runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 1999-04-21:
»Hvad er regeringens strategi for at sikre tilstrækkelige mængder garanteret gensplejningsfrit dyrefoder?«
Skriftlig begrundelse
Der savnes overblik over, hvilke mængder af gensplejsede organismer der i dag og i fremtiden indgår i det foder, der anvendes i dansk landbrug.
Myndighederne har ikke lovhjemmel til at kontrollere denne udvikling.
Det er helt afgørende at sikre, at danske kødprodukter ikke fremstilles på grundlag af gensplejsede organismer.
Det er afgørende, dels for at sikre gensplejsningsfri fødevarebutikker, dels for på længere sigt at kunne sikre afsætningen af dansk kødeksport.
Syv store europæiske supermarkedskæder er f.eks. gået sammen om at sikre forbrugerne gensplejningsfri fødevarer.
Frank Jensen (S), 1999-04-21:
Ja, som hr. Holger K. Nielsen ved, har jeg for længst, for mere end 5 måneder siden, fremsat et lovforslag her i Folketinget til en uvildig undersøgelse af Politiets Efterretningstjeneste
, så det er sådan set ikke mig, det er sådan set ikke regeringen, der skylder noget.
Det står et flertal i Folketinget frit for at vedtage regeringens fremlagte lovforslag til en uvildig undersøgelse af Politiets Efterretningstjeneste.
Sådan er det.
Men det har der ikke været et flertal der ville, og derfor har jeg så været i gang med at sondere forskellige politiske muligheder for at få et bredt parlamentarisk flertal bag en undersøgelse af Politiets Efterretningstjeneste i den historiske periode, vi har drøftet.
Jeg arbejder fortsat med den målsætning at få et meget bredt flertal.
Jeg synes, det ville være ærgerligt, hvis vi forpasser muligheden for så at sige at kunne få sat et punktum for den kolde krig og efterretningstjenestens arbejde under den kolde krig med en bred parlamentarisk tilslutning, sådan som det nu ser ud til at man kan i Sverige, hvor man også arbejder med en lovgivning om at få en uvildig undersøgelse af deres efterretningstjeneste.
Den ser ud til at kunne samle hele den svenske Riksdag, og jeg håber
, at vi kan ende i en tilsvarende situation her i Folketinget, inden Folketinget sendes hjem på sommerferie.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Henrik Dam Kristensen (S), 1999-04-21:
Jeg er enig med hr. Keld Albrechtsen i, at også når det gælder foder, er det vigtigt, at vi har mulighed for også her at have et frit valg, og det vil så sige over for danske landmænd, som kan foretage et frit valg. I forbindelse med tidligere spørgsmål her i salen har vi faktisk undersøgt markedet, og jeg tror, det står klart, at der på nuværende tidspunkt er tilstrækkelige mængder af GMO-frit foder også på det danske marked.
Den bedste garanti for, at vi kan sikre en fortsat produktion af GMO-frit foder,
er, at landmændene, men da også forbrugerne i sidste ende, fortsætter med at efterspørge de varer, der er fri for genmodificerede organismer.
Og det ser ud til at gå ganske udmærket i Danmark.
Der er i øjeblikket, som også hr. Keld Albrechtsen gør opmærksom på, ingen selvstændige regler om foders indhold af GMO.
I det omfang GMO'erne forekommer i foderstoffer, er sikkerhedsvurderingen foretaget i medfør af de generelle direktiver, der er på området.
Regeringen gør meget for at sikre en tilbundsgående vurdering af de GMO'er, der tillades.
Foderstofområdet er så godt som totalharmoniseret i EU, hvorfor Danmark ikke kan lave nationale regler om, at foderet ikke må indeholde genmodificerede organismer.
Kommissionen har imidlertid tilkendegivet, at der arbejdes på et forslag til en forordning om nye foderstoffer, altså det såkaldte novel feed-forslag.
Forslaget forventes at indeholde bestemmelser om bl.a. mærkning af foder med indhold af genmodificerede organismer.
I disse år - som vi også var inde på ved det forrige spørgsmål - udvikler vi analysemetoder til påvisning af GMO i foder.
Danmark har kraftigt støttet, at der indføres mærkningsregler for foder med indhold af GMO'er, og derfor vil vi i de kommende forhandlinger i EU arbejde for et troværdigt mærkningskrav.
Jeg har tidligere i EU gjort opmærksom på de danske holdninger til netop disse spørgsmål.
Lotte Bundsgaard (S), 1999-04-21:
Her har en familie gennem længere tid chikaneret en lang række politikere og andre meningsdannere ved gentagne gange at ringe dem op midt om natten for derefter at lægge røret på. Det er naturligvis en fuldstændig uhørt gerning, som ingen kan se med milde øjne på.
Den konservative ordfører, der ligesom jeg selv kommer fra Fyn og har haft sagen tæt inde på livet, har derfor min fulde sympati i sin bestræbelse på at komme disse chikanerier til livs.
Men vi er i Socialdemokratiet ikke enige i, at dette forslag kan løse problemerne.
Hvis vi antog, at vi havde haft en sådan lovgivning, før familien begyndte på sine chikaneopringninger, ville den så have ladet være?
Det tror jeg ikke.
Vi politikere skal være garanter for, at lovgivningen i Danmark ikke bliver vedtaget ud fra enkeltstående tilfælde.
Fordi én enkelt familie opfører sig tåbeligt og uacceptabelt, behøver vi ikke nødvendigvis at vedtage nye love.
Vi kan ikke løse alle problemer ved at fremsætte beslutningsforslag i Folketinget.
Så når vi aldrig til de store og vigtige problemer.
Socialdemokratiet kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget, som det foreligger.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-04-21:
Som jeg har læst det regelsæt, der gælder i EU, så står vi, når det gælder importerede foderstoffer, som altså bruges som dyrefoder i dansk landbrug, i en endnu værre situation, end forbrugerne umiddelbart gør i butikkerne, for der gælder tilsyneladende slet ikke nogen mærkningsregler for det importerede foder med hensyn til, om det er gensplejset eller ej, hvilket altså vil sige, at vi risikerer, at alt, hvad dansk landbrug producerer, faktisk er under mistanke for at være gensplejset.
Jeg synes, at det er en uhyggelig risiko, der jo kan true dansk landbrugseksport i fremtiden, hvis man ikke kan sikre sig, at man kan sælge det garanteret gensplejsningsfrit.
Bendt Bendtsen (KF), 1999-04-21:
Jeg vil gerne sige tak for den modtagelse, som forslaget har fået, og tak til justitsministeren for redegørelsen.
Jeg vil gerne sige, at det ikke skal komme an på det, hvis der skal justeres lidt på det tekniske i forslaget.
Det, der er helt vigtigt for os, er, at vi nu får sat en stopper for det her.
Det har været sagt fra flere ordføreres side, at det skal ses i sammenhæng med nye regler på området.
Jeg mener at kunne konstatere, at der er et flertal i salen for at få gjort noget ved det her.
Jeg vil gerne sige, at vi fra konservativ side har noteret os, at den socialdemokratiske ordfører sagde, at man ikke ønskede spillemaskiner på hvert et hjørne.
Jeg hørte også, at SF's ordfører sagde, at man ikke var enig i, at der skulle opstilles de såkaldte VLT-maskiner.
Jeg kan godt sige, at fra konservativ side vil vi kæmpe med næb og kløer for, at disse maskiner i den kommende lovgivning ikke får lov til at stå på hvert et gadehjørne.
Det tror vi ikke på.
Vi har en gennemreguleret lovgivning på kasinoområdet; den kan man arbejde videre med.
Det er klart, at hvis de bestemmelser, der ligger i forslaget, bliver gennemført, og det er der jo flertal for her i Folketingssalen, så afgår mange af de her spilleklubber ved en stille og rolig død, og det har vi det stille og roligt med.
Dermed tak for tilslutningen.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-04-21:
Vi synes, det er et rigtig godt initiativ, De Konservative her har taget ved at fremsætte dette beslutningsforslag, og derfor er det selvfølgelig også tilfredsstillende at høre ministerens positive modtagelse af det, at der er noget i gang allerede, og at ministeren vil tage initiativ i den nye samling.
Det er jo et paradoks, at der er langt mere kontrol med kasinoer end med de private spilleklubber.
De private spilleklubber har sikkert både større omsætning og også større procentvis indtjening end kasinoerne, men de er uden for kontrol.
Det kan godt være, at private spilleklubber ikke giver anledning til uro, som det fremgår af Forlystelsesudvalgets betænkning, der er citeret i bemærkningerne; men når der i de samme bemærkninger står, at det er utvivlsomt, at mange spilleklubber drives på en sådan måde, at der finder en overtrædelse af straffelovens hasardbestemmelse sted, er der jo ikke meget at være i tvivl om.
Rockernes indtog og involvering i branchen er selvfølgelig også fuldstændig uheldig, og jeg tror, det var Dansk Folkepartis ordfører, der sagde, at der også kunne være tale om sorte penge.
Det kan vist ikke siges meget stærkere, at spilleklubber simpelt hen er stedet for hvidvaskning af sorte penge, og det kan vi selvfølgelig heller ikke acceptere.
Der er på den baggrund ikke så meget at betænke sig på efter vores opfattelse.
De Konservatives forslag anviser også nogle nødvendige kontrolforanstaltninger.
Etablering af private spilleklubber skal kræve tilladelse fra kommunen, opstilling af blot en enkelt automat tilladelse fra politiet, og det er helt i orden også med en kommunal afgift.
Alt i alt vil vi i Kristeligt Folkeparti gerne være med til at begrænse hele den spillemani, der er i vores samfund, og som jo desværre for nogle uheldige mennesker udvikler sig til ludomani, som er en ganske alvorlig sygdom.
Jeg kan jo ikke lade være med at se vores spillemani og vores indsamling til Kosova i en sammenhæng.
Når vi kan indsamle mellem 50 mio. kr. og 100 mio. kr. til Kosovo, så er det vel ikke mere, end der spilles for på en uge i Danmark.
Det har altså et omfang, som er urimeligt, og som også er skadeligt, desværre, for dem, der ikke kan tåle at få det i blodet.
Så forslaget har vores fulde tilslutning.
Peter Skaarup (DF), 1999-04-21:
I Dansk Folkeparti er vi meget positivt indstillet over for det forslag, vi behandler her.
Vi synes, det er rigtigt, at man laver en øget kontrol med de private spilleklubber.
For nogle år siden indførte Folketinget en meget restriktiv lovgivning, når det gjaldt kasinospil, og de maskiner, man har på kasinoerne, ligner jo dem, man har i mange private spilleklubber.
Derfor synes vi også, det er rigtigt, at der sker en ligestilling, så der ikke er meget kraftige restriktioner over for kasinoer og lign. og ikke over for disse private spilleklubber, som florerer mere og mere.
Det har også vist sig, at rockere tjener store penge ved hjælp af de klubber, og at der har været sorte penge involveret.
Vi synes selvfølgelig, det er forkasteligt, hvis det er sådan, at det florerer på den måde.
Idrætsforeninger og andre foreninger må overholde lovgivningen på området, og derfor er det også rimeligt, at den slags private spilleklubber, der hentydes til i forslaget, bliver underlagt den samme lovgivning.
Derudover skal vi henvise til Forlystelsesudvalgets betænkning af 1997, hvoraf det fremgår, at man mener, det vil være en rigtig ting at indføre de samme kontrolforanstaltninger for de private spilleklubbers spilleautomater som for automater i restaurationer og på forlystelsessteder for at sikre, at spillene afvikles på korrekt måde.
Der er altså gode grunde til, at vi forhåbentlig her i dag kan få nogle positive meldinger fra et flertal af partier om, at man vil skabe ligestilling mellem f.eks. kasinoer og de private spilleklubber, så vi fremover kan gribe ind over for de sorte penge og rockernes aktiviteter, som bl.a. har fundet sted på området.
Anne Baastrup (SF), 1999-04-21:
I SF støtter vi principielt, at der bliver taget hul på spørgsmålet om, hvordan man kan kontrollere de private spilleklubber, og vi støtter som udgangspunkt De Konservatives forslag.
Vi er i hvert fald fra SF's side imod, at det skal udvides til også at omfatte tivolispil, og at det skal udvides til også at omfatte regnskaberne.
Alt i alt vil jeg sige, at der er en principielt positiv indstilling fra SF's side til dette forslag.
Det kan være, vi vil komme med nogle ekstra bemærkninger, og det kan være, der er noget, der skal blødes op af hensyn til, at vi ikke laver en eller anden form for blokering for en anden og mere fornuftig linje, når ministeren skal i gang med sit lovforslag og kommer frem med det til efteråret, som han jo lovede før.
Så skulle jeg hilse fra Enhedslisten og sige, at de er enige i SF's holdning.
Inge Dahl-Sørensen (V), 1999-04-21:
Det Konservative Folkepartis beslutningsforslag om private spilleklubber hilser Venstre velkomment, og vi støtter forslaget.
Og det gør vi, fordi der er et stort hul i loven, som det ser ud i dag.
Opskriften er ganske enkel: Man opretter en forening, som officielt støtter et godt formål, man finder et tomt lokale, og så laver man en aftale med en automatudlejer, så har man en privat spilleklub, hvor pengene helt af sig selv strømmer ned i kassen. Mange har set den fidus.
Spørger man i landets politikredse, viser det sig, at der i 1996 var 117 klubber med i alt 2.500 gevinstgivende spilleautomater, og antallet er stadig voksende.
Klubberne omsatte sidste år for mellem 400 mio. kr. og 500 mio. kr., og der er ingen kontrol med, hvor meget spilleklubberne tjener ind.
Danmark har generelt en af verdens mest restriktive love for tips og lotto og spillekasinoer; men når det gælder private spilleklubber, hersker lovløsheden.
Derfor bør klubberne underkastes samme kontrol som andre spillesteder.
Efter forslaget skal klubberne have tilladelse af kommunen til opstilling af spilleautomater, de skal betale
den samme afgift som alle andre, og gevinstgivende spilleautomater skal løbende kontrolleres, så de ikke kan nulstilles efter behov.
Ejerne kan i princippet bare tømme maskinen, nulstille tælleren og putte pengene i lommen, og det sker, uden at der bliver grebet ind.
I dag er det politiet, som giver tilladelse til opstilling af automater, og tilladelsen gives altid, medmindre politiet får et tip om, at ikke alt foregår efter bogen.
Derfor kan klubberne undlade at have tælleværk på maskinerne.
Klubben er kun ansvarlig over for sin egen bestyrelse, den skal ikke sende regnskab til Told og Skat, og den er også fritaget for moms og afgifter, i og med at den støtter et velgørende formål - også selv om det uselviske bidrag er svært at få øje på.
I lovgivningen er der nemlig ikke sat tal på, hvor stor en procentdel af overskuddet der skal gå til et godt formål.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-04-21:
Jeg vil gerne sige tak for svaret og for, at vi er enige om, at her er en vigtig sag.
Så har jeg også noteret mig, at man via de danske diplomatiske repræsentationer i udlandet, f.eks. ambassaden i Bonn osv., fra landbrugsattacheernes side prøver på at kortlægge de markedsmuligheder, der er, og rapporterer tilbage, således at man har et materiale, man kan bruge.
Det synes jeg er aldeles nyttigt; det vil jeg gerne fremhæve.
Jeg synes, der er ét svagt punkt i kæden, som man måske kunne gøre noget ved.
Og det er store virksomheder som f.eks. MD Food.
Kunne det ikke være nyttigt, at ministeren tog et møde med dem, for som det fremstilles i pressen i hvert fald, ser det ikke helt ud, som om de har det gåpåmod og den fremsynethed, som er nødvendig for at gå ind og prøve på at være med til at erobre et nyt marked, som der ligger en mulighed for?
Jeg vil også godt spørge, om ikke, når vi netop snakker om mælk, situationen kan blive sådan, at der rent faktisk i løbet af foråret, hvis det går godt med omlægningen, hvad meget jo heldigvis tyder på i øjeblikket, rent faktisk i løbet af meget kort tid vil være mælk også til dansk eksport.
Henrik Dam Kristensen (S), 1999-04-21:
Jeg er enig med hr. Keld Albrechtsen i, at vores statskonsulenttjeneste er en vigtig brik hertil: at kunne følge disse markeder og sende impulser tilbage til producenter i Danmark; så der skal være et ordentligt fornuftigt sammenspil, som vi bestræber os på at have i Danmark med hensyn til vores landbrugsattacheer.
Det er nemlig fuldstændig korrekt, at vi har den glædelige udvikling, at vi vel omkring sommer runder et sted omkring 22-23 måske op til 25 pct. af drikkemælken, som vil være økologisk produceret.
Så må man håbe, at der kunne blive genereret noget mere økologisk mælk, noget mere økologisk smør og andre mejeriprodukter til det danske hjemmemarked. Det tror jeg faktisk at der vil være basis for.
Men selv set i det lys
er sandsynligheden for, at der vil være behov for også her hurtigt at tænke på eksportmuligheder, til stede.
Så derfor vil jeg bare sige til hr. Keld Albrechtsen, at vi faktisk i de systemer, vi har, de fora, vi har sammen med dem, der producerer - og det er jo ikke kun MD Food, det er jo bredt; vi har også mange spændende mindre virksomheder på det her område - rent faktisk har en dialog i gang på det her område; jeg ser de samme både perspektiver, men også, hvis vi ikke gør noget, faremomenter som hr. Keld Albrechtsen.
Så det er vi opmærksomme på, og jeg er også personlig opmærksom på det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-04-21:
Når nu det altså er sådan, at disse her ting faktisk flyder, og der ikke er noget regelsæt - så siger ministeren ganske vist, at det må vi ikke for EU; men det kan jo ikke være rigtigt, når der ikke er noget regelsæt - vil ministeren så i det mindste ikke være med til, at vi laver et regelsæt, der gælder i Danmark indtil videre? Jeg vil også godt spørge, om det ikke er korrekt, at man i andre EU-lande, f.eks. i Østrig og Luxembourg, faktisk har afvist gensplejset majs f.eks. fra selskabet Novartis, som man simpelt hen ikke ville have ind.
Det var i modstrid med EU's regler, men det er, så vidt jeg ved, ikke blevet påtalt fra EU-Kommissionens side, så jeg vil godt spørge ministeren, om ikke situationen er sådan, at det faktisk ville være rigtigst af Danmark at gøre ligesom i Østrig og Luxembourg og så simpelt hen gå ind og lave et nationalt regelsæt, når EU ikke har et.
Og så vil jeg godt spørge ministeren, om det udkast til nye regler, der ligger, er lige så dårligt med hensyn til mærkning som det på fødevareområdet.
Ja, man må jo sige, at ministeren er totalt EU-fikseret.
Men jeg vil godt spørge ministeren, om ikke det er rigtigt, at man faktisk har lavet nationale særregler i hvert fald i Luxembourg, Østrig og Frankrig.
Jeg har også fået oplyst, at man er i gang med at vedtage et generelt genforbud i et land som Grækenland.
Og når der kommer disse aktioner fra disse landes side, er det jo, fordi der simpelt hen i virkeligheden ikke sker
noget positivt i EU på det her område.
Derfor forstår jeg ikke, må jeg sige, at ministeren ikke tager imod tilbudet om, at vi sammen kunne lave en lovgivning.
Jeg tror ganske givet på, at ministeren kunne få flertal for en lovgivning på foderområdet, så vi sikrer danske regler, i hvert fald indtil EU en dag måtte få snøvlet sig sammen til det. Var det ikke en idé, der var værd at overveje for ministeren?
Jeg kan faktisk godt garantere ministeren, at det vil være muligt at få et sådant flertal i Folketinget.
Jeg er ret sikker på, at SF nok også vil være med.
Henrik Dam Kristensen (S), 1999-04-21:
Jeg er ikke i stand til - og det ville være ukvalificeret af mig - her at bekræfte andre landes holdning; det tror jeg jeg skal have undersøgt lidt bedre.
Men får jeg et spørgsmål, vil jeg selvfølgelig sørge for, at spørgeren hurtigst muligt får et svar på disse konkrete spørgsmål om tiltag i andre lande.
Til hr. Keld Albrechtsen: Jeg kan desværre ikke sige andet end det, jeg sagde i mit første indlæg: Kræfterne skal for mit vedkommende først og fremmest lægges i at sikre så gode fællesskabsregler som overhovedet muligt.
Det mener jeg, både på kort, men ikke mindst på lang sigt, er til størst gavn også for dem, som ønsker at købe produkter, som ikke er fremstillet på baggrund af genmodificerede organismer.
Jeg er ikke på stående fod i stand til at redegøre for tiltag, som Østrig og Luxembourg skulle have foretaget.
Men det kan vi jo få undersøgt nærmere. Med hensyn til en dansk enegang på området tror jeg, jeg vil advare imod det. Jeg tror, det vil være betydelig bedre at bruge kræfterne på, at vi så hurtigt som muligt får lavet ordentlige og præcise regler, som betyder, at de landmænd, som vil producere på baggrund af GMO-frit foder, også vil kunne gøre det, som vi nu kender det i den økologiske produktionsmetode, hvor det jo netop er tilfældet, at her er det GMO-frit.
Men her er det igen - og det kan vi jo så være uenige om, og det er sådan set fair nok - også op til dem, som efterspørger et produkt, at stille krav bagud i leddet, dvs. til foderstofvirksomheder i Danmark, at de stiller præcise krav til dér, hvor de køber deres foderstoffer, hvad enten det er USA eller det er andre steder.
Har de et ønske om, at de skal være fri for genmodificerede organismer, jamen så må der stilles klare, præcise krav til det. Så summet op vil jeg gerne sige til hr. Keld Albrechtsen: Jo, jeg mener, hr. Keld Albrechtsen har ret i, at her er der et område, hvor der er et hul, og som ikke er gjort færdigt; kræfterne bør efter min bedste overbevisning lægges i, at vi så hurtigt som muligt får sikret også fælles EU-regler på det her område.
Det kan jeg ikke bekræfte.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-04-21:
Jeg må jo så også på dette her punkt sige, at også her vil Enhedslisten så formentlig blive nødsaget til at fremsætte et lovforslag, så vi i begyndelsen af den nye folketingssamling kan få et grundlag at tage stilling på.
Men jeg forstår ikke ministerens helt ensidige optagethed af lige netop EU-regler.
For som jeg har forstået det - det kan ministeren måske bekræfte - lægger USA i øjeblikket et kolossalt pres på EU for at få EU til at svække sine regler.
Og jeg har forstået det sådan, at EU-Kommissionen er på retræte i forhold til USA.
Så kan ministeren bekræfte, at det faktisk ikke ser ret godt ud med hensyn til at få de fælles regler i EU, som ministeren sætter al sin lid til?
Kunne ministeren så ikke sende os en redegørelse for grundlaget for den optimisme, som ministeren har, og som det selvfølgelig ville glæde mig meget virkelig var rigtigt?
Men jeg får bare oplysninger næsten hver dag om, at den amerikanske regering udfolder en enorm aktivitet i øjeblikket, virkelig en kampagne, for at få undermineret alle forsøg på at regulere det her område.
Henrik Dam Kristensen (S), 1999-04-21:
Det, jeg kan sige til hr. Keld Albrechtsen, er, at vi er nogle, som er optaget af, af mange forskellige hensyn, at vi så hurtigt som muligt får gode og præcise regler, også når det gælder mærkning i forhold til GMO-foder. Og det arbejdes der rent faktisk med i forskellige sammenhænge i EU i øjeblikket. Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-04-21:
f.eks. England og Tyskland?
Disse udgøres ifølge analysen især af det britiske og tyske marked, hvor efterspørgslen på økologiske fødevarer er stærkt stigende.
Men de potentielle eksportmuligheder udnyttes ikke af de danske økologiske fødevareproducenter.
Eksempelvis fremgår det af Jyllands-Postens artikel, at der på verdens største fagmesse for økologiske konsumvarer, afholdt i Nürnberg i år med 1.300 udstillere, kun deltog fem danske fødevarefirmaer.
I »Aktionsplan II« for økologi, under afsnit 7.5 »Initiativer til fremme af eksporten«, anbefales det at udarbejde en strategi for en imagekampagne for danske økologiske produkter på eksportmarkederne, herunder messeaktiviteter, samt at Plantedirektoratet og Veterinær- og Fødevaredirektoratet i samarbejde med Det Økologiske Fødevareråd skal medvirke til at synliggøre danske økologiske produkter på eksportmarkederne.
Men anbefalingerne har tilsyneladende endnu ikke udmøntet sig i form af konkrete planer fra regeringen.
Jyllands-Postens analyse fastslår, at nu haster det med den konkrete handling - indsatsen fra dansk side på eksportmarkedet halter langt bagud i forhold til efterspørgslen på økologiske fødevarer.
Nu havde vi jo forleden en debat om »Aktionsplan II - økologi
i udvikling«, hvori indgik muligheden for at styrke eksporten.
Og de oplysninger, som bl.a. blev fremlagt i Jyllands-Posten forleden, viser jo, at der f.eks. i et land som Tyskland ligger et enormt marked.
I dag sælges kun 2 pct. af fødevarerne i Tyskland som økologiske, og umiddelbart ligger 5 pct., måske endda 10 pct. af det samlede fødevaresalg i Tyskland lige foran at kunne være økologisk med en voldsom eksportmulighed for dansk landbrug.
Og meget tyder på, at dansk landbrugs organisationer ikke helt tilstrækkeligt er oppe på mærkerne.
Derfor tror jeg, det ville være nyttigt, hvis ministeren gik ind.