runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bodil Kornbek (KRF), 2002-03-19:
Folkeoplysningen vil ændre sig markant med dette forslag, ikke bare de indholdsmæssige og økonomiske muligheder, men også de geografiske muligheder bliver i den grad berørt af dette.
Der er tale om en forringelse, for der vil nu være borgere, som ikke længere finder det økonomisk muligt at deltage, og der vil være borgere, som, om end de har lyst, ikke længere kan deltage, fordi der ikke længere vil være noget lige dér, hvor de bor.
Det folkeoplysende islæt er i tilbageskridt i dag.
Folkeuniversiteter, som jo har betydet et løft for enkelte borgere, og som også har været kompetenceudviklende, begrænses også.
Der bliver tale om lukning.
Lige meget om man vil tro det eller ej, er og bliver det en realitet. Man kunne også nævne et område som daghøjskoleområdet; her betyder det også en forringelse.
Daghøjskolerne har jo netop været tilbud, som har været mangfoldige både med hensyn til indhold og i forhold til de muligheder, der har været for de enkelte deltagere på disse skoler.
Daghøjskoler har jo ikke været varmestuer eller opbevaring, men har netop været en mulighed for at kvalificere sig og komme videre.
Det har betydet et løft for unge, som har ønsket at målrette deres uddannelse i forhold til f.eks. at blive designer; det har betydet noget for ordblinde, som via den forberedende voksenuddannelse kunne komme videre i et mere kompetencegivende system.
De muligheder bliver i den grad forringet nu, og det bliver et tilbageslag for den enkelte borger.
Vi kunne også tage fat om den fri ungdomsuddannelse.
Der er blevet sagt utrolig meget.
Det er for nem en løsning for regeringen at tro, at de unge, der før har valgt en fri ungdomsuddannelse, nu bare vil vælge de muligheder, der er, for det gør de ikke.
Man må også se på historien og på, hvorfor den fri ungdomsuddannelse kom i sin tid.
Det var jo netop, fordi de ikke valgte de kompetencegivende uddannelser.
Og lige meget om man taler om fleksibilitet og om, at nu skal vi have bedre vejledning, så vil de ikke bare vælge det, som regeringen tror.
Det er naivitet at tro, at det er sådan, det skal gøres.
Jeg må bare konstatere om det her lovforslag, som jo med beklagelse bliver vedtaget, at alt det, der ikke er kompetencegivende, alt det, der ikke bare lige kan måles eller komme på nettet med nogle karakterer om, hvor det ene og det andet ligger, kan man bare ikke bruge, det bryder regeringen sig ikke om.
Derfor ser vi dette lovforslag, der er blevet hastet igennem - det kan man også se på alle de ændringer, der er - som en skidt måde at arbejde på.
Det er åbenbart det valg, regeringen har gjort, men jeg synes ikke, at det er kvalitet på højt niveau.
Marianne Jelved (RV), 2002-03-19:
Denne dag, den 19. marts 2002, er en usigelig trist dag.
Jeg havde ikke forestillet mig, at Det Radikale Venstre og partiet Venstre i den grad skulle være uenige om folkeoplysning.
Jeg havde ikke troet, at der kunne være uenighed mellem de to partier om, at demokratiet forudsætter oplyste borgere.
Det nærmer sig en grundlæggende rettighed i det danske folkestyres ånd, at borgerne kan samles frit - og at man fra Folketingets side støtter denne aktivitet - for at blive klogere på den verden, som forandrer sig hurtigere og hurtigere, og som giver anledning til mange eksistentielle spørgsmål for mange borgere.
Det er ualmindelig trist, og det triste består i og understreges endog af, at begrundelsen for disse besparelser er at finansiere et skattestop, et skattestop, der er uden perspektiv for fremtiden.
Den fri ungdomsuddannelse nedlægges.
Der er ikke nye eller andre alternativer til den mulighed for unge, der ellers er faldet ud af uddannelsessystemet, som vi kender det.
Daghøjskolerne centraliseres til de store byer i bedste fald, og de mister deres uddannelsesprofil.
Folkeoplysningen behandles med en usædvanlig brutalitet med besparelseskrav i størrelsesordenen 50 pct.
Det indskrænker borgernes frie valg, og det har en meget tydelig social slagside.
De mennesker, der har mindst økonomi til rådighed, er dem, der rammes hårdest.
De handicapgrupper, som har haft aftenskolerne som en del af deres faste holdepunkt og struktur i hverdagen og faktisk deres eneste mulighed for at mødes med andre og prøve at forstå verden og sig selv og deres vilkår bedre, rammes.
Uanset de ændringsforslag, regeringen har stillet, så taler vi om meget barske forhøjelser for de grupper, vi normalt er enige om skal gives en særlig håndsrækning for at kompensere for de handicap, som de har af forskellig karakter.
Folkeuniversiteterne vil lukke hen over land og rige.
Den institution og det forum, som har som sit fornemste formål at formidle forskning og nye forskningsresultater på en bred og folkelig måde, fjernes stort set hen over land og rige.
fra forskellige folkeuniversiteter landet over.
Det har ikke regeringens interesse.
Det her hænger ikke sammen, det er brutalt, det er perspektivløst, og det kræver en særlig opposition at bemægtige sig den dagsorden og sikre, at der sker en genopretning, som er markant på det her område, når lejlighed byder sig.
Det værste er i virkeligheden, at dette forslag og konsekvenserne af det er der ikke én vælger, der har forudset før valget.
denne brutalitet under valgkampen
Men det kan jeg sådan set godt forstå ingen har ønsket. Så tror jeg også, at valget havde fået en anden drejning. Det er trist, det er sørgeligt, og det er næsten ubeskriveligt, at vi skal gennemføre den slags i det danske Folketing.
Thor Pedersen (V), 2002-03-19:
Det undrer mig, hvor hr. Ole Sohn har sin viden fra.
Hvor har hr. Ole Sohn sin viden fra om, hvornår der er informeret, hvornår det er tilrettelagt, hvad man har aftalt, hvornår man har etableret konsulentaftaler, hvornår det er vedtaget, at der skulle oprettes omstillingspuljer?
Det ligger tilbage før jul, at man drøftede, hvordan i alverden man kan tilrettelægge et fornuftigt forløb på hele det statslige område over en 4-årig periode, herunder bl.a. for dem, der skal varsles afsked for i 2002, og dem, der måtte følge i efterfølgende år.
Så vil jeg godt sige, at debatten, instrukserne og informationerne ligger tilbage før jul, og det har været en løbende proces.
Sådan har det været: information af samarbejdsudvalg, information af departementschefer, skrivelser til ministerier.
Det er ikke noget, der er kommet i går, for 14 dage siden, for 1 måned siden eller 2 måneder siden.
Det blev taget op i sin begyndelse før jul.
Jeg siger igen: Der er ingen, der har kunnet gøre mere, end de rent faktisk har gjort.
Vi kan ikke stoppe dåbsattester ind i en maskine og få en sortering efter årgang og alder ifølge dåbsattesten.
Det er en proces, der ligger decentralt, hvem det i givet fald er man skønner der bliver omfattet af en reduktion af arbejdsstyrken.
Men det er dikteret, det er vedtaget og beskrevet, at man tager seniorpolitiske hensyn, altså særlige hensyn til ældre medarbejdere.
Ole Sohn (SF), 2002-03-19:
Jeg var selvfølgelig meget beæret over, at finansministeren reagerede på min ordførertale, og jeg tænkte: Nu kommer der et vægtigt indlæg om, hvad regeringen gør omkring seniorpolitikken.
Det eneste argument, finansministeren havde for regeringens seniorpolitik, var ikke at gendrive mit argument omkring servicejobordningen, og det var ikke, at regeringen løber fra sit løfte - oven i købet et løfte, som statsministeren afgav i valgkampen - om forbedringer for de dårligst stillede efterlønnere.
Næh, det var spørgsmålet om de statslige afskedigelser.
Det eneste argument, regeringen kan komme med omkring seniorpolitik,
er: Her har vi da gjort noget; finansministeren har i går - eller var det i forgårs? - udsendt et brev, efter at afskedigelserne har fundet sted ude i ressortministerierne.
Det er simpelt hen ynkeligt.
Jeg kan godt forstå, at regeringen ikke er særlig offensiv omkring seniorpolitikken, for sandheden er jo, at man ingen seniorpolitiske initiativer har overhovedet.
Det eneste aktive, man har gjort i sin regeringsperiode, er at demontere de seniorpolitiske initiativer, der har været igangsat under den forrige regering med støtte af venstrefløjen.
Det er det eneste, regeringen aktivt har foretaget sig. Det er da ynkeligt.
Men det er godt, at finansministeren ikke tager til orde og forsvarer sine initiativer, kun gør Folketinget opmærksom på, at man en måned efter, at ministerierne har afskediget folk, sender et brev ud og siger: Hov, I skal også huske at tage lidt hensyn til den ældre del af arbejdskraften.
Det er ynkeligt.
Carsten Hansen (S), 2002-03-19:
Sådan husker jeg i hvert fald svaret.
Alle de fine tiltag, vi nu hører, finansministeren har gjort, virker åbenbart ikke, må man konstatere.
Det er jo i hvert fald det, som fremgår af det svar, vi har fået.
Og er det ikke rigtigt, at det først var i går eller i forgårs, man skrev ud, at nu skulle der tages seniorpolitiske hensyn? Altså først når pressen begynder at tage sagen op og vi andre har boret i den og adskillige journalister har boret i det her spørgsmål, så tager man sagen op.
Nu lægger man brugerbetaling på, fjerner servicejobbene og fyrer de ældre medarbejdere.
Det er nemlig det, man gør.
Men lad os få et svar på, hvornår der er skrevet ud.
Var det ikke i forgårs?
Pia Gjellerup (S), 2002-03-19:
Blot for god ordens skyld skal jeg sige til finansministeren og andre interesserede lyttere og seere og tilstedeværende, at i det forslag, som vil komme ud af at stemme for de socialdemokratiske ændringsforslag og stemme et således ændret finanslovforslag igennem, vil der være flere skattelettelser til danskerne, end der vil være skatteforhøjelser.
Og i øvrigt, når man hører finansministerens opregning, så handler det sådan om fri fantasi fra spisesedlen.
Det er ikke en overhovedet på nogen måde rimelig beskrivelse af de afgiftsforslag, der ligger i Socialdemokratiets finansieringsforslag.
Så vil jeg sige om de 1,5 mia. kr. til sygehusene: Se, vi har jo i den socialdemokratisk-radikale regering indgået en aftale med amterne i juni om, at det, der var et fair bud på, hvad man kunne nå at operere, indgik vi en aftale om: 20.000 ekstra i 2002, 40.000 ekstra næste år: 60.000 ekstra yderligere.
Og vi har været parate til, også som det er blevet sagt under førstebehandlingen, at sikre, at man ikke skulle standse for operationerne i det omfang, der var kapacitet. Den dér fiksering på de 1,5 mia. kr. er så mere finanslovteknik, end det er realitet.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-03-19:
Jamen jeg skal da blot kvittere for, at vi får lidt klar tale i dag om Dansk Folkepartis rolle i denne her finanslov.
Vi får bekræftet af finansministeren, at Dansk Folkeparti i høj grad er medskyldig i den maskingeværsalve af nedskæringer og forringelser, som ligger i denne her finanslov.
Finansministeren bekræfter altså, at Dansk Folkeparti egenhændigt - vi var jo nogle, som troede, de bare ikke var mere sociale, end finansministeren tillod - helt uden indflydelse fra finansministeren, er asociale. Det synes jeg da er klar tale.
Det er første gang i aften, vi har hørt det.
Ole Sohn (SF), 2002-03-19:
Det er blot for, at vi ikke, i hvert fald i morgen, får en skæv debat.
Nu kan man måske have en lille polemik regeringen
og Socialdemokratiet imellem om de 1,5 mia. kr.
, men jeg tror, at det er de færreste her i Folketingssalen, som ikke ønsker, at der skal være ressourcer nok til behandlingen af folk, der bliver syge, at der ikke skal være ressourcer nok til at behandle ældre ordentligt.
Det tror jeg såmænd regeringen kunne få flertal for med stort set alle i Folketingssalen.
Men det helt afgørende er jo finansieringen, det er jo, hvilken social profil der ligger i finansieringen, og derfor så må man vælge side. Det er klart, at hvis regeringen har sagt, at den ville foretage en massiv satsning på det forebyggende arbejde for at nedbringe antallet af folk, som har behov for sygehusvæsenet, så havde vi været til at tale med.
Det har ikke interesseret Dansk Folkeparti overhovedet.
Tværtimod.
Jamen sådan er verden jo delt op.
Nogle vil det ene, og nogle vil det andet.
Men at sige, at der er nogle i Folketinget, som ikke vil have, at der skal være behandling af dem, der er kommet til skade, det tror jeg altså ikke at man kan finde eksempler på.
Thor Pedersen (V), 2002-03-19:
Til orientering: Jeg har lige spurgt, om der var indkaldt til afstemning, eller hvad der sker nu, men der bliver altså en pause.
Jeg vil blot lige sige til fru Pia Gjellerup: Jamen jeg sagde udtrykkeligt, at vedrørende uddannelser forventede jeg, at man støttede.
Det sagde jeg udtrykkeligt.
Og det er klart dér, hvor der er forlig om UMTS og satspulje, og hvad der måtte være; der støtter man også.
Men det, der betyder meget for alle andre, dette, at man kan blive behandlet for sine lidelser, at vi gør et kraftigt indhug på ventelisterne, det, at der er flere penge i forbindelse med valgfrihed, hjemmehjælp, valg af plejebolig, det, at det er bedre at drive virksomhed, det, at der er fjernet nye skatter og afgifter, som skal betales også af almindelige menneskers husholdningspenge, når det gælder olieafgifter, vandafgifter, elafgifter, affaldsafgifter, spildevandsafgifter, hvad det hedder alt sammen, at det ikke længere stiger, dér siger jeg blot, at de ting, der betyder meget for almindelige mennesker, er en følge af, at Venstre og Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti lægger stemmerne til.
Sådan er det også.
Derfor er det helt forkert, når man åler
Dansk Folkeparti for, at de ikke har indflydelse på det, der kommer igennem.
Jo, alt det store, som vi har lagt vægt på, det kommer igennem, fordi der er et flertal, bestående af de tre partier.
Sådan er det.
Og jeg glæder mig da over, at Socialdemokratiet måske næste år vil være med til at stemme det igennem og ikke blot kører friløb og stemmer for det, som man ved alligevel kommer igennem med sygehusene, de 1,5 mia. kr., vel vidende, at det kun kommer igennem, fordi der var nogle, der ville finansiere det oprindeligt, fordi man jo tidligere sagde, at man ikke ville støtte, og ved første behandling sagde, at man ikke ville støtte.
Så sådan forholder det sig jo også.
Det er lidt let bagefter at sige, at nu kommer det alligevel igennem, og vi skal nok stemme for, vel vidende at havde man ikke ved første behandling udtalt sig sådan som Socialdemokrat, så var det ikke kommet igennem.
Ole Sohn (SF), 2002-03-19:
Jeg vil blot konstatere, at der er en meget stor overensstemmelse mellem det, at ministeren har givet udtryk for glæde over den lethed, der har været med hensyn til at få lavet et forlig, og så den klarhed, vi andre forhandlede med; for det har jo ligget klart fra starten.
Derfor synes jeg meget, at den debat, vi har haft i dag om, at vi skulle være sure over, at vi ikke skulle forhandle,
ingenlunde er korrekt.
Jeg håber ikke, jeg har givet udtryk for, at jeg har været vred over, at jeg ikke har været med til at foretage de massive nedskæringer på ulandsbistanden og ældreområdet og det forebyggende arbejde.
Det er jeg ingenlunde utilfreds med.
Så derfor synes jeg, det er meget fint, at regeringen har fundet sammen med Dansk Folkeparti, så man så har det fælles ideologiske ståsted - sådan er det.
Når jeg tog ordet, var det dels for at tilkendegive, at jeg tror, vi får en ny omgang i morgen, specielt omkring det kommunale skattestop, omkring gaven, omkring den halve milliard kroner, bare lige for at forberede regeringen på det.
Ellers vil jeg tilkendegive, og det fik jeg ikke sagt i min ordførertale, at en række af de ændringsforslag, som er stillet af finansministeren, og som kommer til afstemning, vil være en følge af satspuljeforliget, og dem stemmer SF selvfølgelig også for.
Pia Gjellerup (S), 2002-03-19:
Jeg vil bare bringe finansministeren ud af den vildfarelse, at Socialdemokratiet ikke vil stemme for ganske mange af regeringens ændringsforslag - altså bortset fra dem, der er tekniske, dér vil der være forskellige ting, som regeringen prøver at bortforklare ved at flytte lidt rundt på tingene.
Men ellers er den meget, meget store gruppe jo forslag, hvor man er kommet på bedre tanker og nu fører finanslovforslaget tilbage til det, der var det finanslovforslag, jeg præsenterede.
Det vil jeg absolut anerkende.
Hele den socialdemokratiske gruppe ville, hvis det ellers var til afstemning, med begejstring stemme for alle de 106 forslag, som fører noget af uddannelsesområdet tilbage til det, vi foreslog. Vi tager, som jeg jo også fik lejlighed til at sige til den konservative ordfører, altid imod, når der er nogen, der bliver klogere.
Men der er lang vej endnu, så vi vil kunne få langt mere at glæde os over.
Men vi stemmer sådan set for meget.
Så siger finansministeren, at det, at der er så få ændringsforslag i øvrigt fra regeringens side, siger meget om den politik, regeringen får igennem.
Ja, og jeg vil tillade mig at slutte mig fuldstændig dertil: Det siger også meget om, hvor lidt forligspartiet, Dansk Folkeparti, får igennem.
Morten Helveg Petersen (RV), 2002-03-19:
Jeg glæder mig allerede til den generelle debat i morgen, hvis det her er en forsmag på, hvad der venter os.
At det netop er os, der skulle være systembevarende, synes jeg alligevel er interessant i lyset af diskussionen om skattestoppet.
Lad mig lige vende tilbage til den.
Tillid til den enkelte borger, ja, og tillid til den enkelte kommune.
Tillid til, at beslutninger kan træffes decentralt, i modsætning til - og det er jo fantastisk - at det er Venstre, Danmarks Liberale Parti, der skal foreslå, at vi nu kommer fra centralt hold og påbyder kommunerne, at nu skal de præcis gøre sådan og sådan og sådan. Kommunerne udfører jo allerede i dag på en række områder
nogle fantastiske eksperimenter.
Nogle går godt, nogle går skidt.
Det, vi har tillid til, er det kommunale selvstyre, og det er da egentlig fantastisk, at den kritik netop skal komme fra partiet Venstre.
Jeg synes, at der bliver vendt op og ned på mange ting i politik i de her år.
Så bliver vi kaldt for systembevarende, samtidig med at Venstre mig bekendt som det eneste parti på Christiansborg finder, at det skattestop er det lyksalige i dansk økonomisk politik.
Hvad er egentlig systembevarende?
Er det ikke et skattestop, hvor man konserverer en struktur, der er uhensigtsmæssig, frem for eksempelvis at gå ind og sænke skatten på arbejde, som vi foreslår?
Jens Rohde (V), 2002-03-19:
Det er lidt i forlængelse af det samme: Hvad er egentlig for Det Radikale Venstre det yderste decentrale led?
Jan Petersen (S), 2002-03-19:
Der har under behandlingen af dette lovforslag været rejst det spørgsmål, hvorvidt lovforslaget også er udtryk for den tidligere regerings og dermed bl.a. Socialdemokratiets synspunkt.
Jeg synes, det skal nævnes her i salen, så det bliver referatført, at det lovforslag, som vi nu står med, ikke kan ses i forlængelse af det, den tidligere regering arbejdede med, og at det forslag, vi har fået forelagt i udkast i udvalget, ikke er et forslag, der er godkendt af den tidligere regering.
Der er mange andre ting, man kan sige om det spørgsmål; de har været vendt og drejet i samrådet, og jeg skal henvise til det, der står i betænkningen.
Men jeg synes, det er vigtigt for mig som repræsentant for Socialdemokratiet at sige, at det udkast, vi fik forelagt i Arbejdsmarkedsudvalget, ikke var udtryk for et forslag, som er godkendt af den tidligere regering, og dermed heller ikke udtryk for den tidligere regerings politik.
Morten Helveg Petersen (RV), 2002-03-19:
Først til hr. Kristian Jensen vedrørende valgfrihed i kommunerne: Vi siger, at det må kommunerne jo sådan set selv om.
I virkeligheden er vores indstilling jo dyb respekt for det kommunale selvstyre i forhold til at skulle pådutte en eller anden løsning omkring frit valg, som man jo kan indføre allerede i dag, hvis man vil ude i kommunerne.
60 kommuner har gjort det.
Det har en del Venstrekommuner bl.a. gjort.
Jeg tror ikke på, at der er den mobilitet, hvad angår plejehjem.
Jeg tror for så vidt heller ikke, at der er den mobilitet, hvad angår frit valg i sundhedssektoren.
Når vi kan se, at Rigshospitalet er nødt til at annoncere efter patienter til deres hjerteafdeling på trods af, at der formelt set er et frit valg, er det jo udtryk for, at der er grænser for, hvor meget det frie valg egentlig har af konsekvens og effekt.
Derfor er vi da også stærkt skeptiske over for den halve milliard her, som man uddeler. Dertil kommer hele diskussionen om de 650 mio. kr., som man samtidig tager med den anden hånd.
Så jeg synes, der er masser af udestående problemer omkring de her 500 mio. kr., i hvert fald rigeligt til, at vi er ret skeptiske over for det.
Med hensyn til højere skatter afviser vi regeringens skattestop, og det indbefatter ud over nogle store likviditetsforskydninger med hensyn til momskreditten, at der er store beløb, som hr. Jens Rohde også anfører, som vi afviser.
Så når hr. Jens Rohde spørger om, hvem der skal betale, så er det jo over en bred bank, i og med at vi afviser skattestoppet generelt mod til gengæld at kunne sænke skatten på mellemindkomst.
Jeg skal undlade her at bruge for meget krudt på, hvilken diskussion Venstre selv har på de her felter, men det står vist rimelig klart for alle, at det her med mellemindkomsterne er der vist også andre partier, der synes
er en ret god idé.
Ole Sohn (SF), 2002-03-19:
Inden vi nu må konstatere, at et flertal stemmer loven om servicejob ned, vil jeg sige, at der er desværre en lige linje i regeringens politik, gående ud på, at alle initiativer vedrørende det grå guld bliver fejet bort.
Regeringen er i gang med at foretage forholdsvis flere afskedigelser blandt offentligt ansatte, statsansatte, som nu ryger ud i kraft af nedskæringerne, og det er det grå guld, man rammer.
Regeringen ønsker ikke at sikre, at ældre, som er gået på efterløn, kan få bedre forhold under efterlønsordningen.
Jeg synes, det er lidt tankevækkende, at alle de initiativer, der er blevet taget gennem de senere år for at hjælpe med til at fastholde den ældre arbejdskraft på arbejdsmarkedet, nu bliver underløbet af den nye regering med det nye flertal.
Til lykke!
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-19:
Jeg kan sådan set godt forstå, at finansministeren griber lejligheden her til at forsvare regeringens politik i fyringsrunden.
Det er der også god grund til, for den er ikke pyntelig.
Det kan godt være, som finansministeren siger, at de begyndte at holde møder om den fyringspolitik i december måned, men de møder har ikke været virkningsfulde, når det fremgår af et § 20-svar her for nylig, at brevet til ministerierne og departementerne om, hvordan man burde forholde sig, og med henstillinger osv., først udgik den 7. marts.
Den ene ting er, at man ikke traf en principiel beslutning på et fornuftigt tidligt tidspunkt, inden man indledte fyringsrunden, men noget helt andet er, at med en regering, der snakker så meget om, at man skal bevare de ældres tilknytning til arbejdsmarkedet - der ligger et andet § 20-svar, der viser, at gennemsnitsalderen af de fyrede er ca. 48 år - burde det slet ikke være noget, der var nødvendigt at fortælle de enkelte ministerier og departementer.
Dt burde ligge i baghovedet, at vi tager hensyn til de ældre.
Det har det ikke gjort.
Jeg synes, det er dobbeltmoralsk.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-03-19:
Det er rigtigt, at det virker som en lidt forvirrende debat, og det er måske også det, der er meningen med det: at det skal skabe forvirring ude i befolkningen, så de ikke forstår, hvad det er, der foregår. Jeg er nødt til at spørge finansministeren: Er det ikke rigtigt, at den ordning, man her er i gang med at afskaffe, er til gavn for dem, der er over 48 år, at det drejer sig om ordinære job, og at der i øjeblikket er 3.000 - måske flere, vi kender jo ikke det endelige resultat - som har gjort brug af den og dermed altså har fået en mulighed?
Og er det ikke også rigtigt, at ledigheden i denne gruppe er højere end i nogen af de andre grupper? Med hensyn til de nedskæringer, som der er lagt op til i staten, kan vi jo ikke se, hvad resultatet bliver, vil jeg gerne sige til finansministeren, før vi kender resultatet af det, der er foregået.
Jeg synes ikke, finansministeren kan stå her og vaske sine hænder og sige: Det har jeg lagt ud, det må de selv bestemme, for det er jo en kendsgerning, at de skal fyre nogle.
Er det ikke rigtigt?
Og så ser vi på, hvem det er, det kommer til at gå ud over.