runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Blach Hansen (S), 2004-11-17:
Jeg synes, miljøministeren her er temmelig langt ude i skoven for nu at blive i miljøterminologien.
Er det ikke regeringens opfattelse, at en minister også er chef for forvaltningen, at en minister også har det politiske ansvar for den måde, systemet administrerer på?
For hvis ministeren har det overordnede politiske ansvar også for forvaltningen, så er det da også ministeren, der har ansvaret for den administration, der er foregået.
Det vil jeg da gerne høre om miljøministeren ikke længere mener, for så bliver det da spændende at se, hvordan regeringen fremover vil udøve sit mandat.
Connie Hedegaard (KF), 2004-11-17:
Det er klart, at det spørgsmål må hr. Keld Albrechtsen stille til nogle andre end mig, og det ved hr. Keld Albrechtsen selvfølgelig også godt.
Hvis hr. Keld Albrechtsen har lyst til det, må han stille det til landets statsminister.
Det er ikke rimeligt at bede mig om at forholde mig til det.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-17:
Når jeg er nødt til at bede om ordet igen her, så er det, fordi ministeren nu pludselig vil til at dele ansvaret for den dårlige administration og de vennetjenester, som blev forårsaget af den tidligere miljøminister.
Nu forsøger ministeren pludselig i sit svar til hr. Torben Hansen at medinddrage embedsværket i ansvaret for det, på trods af at når der f.eks. var tale om manglende åbenhed – og det vil jeg godt bede ministeren bekræfte– så var det, fordi forligskredsen direkte havde aftalt, at man først ville ud og høre, hvordan man kunne tilgodese de pågældende ordførere og deres valgkredse, og derfor blev der ikke ligelighed i det og åbenhed omkring det.
Men det var da ikke embedsmændenes skyld.
Det er da helt horribelt, at ministeren kan antyde sådan noget.
Jeg synes, at ministeren skulle skynde sig at trække den udtalelse tilbage, også af hensyn til at ministeren jo efterfølgende også gerne skulle kunne samarbejde med sine embedsmænd.
Jeg synes altså, det var en uheldig udtalelse, og jeg vil bede ministeren trække den tilbage.
Connie Hedegaard (KF), 2004-11-17:
Jeg tror altså, at der er et problem med de her spørgsmål, hvor der skal så mange medspørgere på, at det er tydeligt for enhver, at der ikke er fugls føde på spørgsmålene, og derfor kører vi rundt og rundt og rundt i ring.
Selvfølgelig er ministeren chef for forvaltningen.
Selvfølgelig skal ministeren sørge for, at forvaltningen lever op til almindelig forvaltningsskik.
Hvad var det, jeg sagde i min pressemeddelelse den 9. november?
Hvad er det første, jeg svarer i dag på det første spørgsmål for snart en halv time siden?
Det er der jo ikke nogen diskussion om, ligesom der ikke er diskussion om noget som helst andet af det, Rigsrevisionen har påpeget kan gøres bedre; det skal gøres bedre.
Det gælder for politikere, det gælder for administrationen, det gælder – er jeg helt overbevist om – også i forhold til, hvad de ordførere og den tidligere minister, vi taler om her, måtte have lært af denne her sag.
Arne Toft (S), 2004-11-17:
Jeg vil godt spørge ministeren: Hvordan vil ministeren sikre, at de nuværende amtsveje efter overdragelsen til kommunerne fortsat vil have samme høje standard?
Der er et tilfælde her – det fik vi en redegørelse om af de fire vejfolk fra Nordjylland, der var her i går – hvor man har tre amtsveje, der fører til en motorvej.
Kunne man ikke tænke sig, at én kommune vil holde en meget høj standard, én har ikke råd til så god en standard, og så er der en, der slet ikke har råd til at putte noget i vejene?
Vil ministeren sikre, at kommunerne bliver nødt til at holde en høj vejstandard?
Flemming Hansen (KF), 2004-11-17:
Naturligvis er det ekstremt vigtigt, at den høje standard, vi har i dag, bliver bevaret.
Og regeringen er også overbevist om, at den vil blive bevaret.
Det er jo faktisk netop for at styrke denne høje kvalitet, at vi samler det i kun to led, det kommunale led og det statslige led.
Arne Toft (S), 2004-11-17:
Jeg har jo 24 års erfaring i en kommune, og jeg vil godt sige, at det ikke skyldes ond vilje i kommunen, at man ikke gør noget, men kommunerne kommer jo ud i økonomiske problemer en gang imellem, hvor man prioriterer.
Til sidst vil jeg godt spørge ministeren: Hvordan vil ministeren sikre de fagligt høje niveauer omkring trafiksikkerhed i de nye kommuner, trafikplanlægning, trafiksikkerhed med hensyn til de sorte pletter, cykelstier m.v.?
Kommunerne har også haft gratis rådgivning af amterne.
Vil ministeren sikre, at den fortsættes?
Flemming Hansen (KF), 2004-11-17:
Det gør ingenting, at vi diskuterer den samme sag to gange.
Den blev i øvrigt også diskuteret i Folketingets Trafikudvalg i går, har jeg forstået.
Det er da et væsentligt spørgsmål, hr. Arne Toft rejser, og heldigvis har regeringen da også et meget, meget godt svar på spørgsmålet.
Hr. Arne Toft spørger først og fremmest om regioner, og regionerne er i fremtiden tiltænkt en central rolle på sundhedsområdet, det ved vi alle.
Derudover har vi på området for kollektiv trafik fundet det hensigtsmæssigt, at regionerne får en rolle – i øvrigt i tæt samspil med kommunerne – omkring driften og finansieringen.
Samtidig er ønsket om en forenkling og større borgernærhed et centralt mål for regeringen med kommunalreformen.
På vejområdet har vurderingen været – og er vurderingen – at der, når henholdsvis stat og kommuner har fået tildelt nye veje, som de bør administrere, ikke er hverken trafikale eller administrative grunde til at opretholde et tredje vejbestyrelsesniveau.
Når vi har ønsket at forenkle vejsektoren ved at skabe en model med kun to vejbestyrelsesniveauer, skyldes det for det første, at vi finder, at der på den måde kan sikres en større borgernærhed i sektoren samlet betragtet.
Den nuværende struktur på vejområdet med mere end 300 vejbestyrelser på tre niveauer er unødigt kompliceret og indebærer, at amterne allerede i dag i en række tilfælde har ansvaret for veje, som kommunerne lige så godt kunne varetage.
For det andet indebærer reformen, at hele det overordnede vejnet fremover kun samles hos én myndighed, nemlig staten.
Samlingen af de overordnede veje hos staten vil forbedre statens muligheder for at tilrettelægge en effektiv national strategi med henblik på at sikre et fortsat højt niveau, både hvad sikkerhed og fremkommelighed angår.
Det er faktisk første gang i danmarkshistorien, at der på den måde er forsøgt skabt en fordeling af det offentlige vejnet alene efter trafikale kriterier.
Arne Toft (S), 2004-11-17:
Vi har i dag haft spørgsmål til skatteministeren, og skatteministeren har meget betonet, at det faglige miljø var meget afgørende for, at man lavede 30 skattecentre.
Jeg skal være helt ærlig og sige, at vi jo havde det oppe i går, for trafikministeren var jo i spørgetimen i går, og hvis jeg havde vidst, at han kom her i dag alene for at besvarede det ene spørgsmål, jeg har, så havde jeg nok ikke trukket ham herind.
Jeg vil godt have trafikministeren til at fortælle mig, hvad han tror der vil ske, når man i forbindelse med den nye kommunalreform overlader det har arbejde, som regionerne har haft, til kommunerne.
Tror ministeren, at man får et bedre fagligt miljø af den grund?
»Vil ministeren redegøre for, hvorfor amternes vejnet overgår til henholdsvis kommunerne og staten i forbindelse med kommunalreformen og ikke overlades til regionerne, hvor der fortsat kunne sikres sammenhæng i den regionale trafik?«
Flemming Hansen (KF), 2004-11-17:
Og det mener jeg bestemt vi gør bedre, når der er to enheder, der skal varetage en opgave, end når der er tre.
Nu får vi en enhed, som varetager de kommunale veje.
Dem varetager vi i meget større kommuner – i nogle tilfælde – end vi kender i dag.
Resten af vejene vil være statsveje, og der har vi jo meget gode erfaringer med, hvordan det fungerer.
Det fungerer godt.
Jeg må sige til hr. Toft – nu er forslaget ikke sendt til høring endnu – at netop de veje, der strækker sig over store afstande og går gennem flere af de eksisterende amter i dag, jo er veje, der typisk vil overgå til at blive statsveje.
Således kan jeg sige, at statsvejenes kilometerantal vil blive cirka fordoblet i forhold til i dag.
Og det er jo netop de store, vigtige amtsveje, som hr. Toft taler om, der er årsag til det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Arne Toft (S), 2004-11-17:
Det har jo vist sig, at den kollektive trafik også var tænkt at skulle lægges ud til kommunerne, men der har regeringen nu besindet sig og sagt, at man laver nogle selskaber, nogle fælleskommunale selskaber eller nogle regionale selskaber.
Jeg vil egentlig godt spørge ministeren: Det, der betyder noget her, er jo, at vi bevarer den høje standard, som vores amtsveje har.
Kunne man tænke sig, at ministeren og regeringen ville være med til, at man også lavede et fælleskommunalt selskab, som var vejbestyrelsen?
Hvis man f.eks. lavede 14 i Danmark, så havde man jo en for hvert af de nuværende amter.
Flemming Hansen (KF), 2004-11-17:
Jeg vil garantere hr. Toft for, at vi har alle intentioner om at holde en høj standard.
Men hr. Toft rejser en interessant problemstilling, nemlig hvis en amtsvej, som vi kender den i dag, går igennem tre kommuner, og der kan jeg sige til hr. Toft, at det har vi tænkt at løse på den måde, at vi i Trafikministeriet har nedsat en arbejdsgruppe med deltagelse af repræsentanter fra Vejdirektoratet og fra amter og kommuner for netop at identificere den slags problemer og naturligvis løse dem.
Jeg synes, det er et relevant spørgsmål, men jeg kan love for, at løsningen også bliver relevant.
Arne Toft (S), 2004-11-17:
Jeg kan godt se, hvordan det ser ud med de regler, der er, men man kunne jo godt sige, at her er en speciel situation.
Det er et meget stort ansvarsområde, der er mange penge i spil her.
Kunne man ikke godt lave en lovgivning, der siger, at man skal sidde 1 år mere, og så kan der udpeges for 4 år?
Det kunne ministeren så også gøre.
Det kræver jo, at jeg selv får øje på, at problemet er der.
Jeg kan ikke selv få øje på problemet.
Nu begynder vores gensidige muligheder for at spørge og svare jo at løbe ud her, så det kan vi måske fortsætte en dialog om under andre former, og det gør jeg gerne.
Jeg svarer på spørgsmålet: Nej, Frederiksberg og København er ikke på vej ind i en kommunesammenlægning.
Derfor er der ikke grundlag for at forlænge de to kommunalbestyrelser, derfor falder mandatet væk den 31. december 2005.
Der, hvor man har valg, der udspringer af det mandat, må man jo foretage nyvalg.
Og så siger jeg, at jeg har øje for og vil også administrere det på den måde, at når man så skal vælge en bestyrelse, der kun skal sidde for 1 år, så vil det være hensigtsmæssigt, at man foretager udpegningen i lyset af, at det kun er 1 år, og så tror jeg sådan set, det løser problemet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-17:
Når der af Rigsrevisionen skrives »ministeriet«, så skal det jo forstås sådan, at det er forholdet mellem staten og borgerne, der der beskrives, men det er jo ikke udtryk for, at man mener, at det var embedsmændene, der opfandt vennetjenesterne; det var det jo ikke, det var forligskredsen og ministeren.
Jeg synes, det er meget uheldigt, hvis ministeren vil til at forplumre det og forsøge på at give embedsværket et medansvar for det, der skete.
Det må have været meget ubehageligt at være embedsmand i en sådan situation og skulle medvirke til at administrere sådan et system med vennetjenester.
Men kunne ministeren ikke bare tilkendegive, sådan som det var, at det var den daværende miljøministers ansvar helt og fuldt og naturligvis ikke embedsværkets.
Det tror jeg ville være klogt af ministeren, så der ikke skal opstå tvivl om hendes holdning til det spørgsmål.
Connie Hedegaard (KF), 2004-11-17:
Jeg tror ikke, at der nogen steder og formentlig end ikke i hr. Keld Albrechtsens hoved kan være tvivl om, at den til enhver tid siddende minister er ansvarlig for, hvad der foregår i systemet; det ved hr. Keld Albrechtsen.
Hr. Keld Albrechtsen begynder så i sin kvide for, hvad han nu skal finde på, når han nu har meldt sig som medspørger og der ikke rigtig er mere at spørge til, at insinuere, at der er forekommet et system af vennetjenester.
Jeg må sige, at nu synes jeg også lige, vi skal passe lidt på.
Vi kan jo sagtens i fællesskab skabe en almindelig mistænkeliggørelse af alle systemer udeomkring hos borgerne.
Der er sket nogle problematiske ting her, og det bliver der rettet op på.
Det siger den nuværende miljøminister.
Naturligvis gør der det.
I stedet for at oppositionen så sagde: Jamen det er da godt, så har vi lært af det!
Så skal vi i stedet for bruge det til at tale om et system af vennetjenester.
Jeg må sige, at jeg ikke synes, det er rimeligt hverken over for politikere eller systemer.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-11-17:
Det kan ikke nytte, at ministeren forsøger at bortforklare den her sag.
Vi må tage det en gang mere åbenbart. »
Ministeren og miljøordførerne fra regeringspartierne og forligspartierne blev på den baggrund enige om, at Miljøministeriet, endnu inden den egentlige fordeling af puljen fandt sted, skulle kontakte ordførerne for at blive orienteret om deres særlige prioriteringer.
« Det er en forvridning uden lige.
Det er vennerne, man tilgodeser.
Det er brodne kar i den regering, vi har, og som miljøministeren jo er en del af.
Connie Hedegaard (KF), 2004-11-17:
Jamen der er ikke noget, der søges bortforklaret.
Jeg mener meget, meget klart at have givet udtryk for, at de ting, de forskellige punkter, der er blevet fremhævet her fra Rigsrevisionen, peger på, at der ikke er skygge af tvivl om, at på de problematiske punkter peger de på en praksis, som jeg ikke ønsker at følge i spidsen for Miljøministeriet.
Det er altså ikke nogen stor nyhed, hr. Jens Peter Vernersen får her, det har faktisk været kendt, det har været kendt i Miljøministeriet i måneder, men det har da i hvert fald været kendt i offentligheden siden den 9. november, hvor jeg udsendte en pressemeddelelse, der sagde de her ting fuldstændig krystalklart.
For mig er det altså bare en understregning af, at det stort set er ligegyldigt, hvad man siger, for alt bliver bare vendt og drejet.
Det er altså sådan, at Rigsrevisionen udtaler forskellige ting og sager.
Det er jo også derfor, man beder mig om at komme her i dag for som den, der står i spidsen for Miljøministeriet nu, og svare på: Har I lært af det, der står i Rigsrevisionens rapport?
Det var det, hele det tidligere spørgsmål drejede sig om.
Svaret er ja.
Der ligger ikke noget som helst hverken om skyld eller andre insinuationer overhovedet i det.
Jeg synes altså, at i denne her sag er insinuationerne om alt, hvad der måtte være ud over den konkrete sag, som vi her taler om, helt på oppositionens side.
Er der andre ting, jeg skal vide af den slags?
Det var der heldigvis ikke.
Derefter: Jeg går ud fra, at der er strammet op sådan og sådan og sådan.
Og ja, det er der.
Der er det bare, jeg beder hr. Jens Peter Vernersen dog hjælpe mig med: Hvad er det, jeg kan tilfredsstille hr. Jens Peter Vernersen mere med end at sige, at sådan er det, sådan forholder det sig?
Der er ingen, der tager let på det.
Det er noget, der foregår inde i hr. Jens Peter Vernersens hoved.
Jeg synes ikke, jeg kan sige det klarere, end jeg har forsøgt at sige det her.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-11-17:
Undskyld.
Jamen det er jo ikke et spørgsmål om at pege på en praksis, det er et spørgsmål om, at det står fuldstændig klart, hvad miljøministeren har foretaget sig.
Der kan jo ikke være nogen som helst tvivl om, at det er et spørgsmål om at tilgodese vennerne.
Det, der så sker efterfølgende, er, at miljøministeren nu bliver fødevareminister, og så kan man måske ikke diskutere den sag med den tidligere miljøminister her i salen, men det ændrer ikke ved, at regeringen som et kollektiv har været ansvarlig og er ansvarlig for det, der er sket: at man har lavet en sådan fuldstændig urimelig skævdeling, som den nuværende miljøminister jo netop også tilkendegiver.
Det er uacceptabelt, når det sker.
Det er jo problemet.
Jeg vil godt måske kunne spørge: Hvad tror miljøministeren, Venstre og Konservative ville have sagt til en tilsvarende sag, hvis det var os, der havde gjort det?
Tror ministeren, at man ville have taget det på den lette måde, som man gør, hvor den tidligere miljøminister sagde: Nå, men det var jo ikke så godt, nu må vi se, om vi kan gøre det bedre.
Det er da utroligt, at man kan nøjes med sådan en kommentar på tv: Det var ikke så godt, nu må vi se, om vi kan gøre det bedre.
Det var det, den tidligere miljøminister sagde.
Jeg synes, det er meget ubehageligt.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-11-18:
Jeg kan sige til hr. Bent Bøgsted, at vi har begge været ude at tale om det.
Jeg var jo med til at lave erhvervskørekortet og har været med til at fremføre ideen, og jeg mener sådan set, der er meget rimelighed i, at arbejdsgivere, der bevidst planlægger og udfører sort arbejde, selvfølgelig skal kunne fratages deres næringsbrev, så de ikke har lov til at drive deres virksomhed.
Med hensyn til den måde, som hr. Bent Bøgsted har været med til at skrue forslaget sammen på, må jeg sige, at den ligger langt fra det, hr. Bent Bøgsted nu procederer for.
Men jeg håber da, vi kan få det med i udvalgsbehandlingen, og at der er en vilje til at give arbejdsgiverne pligt til at give nogle oplysninger, så vi kan undgå, at lønmodtagere kommer i de situationer.
Bent Bøgsted (DF), 2004-11-18:
Nu vil jeg ikke sige, at jeg er helt inde i, hvordan man lovgiver.
Det vil jeg ikke sige at jeg er hundrede procent inde i.
Jeg er ikke helt klar over, om det så kan gå ind i den her lovgivning.
Der bliver jeg så hr. Søren Søndergaard
svar skyldig.
Umiddelbart tror jeg ikke, at det er noget, der kan flettes ind i den her lovgivning, når det hedder misbrug af sociale ydelser.
Men jeg kan ikke svare hundrede procent.
Jeg kan fortælle hr. Søren Søndergaard, at vi har haft det oppe rent generelt i forbindelse med vores sommergruppemøder, og hen over sommeren har jeg meldt ud om det.
Vi har det sådan, at vi lige skal have vores politiske medarbejdere til at kigge noget mere på det, før vi eventuelt kommer med noget, men vi arbejder altså på det.
Det er generelt, så det er ikke lige nøjagtig i forbindelse med lovforslaget her.
Det er generelt, for jeg savner egentlig et næringsbrev, som kan vise, at de virksomheder, der har et, ved, hvad det drejer sig om, når der skal drives virksomhed, og er inde i de regler, der hører til, når man skal drive en virksomhed.
Jeg forstår, at vi er fuldstændig enige om målsætningen, og jeg forstår også godt, at det er et generelt ønske for Dansk Folkeparti.
Men det ville jo være meget hensigtsmæssigt, hvis vi kunne få det ind i den her lovgivning, og derfor ville jeg høre lidt om tidsperspektivet fra Dansk Folkeparti, for der er jo ikke meget ved at komme med noget, når det her er vedtaget.
Der er jo en mulighed for at gå ind nu og påvirke det gennem udvalgsarbejdet i den kommende periode.
Derfor vil jeg høre: Er det bare sådan nogle helt generelle hensigtserklæringer, eller er der mulighed for konkret i forhold også til det her lovforslag, at det kan få en betydning?
Søren Søndergaard (EL), 2004-11-18:
Som hr. Bøgsted sikkert ved, har vi fra Enhedslistens side i mange år plæderet for indførelse af næringsbrev for at kunne ramme forretninger, som ikke overholder miljøstandarderne.
Vi har også kæmpet for autorisationsordninger for at kunne gribe ind over for arbejdsgivere, som ikke overholder arbejdsmiljølovene eller lader de ansatte udføre sort arbejde, og derfor synes jeg, at det, hr. Bøgsted sagde før, lød interessant.
Det er interessant, at man også fra Dansk Folkepartis side vil være med til det.
Men jeg kunne godt tænke mig at få afklaret, om det var en meget generel hensigtserklæring, hr. Bøgsted kom med, eller om det var i forbindelse med denne lovgivning.
Vil Dansk Folkeparti være interesseret i, at vi forsøger at finde et flertal her i salen for at arbejde med nogle ændringsforslag om en sådan autorisationsordning?
Ole Vagn Christensen (S), 2004-11-18:
Jeg kan sige til hr. Bent Bøgsted, at under udvalgsbehandlingen vil vi fortsætte vores arbejde for at få indført et næringsbrev, så vi har noget, vi kan tage fra de brodne kar, og de bliver klar over, at der er en stor risiko.
Angående det andet synes jeg, hr. Bent Bøgsted skal tænke på, at ved at oprette Beskæftigelsesministeriet har man lavet en sammenblanding af arbejdsmarkeds- og socialpolitik.
Jeg finder altså, det er nødvendigt, at vi tager et ansvar for socialpolitikken her i landet – et ansvar for, hvor meget folk skal have til rådighed, for at det ikke skal ramme familien og især børnene.
Det er jo børnene, det kommer til at gå ud over, og jeg håber, hr. Bent Bøgsted er indforstået med, at det skal vi måske også arbejde med under udvalgsbehandlingen.
Jeg håber meget, at vi kan få skabt nogle skotter mellem det at have en ligeberettiget situation for en, der er på kontanthjælp, og en, der er på dagpenge.
Bent Bøgsted (DF), 2004-11-18:
Personligt har jeg altså ikke været med til at skrue forslaget sammen, og det er jeg næsten også sikker på hr. Ole Vagn Christensen kan høre, når jeg kommer til min ordførertale.
Men det glæder mig da, at hr. Ole Vagn Christensen har nogle af de samme tanker, og der er da noget, der kan arbejdes videre med under udvalgsbehandlingen.
Så kan vi se, hvor langt vi kommer her.
Men jeg vil godt høre, hvordan hr. Ole Vagn Christensen fortolker problemet med at straffe ægtefællen, som fru Irene Simonsen også var inde på.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-11-18:
Hvordan får fru Irene Simonsen det til at hænge sammen med det, som står i fremsættelsestalen: »Forslaget skønnes samlet at betyde en mindreudgift for det offentlige af mindre omfang.«
Hvis der foregår meget snyd, hvordan kan mindreudgiften så blive af mindre omfang?
Ole Vagn Christensen (S), 2004-11-18:
Der er ingen tvivl om, at den sociallovgivning, som vi har, hviler på den samlede økonomi.
Men der er heller ingen tvivl om, at når man stiller arbejdsmarkedspolitikken op og skal lave paralleller til socialpolitikken, er man selvfølgelig nødt til at se på det, der sker, og så kan man selvfølgelig ikke bruge nogen minimumsbestemmelser som dem, der ligger i den fælles forsørgelsespligt, til at ramme den anden part.
Det ville efter vores opfattelse være en fuldstændig urimelighed.
Irene Simonsen (V), 2004-11-18:
Så er jeg altså nødt til at spørge på en anden måde: Vil det sige, at med det, hr. Ole Vagn Christensen siger nu, ændrer Socialdemokratiet lige pludselig holdning til det, der hedder gensidig forsørgelsespligt inden for kontanthjælpsområdet, og nu skal alt laves om?
Er det et nyt valgløfte, vi hører her?
Eller hvad handler det om?
Sådan som jeg hører det, er det simpelt hen et valgløfte om, at nu skal man ikke længere have den gensidige forsørgelsespligt på kontanthjælpsområdet, og så vil jeg da gerne høre fra hr. Ole Vagn Christensen, hvordan Socialdemokratiet vil finansiere det fremover.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-11-18:
Jeg må sige, at for mig handler det om, at vi har et system med et socialt netværk.
Ved at foretage den slags sanktioner over for familien undergraver man muligheden for, at familien kan eksistere, og det vil sige, at man rammer børnene.
Vi kender jo alle sammen graden af de sociale ydelser og ved, hvordan de er sat sammen, og derfor er vores svar, at man ikke skal ramme den anden ægtefælle i forbindelse med den måde, man griber sagen an på.
Vi skal selvfølgelig sørge for at gå direkte til kilden, som jeg sagde før, og det vil sige, at vi skal lægge et større ansvar på arbejdsgiveren, for han har også fordel af det fleksible arbejdsmarked, hvor han kan afskedige sine medarbejdere.