runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Duetoft (CD), 1999-11-23:
Der er da mange af de ting, som Venstres ordfører siger, som jeg godt kunne skrive under på, men det, jeg godt vil spørge Venstres ordfører om, er denne vurdering af den ene procent.
Jeg er godt klar over, at man ikke skal styre bare for at opnå 1 procent for den ene procents skyld, men jeg vil godt spørge Venstres ordfører, når han taler så meget om at gøre livsvilkårene og livsværdierne, og hvad ved jeg, bedre for mennesker rundt om i verden, om det så ikke er et ret dårligt signal at sende, at man siger: I skal have en bedre livskvalitet, men i øvrigt vil vi ikke give så meget som før.
Og når nu Venstre stemmer for denne vedtagelse, betyder det så, at vi i hvert fald har fået lagt den diskussion lidt til side og så kommer til at beskæftige os med alt det andet, som Venstres ordfører nævnte?
Det håber jeg da vi kommer til.
Jann Sjursen (KRF), 1999-11-23:
Der er to ting, som jeg godt vil trække frem i hr. Jens Hald Madsens tale.
For det første spørgsmålet om, hvorvidt udviklingsbistand også er udenrigspolitik.
Det er den selvfølgelig i et vist omfang, men jeg vil alligevel spørge hr. Jens Hald Madsen, om han ikke tror, at det for den enkelte fattige i et udviklingsland er bedøvende lige meget, om den pågældende bistand er led i en større udenrigspolitisk overvejelse eller ej, vel at mærke hvis bistanden når de allerfattigste.
Vi må jo erkende, at nogle af de lande, som vi yder bistand til, har altså ikke den samme opfattelse af demokrati, som vi f.eks. har herhjemme i Danmark, og at de ikke er nået så langt på vej, som vi måske gerne kunne ønske, men at vi dog har mulighed for at påvirke dem til det netop ved at yde dem bistand.
Det var den ene ting.
Den anden ting var den karakteristik, hr. Jens Hald Madsen gav af NGO'erne.
Den synes jeg ikke ligefrem svarer til den opfattelse, jeg har af NGO'ernes arbejde, selv om de selvfølgelig også kan gøre det bedre.
Jeg vil godt høre, om det er hr. Jens Hald Madsens opfattelse, og om det er Venstres opfattelse, at den del af Danidabistanden, som formidles via NGO'erne, skal drosles ned.
Man kan da næsten ikke tro andet, når man hører hr. Jens Hald Madsen her i dag fremsætte, havde jeg nær sagt, så nedladende udtryk om NGO'ernes indsats i dag, som han rent faktisk gjorde.
Margrete Auken (SF), 1999-11-23:
Samtale fremmer forståelsen, men det forudsætter jo, at der bliver hørt efter, hvad der bliver sagt.
Så vil jeg gerne melde mig på tumperækken - altså ligesom jeg havde det svært med ordet »øge«, kunne jeg ikke høre andet nu, end at der bare bliver sagt, at vi skal holde kontrol med tingene, og det er vi enige om.
Jeg mener, hverken hr. Søren Søndergaard eller jeg har sagt, at der ikke skulle holdes kontrol med tingene.
Det, vi beder om at få ordføreren for forslagsstillerne til at gøre - og det skulle da ikke være så svært - er at gå op og sige, at den kvalitetsforbedring, som jeg hørte i det forrige svar at man ville satse på, ligger inden for rammerne af den impactundersøgelses kritikpunkter, vi har haft, for så er vi med på det.
Det er vi i hvert fald.
Altså, jeg skal nok stemme for forslaget alligevel, for der er så mange andre gode ting i det, men det er bare lidt vigtigt, at vi ikke - ligesom med forskningsministeren - sætter alle til at bedømme hinanden, at alle kommer til at bedømme hinanden i det her samfund, så man går til i bedømmelse af hinanden. Så kunne det jo være gavnligt, at man lavede noget fornuftigt for pengene i stedet for.
Og det er bare det, vi beder om at man går op og siger: at vi vil have sikret kvalitet inden for de områder, hvor der har været kritik.
Altså ingen af os har sagt, at der ikke skulle være kontrol, men skal vi nu ikke lige lade den falde, så vi ikke skal til at diskutere videre på det niveau?
Kaj Ikast (KF), 1999-11-23:
Jeg tror bare ikke, at vi mener det samme med det alt sammen, desværre.
Jeg er til gengæld meget enig med hr. Arne Melchiors udlægning af Københavns Havn.
Det siger jeg, fordi ejerforholdet er sådan.
Jeg vil gerne sige: Det kan ikke gå hurtigt nok.
Det var regeringen, der ikke kunne blive enig om, hvad den skulle fremsætte.
Vi mener, at der er stor brug for de to havnes sammenslutning, så de gamle hansestæder igen kan opstå således, at havnens kapacitet er så stor, at den kan udkonkurrere alle andre, og det kan den i det sammenspil.
Men samtidig vil jeg gerne sige: Vi opdelte i 1992 havnen i to forskellige områder, havnedriften og dem, der skulle tage sig af salget af grundene og udvikle havneområdet.
Det, der her er tale om, er et samarbejde mellem de to selvstændige havne, Københavns Havn og Malmø Havn, og det er der fremtid i.
Nu venter vi så på ministerens udspil.
Ministeren har jo så kunnet høre, hvorledes Folketinget står i dag, og det vil vi tage ad notam og se på ministerens forslag.
Dermed mener jeg, at vi ikke kommer med øvrige forslag, indtil vi har set ministerens endelige lovforslag.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 1999-11-23:
Frihed 2000 kan støtte forslaget om, at der åbnes mulighed for, at Københavns Havn og Malmø Havn kan lave et stort fællesskab, altså en mere international havn.
Når nu Øresundsbroen åbner, vil der automatisk ske en sammensmeltning af hele vort område både på den ene og den anden måde, og der vil opstå så store muligheder, at vi herinde skal være vågne over for det, og det gælder også området som havneområde.
Så derfor kan vi støtte det her beslutningsforslag.
Men jeg kunne forstå på ministerens tale, at der allerede vil komme et lovforslag her inden jul, og det glæder vi os til at få at se.
Internationalt set er Københavns Havn og Malmø Havn ikke blandt de store, tværtimod, men kan de nu blive slået sammen, bliver det jo en betydelig havn, i hvert fald her i Nordeuropa.
Og som jeg kunne se i en information, der kom fra Københavns Havn, er det jo tydeligt, at de er dygtige på hver sit område, og hvis sådan to, der er dygtige på hver sit område, bliver slået sammen, kan der jo kun komme noget godt ud af det.
Så vi ser frem til det endelige lovforslag, og ministeren kan regne med, at vi vil støtte det.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-11-23:
Jeg må indrømme, at det undrede mig lidt, da jeg så det beslutningsforslag her ligge i rummene derovre, for det fremgår jo af regeringens lovkatalog, at der i år, her i sidste del af november, vil blive fremsat et lovforslag af regeringen.
Men vi har i Det Radikale Venstre valgt at opfatte beslutningsforslaget som et, skal vi sige indspark til, hvad man kunne tænke sig fra oppositionen, fra forslagsstillernes side, at få med.
Og det er selvfølgelig helt legitimt, at man allerede, inden en sag lander i udvalget, kommer med sine synspunkter om, hvad det er, man vil.
Så vi må sige, at vi ikke kan støtte forslaget, som det ligger her.
Jeg kender ikke i detaljer, hvad der vil komme fra regeringen, men jeg er da sikker på, at man i udvalget kan finde frem til en god løsning på det her.
Arne Melchior (CD), 1999-11-23:
Uden på nogen måde at kanonisere trafikministeren vil jeg dog sige, at den svartale på det foreliggende beslutningsforslag, som hun her har holdt, svarer til, hvad Vorherre ikke så sjældent siger til mig, når jeg henvender mig til ham; så hører jeg ofte det svar: Det er fint, min søn, din bøn er hørt.
Det kan vi forslagsstillere jo sige gælder om den tale, ministeren på regeringens vegne har holdt.
Og jeg er da enig med Venstres ordfører i, ikke at det er overraskende, at der skulle denne her fødselshjælp til, men at det da er glædeligt, at vi har kunnet gøre noget nytte, og det er altså i den retning, det udvikler sig.
Jeg behøver ikke at sige, at CD støtter forslaget, og indtil vi har set regeringens lovforslag, skal det sandelig ligge i udvalget og være der som en advarsel til ministeren og til regeringen.
Jeg skal så blot tilføje dette - og det være sagt med store bogstaver: Vi ønsker, at det skal være en aftale mellem Malmø Havn og Københavns Havn, ikke mellem Malmø Havn og Københavns Statshavn.
Havnen er sin egen, og den er Københavns, og det er ikke nogen statshavn.
Og når vi kommer til det stadium, hvor vi skal vedtage det lovforslag, som jeg forstår at ministeren kommer med, skal det stadig væk være Københavns Havn. Dette siger jeg ikke bare, fordi jeg bor i København, men det siger jeg, fordi det er bedst for Danmark.
Klaus Kjær (DF), 1999-11-23:
Det er klart, at Københavns Havn og Malmø Havn ikke skal ligge i konkurrence med hinanden i den nye Øresundsregion, men snarere tværtimod indgå som et magtcentrum i Nordeuropa med gode, øgede konkurrenceforhold over for f.eks. de nordtyske havne.
Vi synes, det er et udmærket forslag, hvor der er åbenlyse fordele ved en samdrift med stordriftsfordele og samlet administration osv., så umiddelbart støtter vi forslaget.
omkring selskabsdannelsen, for så vidt jeg er orienteret, er Københavns Havn en selvejende institution, mens Malmø Havn er et aktieselskab, og nu foreslår man så, at der oprettes et særskilt aktieselskab, CMP, hvori både Københavns Havn og Malmø Havn skal eje aktiekapitalen.
Og så taler man stadig væk om Københavns Havn som moderselskab med hensyn til udvikling af arealer, der ikke skal anvendes til havneformål osv.
Men det spørgsmål omkring nogle tekniske ting vedrørende samdriften skal vi nok få afklaret.
Men Dansk Folkeparti støtter forslaget.
Ole Sohn (SF), 1999-11-23:
Et fælles selskab giver gennem nogle af de stordriftsfordele, der ligger heri, mulighed for at udnytte investeringer og fælles markedsføring på en ny måde.
Effektiviteten kan øges, og omkostningerne kan holdes nede, samtidig med at størrelsen og den finansielle styrke giver mulighed for at fokusere på kvalitet og produktudvikling.
Derved kan havnen med Øresundsregionen som base blive en af Nordeuropas ledende havneoperatører.
Samarbejdet i Copenhagen Malmö Port kan betyde opbygningen af et helt nyt transportcenter, hvor kunderne kan tilbydes transport og logistikfaciliteter på begge sider af Sundet, samtidig med at den nye bro giver en bedre og hurtigere forbindelse mellem havneanlæggene.
Det vil kunne gøre havnen væsentlig mere konkurrencedygtig og tiltrække mere gods.
Og jo mere gods der transporteres på skibe, jo mindre ravage giver det på landevejene.
Etableringen af Copenhagen Malmö Port skal også ses i sammenhæng med den ny havnelov, som træder i kraft her pr. 1. januar, og som jo giver danske havne bedre betingelser for at kunne deltage i den øgede konkurrence, bl.a. ved at tilføre havnene større dynamik og forbedre deres konkurrenceevne, og det vil på lang sigt være med til at fremme søtransporten og dermed de mere miljørigtige transporter.
Man kan sige, at hvor havnene primært indtil dato har været passive udbydere af infrastruktur med kajer og kraner,
ja, så giver havneloven mulighed for, at havnene kan indgå i et tættere samarbejde mellem skibsmæglere, produktionsvirksomheder, rederier og andre transportvirksomheder.
Derfor støtter SF ikke alene tanken, men også det forslag, som Københavns Havn og Malmø Havn har udarbejdet om Copenhagen Malmö Port, og håber, at etableringen kan gøres mulig snarest.
Men samtidig finder SF det vigtigt, at der fortsat kommer til at ske en koordinering mellem den egentlige havnedrift og udviklingen af de arealer, der ikke skal anvendes til havnedrift, således at arealudnyttelsen til byformål hele tiden sker under hensyntagen til havnedriften.
Vi forventer, at regeringen i sit lovforslag, som jo ifølge lovkataloget skal fremsættes her i nær fremtid, tager højde herfor, hvorfor vi under disse forudsætninger vil se positivt på regeringens lovforslag.
Gitte Lillelund Bech (V), 1999-11-23:
Københavns Havn har behov for en lovændring for at kunne sikre en optimal havnedrift fremover, nemlig en drift, der er baseret på et fælles datterselskab med Malmø Havn.
Behovet for en lovændring har været kendt siden marts 1999, hvor Københavns Havns bestyrelse har anmodet trafikministeren om at løse problemet.
Men regeringen har i den seneste tid alene haft fokus på, hvorvidt staten er den egentlige ejer af havnen, og dermed på, hvordan staten kan fordele Københavns Havns formue - en formue, som havnens kunder i høj grad har bidraget til.
Det må siges at være noget sent at få afklaret
dette ejerskab.
Derfor kan jeg kun sige som den danske indenrigsminister ved forhandlingerne i Rigsdagen i 1890: »Man kan ikke på én gang her i Rigsdagen sige: Nu har Københavns Havn vokset sig stor for egen regning, nu vil vi indkassere den.
Det går billigvis ikke an.«
Jeg kan kun konstatere, at regeringen ønsker at lege Robin Hood og vil inddrage havnens aktiver frem for at sikre havnen en fortsat optimal drift.
For Venstre er det vigtigt, at den manglende lovgivning fra Folketingets side ikke hindrer danske virksomheder i at udføre deres drift på optimal vis.
Et fælles driftsselskab mellem de to øresundshavne synes at være det bedste værn mod den stadig stigende konkurrence om gods og passagerer.
Arealudviklingen vil også de kommende år være i fokus i forbindelse med skabelse af nye bydele med en blanding af byformål og erhvervsmæssige og havnemæssige formål, som det er set i de øvrige europæiske storbyer, hvilket er endnu en grund til at sikre synergieffekterne ved et fælles driftsselskab samt at sikre en vis formue i Københavns Havn. Fra Venstres side kan vi kun konstatere, at det, der er foregået indtil nu, er, at regeringen har puttet Københavns Havns driftsmæssige fremtid i en syltekrukke - en syltekrukke, der til forveksling ligner den, som Rasmus Larsen har malet på frisen i Vandrehallen - og det kan vi fra Venstres side ikke leve med.
Vi ønsker handling og kan derfor kun glæde os over, at regeringen med trafikministerens tale har lovet at arbejde for at fjerne hindringerne for det fælles datterselskab, men det er da pudsigt, at der først kommer skub i sagen efter fremsættelse af dette beslutningsforslag.
Poul Andersen (S), 1999-11-23:
Da vores ordfører på området, hr. Helge Mortensen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre følgende: Som nævnt har regeringen allerede bebudet et lovforslag, der har samme hensigt som beslutningsforslaget, nemlig at etablere et forpligtende samarbejde mellem de to havne, Københavns Havn og Malmø Havn.
Ministeren forventer, at regeringens forslag fremsættes allerede inden jul.
Vi er positive over for ideen og tanken om fællesskabet mellem de to havne for derved at udnytte de muligheder, som den faste forbindelse over Øresund vil give for en rationalisering af havnedriften i området.
Vi afviser dette beslutningsforslag og afventer regeringens eget forslag.
Sonja Mikkelsen (S), 1999-11-23:
Det her beslutningsforslag om etablering af Copenhagen Malmö Port er et forslag, som regeringen egentlig finder er overflødigt.
Regeringen har allerede i sit lovkatalog tilkendegivet, at den vil fremsætte et lovforslag, der bl.a. skal muliggøre
et samarbejde mellem Københavns Havn og Malmø Havn
, og jeg forventer, at lovforslaget kan fremsættes inden jul.
Regeringen er altså positivt stemt over for et samarbejde mellem de to havne og har ingen intentioner om at hindre Københavns Havns udvikling, snarere tværtimod.
Et samarbejde vil tillige medvirke til at fremme integrationen i Øresundsområdet.
Regeringen har dog endnu ikke taget stilling
til et konkret forslag om samarbejdet.
Det er som nævnt min holdning, at beslutningsforslaget er overflødigt, da regeringen under alle omstændigheder vil arbejde for at fjerne hindringerne for, at Københavns Havn kan indlede et forpligtende samarbejde med Malmö Havn for derved at sikre en sund virksomhed, også på længere sigt.
Per Stig Møller (KF), 1999-11-23:
Det er faktisk den centrale diskussion om, hvorledes det skal gå i samarbejdet mellem ilande og ulande efter år 2000.
Derfor tillader jeg mig at blande mig, for det er jo fuldstændig rigtigt, og det har UNDP også påvist siden 1990, at der i virkeligheden overføres, jeg tror, tallet var mindst 300 mia. kr. til ilandene i kraft af handelshindringer og arbejdskraftens manglende mulighed for at bevæge sig.
Det er da centralt, og det er jo også derfor, vi er gået ind for gældslettelse.
Det har ikke været regeringens opfattelse, det har været vores opfattelse.
En af grundene til, at man vil have gældslettelse, er jo også for at undgå, at pengene bare føres til ilandene og ulandene bliver fattigere og fattigere.
Jens Hald Madsen (V), 1999-11-23:
Jeg vil godt sige til hr. Tom Behnke, at det ikke er korrekt, at den korrektion, der var af BNI, ikke blev omtalt.
Jeg kan ikke lige årstallet i hovedet, men så vidt jeg ved, blev den der nye beregningsmetode udskudt til år 2002.
Jeg ved, at hr. Per Stig Møller og undertegnede gik kraftigt i rette med udviklingsministeren på daværende tidspunkt, og dette her forslag til vedtagelse bekræfter på ingen måde en fastsættelse til 1 pct. af BNI.
Det ved hr. Tom Behnke også.
Per Stig Møller (KF), 1999-11-23:
Jamen jeg forstår godt, at hr. Tom Behnke har haft svært ved at følge med i, hvad der foregik her, for der er foregået så meget andet i hr. Tom Behnkes politiske nærområde.
Men vi sagde udtrykkeligt, at Danmark bliver jo ikke rigere af at lægge regnemetoden om, og vi gik også offentligt imod det, sådan som Venstre nu har fortalt det.
For det er jo rigtigt, at hvis man ansætter nogle flere i den offentlige sektor - og det kan der være gode grunde til inden for hospitalsvæsenet f.eks. - så bliver Danmark jo ikke rigere, men det betyder, at vores bruttonationalindkomst stiger, og så stiger bidraget til den tredje verden.
Det har vi for længst sat spørgsmålstegn ved.
Det er jo også en af grundene til, at vi i vores finanslovforslag sætter det til 0,8 pct., hvilket betyder, at vi stadig væk er et af de lande, som giver mest her i verden. Sverige og Norge er også dernede nu. Det mener vi godt kan forsvares, mens vi får strammet op på vores udviklingsbistand, mens vi får gennemgået alle disse ting, vi har talt om i dag, således at vi ikke har det her problem med, at der i virkeligheden er for mange penge i det. Rigsrevisorerne skriver jo også, at man har måttet nedskære det efterfølgende års budget, fordi der ikke har været træk nok på pengekassen.
Så det mener vi godt vi kan forsvare foreløbig.
Jann Sjursen (KRF), 1999-11-23:
Jeg vil bare sige til hr. Tom Behnke med hensyn til forståelsen af det forslag til vedtagelse, som jeg har fremsat på vegne af en række partier, at det forslag tager udgangspunkt i, at vi i dag giver 1 pct. af bruttonationalindkomsten i udviklingsbistand.
Det er et faktum, men det er der en række partier i Folketinget, der er dybt uenige i, og nogle er mindre dybt uenige, hvis man kan sige det sådan: Hr. Per Stig Møller og Det Konservative Folkeparti siger 0,8 pct. Dansk Folkeparti har budt 0,7 pct. her i dag. Venstre har et bud, der ser lidt anderledes ud, uden at jeg skal gøre det op i kroner og øre her.
Det ved jeg som en af forslagsstillerne, og det ved de øvrige forslagsstillere også, så det er der sådan set ikke noget nyt i.
Udgangspunktet for den evalueringsindsats, der skal gøres i dag - uanset om man mener, det skal være 0,7 pct. eller 0,8 pct., vi skal give i udviklingsbistand - er, at kvaliteten skal sikres.
Jeg må også sige her ved afslutningen af debatten, at uanset hvilken bistandsprocent man så vil have, må det da være en fælles ambition, at ikke mindst udviklingslandene og den fattige befolkning får så megen gavn som overhovedet muligt af vores bistand.
Dér synes jeg ikke, man skal gå op i, om det så er den ene eller den anden procent, sådan som de forskellige partier gør her.
Det er en anden debat, der drejer sig om kvantitet.
Margrete Auken (SF), 1999-11-23:
Ja, vi har slet ikke tid, og jeg er heller ikke sikker på, at vi har kapacitet til at tage diskussionen om handelsproblemerne lige nu, men det blev beskrevet af bistandsministeren, som om vanskeligheden var, at de jo var sådan lidt småstaklede i Afrika, og så havde de svært ved at begå sig.
Noget af det, som jeg synes er vigtigt at lægge mærke til, det er simpelt hen den smadder unfair behandling, de får, også i forhold til EU.
så kan vi se, at de er pålagt restriktioner og begrænsninger, samtidig med at vi sender subsidierede, protektionerede, og hvad ved jeg, varer i hovedet på dem og ødelægger projekter, som vi oven i købet har været med til at støtte.
Jeg tror ikke, vi bare skal beskrive det, som om her står vi, og hvor gode er vi nu til at hjælpe staklerne?
Det har i hvert fald været SF's pointe, når vi er gået ind i WTO-sammenhænge, at få lavet nogle betingelser, som er ægte fair.
Der ligger en gammel undersøgelse, jeg tror tilbage fra 1990, fra Verdensbanken, som viser, at hvis ikke der havde været toldmure rundt om de store blokke, så havde der overhovedet ikke været gældsproblemer i den tredje verden, og den er det nu altså godt lige at have med, inden man begynder at sige, at det er staklerne, der ikke kan klare sig.
Jan Trøjborg (S), 1999-11-23:
Jeg tror såmænd ikke, at der er nogen principiel uenighed mellem fru Margrete Auken og mig selv. Imidlertid finder jeg det utrolig væsentligt, at man også forholder sig til problemstillingen, som den ses fra syd.
Problemstillingen fra syd ser jo helt klart således ud:
At åbne for markedsadgang fra de fattigste lande til f.eks. EU er naturligvis acceptabelt, men det modsatte, også at åbne for markedsadgang fra andre udviklingslande til ens eget marked, hvis man er et udviklingsland, er problematisk, idet det at klare sig og have succes på verdensmarkedet ikke alene kræver, at man har de nødvendige produkter, men også, at de er af en kvalitet, så de kan klare sig i konkurrencen.
Derfor tror jeg, det er utrolig vigtigt, at vi opfylder ønsket fra udviklingslandene i handelsforhandlinger; det gælder både i EU's AACP-forhandlinger og i WTO-forhandlingerne.
Man siger, at der er to vigtige assistancer, der skal med, og det er ikke noget med at betragte nogen som forarmede stakler, men det er to vigtige assistancer, som udviklingslandene beder om.
Den ene er teknisk assistance til at kunne forhandle, om jeg så må sige, på lige fod med de store handelsorganisationer.
Den anden er midler til strukturopbygning, således at man har mulighed for at klare sig i den mere åbne konkurrence, der bliver på verdensmarkedet.
Margrete Auken (SF), 1999-11-23:
Det gælder om, at vi nu ikke snakker os væk fra hinanden, og det er heller ikke interessen.
Jeg synes bare, at det er vigtigt at få understreget, at de konkrete eksempler, vi har, har gået på, at de fattige lande blev tvunget til at åbne for import, og så fik de en meget begrænset kvote til eksport.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi holder fast ved, hvad det er, vi skal have taget fat på nu.
Det er så ikke det, jeg går ind for, jeg synes, de skal have noget beskyttelse, men jeg tror, de er bedre tjent med helt fri handel end med de ondskabsfulde arrangementer, der er i øjeblikket.
Der er altså mange gyselige eksempler i det her spil, og det er jo en af grundene til, at vi går ind for frihandel.
Klaus Kjær (DF), 1999-11-23:
Jeg skal tilkendegive, at da Dansk Folkeparti har fremsat sit eget forslag, og da der kan opstå fortolkningstvivl om V 20, specielt med hensyn til, om man lægger sig fast på, at bistanden skal udgøre 1 pct. af bruttonationalindkomsten, så vil Dansk Folkeparti undlade at stemme til V 20.