runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Baastrup (SF), 2001-02-27:
Fru Charlotte Antonsen lavede en fortolkning af det svenske formandskabs opfattelse af den fælles asylpolitik, som strider lidt imod det svenske formandskabs eget oplæg.
Dér står der nemlig, at man henviser til Tammerforsarrangementet, hvorefter Sverige ønsker osv.
en asylpolitik, som skal bygge på menneskelighed, solidaritet og respekt for retten til at søge asyl.
Derfor kommer det lidt bag på mig, at fru Charlotte Antonsen har fortolket det her forslag til vedtagelse på den måde, som fru Charlotte Antonsen kom ind på.
For sagen er jo den, at Danmark godt kan støtte Sverige i at komme det skridt videre, nemlig at arbejde for, at de bestemmelser, der er vedtaget på Tamperemødet, skal realiseres.
Og Danmark kan så efterfølgende tilslutte sig på mellemstatsligt grundlag.
Derfor har jeg fortolket, at Venstre har tilsluttet sig den her del af vedtagelsen på en sådan måde, at kommer der en beslutning efter den svenske formandskabsperiode, som har en karakter af menneskelighed, solidaritet og respekt for retten til at søge asyl, så vil Venstre også støtte på et mellemstatsligt grundlag, at Danmark går ind i den fælles asylpolitik.
Det vil jeg godt bede fru Charlotte Antonsen om at besvare.
Charlotte Antonsen (V), 2001-02-27:
Til hr. Keld Albrechtsen: Der er ikke noget parti, der mere end Venstre har beklaget de danske undtagelser og den absurde situation, de har bragt os i, netop at vi står udenfor, at vi ikke har nogen indflydelse.
Vi har på det seneste hørt, hvordan der er problemer med overhovedet at få oversat de forskellige forslag og ændringsforslag til dansk, fordi landene også respekterer den danske undtagelse.
Vi er udenfor.
Vi har ingen indflydelse.
Det er absurd.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Til hr. Kristian Thulesen Dahl: Jeg forventer sådan set ikke, at Dansk Folkeparti med sin meget store antipati mod EU vil respektere Venstres synspunkter om EU.
Det har jeg aldrig været ude for.
Altså, man har jo altid tillagt Venstre en hel masse andre synspunkter.
Man har aldrig respekteret, at vi, fordi vi går ind for det frie marked, også går ind for det indre marked, at vi går ind for den fælles mønt, fordi vi ønsker den frie konkurrence.
Dansk Folkeparti har, netop fordi Dansk Folkeparti har ønsket at være EU-modstanderparti, aldrig nogen sinde respekteret nogen af de synspunkter, der er kommet fra Venstre.
Så derfor tager jeg det ikke så tungt, når hr. Thulesen Dahl nu siger, at man ikke rigtig respekterer de synspunkter, jeg kommer med herfra.
Det var ikke andet, end hvad jeg kunne forvente fra den side.
Til sidst til fru Anne Baastrup: Der ligger ikke noget i forslaget til vedtagelse her om, at vi vil stemme for det ene eller det andet eller det tredje.
Et af emnerne er den fælles asyl- og indvandringspolitik.
Her har Danmark en undtagelse.
Her har vi ingen indflydelse, desværre.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-02-27:
Jamen det bliver jo mere og mere absurd.
Det er jo fuldstændig vanvittigt, det her.
Jeg kommer herop flere gange og stiller et spørgsmål om Venstres forhold til den retlige undtagelse og spørgsmålet om, hvad Venstre vil gøre, indtil Venstres politik om at afskaffe undtagelsen i givet fald bliver ført ud i livet, hvad Venstre er tilhænger af, og Dansk Folkeparti er modstander af.
Og hvad svarer fru Charlotte Antonsen så?
Det er jo absurd.
Må jeg ikke bede fru Charlotte Antonsen gå op på Folketingets talerstol og forklare det, tror jeg, stadig mere undrende Folketing, om Venstre, indtil man i givet fald - hvad vi ikke håber - får afskaffet den danske undtagelse på det retlige område, så vil bruge det, eller ikke vil bruge det.
Vil man aktivere vores forbehold, eller vil man ikke aktivere vores forbehold?
Vil man sammen med Dansk Folkeparti være med til at sige nej, bl.a. til de nye regler, hvis det skulle komme så vidt, som Kommissionen arbejder med om øget adgang til familiesammenføring til Danmark?
Vil man så sige nej til det, som hr. Anders Fogh Rasmussen har givet udtryk for i et Ritzau-telegram, eller vil man gøre, som fru Charlotte Antonsen har argumenteret for, nemlig lægge sig fladt ned for de andre EU-lande og sige, at vi kopierer, hvad de end måtte finde på?
Det er det, jeg nu for tredje gang efterlyser et klart svar på.
Det må da være muligt for Venstres ordfører at give.
Anne Baastrup (SF), 2001-02-27:
Nu er jeg simpelt hen endnu en gang forvirret.
Sagen er den, at vores diskussion i dag handlede om, hvad vi vil have, at regeringen skal anbefale det svenske formandskab i det fremtidige arbejde i den her periode, hvor formandskabet løber.
Sagen er den, at på Tamperemødet havde det svenske formandskab i deres arbejdspapir oversat, hvad de mener er det centrale omkring den fælles asylpolitik. Det er menneskelighed, det er solidaritet og respekt for retten til at søge asyl.
Og der har jeg hele tiden troet, at når det er sådan, at fru Charlotte Antonsen har sagt ja til den her vedtagelse, så er det jo klart med udgangspunkt i det svenske formandskabspapir og intet andet.
Så derfor kommer det voldsomt bag på mig, at fru Charlotte Antonsen tilsyneladende alligevel ikke støtter det sidste element i det her forslag til vedtagelse.
Indenrigsministeren har jo selv over for os på et møde fortalt, hvordan det fungerer, og hun kan sige noget.
Hun kan godt læse både engelsk, svensk osv.
Det er jo ikke det store problem. Den danske stemme kan også høres, men den danske stemme kan under alle omstændigheder høres, når man i øvrigt har diskussioner med det svenske formandskab om, hvordan man fra dansk side kan støtte udviklingen af en ordentlig, eksempelvis fælles asylpolitik.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-27:
Ja, man må altså konstatere, at både statsministeren og hr. Claus Larsen-Jensen mener, at man skal kæmpe for at give globaliseringen et menneskeligt ansigt.
Men ikke desto mindre støtter de altså et svensk program, som går ud på at privatisere og liberalisere og give de store multinationale selskaber flere rettigheder. Enhedslisten vil gerne forsøge at give denne debat noget konkret indhold, og derfor vil jeg gerne fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Idet Folketinget tager afstand fra det svenske EU-formandskabs planer om yderligere privatisering af bl.a. transport og energi, og idet Folketinget konstaterer, at såvel dette program som Nicetraktatens bestemmelser om tjenesteydelser og intellektuel ejendomsret er udtryk for en afdemokratisering af samfundet og en globalisering på de multinationale selskabers betingelser, opfordrer Folketinget regeringen til at meddele EU, at Danmark vil sige nej til forslagene om - udlicitering af passagertransport, - 2. jernbanepakke med yderligere udbud, - postprivatiseringer, og - yderligere privatiseringer af gas- og elmarkederne.«
Nu siger hr. Claus Larsen-Jensen, at man ikke bare skal overlade det hele til markedet.
Nej, men det er faktisk, hvad det svenske formandskabs program går ud på.
Nu er det jo ofte sådan, at djævelen ligger i detaljen,
og derfor skal man læse det program omhyggeligt.
Men så kan man altså også se, at WTO skal i gang med konkrete liberaliseringer; de store selskabers patentrettigheder skal beskyttes, så ulandene f.eks. ikke kan få billig medicin; energi-, tele- og transportmarkederne skal dereguleres, som det hedder med en EU-omskrivning af privatisering, og man skal fjerne hindringer for tjenester.
Det betyder liberalisering af tjenesteydelser, og det betyder privatisering af den offentlige sektor osv.
Hvis man gennemgår de helt centrale og tunge afsnit i programmet og sammenholder det med, at statsministeren sagde, at 90 pct. af arbejdet er det tunge daglige slæb, handler det lige nøjagtig om disse liberaliseringer af det indre marked.
Derfor skal man ikke som hr. Claus Larsen-Jensen komme og sige, at det handler om at forhindre, at alting bliver overladt til markedet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-02-27:
Ja, selv tak.
Når jeg finder, det er vigtigt at tage åbenhedsdebatten allerede nu og ikke senere, er det jo, fordi det er i maj i år, de afgørende søm skal slås i åbenhedspolitikken i EU.
Vi kan læse i mediernes beskrivelse af situationen, at svenskerne kæmper en særlig kamp, og at de får lidt opbakningen fra nogle enkelte lande.
Men der må ikke på nogen måde være tvivl om, hvor Danmark står i det spørgsmål, og jeg synes egentlig, det ville være befriende, hvis vi kunne bruge debatten i dag til at få slået fast, at et forhåbentlig enigt Folketing vil sende det signal af sted.
På baggrund heraf skal jeg derfor tillade mig at fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Idet Folketinget noterer sig det svenske formandskabs fremlagte prioriteringer og anerkender partiernes forskellige holdninger hertil, opfordrer Folketinget regeringen til kraftigt at støtte Sveriges arbejde for større åbenhed i EU-systemet, så kommende EU-regler kommer så tæt på de svenske regler for åbenhed som muligt og under alle omstændigheder ikke undertrykker landenes muligheder for at have bedre åbenhedsregler, end hvad der måtte blive nye EU-regler.«
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Bare et meget kort svar til sidst til hr. Peter Skaarup.
Jeg kan godt forstå, at hvis man har haft den arbejdsform i mange år, og det er også sådan, man arbejder i Folketinget, tænker man i forslag, sådan er det, men jeg tror, vi er nødt til at tænke lidt ud over bare forslag og også tænke i, at vi altså godt kan diskutere nogle problemer, vi har set, uden at vi har konkrete forslag på bordet, og det tror jeg godt EU kan finde ud af.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeppe Kofod (S), 2001-02-27:
For Socialdemokratiet har det været afgørende, at elever og studerende får indflydelse der, hvor beslutningerne træffes.
Jeg vil derfor også bede ministeren om at komme op og bekræfte, at det rent faktisk er sådan i det her lovforslag, at elever i skolebestyrelserne på en folkeskole har stemmeret, sådan er loven i dag, og at de også har indflydelse på arbejdsmiljøet, på de undervisningsmiljøhandlingsplaner, der skal laves - det er det oplæg, der er i lovforslaget, det er den måde, det er tænkt på - og at sikkerhedsudvalget skal indstille til skolens ledelse, som så i samarbejde med skolebestyrelsen er med til at lave det her undervisningsmiljøarbejde på skolen.
Jeg vil gerne gentage, at for Socialdemokratiet har det nemlig været vigtigt, at vi sikrer, at elever og studerende rent faktisk også har stemmeret, som de har i skolebestyrelsen, og dermed indflydelse på, hvordan det endelige undervisningsmiljøarbejde skal se ud.
Derfor vil jeg også gerne sige til fru Anne Baastrup fra SF, at det har været vores væsentligste årsag til ikke at tillægge det stor betydning, om elever og studerende havde stemmeret i sikkerhedsudvalgene, for i sidste ende var det i virkeligheden i skolens ledelse og skolebestyrelse, at de her planer skal vedtages, hvor eleverne jo som bekendt har stemmeret.
Margrethe Vestager (RV), 2001-02-27:
Først og fremmest vil jeg gerne på fru Anne Baastrups foranledning bekræfte, at hvor man måtte have forhandlet sig frem til lokale aftaler, berøres disse aftaler ikke af lovforslag nr. L 40.
Ligesom lovforslaget ikke regulerer ting i anden lovgivning, ændrer det heller ikke på de rettigheder, man måtte have forhandlet sig frem til lokalt.
Derudover kan jeg også bekræfte, at det er skolebestyrelsen, som i sidste ende skal tage hånd om den undervisningsmiljøvurdering, som laves af den enkelte folkeskole.
Det er klart, at sikkerhedsorganisationen inddrages naturligt i arbejdet, men det er efter § 6 ledelsen, der skal sørge for, at den skriftlige vurdering bliver udarbejdet og senere revideret.
Det er også helt naturligt, at elevernes repræsentanter indgår i planlægning, i tilrettelæggelse og i gennemførelse samt selvfølgelig i opfølgning af undervisningsmiljøvurderingen.
Dermed burde det også være sikret, at de kompentenceforhold og de stemmerettigheder, som findes i forvejen i forhold til skolebestyrelsen, også bruges aktivt her.
Det ville glæde mig meget, hvis også SF ville stemme
for, for det er ikke kun en accept af, at det er væsentligt at få løftet de problemer, der er, det er også en accept af demokratiets styrke, at åbenhed, gennemsigtighed og en systematisk forholden sig til de problemer, der måtte være, faktisk kan løses med en demokratisk prioriteringsdiskussion der, hvor kompetencerne rent faktisk er. På den måde tror jeg, at forslaget vil gøre en betydelig forskel i forhold til hele diskussionenen om elevers og studerendes undervisningsmiljø.
Jette Gottlieb (EL), 2001-02-27:
Med de ting, som ministeren nu har bekræftet, kan det jo forekomme en lille smule underligt, at man netop med udgangspunkt i den demokratiske proces ikke ville imødekomme det ændringsforslag, som blev stillet af SF og Enhedslisten, om, at man skulle have besluttende stillingtagen i lige præcis sikkerhedsudvalget.
Det kan undre os med den smukke tale, vi nu hørte, at regeringen ikke kunne bakke op om den del af det.
Så vil jeg spørge til den videre proces: Er det sådan, at undervisningsministeren nu er åben over for, at den videre proces lægger op til, at man nu prøver at vurdere, om de steder, hvor eleverne deltager på den måde i arbejdet, kan komme til at danne skole for en udvidelse, sådan at man også i årene fremover kan se, at flere og flere skoler vil inddrage eleverne på den måde i udvalgene, altså med besluttende myndighed med stemmeret?
Altså vil ministeriet være åben for, at processen fortsætter, og at det her lovforslag ikke er et slutpunkt på en lang proces, hvor man har kæmpet for elevernes deltagelse i arbejdet?
Margrethe Vestager (RV), 2001-02-27:
Jeg håber meget, at afstemningen i dag vil blive slutningen på begyndelsen til et øget fokus på undervisningsmiljø for elever og studerende.
Det, som er det virkelig store arbejde, ligger foran vores ledelser, det ligger foran eleverne, det ligger foran de studerende, nemlig at engagere sig konkret i at lave en systematisk vurdering af, hvordan undervisningsmiljøet rent faktisk er.
Det gælder det fysiske, men det gælder især det psykiske.
Med det her lovforslag bør der være et afsæt til at arbejde systematisk forebyggende også i forhold til mobning, som jo faktisk rider en række af vores folkeskoler som en mare, og som er en meget væsentlig dårlig faktor i forhold til det psykiske undervisningsmiljø.
Jeg håber, at vi, når vi vender tilbage med en evaluering af lovgivningen over for Folketinget, som det er redegjort for i bemærkningerne, også vil kunne inddrage erfaringer fra forskellige måder at organisere det på henholdsvis i selvfølgelig folkeskolen, ungdomsuddannelserne og på de videregående uddannelser, hvor de studerende naturligvis organiserer sig på en anden måde, end de ellers gør.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-02-27:
Som forespørgslen er formuleret af så at sige os alle sammen, og som hr. Claus Larsen-Jensens ordførerindlæg lægger op til, kan det her jo blive sådan en debat med »alt godt fra havet«, hvor vi selvfølgelig også kan tage en dyst på de almindelige skillelinjer, der er.
Jeg synes, det kunne være mere interessant, hvis vi bruger debatten på at få diskuteret nogle konkrete ting og høre partiernes holdninger til det.
Det, jeg gerne vil høre hr. Claus Larsen-Jensens holdning til, er spørgsmålet om åbenhed.
For uanset de uenigheder, der måtte være, så må vi jo være enige om, at en grundlæggende forudsætning for at have det rigtige grundlag at diskutere tingene på, er, at der er maksimal åbenhed i EU-systemet og dermed også i landene, der beskæftiger sig med EU-forhold, så vi kan få, jeg havde nær sagt alt på bordet.
Der har svenskerne nogle regler om åbenhed, som går langt videre end det, EU-reglerne gør i dag, også videre end de trods alt forbedrede regler, som Kommissionen har foreslået.
Der vil jeg gerne spørge Socialdemokratiets ordfører, om vi kan få et tilsagn i dag om, at Socialdemokratiet vil støtte bl.a. Dansk Folkeparti i kampen for, at de kommende EU-regler skal lægge sig så tæt op ad de svenske åbenhedsregler som overhovedet muligt, og at de under ingen omstændigheder, som et minimum, må knægte det enkelte lands ret til at definere en større grad af åbenhed end det, de nye EU-regler måtte lægge op til.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-27:
Jeg havde jo håbet på, at der kom et eller andet konkret.
Men jeg kan forstå, at de borgerlige partier, regeringspartierne og SF har forbrødret sig i en konkurrence om at skrive pæne ord uden betydning på et stykke papir.
Det er ikke meget interessant. Så hører vi, at nu handler det om, at man skal give globaliseringen et menneskeligt ansigt.
Jeg vil godt spørge hr. Claus Larsen-Jensen, om det svenske formandskabs krav om konkrete yderligere liberaliseringer af verdenshandelen er globalisering med et menneskeligt ansigt.
Det er jeg bange for at det ikke er.
Man vil også liberalisere transportmarkedet, telemarkedet og energimarkedet.
Det handler f.eks. om udlicitering af Århus Sporveje osv.
Er det også globalisering med et menneskeligt ansigt?
Jeg synes, der har været rig lejlighed til, at statsministeren og hr. Claus Larsen-Jensen havde taget en konkret debat om de ting, der skjuler sig bag medaljens forside, for den har nemlig en særdeles dyster bagside, nemlig alle disse afreguleringer, som det svenske formandskab kører med liberalisering og privatisering helt fra den globale WTO og ned til det konkrete med tvangsudlicitering af Århus Sporveje.
Derfor må jeg sige, som statsministeren mange gange har sagt: Det kunne godt have været gjort lidt bedre.
Og jeg vil godt spørge hr. Claus Larsen-Jensen: Hvorfor forholder man sig ikke til det konkrete, brutale indhold i det svenske formandskabs program?
Anne Baastrup (SF), 2001-02-27:
Jeg vil godt bede hr. Claus Larsen-Jensen om at fortælle de to foregående spørgere, at det, der er det centrale i denne vedtagelse, er hovedprioriteringerne hos det svenske formandskab.
Det er dem og dem alene og ikke de tilfældige 27 sider, der er en forlængelse af de ting, det svenske formandskab er nødsaget til at fedte rundt med.
Claus Larsen-Jensen (S), 2001-02-27:
Jeg vil først sige til hr. Kristian Thulesen Dahl: Socialdemokratiet går meget gerne ind i en diskussion om offentligheds- og åbenhedsprincipper, meget gerne.
Men jeg vil ikke svare detaljeret, for jeg har ikke detaljerne i de svenske regler på de områder helt præsent.
Vi er midt i en proces her i Folketinget om, hvordan vi kan styrke vores egen åbenhed over for offentligheden, og det er, havde jeg nær sagt, en flerbenet strategi, både over for EU-systemet og på hjemmefronten.
Til hr. Keld Albrechtsen skal jeg sige, at problemet for hr. Keld Albrechtsen er jo i virkeligheden, at det, vi andre prøver at slås for, er nogle spilleregler på globalt plan, som ikke bare overlader alt i EU til markedet, altså ligesom vi har gjort og gør herhjemme hos os selv.
Det er sådan set det, slagsmålet egentlig handler om, og derfor ser vi ikke alle de spøgelser, hr. Keld Albrechtsen ser på det felt. Til fru Anne Baastrup vil jeg sige: Jeg er enig i, at svenskernes hovedprioritering af udvidelsen, beskæftigelsen og miljøet er det centrale i programmet.
Men det ændrer jo ikke ved, at alt det andet i EU-samarbejdet - de løbende forretninger, som jeg vil kalde det, der jo er en opsamling af, hvad der er i gang i EU - kan være nok så væsentligt som led i den samlede opgave. Så synes jeg i øvrigt, som jeg også fremhævede i min ordførertale, at svenskernes indsats for åbenheden og hele den nordiske tilgang på dette område er af ganske væsentlig betydning.
Men med alt det, der i forvejen er på dagsordenen i EU, er det jo begrænset, hvor meget plads der er til, at svenskerne kan sige: Her vil vi gerne markant ændre hele udviklingen i EU-samarbejdet.
Men de gør en række forsøg, og så prøver de at opfylde nogle af de hovedmålsætninger, vi også har fra dansk side.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-02-27:
Som jeg har forstået svenskernes bestræbelser, går de dels ud på at få forbedret det forslag, Kommissionen har fremlagt om åbenhed, markant og dels - og det er nok noget helt særligt - at bevare de enkelte landes ret til at vurdere, om man ønsker at gå videre med åbenhed end efter EU-reglerne.
Vi kan jo sagtens tage en debat, hvor de sædvanlige skillelinjer kommer frem.
Vi er bekymrede over omkostningerne
ved udvidelsen, mens hr. Claus Larsen-Jensen synes, det ikke kan gå stærkt nok, osv. Det kan vi jo godt diskutere.
Men jeg tror, vi herinde efterhånden kender hinandens holdninger til det, og derfor er det afgørende for os at rejse denne debat om åbenheden.
Det er grundlæggende for den videre debat om det, vi er uenige om, at tingene er på bordet, at tingene er synlige, og at der er adgang til det, der arbejdes med.
Men det er bare vores fornemmelse, at svenskerne udkæmper en helt særlig kamp for at få større åbenhed end det, Kommissionen har foreslået, og her er det vigtigt at vide, at der ikke er tvivl om, at den danske regering står ved siden af svenskerne i det spørgsmål og arbejder lige så kraftigt, som svenskerne gør.
Men vi er ikke helt overbevist om, at det er tilfældet, og det er derfor, vi ønsker at rejse det som et emne under debatten her i dag.
Claus Larsen-Jensen (S), 2001-02-27:
Jeg synes, det er fair nok at sige, at det, vi slås for, er den nordiske tradition for åbenhed, offentlighed og tilgængelighed.
Alt det er i virkeligheden nordiske værdier, og vi er ganske overbevist om, at hvis ikke vi i andet internationalt samarbejde, herunder også EU-samarbejdet, tilvejebringer noget tilsvarende, overvinder vi ikke den barriere af skepsis, der forståeligt nok er i befolkningerne over for det pågældende område.
Derfor går vi gerne aktivt og konstruktivt ind i debatten om det, men jeg vil ikke gå i detaljer her.
Jeg synes, vi skal tage en senere debat, både ved en høring og også gerne her i forsamlingen, ikke kun om det konkrete EU-forslag, men også om yderligere spørgsmål.
Så til hr. Keld Albrechtsen: Problemet er, at uanset hvad jeg siger heroppefra, er problemet for hr. Keld Albrechtsen sådan set, at hr. Keld Albrechtsen overhovedet ikke bryder sig om, at markedet skal fungere.
Hr. Keld Albrechtsen og Enhedslisten kan ikke fordrage EU og ville gerne ud af det, hvis chancen kom, og WTO er en frygtelig global tiger, der ødelægger det hele.
Men jeg savner totalt noget som helst forsøg på eller nogle konkrete forslag fra hr. Keld Albrechtsen til at skabe nogle globale spilleregler, der på demokratisk basis skal sikre befolkningerne og landene indflydelse på det, der foregår.
Alternativet til sådanne forsøg, hvor vi gerne ville gå længere på en række områder, er jo jungleloven eller national protektionisme, som i virkeligheden ikke er noget svar på de grænseoverskridende globale udfordringer, vi er oppe imod i dagens verden.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-27:
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvordan fru Lene Espersen fortolker det sidste punkt i det forslag til vedtagelse, som fru Lene Espersen har været med til at fremsætte omkring asylpolitikken.
Jeg synes, det er meget interessant, hvis det er tilfældet, for så må man jo sige, at de partier, der har flikket dette besynderlige forslag til vedtagelse sammen, jo altså bare er totalt uenige om, hvad det egentlig er, de har fremsat her til vedtagelse.
Det er jo godt, når en debat skaber større klarhed, og det gjorde det svar, som fru Lene Espersen kom med, jo på den måde, at vi nu ved, at det, der står i forslaget til vedtagelse, er de partier, der har fremsat forslaget, faktisk slet ikke enige om.
Så er det, jeg bare siger, at det så altså ikke er klogt, hvad regeringen har gjort, når man har lavet et forslag til vedtagelse sammen med Venstre og De Konservative,
Det er ikke særlig klogt af regeringen.
Det er ikke fru Lene Espersens skyld.
Men det er ikke særlig klogt af regeringen.
Og så kan jeg gentage: Det havde været mere klogt af regeringen at drøfte de her spørgsmål med Enhedslisten, men det vil jeg vende tilbage til under min ordførertale.