Peter Hansen-Nord (V), 1998-01-21:
Før jeg kommenterer de forskellige indlæg, vil jeg gerne indledningsvis sige, at det helt bærende i dette beslutningsforslag, som man jo på forsiden kan se har bred tilslutning fra det yderste venstre til det yderste højre i salen, egentlig er en principiel diskussion om en EU-ligestilling blandt europæiske landmænd.
Jeg synes, det er ret vigtigt - også op til den kommende Amsterdam-afstemning - at vi forsøger at få reguleret vore særordninger, så vi kan leve på samme måde som andre EU-landmænd, for den sags skyld også på andre områder, hvor vi måtte have særholdninger.
Jeg vil gerne sige, at de bemærkninger, der er faldet, kan jeg for så vidt bakke fuldt op.
Jeg vil her godt starte med nogle af sundhedsministerens bemærkninger, og der er især to, hvoraf det ene er kontrolmuligheden.
Vi er selvfølgelig opmærksom på det, og vi har også studeret Teknologirådets rapport om denne sag.
Kontrolmuligheden, må vi erkende, er det eneste svage punkt, der er i sagen, som det ser ud i øjeblikket, og her vil jeg da godt allerede nu foreslå det, der også er foreslået i Teknologirådets udtalelse, nemlig at man
selvfølgelig skal have en tilladelse, en licens, for at få lov at dyrke det.
Det kunne lette kontrolarbejdet.
Det må være den indgangsvinkel, vi skal have for den kommende dyrkningssæson, at man skal være i stand til at fremvise en sådan tilladelse.
Jeg vil ikke medgive, at man også skal have en afsætningskontrakt her i det første år.
Jeg mener, at det med at have en afsætningskontrakt, før man kan få lov at dyrke det, ligger helt i tråd med den hastighed, hvormed EU kan behandle disse ting.
Det er klart, at hvis EU som garanti eller mulighed for at få realtilskud forlanger, at der skal være en afsætningskontrakt, må det også omfatte danske landmænd.
Men igen vil jeg gerne sige, at forslagsstillerne heller ikke her ønsker nogen særstilling, så man skal
kunne kræve det i den første dyrkningssæson. Med andre ord: Man kan ikke kræve det, før EU måtte blive enig om, at man skal kunne stille et sådant krav. Det med kassetænkning må jeg selvfølgelig klart afvise.
Det skulle helst ikke være dér, det ender.
Planten har så mange anvendelsesmuligheder industrielt og på anden vis, at det er det, det nu drejer sig om for danske landmænd og for den følgeindustri, der forhåbentlig dukker op ud over den, der allerede findes.
Her kommer vil tilbage til lidt af den oprindelige diskussion: Hvad kom først, hønen eller ægget?
Det er klart, at der ikke er nogen industri, der vil forarbejde disse ting, hvis det er forbudt at dyrke dem.
Det er jo meget naturligt, og derfor må vi gå den anden vej rundt og sige, at nu giver vi de danske landmænd tilladelse på linje med andre EU-landmænd, og så forventer vi naturligvis, at forskellige industrier og forskellige potentielle aftagere, der kan finde en indgangsvinkel til at udnytte nogle af de meget fornemme egenskaber, som hampplanten er i besiddelse af, dukker op og gør det her til en god forretning.
Når EU har startet med et højt tilskud, er det selvfølgelig, fordi man ønsker denne plante videreforarbejdet og anvendt.
Alle de miljømæssigt gode ting, der kan siges om hampen, synes jeg hr. Bent Hindrup Andersen sagde ganske udmærket, og jeg skal skynde mig at sige, at jeg for en gangs skyld må konstatere, at der egentlig ikke er nogen synderlig forskel i den indgangsvinkel, vi har til at komme med det her forslag, for jeg er helt enig i den indgangsvinkel, som hr. Bent Hindrup Andersen har.
Det eneste, jeg måske kunne forsvare yderligere, er at sige, at jeg ikke kan se, der er nogen grund til, at økologiske landmænd skulle have en dårligere betaling end konventionelle landmænd.
Hr. Hindrup Andersen må selv forklare sine trosfæller ude i marken, hvorfor de absolut skal have lidt færre penge, men ellers er det den samme indgangsvinkel. Det er en potentiel plante, det er vi fuldstændig enige om, som der er et behov for i det danske sædskifte.
Vi, der kender jorden derude, ved, at der et enormt behov for den.
I dag er mere end halvdelen af vores landbrugsareal sået til med korn.
Jeg har dog ikke nogen forestilling om, at vi kommer op på hundredtusinder af hektar med hamp, må jeg tilstå, men lad os nu komme i gang og se, hvad den kan bruges til.
Det drejer sig om den enorme virkning, som hampplanten har over for faunaen, altså et yderligere miljøaspekt ved hampplanten ud over alle de andre gode, der er nævnt i dag.
Faunaen, og det vil sige vores dyreverden ude på landet, vil sætte utrolig meget pris på denne plante forskellige steder som dække for alle de prædatorer, som vi har i den danske fauna, alle de fugle, som bekæmper andre fugle.
Så var der fru Eva Fatum, der igen causerede lidt over kassetænkningen, og at man bare vil dyrke hampplanten for at tage pengene hjem og så i øvrigt ikke bruge den til noget.
Her må jeg nok sige, både med hensyn til den økologiske del, og i og med at vi er inde i nogle EU-ordninger - vi kan ikke kalde det tvangsbrak, men vi har altså braklægningskrav for danske landmænd, hvis de i øvrigt vil modtage hektartilskud - at planten her ganske udmærket kan gå ind på nogle betingelser, som kunne være en form for et miljødække, igen med henvisning til dens gode sædskifteegenskaber, vekselafgrødeegenskaber og faunamæssige egenskaber.
Jeg tror, vi er kommet dertil, som alle kan se på beslutningsforslaget, at der er et bredt og stadig væk eksisterende flertal for dette forslag, og jeg vil stærkt opfordre til, at vi under det videre udvalgsarbejde behandler det ret hurtigt og får det på plads, således at man kan få købt den såsæd hjem, som skal bruges til den kommende sæson, for der skal disponeres nu. Så meget er der heller ikke af den og ikke af den kvalitet, som vi skal bruge.
Så må vi se på, hvordan kontrolmulighederne kan forbedres i forhold til bare det at give en tilladelse.
Jeg mener, der er masser af muligheder, og jeg synes, som andre ordførere har været inde på, at det ikke kan være tilstrækkelig årsag til at afvise dette forslag.
Jeg står selvfølgelig uforstående over for, at regeringen ikke har erkendt, at det her er en god idé, men det kan være, at vi under udvalgsarbejdet kan komme lidt nærmere hinanden, og det kan være, at vi kan opnå stor enighed om, at vi tillader det fra den kommende vækstsæson.
Det skulle være målet med beslutningsforslaget.