runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2002-04-11:
Den proces, vi er i gang med med at rationalisere og samle lovgivningen omkring den finansielle sektor, synes jeg er positiv på flere måder.
Om ikke andet bliver det lettere for formanden at læse op, når der kun er én sætning, frem for at man skal have de her lovforslag, der indeholder ti sætninger; det er jo helt uholdbart.
Så alene af den grund synes jeg, det er positivt, at det her samleprojekt fortsætter.
Jeg har ikke nogen bemærkninger specielt til det her lovforslag, for de tiltag, der ligger i lovforslaget, er vi enige i, bortset fra de kommentarer, jeg gjorde under det forrige lovforslag omkring god skik-reglerne, hvor jeg sagde, at vi vil sætte ind og få undersøgt de problemstillinger nøje, så vi sikrer den bedst mulige forbrugerbeskyttelse.
Men de øvrige tiltag, der ligger i lovforslaget, har vi ikke nogen indvendinger imod.
Lars Barfoed (KF), 2002-04-11:
Vi har jo haft lejlighed til under debatten om det foregående lovforslag at drøfte forslaget om at samle kompetencen til at udstede god skik-regler hos økonomi- og erhvervsministeren, så det skal jeg ikke bruge mange ord på her, men blot gentage, at vi synes, det er et godt forslag.
Vi synes også, det er rigtigt, at man, som der er lagt op til i lovforslaget, fortsætter processen med at samle den finansielle lovgivning i én samlet lov.
Det vil betyde en forenkling og en større overskuelighed omkring den finansielle lovgivning.
Vi synes, det er rigtigt at gøre det, og ser frem til, at processen forhåbentlig kan blive gjort færdig i næste folketingssamling.
Det er også tilfredsstillende, at der er lagt op til, at danske finansielle virksomheder får den yderligere konkurrencedygtighed, der ligger i, at de også kan benytte den nye form for kernekapital i form af et gældsinstrument udstedt i fremmed valuta, som der er lagt op til, og som finansielle virksomheder i en lang række andre lande efterhånden har mulighed for at benytte sig af til at styrke deres kernekapital.
Jeg kan forstå, at der stadig væk er en vis usikkerhed omkring den skattemæssige vurdering af disse gældsinstrumenter, fordi der er tale om gæld med en ubestemt løbetid.
Der håber jeg, at Skatteministeriet meget hurtigt får sikret, at det også kan blive anerkendt som en gæld, og at det derefter kan blive anvendt aktivt af danske finansielle virksomheder, for det er jo det, der skal til, før det kan anvendes på fornuftig vis.
Forslagene omkring Skibskreditfonden kan vi også støtte.
Skibskreditfonden har en ganske væsentlig betydning for at sikre en fornuftig og konkurrencedygtig finansiering af danske skibe.
Skibskreditfonden er på næsten alle områder at sammenligne med et realkreditinstitut, og derfor kan vi støtte, at der skabes den fornødne sikkerhed for, at ejere af skibskreditobligationer sidestilles med ejere af realkreditobligationer, også når det gælder retsstillingen i tilfælde af konkurs.
Jeg skal blot til sidst nævne de nye regler, der bedre sikrer forbrugernes retsstilling i tilfælde af, at de kautionerer.
Vi synes, det er et godt og et rigtigt skridt, at der nu lovgivningsmæssigt følges op på den aftale, som Finansrådet
og Forbrugerrådet har indgået.
Så Det Konservative Folkeparti kan tilslutte sig dette lovforslag, men vil naturligvis nærmere vurdere de mange høringssvar, der er indkommet, under udvalgsbehandlingen.
Frode Sørensen (S), 2002-04-11:
Jeg vil gerne spørge Dansk Folkepartis ordfører, fru Colette Brix, om fru Brix mener, at der kan være så grove overtrædelser af konkurrenceloven, at frihedsstraf er nødvendig.
Når jeg stiller spørgsmålet, er det jo, fordi konkurrenceloven har været til revision flere gange, som også Venstres ordfører var inde på, og jeg mener at erindre fra en tidligere Dansk Folkeparti-ordfører, at der var en positiv holdning til, at overtrædelserne kunne være så grove, at frihedsberøvelse var nødvendig.
Colette L. Brix (DF), 2002-04-11:
God skik for den finansielle sektor skal fremover ligge hos økonomi- og erhvervsministeren.
Pengeinstitutter, fondsmæglerselskaber og realkreditinstitutter får mulighed for at udstede kernekapital i fremmed valuta.
Der er indførelse af særlig forbrugerkaution, og obligationer udstedt af Danmarks Skibskreditfond sidestilles med realkreditobligationer i en konkurssituation.
God skik for den finansielle sektor skal fremover ligge hos økonomi- og erhvervsministeren.
Begrundelsen for denne ændring er identisk med L 172's argument for regulering af god skik for handel med værdipapirer.
Pengeinstitutter, fondsmæglerselskaber og realkreditinstitutter får mulighed for at udstede kernekapital i fremmed valuta.
Dette må betragtes som et nyt instrument for erhvervslivet for at få tilført kapital på det internationale marked.
Det må ses som et positivt forslag.
Dansk Folkeparti støtter dette forslag.
Indførelse af særlig forbrugerkaution: Dette er et forslag, der beskytter kautionister, som kautionerer uden for erhvervsforhold.
Forslaget sætter bl.a. en tidsgrænse på, hvor lang tid en kaution er gældende.
Dansk Folkeparti støtter dette.
Obligationer udstedt af Danmarks Skibskreditfond sidestilles med realkreditobligationer i en konkurssituation.
Forslagets sigte er at sikre, at obligationer udstedt af Danmarks Skibskreditfond fortsat er at betragte som særlig guldrandede, hvilket sikrer en høj kurs og dermed bedre mulighed for at finansiere gennem disse obligationer.
Rikke Hvilshøj (V), 2002-04-11:
Lovforslaget indeholder foruden præciseringen af kompetenceforholdet ved udstedelse af regler om god skik, som allerede er blevet debatteret i forbindelse med lovforslag nr. L 172, en række yderligere tilpasninger og ændringer som led i processen med at harmonisere og ensrette den finansielle lovgivning.
Venstre bifalder, at der bliver taget endnu et skridt på vejen mod en fælles lov for den finansielle sektor, således at ensartede produkter i højere grad kan behandles ens, og således at der opnås et bedre overblik med mulighed for forenklinger.
Som tidligere nævnt noterer Venstre med stor tilfredshed, at der med lovforslaget etableres en klar kompetencefordeling til afløsning af den nuværende situation med overlappende kompetencer på god skik-området.
Det er, som jeg har fremført tidligere, klart i forbrugernes og virksomhedernes interesse.
Forslaget indeholder bestemmelser om afgiftens størrelse samt om beregningsmodel.
Denne fremgangsmåde bidrager til større klarhed om de enkelte virksomheders finansieringsforpligtelser.
Der indføres endvidere mulighed for, at virksomhederne kan indregne en ny form for kernekapital i overensstemmelse med Baselkomiteens retningslinjer.
Af konkurrencemæssige årsager er det vigtigt, at danske institutioner får samme mulighed for at tiltrække international kapital som virksomheder i andre lande. På samme måde indeholder lovforslaget et forslag om, at ejere af obligationer i Skibskreditfonden skal have fortrinsstilling ved konkurs.
Det vil have stor betydning for mulighederne for at afsætte disse papirer og derved muligheden for at yde lån på konkurrencemæssige vilkår.
Uden at gå i detaljer vil jeg godt her til sidst fremhæve forslaget om beskyttelse af kautionister uden for erhvervsforhold.
Reglerne indeholder en række beskyttelsesforanstaltninger for kautionisterne, og ud over at udtrykke tilfredshed med forslaget nævner jeg også reglerne af en anden årsag, nemlig at de er baseret på forhandlinger mellem Forbrugerrådet og Finansrådet.
Det viser nemlig, at hvis udgangspunktet er dialog og gensidig respekt og tillid, kan man faktisk nå ganske langt med få etableret fornuftige regelsæt.
Venstre kan tilslutte sig lovforslaget.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-04-11:
Først tak til dem, som støttede forslaget.
Det har jeg tilkendegivet mange gange.
I øvrigt er det jo et arvestykke, som ministeren har overtaget.
Der bliver rejst et spørgsmål fra hr. Frode Sørensen om Forbrugerombudsmandens mulighed for også i fremtiden at kunne anlægge civile retssager.
Jeg kan sige, at jeg er helt klar til at foretage en præcisering af lovforslagene, så det kommer til at stå mere klart, at Forbrugerombudsmanden også i fremtiden vil have mulighed for at anlægge civile retssager om god skik på området.
Så vil jeg gerne sige til hr. Ole Sohn og hr. Frode
Sørensen og andre også, at vi har forhandlet det her forslag, fordi vi ikke kunne leve med kompetenceproblemerne.
Jeg vil sige, som det også fremgår af materialet, at lovforslaget har undergået store forandringer på det område.
Vi er faktisk i en situation, hvor vi står med et lovforslag, som Forbrugerrådet har nikket til, og som branchen har nikket til. Så vil jeg lige sige til hr. Ole Sohn med hensyn til beskyldningerne om, at høringssvarene ikke har været ude til tiden, at det er noget, jeg er begyndt at se meget efter på baggrund af den debat, der har været.
Høringssvarene er sendt til Folketinget den 5. april.
Det er rigtigt, at så har vi måttet bruge tid på at lave et høringsnotat, men høringssvarene er sendt ud den 5. april.
Høringsnotatet, der så sumerer op, er sendt ud i går, den 10. april.
Til hr. Frode Sørensen, som spurgte, om jeg ville kommentere de tvistigheder, der har været imellem Forbrugerombudsmanden og branchen, kan jeg sige, at jeg har ikke tænkt mig at kommentere tvistighederne mellem Forbrugerombudsmanden og branchen her fra talerstolen.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-11:
Jeg synes, det er meget, meget svært at gennemskue, hvad der er godt, og hvad der skidt i det lovforslag her.
Der skal ikke være tvivl om, at vi fra vores side mener, at det er utrolig vigtigt, at vi har gennemsigtighed, kontrol og stærke regler for moral og god skik på dette område, især også hvis vi vil opbygge en folkelig aktieejerkultur, noget, som man jo er meget bedre til i eksempelvis Sverige, og som vi mener er nyttigt også for den folkelige medleven i virksomhedernes betingelser og liv osv.
Vi tror, det giver en større samhørighed imellem lønmodtagere, pensionister, virksomheder osv.
Så derfor er det et meget, meget vigtigt område her.
Vi kan ikke helt gennemskue, hvad der ligger i det her med, at man nu trækker bemyndigelsen ind til ministeren.
Det er da helt klart, at det er nyttigt, at det er på politisk gennemskuelig led, at reglerne fastsættes.
Men at vi ikke stadig væk har brug for Forbrugerombudsmanden til at være vagthunden, der beskytter forbrugernes interesser, det kan vi faktisk ikke rigtig forstå.
Så vi vil gerne bore i det under udvalgsbehandlingen.
Colette L. Brix (DF), 2002-04-11:
Ja, desværre har min sidemand vist nok taget min ordførertale med sig, men vi klarer det nok endda.
Dansk Folkeparti støtter lovforslag nr. L 172, og vi er selvfølgelig fuldstændig enige i, at insiderhandel skal der slås ned på, og det skal være så umuligt, som det overhovedet kan være.
Derudover vil jeg ikke sige så meget mere.
Jeg håber, min sidemand har brug for min ordførertale i aften, når hun skal sove.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-04-11:
Dette lovforslag indebærer, at Forbrugerombudsmandens kompetence til at fastsætte regler om god værdihandelsskik overføres til økonomi- og erhvervsministeren.
Umiddelbart er der tale om et fremskridt i forhold til det forslag, som økonomi- og erhvervsministeren fremsendte til høring, og hvor beføjelserne blev overladt til Det Finansielle Virksomhedsråd.
Alligevel mener vi stadig, at der er tale om et forslag, som forringer forbrugernes vilkår på det her område i stedet for at gennemføre en tiltrængt forbedring.
Behovet for større retssikkerhed og styrkelse af forbrugerhensynet inden for den finansielle sektor er dokumenteret af en lang række sager, som Forbrugerombudsmanden har ført inden for det her område.
Enhedslistens synes, at ministeren i stedet for burde overveje nogle af de metoder, man bruger i andre lande, jævnfør f.eks. Dansk Aktionærforenings henvisning til Finland og England.
I det hele taget tyder meget på, at der er brug for et langt mere grundigt og seriøst forarbejde, inden der vedtages en endelig lovgivning på det her område.
Således var høringsfristen på dette forslag ikke mere end godt 14 dage, og adskillige af de høringsberettigede parter har givet udtryk for, at de gerne vil indgå i et seriøst lovgivningsarbejde på området, hvis der er afsat den fornødne tid.
Det er vurderingen fra de høringsberettigede parter.
Enhedslisten er enig i, at der er et stort behov for at få mere styr på insideres private handel med aktier i deres respektive selskaber gennem etablering af et insiderregister og udvidelse af forbud mod insiderhandel.
Vi vil så under udvalgsarbejdet bore lidt mere i, om den udformning, som det her forslag har fået, er tilfredsstillende set i forhold til høringssvarene.
Ole Sohn (SF), 2002-04-11:
Med fare for at blive udråbt som radikal vil jeg sige både-og.
Det er klart en fordel, at retskraften i de udmeldinger, der kommer fra ministeriet, bliver stærkere.
Altså man får en bekendtgørelse; bekendtgørelser har en stærkere retskraft end en udmelding fra Forbrugerombudsmanden.
Helt enig.
Man kunne have valgt en anden model, og det er det, min kritik går på, ikke at man får nogle mere bindende regler; det er jeg helt med på.
Det er jo alt anden lige en fordel.
Det er grundlaget for, hvordan de bliver til, kritikken går på.
Men som jeg også sagde: Jeg medgiver, at i forhold til det oprindelige lovforslag er der sket en forbedring undervejs, og det er den positive kvittering, jeg gerne vil give.
Og så vil jeg gå høringssvarene og lovforslaget igennem med en tættekam for at se, om det er tilstrækkeligt, eller om det skal rettes mere op.
Jeg tror, det er det sidste, der er tilfældet.
Lars Barfoed (KF), 2002-04-11:
Nu siger hr. Ole Sohn, at Forbrugerombudsmanden bliver svækket, og det forstår jeg er sådan lidt negativt set fra hr. Ole Sohns synsvinkel.
Men må jeg godt spørge: Er det interessante her ikke, om forbrugerbeskyttelsen er stærkere eller svagere efter dette lovforslag?
Og der vil jeg sige - og det er det, jeg godt vil spørge hr. Ole Sohn, om hr. Ole Sohn ikke er enig med mig i - at faktisk bliver forbrugerbeskyttelsen klart styrket med dette lovforslag, fordi de retningslinjer, der nu lægges op til at økonomi- og erhvervsministeren kan udstede, har en langt stærkere retskraft end retningslinjer, som Forbrugerombudsmanden kan udstede.
Det er vel det, der i sidste ende er mere interessant, altså om forbrugerbeskyttelsen bliver stærkere, end om forbrugerombudsmandsinstitutionen som sådan står lidt stærkere eller lidt svagere i forhold til pengeinstitutter og andre finansielle virksomheder efter dette her.
Frode Sørensen (S), 2002-04-11:
Det foreliggende forslag skal ses i forlængelse af det netop behandlede L 172 og har også til hensigt at fastlægge, hvor kompetencen til at udstikke retningslinjer for god skik i den finansielle sektor ligger.
Jeg skal derfor undlade en debat, som på nær nogle få undtagelser ville blive en gentagelse.
Også ændringen vedrørende Skibskreditfonden ser vi positivt på.
Der sikres en fortrinsstilling for kreditorer i forbindelse med konkurs.
Det vil givet være med til at stimulere efterspørgslen; papirerne bliver det, man kalder guldrandede, og det giver de bedst mulige finansieringsforhold.
Som tidligere sparekassemand har jeg altid været ked af private kautioner, uanset om det er et nært familiemedlem eller en god ven.
Den dag, det går galt, går det også galt med venskabet.
Derfor er de særlige beskyttelsesregler, herunder en tidsbegrænsning af kautionen, et stort skridt i den rigtige retning.
Så når vi ser bort fra den forrige diskussion om god skik, som vi naturligvis vender tilbage til under udvalgsarbejdet med begge forslag, kan vi tilsige vores positive medvirken til et godt udvalgsarbejde.
Rikke Hvilshøj (V), 2002-04-11:
Til trods for at det ikke er længe siden, konkurrenceloven var til revision, har der været anledning til endnu en gang
at foretage nogle ændringer.
I Venstre håber vi, at vi med dette lovforslag kan skabe ro om konkurrenceloven i en længere periode, da det ikke er holdbart i længden alt for ofte at ændre på en af grundpillerne i dansk erhvervslovgivning.
Der er flere elementer i lovforslaget, som vi har til behandling her i dag.
Med dette lovforslag sender vi et politisk signal om, at de meget alvorlige overtrædelser af konkurrenceloven, som typisk er kartelsager, skal straffes med langt højere bøder end det, vi ser i dag.
Hvor vi i dag ser maksimumsbøder på 3 mio. kr., medfører vedtagelsen af dette lovforslag, at bøderne for de meget alvorlige sager starter ved 15 mio. kr.
Det bringer os i bedre overensstemmelse med de øvrige EU-lande.
Vi vil sende et klart signal
om, at vi ikke vil acceptere overtrædelser af konkurrenceloven til skade for forbrugerne. Konkurrence er en vigtig forudsætning for økonomisk vækst, og det er vigtigt for at sikre forbrugerne de billigste priser.
Konkurrenceloven tillader dog i særlige tilfælde offentlige konkurrencebegrænsninger, hvis det er en direkte eller nødvendig følge af anden lovgivning.
Samtidig præciseres det, at Konkurrencerådet også i relation til offentlige støtteordninger gennem en begrundet udtalelse vil kunne pege på mulige skadevirkninger for konkurrencen, eller hvis de mener, at det er til hinder for en effektiv samfundsmæssig ressourceanvendelse.
Lovforslaget rummer også nogle muligheder for Konkurrencestyrelsen i dens adgang til at fremskaffe det nødvendige materiale i forbindelse med kontrolbesøg.
Venstre kan støtte disse ændringer, da vi finder, at der er den rigtige balance mellem at sikre Konkurrencestyrelsen ordentlige redskaber til at kontrollere, at konkurrenceloven overholdes, og at der er en tilstrækkelig retssikkerhed for dem, der udsættes for kontrollen, og dem, der i øvrigt kan blive involveret i en kontrolundersøgelse.
Loven bliver således udvidet, så det er muligt at foretage ransagning hos f.eks. databehandlere, der løser nogle administrative opgaver for den berørte virksomhed.
Endelig bliver der strammet om lokale prisaftaler, der med dette lovforslag skal have en konkret godkendelse af Konkurrencerådet.
Det er f.eks. i høj grad et lokalt marked, når vi taler om køreskoler og ejendomsmæglere, og en forbruger kan ikke bruge det til særlig meget, at der i øvrigt er prisforskelle landsdelene imellem.
Her må en bagatelgrænse ikke være et dække over lokale prisaftaler.
Derfor er det vigtigt, at der stadig er mulighed for disse prisaftaler. Venstre kan støtte lovforslaget i dets helhed.
Leif Mikkelsen (V), 2002-04-11:
Ja man ved aldrig!
Så blev der indgået en fredsaftale om den her størrelse
over et antal år med et program, der skulle nå de nye grupper, som hr. Naser Khader taler om, og som også kunne stimulere foreningslivet
Når nu organisationernes mening om det bliver inddraget her, kan jeg sige, at man noterede sig jo på det tidspunkt
det flertal, der var her i Folketinget for at indføre det.
Og nu er der et andet flertal for ikke at indføre det.
Det er forskellen på, hvad organisationerne kan regne med af politik, der udstråler tillid og ikke mistillid. Til spørgsmålet om, hvordan man kan tro på, at organisationerne kan nå nogle af de her områder eller grupper af mennesker, ja, så har organisationerne gjort det i vid udstrækning over meget lang tid.
Der er heldigvis masser af eksempler på, hvordan foreningslivet har inddraget nye grupper, også flygtninge/indvandrere.
Men hvis ikke vi tror på Foreningsdanmark som grundlag for det fantastisk brede kulturliv, så er det selvfølgelig rigtigt at sige, at så vil vi gøre noget andet.
Jeg vil gerne understrege, vi tror på, at Foreningsdanmark også i fremtiden endnu stærkere kan inddrage nye grupper, nå nye områder, også svage grupper, også nye mennesker i Danmark, og at vi skal fastholde det pres på dem og ikke sige, at den opgave løser vi fra statens side.
Det bliver nemlig kun småting og lapperier, der ikke fylder noget.
Det, der fylder noget, er, at foreningslivet virkelig tager fat om den her problemstilling.
Jytte Andersen (S), 2002-04-11:
Dengang fru Elsebeth Gerner Nielsen var kulturminister, var hun også meget villig til at deltage i den dialog, som hr. Leif Mikkelsen omtaler som værdifuld, og som jeg så i øvrigt er enig i er værdifuld.
Sådan som jeg husker det, var baggrunden for at fru Elsebeth Gerner Nielsen lavede det her program, at de store idrætsorganisationer ikke levede op til den udfordring, der ligger i, at ældre, foreningssvage og etniske minoriteter ikke i et bare rimeligt omfang blev involveret i foreningsarbejde, i idrætsarbejde.
Hvad er det nye, som hr. Mikkelsen ser det, der skulle gøre, at de store idrætsorganisationer skulle tage udfordringen op nu?
Hvad er det nye?
Er det, at hr. Leif Mikkelsen er gået af?
Eller hvad er det?
Naser Khader (RV), 2002-04-11:
Idrætspolitisk Idéprograms opgave har ikke været og skal ikke være at overtage kommunernes opgaver med hensyn til idræt.
Idrætspolitisk Idéprogram har støttet projekter, der skaber samarbejde mellem boligforeninger, spejderorganisationer, idrætsklubber, forældreforeninger osv.
Det vil sige projekter, der har været i stand til at tiltrække grupper som indvandrere og flygtninge, ældre og handicappede.
Hvordan skal dette sikres fremover?
Leif Mikkelsen (V), 2002-04-11:
Som jeg nævnte i min ordførertale, har Venstre utrolig stor tillid til, at de her organisationer er villige til udvikling, forandring, omstilling og forsøg og dermed villige til at afsøge områderne.
Og ud fra et liberalt synspunkt er det præcis vores politik, at det vil vi gerne inspirere til ved dialog og samtale og tillid og dermed udfordre det her foreningsarbejde til at være opmærksom på, at samfundet forandrer sig. Derfor har vi faktisk ofte været med til at sikre, at de her organisationer via tipsmidlerne er sikret et betydeligt grundlag af midler til at afsøge det her område.
Der ligger en udfordring til det foreningsliv, som vi gerne vil holde fast i, og det gør vi altså med tillid og dialog og ikke med den mistænksomhed, der ligger i, at man tror, at staten bedre kan fordele og styre pengene, end foreningslivets egne organisationer kan.
Det er et spørgsmål om at have tillid til et demokrati, nemlig det demokrati, der lever i de foreninger, hvor de medlemmer, der er, selv vælger dem.
Så jeg vil gerne sende udfordringen herfra til det frivillige foreningsarbejde og være med til en udvikling gennem dialog og samtale og ikke ved at flytte midler fra deres område ind i en statslig pulje.
Det er svaret.
Ole Sohn (SF), 2002-04-11:
Jeg har meget stor respekt for og tillid til det frivillige idrætsarbejde, men når jeg nu hører Venstres ordfører her, mangler jeg i hvert fald nogle svar.
Det er muligt, at det statslige idrætspolitiske idéprogram ikke er løsningen, men hvordan vil Venstre sikre, at de frivillige organisationer tager opgaven på sig?
Det kunne jeg godt tænke mig at høre lidt om.
Leif Mikkelsen (V), 2002-04-11:
Jeg kan sige til hr. Naser Khader, at jeg ikke har noget kendskab til, om man kan betegne nogle af de projekter som hverken langhårede eller luftige.
Jeg går ud fra, at de, der mener det, må have kendskab til det.
Jeg har kendskab til, at der har været en række udmærkede projekter, men også kendskab til en række projekter, der har fået støtte, som bestemt havde levet fint uden, og som helt naturligt ville kunne have ligget inden for det område, organisationer eller kommuner kunne støtte.
Det er helt indlysende. Og så tror jeg, det er rigtigt, at vi er nødt til at forholde os lidt til de her procentfordelinger for, hvor mange der nu er med i foreningslivet, hvor mange der står uden for, og hvad det er, man kan nå, og så de 50 pct. af Danmarks befolkning, der desværre ikke jævnlig dyrker nogen form for aktivitet på det her område. Se, det er ikke de 30 pct., der er i idrætsforeninger, vi diskuterer.
Så tager vi de næste 20 pct., som det her
Det er den del af befolkningen, der måske løber en tur og motionerer på forskellig måde, og det gør de uagtet indholdet i en statslig støttepulje.
Hvis man virkelig skulle satse, var det en satsning på de 50 pct., som ingen har nået endnu.
Jeg har ikke set, at det var dem, det her idéprogram når.
Jeg tror ikke 2 minutter på, at et statsligt puljetyranni kan nå længere end det frivillige foreningsarbejde, som er etableret dér, hvor mennesker bor.