runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-26:
De 80 pct. er jo, fordi det er 80 pct. af Folketinget, der går ind for det her.
Jeg ved jo ikke, hvor mange der vitterligt gør det.
Jeg er ikke i tvivl om, at ministeren gør det af egen fri vilje.
Der var ikke 80 pct. af tyskerne.
Men de tyske politikere og de, der vil gøre politisk karriere, - ja, det er jo altså desværre erfaringen i al politisk historie i alle lande - løber med den vej, vinden blæser.
De følger med strømmen, og de har de meninger, der kan betale sig.
Og når en stærk kansler som Kohl går ind for noget, så løber de jo med alle sammen.
Det kan derfor måske være en del af forklaringen på, at tyskerne har afskaffet deres D-mark - det, der er foregået med disse penge, hvor også Frankrig er indblandet.
Det var bare det, jeg ville give udtryk for.
Hermed sluttede spørgsmålet.
»Hvorfor er eurokursen fortsat lav, når der nu er udsigt til økonomisk vækst i både Frankrig og Tyskland?«
I sit første leveår er euroen faldet mærkbart i kurs over for så godt som alle andre valutaer i den vestlige verden.
Den danske regerings og EU-systemets forklaring herpå har været, at der var mere økonomisk vækst i USA og andre lande uden for euroområdet, men at eurokursen ville rette sig, når der kom klare tegn på økonomisk vækst i de store centrale eurolande, Tyskland og Frankrig.
Disse tegn er nu til stede, men eurokursen ligger fortsat lavt og svagt.
Nu forklares det så med, at der sammen med den kommende økonomiske vækst nok vil komme mere inflation, som vil trække en rentestigning med sig.
Udsigten til en rentestigning plejer imidlertid at få en valutakurs i vejret, men der gælder tilsyneladende helt særlige forhold omkring euroens kurs.
Eurokursen er jo som bekendt i det første år faldet betragteligt over for dollar, pund, svenske og norske kroner, japanske yen og alle mulige andre valutaer i den vestlige verden.
Euroen er faldet.
Ministerens og andres forklaringer på dette fald og den lave eurokurs har været, at det er, fordi der ikke rigtig er kommet gang i væksten i de store eurolande Tyskland og Frankrig.
Men nu er der klare tegn.
For det første er væksten kommet i gang i Frankrig, og der er klare tegn på, at den økonomiske vækst er markant på vej op i Tyskland.
Da finans- og valutamarkederne altid tager glæder og sorger på forskud, så skulle man forvente, at nu ville eurokursen rette sig.
Men det gør den ikke.
Den ligger nede på bundniveau også i dag.
Derfor er spørgsmålet til ministeren: Hvorfor er eurokursen så lav, når der nu er udsigt til fin vækst i Euroland?
Egil Møller (DF), 2000-01-26:
Jeg har adskillige gange hørt, at regeringen lovpriser euroen
, og som det er blevet sagt her nogle gange, så har vi jo set, at euroen falder og falder, og det har den jo så gjort her, ikke mindst den seneste uge.
Og så kommer jeg til mit spørgsmål til økonomiministeren: Ser ministeren det som en fordel inden for eurolandene, at den netop falder?
For konsekvensen er jo, at de varer, der så sælges og produceres i eurolandene, bliver billigere.
Så jeg vil godt sådan lige høre ministeren, om ministeren kunne forestille sig, at det faktisk var en fordel.
Marianne Jelved (RV), 2000-01-26:
Til hr. Frank Dahlgaard: I Økonomisk Oversigt fra december
1998 var vurderingen, at væksten i euroområdet i 2000 ville være 2,9 pct., og i USA i år 2000 ville den være 2,2 pct.
I decemberoversigten fra 1999, altså 1 år efter og for godt en måned siden var vurderingen, at væksten i euroområdet i år 2000 ville være 2,7 pct. Altså en lille bitte smule lavere end vurderingen var i 1998.
Og for USA var vurderingen i december 1999-oversigten, at væksten ville være 3,0 pct. Altså en relativt større vækst, end vi vurderede i december 1998.
Og hr. Frank Dahlgaard ved jo godt, at markedet jo ikke ser på dag til dag eller måned til måned, men ser tingene over et længere spand, og derfor er der også i denne her sammenhæng med de tal, jeg har vist, jo ikke noget nyt i og for sig, bortset fra at væksten er vurderet relativt større i USA, end vi troede i 1998.
Jeg mener ikke, der er mistillid til euroen.
Det ville i så fald være vanskeligt at forklare, hvorfor euroobligationsmarkedet er et af de allerstørste i verden.
Der handles meget i euroobligationer.
Det er større end det amerikanske obligationsmarked.
Det tyder ikke på, at der er mistillid til euroen i den finansielle verden.
Til hr. Egil Møller vil jeg sige: Markedet har det jo med at balancere ting af, og hvis kursen på en valuta falder, - og euroen er jo en flydende valuta - så er det klart, at så er der en fordel for virksomheder, der f.eks. eksporterer til USA, og det er dermed med til at ændre vækstbilledet.
Men der er jo ikke nogen, der styrer efter det.
Hverken regeringerne eller Centralbanken styrer efter, at der skal være en bestemt kurs imellem euroen og dollaren, fordi det er en flydende valuta.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-26:
Ministeren henviste før til, at hun ikke brød sig om tonen i mine spørgsmål og mine kommentarer.
Men når ministeren selv lægger ud, efter at euroen er faldet i 10-11 måneder og er tumlet dernedad, med at erklære over for mig og her i salen og over for befolkningen gentagne gange, at euroen er en fantastisk succes, så har ministeren selv lagt tonen, og så er det svært ikke at blive en lille smule sarkastisk i sine kommentarer og i sine spørgsmål, for det er jo ikke seriøst. Og ministeren og denne regering i Danmark står helt alene med at kalde euroen en fantastisk succes.
Og alligevel ligger eurokursen meget lavt.
Nu taler man så om - jeg har ikke hørt ministeren tale om det, men det har alle de andre euroglade tilhængere - at det er fordi, at når der kommer vækst, så bliver der nok inflation og prisstigningstendenser, og det vil give renteforhøjelser, og det er farligt, og derfor ligger euroen dårligt.
Det vil sige, at euroen vil ligge dårligt, og man har altid forklaringer parat.
Har ministeren også det?
Ja, det er jo det, euroen handler om: At holde stabile priser og bevare pengenes værdi.
Den handler ikke om beskæftigelse og sociale forhold.
Det må man ordne i det politiske system i EU, og det er ikke på plads.
Der er jo ikke en fælles regering, og der er jo ikke et Europa-Parlament, der er så handlekraftigt i forhold til EU-området og euroområdet, som det danske parlament er i forhold til Danmark.
Derfor må man indføre det, og så har man Europas Forenede Stater.
Gør man det ikke, brager tingene sammen.
Så siger ministeren, at der er stabilitet i Europa, og at det har der ikke været før, og derfor er euroen en fantastisk succes.
Jamen i Euroland er det jo en stabilitet, hvor arbejdsløsheden er på 10 pct.
Det er over det dobbelte af, hvad den er i Danmark, hvad den er i Norge, som står udenfor, hvad den er i Island, som står udenfor, hvad den er i Schweiz, som står udenfor, hvad den er i Sverige, som står udenfor.
Og arbejdsløsheden er også væsentlig højere i Euroland end i Storbritannien, som står udenfor
Så det er da en stabilitet, som er utrolig dyrekøbt, vil ministeren ikke erkende det?
Marianne Jelved (RV), 2000-01-26:
Så er der det politiske ansvar, og det er det rigtige sted at placere det ansvar; beskæftigelsen og tilrettelæggelsen af den økonomiske politik, finanspolitik, arbejdsmarkedspolitik, skattepolitik osv. er parlamenternes, regeringernes ansvar, og ikke Centralbankens.
Det er nøjagtig, som vi kender det i Danmark, og som vi har kendt det siden 1982, hvor vi besluttede at have en stabil valuta, fordi det var det bedste grundlag for en lav inflation, og dermed grundlaget for, at man overhovedet kan have mulighed for at skabe en varig høj beskæftigelse.
Vi har prøvet alt det andet før.
Og ingen steder i verden er det lykkedes på noget tidspunkt i historien at skabe en varig høj beskæftigelse, når man har høj inflation og underskud og stigende gældsbyrde.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-26:
Naturligvis har ministeren ret, når hun siger, at det er en fordel at have en stabil valuta, og det har Danmark også haft i 12-13 år, hvor vi har ligget fast over for også D-marken og nu euroen.
Det er da klart.
Men det er gået meget godt i Danmark de sidste 8-9 år.
Og det har det gjort med vores egen valuta og vores egen Nationalbank og vores egen pengepolitik, kreditpolitik og rentepolitik.
Det er faktisk gået meget bedre i Danmark, end det er gået i Euroland, som har høj arbejdsløshed og har haft lav vækst, og hvor der er den sociale uro, der bobler i landene, når det står dårligt til med beskæftigelsen.
Det er jo på den baggrund, man må spørge sig selv: Hvorfor skal vi afskaffe kronen, når det går meget godt?
Det kan måske - det mener jeg ikke - men det kan måske være lige så godt med euroen, men hvorfor så ikke bevare kronen, hvis det ikke er bedre?
Vi er jo et foregangsland med vores egen lille valuta, som vi har haft i mange, mange år.
Skulle vi ikke bevare den?
Marianne Jelved (RV), 2000-01-26:
Det er jo rigtigt, at når vi lukker vores pung op, så ligger der en dansk 20-krone i den.
Det er klart.
Men den danske krone har jo været knyttet til D-marken og nu til euroen.
Vi har jo ikke på den måde ført en selvstændig rentepolitik eller pengepolitik.
Vi har knyttet fuldstændig fast til - så fast som man kan - valutasamarbejdet og den måde, vi har drevet økonomisk politik på og Nationalbanken har varetaget valutapolitikken på.
Det er jo det, der har vist os, hvor vellykket det er.
Det er jo derfor, det er en god idé.
Det er en god idé at lade være med at udsætte sig for valutaspekulationer og sårbarhed på den slags områder, sådan som verden har udviklet sig.
Og så er det jo heller ikke rigtigt, når hr. Frank Dahlgaard generaliserer og siger, at i Euroland er det sådan og sådan, lav vækst, høj arbejdsløshed.
Irland, Spanien, Portugal, Holland: høj vækst.
Holland, som er et af eurolandene, et af kernelandene, har haft en udvikling, der er fuldstændig magen til den danske.
Holland har ført den samme type politik, som Danmark har.
Irland klarer sig fantastisk flot og har løftet sine levevilkår betragtelig op i samarbejdet, på grund af samarbejdet, ved hjælp af samarbejdet omkring den økonomiske politik.
Og det, der er det nye, er ikke den førte politik, for alle har jo bestræbt sig på at føre den politik, som Danmark har, men vi er bare længere foran i et konjunkturforløb.
Det er Holland også.
Som nationaløkonom taler hr. Frank Dahlgaard imod bedre vidende, og det er i virkeligheden det største problem, vi har i en demokratisk debat.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-26:
Ja, jeg har spurgt en del omkring euroens kurs, men det har været omkring andre forhold.
Når jeg spørger nu, så er det, fordi nu er der gået noget tid, hvor vi har vidst, præcis som ministeren siger, at der er fremdrift på vej i tysk økonomi, den store euroøkonomi, og Frankrig er også i gang.
Og ministeren har jo tidligere tilkendegivet som en forklaring
på et af mine tidligere spørgsmål, at når eurokursen var faldet og lå lavt, så var det, fordi der var mere vækst i USA og i nogle af de andre lande, men at det ville ændre sig, når der kom vækst i Euroland og i den del af Europa.
Og nu har vi tydelige tegn på vækst, men det har ikke ændret sig.
Eurokursen er nede på rekordlavt niveau i dag kl. 12, hvor den blev noteret.
Og så må ministeren jo finde på en anden forklaring.
Der er jo ingen, der ved, hvad der er det rigtige, for det er jo korrekt, som ministeren sagde, at man bare kan konstatere, at kursen er faldet, udbud og efterspørgsel bestemmer det, men hvad ligger der bag?
Skulle det mon være, at finansmarkederne ikke rigtig har tillid til denne nye kunstige, bastardagtige
valuta
Kan det være en mistillid til eurosystemet, fordi der mangler en euroregering, som kan gøre billedet komplet af Europas Forenede Stater?
Kunne det være en forklaring?
Efterkrigstidens største økonomiske succes i Europa, D-marken, blev afskaffet for 12½ måned siden, men næppe mange almindelige tyskere er klar over det.
De går jo stadig væk rundt og betaler med D-mark og er ikke klar over, at det nu bare er en tilfældig underopdeling af euroen.
Mit spørgsmål er derfor: Hvordan vurderer ministeren, at situationen vil være, når det går op for tyskerne på et eller andet tidspunkt, måske først om et par år, når man også får direkte mønter og sedler i euro, at Tyskland har fået fælles pengesystem og økonomisk skæbnefællesskab med f.eks. Spanien, Portugal, Italien og snart også Grækenland?
Marianne Jelved (RV), 2000-01-26:
Jeg synes stadig væk, at euroen er en fantastisk succes, og jeg er glad for at få lov til at gentage det.
Aldrig har Europas økonomi været så stabil.
Så vil jeg sige, at det jo er forkert af hr. Frank Dahlgaard - nu lod jeg være med at bruge det i mit første svar, nu bliver jeg alligevel nødt til at gentage det: Euroens succes kan måles ved succeskriteriet for euroen, og Den Europæiske Centralbanks arbejde er prisstabilitet.
Det er det, man skal se renteudviklingen og eurokursen i forhold til.
Det er prisstabiliteten, der er det bærende, nøjagtig som vi i Danmark af mange grunde er utrolig glade for - og det er alle jo enige om - at en lav inflation er bedre end en høj inflation.
Arbejdsmarkedets parter, borgerne i Danmark er enige om, at lav inflation er bedre end høj inflation, i hvert fald langt de fleste. Og det er det samme, euroen handler om.
Det er de samme bestræbelser til glæde for alle i Europa, ikke mindst for danske virksomheder og danske borgere.
Jeg vil gerne bekræfte over for hr. Keld Albrechtsen og gentage, hvad jeg sagde for få minutter siden, at regeringen påtænker ikke en folkeafstemning i løbet af foråret 2000.
Det er tilkendegivet ved mange lejligheder.
Men jeg vil gerne understrege, at regeringen i sin beslutning om, hvornår en dato skal fastlægges, og hvilken dato det bliver, ikke har forpligtet sig til at inddrage Rådet for Europæisk Politiks færdiggørelse eller ikkefærdiggørelse af den omtalte rapport. Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-26:
»Hvad bliver efter ministerens opfattelse konsekvensen for euroen og EU-samarbejdet, når det går op for de tyske vælgere, at D-marken er afskaffet, og de har fået fælles penge og økonomi med bl.a. Italien, Spanien, Portugal og snart også Grækenland?«
Skriftlig begrundelse
Efterkrigstidens største økonomiske succes, nemlig den tyske D-mark, blev afskaffet for godt 1 år siden, da euroen indførtes i 11 af de 15 EU-lande.
De fysiske DM-mønter og -sedler benyttes endnu 2 år i Tyskland, men de har siden den 1.1.1999 blot været en underopdeling af euroen, præcis som franske franc, spanske pesetas, italienske lire osv. også er det.
Realiteten er, at de nationale valutaer i de 11 eurolande allerede er afskaffet.
Siden den 1.1.1999 er det derfor alene euroen, som er blevet kursnoteret på valutabørserne.
Hovedparten af den tyske vælgerbefolkning har næppe viden om, at deres DM allerede er afskaffet, og at de nu deler pengevæsen og har økonomisk skæbnefællesskab med de sydeuropæiske lande.
Lande, som ikke har ry for hverken økonomisk eller politisk stabilitet.
Det er derfor sandsynligt, at der kan imødeses en vælgerreaktion i Tyskland, når det går op for tyskerne, at de risikerer inflation og højere rente på grund af de uansvarlige økonomiske dispositioner i andre lande, herunder de sydeuropæiske lande.
Hans Hækkerup (S), 2000-01-26:
Jeg mener, jeg har givet et meget klart svar: Danmark kan være til stede ved møderne, men hvis der på møderne sker ting, som vil være i modstrid med det danske forbehold, og som indebærer forberedelse eller beslutninger, der har indvirkning på forsvarsområdet, kan Danmark ikke deltage i de drøftelser.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-01-26:
»Kan ministeren bekræfte, at det vil være i strid med den danske undtagelse, hvis dansk personel i f.eks. AWACS-fly deltager i en EU-ledet aktion, eller hvis danske soldater tilknyttes en Eurokorps-kommando som led i en EU-aktion?«
Skriftlig begrundelse
I den danske undtagelse hedder det: »i overensstemmelse hermed deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af afgørelser og aktioner inden for Unionen, som har indvirkning på forsvarsområdet«.
Dette betyder jo, at Danmark ikke deltager i gennemførelsen af en aktion, som er besluttet og ledet af EU,
heller ikke selv om NATO udfører en del af den praktiske gennemførelse
Der er ikke i undtagelsen åbnet mulighed for, at Danmark kan deltage i en EU-aktion via deltagelse i en NATO-enhed.
Ministeren skriver, at Eurokorpsets eventuelle anvendelse i en NATO-ledet aktion ikke giver problemer i forhold til undtagelsen.
Dette forudsætter imidlertid, at der ikke er tale om en EU-aktion eller en EU-ledet aktion eller en aktion som Eurokorpset leder på EU's vegne.
Forhåbentlig vil regeringen være enig heri.
Hans Hækkerup (S), 2000-01-26:
Hr. Albrechtsen beder mig om at redegøre for situationen for dansk NATO-personel i de tilfælde, hvor NATO udlåner aktiver til EU for gennemførelse af en EU-ledet operation.
På NATO-topmødet i Washington i april 1999 var der enighed om at tilbyde EU adgang til NATO's kollektive aktiver og faciliteter.
Med andre ord skal EU gives mulighed for at trække på NATO's aktiver i tilfælde af en EU-ledet operation, men de nærmere retningslinjer for disse arrangementer er endnu ikke udarbejdet. Det skal bemærkes, at det er op til NATO-landene at beslutte, om de vil efterkomme en anmodning fra EU og stille NATO-aktiver til rådighed for EU-ledede operationer.
Hvis NATO tager beslutning om at udlåne visse af sine aktiver til EU-ledede operationer, vil de udlånte aktiver stadig være NATO's og ikke EU's, og derfor vil et eventuelt udlån af NATO-aktiver til EU naturligvis ikke have konsekvenser for dansk personel i NATO.
Det gælder bl.a. for dansk personel
ved NATO's AWACS-fly, og det gælder for dansk personel i NATO's hovedkvarterer.
Så er der i spørgsmålet en slags tillægsspørgsmål om Eurokorpset.
Her er det således, at med hensyn til Eurokorpsets eventuelle indsættelse, f.eks. som hovedkvarter for KFOR i Kosovo - altså en NATO-ledet operation - vil det selvfølgelig ikke få konsekvenser for den danske deltagelse i KFOR.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-01-26:
Jeg må desværre forstå ministerens svar sådan, at ministeren mener, at hvis danske soldater indgår i en NATO-styrke og denne NATO-styrke stilles til rådighed for en EU-ledet militær aktion, kan de danske soldater godt deltage som NATO-soldater i en EU-aktion.
EU og den danske regering kan altså omgå den danske undtagelse ved ikke at tildele EU de danske styrker direkte, men ved at tildele NATO dem, hvorefter NATO tildeler EU dem.
Dermed har man så bortskaffet den danske undtagelse, og det var derfor, jeg spurgte ministeren, om det ikke var en skrivefejl, for jeg havde ikke fantasi til at forestille mig, at man virkelig i ramme alvor ville præsentere befolkningen for den model.
Men jeg vil godt spørge ministeren, om jeg har beskrevet det korrekt - altså at man i ramme alvor fra regeringens side forestiller sig, at man kan stille danske soldater til rådighed for en EU-ledet aktion, hvis bare der skubbes et mellemled ind, som hedder NATO.
Hans Hækkerup (S), 2000-01-26:
Hr. Keld Albrechtsen forsøger igen med en af sine forvridninger af, hvad jeg har sagt, og hvad jeg har skrevet.
Det, der er tale om, er de tilfælde, hvor NATO stiller dele af sin kommandostruktur, herunder AWACS-fly eller NATO-hovedkvarterer, til rådighed for en EU-ledet operation.
Her er de stadig en del af NATO, og derfor kan Danmark selvfølgelig også deltage.
Men er der i øvrigt tale om at stille styrker til rådighed, er det klart, at det ikke vil kunne lade sig gøre, at Danmark stiller styrker til rådighed for en EU-ledet militær operation.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-01-26:
Nu bliver det i sandhed meget vanskeligt at forstå.
Så vil jeg spørge med endnu et eksempel: Hvis et AWACS-fly, som tilhører NATO, stilles til rådighed for en EU-aktion, kan danske soldater godt deltage, selv om det er en EU-aktion. Det har vi jo fået bekræftet.
Men hvis det nu er sådan, at f.eks. en dansk ubåd sættes under NATO-kommando, kan den så stilles til rådighed for en EU-ledet aktion?
Det må den vel kunne, når et fly kan.
Jeg ved ikke, om ministeren kunne beskrive, hvor grænsen går for, hvornår NATO-aktiver med dansk militært personel kan stilles til rådighed for en EU-militær aktion?
Hans Hækkerup (S), 2000-01-26:
Jeg kan fortælle hr. Keld Albrechtsen, at hvis der er tale om militære enheder, og det gælder selvfølgelig også ubåde, vil de selvfølgelig ikke kunne stilles til rådighed.
Det, der alene er tale om, er særlige NATO-aktiver.
På NATO's topmøde i Washington i april 1999 blev det besluttet, at man ville se nærmere på, hvordan man kunne sikre EU adgang til NATO's planlægningskapaciteter samt på muligheden for at opstille en forhåndsformodning for EU's adgang til på forhånd at kunne bruge identificerede NATO-aktiver til brug for EU-ledede operationer.
Det skete selvfølgelig netop for at sikre, at NATO stadig er den afgørende organisation i Europa, og derfor er det også uhyre vigtigt for Danmark, fordi vi er et fuldt og helt medlem af NATO, at vi vil være i stand til at være med, hvis et af disse aktiver skulle blive udlånt til en EU-ledet operation.
Men det betyder altså ikke, at man i øvrigt via NATO kan stille styrker, enheder, til rådighed for EU.
Lad mig endelig sige, at den præcise udmøntning af disse beslutninger fra NATO-topmødet stadig er under behandling i NATO, og det vil nok først blive endeligt fastlagt i takt med udviklingen og dialogen mellem EU og NATO, præcis hvilke aktiver og hvilke procedurer der vil blive tale om.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-01-26:
Jeg må jo konstatere, at efter besvarelsen i dag er det totalt uklart, i hvilket omfang Danmark kan deltage i møder og hvad Danmark kan deltage i møder om i EU's militære struktur.
I hvilket omfang danske soldater kan smugles ind i en EU-ledet aktion, er også totalt uklart.
Og jeg bliver altså nødt til at bede ministeren om at tilsende os et omhyggeligt notat, der besvarer disse to spørgsmål, for jeg synes, regeringen er på vej ud i meget, meget alvorlige statsretlige problemer med den besvarelse, ministeren har givet her i Folketinget i dag.
Jeg håber, vi meget hurtigt kan få en sådan redegørelse.
Hans Hækkerup (S), 2000-01-26:
Jeg skal bare sige, at jeg også i dette spørgsmål er uenig med hr. Albrechtsen.
Jeg mener, der er givet et klart svar i dag, men hr. Albrechtsen er selvfølgelig velkommen til at vende tilbage, hvis han vil have uddybet svaret.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-01-26:
Jeg håber, og jeg vil bare opfordre ministeren til, at vi kan komme til lidt større klarhed i dette spørgsmål, som jo handler om danske soldaters deltagelse i EU-ledede aktioner.
Jeg må indrømme, at det overraskede mig at læse ministerens kronik i Jyllands-Posten, hvor ministeren skrev, at Danmark godt kan have soldater med i en EU-ledet aktion, nemlig om bord i AWACS-fly, som indgår i en EU-ledet aktion.
Jeg tror, det må være en skrivefejl fra ministerens side, og det vil jeg bare gerne have bekræftet.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-26:
At afskaffe sin valuta, sit lands pengevæsen, er en stor ting, og derfor er det vigtigt, at det bliver ordentligt belyst.
I Sverige satte man for, jeg tror, det er 5 år siden, en række uafhængige, uvildige, økonomer under ledelse af professor Lars Calmfors til at komme med udredninger om, hvad fordelene og ulemperne ville være, hvis Sverige tilknyttede sig den europæiske mønt, euroen.
Der kom så en redegørelse frem i 1996, som anbefalede, at man ventede og så tiden an, og at det ud fra en økonomisk betragtning nærmest var bedst, at Sverige stod udenfor.
Det var vistnok konklusionen.
Men det afgørende er, at der kom en uvildig rapport.
Den har en række euroskeptiktere eller direkte modstandere af EU i Danmark efterlyst, men vi har ikke fået den, og så kommer det frem på et samråd i Folketingets Politisk-Økonomiske Udvalg mandag den 13. december, at man ovre i Økonomiministeriet er i fuld gang med at lave en stor redegørelse om fordele og ulemper for Danmark ved forskellig tilknytning til euroen.
Og så er mit spørgsmål: Er det fordi regeringen ønsker at være alene på banen med sin ensidige redegørelse, at man har gjort alt muligt for at undgå en uvildig redegørelse om dette vigtige spørgsmål?