Søren Søndergaard (EL), 2004-05-12:
Udgangspunktet for det her spørgsmål er statsministerens udtalelse i Folketinget forrige tirsdag, hvor statsministeren oplyste, at regeringen ikke havde været vidende om de anklager om tortur og overgreb, som har fundet sted i Irak.
Det undskyldte statsministeren dagen efter om onsdagen i spørgetiden, hvor statsministeren måtte erkende, at det var regeringen faktisk informeret om, men statsministeren personlig havde ikke været informeret om det.
Jeg vil sige, at det andet svar om onsdagen fra statsministeren gjorde mig næsten mere nervøs end det første svar, for enhver, der har fulgt med i det sidste år, ved jo, at der er kommet den ene rapport efter den anden, fra Amnesty International så tidligt som i juli 2003, om overgreb på fanger i irakiske fængsler, overgreb på civile irakere fra besættelsestroppernes side.
Der har været den ene avisartikel
efter den anden.
Derfor er det, at jeg helt principielt undrer mig over, når statsministeren vel som statsminister er øverstkommanderende for de styrker, om ikke der er et system, der sørger for, at statsministeren bliver orienteret om de vigtige ting, der har betydning også for de danske soldaters sikkerhed. Det er sådan set det, spørgsmålet går ud på, om det virkelig er rigtigt, at statsministeren i hele det år overhovedet ikke har fået nogen orienteringer om alle de anklager og alle de rapporter, som peger i retning af tortur og undertrykkelse i Irak?
Så skal statsministeren bare henvende sig til mig, så vil jeg godt levere.
Måske kan vi lave en fast ordning, at vi sender Amnestyrapporter over til statsministeren, sådan at
statsministeren kan orientere sig om det.
Måske var det også en idé, om statsministeren tog et møde med Tony Blair?
Hvorfor kun med George Bush?
Nu er det jo overgreb fra engelsk side, England, som jo trods alt har kommandoen over det område, som de danske soldater fungerer inden for.
Nu er det altså også England, hvor vi ser eksempler på uhyrlige overgreb, bl.a. det her, som Amnesty International nævner med henrettelse af en 8-årig pige.
Det er sådan noget, man kan forestille sig at afskyelige fanatikere, religiøse tumper kan finde på.
Det er jo ikke noget, man forestiller sig at et civiliseret lands repræsentanter kan finde på at gøre.
Derfor vil jeg godt spørge statsministeren: Vil statsministeren på baggrund af de her oplysninger - som jeg formoder, statsministeren selvfølgelig er blevet informeret om, selv om statsministeren siger det modsatte - sørge for at tage en kontakt til Tony Blair og diskutere denne her sag meget grundigt igennem med Tony Blair?
Eller skal det også vente 1 år, før det bliver relevant?
Jeg må sige, jeg er forbløffet over modsætningen i statsministerens udtalelser.
På den ene side fortæller
statsministeren, at de ting, vi har oplevet i Irak fra koalitionsstyrkernes side over for den irakiske befolkning, har gjort ubodelig skade.
På den anden side ser
statsministeren ikke noget som helst problem i, at statsministeren ikke har reageret på de oplysninger eller fået præsenteret de oplysninger på et tidspunkt, hvor der var mulighed for at have gjort skaden mindre. Hvis statsministeren havde reageret enten ved eget initiativ eller ved hjælp af sine embedsmænd i eftersommeren 2003, så var der færre irakere, der var blevet torteret, der var færre billeder af torterede irakere og ydmygede irakere.
Det havde gjort skaden mindre ubodelig.
Jeg forstår simpelt hen ikke sammenhængen i statsministerens tankegang.
Men så må jeg spørge, hvad man har lært med hensyn til fremtiden.
Med hensyn til statsministerens forhold til de engelske styrker vil jeg høre, om statsministeren har modtaget fra sine embedsmænd eller selv har stiftet bekendtskab med den Amnestypressemeddelselse om engelske soldaters mord på en 8-årig pige, som kom i går.