Svend Aage Jensby (V), 1998-04-23:
Det er velkendt, at Venstre siden januar 1993 altid har støttet regeringens forslag om dansk forsvars deltagelse i internationale operationer, hvad enten de har fundet sted i FN-, OSCE- eller NATO-regi.
Og det har vi gjort, fordi vi mener, at det er både naturligt og rigtigt, at Danmark yder sit bidrag til at sikre stabilitet, fred, overholdelse af menneskerettigheder og fremme af demokratiske processer, og at fordrevne kan vende tilbage til deres hjemstavn.
Og dansk forsvar og i øvrigt også andre komponenter, der har deltaget i disse opgaver, såsom politiet og hjælpeorganisationerne, har jo gennem tiden løst deres opgaver på fortræffelig vis - ulykkeligvis endda med livet som indsats for nogles vedkommende.
Formået med den operation, som hr. Bjarne Laustsen allerede har været inde på, falder jo ind under det, jeg her har nævnt, og vi kan derfor støtte forslaget.
Det har jeg også tidligere tilkendegivet i forligskredsen bag forsvarsforliget, og selvfølgelig holder vi, hvad vi dér har sagt.
Men når det så er sagt, vil jeg alligevel minde om de synspunkter, der er blevet givet udtryk for i styregruppens rapport vedrørende oprettelsen af den internationale brigade, hvor det jo på side 13 bl.a. nævnes, at spørgsmålet om indsættelse af dele af enheden i forskellige geografiske områder i høj grad vil afhænge af længden af udsendelsesperioden, af antallet og ikke mindst af logistiske og transportmæssige forhold, og at danske styrker principielt bør kunne indsættes overalt, men at ressourcemæssige og praktiske forhold taler for visse begrænsninger.
Og på side 45, tror jeg det er, nævnes det, at af økonomiske og logistiske årsager finder styregruppen, at større danske styrkebidrag til FN-operationer udelukkende bør indsættes inden for Europa eller det europæiske nærområde.
Jeg minder blot om det her, fordi man nødvendigvis må sige, at der må være områder og operationer, som vi ikke bør deltage i, men det gør vi altså i her.
Jeg synes blot, det skal nævnes.
Jeg mener nemlig også, at der er en anden vigtig ting i forbindelse med udsendelse af vores forsvarsstyrker til internationale opgaver, og det er, at vi hele tiden skal have for øje, at vi bør have den danske befolknings forståelse for udsendelsen.
befolkningen fint, når det drejer sig om lande i Europa såsom Jugoslavien - og det glæder mig altid at høre, at man i fædrelandet har forståelse for dette - men jo længere væk det er, desto mindre kan den forståelse måske etableres og fastholdes. Jeg minder også om de økonomiske aspekter, for det bliver jo ikke billigt, og der er givet et skøn over udgifterne, men vi ved, at det kommer til at koste, og at det også kommer til at koste nedslidning af materiel.
Og i 1996 brugte vi jo godt og vel det, vi havde til rådighed inden for den aftale, der nu er i forliget, om udsendelse af ca. 1.500 mand i FN-tjeneste; vi brugte godt 20 mio. kr. mere.
For her er det nævnt, at vi er oppe på 500 mio. kr. i 1997-prisniveau, men deri er ikke medregnet udgifter til ekstraordinær nedslidning af materiel osv., og det må vi dyrke.
Men om ikke før, så når vi skal til at forhandle et nyt forsvarsforlig, risikerer vi jo at stå i den situation, at vi har brugt rigtig mange penge til det her og måske flere, end vi har til rådighed, og så er vi i en vanskelig situation.
For vi må hele tiden tænke på, at også vores almindelige forsvar, om man så må sige, vores hjemlige forsvar, til stadighed skal have de økonomiske rammer, der er nødvendige, for at forsvaret kan virke troværdigt, også når det optræder i NATO-sammenhæng osv.
Men jeg går ud fra, at når vi skal forhandle forsvarsforlig, vil de tanker, jeg her har nævnt, vinde gehør hos regeringen, og hvis det er tilfældet, deltager vi gerne i Venstre.
Men de økonomiske rammer for forsvaret skal altså være i orden.
Det står i bemærkningerne, at hvis der skal ske
ændringer i bidraget, vil udenrigsministeren bringe det frem i Det Udenrigspolitiske Nævn.
Men jeg går også ud fra, at vi i forligskredsen kommer til at drøfte eventuelle ændringer.
Og så vil jeg slutte med at sige, at når vi nu træffer den beslutning, som vi gør, og som jeg også er helt enig i at et bredt flertal forhåbentlig gør, så lægger vi afgørende vægt på, at vore soldater får den optimale udrustning, når de sendes derned.