Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-28:
Også jeg takker for debatten, som jeg egentlig synes har været opløftende, også selv om der kun er ét parti, nemlig Dansk Folkeparti, der direkte støtter mit forslag til vedtagelse, og det siger jeg tak for.
Det er en klar udmelding. Men så har der været partier, nemlig Det Konservative Folkeparti og Kristeligt Folkeparti og til dels også Venstre, som har meldt ud, at der er alvorlige problemer, at der er et misforhold mellem de meget store udgifter på folkeskoleområdet og så resultaterne i form af børn, der har færdigheder og kunnen og viden og nogle gode holdninger til arbejde og til studier. Her afslutningsvis kunne der være grund til lige at præcisere, hvad det af regeringen selv nedsatte ekspertudvalg med embedsmænd fra Statsministeriet og Finansministeriet og Undervisningsministeriet og andre ministerier, som kom med rapporten: »Kvalitet i uddannelsessystemet« i juni 1998, anbefaler.
De anbefaler en række ting.
Jeg nævner bare nogle enkelte af dem.
De anbefaler en styrket målfastsættelse i folkeskolen.
Det er det, som undervisningsministeren har taget fat på: at præcisere målene for, hvad man skal kunne i de enkelte fag i folkeskolen.
Det er selvfølgelig rigtigt, og det er godt, og bl.a. derfor er man på den rigtige vej.
Så anbefaler man som en anden ting - det har ikke været fremme i debatten her i dag - en styrket faglig kompetence hos lærere i centrale fag i folkeskolen.
Dér var den igen.
Og det er jo ikke en hetz mod lærerstanden at anbefale, at der er brug for en styrket faglig kompetence.
Det er jo også det, som rektor for Danmarks Pædagogiske Universitet for ganske nylig sagde på sin pragtfulde bramfrie facon i et dagblad, nemlig at der altså er brug for faglige ambitioner og faglig kunnen i lærerkorpset i et andet omfang, end tilfældet er i dag.
Flere - også ordførere for partier, som jeg ikke deler holdning med i det her spørgsmål - var inde på, at der trods alt er en, skal vi sige, positiv udvikling i gang.
Jeg tror, det var fru Anne Baastrup fra SF, der kom til at sige, at nu var man inde i en positiv gænge, og at der med »Folkeskolen år 2000« var sat nogle ting i gang, og at læsefærdighederne i mange kommuner var blevet strammet op.
Det er da bl.a. på baggrund af den hårde debat, som var midt i 1990'erne, at der blev sat gang i det, det tror jeg også fru Anne Baastrup gjorde opmærksom på.
Men så skyndte hun sig at tage afstand fra det hele: Men der er jo ingen sammenhæng i det.
Det kan også være ligegyldigt, det afgørende er, at der er sket noget.
Man er klar over, at der er problemer.
Spørgsmålet er, om der er sket nok.
Og spørgsmålet er, om der vil ske nok med de tiltag, der er sket, eller om der er brug
for en ny handlingsplan, sådan som jeg har foreslået i mit forslag til vedtagelse
Jeg mener jo det sidste.
Jeg vil ganske kort sige lidt til de enkelte ordførere.
Til Venstres ordfører: Jeg synes nok, man var lidt hård i analysen.
Men jeg fornemmede alligevel, at der skal ske noget på folkeskoleområdet, når der forhåbentlig kommer en ny regering til magten.
For det er Venstre jo af folkeskoleforliget.
Hvor længe vil man føle sig bundet af det folkeskoleforlig, som fandt sted i 1993, mener jeg det var?
Skal man aldrig kunne stramme ordentligt op på folkeskolen, så vi kan få børn, der trives, og lærere, der ikke flygter fra folkeskolen?
Engang i fremtiden?
For det er vistnok Venstres problem.
En tak til Det Konservative Folkepartis ordfører, som i høj grad vedstod, at der er problemer, der er endda store problemer, og som bebudede, at man kommer med sit eget forslag engang i slutningen af april.
At man ikke kan støtte mit forslag til vedtagelse, nå, lad så det være.
Jeg er da ligeglad, bare der kommer til at ske noget. Kristeligt Folkeparti pegede som det eneste parti på familiens betydning, og det er vigtigt.
Det har så ikke været inde i debatten.
Vi kan heller ikke nå alt.
Men forudsætningen for, at skolen kan fungere, at lærerne har en chance for at bibringe eleverne kundskaber og færdigheder og ordentlige holdninger, er jo, at forældrene har gjort deres del af opgaven, nemlig givet deres børn omsorg, tid og kærlighed og en opdragelse, så det er muligt at undervise. Tak til fru Tove Videbæk for at understrege det.
Så må jeg så bare sige til slut, at fronterne jo så er trukket op.
Socialdemokratiet, De Radikale, Socialistisk Folkeparti og Enhedslisten står på den linje, der siger, at det er godt nok, der skal ikke gøres noget særligt, der skal bare flere ressourcer til.
Det er så lidt overraskende i hvert fald for mig, at også CD befinder sig derovre.
Man skal altså ikke regne med CD i en reform af folkeskolen, når der bliver mulighed for det i løbet af forhåbentlig ikke så lang tid.
Jamen er det hetz mod folkeskolen at sige, at lærernes faglige niveau ikke er godt nok? Der er selvfølgelig nogle, der er rigtig gode, og der er nogle, der er helt fantastisk ringe.
Men hvis vi ser på gennemsnitsniveauet, så siger jeg, at det er ikke godt nok.
Og det er en væsentlig forklaring på, at der er børn, som f.eks. ikke aner de mest elementære ting i samfundsfag og geografi.
Må jeg spørge fru Susanne Clemensen, om rektoren for Danmarks Pædagogiske Universitet, som for mindre end 14 dage siden i et stort dagblad sagde, at lærernes faglige niveau og deres faglige ambitioner er helt uantagelige, hetzer mod skolelærerne, eller tager han et væsentligt problem op?
Mener fru Susanne Clemensen, at hvis rammerne blev bedre og man fik nogle bedre og måske større klasseværelser eller nogle arbejdslokaler, som det blev nævnt, til lærerne, så ville der være flere elever, der kunne svare rigtigt på spørgsmålet, om Glistrup har været statsminister i Danmark?
Der var der et stort flertal af 9. klasse-eleverne, der sagde: Ja, det har han.
Eller at så vil der komme en bedre besvarelse af spørgsmålet: Hvad hedder Belgiens hovedstad?
Det var kun halvdelen, der kunne svare, at det var Bruxelles.
Resten anede det ikke.
Mener fru Susanne Clemensen virkelig, at undervisningen er god nok, og at den kunne blive bedre, hvis bare de fysiske rammer blev bedre?