Per Stig Møller (KF), 2005-04-29:
Jeg vil gerne takke for den brede tilslutning til denne her samarbejdsaftale.
Jeg synes, der er stillet ganske væsentlige spørgsmål, som jeg selvfølgelig kan besvare yderligere i udvalget, men jeg vil godt give et par svar her.
Jamen hvis ikke vi kunne samarbejde med dem, så ville vi jo ikke udvikle ret mange lande, som ikke i forvejen var udviklede; så ville det jo være en meget lukket verden, vi ville leve i, hvis vi sagde, at vi kun ville samarbejde med dem, der var på vores niveau, sådan som Enhedslisten lægger op til.
Udgangspunktet er jo, at Tadsjikistan regnes for et af de fattigste lande i verden, og det er jo dem, vi igennem de her samarbejdsaftaler vil løfte op, og derfor skal aftalen tjene til at styrke det økonomiske samarbejde.
Sker der så noget fornuftigt i de lande, når det kommer til stykket?
var der en, der spurgte – jeg tror, det var fru Anne Grete Holmsgaard.
Er der reelt fremskridt i samarbejdslandene?
Det blev der spurgt.
Ja, det er der jo rent faktisk.
Om det så er samarbejdsaftalernes skyld eller udviklingens skyld, vil historikere i fremtiden kunne påvise.
Vi har jo lavet samarbejdsaftaler med Ukraine, med Armenien, med Georgien, med Kirgisistan, hvor der alle steder er sket fremskridt.
Det har vi også med Kasakhstan, Usbekistan, Turkmenistan, Belarus, Moldova, Aserbajdsjan, hvor man så kan diskutere, om det er gået frem eller tilbage.
Mange af stederne er det gået tilbage, men nogle af dem har jo fået konsolideret den vestvendte, om jeg så må sige, udvikling med demokrati og menneskerettigheder hjulpet af samarbejdsaftalerne.
Der er det vigtigt at bemærke, at vi jo faktisk i artikel 2, som fru Anne Grete Holmsgaard med rette fremhæver, siger, at der skal være respekt for demokratiet og de grundlæggende menneskerettigheder, og at de udgør et væsentligt element i denne aftale.
Det gør de også, og derfor har vi jo også en aftale om en politisk dialog.
Men hvordan skulle vi kunne få et land, som ikke er på det niveau med hensyn til demokrati og menneskerettigheder, som vi ønsker, ind i en proces, hvis ikke vi samtidig har en institutionaliseret dialog med dem, som de ikke kan sige nej til?
Derfor er det altså et fremskridt, i og med at man har lavet et samarbejdsråd, hvor alle disse ting kan komme op, og der er det oplagt, som fru Lone Dybkjær var inde på, at der er en diskussion om prioritering af midlerne.
Jeg er enig i, at i forbindelse med uddannelsesprogrammerne er det jo oplagt, at vi dér kan fremme udviklingen ved at se på kvindernes ligestilling og lige adgang til uddannelserne og på at give stipendier osv.
Det er meget vigtigt og jo også en af de ting, som vi skal være opmærksomme på.
Så skal man være opmærksom på her, at der er nye elementer i de samarbejdsaftaler med de centralasiatiske lande, som vi også har glæde af.
Det nye, som allerede fremgår af artikel 4, er, at der skal samarbejdes i kampen mod terror, i kampen mod spredning af masseødelæggelsesvåben – vi ved jo, at der er visse risici i den del af verden – og at der skal være et tættere samarbejde om ulovlig migration.
Jeg er fuldstændig enig i, at Tadsjikistan ikke er noget mønsterland, men hvis vi kun skulle samarbejde med mønsterlande, så ville det være ret få lande, vi skulle lave samarbejdsaftaler med.
Meningen med dem er jo præcis at løfte dem ud af fattigdommen og ind i en demokratisk proces, og der er altså gode eksempler på det, og derfor synes jeg faktisk også, at den her aftale er én, der er værd at indgå.
Den kan jeg heller ikke drage.
Den blåstempler ikke noget som helst, men den siger, at respekt for demokratiet og de grundlæggende menneskerettigheder udgør et væsentligt element i denne aftale, og det betyder jo netop, at vi, som det fremgår af artikel 6, for det første har en politisk dialog omkring de ting, og at vi, som det fremgår af artikel 5, for det andet har et samarbejdsråd.
Det vil sige, at det altså giver os en løftestang til at gå ind og kritisere udviklingen i landet, hvilket vi jo for så vidt principielt ikke havde nogen adkomst til at gøre, hvis ikke vi havde en samarbejdsaftale.
Nu er de i samarbejdsrådet tvunget til at høre på vores kritik, hvis der f.eks. sker overgreb mod pressen og svindel ved valg.