Claus Larsen-Jensen (S), 2004-11-25:
Jeg synes, man skal erindre om, at dette Folketing med et meget, meget stort flertal til forberedelsen af forhandlingerne i WTO også på det her område har lagt en klar linje.
Jeg vil gerne sige, at for Socialdemokraternes vedkommende vil vi have afskaffet de handelsforvridende former for eksportstøtte til landbrugsvarer, herunder også eksportsubsidier.
Vi vil også have reformeret de omfattende landbrugsstøtteordninger, ikke bare i EU, men også i USA og andre steder i verden, og det er jo ingen hemmelighed, at vi som parti finder, at den vedtagne reform af EU's landbrugsordninger ikke er vidtgående nok.
Når det gælder WTO-forhandlingerne i den såkaldte Doharunde, så er det nødvendigt at have i baghovedet, at ministerrådsmødet i Cancún faktisk brød sammen, fordi der var store problemer også på landbrugsområdet og ikke mindst på landbrugsområdet.
Derfor har det været afgørende, at der kom hul på forhandlingerne, og det, der er sket i sommerens løb, er jo, at man faktisk har fået aftalt et sæt rammer for forhandlinger, og jeg synes, det er værd i den sammenhæng at bemærke, at der er enighed inden for rammen om, at forhandlingerne altså skal føre til en liberalisering af handel med landbrugsvarer, bl.a. også når det gælder eksportstøtte, den hjemlige landbrugsstøtte, markedsadgang og de særlige forhold vedrørende bomuld.
Det er aftalt, at eksportstøtten skal udfases.
Det omfatter altså også EU's eksportstøtte, forsikringsordninger og eksport fra statshandelsvirksomheder, fødevarehjælp, og samtidig er det aftalt, og det er det afgørende i relation til det forslag, som Enhedslisten har fremsat, at der altså også skal aftales en dato for, hvornår det skal ske på globalt plan.
Det er et gennembrud i hvert fald i forhandlingsreglerne, som skal føre til et resultat, hvis vi skal have succes ud af Doharunden.
Jeg synes også, det er værd at bemærke, at uanset al den kritik, vi kan rette mod EU-systemet, så har EU altså rent faktisk forsøgt at være frontløber.
Det fik jeg bekræftet i går ved det møde, der foregår i de her dage med parlamentarikere ikke bare fra alle WTO-lande, men også fra en række andre lande.
Det kan godt være, at vi efter en snæver dansk betragtning ud fra vores utilfredshed med, at det ikke går stærkt nok med at reformere EU's landbrugsordninger, ikke synes, det er godt, men vi har altså rent faktisk fra en række af udviklingslandene tilkendegivelser om, at de egentlig oplever, at vi fra europæisk side trods alt er nogle af dem, der maser en smule på for at få et gennembrud på det her område.
Når vi ikke er tilhængere af beslutningsforslaget fra Enhedslisten, så er det simpelt hen, fordi hvis man ensidigt på forhånd giver op vedrørende eksportsubsidier, så gavner man ikke de ulande, man gerne vil gavne, men man gavner derimod de veludviklede landbrugsproducerende lande og de mellemindkomstlande i den tredje verden, som har brug for et voldsomt pres også fra EU's side som led i de samlede forhandlinger.
Derfor er der mere sund fornuft i med de regler, der gælder om, at intet er aftalt, før alt er aftalt, at vi sørger for, at vi har dette med, også som en pressionsmulighed over for nogle af de andre store lande, som yder en massiv støtte, her ikke mindst USA.
Derfor afviser vi forslaget.