Carsten Hansen (S), 1998-11-17:
I Socialdemokratiet går vi som bekendt ind for genbrug, men ikke af den slags, som vi ser her i dag.
Med det beslutningsforslag, vi skal til at behandle, er det faktisk tredje gang, vi behandler de synspunkter, som det yderste højre har på arbejdsmiljøområdet, men deres synspunkter bliver jo ikke mere rigtige af at blive gentaget, tværtimod. Første gang var, da loven blev vedtaget i maj 1997.
Anden gang var, da V og K for et års tid siden fremsatte et forslag præcis mage til det, vi behandler her i Folketinget i dag.
Man må så håbe på, at tredje gang er lykkens gang, forstået på den måde at jeg håber på, at vi kan overbevise om ikke den samlede højrefløj så dog V og K om det fornuftige i at investere i et område, som koster det danske samfund 25 mia. kr. årlig.
Det er lidt enerverende at skulle bruge Tingets tid på at behandle så dogmatiske og gammeldags synspunkter på arbejdsmiljøområdet, som her er præsenteret for os.
Man vil ophæve den skriftlige arbejdspladsvurdering, man vil liberalisere bedriftssundhedstjenesten, afskaffe grænsen for, hvornår man skal etablere en sikkerhedsorganisation og afskaffe mål- og rammestyring for Arbejdsmiljørådets og branchemiljørådenes aktiviteter.
Alt sammen store fremskridt, der blev vedtaget med den forbedring af arbejdsmiljøloven, Folketinget vedtog sidste år.
Med dette forslag forsøger den forenede danske højrefløj altså at sætte dansk arbejdsmiljøpolitik 25 år tilbage.
Vi lavede jo netop arbejdsmiljøloven om i erkendelse af, at den ikke virkede efter sin hensigt.
Lad mig for en god ordens skyld, også for V's og K's skyld, repetere den alvorlige baggrund for ændring af loven.
Vi har 15.000 anmeldte arbejdsulykker hvert år.
60.000 arbejdsskader hvert år.
Og eksperter fastslår altså, som jeg sagde tidligere, at kostprisen er et sted imellem 23 og 25 mia. kr. om året.
Der var altså et helt klart behov for at ændre loven, så den forebyggende indsats blev sat i fokus.
Den gamle lov var ganske enkelt ikke god nok.
Det er meget store tal, vi her regner med, men arbejdsgiverne betaler jo ikke de langsigtede økonomiske og menneskelige omkostninger ved nedslidning og førtidspension.
Investering i arbejdsmiljø og forebyggelse er set ud fra Socialdemokratiets synspunkt samfundsmæssigt en god investering.
Jeg må så spørge mig selv om, hvad det her forslag så handler om.
Højrefløjen kan vel ikke være bydreng for DA i det spørgsmål.
Eller er tiden stået stille ude på højrefløjen?
Det kan da i hvert fald ikke være V og K ganske ubekendt, at vi nu står i en situation, hvor arbejdsgiverne her i efteråret er trådt ind i arbejdsmiljøarbejdet igen, i erkendelse af at tilstedeværelse giver indflydelse, og nu arbejder med. Jeg synes ganske simpelt, at det er uansvarligt at forsøge at vælte det arbejde, der er sat i gang ude i virkeligheden.
Arbejdsmarkedets parter er nemlig i gang med at implementere loven og de intentioner, der ligger bag.
Lad mig ganske kort referere fra en undersøgelse, som Center for Alternativ Samfundsanalyse og Roskilde Universitetscenter for nylig har gennemført for arbejdsmarkedets parter og Arbejdstilsynet.
Undersøgelsen viser, at APV'en ikke blot lægger unødige byrder på virksomheden, sådan som det hævdes af forskningsstederne, indsatsen fører faktisk til konkrete forbedringer af arbejdsmiljøet på den enkelte arbejdsplads.
86 pct. af de adspurgte virksomheder, som har gennemført APV'en, havde registreret ergonomiske problemer såsom tunge løft, dårlige arbejdsstillinger eller ensidigt gentaget arbejde.
Kortlægningen af problemerne har nu ført til, at 80 pct. af problemerne er blevet løst. Hele den indsats, vi har sat i gang herindefra,
vil forhåbentlig betyde, at vi på sigt vil se positive resultater, der betyder, at vi får knækket den meget grimme sygdoms- og ulykkesstatistik, vi har på arbejdsmiljøområdet. Vi kan altså fra Socialdemokratiets side slet ikke tilslutte os dette genbrugsforslag, som tiden er løbet fra for 25 år siden.