runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2002-01-31:
Normalt har vi jo gjort meget ud af, hvis vi f.eks. snakker om asylansøgere, at de har en afgørelse, der er uafhængig af ministeren.
Først er der en Udlændingestyrelse, der behandler sagen, og derefter kan man appellere til et Flygtningenævn, som er sådan lidt domstolslignende, ikke?
Det er selvfølgelig for at sikre en slags retsgarantier.
Hvis man vil sætte det ud af kraft med henvisning til, at en person åbenbart er en meget skidt person, og det kan der være gode grunde til,
hvorfor er det så ikke domstolene, der skal gøre det?
Det ville være det eneste rigtige.
Den risiko, jeg sidder og lytter efter her, eller den risiko, som jeg hører mellem linjerne, er, at man reelt kunne have forestillet sig, at hvis denne her lov var gennemført, så kunne man have risikeret, at PET havde meddelt integrationsministeren, at ham irakeren, ham vil vi ikke have ind i landet.
Så ville han have fået afslag.
Det fik han nu alligevel.
Han ville have fået afslag, og han var blevet sendt ud, uden at man havde rejst sag mod ham.
Og undskyld mig, det er altså ikke - set ud fra mit synspunkt - at bekæmpe terrorisme.
Det er at eksportere terrorister.
Bertel Haarder (V), 2002-01-31:
Formålet er naturligvis, sagt kort, at give de pågældende myndigheder de redskaber, som skal til også i tænkte situationer, som endnu ikke er forekommet, for at modvirke og opklare terroristvirksomhed.
Formålet med den lovgivning er jo ikke, at vi skal bruge den tidligt og silde.
Formålet med lovgivningen er, at vi, når situationen opstår, skal have de nødvendige redskaber, og så kan man altså ikke altid oplyse alting til den pågældende, og man er nødt til at have en, som har den administrative beføjelse, som skal til, og det er altså nu blevet integrationsministeren.
En eller anden skal jo have en sådan beføjelse, ellers kan man ikke operere i de kritiske situationer.
Det var op ad stolper og ned ad vægge, og organisationer var inde, og organisationer var ude, og på et eller andet tidspunkt stoppede diskussionen så med en liste.
Den liste kan man diskutere længe.
Man kan godt argumentere for, at nogen skulle ud, og at andre skulle ind, især at nogen måske skulle ind.
Jeg vil gerne sige til hr. Skaarup: Det er jo ikke sådan, at man kun holder øje med de organisationer, der er på listen.
Det ville være uklogt.
Jann Sjursen (KRF), 2002-01-31:
Det kan jeg på sin vis måske godt forstå, men det, som der står i bemærkningerne til forslaget, det, som hr. Per Dalgaard citerede, er sådan set den nuværende straffelovs paragraf 235.
Jeg vil bare understrege, at det beslutningsforslag, som vi behandler nu, omfatter altså ikke spørgsmål om vold, men hvordan strafferammerne for besiddelse af børnepornografi eller seksuel misbrug af børn skal se ud.
Det er spørgsmålet om, hvilke efterforskningsmuligheder politiet skal have for at bekæmpe børnepornografi på internettet, og det er altså forslaget om, at man skal opbevare logfiler, hvis man er internetudbyder; og så er det forslaget om, at besiddelse af børnepornografi i øvrigt er et anvendelsesområde for loven, at området udvides, så alle former for børnepornografi bliver omfattet af lovgivningen.
Line Barfod (EL), 2002-01-31:
Jeg kan forstå, at vi kommer til at få en grundig udvalgsbehandling, og det er nok også nødvendigt.
Ministeren siger, at der er krav om, at der skal være en konkret mistanke, men det, der står i § 10 a i lovteksten, er: »Såfremt der er mistanke om«, og så lidt længere nede, »Såfremt mistanken ikke kan afkræftes«.
Så det er ikke en konkret mistanke eller konkret begrundet mistanke, eller hvad man ellers bruger af forskellige begreber rundt om i straffelov og retsplejelov osv., men bare en mistanke.
Så er spørgsmålet for den stakkels bankansatte: Hvor meget skal der til, hvor konkret skal det være?
Derfor vil det være fint, hvis vi kan få et tilsagn om, at vi under udvalgsarbejdet kan få konkretiseret, hvad det er for et mistankekrav, der skal være, og også, hvad det er, der skal være mistanke om.
Finansrådet foreslår jo, at man følger EU-forordningen, så det kun er de organisationer, der står på EU's liste, og ikke alt, hvad man ellers kunne formode faldt ind under en terrorismedefinition, som er meget bred.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-01-31:
Efter min vurdering er der jo meget stor forskel på, om man udsender politiske signaler til nogle bestemte organisationer og personer om, at de skal være særlig opmærksomme på et eller andet, eller om man laver en konkret lovgivning, hvor der står noget så bredt som: »Såfremt der er mistanke om, at en transaktion har eller har haft tilknytning til finansiering af terrorisme, skal virksomheden undersøge transaktionen nærmere.«
Det er faktisk meget bredt, og det er faktisk fuldstændig uhåndterligt for den enkelte person og de virksomheder, som er omfattet af det her.
Det er simpelt hen ikke rimeligt at pålægge folk det arbejde, og det er heller ikke rimeligt at udsætte så mange borgere for en ubegrundet mistanke, som man kan blive udsat for, hvis de ansatte inden for den finansielle sektor osv. rent faktisk tager det her bogstaveligt, som det står i loven.
Jann Sjursen (KRF), 2002-01-31:
Det, der bringer mig herop allerede på nuværende tidspunkt, er, at hr. Per Dalgaard fik det til at se ud, som om vi med beslutningsforslaget ønsker at hæve eller, havde jeg nær sagt, sænke strafferammerne for besiddelse af børnepornografi til 6 måneder.
Det, som der står i beslutningsforslaget, er, at vi foreslår, at internetudbydere skal have pligt til at opbevare de såkaldte logfiler i 6 måneder.
Vi har ikke foreslået at hæve strafferammen med det her forslag; det har vi i øvrigt tidligere gjort.
Så vil jeg også godt for en ordens skyld sige, at den overskrift, der hedder besiddelse af mildere børnepornografi, er medtaget som overskrift, fordi loven i dag faktisk sondrer mellem det og så det, jeg vil kalde en grovere form for børnepornografi.
Det, vi ønsker med beslutningsforslaget, som vi nu har til behandling,
er rent faktisk, at vi netop tager udgangspunkt i, at børnepornografi er børnepornografi, uanset om det er mildt eller groft.
Så jeg tror såmænd ikke, at vi er så uenige endda.
Per Dalgaard (DF), 2002-01-31:
Dansk Folkeparti ligger helt på linje med Kristeligt Folkeparti med hensyn til behovet for at skærpe straffen for børnepornografi.
Vi finder det forkasteligt, at dømte ved gentagne overgreb stadig kan få straffe, der medfører løsladelse efter kort tid.
Dansk Folkeparti finder en straf på 6 måneder som foreslået i beslutningsforslaget, endda under skærpende omstændigheder, for alt for mild.
6 måneder under skærpende omstændigheder er virkelig for lidt.
Sådanne personer skal have betydelig længere straf, f.eks. minimum 1-2 år sammen med en tvungen behandling.
Det glæder også Dansk Folkeparti, at selv DGI er begyndt at tale om, at de nu vil bruge politiets database, hvori man har registreret pædofile, inden de ansætter folk i gymnastik- og idrætsforeningerne.
Vi finder det egentlig også lidt uheldigt, at der i beslutningsforslaget på side 3 står som overskrift:
Besiddelse af mildere børnepornografi.
Altså begrebet »mildere børnepornografi« ved jeg ikke helt om man ikke burde lave om, for som en taler netop har været inde på tidligere, så kunne jo måske foto af éns baby i badekar eller ved stranden komme ind under de begreber.
Altså børnepornografi er børnepornografi; jeg mener ikke, der kan være noget, der er mildt eller ikke mildt i den henseende, så en begrebsafklaring på det punkt ville være ønskelig.
Omkring logning af data ved jeg egentlig ikke helt, om det er nok bare at logge, som det har været omtalt, afsender og modtager.
Jeg ved ikke, om det er bevis nok, om man i forbindelse med trafik af børnepornografi på nettet også bliver nødt til at logge, hvad indholdet egentlig består af.
Det ved jeg ikke helt, men det kan en nærmere undersøgelse vel egentlig komme ind på.
Så sådan som forslaget ser ud, vil Dansk Folkeparti kunne støtte det med nogle ændringer, som vi sikkert kan blive enige om.
Sandy Brinck (S), 2002-01-31:
Bekæmpelse af seksuelt misbrug af børn er en socialdemokratisk mærkesag på det retspolitiske område.
Vi har i vores regeringstid taget en række initiativer for at beskytte børn mod seksuelle overgreb.
Men vi har på intet tidspunkt troet eller påstået, at nu var opgaven løst.
Området er yderst komplekst og følsomt.
Vi mener, at et område som dette kræver en konstant og særlig fokus fra os som politikere og går derfor også som udgangspunkt altid positivt ind i en diskussion om beskyttelse af børn.
Seksuelle overgreb har altid den helt særlige grovhed, at man frarøver den enkelte sin integritet.
Men over for børn har forbrydelsen den yderligere grovhed, at man påtvinger et barn en seksualitet, som et barn ikke har.
Dette forslag handler specifikt om børnepornografi, hvor vi jo i flere omgange har øget kriminaliseringen, strafferammerne og efterforskningsmidlerne.
Heldigvis har vi også i de senere år set, at pædofile netværk er blevet trævlet op af politiet.
Vi synes, det skal anerkendes, at de yderligere muligheder, vi har givet fra Folketinget, er anvendt og prioriteret af politi og anklagemyndighed ude i den virkelige verden.
Kristeligt Folkeparti foreslår logning af datatrafik på internettet som efterforskningsmiddel.
Det støtter vi, og vi glæder os over, at vi tidligere i dag under behandlingen af L 35 har givet vores tilslutning sammen med, så vidt jeg har kunnet fornemme, et flertal, som kan gøre dette til en realitet.
Internettet er ikke blot en ny og større markedsplads for handel og udveksling af børnepornografi.
Værre er, at internettet skaber nye muligheder for de pædofile ved bl.a. at bestille online-overgreb, som bringes via webcams.
Så usselt kan noget være, og så meget desto mere grund er der til at registrere trafikken på internettet, så politiet har mulighed for ikke alene at fange den, som har foretaget det seksuelle overgreb, men også den, som medvirker.
Beslutningsforslaget indeholder også et forslag om at ændre formuleringen af straffelovens § 235.
Socialdemokratiet indgår gerne i en fornyet diskussion af paragraffen.
For Socialdemokratiet er det vigtigt, at vi i disse diskussioner finder den rette afgrænsning, sådan at almindelige strandbilleder eller badesituationer, som vi alle kender fra familiealbummet, ikke pludselig er kriminelle.
Men en sådan afgrænsning mener vi på den anden side set heller ikke er umulig.
Den tidligere socialdemokratiske justitsminister havde i sit lovkatalog, såvel som den nuværende justitsminister har det i sit, en kriminalisering af bl.a. fiktiv børnepornografi.
Dermed også være sagt, at vi under alle omstændigheder får en diskussion af paragraffen, og at Socialdemokratiet støtter og er åbne og positive i den diskussion.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-01-31:
Tidligere i dag diskuterede vi terrorpakken, og jeg hørte hr. Jann Sjursen sige noget i retning af - det var i hvert fald meningen - at børneporno sådan set var værre end terrorhandlinger.
For disse overgreb finder jo sted hver eneste dag ud over verden.
Jeg går ud fra, at det er det, hr. Jann Sjursen tænkte på.
Jeg vil gerne sige, at det standpunkt kan vi godt støtte: Det her er en afskyelig form for forretning, som vi overhovedet ikke har nogen som helst forståelse for.
Vi er nogle stykker, der i Retsudvalget har haft besøg
af Foreningen af Pædofile, der jo nærmest gjorde det til noget positivt, at man var pædofil
Jeg vil godt sige, at det har vi ingen forståelse for.
Den slags elementer må neddæmpes, og man skal i hvert fald ikke misbruge børn,
hverken ved at fotografere dem eller ved grovere seksuelle overgreb, som så fotograferes.
Når det er sagt, må jeg så også henholde mig til justitsministerens redegørelse, hvoraf det jo fremgår, at regeringen allerede har overhalet beslutningsforslaget i det lovforslag om logning af oplysninger, vi netop har talt om tidligere på dagen.
Så jeg ville sådan set tro, at hr. Sjursen selv er tilfreds med dagens forløb, og jeg ved slet ikke, om beslutningsforslaget så opretholdes efter de mange initiativer, som ministeren har redegjort for, at hun har i gang.
Men vi mener altså, at forslaget er blevet overhalet af regeringens initiativer.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-01-31:
Det er det samme emne.
Jeg studsede nemlig også over, at ministeren sagde, at det af lovforslaget fremgår, at der skal være tale om en konkret mistanke.
Det fremgår faktisk ikke af lovforslaget, så jeg synes, det ville være rart at høre, om ministeren allerede her i dag vil give tilsagn om villighed til at få skærpet lovgivningen på det her område.
Det ville dog trods alt være et skridt fremad.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-01-31:
Jeg vil gerne sige tak for en meget stor tilslutning til lovforslaget, og jeg har noteret mig, at der var en række bemærkninger, som vi vil se nærmere på i udvalget, herunder også den sidste, som netop blev fremført.
Aage Frandsen (SF), 2002-01-31:
Dette lovforslag er, som det allerede er blevet nævnt, en del af en samlet pakke, hvori det her så er det fjerde forslag.
Vi har tidligere under behandlingen af de tre andre lovforslag haft betænkeligheder i forhold til definitionen af terrorisme.
Hvordan det så end skal udmøntes i forbindelse
med dette lovforslag,
må jeg nok sige, at hvis de andre ting i de andre lovforslag er i orden, er det her under alle omstændigheder også i orden.
Vi er tilhængere af, at man har denne mulighed, og uanset at man måske har en uklar definition af terrorisme, kan det jo godt være, at lige netop dette lovforslag kan accepteres, selv om de andre ting i de tre foregående lovforslag måske ikke kan accepteres af os.
Det, det drejer sig om i den her forbindelse, er selvfølgelig, at der er tale om en konkret situation, at der er tale om, at almindelige retssikkerhedsbestemmelser er i kraft, og det skønner vi at de er i forbindelse med det her lovforslag.
Selvfølgelig er det en indskrænkning af den personlige frihed.
Det er der så mange andre ting der er.
Det vil der også være tale om her, i det tilfælde at man mener, at den personlige frihed skal bestå i, at man kan tage penge med over grænserne, ligesom det passer en, og at man kan bruge dem til hvad som helst, ligesom det passer en.
Men det er jo et eksempel på, at man godt kan have en masse smukke ting omkring den personlige frihed, men som det også er i grundlovens bestemmelse, så står der jo, at den personlige frihed er ukrænkelig, og derefter kommer der fem linjer, hvor det beskrives, hvornår den ikke er ukrænkelig. Og det her er et eksempel herpå.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-01-31:
Det Konservative Folkeparti mener, at L 30 er både rigtigt, vigtigt og nødvendigt.
Vi er nødt til at sikre os mod finansiering af terror.
Bankerne har siden 1993 skullet indberette, hvis de får mistanke om hvidvaskning af penge.
Derfor er det selvfølgelig naturligt, at ønsker man at hvidvaske penge eller bruge penge til at finansiere terror, går det uden om bankerne og derfor over grænserne ind og ud af landet.
Den trafik skal vi selvfølgelig have mulighed for at stoppe.
Alt andet vil være urimeligt.
I en tid, hvor creditcardet er opfundet, er det sjældent, at man bare har 15.000 euro med over grænsen
, hvis ikke der er et ganske særligt formål til det, undtagen selvfølgelig hvis man er en familie med 6 børn, så er der andre forudsætninger.
Men vi mener, det er ganske rimeligt.
Det er desværre en indskrænkning af den personlige frihed, men sådan er det.
Det Konservative Folkeparti kan derfor støtte forslaget.
Mikkel Dencker (DF), 2002-01-31:
Det foreliggende lovforslag nr. L 30 er igen en del af den antiterrorpakke, vi behandler i dag.
Desværre indeholder loven jo, som det allerede er sagt, en del begrænsninger i den personlige frihed.
Det er selvfølgelig noget, Dansk Folkeparti er ked af at skulle være med til at vedtage, men det er desværre nødvendigt i den situation, verden er bragt i efter 11. september.
Alt i alt går vi selvfølgelig ind for indholdet af terrorpakken.
Under behandlingen af det forrige punkt på dagsordenen rejste vi spørgsmålet om, hvorfor beløbsgrænserne bliver angivet i euro.
Det er også tilfældet her, endda det samme beløb, 15.000 euro.
Hvorfor i alverden skal vi i en dansk lov bruge udenlandsk valuta til at angive et værdiforhold?
Det kunne jeg godt lide at vide.
Her kan det ikke engang skydes ud med, at der er tale om et EF-direktiv.
Også til dette forslag agter Dansk Folkeparti at stille
et ændringsforslag, og såfremt det heller ikke vedtages, vil vi overveje at stemme imod dette lovforslag.
Jacob Buksti (S), 2002-01-31:
Forslaget her er en del af den terrorpakke, som allerede blev lagt frem af den tidligere regering, og Socialdemokratiet kan derfor støtte forslaget.
Vi finder, det er af allerstørste vigtighed, at det indgår som et væsentligt led i bekæmpelsen af den internationale terror, at der sikres muligheder for at gribe ind i forhold til de finansielle kilder til terrorismen, og det er det, forslaget åbner mulighed for.
Jeg skal dog ikke lægge skjul på, at vi deler betænkelighederne, som bl.a. er fremført af Dansk Told & Skatteforbund, om, hvorvidt der er de nødvendige ressourcer til at sikre den styrkede indsats.
Det gør vi ikke mindst i lyset af, at regeringen i sit forslag til finanslov for 2002 har udmeldt en række omfattende besparelser på bl.a. Told og Skats ressourcer, som vi mener uanset mulige effektivitetsforbedringer og omlægninger gør det vanskeligt at fastholde og styrke den nødvendige kontrolindsats.
Freddy Dam (V), 2002-01-31:
Lovforslaget drejer sig om personer, der rejser ind eller ud af det danske toldområde.
Hvis de medbringer modværdien af 15.000 euro, skal de uopfordret standse op for toldkontrol.
De skal angive samtlige medtagne penge, og de beløb, som de medbringer, som udgør mere end disse 15.000 euro, og som man med rette frygter stammer fra eller vil blive brugt til kriminelle formål, kan tilbageholdes af toldmyndighederne.
Det nævnes i lovforslaget, at retsplejelovens kapitel 74 om beslaglæggelse skal finde anvendelse i disse situationer, men man må nok se i øjnene, at der ikke vil blive tale om, at der indhentes dommerkendelser forud inden tilbageholdelsen af den slags beløb, al den stund øjemedet alt andet lige vil forspildes.
Det er sådan, at lovforslaget skaffer de statslige told-
og skattemyndigheder en hjemmel, som myndighederne ikke havde før.
Det er selvfølgelig en begrænsning i den personlige frihed, som vi i Venstre som udgangspunkt ikke er særlig glade for.
På den anden side skal sagen straks overgives til politiet til videre efterforskning og afgørelse om tiltalerejsning, hvis told- og skattemyndighederne tilbageholder penge.
Og på den måde tilvejebringes der snarest en retsafgørelse af, om tilbageholdelsen er sket med rette.
I erkendelse af, at verden ser meget anderledes ud efter terrorangrebet den 11. september 2001, og nødvendigheden af international kriminalitetsbekæmpelse, støtter Venstre det fremsatte forslag.
Line Barfod (EL), 2002-01-31:
Som flere har været inde på, er dette forslag fremsat som en del af den samlede lovpakke
om terrorbekæmpelse
, men lovforslaget er ikke begrænset til bekæmpelse af terrorisme.
Tværtimod står der, at tilbageholdelse af kontante penge ved grænsen kan ske, såfremt det må befrygtes, at pengene m.v. stammer fra eller vil blive brugt til en overtrædelse af straffeloven.
Så det er altså alle bestemmelser i straffeloven, der bliver omfattet af denne bestemmelse.
Det vil vi godt have lov til at se lidt nærmere på, før vi tager stilling til, hvad vi mener om det, også i lyset af de betænkeligheder, som professor Gorm Toftegaard Nielsen fremsatte under høringen i går med hensyn til den udvidelse af konfiskationsbegrebet, der samtidig lå i L 35, hvor man udvider muligheden for at konfiskere penge, der muligvis kan anvendes til en forbrydelse, ganske betragteligt.
Det vil altså sige, at penge og kontanter, som folk lovligt er i besiddelse af, og som man muligvis kan forestille sig at de kunne finde på at bruge til en forbrydelse, skal der altså hermed indføres mulighed for at tage ved grænsen og konfiskere senere.
Vi vil gerne have lov til at se lidt nærmere på, hvor omfattende det er, og også forhåbentlig få inddraget nogle eksperter undervejs.
Hertil kommer, at det også er væsentligt for os i forhold til denne her bestemmelse, hvordan terrordefinitionen i straffeloven ender med at komme til at se ud, for hvis det her betyder, at man konfiskerer de indsamlede midler, som folk i Danmark ønsker at give til befrielsesbevægelser rundt om i verden, så synes vi, at der er et problem her.
Så jeg vil gerne høre fra ministeren, om den endelige behandling af dette lovforslag afventer, at vi bliver færdige med at behandle L 35.
Helge Adam Møller (KF), 2002-01-31:
Jeg kan høre fru Line Barfods synspunkt.
Jeg er uenig i det.
Til hr. Søren Søndergaard: Nej!
Men det er jo en af de ting, der selvfølgelig skal graves yderligere i under udvalgsbehandlingen, og det er derfor, vi skal bruge et par måneder.
Men mit umiddelbare svar på et meget klart spørgsmål er nej.
Så til det spørgsmål, jeg vil gøre mest ud af, nemlig
hr. Jesper Langballes.
Det var i forbindelse med udlevering, og hr. Jesper Langballe konstaterede, at ingen danskere beskæftiger sig med terror, det ved vi jo alle sammen. Ja, nu er jeg jo så gammel, selv om jeg ikke er lige så gammel som hr. Jesper Langballe, at jeg kan huske, der var noget, der hed Blekingegadebanden.
De var jo store og danske og blåøjede og blonde og mellemblonde, ligesom andre af os er.
De så ud, som om de havde boet her i 17 generationer, så det var ikke noget med, at de lige havde fået statsborgerskab.
De var ekstreme terrorister, ekstreme terrorister.
Så eksempler har vi altså.
Med hensyn til udlevering indrømmer jeg blankt, at jeg synes, det er godt.
Jeg synes, det er godt, at vi indfører de samme regler, som har været gældende i de nordiske lande i 42 år.
Jeg kan ikke se, at en udlevering af en dansker til retsforfølgelse for en grov kriminel handling til det hollandske eller det engelske politi er anderledes end en udlevering til det finske eller det nordnorske.
Jeg synes faktisk, det er rimeligt, at hvis en græker, en spanier eller en englænder kommer her til Danmark af egen fri vilje og voldtager en dansk kvinde eller begår groft bankrøveri eller indsmugler store mængder heroin her til landet, bliver vedkommende retsforfulgt i det land, hvis borgere han ødelægger.
Hvorfor skal han have lov til at slippe for dansk ret?
Jeg synes tilsvarende, at hvis en dansker tager til Grækenland eller Spanien og laver en meget grov kriminel handling dér, er det fair nok, at man, når man frivilligt vælger at tage ned til Spanien og groft bryder landets regler, stjæler en bank, myrder to mand undervejs, så også bliver stillet for en domstol dernede.
Det har jeg svært ved at se noget problem i.