Tove Videbæk (KRF), 1998-04-24:
Dette lovforslag kan Kristeligt Folkeparti ikke støtte.
Partiernes medlemmer blev sidste år fritstillet vedrørende lovforslaget om kunstig befrugtning, så enhver kunne stemme efter sin samvittighed og sin etik, og det var sikkert meget svært for hver enkelt at gøre op med sin samvittighed, hvad han eller hun skulle stemme.
De, som var med dengang, husker det sikkert stadig.
Et flertal i Folketinget besluttede, at kunstig befrugtning kun må tilbydes kvinder, som er gift eller lever sammen med en mand i et ægteskabslignende forhold.
Det blev en ny § 3 i loven.
Ved tredjebehandlingen i maj sidste år forsøgte en gruppe at få den nye § 3 fjernet igen, men dette ændringsforslag faldt imidlertid med 52 stemmer for og 106 imod.
Nu fremsættes lovforslag nr. L 53, som er et nyt forsøg på at slette § 3 i loven om kunstig befrugtning og dermed give enlige kvinder adgang til denne behandling.
I bemærkningerne til forslaget står der, at forbudet virker diskriminerende over for en bestemt gruppe mennesker
, ligesom forbudet medfører en række absurde konsekvenser.
Ordet absurd bruges i det hele taget mange gange i bemærkningerne til dette forslag, og det får mig til at sige, at jeg mener, selve forslaget er absurd.
Man siger, at forbudet virker diskriminerende over for en bestemt gruppe mennesker; men denne bestemte gruppe mennesker, der her er tale om, har jo selv helt frit valgt at leve i et forhold, som ikke naturligt kan frembringe børn.
Disse voksne mennesker har selv fravalgt at kunne få børn, og det kan man selvfølgelig kalde en absurd konsekvens, men de har dog trods alt selv valgt det.
De er ikke ufrivilligt barnløse. Jeg synes, det er absurd, at samfundet skal betale for behandling af mennesker, som selv har valgt at leve i et forhold, der ikke kan producere børn, og derfor ønsker at få foretaget kunstig befrugtning.
Der er uhyggelig mange behov i vort sundhedssystem, så jeg mener virkelig, det er absurd, hvis det offentlige sygehusvæsen nu også skal til at betale for denne luksus.
Kunstig befrugtning blev betragtet som et fremskridt og en stor hjælp for par, som er ufrivilligt barnløse, altså af en eller anden grund ikke kan få børn på naturlig vis, og mange familier er blevet beriget med børn ad denne vej.
Men at det skulle være noget, man har ret til, og at man føler sig diskrimineret, hvis man ikke får det, er for mig at se en forkælet indstilling, som jeg slet ikke kan begribe.
Ja, børn er en gave, og børn har rettigheder.
Et barn har krav på både en far og en mor.
Når der tales om adoptionsfamilier og plejefamilier osv., kræver man ofte, at der skal være både en far og en mor i hjemmet, og daginstitutionerne efterlyser mandlige pædagoger, for at børnene ikke skal vokse op i et rent kvindesamfund.
I Børnelovudvalgets betænkning vedrørende forældremyndighed tales der også meget om barnets ret til både en far og en mor, men hvorfor skal det kun gælde i forbindelse med skilsmisser?
Kristeligt Folkeparti ser en ændring af loven som en glidebane.
Det er mindre end 1 år siden, loven om kunstig befrugtning blev vedtaget, og nu vil man allerede ændre den.
Det er virkelig et absurd, besynderligt og unaturligt samfund, vi er på vej til at skabe, hvis vi vedtager dette lovforslag.
På mange områder værner vi i dag om naturen og det naturlige, og i vores hverdag bruger vi så mange naturlige ting som muligt.
Men på dette punkt går man i den direkte modsatte grøft og vil vedtage noget, som er totalt naturstridigt, kunstigt og absurd.
I Norge og Sverige siger loven vedrørende kunstig befrugtning, at kun kvinder, der lever i et ægteskab eller i et ægteskabslignende forhold med en mand, kan få tilbudt kunstig befrugtning, og det synes jeg virker som noget
nærmere den sunde fornuft end dette nye danske forslag
Jeg håber, at alle, som stemte imod dette forslag sidste år af samvittighedsgrunde og etiske grunde, stemmer imod det én gang til.
Alle i Kristeligt Folkepartis folketingsgruppe afviser forslaget.