runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eyvind Vesselbo (V), 2005-03-31:
Det var jo sådan set ikke meget svar, der kom på det spørgsmål, jeg stillede, nemlig: Hvad er det, Socialdemokratiet kunne tænke sig at vi skulle forhandle om?
Hvad er det, Socialdemokratiet ønsker?
Jeg forstod bare, at Socialdemokratiet og fru Pernille Blach Hansen sagde: Jamen vi er bare utilfreds med det hele, vi er utilpasse ved grundstrukturen.
Ja, der kom lidt konkret, nemlig at snittet omkring antallet af virksomheder kunne ligge et andet sted.
For det er da klart, at det er et skøn, det er da noget, man kan forhandle om.
Nu kan jeg også høre, der ikke er noget konkret.
Der er ikke noget, fru Pernille Blach Hansen kan komme med, som vi kan arbejde videre med.
Vi kan selvfølgelig ikke stå og forhandle her, men jeg synes, at når man står og kritiserer og kommer med en masse ting, som man ikke er enig i, så må man altså også vende den om og sige: Det vil vi gerne nå frem til, hvis vi kan nå det.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-31:
Jamen det er klart, at hvis vi bliver indbudt til forhandlinger på det her område, så vel som vi er på andre, det vil jeg tro vi allerede er, så møder vi selvfølgelig op og forsøger at få indflydelse.
Men som jeg har redegjort for her lidt tidligere, er der store problemer i det her lovforslag, fordi selve grundkonstruktionen er meget problematisk.
Om selve indgangen til, hvordan man skal behandle de mest miljøbelastende virksomheder i fremtiden, er vi faktisk fundamentalt uenige, bortset lige fra den lillelillebitte del, man lægger over til staten.
Så snittet i forhold til miljøgodkendelse af virksomheder skal ligge et helt andet sted, hvis vi skal være med.
Det vil vi selvfølgelig meget gerne forsøge på, men efter at have hørt hr. Eyvind Vesselbo i dag, der på talerstolen lovpriste forslaget til skyerne og nægtede at anerkende, at der overhovedet kunne være et problem, har jeg lidt svært ved at se, at vi kan mødes.
Vi gør gerne forsøget, men jeg vil gerne sige, at miljøområdet jo netop var en af årsagerne til, at det ikke var muligt for Socialdemokratiet og regeringen at nå hinanden i kommunalstrukturforhandlingerne.
Det er det her lovforslag også et klart udtryk for.
Her har man valgt side til fordel for Dansk Industri og Dansk Folkeparti.
Eyvind Vesselbo (V), 2005-03-31:
Ja, det virker egentlig, som om fru Pernille Blach Hansen er interesseret i det her lovforslag og i øvrigt i kommunalreformen som helhed.
Altså er der nogle ting i bl.a. det her lovforslag, som Socialdemokratiet gerne ville have fremmet eventuelt gennem nogle forhandlinger, sådan at vi måske kunne nå til enighed om, at Socialdemokratiet kunne stemme for det her lovforslag?
Jeg synes, det da ville være meget konstruktivt, hvis fru Pernille Blach klart og tydeligt her fra talerstolen kunne sige: Det og det og det og det synes vi gerne vi vil have igennem, det vil vi gerne forhandle om.
Så må vi jo se på det.
Prøv det.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-31:
Jamen det er simpelt hen regnet ud ud fra den sammenhæng, at der i dag i amterne er ca. 160 fagspecialister, der beskæftiger sig med godkendelse og tilsyn af de virksomheder, vi netop taler om her.
Hvis man så regner med, at en del af dem skal følge med staten, fordi man lægger nogle få af de tunge virksomheder derover, så er der ifølge Amtsrådsforeningen og Naturfredningsforeningen et skøn, der hedder, at ca. 70 af de her 160 fagspecialister følger med staten til de 235 tungeste virksomheder, og så er der 90 medarbejdere tilbage til de ca. 100 fremtidige kommuner.
Det er et ganske præcist skøn ud fra, hvad der er til stede i amterne i dag, som håndterer netop det, vi snakker om nu, nemlig fagspecialister, der håndterer godkendelse og tilsyn af virksomheder.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Ja, der vil jo stadig være mulighed for at kalde yderligere virksomheder ind til staten.
Men fru Pernille Blach Hansen kom også med det eksempel, at der er én medarbejder pr. kommune.
Vi har i dag diskuteret, hvorvidt man kunne have ottendedels- og fjerdedelsmedarbejdere, altså dele dem på den måde, men nu kommer der her en gennemsnitsberegning.
Hvad er det for en medarbejder?
Vi har tidligere hørt miljøministeren redegøre for, at der f.eks. kom 90 miljømedarbejdere i Herning Kommune.
Hvad er det for noget med én medarbejder, hvordan er det regnet ud?
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-31:
Nej, det kan den socialdemokratiske ordfører sådan set ikke anerkende, for jeg mener, at præmissen for Virksomhedsudvalget har været af en sådan karakter, at vi sådan set dybest set ikke kan bruge det til ret meget.
Problemet har jo været, at udvalget slet ikke har haft noget grundlag for at foretage en vurdering af de miljømæssige konsekvenser.
Men problemet er også, at udvalgsarbejdet fra starten af i regeringen har været så begrænset, at det var ganske klart, hvilken konklusion der ville blive draget.
F.eks. har man kun haft mulighed for at kigge på en fjerdedel af de virksomheder, der reelt er omfattet af godkendelsespligten, resten havde regeringen på forhånd besluttet at man slet ikke skulle kigge på; der har været en arbejdsfrist på kun 6 uger, og det hele er blevet gennemført på et mangelfuldt grundlag.
Det er jo det, den meget skarpe mindretalsudtalelse, bl.a. fra Danmarks Naturfredningsforening, påpeger.
De skriver jo præcis, at det er derfor, at det udvalgsarbejde har været utilstrækkeligt.
Det er jeg enig i, den bekymring deler jeg, og derfor er jeg selvfølgelig glad for, at det er nogle få virksomheder, der fremover overgår til staten, men jeg synes, at det er alt for mange, der overgår til kommunerne.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Vi, der har alle otte lovforslag, kan blive helt trætte ved tanken om, at de store partier sender nye tropper ind med nye synspunkter, men det må vi jo tage med.
Det, jeg vil gøre opmærksom på, er jo spørgsmålet om Myndighedsudvalget.
Myndighedsudvalget har siddet og er kommet frem til, at 235 af de mest komplicerede virksomheder skal lægges i staten, det vil sige, at man derved så tager toppen af den belastning, som kommer til at ligge på kommunerne, og man giver de 235 virksomheder en kvalificeret og ensartet myndighedsbehandling.
Kunne den socialdemokratiske ordfører ikke anerkende, at der derved er skabt grundlaget til en løsning?
Det er jo også sådan, at skulle der være yderligere listevirksomheder, som staten ønsker at kalde ind, ja, så kan de jo gøre det.
Per Clausen (EL), 2005-03-31:
Det drejer sig igen om det, som hr. Jørn Dohrmann er inde på, og som jo er rigtigt og godt, nemlig at tage udgangspunkt i borgerens interesse.
Nu er det jo sådan, at hele det der problem med at tage sig af de her virksomheder har vi tidligere været inde på
nok kan være kompliceret.
Det kan skabe nogle vanskeligheder at have de fornødne ressourcer til det, i hvert fald for nogle af de mindre, nye store kommuner.
Der har vi jo tidligere været inde på, at en måde at løse det problem på jo kunne være at etablere nogle fælles kommunale selskaber, altså som vi også tidligere har set, både for at sikre myndighedsudøvelsen og for at sikre den rådgivning, som man jo også har brug for, for den relation mellem virksomhed og myndighed er jo ikke kun en kontrol- og tilsynsmyndighed, men også en rådgivningsmyndighed.
Men synes hr. Jørn Dohrmann ikke et eller andet sted, at det kan være problematisk at flytte myndighedsudøvelse over i et sådant organ, som jo ikke har en direkte politisk valgt ledelse, og kunne man ikke godt opfatte det som et demokratitab i forhold til i dag, hvor det ligger under amtet, hvor der dog trods alt er en demokratisk valgt ledelse?
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-31:
Det synes jeg er meget interessant, for opgørelsen fra amterne viser jo, at der i dag er 160 fagspecialister, der beskæftiger sig netop med det her område, altså godkendelse af og tilsyn med de virksomheder, som i dag skal overføres til både staten og kommunerne.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvordan den konservative ordfører kan få det til at blive til noget, vi bare kan gange med x antal mennesker, fordi de sådan set ikke er fysisk til stede i dag.
De tal, jeg oplyser her, er, at der i dag er ca. 160 fagspecialister beskæftiget på det her område.
Hvor er det, at Det Konservative Folkeparti kan se flere hundrede miljøspecialister inden for det her område, der maser sig frem, brænder efter at blive ansat i kommunerne, og at kommunerne samtidig står med pungen åben og siger: Kom bare kære venner, for vi har fået masser af penge af miljøministeren til at betale for jer?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Jeg kan sige til fru Pernille Blach Hansen, at den beregning, som fru Pernille Blach Hansen har brugt flere gange i dag, jo baserer sig på sådan en alt andet lige-betragtning, det vil sige, at tingene er uændrede, og at det skal deles matematisk i forhold til det, der allerede eksisterer.
Men der er jo tale om, at man her ændrer myndighedsbehandlingen på en række områder, og det vil også give en ændring i medarbejderforbruget.
Jeg kan desværre ikke deltage i den talkrig, for jeg har ikke de tilsvarende tal, som den socialdemokratiske ordfører har, jeg vil bare sige, at jeg er stensikker på, at de her virksomheder også vil få en kompetent behandling i kommunerne.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-31:
Jeg er selvfølgelig med på, at man kan diskutere, om de skal ligeligt fordeles eller drysses ud over alle kommuner.
Men det er vel svært at se bort fra, hvor mange folk der reelt er ansat i dag, for vi har jo på intet tidspunkt i den her diskussion om kommunalreformen hørt, at det skulle medføre flere ansatte inden for miljøområdet, end der er i dag.
Hvis det er tilfældet, så vil jeg meget gerne høre det fra den konservative ordfører.
Så vil jeg også meget gerne høre: Når der nu er tale om, at der er relativt få mennesker, som sidder med meget højt specialiseret viden på tværs af alle områder, der berører en virksomhed – støj, luftforurening, vandforurening, kemikalier – og de mennesker skal deles ud på en række kommuner, hvordan vil Det Konservative Folkeparti så sikre, at der reelt er et fagligt niveau, der medfører, at vi i det mindste får den samme miljøbeskyttelse, som vi har i dag, og at virksomhederne i det mindste får en lige så kvalificeret rådgivning, som de får i dag?
Det synes jeg burde være en fælles interesse.
Sådan lyder det bare ikke helt.
Steen Gade (SF), 2005-03-31:
Jeg er opmærksom på, at vi også har de problemer i dag i nogen udstrækning, men det er dog sådan, at vi nu får dem for fuld udblæsning.
Vi er nødt til at kigge det mere efter i udvalget, for jeg mener, at vi har problemerne, kan man sige, sådan formelt, men vi har altså også nogle andre problemer.
Bliver der ikke sat en teknologiudvikling og et arbejde i gang, hvor man har kommunal kompetence – jeg nævnte havnesedimenterne, men der kan også være andre steder, hvor man ikke får løst de her ting eller får lavet balancerne, som ministeren i øvrigt har arbejdet på at lave mellem stat og kommuner på den rigtige måde – så får vi ikke løst de ting.
Connie Hedegaard (KF), 2005-03-31:
Ja, det ved jeg ikke.
Regionerne er vi jo først ved at lave, så dem har vi ikke haft endnu, men det kan godt være, at det med det mellemniveau er den konklusion, hr. Steen Gade er nået til.
Jeg er altså nået til, at det, der er det vigtige, er de tre andre ting, jeg sagde.
Det er, at der er noget tillid, at der er noget regulering – der er nogle regler, der gælder – og at der er noget åbenhed.
Så tror jeg egentlig ikke, at det er så fuldstændig afgørende, om det ligger på det ene eller det andet eller det tredje niveau, forudsat at det niveau, hvor det er blevet placeret på, er fagligt velfunderet og i stand til at løfte opgaven.
Det er det, vi gør os store anstrengelser for, at det skal være, ligesom vi også med styrkede og supplerende vejledninger osv. vil prøve at sikre, at der også bliver en vis ensartethed i tingene, så det ikke bliver totalt vilkårligt, om man taler om kommune A, B eller C.
Så jeg synes sådan set, at vi tager højde for det, og jeg sluttede også mit indlæg med at sige, at der tror jeg egentlig, at hr. Steen Gades og min interesse i at undgå øgede interessekonflikter er lige stærke.
Må jeg til det med habiliteten osv. sige, at man skal være opmærksom på, at der også i dag er problemer med præcis det samme, nemlig at kommuner giver en tilladelse og også fører tilsyn med noget af sit eget osv.
Det, vi prøver på, bl.a. foranlediget af Ombudsmandens skrivelse, er at gå ind og kompensere for noget af det, der allerede i dag i megen slags lovgivning eksisterer, og prøve at udbedre det, da vi alligevel går ind og kigger på det i forbindelse med kommunalreformen.
Steen Gade (SF), 2005-03-31:
Til spørgsmålet om klageadgang vil jeg sige til ministeren, at det ikke løser interessekonflikterne og kommunernes habilitetsproblemer.
Vi kan godt reparere på noget af det, men det løser jo ikke det grundlæggende, at vi har nogle interessekonflikter.
Det andet er, at ministeren siger, at der nu bliver nogle statslige miljøenheder.
Så kunne vi andre jo spørge: Hvorfor er det nu, de ikke i stedet for at være decentrale statslige enheder skal placeres i regionerne?
Det spørgsmål kunne man i hvert fald stille og så give regionerne den kompetence.
Det tredje går så på, at nissen jo altid flytter med, når man skal placere et ansvar.
Skal man lægge det i kommunen, er der sådan nogle problemer, skal man lægge det i regionen, er der sådan nogle problemer, skal man lægge det i staten, er der sådan nogle problemer.
Det, der er min erfaring, og som var pointen med min fortælling, er, at 20-25 års beskæftigelse med miljøpolitik har ført mig til en sikker konklusion om, at regionerne er et ganske ideelt sted at have dem.
Connie Hedegaard (KF), 2005-03-31:
Jeg ville give hr. Martin Lidegaard ret, hvis den eneste grund til hele kommunalreformen var det emne, som hr. Martin Lidegaard bringer op nu, men det er det som bekendt ikke.
Der er tusinde andre grunde, og så finder vi en måde at få det her indpasset på.
For det er rigtigt, at vi fra 2009 især med hensyn til vandplaner og vandrammedirektiv osv. får en anden måde at regulere dansk landbrug på.
Det gør vi.
Det bliver meget mere sådan i forhold til arealer og meget mere i forhold til tålegrænser – hele den diskussion.
Det gør vi, men jeg mener så ikke, at der er noget som helst i det, vi lægger op til her, der vil være en hindring for den udvikling, som vi kommer til at se.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Nu kan man måske diskutere, hvor åben opgaven var, i hvert fald når man læser høringssvarene fra bl.a. Dansk Industri, hvor der åbent siges, at de faktisk gerne så, at hele molevitten blev samlet i staten for at sikre kompetencen.
Jeg synes faktisk, at det er en utrolig spændende diskussion, om det med, at der sker forandringer i fremtiden, bare bliver en sovepude, og at vi derfor ikke kan ændre nogen ting.
Min farmor sagde engang: Jorden er altid frossen for dovne svin.
Men jeg synes faktisk, at det, vi snakker om her, er en gennemgribende forandring af hele reguleringen af dansk landbrug, som en meget stor del af de her virksomheder udgøres af, og det er derfor, at det ikke bare er sådan en dårlig undskyldning.
Jeg tror, at vi kommer til at se en helt anden regulering, hvor det ikke så meget bliver VVM-redegørelser og VVM-undersøgelser, som bliver bærende, men nogle helt absolutte tålegrænser osv.
Derfor er det ikke et forsøg på politisk drilleri, men jeg tror helt oprigtigt, at vi allerede om 3-4 år vil se en helt anden måde at regulere det område på, som måske gør det næsten absurd at begynde at bruge de kræfter de næste 2 år på at ændre hele den måde, vi gør det på.
Connie Hedegaard (KF), 2005-03-31:
Det sidste kan jeg ikke nå at gå ind i en meget substansagtig diskussion om, det ved hr. Martin Lidegaard.
Men jo, jeg mener, at det haster, og jeg mener sådan set også, at det er det, vi er i gang med bl.a. i forhandlinger også med Det Radikale Venstre.
Med hensyn til det med virksomhederne og industrien: Myndighedsudvalget kunne sådan set uden problemer have sagt, at samtlige af de 1.300 virksomheder, eller endnu flere sådan set, ville de alle sammen have ind til staten.
Der sad Dansk Industri, der sad Dansk Landbrug, der sad virksomhederne og industrien, som hr. Martin Lidegaard taler om.
Det var ikke det, de bad om.
Med undtagelse af Danmarks Naturfredningsforening og Amtsrådsforeningen kom hele myndighedsudvalget tilbage og sagde entydigt: Den rigtige løsning er for os at se, at 235 af Danmarks mest komplicerede virksomheder skal til staten, og resten tror vi godt at kommunerne kan klare.
De havde en ret åben opgave.
De kunne have lagt mange, mange flere virksomheder hos staten og have anbefalet det, hvis de havde ønsket det.
Det ønskede de ikke.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Det er jo et tilbagevendende tema under lovbehandlingen i dag, at miljøministeren siger, at det her er noget, vi gør, for at det hele skal rykke tættere på borgerne og tættere på erhvervslivet osv.
Det er sjældent på grund af, at man vil gøre miljøet bedre.
Det er lidt tankevækkende, for hvis ikke miljøministeren har miljøets indfaldsvinkel til det, hvem har så i regeringen, kan man spørge.
Men o.k., lad os bare købe argumentationen om, at det er for borgernes skyld.
Jeg tror, at borgerne først og fremmest er optaget af at have rent drikkevand og at have en ordentlig natur at gå i.
Der er vi så lidt uenige om, hvorvidt chancen for det bliver større eller mindre.
Men erhvervslivet er interessant i den her sammenhæng, for mig bekendt har store dele af erhvervslivet udtrykkeligt bedt om, at man ikke lagde det i kommunerne, fordi de ikke mente, de kunne få den faglige sparring, som de skulle have, heller ikke blandt de 2.000 virksomheder, som nu ligger der.
Dernæst vil jeg gerne spørge ganske kort: Regner miljøministeren ikke selv med, at vi allerede fra 2008 kommer til at ændre reguleringen af de danske landbrug ret dramatisk for at leve op til vores målsætninger i 2015?
Connie Hedegaard (KF), 2005-03-31:
Hvad angår udlægning til de nye sommerhusområder, tror jeg da, at der er nogle kommuner, der, når der er en instans over kommunerne til at sige nej, som man ligesom kan tørre ansvaret for den ubehagelige beslutning af på, siger: Går den, så går den.
Det tror jeg.
Men jeg tror egentlig, at man ville opføre sig anderledes, hvis man sad alene og havde ansvaret, fordi der jo var en lov, man skulle respektere.
Så lige til det med de tidligere erfaringer.
Kommunerne har masser af erfaringer med at gå ind og f.eks. lave miljøgodkendelse af virksomheder.
Langt de fleste af Danmarks virksomheders sager bliver i dag behandlet ude i kommunerne.
De er ikke sådan fuldstændig novicer, der skal til for første gang i deres liv at kigge på en virksomhed.
Det er der masser af medarbejdere, der gør i kommunerne i dag, og om de mon kan magte den opgave, er da ikke noget, hverken fru Pernille Blach Hansen eller andre her i salen sådan dagligt er dybt bekymret over.
Det gør de i dag i mange, mange tilfælde, og så vidt jeg er orienteret, tror jeg da, at fru Pernille Blach Hansen vil være enig med mig i, at det da egentlig går meget godt.
Det er ikke en ny opgave.
De skal sådan set bare gøre noget, de i forvejen gør i forbindelse med endnu flere virksomheder.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-31:
En stor del af årsagen er faktisk tidligere erfaringer med, hvordan det er gået, når man har udlagt store miljøopgaver til kommunerne.
Vi kunne tage udlægning til nye sommerhusområder, som ministeren jo selv har stået for, hvor to tredjedele af de forslag, som kommunerne har haft, har vist sig at være i modstrid med lovgivningen.
Alene det viser, at der har siddet kommuner og taget hensyn til andet end bare de store nationale interesser, som ministeren i hvert fald mener, hun skal varetage.
Så viste det sig også, at der kom masser af klagesager i Naturklagenævnet, som borgerne vandt, fordi kommunerne administrerede i strid med lovgivningen, typisk for at få gode skatteydere.
Derfor må jeg sige – og hr. Torben Hansen har også tidligere i dag forklaret, hvordan det ser ud med de sager, der kommer fra Nordjyllands Amt i øjeblikket, hvor mange kommuner sætter erhvervsinteresser over miljøinteresser – at det ikke er et tænkt problem.
Det er noget, der gang på gang har vist sig.
Vil ministeren overhovedet ikke anerkende, at den problemstilling er hun nødt til at se nærmere på, inden det her lovforslag kører igennem?
Connie Hedegaard (KF), 2005-03-31:
Det er jeg egentlig ikke sikker på.
Jeg tror såmænd, at der, hvor fru Pernille Blach Hansen og Socialdemokratiet og jeg, Det Konservative Folkeparti og regeringen ser forskelligt på det, er der, hvor fru Pernille Blach Hansen siger, at sådan en miljøbelastnings konsekvens ser vi først om adskillige år, som om det er noget, der i særlig grad optager folketingspolitikere eller miljøministre eller statsforvaltningen eller altså amterne, kan jeg forstå.
Hvorfor tror man, at det ikke også optager lokalpolitikerne i Herning, Silkeborg, Viborg eller Roskilde?
Hvad er det, der gør, at man tror, at de mennesker, der er valgt derude og daglig skal se borgeren i øjnene, er mindre optaget af det, end fru Pernille Blach Hansen og jeg er?
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-31:
Socialdemokratiets udgangspunkt i det her er miljøets.
Det er, at det er opgavens karakter, miljøproblemernes styrke, der bør være afgørende for, hvor man vil placere opgaven.
Der må jeg sige, at jeg er lidt bekymret over, at ministeren slet ikke anerkender, at der med det lovforslag, der ligger her, kan være en større risiko for, at der blev truffet nogle afgørelser, som måske ikke skulle være truffet, hvis man havde husket at inddrage en lidt større sammenhæng end bare sin egen kommune.
For det er jo det, der er afgørende, når vi snakker om de mest forurenende virksomheder.
Der er samfundsmæssige interesser, der går på tværs af kommunegrænser, og der er også interesser, der går på tværs af generationer, fordi den miljøbelastning, der viser sig nu, måske først rigtig kommer til at slå ud om nogle år.
Det troede jeg faktisk også var noget, som Det Konservative Folkeparti var interesseret i.
Derfor vil jeg gerne spørge lidt mere præcist, for ministeren har ret i, at der kan være problemer overalt.
Men vil de problemer med afstanden mellem dem, der beslutter, og det, der skal reguleres, ikke være større, når man lægger de forurenende virksomheder over til kommunerne, som samtidig har den interesse, at de skal udvikle erhvervslivet og landbruget og få kommunekassens økonomi til at hænge sammen?
Vil der ikke i højere grad være modstridende interesser, end der er i den nuværende ordning, vi har i dag?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Jeg kan kun bekræfte, at kommunerne i dag løser en række opgaver vedrørende virksomhedsgodkendelser og gør det aldeles glimrende og jo også fører et løbende tilsyn på miljøområdet og skaber grundlaget for, at virksomhederne gradvis forbedrer deres miljøtilstand, om man så må sige.
Så det er da et område, som kommunerne har særdeles godt fat i.
Jeg tror, at det, at der tilføres yderligere opgaver og dermed gives yderligere ansvar, også vil betyde en opbygning af kompetence i kommunerne.
Desværre kan jeg ikke deltage i den talkrig, som er opstået her.
Jeg kan ikke bekræfte hverken det ene eller det andet, men bare sige, at der vil komme flere medarbejdere til kommunerne, og er det ikke tilstrækkeligt, så må man jo finde en uddannelse af yderligere medarbejdere med henblik på at løse denne opgave.
Birgitte Josefsen (V), 2005-03-31:
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om ordføreren kan bekræfte, at kommunerne allerede i dag varetager en del af de opgaver, som er beskrevet i lovforslaget, og faktisk gør det på en meget hensigtsmæssig måde, ved at de har kompetencen for de mindre virksomheder og også for landbruget, som jo i dag sådan set er blevet til store virksomheder.
Jeg vil også gerne spørge ordføreren, om han kan bekræfte, at det er 160 årsværk og ikke 160 medarbejdere, der flyttes fra amterne til kommunale opgaver.
Dermed er det jo ikke nødvendigvis sådan, at hvert amt har nogle medarbejdere, som er fuldtids på det her område, der skal overflyttes til kommunerne.
Jeg vil gerne have en bekræftelse på, om det er 160 årsværk eller det er 160 medarbejdere, der skal fordeles, og om der er nogle problemer i den måde, kommunerne håndterer de opgaver, de løser i dag, på.