Kirsten Brosbøl (S), 2006-05-17:
Ligesom sidst, da vi behandlede det her forslag, som jo er en genfremsættelse, skal jeg takke Enhedslisten for at rejse det her spørgsmål igen i Folketingssalen.
Jo flere gange, vi diskuterer det, desto nærmere kommer vi måske også på at få en fælles front i forhold til den her problematik.
Som vi også var inde på under behandlingen af det sidste forslag, er der ikke nogen tvivl om, at vi ser på det her med meget stor alvor.
Derfor er vi også fra Socialdemokraternes side meget enige med Enhedslisten i, at der er behov for at se på faktisk alle de områder, som Enhedslisten behandler med det her forslag.
Det gælder i forhold til at hjælpe ofrene – der har vi lige været inde på det her med beskyttelsesperioden – og det gælder i forhold til at se på de andre typer menneskehandel, som også forekommer i Danmark.
Det er rigtigt, at der jo typisk er meget stor fokus på handel med kvinder til prostitution og børn, der handles til prostitution.
Heldigvis har vi fået et tillæg til handlingsplanen, der netop fokuserer på børnene.
Men der mener vi fra Socialdemokraternes side, at der også er behov for at se på andre typer menneskehandel, også i forhold mænd, der handles til forskellige former for tvangsarbejde.
Der har vi jo i Danmark set eksempler på, at folk arbejder under i hvert fald meget, meget kummerlige vilkår til en meget, meget lav løn, også når det gælder mænd.
Derfor synes vi, at der er god grund til at se på, om vi i første omgang i hvert fald ikke kan få sat gang i noget forskning på det her område.
For noget af det, der jo er problemet, er, at vi kender meget lidt til de andre former for menneskehandel.
Der har vi selv i vores udspil om prostitution og kvindehandel foreslået, at Danmark lever op til EU’s Haagkonvention, som jo anbefaler, at man har en national rapportør på det her område; at man har en instans, som står for at indsamle data på området, at følge udviklingen og lave en årlig rapport til regeringen og til Folketinget om, hvordan udviklingen er i Danmark på det her område, så man kan få en løbede overvågning og en løbende tilbagerapportering af, hvordan det er gået i årets løb.
Der mener vi sådan set, at der kan være god grund til at se på, hvor vi kan placere sådan en instans henne.
Vi er ikke helt sikre på, at det lige præcis skal være den model, som Enhedslisten lægger op til med et nationalt center, hvor det hele så er placeret samlet.
Vi er faktisk meget optagede af, at vi videreudvikler det rigtig, rigtig gode stykke arbejde, som Reden – Stop Kvindehandel har lavet på det her område, og at vi sørger for, at vi, når vi skal til at evaluere og revidere handlingsplanen, får lagt vægt på, at vi får samlet de erfaringer op, der er, får set på, hvilke problemer der har været, og hvordan vi kan styrke det arbejde.
Så hvorvidt vi skal have sådan et nationalt center, hvor det hele skal være placeret samlet, er vi mere usikre på.
Men vi vil meget gerne være med til at se på, hvordan vi kan styrke det her; hvordan vi kan finde frem til en model, så vi også kan få inddraget de andre grupper af handlede mennesker, og hvordan vi kan få styrket hele indsatsen omkring forskningen og overvågning, så vi netop kan få Danmark, hvilket vi var inde på under behandlingen af det sidste forslag, helt frem i forreste række, når det gælder bekæmpelsen af kvindehandel, som vi jo alle samme er enige om er et meget stort problem.
Vi vil meget gerne være med til at se nærmere på, hvordan vi kan styrke det her arbejde, men vi er ikke helt sikre på, om det lige præcis skal være den model, som Enhedslisten lægger op til.
Til slut vil jeg bare sige, at jeg håber, at regeringen fortsat, som regeringen lovede sidste år, da vi behandlede det her forlag, vil opretholde, at man også vil inddrage Folketinget i det arbejde, der skal ske omkring revisionen af handlingsplanen; at man vil tage en aktiv debat med Folketingets partier om, hvad erfaringerne er, og at man også vil lytte til, hvad Folketingets øvrige partier måtte mene om det her område.
Jeg mener virkelig, det er så vigtigt, at vi har en fælles front på det her område, som er et stigende problem i vores samfund, et problem, som man ikke som et moderne velfærdssamfund kan sidde overhørig, og hvor vi er nødt til hele tiden at udvikle og styrke vores indsats.