runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Aage Jensby (V), 2003-02-25:
Må jeg starte med at sige til fru Pia Kjærsgaard
, at jeg var meget glad for de forhandlinger, jeg havde med Dansk Folkepartis ordfører, hr. Per Dalgaard, op til forespørgselsdebatten, som vi jo havde den 9. april sidste år, fordi jeg helt delte Dansk Folkepartis og dermed også hr. Per Dalgaards synspunkter med hensyn til en opstramning.
Det er helt rigtigt citeret, for det var det, jeg gav udtryk for.
Jeg kan forsikre fru Pia Kjærsgaard, at få dage efter, at jeg havde forladt Folketinget, iværksatte Forsvarsministeriet et kæmpearbejde med at registrere, hvad der var foregået på Christiania i de mange år, siden loven kom i 1989.
Vi havde en lokalplan fra 1990, og området var affotograferet.
Så gennemførte vi sidste år, startende i maj, en fornyet totalregistrering, således at vi kan sammenligne, hvad situationen var i 1990, og hvad den er nu, når vi er færdige med denne her registrering.
Det er vi i slutningen af marts.
Samtidig har vi taget mindst tusinde fotos af forskellige bygningsfaciliteter, for jeg vil have fuldstændig styr på, hvad der er foregået gennem tiden, og jeg vil have skabt et fundament, der gør, at man kan gribe ind.
Det ulykkelige for mig var at lave et tiltag, et indgreb over for Christiania, hvis jeg savnede det juridiske og skudsikre fundament, og det er det, jeg har forsøgt at bygge op.
Må jeg så sige, at jeg jo ikke kan gøre for, at man handler hash på Christiania.
Bare jeg kunne.
Og bare jeg kunne forbyde det totalt og effektivisere hele normalbilledet på Christiania.
Men jeg kan jo ikke forbyde indbrud i Aalborg eller handel på Christiania.
Men jeg kan sige, at en meget effektiv politimæssig indsats synes der at være behov for, og den opfattelse tror jeg justitsministeren deler.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-02-25:
Debatten om Christiania er jo blusset op igen, og da det er forsvarsministeren, som primært er den minister, der har ansvaret for området, synes jeg, det ville være naturligt at rette spørgsmålet til forsvarsministeren.
Det er jo ikke mere end cirka et år siden, at der var en forespørgselsdebat stillet af Dansk Folkeparti, hvor Tingets fire store partier, Venstre, Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti og De Konservative, besluttede, at nu skulle området leve op til loven.
Det var blot sådan, at hvis ikke de gjorde det, så ville man håndhæve loven. Jeg skal lige citere forsvarsministeren, der på det tidspunkt sagde: »Det er slut med den langmodighed, som den tidligere regering har vist over for Christiania.«
Det er jeg ganske, ganske enig med forsvarsministeren i.
Nu har der så været røster fremme fra De Konservative, i hvert fald fra ordføreren, om, at man må leve op til det nu
her til april
Jeg vil godt høre, hvad forsvarsministerens holdning er.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-25:
Nej, jeg fortryder på ingen måde, at jeg gav det løfte, for jeg tror, at enhver, der har prøvet at køre på vejen fra Vejle til Herning, vil give mig ret i, at der er behov for en kraftig udbygning og en kraftig forbedring.
Derfor er det, der nu sker, et stort fremskridt.
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg som en selvfølge forudsætter, at sådan en linjeføring ikke går ud over den smukke natur ved Vejle, for det giver jeg hr. Keld Albrechtsen fuldstændig ret i, og det er efter min opfattelse muligt med en sådan linjeføring.
Så må jeg i øvrigt afvise hr. Keld Albrechtsens påstand
om, at der skulle være en skævhed i investeringerne mellem veje og jernbaner
Der er afsat meget betydelige milliardbeløb til udbygning og forbedring af jernbanedriften her i landet, hvad jeg i øvrigt også synes er rimeligt.
Det er klart regeringens linje, at vi skal have en velfungerende kollektiv transport, og at vi skal have en fuldt moderne jernbanedrift.
Derfor er der afsat ganske anselige milliardbeløb til jernbaneinvesteringer.
Om den konkrete sag vedrørende hastighedsgrænserne, som hr. Keld Albrechtsen refererer til, kunne jeg jo af den pågældende avisartikel konstatere, at der var ganske mange her i Folketingssalen, som delte skæbne.
Her kan jeg kun gentage, hvad jeg nu flere gange har sagt, at naturligvis må folketingsmedlemmer, herunder ministre, foregå befolkningen med et godt eksempel og må om nogen være påpasselige med ikke at komme til at overtræde love og regler, som de oven i købet selv har været med til at fastsætte.
Hvis det derfor var sådan, at det indtryk bredte sig, som hr. Keld Albrechtsen beskrev, ville jeg selvfølgelig også være bekymret.
Det er nu ikke mit almindelige indtryk, at det er sådan.
Men de sager, der har været trukket frem i offentligheden, er naturligvis en klar understregning af og også en god anledning til at understrege betydningen af, at folkevalgte, der selv har været med til at lave de pågældende regler og love, også foregår befolkningen med et godt eksempel og er helt sikre på, at de overholder dem.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-25:
Jeg vil godt spørge statsministeren mere generelt på baggrund af den her diskussion, om det ikke kan bekymre statsministeren, hvis der breder sig det almindelige indtryk, at når det gælder ministre og folketingsmedlemmer, kan de sådan set godt leve på kanten af loven, uden at det rigtig får nogen konsekvenser.
Med andre ord mente hun, at det da var helt naturligt, hvis hun var kommet til køre for stærkt.
Jamen jeg mener altså, at det er en glidebane, hvis den ene minister efter den anden sådan får et lettere anløbent forhold til det grundlæggende princip, at ministre og folketingsmedlemmer selvfølgelig skal overholde reglerne.
Jeg siger det bare til statsministeren, fordi det indtryk kunne brede sig i befolkningen, og det vil jeg da være ked af, især hvis der var grundlag for det.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-25:
Der er ingen som helst, heller ikke hr. Holger K. Nielsen, der i dag kan udtale sig om, hvad forhandlingerne i FN's Sikkerhedsråd måtte resultere i.
Det, udenrigsministeren sagde i går efter mødet i EU, kan jeg fuldstændig tilslutte mig.
Det var dér, udenrigsministeren sagde, at det udspil - og det er ikke et forslag - at de tanker, der er fremsat fra fransk side, jo bare er at sætte det på skema, der allerede står i den nuværende resolutionstekst.
Det sagde udenrigsministeren i går, og jeg er fuldstændig enig, og udenrigsministeren understregede, at man ikke skal give indtryk af, at der foregår en forhandling med Saddam Hussein.
Kravene fra det internationale samfund er krystalklare, og dem skal Saddam Hussein bare rette sig efter.
Det har han skullet i 12 år, og han er blevet ved med at trække det internationale samfund rundt ved næsen.
Og der var det, at EU-landene forrige mandag i enighed sagde, at det ikke kan blive ved, nu må Irak rette sig efter det, FN har sagt.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-02-25:
Det er i forlængelse af det tidligere spørgsmål, for jeg må henholde mig til, at udenrigsministeren i går erklærede sig meget kritisk i forhold til det franske forslag.
Jeg ville gerne spørge, om det ligger i forlængelse af det, som blev sagt før af statsministeren, nemlig at man holder sig til erklæringen fra EU-topmødet.
For det andet håber jeg, at statsministeren er bekendt med, at hvis man ser på FN's Sikkerhedsråd, så er der, som det ser ud i øjeblikket, en langt større chance for, at det fransk-tyske forslag får flertal i Sikkerhedsrådet, og at det amerikanske forslag er i mindretal i Sikkerhedsrådet.
Har statsministeren overvejet den situation, at den linje, som den danske regering meget stædigt og konsekvent har ført, i øjeblikket er ved at komme i mindretal i FN's Sikkerhedsråd, og vil det give nogle konsekvenser for regeringens politik?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-25:
Hr. Keld Albrechtsen har ført en slingrekurs i denne sag, som er uden fortilfælde, vil jeg sige, selv for hr. Keld Albrechtsen.
Hr. Keld Albrechtsen er normalt imod EU og alt, hvad det står for.
Ikke desto mindre har hr. Keld Albrechtsen i denne sag forlangt, at regeringen skulle arbejde for EU-enighed.
Regeringen har sammen med de andre regeringer i EU været sammen om en fælles erklæring, som blev besluttet forrige mandag, og der er altså her en fælles EU-holdning, som den danske regering tilslutter sig, og som hr. Keld Albrechtsen i øvrigt har opfordret til.
Den holder jeg mig stadig væk til.
Men nu forlanger hr. Keld Albrechtsen, at jeg skal fravige den.
Det vil jeg ikke.
Vi har vedtaget, at det er FN's Sikkerhedsråd, som er bedst, og det synes jeg virkelig det er, til at vurdere, hvad våbeninspektørerne har brug for af tid og ressourcer.
Den beslutning træffes bedst af Sikkerhedsrådet i samarbejde med våbeninspektørerne, som vel ved udgangen af denne uge skal aflægge en rapport, og som 14 dage senere igen skal aflægge en rapport, og jeg tror altså, at den beslutning ligger bedst i et samarbejde mellem FN's Sikkerhedsråd og våbeninspektørerne.
Det er det, der står i EU-erklæringen, og det tilslutter den danske regering sig.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-25:
Skal vi forsøge endnu en gang?
Statsministeren vil altså ikke tage stilling til det amerikanske forslag, men det, statsministeren lige sagde, kunne jo opfattes som en kritik af det franske forslag.
Men jeg vil godt bede statsministeren bekræfte, at det franske forslag også indeholder et pres på Irak for at medvirke til, at våbeninspektørernes arbejde kan lykkes.
Eller er statsministeren uenig i det, jeg her siger om det franske forslag?
Mener statsministeren, at det franske forslag er alt for pacifistisk til, at en krigerisk dansk regering kan støtte det?
Jeg synes, statsministeren står tilbage efter denne spørgetime som en leder, der ikke er i stand til at besvare tidens vigtige spørgsmål, og det er jeg da bedrøvet over, hvis det virkelig er tilfældet.
Jeg ville nemlig gerne have, hvis Danmark kunne spille en aktiv rolle for freden, men jeg synes, at denne sag er ved at glide statsministeren af hænde.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-25:
Mig bekendt er der ikke nogen, der arbejder for krig.
Vi arbejder for fred, inklusive amerikanerne.
Men den danske regering har en anden holdning til midlet for at nå freden
end hr. Keld Albrechtsen.
Vi tror nemlig på, at den bedste måde, hvorpå man kan nå målet, altså en afvæbning af Saddam Hussein på en fredelig måde, er ved, at det internationale samfund beslutsomt står sammen om at lægge pres på Saddam Hussein.
Hvis Saddam Hussein oplever, at der er svaghed, at der er sprækker, at der er uenighed, så udnytter han denne splittelse til at komme uden om kravene til fortsat forhandling, som han har gjort de sidste 12 år, og til at trække det internationale samfund rundt ved næsen og snyde, ligesom han nu har gjort i 12 år.
Det er dér, vi siger i erklæringen fra EU, at det må have en ende, og det står den danske regering også bag.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-25:
Nu siger statsministeren, at der kun foreligger ét forslag, nemlig det amerikanske.
Jeg tror nu, at alle er klar over, at der ligger et alternativt forslag fra Frankrig, som Frankrig arbejder på at få flertal for i FN's Sikkerhedsråd.
Men nuvel, hvis statsministeren mener, at der kun ligger det amerikanske forslag, vil jeg spørge statsministeren: Støtter Danmark det amerikanske forslag?
Har Danmark en holdning til det amerikanske forslag?
Det har jo nemlig ikke været svært at gennemskue, at regeringen i de antydninger, som statsministeren bl.a. er refereret for fra sit pressemøde her i dag, hælder i retning af det amerikanske, men det håber jeg da ikke er rigtigt. Derfor vil jeg godt nu give statsministeren muligheden for at besvare det enkle spørgsmål: Støtter statsministeren det amerikanske, eller arbejder statsministeren for fred?
Støtter statsministeren en beslutning, der går ud på, at der skal være krig nu, sådan som amerikanerne vil, eller støtter statsministeren en anden linje?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-25:
Jamen Danmark har ikke deltaget i nogen afstemninger eller nogen stillingtagen til det her spørgsmål eller er blevet afkrævet den stillingtagen, for der, hvor der tages stilling, er i FN's Sikkerhedsråd, hvor Danmark som bekendt ikke er repræsenteret.
Der, hvor vi har taget stilling, er der, hvor vi skulle tage stilling, nemlig i Det Europæiske Råd, som forrige mandag traf en enstemmig beslutning, som siger, at magtanvendelse kan blive den sidste udvej, hvis Saddam Hussein ikke retter sig efter FN's Sikkerhedsråd. Vi siger også: FN's våbeninspektører skal have den tid og de ressourcer, som FN's Sikkerhedsråd mener, de behøver.
Vi siger, at inspektionerne ikke kan fortsætte på ubestemt tid uden samarbejdsvilje fra Iraks side, og vi slutter med at sige, at Irak må afvæbne og samarbejde øjeblikkelig og i fuld udstrækning.
Det er da meget klart, og det fastholder den danske regering.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-02-25:
Jeg synes, der er noget ved præmisserne for den her diskussion, der er en smule uklare.
Den forrige spørger havde nogle udmærkede spørgsmål, men det er vel ikke rigtigt, at regeringen ikke har taget stilling.
Derfor vil jeg godt høre, om den bemærkning dækker regeringens holdning, om det var en autoritativ bemærkning fra den danske regering, at man ikke kunne støtte det franske udspil.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-25:
Jeg må klart afvise, at vi står over for det valg, som hr. Keld Albrechtsen siger.
Der ligger kun ét forslag til en ny sikkerhedsrådsresolution, nemlig fremsat af USA og Storbritannien og vel støttet af Spanien.
Det er, hvad der er.
Og det er meget underligt for mig, hvad det er, hr. Keld Albrechtsen nu forfølger, for hr. Keld Albrechtsen har hele tiden understreget, at det var vigtigt at holde sig til FN-sporet, og det er lige præcis, hvad regeringen gør ved at sige, at videre skridt skal være forankret i FN's Sikkerhedsråd.
Derfor hilser vi velkommen, at der er bestræbelser på en vedtagelse af en ny FN-resolution.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-25:
Ja, jeg bliver nødt til at sige til statsministeren, at det eneste, man kan opsummere statsministerens melding til, er, at intet er klart i det, regeringen siger.
Der er intet, der er klart.
Situationen er jo, og det vil jeg godt bede statsministeren bekræfte, at verdenssamfundet står mellem valget om at vedtage en resolution på amerikansk-britisk initiativ, der vil lede os direkte ud i krigen, eller at tilslutte sig et forslag som det, der forberedes fra fransk side, hvor der gives tid til våbeninspektørerne til, at de kan fortsætte deres arbejde.
Det er det valg, vi står over for, og det vil jeg godt bede statsministeren bekræfte.
Og det kan da ikke være rigtigt, at Danmark ikke har nogen grundholdning til det helt enkle spørgsmål, om der skal være krig nu eller ej.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-25:
Regeringens holdning er meget klar, og den er identisk med det, vi i enighed besluttede i EU på det ekstraordinære topmøde, hvor vi traf beslutning om en erklæring, der bl.a. siger, at våbeninspektørerne skal have den tid og de ressourcer, som FN's Sikkerhedsråd finder er nødvendige.
Vi synes nemlig, at beslutningen om, hvad der er brug for af tid, og hvad der er brug for af ressourcer, ligger bedst i FN's Sikkerhedsråd, som i samarbejde med våbeninspektørerne er de bedste til at vurdere, præcis hvor meget tid og hvor mange ressourcer der er til rådighed.
Så regeringens holdning er meget klar.
Vi har hele tiden sagt, at videre skridt skal være forankret i FN's Sikkerhedsråd, og vi har fuld tillid til, at FN's Sikkerhedsråd kan træffe den beslutning.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-25:
Jeg må sige, at det er med betydelig undren, man har kunnet følge regeringens udtalelser omkring Irak det forløbne døgn.
Der kom jo et forslag støttet først og fremmest af Frankrig om, at der skal gives tid.
Et forslag, som går ud på at forhindre, at der hurtigt udbryder krig.
Men tilsyneladende har den danske regering ikke været i stand til at tage stilling til det forslag.
Tilsyneladende har den danske regering nu helt opgivet at tage stilling til både USA's og Frankrigs forslag. Det virker, som om den aktivistiske udenrigspolitik, som statsministeren på et tidspunkt var ude med, nu er endt i den ynkelige situation, at Danmark ikke længere er i stand til at tage stilling til de væsentligste internationale spørgsmål.
Derfor vil jeg godt spørge statsministeren: Kan vi få et tilsagn om, at Danmark vil støtte et fransk udspil om at give tid?
Holger K. Nielsen (SF), 2003-02-25:
Man kan ikke fortolke udtalelserne i går fra udenrigsministeren på anden måde, end at han vendte tommelfingeren nedad i forhold til det franske forslag; man kan ikke fortolke det anderledes.
Og det betyder jo, at i denne situation binder regeringen sig i virkelighedens verden til det amerikanske forslag.
Der må den danske regering holdningsmæssigt tage stilling på et tidspunkt, og man kan ikke forstå det anderledes, end at man indtil videre har taget stilling til fordel for USA.
Så spørger jeg: Indgår det i regeringens overvejelser, at dette amerikanske forslag er i mindretal i FN's Sikkerhedsråd, sådan som det ser ud i øjeblikket?
Med andre ord er det Frankrig og Tyskland, det nye Europa, som jeg kalder det, der står til at få et flertal i Sikkerhedsrådet.
Bør det ikke indgå i regeringens overvejelser?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-25:
Alle forhold indgår da i regeringens overvejelser, men hr. Holger K. Nielsen kan lige så lidt som jeg i dag give en bedømmelse af, hvad forhandlingerne i FN's Sikkerhedsråd måtte ende med.
Jeg tror, de vil tage nogen tid endnu.
Og vi hilser det velkommen, at der er bestræbelser på at vedtage en ny resolution i FN's Sikkerhedsråd; det er at fastholde FN-sporet, som vi hele tiden har sagt det fra regeringens side.
Så må jeg altså gentage, at holdningen fra EU-landene er meget klar, den var vi enige om, og den fastholder den danske regering fortsat, nemlig at inspektionerne i Irak altså ikke kan fortsætte på ubestemt tid uden fuldt samarbejde fra Iraks side.
Irak må lade sig afvæbne og samarbejde øjeblikkelig og
i fuld udstrækning
Irak har nu en sidste mulighed for at løse krisen med fredelige midler.
Det er det, EU-landene har besluttet i enighed, og det er også den danske regerings linje.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-25:
Jeg under gerne statsministeren den fornøjelse at drille mig lidt med, at der skulle være et EU-udspil, som jeg ser positivt på, den glæde vil jeg ikke fratage statsministeren. Men det ændrer jo ikke ved, at det er statsministeren, som står over for ikke at kunne besvare de helt centrale spørgsmål, som bliver stillet her i dag af hr. Holger K. Nielsen og mig i spørgetimen. Men nu kan jeg så forstå, at det, som udenrigsministeren i går gav udtryk for, nemlig at det franske udspil var overflødigt - jeg tror, udenrigsministeren sagde noget, der mindede om ordet overflødigt - altså i virkeligheden, hvis man skal forstå statsministerens tolkning, som han nu udtaler sig i dag, er noget, der ligger i forlængelse af den EU-beslutning, som statsministeren selv har været med til at træffe.
Hvis det er sådan, statsministerens tågeslør i virkeligheden skal forstås, er vi jo på vej frem mod noget bedre.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-25:
Hr. Keld Albrechtsens tolkninger må stå fuldstændig for hr. Keld Albrechtsens egen regning, og han skal ikke tage mig til indtægt for dem.
Jeg lægger meget vægt på, at vi i fuld enighed i EU-kredsen besluttede en meget klar erklæring om det her, som også siger som et klart signal til Bagdad, at magtanvendelse kan blive den sidste udvej, hvis Saddam Hussein ikke retter sig efter de krav, FN har stillet, og det er stadig væk vigtigt at holde fast i for at lægge et maksimum af pres på Saddam Hussein.
Jeg må altså sige, at jeg synes, det mest saglige og forsvarlige er, at beslutningen om tid og ressourcer til våbeninspektørerne træffes af FN's Sikkerhedsråd i samarbejde
med våbeninspektørerne
Det vil jo bl.a. kunne ske på baggrund af de rapporter, våbeninspektørerne fremlægger første gang i slutningen af denne uge.
Jeg kan kun gentage, hvad jeg nu efterhånden flere gange har sagt.
Der er ikke forelagt mig oplysninger, der giver nogen som helst anledning til, at jeg tager yderligere skridt i den her sag.
Ole Stavad (S), 2003-02-25:
Jeg konstaterer, at statsministeren ikke havde en eneste bemærkning om, hvor den fremstilling, jeg har givet, ikke har været korrekt.
Så det vil jeg godt efterlyse igen.
Hvis statsministeren mener, at der er sagt noget her, der ikke svarer fuldstændig til de oplysninger, der er afgivet til Folketinget,
vil jeg gerne vide det.
Det er jo en politisag.
Det er jo en sag, hvor det er politimyndighederne og anklagemyndighederne, der skal vurdere, om der er grundlag for en retsforfølgning.
For det, at man afgiver en falsk erklæring, men påstår sig i god tro, giver ikke, når man går ned i lærebøgerne - jeg kunne godt give nogle citater til statsministeren, hvis der var tid til det - grundlag for, at man er straffri.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-25:
Jeg har gjort nøjagtig, som jeg havde lovet, nemlig at jeg naturligvis ville besvare supplerende og uddybende spørgsmål, hvis jeg fik den slags spørgsmål skriftligt.
Hr. Ole Stavad har stillet skriftlige spørgsmål, hr. Ole Stavad har fået skriftlige besvarelser, og derfor må jeg klart afvise det, når hr. Ole Stavad siger, at han ikke har fået svar på sine spørgsmål.
Hr. Ole Stavad har fået svar på sine spørgsmål.
Lad mig så bare gentage, at finansministeren jo meget klart har beklaget, at han i en periode ikke har overholdt de pågældende regler, men også gjort det klart, at nu overholder han naturligvis reglerne.
På den baggrund agter jeg ikke at foretage mig yderligere i sagen.
Ole Stavad (S), 2003-02-25:
Statsministeren sagde i sin tidligere besvarelse til mig, at han ikke kunne genkende udlægningen af forløbet, som jeg beskrev det.
Det ville være en styrke, hvis det er sådan, at statsministeren ville have den ulejlighed at påpege, hvor det er, jeg har sagt noget, der ikke er fuldstændig i overensstemmelse med alle de oplysninger, vi har fået.
Det vil jeg godt bede statsministeren om.
Det andet, jeg godt vil sige til statsministeren, er: Når statsministeren nu siger, at han har svaret mange gange på det her, er det jo, fordi der var en debat, som vi også havde om finansministerens redegørelse, hvor statsministeren på det her punkt henviste til, at han ikke følte sig klædt på til at give et konkret svar. Derfor blev det fulgt op først med et spørgsmål til finansministeren og efterfølgende med et til statsministeren, som jeg ikke fik svar på i sidste uge.
Var det ikke på tide, at vi fik lidt konkret i stedet for ingenting?
Der fremgår ingen begrundelse for i det svar, vi har fået fra statsministeren, hvorfor der ikke er grundlag for at foretage sig videre.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-25:
Jeg har haft lejlighed til at svare på det her utallige gange tidligere og også flere gange slået det selvfølgelige fast, at ministre naturligvis ligesom alle andre borgere i dette land skal overholde landets love.
Det har jeg taget til efterretning, og derfor kan jeg kun gentage, at på den baggrund agter jeg ikke at foretage mig yderligere.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-02-25:
Det ser jo ud til med hensyn til det, der nu spørges til her, at dette åbenbart er normen for Venstrepolitikere.
Finansministeren har tidligere været spurgt, om han var bekendt med, at der var bopælspligt.
Det blev der spurgt til tilbage til den 17. oktober 2002.
Svaret var helt enkelt fra finansministeren: Jeg er bekendt med, at der er bopælspligt.
Er det virkelig normen for Venstreministre, at man med åbne øjne kan overtræde en given lovgivning, sådan som vi nu har set det?
Åbenbart er det jo ikke bare én gang, man forholder sig på den måde, det gør man også i det svar, som bliver givet til hr. Ole Stavad, og åbenbart også i det svar, som finansministeren tidligere har givet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-25:
Jeg kan kun sige, at jeg ikke kan genkende hr. Ole Stavads beskrivelse af sagen fra virkelighedens verden.
Jeg må derfor også tage klart afstand fra hr. Ole Stavads konklusioner og kan kun gentage, at jeg ikke agter at foretage mig yderligere i den sag.