for amterne.
Mange går rundt med den opfattelse, at det giver skattebesparelser og skattenedsættelser.
Kan ordføreren bekræfte, at de samme penge fra skatteyderne skal ind til det offentlige, selv om man kun har to skatteudskrivende led?
Der er altså ikke en krones forskel på at have to led i stedet for tre led, men til gengæld mister man en hel del åbenhed og gennemsigtighed i forhold til de opgaver, som regionerne skal tage sig af.
Leif Mikkelsen (V), 2005-03-15:
Ja, det ligger i oplægget nu, det er en markant ændring, at hvis der er kommuner, der ikke har lyst til at modtage denne amtsinstitution, så kan man sige nej tak, og så kan den henføres til regionerne, ja.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-03-15:
Den var der, tak
Vil det sige, som jeg hører det, at alle kommuner i hele landet nu kan sige nej tak til at klare de her områder, og så vil de ligge i regionerne i stedet for?
Leif Mikkelsen (V), 2005-03-15:
Hvis man tvivler på, at man kan klare opgaven, står det nu frit for at sige nej tak, og det er jo en væsentlig ændring i forhold til tidligere.
Så jeg mener faktisk, at vi er landet der, hvor det kan foregå på en fuldt forsvarlig måde, så vi kommer tættere på borgerne.
Vi får store og stærke kommuner, som kan løse opgave.
Det er vores klare opfattelse.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-03-15:
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvordan man sådan helt konkret vil sikre, at den amtslige ekspertise på f.eks. handicapområdet, altså børn med særlige handicap, børn med særlige diagnoser, ikke går til spilde i de nye storkommuner.
Ansatte i amterne skal jo fordeles ud på en hel række storkommuner.
Hvordan sikrer man det niveau af ekspertise, man kender fra amterne i dag?
Leif Mikkelsen (V), 2005-03-15:
Må jeg bemærke til hr. Ole Stavad, at også Socialdemokratiet har medansvar for det kommunale danmarkskort.
Jeg går ud fra, at der også var et signal fra Socialdemokratiets side om, at man er helt enig i det, man nu frivilligt er nået frem til med hensyn til et antal kommuner, nemlig store og stærke, bæredygtige kommuner.
Derfor er der jo ingen logik i det, hvis man ikke så forfølger det og siger: Så er det også dem, der skal løse opgaverne for borgerne, det er dem, der er tættest på.
Det grundprincip troede jeg sådan set vi var enige om, når vi nu var enige om at bære det kommunale danmarkskort.
Og det er blot det.
Jeg har også lyst til at sige, at vi selvfølgelig holder fast i de principper, også i en forhandling om eventuelle justeringer og ændringer.
Så vi skal have afklaret, om ikke det hovedsynspunkt er korrekt, og at der er opbakning til det, når nu vi står sammen omkring danmarkskortet.
Derfor.
Til hr. Ole Stavad vil jeg gerne sige, at jeg brugte ordvalget en velment opfordring til et samarbejde, og jeg ridsede samtidig i mit indlæg op, at i Venstre glæder vi os over, at vi er kommet ned på to skatteudskrivende led, at vi får en effektiv og god, gennemsigtig offentlig sektor.
Det betyder ikke, når nu vi skal behandle et antal lovforslag, at der ikke kan lyttes til andre.
Vi har jo set, at der allerede er sket justeringer i forhold til forskellige politiske signaler, inden lovforslaget blev lagt frem, og jeg vil gerne sige herfra, at vi ikke nødvendigvis har set den sidste justering.
Men vi har et hovedsynspunkt, nemlig at det her er et decentraliseringsprojekt, at vi har skabt store, bæredygtige kommuner, og at opgaverne som udgangspunkt og hovedsigte selvfølgelig skal lande i disse kommuner, som har sammenlagt sig ud fra den grundforudsætning.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-03-15:
Nej, sagen er jo den, at der sker store omflytninger.
Selvfølgelig gør der det.
Man kan ikke flytte store opgaver fra et sted i den offentlige forvaltning til et andet, uden at det også medfører flytninger for de ansatte.
Det skal de ansatte selvfølgelig være indstillet på.
Det er jo ikke sådan et tagselvbord for de ansatte.
Der er jo ikke nogen, der har lagt skjul på, at når man flytter med opgaven, er det en ret, men det er også en pligt.
Det er selvfølgelig årsagen til, at man her også må sige til nogle ansatte, at der selvfølgelig bliver nogle gener, når man flytter fra et sted til et andet sted, men det er jo en del af det her.
Det, jeg forsøgte at sige før frokostpausen, og det vil jeg gerne gentage også for hr. Rune Lund nu, er, at hovedbilledet i det er jo ikke, at der bliver mindre behov for de dygtige offentligt ansatte.
Det er, at der bliver mere behov for dem, og at de skal være meget, meget inddraget i den her proces, og det er de jo også, for det er jo hele omdrejningspunktet, for at det kan fungere succesfuldt.
Nu ved jeg ikke, hvor hr. Rune Lund befinder sig, når han en gang imellem flygter ud i virkeligheden og ser, hvordan forholdene er.
Det, der er det typiske billede, lad os sige i forbindelse med kommunesammenlægningerne, er jo, at personaleorganisationerne er dybt, dybt involveret i, hvordan tingene bliver grebet an, hvordan de foregår.
Personalet er jo selv meget, meget aktivt involveret i de præmisser, som forhandlingerne i de enkelte kommuner foregår på.
Ofte er det jo personalet selv på de ansvarsområder, de nu har, der rent praktisk forhandler, hvordan sammenlægningen i kommunerne foregår.
Det er jo ikke sådan, at politikere eller byråd ved alting og så bare lige lægger det ned over personalegrupperne.
Typisk er det jo personalegrupperne selv, der inden for deres respektive områder forhandler sammenlægningsforslag på plads.
Derfor holder det billede, hr. Rune Lund forsøger at tegne af, at Folketinget kommer og umyndiggør alle de offentligt ansatte i kommunen i forbindelse med kommunesammenlægningen eksempelvis, ganske enkelt ikke.
Inger Støjberg (V), 2005-03-15:
Jeg vil gerne sige til fru Anne Baastrup, at jeg synes, at det er meget væsentligt, at vi nu får nogle regioner, som kommer til at fungere, man kan sige, på baggrund af den lidt smalle, men meget, meget vigtige opgaveportefølje, som de får.
Det er jo sådan, at regionerne som hovedprincip skal varetage sundhedsvæsenet, det er der, energien skal lægges.
Så skal de ud over det også varetage nogle få andre opgaver, og de er så fuldstændig definerede.
Jeg føler mig egentlig meget tryg ved, at de nye regioner nu med hovedenergien lagt på sundhedsvæsenet skal varetage nogle få andre opgaver, og det er så det, man holder sig til.
Det er også et spørgsmål om, at vi nu får nogle kommuner med langt større kompetence, langt flere opgaver, og at opgaverne derved også bliver flyttet langt tættere på borgerne.
Anne Baastrup (SF), 2005-03-15:
Jeg kan forstå, at fru Inger Støjberg har været medlem af amtsrådet.
Så må fru Inger Støjberg jo også som medlem kunne finde ud af, hvad det er, hun rent faktisk synes der bør gøres på det område, som er amtsrådets kompetenceområde.
Det er også en anden måde at beskrive kommunalfuldmagten på.
Så vil jeg godt have Venstres ordførers argumentation for, hvorfor man har fjernet kommunalfuldmagten.
Hvorfor må de politikere i regionsrådet ikke beskæftige sig med noget som helst, som ikke følger af loven?
Hvad er argumentationen?
Inger Støjberg (V), 2005-03-15:
Der er ingen tvivl om, at de 41, der nu bliver valgt til regionsrådene, bliver folkets repræsentanter.
Det bliver folkets repræsentanter, som skal varetage de få opgaver ud over den altovervejende hovedopgave, som regionerne får, netop sundhedsvæsenet.
Der ser jeg egentlig ikke umiddelbart nogen grund til, at man så skal have nedsat stående udvalg til det ene og til det andet.
Ole Stavad (S), 2005-03-15:
Jeg havde håbet på lidt mere begrundelse.
Jeg vil sådan set
heller ikke tvinge de nye regioner til, at de skal organisere sig med stående udvalg, hvis det er sådan, at de vil organisere sig på en anden måde.
Det, der for mig er vigtigt, er, at man ude regionalt finder ud af, hvordan man bedst kan fordele arbejdet imellem de 41, der bliver valgt, og jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvorfor man har nedfældet et forbud imod, at de nye regionsråd må organisere sig, så de fordeler arbejdet fornuftigt imellem sig, mellem de 41.
Jeg har meget, meget svært ved at forstå, hvad det egentlig er med det antal.
Der skal være et forretningsudvalg, og man får frihed til at bestemme, om der skal sidde 11 eller op til 19 deri, men hvad skal de andre overhovedet foretage sig?
Altså, hvad skal man have kloge mennesker, der skal engagere sig, til, hvis ikke de må have lov til at fordele arbejdet på en klog måde imellem sig i de nye regionsråd og dermed være folkets repræsentanter i det regionale samarbejde?
Inger Støjberg (V), 2005-03-15:
Det er fuldstændig korrekt, som hr. Ole Stavad nævner, at jeg har en baggrund i det amtspolitiske, og derfor kan jeg jo så også sige, at jeg er utrolig glad for netop at have det her lovforslag i dag om, at amterne skal nedlægges, idet det altid har været min personlige holdning.
Men det var nu ikke det, diskussionen skulle gå på.
Det er sådan, at hovedopgaven for regionerne er at varetage sundhedsvæsenet.
Derfor skal den altovervejende energi selvfølgelig også lægges lige præcis på sundhedsområdet.
Så umiddelbart ser jeg ikke nogen grund til, at man skal have udvalg til det ene og til det andet.
Det er ikke et system som det nuværende amtskommunale system, der skal opbygges her omkring regionerne.
Regionernes hovedopgave, altoverskyggende hovedopgave, er at varetage sundhedsvæsenet, og det ser jeg dem så også som de helt rette til at gøre, og det er jeg sikker på at de kan med den struktur, som der er lagt op til her.
Ole Stavad (S), 2005-03-15:
Som Venstres ordfører allerede har sagt, er hun en af dem, der har lidt indsigt i det, der foregår i et nuværende amtsråd, og vel derfor også har en god baggrund for at vurdere, hvad der er klogt at foretage sig i forhold til de nye regionsråd.
Vi kan jo være uenige om nogle ting – man kan være uenig, men alligevel godt forstå, hvorfor nogen når frem til en konklusion – men en af de ting, jeg ikke kan forstå, er, at der i lovgivningen tages stilling til, at man ikke må have lov til at nedsætte stående udvalg.
Altså, vi har nye regioner, som man lægger op til her, der ikke bare har en række områder, de skal tage sig af, de skal endda også holde finansieringen adskilt i de forskellige områder, og enten skal det i det såkaldte forretningsudvalg, eller også skal det i hele regionsrådet, men man må ikke lægge noget ansvar ud i stående udvalg.
Jeg kan ikke læse, hvorfor det skulle være klogt.
Med fru Inger Støjbergs baggrund er det muligt, at hun kan forklare mig det.
Hvis nu hun ikke kan forklare mig det, vil Venstre så ikke være med til, at det også er noget, vi ser på, så vi kan få en organisering af de nye regioner, så de 41 medlemmer, der skal vælges i hver eneste region, får et fornuftigt arbejde at tage sig til?
Inger Støjberg (V), 2005-03-15:
Nu er det jo sådan, som jeg tidligere har nævnt, at regionernes fornemmeste opgave er at varetage sundhedsvæsenet, og så vedgår jeg, at der er kommet lidt flere opgaver til i den proces, der er sket siden hen, hvor regionerne nu er blevet nævnt og blevet født, men der er jo ingen tvivl om, at den grænsedragning, som er sket, selvfølgelig primært er sket på grund af sundhedsvæsenet, og fordi regionernes primære opgave netop er sundhedsområdet.
Per Kaalund (S), 2005-03-15:
Jeg efterlyste en argumentation, og en argumentation er vel ikke, at der er indgået en aftale med Socialdemokratiet om grænsedragningen.
Der må fra Venstres side ligge en argumentation for, hvorfor man rykker københavnske omegnskommuner og lægger dem sammen med en Sjællandsregion, når statsministeren og andre samtidig står og taler om globalisering, konkurrencedygtighed, dynamik osv., som man hele tiden har haft i hovedstadsregionen.
Nu decimerer man det uden en argumentation, uden nogen som helst begrundelse, blot med en streg på kortet.
Inger Støjberg (V), 2005-03-15:
Nu kan udseendet jo altid snyde, og det der med en kvindes alder er jo noget af det, man skal passe lidt på at komme ind på.
Jeg vil dog medgive hr. Per Kaalund, at amterne har fået flere opgaver hen over tid, men det er nu rent faktisk sådan, at hele vores samfundsopbygning har været den samme stort set hele min levetid.
Så kan vi altid tage en diskussion om fødselsår senere.
Med hensyn til Roskilde og omegnskommuner er det jo netop sådan, som hr. Per Kaalund nævner, at der ikke står noget om det i lovforslaget her.
Nu er det så også sådan, at man jo netop har indgået en aftale, hvor også Socialdemokraterne er med, om selve geografien i kommunalreformen.
Per Kaalund (S), 2005-03-15:
Jeg har også et par spørgsmål.
Det ene er en lille korrektion til ordføreren fra Venstre med hensyn til, at amterne skulle have haft samme opgaveportefølje i fru Støjbergs levetid.
Der kan jeg hilse og sige, at jeg gætter på, at omkring fru Støjbergs fødselstidspunkt havde amterne kun sygehusene og nogle få veje, og siden har de gennem årene fået ganske mange flere opgaver lagt ud.
Det var den ting.
Men mit spørgsmål går på de regionsgrænser, der er tegnet, hvor man har pillet Roskilde Amt ud af hovedstadsområdet.
Roskilde Amt har siden – gætter jeg på – fru Støjbergs mors og måske endog bedstemors tid hørt til hovedstadsområdet i forbindelse med planlægning, regionplan og struktur og det ene og det andet.
Greve Kommune med 50.000 indbyggere ligger 20 km fra Rådhuspladsen, og de skal altså nu høre sammen med Korsør, Nakskov og Skælskør.
Mit spørgsmål er, for der er nemlig ikke antydning af det i lovforslaget eller i bemærkningerne: Hvad er argumentationen for at flytte københavnske omegnskommuner til en Sjællandsregion frem for at bevare dem i hovedstadsregionen?
Hvad er argumentationen?
Inger Støjberg (V), 2005-03-15:
Jeg medgiver, at det her er en helt ny måde at tænke sundhedsvæsenet på, jeg medgiver, at det her giver et ansvar specielt jo selvfølgelig til regionspolitikerne, som får det som hovedopgave at varetage sundhedsområdet, men det bliver også sådan, at kommunerne får en større interesse i at varetage sundhedsopgaverne tilstrækkeligt.
Førhen, kan man sige, har det jo været sådan, at så længe en patient var placeret i en sygehusseng, så var kommunerne frataget deres ansvar.
Nu sammentænker man systemet, nu har regionspolitikerne hovedansvaret, kan man sige, men kommunalbestyrelsesmedlemmerne og kommunalbestyrelserne rundtomkring har selvfølgelig en meget, meget stor interesse i, at sundhedsvæsnet kommer til at fungere optimalt, og det tror jeg egentlig er et rigtig, rigtig sundt princip.
Altså, jeg vil gerne sige til fru Anne Baastrup, at jeg simpelt hen ikke er enig i det synspunkt, at man sådan skal lave en glidende overgang, og at man skal tiltage sig flere og flere opgaver.
Jeg vil gerne vedgå, at jeg som amtsrådsmedlem nogle gange måtte undre mig meget over nogle af de ting, som amtet involverede sig i.
Derfor synes jeg netop nu, at det er utrolig rart at have en veldefineret opgaveportefølje til de nye regioner.
Det her er, hvad regionerne skal varetage, og så er der nogle felter, som regionerne bestemt ikke skal varetage.
Det synes jeg egentlig er en utrolig god ting ved den opgavefordeling, som vi netop får nu.
Vi får en langt klarere opgavefordeling, end der var førhen.
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-15:
Det synes jeg sådan set var en udmærket udredning; men den havde ikke nogen som helst relation til mit spørgsmål, og derfor skal jeg gentage spørgsmålet: Hvis man som borger er utilfreds, altså fortsat, hvis det imod Venstres forventning ikke skulle være sådan, at det hele bliver meget, meget bedre via strukturreformen,
hvor er det så, man skal lade være med at sætte sit kryds?
Er det i kommunen, der måske har svigtet sit ansvar med hensyn til forebyggelse eller med hensyn til at finansiere sin del både med grundbidrag og aktivitetsbidrag?
Er det dem, der har et problem?
Eller er det sundhedsministeren og regeringen, der ikke har løst opgaven sådan, som de bør gøre i forhold til det meget store grundbidrag, man giver til økonomien, og i forhold til den kontrolinstans, som nu bliver oprettet i forhold til sygehusene?
Hvem er det, jeg som borger kan stille politisk til ansvar for et dårligt fungerende sundhedsvæsen?
Nu har jeg forstået, at et af målene med reformen er at gøre tingene enklere, og så vil jeg spørge fru Inger Støjberg, hvem det er, man som borger skal straffe, henholdsvis belønne, hvis man synes, sundhedsvæsenet er godt eller skidt.
Er det de regionspolitikere, der har ansvaret for at bruge pengene, er det kommunen, som leverer én del af finansieringen, eller er det staten, som leverer grunddelen af finansieringen?
Hvor er det, det egentlige ansvar for vores sundhedsvæsen er placeret efter den sammensatte sådan lidt kinesisk æske-agtige finansiering, som nu lægges til grund?
Hvor er det demokratiske og det politiske ansvar placeret for vores sundhedsvæsen, hvis jeg skal se på det som vælger?
Ole Glahn (RV), 2005-03-15:
Så vil jeg gerne høre, om ministeren ikke mener, at det bliver en meget besynderlig kommunal valgkamp, der vil kunne blive ført, når man ikke kender det økonomiske grundlag for den kommende kommune, som man skal styre, både for sammenlægningsudvalget og senere den kommunalbestyrelse, der kommer til at fungere.
, fordi vi jo altså som resultat af de ændringer i udligningssystemet, der blev lavet tilbage i 1996, har skabt et Kommunedanmark, hvor en række kommuner ikke har været økonomisk bæredygtige og derfor i virkeligheden har måttet leve af særtilskud, der blev bevilget for ét år ad gangen.
Det har været et problem, og det gør vi nu noget ved.
På trods af det er det nu mit indtryk, at man også i de kommuner, jeg her taler om, har kunnet føre valgkamp både i 1997 og 2001, så jeg føler mig sådan set også tryg ved, at der kan føres valgkamp til efteråret, specielt i lyset af, at den her valgkamp jo også kommer til at handle om politik og visioner og holdninger: Hvad er det for et grundlag, hvad er det for nogle pejlemærker, man skal have for den nye kommunedannelse?
Sådan en debat tror jeg også godt kan få næring, selv om man ikke i detaljen har lovgrundlaget på plads omkring fordelingen af f.eks. særtilskudsmidler.
Så jeg føler mig sådan set tryg ved, at der kan blive en meningsfuld debat til efteråret 2005.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslagene overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
I forlængelse af hr. Ole Stavads spørgsmål vil jeg gerne rose ministeren for hans verbalakrobatik.
Jeg synes, det er et stort problem for regeringen, der siger, at man sætter præcise grænser og tidsfrister for, hvornår ting skal være opfyldt, at man ikke kan fortælle, hvornår man kender det økonomiske grundlag, som kommunerne skal arbejde efter, forud for det kommunalvalg, der skal afholdes.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren vil træffe foranstaltninger til, at man, når man skal føre den kommunale valgkamp, kender det økonomiske grundlag, man har at arbejde under i de nye kommuner.
Det er den 1. januar 2007, kommunerne får de nye opgaver, og det vil sige, at det er i forbindelse med budgetlægningen i 2006 for 2007, man har brug for at have overblikket over: Hvad er den samlede effekt af de opgaveflytninger m.v., der finder sted, og de justeringer, der laves i udlignings- og finansieringssystemet?
Det er jo den ultimative deadline for, hvornår alt det her skal være på plads.
Det er også baggrunden for, at jeg allerede nu kan tilkendegive, at regeringen i næste folketingssamling vil stille med de eller det lovforslag, der skal til for at lave de nødvendige ændringer i udlignings- og finansieringssystemet.
Det er det tilsagn, jeg kan give her i dag.
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-15:
Jamen så forekommer processen jo bare at have været meget mærkelig, for i en periode blev vi bombarderet af frustrerede kommunalfolk, som sagde: Her har vi styr på vores skatteopgaver, vi har faktisk lige gennemgået det hele, vi har reguleret det forfra og bagfra og betaler for indirekte omkostninger, og hvad ved jeg.
Det er fuldstændig, som man kunne ønske det som statsbureaukrat.
Nu kommer de og siger: Vi skal aflevere opgaven; fair nok, men oven i det skal vi give staten 10 mio. kr.
Det skaber ikke nødvendigvis rundtomkring i systemerne den tillid, som jeg er helt sikker på at der er mellem ministeren og de centrale parter.
Det er jo ikke altid det, der i sidste ende er resultatet, måske som en generel betragtning, men ikke nødvendigvis som en konkret betragtning i forhold til den enkelte kommune.
Og sidst, men ikke mindst: Hvornår forventer ministeren, at vi har det samlede overblik?
Det er en ambition, at vi parallelt med de økonomiforhandlinger, der nu løbes i gang, afklarer de spørgsmål, som vi nu står og diskuterer et hjørne af, om end et meget stort hjørne, nemlig skatteopgaven.
Derfor er det selvfølgelig også lakmusprøven på, om vi nu får gjort det her rigtigt, for der skal jo være tillid til, at i forbindelse med, at en hvilken som helst opgave flyttes, hvad enten den nu flyttes fra amt til stat eller fra amt til kommune eller fra kommune til stat, er det en fair måde, prisen er fastsat på.
Men nu har vi altså fundet en proces til at få skabt klarhed over det.
Så synes jeg, at man må vente på, at den proces bliver gjort færdig.
Inger Støjberg (V), 2005-03-15:
Nu er det rent faktisk sådan, at det, der er ønsket bag kommunalreformen, og det, der er ønsket bag en helt ny struktur på sundhedsområdet, netop er, at tingene skal fungere rigtig godt fremover.
Jeg synes ikke, at tingene på sundhedsområdet har fungeret specielt godt frem til nu.
Jeg kan sige, at jeg har været amtsrådsmedlem i 8 år, før jeg kom i Folketinget, og jeg må sige, at jeg ikke synes, det nuværende system nogen sinde har fungeret særlig godt.
Derfor synes jeg, det er positivt, at man nu lægger op til et system, hvor kommunerne får langt større ansvar, og hvor regionernes hovedopgave bliver at varetage sundhedssystemet.