Annie Lunde Hansen (CD), 2000-03-16:
Der er da heller ikke tvivl om, at dette by- og boligpolitiske tiltag kun er ét af midlerne til at komme problemerne til livs.
Det er selvfølgelig også baggrunden for, at ministeren har fremsat disse to forslag som led i regeringens handlingsplan.
På den anden side tror vi ikke på, at opgaven kan løses uden en forståelse for og accept af de regler og midler, som tænkes anvendt i indsatsen.
Netop derfor er det utrolig vigtigt at få vurderet og afvejet de forskellige indsigelser, som er kommet og vil komme, mod bl.a. disse to lovforslag, som trods de gode hensigter alligevel giver anledning til en stribe af spørgsmål. Tager man eksempelvis forslaget om beboermaksimum i beboelsesejendomme, er der flere ting, som springer i øjnene.
Der er ingen tvivl om, at et meget stort antal beboere i en enkelt lejlighed i høj grad bevirker en hurtigere nedslidning end normalt, og det kan medføre endog meget store ulemper for naboer, over- og underboere.
På den anden side er der altså tale om indgreb i ting, som vel almindeligvis tilhører privatsfæren, nemlig udlejers ret til inden for bestemte rammer at råde i forhold til sine lejere samt privatpersoners ret til selv at bestemme, hvordan de vil indrette sig på deres enemærker.
Med dette forslag giver man nemlig kommunerne mulighed for at bryde ind i kontrakten og ophæve den, hvis beboerantallet i fremtiden overstiger det fastsatte.
For ellers får vi først mange problemer, hvis boligerne ikke findes til disse mennesker.
Her mener vi, at der er en hel række spørgsmål, som nøje bør afklares.
Efter vores opfattelse
vil denne del af forslaget nemt kunne medføre, at der skabes en for forbrugerne uforståelig forskelsbehandling på tværs af kommunerne, bl.a. fordi der ikke klart er gjort rede for, hvilke forhold og behov kommunerne kan eller skal lægge vægt på i forbindelse med deres overvejelser af at sætte reglerne i kraft. Noget andet er, at det også kunne være rart lidt bedre at få belyst store familiers fremtidige mulighed for at skaffe sig en lejlighed.
Desuden er vi i CD meget betænkelige ved, at det efter forslaget ikke vil være muligt at påklage kommunalbestyrelsens afgørelse om dispensationer.
Når det gælder kommuners og boligorganisationernes mulighed for at aftale mere fleksible udlejningsregler, synes vi, at der er mange fornuftige perspektiver i et sådant forslag, men der er altså også en gruppe mennesker, som sikkert ikke vil blive en del af de udlejningskriterier, som aftales.
Det kan jo nemt være
personer, som gennem mange år har været skrevet op på venteliste til bedre almennyttige boliger.
De seneste år har de endda måttet betale for deres forbliven på disse lister. Gennemføres dette forslag i sin yderste konsekvens, betyder det faktisk, at der herefter kun vil være 10 pct. af boligerne til rådighed for de mennesker, som har stået på venteliste 10 år, 20 år, ja, måske 30 år.
Er dette rimeligt?
Her ser CD meget gerne en aftale med regeringen og Kommunernes Landsforening om, at nogle flere kommuner bygger almene boliger, også dér, hvor der i dag næsten ikke findes nogen.
I CD synes vi, at ideen med de fleksible udlejningsregler er rigtig god, men hvis forslaget viser sig at være så vidtgående, at det reelt betyder, at personer på ventelister udelukkes fra at få opfyldt deres ønsker, vil vi ikke være med.
Der er altså efter vores mening brug for at kigge lidt nærmere på konsekvenserne og på procentfordelingen.
Forslaget om støtte til fysisk renovering og huslejenedsættelser er efter vores mening meget fornuftigt, og det vil jeg ikke knytte mange kommentarer til.
Derimod giver spørgsmålet om kommunal anvisningsret til private andelsboliger anledning til mange overvejelser.
I CD er vi modstandere af en generel offentlig anvisningsret til private boliger, som helt eller delvis bygger på tvang.
Der er ingen tvivl om, at der er et helt klart behov for at få inddraget private boliger i løsningen af boligsociale problemer og integrationsproblemer.
Det erkender vi.
Men omvendt er tvangsmæssig råden over private lejeboliger en indskrænkning i den private ejendomsret, og den skal vi altså også værne om.
Anvisningsret til privatejede boliger bør derfor kun etableres ved aftale.
Derfor vil vi allerede her opfordre ministeren til at forsøge at få frivillige aftaler i stand og eventuelt se, om ikke der skulle være mulighed for at forbedre loven om kommunal anvisningsret, så den blev lidt mere attraktiv for kommuner og private udlejere.
Vi er dog enige i, at der selvfølgelig bør kunne stilles krav, når der er tale om byggeri med væsentlig offentlig støtte.
Derfor bakker vi selvfølgelig også op om den kommunale anvisningsret til almene boliger, som vi kender den i dag.
Efter forslaget skal fremtidige tilsagn betinges af en kommunal anvisningsret, og det gælder både de støttede og de ustøttede private andelsboliger.
I CD mener vi, at ydelsesstøtten til de støttede andelsboligforeninger er af en sådan karakter, at det vil være berettiget at stille krav til de involverede andelsboligforeninger, og vi kan derfor støtte betingelsen om anvisningsret til disse boliger.
Derimod synes vi, at en anvisningsret på baggrund af en meget beskeden garanti til de ustøttede andelsboliger er en for os for vidtgående betingelse.
Dette taler efter vores opfattelse imod en kommunal anvisningsret.
De ustøttede private andelsboliger er jo i modsætning til de støttede heller ikke omfattet af en række forbehold, eksempelvis Byggeskadefonden, udbudsregler og arealgrænser. Alt i alt synes vi i CD, at der er mange gode intentioner i disse forslag, men der er altså dele, vi ikke kan støtte, og i øvrigt mener vi, at der er en række spørgsmål, som trænger til at blive afklaret under udvalgsarbejdet.
Hr. Egil Møller svarede mig ikke på det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte ikke efter en venteliste til alle boligselskaber.
Men i lovforslaget står, at hvis man går ind i de selskaber, hvor der er store problemer, og hvor der har været problemer længe, som vi nu skal til at løse, så er der ingen ventelister.
Jeg ville bare have bekræftet, at hr. Egil Møller havde læst det, der står i lovforslaget.