runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Else Theill Sørensen (KF), 2002-04-02:
Lad mig starte med at slå fast, at hygiejnen på sygehusene er en meget vigtig ting.
Det er dybt ulykkeligt for patienter, der bliver indlagt på et sygehus, fordi de fejler et eller andet, at de oven i den lidelse, de har i forvejen, kan risikere at blive påført en infektion, som tit kan være meget vanskelig at slippe af med, og som for svage patienter kan være skæbnesvanger.
Dertil kommer, at det er dyrt for samfundet at behandle de infektioner, som patienterne pådrager sig.
Det at sikre en god hygiejne på sygehusene skal efter min mening være en naturlig del af den løbende kvalitetsovervågning, som sygehusejerne foretager af sygehusene, og derfor er det glædeligt, at der for nylig er opnået enighed mellem sygehusejerne og sundhedsmyndighederne om en fælles dansk model for kvalitetsvurdering.
Den indebærer fælles standarder og ekstern evaluering, også på hygiejneområdet.
En anden ting, som trækker i den rigtige retning med hensyn til hygiejne på sygehusene, er, at der pr. 1. november 2001 blev etableret en revideret hygiejnesygeplejerskeuddannelse, som skal sikre, at de kommende års behov for hygiejnesygeplejersker kan dækkes.
Sammenfattende kan jeg sige, at vi i Det Konservative Folkeparti er helt enige i intentionerne i beslutningsforslaget.
Men vi mener faktisk, at forslaget er overflødigt, når man ser på de tiltag, der allerede er sat i værk, og derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Jens Christian Larsen (V), 2002-04-02:
Til fru Sophie Hæstorp Andersen: Naturligvis er enhver besparelse relevant, men man kan jo ikke stille det sådan op, at hvis man bare fokuserer på én ting, sparer man pengene.
Også på det område mener vi, at hele hygiejnespørgsmålet bør ses som en højt prioriteret indsats for det samlede sygehusvæsen, og jeg er overbevist om, at hygiejnesygeplejerskerne vil vinde gehør for deres væsentlige synspunkter, for det kan ikke være tilfældet, at sygehusledelsen ikke er klar over, hvilken væsentlig både menneskelig og økonomisk betydning de synspunkter, de vil fremføre, vil have.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-04-02:
Socialdemokratiet hilser selvfølgelig også den nye hygiejnesygeplejerskeuddannelse velkommen, men vi mener bare ikke, at det er nok.
For os skal de hygiejnesygeplejersker, der kommer ud, også have noget at rive i, hvis man kan sige det på den måde, have nogle midler til at lave om på tingene til eventuelt at indføre de procedurer, der skal til.
Vi mener, at systemet, som Dansk Standard har udarbejdet, vil være den rigtige måde og den rigtige hjælp
til de her hygiejnesygeplejersker, og vi ser, at de her midler, man kunne bruge på det her område, netop ville være målet. Men derfor vil jeg også gerne spørge: De 2 mia. kr., man kunne spare i sundhedsøkonomien ved det her forslag, at hjælpe patienterne, er det slet ikke interessant for Venstre at det kunne være en hjælp til det, hygiejnesygeplejerskerne skal lave?
I Socialdemokratiet er vi jo meget optaget af, at man selvfølgelig ikke som patient skal ligge mange dage på hospitalet, og vi er ligesom regeringen også meget optaget af at nedbringe ventelisterne.
Derfor lyder spørgsmålet stadig væk fra bl.a. Patientforeningen i Danmark: Hvorfor kan man ikke lave en pulje af de 1½ mia. kr., som man har afsat til at nedbringe ventelisterne, til at forbedre hygiejnen på de danske sygehuse allerede nu?
For der er jo penge at spare, får vi at vide, og det kunne være godt for ventelisterne.
Derudover vil jeg så kun sige, at det er enormt smukt med frivilligheden, som bliver nævnt her i dag.
Det er godt, at man på de danske sygehuse nu er gået i gang med at lave fælles akkreditering.
Men akkreditering er jo et amerikansk system, som ikke kun fokuserer på hygiejne.
Det er tilpasset det danske sygehusvæsen.
Socialdemokratiets forslag er et dansk forslag, som udelukkende fokuserer på hygiejne.
Hvorfor vil man ikke også kigge på det?
Hr. Jens Christian Larsen fra Venstre vil jeg godt stille et spørgsmål.
Der bliver sagt, at det må være den enkelte sygehusledelses eller topledelses ansvar, hvad det er for en standard, man har ude de enkelte steder, at tage sig af problemet med hygiejne.
Det er jo et af problemerne og en af de ting, der også ligger i dette forslag, og det, der er udarbejdet af Dansk Standard og Statens Serum Institut.
Derudover siger hr. Jens Christian Larsen, at lokale forhold har stor betydning.
Jamen det er jo netop det, vi vil ud over.
De lokale forhold, bygningernes beskaffenhed må jo netop ikke have indflydelse på, at man kommer som patient på et sygehus og får en god behandling og ikke risikerer en ekstra infektion.
Det må jo netop ikke være, at der er en dårlig bygning eller dårlig rengøring eller dårlig rengøring af instrumenter, katetre m.v. der gør, om man får den behandling, man skal have, og ikke ender med at blive syg af at være på hospitalet.
Jens Christian Larsen (V), 2002-04-02:
Beslutningsforslaget om indførelse af ensartede regler for hygiejnestandarder på danske sygehuse sætter fokus på et meget relevant område i sundhedssektoren.
Selv om niveauet for sygehusinfektioner på danske sygehuse på op til 8 pct. - som bekendt i 1999-tal - er på niveau med andre landes, er vi i Venstre enige i, at nedbringelse af dette omfang bør have en høj prioritet.
Vi deler opfattelsen af, at det har meget uønskede konsekvenser både menneskeligt og økonomisk.
Vi deler til gengæld ikke grundholdningen i det fremsatte forslag, hvorfra jeg vil citere følgende formulering: »Det er ikke tilstrækkeligt at overlade indførelsen af de nye hygiejnestandarder til sygehusenes eget initiativ.«
I Venstre har vi den opfattelse, at forbedringer af hygiejnestandarden sikres bedst, hvis initiativ og ansvar netop forankres hos sygehusenes topledelse.
Det er en af årsagerne til, at Venstre ikke kan støtte forslaget.
Desuden mener vi, at forslaget er overhalet af de konkrete initiativer, som allerede er sat i værk som hjælperedskaber på de enkelte sygehuse.
Jeg vil her nævne, som også fremført af forslagsstillerne til beslutningsforslag nr. B 66, uddannelsen af hygiejnesygeplejersker.
Vi mener også, at hygiejnespørgsmålet er et så væsentligt element i kvalitetsvurderingen af det enkelte sygehus, at netop hygiejnestandarden vil blive tilgodeset i den aftale, der netop er opnået enighed om mellem de centrale sundhedsmyndigheder, Amtsrådsforeningen og H:S. Venstre mener, at hygiejnestandarden forbedres bedst med udgangspunkt i det enkelte sygehus, hvor mange lokale forhold som f.eks. bygningernes alder, vedligehold, indretning, behandlingsopgaver, belægningsgrad m.v. har stor betydning.
Jeg er som sagt enig i forslagsstillernes mål, men Venstre kan ikke støtte forslaget, da vi finder, at de allerede iværksatte initiativer til en lokal indsats er tilstrækkelige til en forbedring af hygiejnestandarden på danske sygehuse.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-04-02:
Nu ville jeg være ked af at kalde den tidligere regerings politik for langmodig.
250.000 flere operationer over 5 år.
200.000 flere operationer har man skaffet over de næste 3 år.
Det er ikke, hvad jeg kalder langmodighed.
Vi synes, det er fint, at man går i gang med akkreditering, også ad frivillighedens vej, men der vil jeg godt spørge ministeren: Hvem ud over Hovedstadens Sygehusfællesskab er gået i gang med at lave akkreditering?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-04-02:
Jeg vil afstå fra de polemiske bemærkninger, for jeg har en meget stærk oplevelse af, at vi faktisk ser relativt ens på de her ting, så det er mere et spørgsmål om en metode til at nå sine mål.
Skulle man være lidt polemisk - det har jeg ingen interesse i at være, men hvis man nu skulle være det - kunne man måske undre sig lidt over, at det parti, der har siddet på regeringsmagten i så mange år, ikke har tyet til den her lovgivning noget tidligere, hvis det skulle være verdens og det danske sundhedsvæsens frelse, der lå i det.
Hvis det er så indlysende, skulle man jo synes, at man skulle have handlet noget før.
Det har man så ikke gjort.
Det har faktisk været sådan - det er i hvert fald den iagttagelse, jeg har gjort mig ved at studere arkiverne - at den tidligere regerings sundhedspolitik jo i høj grad har hvilet på konsensus og frivillighed, dialog med sygehusejerne, puljepenge og langmodighed.
Der er faktisk tale om et sporskifte her.
For den nye regering har meget klart tilkendegivet, at vi også lægger meget vægt på frivillighed og konsensus, men omvendt accepterer vi ikke, at ting tager for lang tid. Det er også derfor, der er en meget klar balance i den melding, jeg gav før, nemlig at nu er der opnået en konsensus om en dansk model for kvalitetsvurdering; det hilser vi velkommen, og vi vil meget nøje iagttage, at den konsensus også følges op af handling.
Jeg har også meget klart markeret, at hvis vi skulle blive svigtet i vores forventning
om, at der handles decentralt ude hos sygehusejerne, ved vi også, hvor der er den fornødne beslutningskraft i det danske samfund til at få sat tempoet op, og det er jo præcis her i Folketingssalen. Men efter en lang årrække, hvor området har været kørt på baggrund af konsensus, ville jeg synes, det ville være både forkert og et udtryk for dårlig pædagogik, hvis vi så pludselig begyndte at svinge pisken.
Og som sagt skulle de, der har haft pisken i hånden i mange år, jo have været de første til at have gjort det, hvis det var det, der skulle til.
Jens Christian Larsen (V), 2002-04-02:
Jeg vil gerne give to svar på spørgsmålet: Vi betragter hygiejnespørgsmålet som en meget integreret del af hele sygehusbehandlingen, og derfor mener vi, at det er så vitale spørgsmål, at det bør enhver ansvarlig sygehusledelse
naturligvis have med i sin samlede tilrettelæggelse af arbejdet på et sygehus.
Og når jeg nævner det om de lokale forhold, er det i høj grad en opgave for de kommende hygiejnesygeplejersker, at det er noget, som de skal rette fokus imod, og derfor mener vi, at netop den ordning passer meget fint til at opfylde de formål, der ligger bag at indføre hygiejnesygeplejerskeuddannelsen.
Kristen Touborg (SF), 2002-04-02:
Det er jo ikke så overraskende, at Venstre støtter forslaget, det vil jeg sige.
De høringssvar, der foreligger, siger, at det her altså godt nok vil blive noget omfangsrigt, og at det vil blive ret dyrt, og at det vil blive vanskeligt at holde inden for de rammer, der ligger. Mener Venstre, at Venstre overhovedet har forstået, hvad det her handler om? Det andet, jeg godt vil spørge om, er: Hvorfor er det lige nøjagtig sådan, at man vil have en redegørelse for de her forhold i tredje kvartal i valgåret?
Skyldes det andet, end at man ønsker at få noget valgflæsk ud til borgerne?
Er det dét, der er begrundelsen for det?
Naser Khader (RV), 2002-04-02:
Det er desværre et faktum, at op til 8 pct. af sygehuspatienterne får en infektion under indlæggelse på et sygehus, og det er uacceptabelt, det skal der ikke herske nogen tvivl om.
Spørgsmålet er, hvad vi skal gøre ved det.
Socialdemokratiet vil med lov indføre ensartede regler for hygiejnestandarder på landets sygehuse.
Det mener vi i Det Radikale Venstre er sympatisk, men ikke særlig hensigtsmæssigt. Som det også fremgår af bemærkningerne til forslaget, er der udformet standarder for hygiejne af Statens Serum Institut og Dansk Standard, og en ny uddannelse af hygiejnesygeplejersker er under forberedelse, desuden er der en akkrediteringsmodel på vej.
Standarderne eksisterer med andre ord.
Vi mener, at det må være op til sygehusene at følge og effektuere de standarder.
Det er et ansvar, som påhviler amterne, og et problem, som bør løses lokalt og ikke ad lovgivningsvej.
Det må være i sygehusenes egen interesse at sørge for, at hygiejnen er i orden, og det bør derfor også have en central plads i sygehusenes økonomiske prioriteringer.
God hygiejne er ikke et specifikt, men et fuldstændig grundlæggende krav til sygehusene, det er en selvfølge, og det skal efter Det Radikale Venstres overbevisning ikke gøres til genstand for en særlig lovgivning.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-04-02:
Jeg har kun et enkelt spørgsmål til hr. Naser Khader fra Det Radikale Venstre: Mener hr. Naser Khader, at det virker, som om det er en selvfølge lige nu, at hygiejnestandarder eller hygiejne er noget, man tager seriøst ude på de danske sygehuse?
Naser Khader (RV), 2002-04-02:
Nej, det mener jeg ikke, og det er et problem, at op mod 8 pct. af sygehuspatienterne får en infektion.
Situationen er ikke optimal, og det er et problem, der skal løses, men spørgsmålet er hvordan.
Line Barfod (EL), 2002-04-02:
Enhedslisten kan støtte forslaget.
Det er en rigtig god idé at indføre ens hygiejnestandarder på de danske sygehuse, primært fordi det giver bedre og tryggere patientforløb, men også fordi det er samfundsøkonomisk tåbeligt at lade være, og forarbejdet er jo allerede gjort, både på standardiseringsområdet med
forberedelse af uddannelsen til hygiejnesygeplejerske og bedømmelsespersonale og med den generelt større fokus på området på de enkelte sygehuse
Måske er der netop nu mere end nogen sinde brug for ens hygiejnestandarder.
Udliciteringen af servicefunktionerne, ikke mindst på rengøringsområdet, er sket på mange sygehuse.
Det har medført mindre fleksibilitet i dagligdagen, når der opstår behov for at ændre på rutiner, for alt, der ikke på forhånd er kontraktaftalt, kan man ikke bare lige justere ind og ud.
Historien for et par år siden om ismaskinerne på Rigshospitalet viste måske en flig af, hvad der kan ske, hvis man ikke husker hver eneste kvadratcentimeter, når man laver udbudsmateriale.
Og enhver, der dengang på tv så det bakteriefyldte slim, der gemte sig nede i ismaskinerne, der ikke var blevet gjort rent, vil nok være enig i, at der er behov for at få gjort noget og få gjort noget hurtigt på det her område.
Ens hygiejnestandarder vil helt naturligt indgå i kontrakterne fremover og kan forhåbentlig forebygge, at der sker smuttere af den slags. Med det mere frie sygehusvalg og 1,5 mia. kr., der skal bruges til merproduktion,
Så det vil være naivt at tro på, at arbejdet på Statens Serum Institut og hos Dansk Standard i sig selv fører til nye initiativer på de enkelte sygehuse, og derfor støtter Enhedslisten forslaget.
Gudrun Laub (V), 2002-04-02:
Lovforslaget om servicestrategi og udfordringsret er en del af regeringens plan om at få en bedre vækst, fornyelse og velfærd i den kommunale sektor.
Det første led i loven er bestemmelsen om servicestrategi, hvor der skal laves en egentlig redegørelse for, hvilken strategi kommunen vil anlægge.
Det skal ske inden for det første år, efter at den nye kommunalbestyrelse er tiltrådt.
Det er forpligtende, at man på den måde er nødt til at tage stilling til, hvad man vil gøre, og samtidig kommer næste led i lovforslaget om udfordringsret: Private kan give et tilbud til kommunen om, at en eller anden opgave kan vi klare bedre og billigere.
Så er kommunen derefter forpligtet til at tage sådan et tilbud alvorligt, og det er igen med til at give en større ansvarlighed for kommunalpolitikerne.
For ikke at skaffe alt for meget unødvendig administration er der indføjet nogle bestemmelser om, at det skal være seriøse tilbud.
Man kan altså ikke komme med nogle tilfældige tilbud.
Det skal være sådan, at det har en vis størrelse, og den, der giver tilbuddet, skal være i stand til at udføre det både teknisk og økonomisk på forsvarlig måde.
Men efter forslaget har kommunalbestyrelsen derefter pligt til at foretage en sammenligning af det tilbud, der kommer som en udfordring fra en privat, og sammenholde det med den måde, opgaven bliver løst på i forvejen.
Det er med til at give inspiration og udfordring til kommunerne, og sammen med servicestrategien får man dermed en mulighed for at få en udvikling i kommunerne, som forpligter kommunalbestyrelsen til at gennemtænke sin opgaveløsning.
Denne servicestrategi og udfordringsret bliver så ved det tredje led i lovforslaget til noget, som er forpligtende, nemlig at der skal udarbejdes en redegørelse for, hvordan man har løst opgaverne, og hvordan man har forholdt sig til de tilbud, der er givet i kraft af udfordringsretten, og om man har fulgt den strategi, man har lagt.
Det skal kommunalbestyrelsen gøre op.
Det vil igen sige, at alle kommunalbestyrelsesmedlemmerne skal tage stilling til, om de nu faktisk har overholdt den strategi, de har lagt.
Det skal de gøre inden tredje kvartal i det år, der er valg.
Det vil sige, at det er lige op til valget, hvor borgerne får mulighed for at tage stilling til, om kommunen gør det, den har lovet.
Fjerde led er ligestillingsredegørelsen.
Ligestillingsredegørelserne skal fremover sendes direkte til ligestillingsministeren i stedet for som nu til indenrigsministeren.
Arne Toft (S), 2002-04-02:
Jeg ville have stor sympati for det, hvis man virkelig mener noget med det, men jeg vil gerne spørge fru Gudrun Laub: Hvis en kommune f.eks. har en privat til at udføre en opgave, hvorfor kan en anden privat så ikke byde ind på opgaven, hvis den anden private kan gøre det både billigere og bedre?
Hvorfor kan kommunale fællesskaber ikke byde ind?
Der er rigtig mange kommunale selskaber.
Der er kommuner, som har udbudt mere end 50 opgaver.
Hvorfor er det kun private, der kan give tilbud på opgaver? Så vil jeg godt spørge fru Gudrun Laub: Man snakker rigtig meget om bureaukrati, og jeg hørte hr. Kim Andersen tidligere i dag, hvor han sagde, at Venstre ikke ville være med til noget som helst, der har med bureaukrati at gøre.
Mener fru Gudrun Laub ikke, at det her er bureaukratisk?
Gudrun Laub (V), 2002-04-02:
For at tage det sidste først: Der er jo nok ikke nogen, der giver sig til at byde på noget, som de ikke ved noget om.
Det er jo netop, for at private kan få mulighed for at komme ind på banen med nogle ting, som de er gode til.
Det, jeg forventer, der kommer ud af det, er inspiration og nytænkning; at man virkelig får gennemgået de opgaveløsninger, man har i kommunerne, og hvor man i kommunerne så overvejer, om der er mulighed for at løse opgaverne, så det bliver bedre og billigere.
Med hensyn til at nogle har forstået, at det er besværligt, så ligger det jo sådan, at der altså er mange kommuner, der i dag laver serviceredegørelser på et højt niveau og har udliciteret i et betydeligt omfang.
De er fuldstændig med på de her problematikker.
Så forskellen er kun den, at det i stedet for at være en redegørelse over, hvad der er sket, er en strategi for fremtiden, og det vil sige, at det er mere fremadrettet.
Så spørges der om, hvad jeg tror, der kommer ud af, at redegørelsen skal sendes ud i tredje kvartal, og om det er valgflæsk.
Hvis hr. Kristen Touborg regner det for valgflæsk, at man fortæller borgerne, hvad man har gjort, og at man har gjort det, man har sagt, at man ville gøre, så vil jeg sige, at det er oplysning til borgerne om realiteten i den kommune, de bor i.
De er med til at bestemme, hvor de vil sætte deres kryds, og det er kun, fordi de får et mere redeligt grundlag
at træffe deres afgørelse på.
Det er jo ganske udmærket, at det er private.
Man må jo også begynde et sted.
Hvis det er sådan, at det måske var en idé, at man ville have andre kommunale til at byde, så kunne man måske overveje det.
Det kunne jo være, at Socialdemokratiet så ville være med på det her lovforslag. Det her er i hvert tilfælde noget, som kan være til inspiration, og det er jo stadig væk i respekt for kommunernes selvstændighed.
Det er kommunalbestyrelsen, der selv bestemmer, om den vil eller ikke vil.
Og Venstre støtter forslaget.
Ole Stavad (S), 2002-04-02:
Nu kan jeg ikke huske, om fru Gudrun Laub var med til Amtsrådsforeningens generalforsamling, hvor Kresten Phillipsen, der var formand for Amtsrådsforeningen indtil for en uges tid siden, meget præcist i sin beretning på bestyrelsens vegne - så vidt jeg har forstået på en enig bestyrelses vegne - sagde, at det her bare ville være noget, der ville stjæle de ressourcer, som amterne har til at sørge for, at borgeren kan få en ordentlig service.
På tilsvarende måde ser vi jo også, at kommunerne har den samme opfattelse.
Hvad tror fru Gudrun Laub, at der kommer ud af det her?
Er det her bare et ideologisk forslag for at få noget privatisering igennem?
Hvilket grundlag skal man byde på, vil jeg spørge fru Gudrun Laub?
Hvordan kommer der noget som helst fornuftigt ud af det her?
Lene Garsdal (SF), 2002-04-02:
En undersøgelse fra 1999 fra Statens Serum Institut godtgør, at 8 pct. af sygehuspatienterne får en sygehusinfektion oven i den lidelse, de er indlagt for, og det er jo alt, alt for meget.
Derfor var det glædeligt, at Sundhedsministeriet tidligere bevilgede et beløb, så Statens Serum Institut i samarbejde med Dansk Standard har kunnet udvikle to nye standarder for hygiejne på de danske sygehuse og igangsat forberedelserne af en ny generation af hygiejnesygeplejersker, som kan bidrage yderligere til at øge bevidstgørelsen af sygehusledelserne om hygiejnens store betydning for patienternes sikkerhed.
Man kunne måske mene, at med udviklingen af de nye standarder vil sygehusene af egen drift sikre forbedringen af hygiejnen.
Men vi ved jo, at de enkelte sygehuse har nogle meget pressede budgetter, og der er ingen sikkerhed for, at de overhovedet vil tage de nye standarder på sig.
I SF mener vi ikke, det kan være rigtigt, at kommende patienter på danske sygehuse eventuelt bliver udsat for en øget infektionsrisiko, når der nu er udviklet standarder, som sikrer herimod.
Vi mener ikke, at det store arbejde herfor må tabes på gulvet.
Vi finder, det skal sikres, at hygiejnestandarden på de danske sygehuse forbedres, og dette beslutningsforslag vil netop sikre, at hygiejnestandarden vil blive indført og brugt i praksis, og det så hurtigt som muligt.
I SF finder vi heller ikke nødvendigvis, at standarderne skal indføres allerede til sommer.
Vi kan udmærket, hvis det passer andre partier, vente til senere.
Men vi finder, at vi må have gennemført nogle lovkrav om forbedring af hygiejnestandarden. Al praksis har jo vist, at de enkelte sygehuse ikke af egen drift sørger for at sikre en tilstrækkelig standard. Jeg vil så sige, at det selvfølgelig er glædeligt at høre ministeren fortælle om den konsensus, der nu er om en akkrediteringsmodel på de danske sygehuse.
Jeg vil håbe, at ministeren, som han har sagt, vil følge det tæt, ligesom vi kan gøre det i Sundhedsudvalget, så vi kan genoptage arbejdet med forbedring af hygiejnen på de danske sygehuse, hvis modellen, som ministeren forestiller sig, ikke tilstrækkelig hurtigt får effekt.
I hvert fald vil vi i SF sige, at vi støtter fuldt det her forslag.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-04-02:
Tak for det.
Da sigtet med lovforslaget jo er blevet så glimrende udlagt af flere ordførere, skal jeg afstå fra at forlænge debatten ved at nævne ting, der allerede er nævnt, men i stedet blot takke for den positive opbakning, som jeg har lyttet mig frem til fra samtlige Folketingets partier.
Jeg har også noteret mig, at der er en række spørgsmål, og dem er jeg selvfølgelig meget beredvillig til at svare hurtigt og effektivt på i det udvalgsarbejde, der forestår.
Så det ser jeg frem til.
Må jeg så omkring det med høringssvarene give Folketinget en undskyldning for, at høringssvarene er oversendt noget sent.
Nu siger man jo, at vejen til Helvede er brolagt med dårlige undskyldninger, så det skal jeg afstå fra.
Men alting har jo en naturlig forklaring, og den naturlige forklaring her er, at der var en høringsfrist, der hed den 25. februar, som stort set var sammenfaldende med, at det gamle Sundhedsministerium flyttede fra Holbergsgade til Slotsholmen.
Der har været en periode på et par uger, hvor alting har ligget i flytterod, og det har været årsagen til, at det har taget ualmindelig lang tid at få udarbejdet det høringsnotat, som er oversendt til Folketinget op til påske. Det skal jeg undskylde.
Det er ikke udtryk for, hvad vi i ministeriet forestiller os skal være fremtidig kutyme.
Med den undskyldning og med de mange positive udsagn, der i øvrigt har været, ser jeg frem til et konstruktivt udvalgsarbejde.