runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2002-03-19:
Selv om det naturligvis afstedkommer, at vi får en meget lang dag i dag med de mange korte bemærkninger, vi har her, så synes jeg alligevel, det er meget afklarende også for forståelsen af, hvad det er, regeringen ønsker med barselorloven.
Det er jo helt tydeligt, at der ikke ligger
noget som helst ligestillingselement i det.
Det får vi givetvis også bekræftet, når hr. Jens Vibjerg går op og besvarer de spørgsmål, fru Mette Frederiksen oprindelig stillede, og som
hr. Bjarne Laustsen har rykket for: Hvad der sker for ledige, der udskyder orloven?
Vi ved også, at i dag er det primært kvinderne, der gør brug af den fælles barselorlov, og der er jo ikke noget, der tyder på, at mændene skulle kunne gøre brug af en større del af den, fordi man udvider orloven.
Derfor er det da utrolig afgørende, både af hensyn til vores kvindelige kollegaers mulighed for deres karriereudvikling og for ligestillingen både i familierne og på arbejdsmarkedet, at vi sikrer, at der bliver en orlovsdel til mændene.
Derfor har debatten været med til at afklare det spørgsmål, men tilbage står, at vi mangler at få svar fra Venstre på, hvad der sker i forhold til de spørgsmål, fru Mette Frederiksen stillede om orlovens udskydelse, hvorfor den skal bortfalde, hvis man skifter job eller i forbindelse med ledighed.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-03-19:
Det er klart, at hvis regeringen var kommet med et forslag, der faktisk gav væsentlige forbedringer til børnefamilierne, kunne det være, at venstre side i salen faktisk stemte for det.
Men da det ikke er tilfældet, er det klart, at vi er en anelse mere skeptiske.
Bl.a. fjerner man jo børnepasningsorloven, og det ved vi kommer til at betyde, at barnet kan komme til at se mindre til sine forældre i de første 8 år af sit liv, end barnet kunne tidligere.
Så vil jeg da også gerne spørge hr. Jens Vibjerg fra Venstre: Hvad er det for et incitament, hr. Jens Vibjerg mener mændene har til at gå hjemme?
Hvad er det for et incitament, de ikke havde tidligere, som de har nu?
Man har jo netop valgt ikke at bruge den model, man ellers både i Sverige og i Portugal har gjort, at størstedelen af mænd tager orlov.
Dér har man altså fundet guleroden - jeg kan ikke helt se, hvor den findes i regeringens forslag.
Jens Vibjerg (V), 2002-03-19:
Nu kan børnefamilier efterhånden se frem til at få de længe bebudede forbedringer omkring barsel.
Der har været mange udsagn før valget og efter valget.
Nu nærmer vi os snorene, og det er lidt beskæmmende at se, at så stor en del af Folketinget ikke er indstillet på at give børnefamilierne de forbedringer, de meget væsentlige forbedringer, der ligger i det lovforslag, vi nu har til anden behandling her.
Vi kan jo alle huske bemærkningerne fra tidligere statsminister Poul Nyrup Rasmussen: Kan vi ikke gøre det lidt bedre?
Det kunne den gamle regering ikke, men den nuværende kan sige: Jo, vi kan.
Derfor har vi nu det her forslag liggende, som giver en række meget væsentlige forbedringer.
Den ene er, at man får en væsentlig længere barselorlov med fulde dagpenge.
Man får den fleksibilitet, som alle familier - eller i hvert fald den overvejende del af familierne - har brug for, så de kan tilrettelægge familieliv og arbejdsliv på en god og hensigtsmæssig måde.
Vi får en fleksibilitet, der i langt højere grad kan give fædrene mulighed for at deltage i orloven.
Det har været et problem tidligere, kan vi jo lige så godt erkende, at fædrenes brug af orlov har været minimal.
Med de muligheder, der ligger i den nye lov her, får fædrene virkelig langt bedre muligheder og incitamenter til at indgå på lige fod i den opgave at tage orlov og passe børnene.
Men det er altså skammeligt at måtte konstatere, at hele venstrefløjen i Folketinget ikke er indstillet på at give børnefamilierne de muligheder. Men det har været en fornøjelse at opleve Dansk Folkepartis positive engagement omkring det emne her.
De har været med til at løfte opgaven, også selv om det er mange penge, der skal findes til at gennemføre lovforslaget.
Og Kristeligt Folkeparti har ligeledes spillet positivt med.
Kristeligt Folkeparti har nogle ønsker, som regeringen ikke er i stand til at indfri, fordi det koster for mange penge, men jeg har forstået, at det, der ligger nu, står Kristeligt Folkeparti i sidste ende bag.
Så tak for det.
Marianne Jelved (RV), 2002-03-19:
Udvalget har jo behandlet lovforslaget efter de gældende procedurer og stillet spørgsmål til ministeren, og svarene er modtaget.
Svarene på spørgsmålene lader meget tilbage at ønske.
Det er svar, som jeg bedst kan karakterisere som - hvis det er tilladt fra Folketingets talerstol, men jeg har forsøgt at være meget moderat: Goddag, mand.
- Økseskaft!
Der er reelt ingen saglige begrundelser.
Derfor er det en politisk beslutning, og jeg synes, at det er ganske fair, at regeringen af politiske grunde ønsker at afskaffe den offentlige repræsentation i de finansielle institutter.
Men det er ikke det, regeringen skriver. Derfor er det min opfordring, at alle for at hygge sig, hvis man kan sige det, læser de optrykte bilag i betænkningen omkring spørgsmål 4-9, hvor man spørger ganske sagligt og får en sludder for en sladder.
Det beklager jeg dybt, og jeg beklager, at regeringen heller ikke her klart bekender kulør, nemlig at det er en rent politisk beslutning, der ikke kan begrundes med den slags søgte forklaringer, der er givet i bemærkningerne til lovforslaget.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2002-03-19:
Dette lovforslag er en konsekvens af det tidligere lovforslag om, hvad der skal gennemføres af alle mulige indførelser af Bornholms Regionskommune i de nye love. Generelt vil jeg takke regeringen på bornholmernes vegne for den meget store velvilje til, at man, uanset hvilke problemer, der er opstået, har set positivt på at løse de her ting.
Det er også en tak til det samlede Folketing, der ser helt positivt på denne nye ting, der er skabt på Bornholm.
Den linje tror jeg også at vi skal fortsætte med, for det vil være det, der skal være signalet til, om vi skal gå videre ad denne vej, eller om vi skal stoppe denne her proces.
Men ellers: Tak for denne proces.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-03-19:
Én ø, ét folk, én kommune -
det er jo sådan set visionen eller ambitionen med det lovforslag, som Folketinget om et øjeblik forholder sig endeligt til.
I denne række af talere, der har rost det forbilledlige samarbejde, vil jeg også gerne føje et par ord.
Jeg synes, det er flot, at der tegner sig et billede af, at det er et helt enigt Folketing, der nu skaber den platform, hvorfra lokaldemokratiet på Bornholm i fremtiden kan udleves.
Jeg havde nær sagt, at det skylder vi også bornholmerne, for den ambition om én ø, ét folk, én kommune er jo ikke en ambition, der er tryllet frem her i Folketinget, men en, der udspringer af det bornholmske politiske liv.
Jeg vil også gerne komplimentere Kommunaludvalget for at have været i marken og have hjembragt en række spørgsmål, som jeg faktisk synes, at vi nu også har fundet en fornuftig afklaring på.
Også med hensyn til det spørgsmål, som hr. Poul Nødgaard fremdrog om vandafledningsafgift, har det jo været vigtigt at finde en balance mellem på den ene side det hensyn, at man gerne vil have en overgangsordning, der gør de forskelle overkommelige, der er de enkelte bornholmske kommuner imellem, og på den anden side balancerer op mod det hensyn, der er til, at vi nu også får skabt én kommune.
Det synes jeg der er fundet en fornuftig løsning på.
Tilbage står så spørgsmålet om planlægning, kommuneplan, regionsplan, og man kunne jo til visionen om én ø, ét folk, én kommune lige så naturligt føje: én plan.
Det er jo dybest set det, der er ambitionen med lovforslaget, nemlig at sammenkoble regionsplansretningslinjer og kommuneplanbestemmelser i én plan for at skabe et samlet overblik over planlægning på Bornholm. Jeg har haft lejlighed til at drøfte det spørgsmål, der har været rejst, mere indgående med miljøministeren, og det, der står klart, er, at lovforslaget ikke forhindrer Bornholms Regionskommune i at opbygge den samlede plan med regionsplansretningslinjer for sig og kommuneplanbestemmelser for hvert bysamfund i særlige afsnit.
Det har den konsekvens, at revisionerne skal følge regionsplanreglerne, men det forhindrer jo ikke, at man fastlægger den politiske strategi for kommuneplanlægningen som i det øvrige land i forbindelse med den første offentlighedsfase.
I øvrigt kan jeg oplyse, at miljøministeren over for mig har oplyst, at miljøministeren i næste måned igangsætter et udvalgsarbejde om den fremtidige regionsplanlægning, hvor miljøministeren naturligvis også vil sikre, at der på ny ses på planreglerne for Bornholms Regionskommune.
Det er derfor regeringens indstilling, at det fremsatte forslag skal fastholdes, og jeg kan bekræfte det, som hr. Ole
Stavad spurgte til, nemlig at der med dette forslag ikke skabes pligter i relation til planlægning på Bornholm, som rækker ud over de pligter, kommuner og amtskommuner i dag har.
Med de ord skal jeg naturligvis anbefale Folketinget, at vi nu får vedtaget denne lov, således at det grundlag, som bornholmerne på ny går til folkeafstemning på omkring den 29. maj, er kendt i god tid.
Også jeg vil gerne ønske bornholmerne en rigtig god valgkamp.
Poul Nødgaard (DF), 2002-03-19:
Det samarbejde, der skal finde sted, tager jo faktisk først sin begyndelse den 1. januar 2003 med det 27 mand store regionsråd, der bliver valgt den 29. maj ved en afstemning på Bornholm.
Det bliver dem, der skal bane vejen og lave alle forberedelserne til et samlet Bornholm.
Det bliver ingenlunde nogen nem opgave.
Der er f.eks. alene hele den personalemæssige situation, hvortil kommer en lang række andre praktiske ting, bl.a. udarbejdelsen af det første budget for storkommunen Bornholm, altså budgettet for 2003.
Det, der egentlig bragte mig her på talerstolen, var, at jeg godt ville orientere Folketinget om - hr. Ole Stavad var lidt inde på det - at Kommunaludvalget som en form for nyskabelse var ude at møde de mennesker, som bliver berørt af de her to lovforslag, som Folketinget om et øjeblik vedtager.
, ikke alene alle borgmestrene og amtsborgmesteren, men også de partier, som ikke har en borgmester- eller amtsborgmesterplads.
Ud over det, som hr. Ole Stavad nævnte, vil jeg gerne sige, at mødet bl.a. afstedkom et par ting, som jeg mener, at vi nu får sat helt skik på.
Det var bornholmernes ønske.
Jeg nævner bare to ting: den måde, valget af Fredningsnævn skal foregå på, og ligeledes en løsning vedrørende vandafledningsafgiftsproblematikken.
I den forbindelse blev der også nævnt på mødet på Bornholm - jeg vil gerne fremføre her for Folketinget, at vi helt givet senere vil møde sagen - at man må se på de trafikale forhold til og fra Bornholm og de omkostninger, der også er forbundet ikke alene for erhvervslivet ved at transportere til og fra øen, men i høj grad også persontrafikken.
Jeg tror, vi er nødt til her i Folketinget på et givet tidspunkt at se på disse problemstillinger, ikke alene for Bornholm, men også for andre øer, Samsø og Læsø, og hvad alle vores øer nu hedder, således at vi får en form for trafikpolitik i relation til vores øsamfund, som vi kan være bekendt, således at vi også kan se den del af befolkningen i øjnene.
I den forbindelse synes jeg, det er værd at notere, at man i Sverige - selv om man ikke skal efterabe alt fra Sverige - har løst de her problemer omkring trafikken til småøerne, og jeg tror endda, at det blev gjort så billigt, at det er tæt på at blive helt gratis at komme til og fra småøerne.
Men jeg synes, at vi nøgternt skal overveje de her ting, for jeg tror, at det også er noget, der betyder meget for Bornholms fremtid og dermed også andre øsamfunds.
Også jeg ønsker Bornholm tillykke.
Glem ikke, at 74 pct. af den bornholmske befolkning ved en folkeafstemning den 29. maj sidste år besluttede, at de ville have den her kommunale amtsreform.
Så held og lykke til Bornholm, og vi trykker med stor glæde på de grønne knapper, fordi det er folkeligt ønske.
Ole Stavad (S), 2002-03-19:
Da den socialdemokratiske ordfører, hr. Jeppe Kofod, i øjeblikket er udsendt i offentligt hverv, har jeg lovet lige at gøre et par bemærkninger til de to lovforslag, vi har, der skal følge op på beslutningen på Bornholm om at sammenlægge fem kommuner og amtet til en regionskommune.
Jeg synes for det første, at der er grund til at sige tak til de mange bornholmere, der har været inddraget i hele forløbet.
Det kan jeg sige i forhold til det samarbejde, den tidligere regering havde, og det er mit indtryk, at det gode samarbejde også er fortsat under den nuværende regering.
Jeg vil også gerne sige tak til udvalget for, synes jeg, en god måde i fællesskab at håndtere det her på.
Som det blev sagt af Venstres ordfører, havde vi et særdeles positivt møde
på Bornholm mandag den 11., hvor der kom nogle konkrete spørgsmål frem, som vi fra Folketingets Kommunaludvalg lovede at prøve at se om vi kunne få klaret til bornholmernes tilfredshed.
Og det fremgår af de fælles bemærkninger, der er fra et enigt og samlet udvalg i betænkningen, at vi så har fulgt op på det.
Det er specielt tre spørgsmål, der er fulgt op på.
I det sidste af dem, nemlig spørgsmålet om, at den nye regionskommune ikke pålægges mere vidtgående forpligtelser i forhold til revision af regionsplan og kommuneplan end det, der gælder tilsammen for øvrige amter og kommuner, er der i relation til det optrykt en besvarelse fra miljøministeren - det er det skriftlige svar på samrådsspørgsmålet -
hvor vi kan sige, at der er en vis tvetydighed, og derfor vil vi godt bede enten indenrigsministeren eller miljøministeren om at bekræfte, at det, der har været bornholmernes ønske, som vi bredt - hele udvalget - har været enige om i Folketingets Kommunaludvalg, også er muligt inden for de rammer, som loven nu med de formuleringer, der er, udstikker.
Hvis vi kan få en sådan bekræftelse, så mener jeg faktisk, at vi også har fået de sidste ting med, som man anser for at være vigtige på Bornholm i forhold til en spændende, men bestemt også vanskelig proces, man skal i gang med.
Derfor håber jeg, at vi får den positive tilkendegivelse fra en af ministrene, for et samlet udvalg har behov for at kunne sende det signal også til Bornholm.
Vi vil fra Folketingets Kommunaludvalg følge det tæt, og jeg tror, at mange rundtomkring i landet vil følge den proces, man går i gang med.
Men til bornholmerne: Held og lykke med opgaven.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2002-03-19:
Se, det her lovforslag, vi skal have vedtaget i dag, er utrolig vigtigt. Det var et klart ønske fra bornholmerne, at man ville have en sammenlægning af amtet og kommunerne.
Det har for Venstre været meget vigtigt, at man hele tiden lyttede til bornholmerne om, hvilke ønsker de havde til den udvikling, de skulle have, og at de kunne få gennemført den politik, de ønskede i forbindelse med sammenlægningen.
Derfor er indenrigsministerens frihedsbrev utrolig vigtigt i det her spørgsmål i denne sag for det kommende arbejde, der sker. Ved Kommunaludvalgets besøg på Bornholm i sidste uge blev vi stillet over for nogle nye problemstillinger, og de problemstillinger har vi taget til os.
Efter indførelsen af dette ser vi frem til, at bornholmerne kommer med en god idé til, hvordan den kommende proces på det her område kan føre til en strukturdebat, hvis en sådan skal gennemføres i Danmark.
Freddie H. Madsen (DF), 2002-03-19:
Ja, Dansk Folkeparti har hverken del eller lod i den aftale, den tidligere regering og opposition har lavet med kommunerne vedrørende flygtninge, som skal have en bolig, hvor kommunen kan købe eller leje sig et hus, og så vil de få tilskud af staten - den manglende betaling.
Jeg mener, at det her er en diskriminering af vores hjemløse medborgere i en sådan grad, at man ikke kan være det bekendt her i Folketinget.
Man har jo lige hørt de tidligere ordførere i de forskellige sager her stå og støtte den lille mands tarv.
Det gør man ikke i den situation her.
Det, man gør, er, at man diskriminerer danskerne i en sådan grad, at man ikke kan være det bekendt.
Man diskriminerer dem, der betaler skatten.
Man diskriminerer dem, der skal have en lejlighed.
I dag er det jo sådan, at flygtninge/indvandrere skal have en lejlighed inden for 3 måneder, hvor en dansk statsborger eller en dansker må stå på en alenlang venteliste. Jeg vil derfor på Dansk Folkepartis vegne sige,
at vi ikke kan stemme for det her forslag.
Gitte Seeberg (KF), 2002-03-19:
Jeg må tilstå, at jeg var en smule overrasket over det massive angreb, der kom fra socialdemokratisk side mod
Venstres ordfører
omkring kommunernes økonomi
Den seneste kommuneaftale er jo indgået under fru Pia Gjellerup som finansminister, og det, jeg såmænd bare ville høre om, er, hvilke råd fru Pia Gjellerup vil give regeringen i den anledning.
Hvis fru Pia Gjellerup havde siddet som finansminister, mon man så ikke havde haft samme indstilling til den sag, som den nuværende regering, nemlig at de aftaler, der bliver indgået, og de aftaler, som Kommunernes Landsforening og den tidligere regering har rost til skyerne, bliver overholdt?
Eller ville man bare have ladet stå til og se tingene skride?
Er det sådan, at Socialdemokratiet er enig med den nuværende regering i, at den plan, som den tidligere regering fremlagde, altså år 2010-planen, er den, vi kører efter?
Jan Trøjborg (S), 2002-03-19:
Spørgsmålet om offentlige repræsentanter i den finansielle sektors ledelse er jo ikke en ny sag.
Det er faktisk en gammel, etableret politisk holdning, der har haft bred opbakning i årtier i Folketinget, nemlig at det var hensigtsmæssigt, at den offentlige repræsentation var med til at sikre, skal vi sige en lidt bredere tilgang til og forvaltning af de samfundsmæssige værdier, som forvaltes af den finansielle sektor. Jeg tror, at langt de fleste virksomheder i den finansielle sektor har fundet det nyttigt, at der har været repræsentanter i bestyrelsen, der repræsenterede andet end aktionærernes interesser, men også var udpeget med henblik på at varetage brede, samfundsmæssige hensyn. Imidlertid må man jo erkende, at forholdene udvikler sig også konkurrencemæssigt, og at liberaliseringen slår igennem i den finansielle sektor, og man må også erkende, at de offentligt udpegede bestyrelsesmedlemmer ikke har andre beføjelser, men arbejder under samme vilkår som de aktionærvalgte bestyrelsesmedlemmer. Derfor var Socialdemokratiets holdning til førstebehandlingen af dette forslag, at vi da godt ville diskutere med regeringen, om tiden var løbet fra ordningen med offentlige repræsentanter, hvis man vel at mærke satte noget andet i stedet, nemlig sikkerhed for gennemsigtighed, åbenhed, tilstrækkelige tilsyn, kontrol med den finansielle sektor og kvalitet i bestyrelsesarbejdet.
skal varetage som bestyrelsesmedlem.
I den forbindelse er det kommet frem, at det er meget normalt i en række store danske finansielle virksomheder, at formænd og næstformænd ud over de ansvarsfulde poster, de har i det enkelte institut, besidder 25-30 bestyrelsesposter ved siden af.
Regeringen har end ikke ønsket at drøfte mulighederne for at sikre tilstrækkelige kvalitetshensyn i bestyrelsesarbejdet med os og har heller ikke villet diskutere spørgsmålet om forbrugerhensynets varetagelse.
Tværtimod har regeringen fremsat et forslag om lov om værdipapirhandel, hvor man indfører selvkontrol i sektoren i forbrugerspørgsmål.
På den baggrund er det ikke så sært, at Socialdemokratiet stemmer nej til forslaget ved tredje behandling, og vi kan fuldt ud tilslutte os fru Marianne
Jelveds betragtning om, om dette her er en rent politisk beslutning
Lars Barfoed (KF), 2002-03-19:
Jeg havde egentlig besluttet mig til, at nu mente jeg, at der var sagt det, der skulle siges om denne sag, men man kan blive provokeret tilstrækkeligt til, at man føler sig nødsaget til at tage ordet én gang til.
Det gør jeg så i anledning af hr. Jan Trøjborgs seneste bemærkninger.
Der ligger jo ikke i det, jeg har sagt, at finansielle virksomheder eller andre private virksomheder ikke skal tage etiske hensyn, ikke skal tage hensyn til de ansatte, ikke skal føle sig som en del af samfundet og tage samfundsmæssige hensyn.
Det, jeg siger, er, at de offentlige repræsentanter ikke sidder i de virksomheders bestyrelser for at varetage specielt samfundsmæssige interesser.
De sidder der på lige fod med alle andre bestyrelsesmedlemmer, så snart de er valgt.
Jan Trøjborg (S), 2002-03-19:
... er jeg sikker på er vidt udbredt - den opfattelse, at den finansielle sektors virksomhed også har en forpligtelse ud over de snævre virksomhedsøkonomiske interesser i forhold til medarbejdere, i forhold til miljø, i forhold til bæredygtighed, i forhold til samfundsforhold og samfundsinteresser som sådan.
Men det forstår jeg at hr. Lars Barfoed ikke mener.
Man skal kun varetage aktionærernes interesser.
Dermed har vi også fået slået klart fast, hvorfor regeringen er kommet med sit forslag, og først og fremmest hvorfor regeringen overhovedet ikke ville i dialog om dette forslag og dets mulige gennemførelse.
Det skal da også være den sidste.
Én ting er jeg glad for, og det er, at hr. Lars Barfoed ikke repræsenterer den finansielle sektor mere, for jeg er stensikker på, at langt de fleste bestyrelsesmedlemmer og ledelser, også i den finansielle sektor, tager andre hensyn end til de snævre aktionærinteresser.
Det dér begreb, der hedder stakeholder's value, hvis man må citere det her i Folketingssalen ...
Lars Barfoed (KF), 2002-03-19:
Det giver mig nemlig anledning til at gentage, hvad jeg sagde tidligere, nemlig at jeg er sikker på, at de har gjort en nytteindsats.
Den valghandling har hverken gjort dem mere eller mindre nyttige.
Det har været nyttige bestyrelsesmedlemmer på lige fod med alle andre.
Til det, som hr. Jan Trøjborg også fremhæver - at der skulle være behov for, at der sidder nogle, som skal tage samfundsmæssige hensyn i de pågældende finansielle virksomheders bestyrelser - må jeg sige, at det ikke er meningen med deres tilstedeværelse.
De skal ikke sidde og varetage samfundsøkonomiske hensyn.
De offentligt udpegede skal ligesom alle andre bestyrelsesmedlemmer varetage virksomhedens interesser og selvfølgelig sørge for, at virksomheden holder sig inden for lovgivningens grænser og i øvrigt påse, at det er en forsvarlig ledelse.
Men de skal ikke sidde i den virksomheds bestyrelse og varetage samfundsmæssige interesser.
Det er noget, vi gør her i Folketinget og i regeringen.
Det ville da være underligt, hvis der skulle sidde repræsentanter i private virksomheders bestyrelser og sige, næh, hov, det kan godt være, at det her er i virksomhedens interesse, men vi har nogle overordnede samfundsmæssige hensyn, der gør, at det stemmer jeg altså imod i bestyrelsen.
Sådan fungerer det ikke, og det er heller ikke meningen med de offentlige repræsentanter.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-19:
Jeg har stadig væk ikke fået nogen forklaring på, hvordan man kan se, hvad der var sket, hvis ikke de havde siddet der.
Det er jo fuldstændig umuligt at se, hvad der sker bag lukkede døre, mødelokaledøre osv.
Jeg tillægger ikke folk, altså de almindeligt valgte bestyrelsesmedlemmer i den finansielle sektors institutioner, nogen som helst negative hensigter eller ønsker om at lav fup og svindel.
Men vi må bare erkende, at det jo sker alle steder alligevel, i private selskaber, i private virksomheder uden for den finansielle sektor.
Og hvorfor skulle det ikke kunne ske i den finansielle sektor?
Jeg tør jo ikke sige, om der findes en statistik for, at der er forholdsvis mere skuddermudder uden for den finansielle sektor, altså i de almindelige erhvervsvirksomheder, end i den finansielle sektor, men vi må jo erkende, at i erhvervsvirksomheder generelt sker der jo ting og sager, som ikke burde ske, og jeg tror, der sker flere dér, end der gør i den finansielle sektor.
Det kunne bruges som en slags argumentation for, at det har haft en effekt.
Men det har vi nok ikke nogen tal på.
Men det at kunne se, hvad der var sket i en situation, som vi ikke kender, mangler jeg argumentation for.