runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Jelved (RV), 2006-05-09:
Det kan jeg sagtens forstå.
Altså, jeg er fuldt ud klar over, at når man kommer med ændringer af den karakter, så er der ret mange mennesker, der vil opleve det som en forringelse.
Derfor er det også en del af den politiske opgave at forklare, hvorfor man gør det.
Det her handler om at bevare det danske velfærdssamfund nogenlunde, som vi kender det i dag, og selvfølgelig gerne forbedre det løbende.
Det handler om, hvorvidt vi kan skaffe hænder og hoveder nok om 10, 15, 20, 25 år.
Jeg ved godt, det er meget vanskeligt at se for sig i dag, at det er et problem.
Ikke desto mindre har vi som politikere en forpligtelse til at sige, hvad det er, vi ser foran os, nøjagtig som vi gjorde i 1980'erne og i 1990'erne, hvor vi lavede ændringer, som alle i dag kan se førte til noget, der løste nogle problemer.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-05-09:
Vi ønsker jo ikke at ramme nogen specifikt, vi ønsker at finde en løsning, som kan øge arbejdsudbuddet, og det er det, vi i den samlede velfærdspakke især er gået op i.
Det er rigtigt, at antallet af førtidspensionister vil stige, men forslaget har aldrig nogen sinde haft til formål at angribe dem, som er nedslidte efter at have været mange år på arbejdsmarkedet.
Det er et forslag til at hæve tilbagetrækningsalderen med henblik på, at flere skal udbyde deres arbejdskraft længere i seniorenden, hvis man kan udtrykke det sådan.
Den gruppe kunne godt tilbyde deres arbejdskraft i en længere periode, og det ønsker vi at skabe et incitament til.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-09:
Jeg bemærkede jo fru Marianne Jelveds slåen fast, at De Radikale ikke vil gøre noget ondt ved nogen.
Men alligevel har jeg jo forstået, at Det Radikale Venstre er meget glad for, at der nu bliver taget hul på at forringe efterlønsordningen.
Jeg vil bare høre, om fru Marianne Jelved i det mindste måske kan forstå, hvis der er nogle mennesker i det her land, som synes, at det at forhøje efterlønsalderen, at forringe efterlønsordningen på flere forskellige måder er lidt ondt over for dem.
Kan fru Marianne Jelved forstå de menneskers holdninger til det, uanset om det har været intentionen eller ej fra Det Radikale Venstres side?
Ole Sohn (SF), 2006-05-09:
Jeg er fuldstændig enig i, at man ikke kan lave en automatik, der hedder: Flere folk – bedre arbejdsmiljø.
Men det hænger dog trods alt lidt sammen.
Jeg forstår ikke helt Det Radikale Venstres afvisning af at forhandle fra talerstolen, at diskutere forhandlingsoplægget.
For det, regeringen gør, er jo at føre ren signalpolitik, altså, den bruger pengene flere gange.
Det gør den i øvrigt også nu.
En del af forhandlingerne drejer sig jo om, at regeringen skal finansiere de valgkampstilsagn, som den gav, og som den havde finansieret én gang.
De skal nu finansieres via velfærdsforhandlingerne.
Hvis ikke vælgerne, offentligheden, får kendskab til, hvad der foregår, ja, så er det, man får den her træthed over politikere, som bare vil sidde bag lukkede døre, og hvor det, der kommer ud, er ren retorik.
Så derfor er det da lidt væsentligt at vide, om Det Radikale Venstre mener, at der er tilstrækkeligt med midler, og det kan jeg forstå at der ikke er.
Så er spørgsmålet: Hvordan vil man sikre, at den offentlige sektor kan gå foran, hvis der ikke også følger midler med til at sikre både flere ansatte, bedre ledelse, flere kurser og flere initiativer til at sikre et bedre arbejdsmiljø?
Marianne Jelved (RV), 2006-05-09:
Jeg mener, at den nedslidningsfond er for lille, og det lidt problematiske ved den er jo også, at halvdelen af midlerne er nogle, der allerede er sat af til tilsvarende formål.
Men nu er vi altså i en forhandlingsposition lige nu, og derfor vil jeg ikke forhandle her fra talerstolen med regeringen, det må komme på et andet tidspunkt.
Så vil jeg lige sige, at det jo ikke nødvendigvis bare er et spørgsmål om flere hænder i den offentlige sektor.
Det er jo ikke sikkert, at lærere på en folkeskole får bedre arbejdsmiljø ved, at der er halvt så mange børn i klassen, det er jo ikke sikkert, man får det ud af det, som man gerne vil.
Der er mange forskellige faktorer, som spiller ind, så der er ikke automatik.
Jeg vil meget gerne være fri for en automatik, der hedder: Jo flere hænder, jo bedre arbejdsmiljø.
Det har også noget at gøre med ledelse og med mange andre forhold.
Vi vil gerne tage en bred vifte af initiativer og have fokus på mange forskellige forhold, og overskriften er: Den offentlige sektor må gå foran og som et godt eksempel vise, hvordan man kan skabe et ordentligt arbejdsmiljø.
Ole Sohn (SF), 2006-05-09:
Jeg er enig med fru Marianne Jelved i, at det måske er en lidt besynderlig titel, man har givet denne fond ved at kalde den en nedslidningsfond.
Men i betragtning af, hvad der er skåret på indsatsen for arbejdsmiljø i denne regerings tid – desværre i et forlig med Det Radikale Venstre, må jeg sige – forslår 100 mio. kr. jo som en skrædder et vist sted.
Derfor er mit spørgsmål til Det Radikale Venstre: Er det virkelig nok at lave en sådan nedslidningsfond i betragtning af de store udfordringer, der er, eksempelvis med nedslidningen i den offentlige sektor?
Vi ved jo, at der bliver flere ældre, men der bliver faktisk færre hænder pr. ældre i den offentlige sektor som følge af regeringens politik.
Der er færre personer til ældreomsorgen pr. ældre, og det er klart, at så bliver nedslidningen mere og mere massiv.
Det må vi have gjort noget ved, og derfor er spørgsmålet: Vil Det Radikale Venstre være med til at foretage den fornødne satsning for forbedring af arbejdsmiljøet, hvilket i øvrigt også indebærer flere hænder i den offentlige sektor?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-05-09:
Ja, men ønsket er jo at udnytte den aktuelle situation til at skabe et alternativ til passiv forsørgelse, efter at man er fyldt 60 år
Der er ingen tvivl om, at de mennesker fortsat vil være dækket og fortsat vil have mulighed for at vælge en aktiv tilværelse, så jeg kan ikke se, at vi er ude på at straffe dem, som har lave indkomster.
Per Clausen (EL), 2006-05-09:
Igen tror jeg sådan set ikke, det er hr. Christian Wedell-Neergaards hensigt, men konsekvensen af det, vi hører nu, er jo, at de, som har haft et godt liv, et liv på samfundets solside, og derfor har haft mulighed for at spare op, skal der fedtes for.
De skal have tilbudt særlig gode vilkår for at blive på arbejdsmarkedet, og det er jeg sådan set helt med på.
Men de, som har været på skyggesiden, har haft svært ved at få fodfæste på arbejdsmarkedet, har haft fysisk krævende eller andre nedslidende job, skal straffes, ved at man forringer deres mulighed for at komme på efterløn.
Det er vel sådan set en meget tydelig, muligvis utilsigtet, men alligevel meget tydelig konsekvens af den konservative politik: Man rammer nogle befolkningsgrupper meget hårdt og tilgodeser de grupper, som tilfældigvis også er Det Konservative Folkepartis kernevælgere.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-05-09:
Det vil jo altid være sådan, at de, der har planlagt deres tilbagetrækning, og de, der gennem et langt liv har foretaget opsparing og investeringer på en sådan måde, at det er faldet heldigt ud, naturligvis selv kan bestemme, hvornår de ønsker at trække sig tilbage fra arbejdsmarkedet.
Men i den situation er det jo klart, at det er vigtigt at se på indholdet af nogle af de stillinger, som tilbydes de ældre, så de ældre får mulighed for at tilpasse deres arbejdssituation til den aldersmæssige og helbredsmæssige situation, de står i.
Bl.a. skal flere have mulighed for at gå på deltid, og det skal gøres attraktivt at blive længere i jobbet.
F.eks. skal en overlæge på et sygehus have mulighed for at udvikle sig og være en del af det fag, han har været i hele livet, men det er klart, at han ikke kan yde den samme indsats som en 50-årig.
Per Clausen (EL), 2006-05-09:
Jeg tror gerne hr. Christian Wedell-Neergaard, når han siger, at han ikke har noget ønske om specifikt at ramme nogen mennesker.
Men det bliver bare konsekvensen, når man laver nogle generelle forandringer, og det må man jo også tænke over.
Men der er en ting, jeg gerne vil ind på, når man nu snakker om, at det gælder om at øge arbejdsudbuddet.
Er realiteten ikke, at en stor gruppe danskere, som har en relativt høj indtægt og derfor har haft mulighed for f.eks. at tjene penge ved at erhverve fast ejendom, som stiger meget i værdi, og have givtige pensionsordninger osv., også i fremtiden fuldstændig selv kan bestemme, hvornår de vil holde op med at arbejde, i modsætning til den ufaglærte, hvad enten vedkommende er offentligt ansat eller privatansat?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-05-09:
Jeg tror, vi er enige om målsætningen med forebyggelse, og at vi er enige om, hvad vi gerne vil opnå.
Men spørgsmålet er, hvad en massiv indsats er, og det tror jeg godt hr. Ole Sohn og jeg kan blive lidt uenige om.
Vi er enige om, at der skal skabes bedre arbejdsmiljø og bedre muligheder.
Det betyder også, at der skal tages fat på nogle livsstilsproblemer og på nogle af de nye arbejdsmiljøproblemer, som er opstået, og det vil vi meget gerne deltage i.
Marianne Jelved (RV), 2006-05-09:
Jeg tror ikke, at det lykkes Det Radikale Venstre at komme igennem med den vifte af initiativer, som vi gerne vil komme igennem med i denne omgang, det vil jeg meget gerne understrege.
Vi tager så meget, vi kan komme igennem med på nuværende tidspunkt, men vi får jo ikke ændret på fundamentale træk ved regeringens politik.
Her tænker jeg bl.a. på den måde, man styrer den offentlige sektor på samlet set.
Vi vil gerne, men det tror vi bare ikke at vi kan få på dagsordenen lige nu.
Der skal en hel anden politik og et andet flertal til, før man kan ændre den strategi.
Irene Simonsen (V), 2006-05-09:
Jeg vil stadig væk fastholde, at lige netop i forbindelse med den gruppe unge, der tales om her, er der jo mange forskellige aspekter, der falder en ind med hensyn til den enkelte.
Det er mange forskellige ting, de pågældende har brug for.
Men når jeg har været ude i nogle kommuner, hvor det fungerer bedre end andre – der er også nogle kommuner, hvor vi så må sige, at det ikke fungerer – så kan jeg jo mærke, at det er, fordi der bliver snakket sammen på tværs af indsatsen, på tværs af de forskellige faggrupper, der er i berøring med de her mennesker, som er i en ulykkelig situation, og som skal hjælpes.
Og jeg synes, det er lidt voldsomt, når hr. Thomas Adelskov siger: Nu er det nu, hvis vi vil hjælpe dem.
En del af de unge vil jo, som jeg også sagde, i virkeligheden i forvejen have svært ved at styre pengene.
Det skal de også have hjælp til.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-05-09:
Ordføreren beskæftigede sig lidt med de bemærkninger, som jeg havde skrevet i forslaget om nye virksomheder kontra eksisterende virksomheder på markedet, altså om, hvem der er mest innovativ.
Jeg skal sige, at det ikke har været et spørgsmål om at dømme nogen ude.
Så vil jeg lige stille ordføreren et spørgsmål vedrørende identifikation af iværksættervirksomheder.
Man kan gøre det på skatteområdet, når man vil have et eller andet igennem der.
Ser ordføreren nogen mulighed for, at man også kan gøre det på det her område, når man nu kan det på skatteområdet, eller er det sværere for sådan et område her?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-05-09:
Jeg kan jo så bare forstå, at fru Elisabeth Geday på De Radikales vegne mener, at det, der løser alle problemer her i verden, er den gammeldags socialdemokratiske tanke om, at det kun er penge, penge, penge, der skal til, og ikke en støtteordning, hvor det er sådan, at man går ind og griber fat om folks problemer.
Om jeg mener, at det hjælper at være nede i ydelse?
Nej, jeg mener ikke, det hjælper, men jeg mener heller ikke, at det hjælper at komme op i ydelse.
Det, jeg mener er det afgørende, er, at man har nogle målrettede foranstaltninger, der prøver at være designet til den pågældendes egne behov, fordi den pågældende sindslidende har forskellige problemer med at komme ud på arbejdsmarkedet.
Sindslidelsen kunne måske også i nogle sammenhænge være af en karakter, sådan at det kunne være behjælpeligt, hvis man var ude på arbejdsmarkedet og havde problemer med at komme op om morgenen, havde problemer med at se mange mennesker på en gang.
Så er det godt, hvis der kan være en person ude på arbejdspladsen, som man er tryg ved, som kan være med til at være en slags bovspryd til gangen ned i kantinen eksempelvis.
Det har ikke noget med penge at gøre, men der bliver alligevel brugt 320 mio. kr. på at få det her system op at køre.
Elisabeth Geday (RV), 2006-05-09:
Jeg har sådan lidt indtrykket af, at den konservative ordfører er i færd med en efterrationalisering, altså at få virkeligheden i dag til at passe til virkeligheden i december, fordi det var bestemt ikke den opfattelse, jeg havde af den konservative ordfører tidligere.
Så jeg er nødt til lige at gå tilbage til udgangspunktet, som jeg også spurgte beskæftigelsesministeren om
: Mener hr. Jakob Axel Nielsen, at der findes unge mennesker, som er så psykisk syge, at de på grund af deres sygdom hverken er i stand til at arbejde eller i stand til at gå i gang med en uddannelse?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-05-09:
Indledningsvis kan jeg bekræfte, at jeg taler på den konservative folketingsgruppes vegne.
Det næste er, at der på ingen måde er tale om et løftebrud.
Hvis hr. Thomas Adelskov går ind i referatet af den tidligere forespørgselsdebat, vi havde om kontanthjælpsloftet, så gjorde jeg det også tindrende klart, at De Konservatives ønsker er imødekommet med statsministerens åbning på pressemødet om, at regeringen er parat til at kigge på uhensigtsmæssigheder inden for kontanthjælpsloftet inden for rammerne af den eksisterende lovgivning.
Og det pointerede statsministeren rent faktisk også under samrådsspørgsmålet: inden for rammerne af den eksisterende lovgivning.
Det var, som om hverken fru Anne Baastrup eller hr. Thomas Adelskov ville forstå, at det var det, statsministeren havde sagt.
Hvis vi så vender os mod, hvorfor der ikke skulle være tale om løftebrud, så er det rent faktisk, fordi vi så sagen, vi så de her problemer, men når så to kompetente ministerier sætter sig for at finde ud af, hvordan vi laver nogle ordninger, der dels retter sig mod, hvordan det offentlige kan hjælpe, hvordan virksomhederne kan hjælpe, dels skaber tiltag rettet direkte mod den sindslidende selv og kommer med 14 tiltag, bruger 320 mio. kr. på det, så er det noget vi synes virker.
Det er de tillæg, vi taler om: tillæg til lovgivningen, tillæg forstået som nye hjælpemuligheder, nye foranstaltninger.
Thomas Adelskov (S), 2006-05-09:
Det var dog et forsøg på at omgå, hvad man selv har sagt.
Så citerer jeg lidt længere oppe i denne artikel fra den 14. december 2006 i Politiken, hvor der står: »Forinden havde regeringspartneren, de konservative« – det går jeg ud fra også omfatter ordføreren – »meldt ud, at psykisk syge burde undtages fra loftet over kontanthjælp.«
Og så kommer citatet fra hr. Jakob Axel Nielsen: »Vi har en mindre gruppe mennesker, som det aldrig har været meningen skulle rammes.
Vi vil nu tale med socialministeren om at bygge en lomme ind i loven, så de stadig væk kan omfattes af loftet, men kan få nogle tillægsydelser.«
Der står ikke noget om at holde nogen i hånden.
Tillægsydelser henfører direkte til kontanthjælpsloftet.
Og det er det, det her beslutningsforslag går ud på, og så står hr. Jakob Axel Nielsen nu her i dag og siger: Jamen det, vi mente, var, vi ville holde dem i hånden.
Her står det sort på hvidt!
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-05-09:
Jeg kan godt bekræfte det citat, der var i Politiken.
Men vi forstår jo ikke det samme ved ordet tillæg.
Jeg må sige, at vores uenighed i salen i dag jo ikke handler om, at der ikke skal gælde nogen særlige vilkår for de unge sindslidende.
Og det var jo også den sag, vi Konservative så og derfor bragte op.
Når vi taler om nogle tillægsydelser, så er det ikke således, som hr. Thomas Adelskov lægger op til i beslutningsforslaget, kun økonomisk.
Det, der er vigtigt for os, er, at man drager omsorg for, at de her mennesker får opfyldt nogle ganske særlige behov, og at man således skaber en mentorordning, man skaber nogle bedre vilkår for personlig assistance, man skaber nogle bedre vilkår for, at vedkommende kan sluses langsomt ind og ud af arbejdsmarkedet.
Men det, jeg synes er vigtigt, er at sige, at vi jo ikke er uenige om, at der var en gruppe, der havde nogle særlige behov.
Det, vi er uenige om, er, om man bare efter gammeldags socialdemokratisk metode skal lade pengene flyde i en lind strøm, eller om man skal gribe fat om de her mennesker med en kærlig hånd og en mentorordning.
Der er også tillæg fra det offentlige.
Det bliver der rent faktisk brugt 320 mio. kr. på.
Thomas Adelskov (S), 2006-05-09:
Jamen jeg takker da, fordi den konservative ordfører tillader os andre at stille spørgsmål.
Det synes jeg nu også var på sin plads.
Jeg skal spørge, om hr. Jakob Axel Nielsen kan bekræfte, at han til Politiken den 14. december har sagt følgende om psykisk syge på kontanthjælp: »Vi har en mindre gruppe mennesker, som det aldrig har været meningen skulle rammes.
Det er hr. Jakob Axel Nielsen citeret for den 14. december 2005 at sige til Politiken.
Og det her forslag er designet, så hr. Jakob Axel Nielsen med ren samvittighed kunne leve op til sit løfte i Politiken den 14. december 2005, nemlig at vi laver en særlig tillægsydelse.
Hvis hr. Jakob Axel Nielsen skulle være i tvivl om, hvorvidt han står alene med synspunktet, så har jeg også fra den 18. december tilsvarende synspunkter fra hans ordfører, hr. Tom Behnke, som i Århus Stiftstidende giver udtryk for nøjagtig det samme.
Hvad er der blevet af de konservative holdninger?
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-09:
Jeg tror nok, at jeg skal henholde mig til det, jeg har sagt tidligere, at det er et spørgsmål om, hvordan den afgrænsning kan laves.
Der er mange typer psykisk syge, og som vi også ved, er det svært at afgøre, hvor man sætter skellet mellem dem, der er berettiget til at få ekstra hjælp, og dem, der ikke er berettiget til hjælp.
Det kan jeg ikke umiddelbart stå her på talerstolen og sige.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-09:
Jeg forstod på Dansk Folkepartis ordfører, at det altså har noget at gøre med arten af psykiske lidelser, og det er jeg fuldstændig enig med Dansk Folkepartis ordfører i at det kan vi ikke stå her og få afklaret, bl.a. fordi meget få af os sådan har den lægefaglige baggrund for det, så jeg har fuld forståelse for det.
Det sidste forstår jeg simpelt hen ikke.
Det her har jo ikke noget specielt med starthjælp at gøre – starthjælp forstået som den nedsatte kontanthjælpsydelse til folk, der har været ude af landet i mere end 1 år inden for de sidste 8 år.
Det har forslaget i og for sig ikke noget at gøre med.
Forslaget har noget at gøre med den særlig lave ydelse for unge under 25 år, så der vil jeg bare have bekræftet, at det er ikke noget problem overhovedet i forbindelse med det her forslag.
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-09:
Jeg tror, det vil være umuligt for nogen af os at stå her og nævne hver enkelt af de sindslidende eller psykisk syge unge, fordi der er flere forskellige typer af psykisk syge, der går ind i den pulje på 400-500, som Bettina Post nævnte, og det er det, vi skal have set på: Hvad er det for nogle typer psykisk syge unge, der indgår, hvad er det, de lider af?
Kan vi lave en skarp afgrænsning, så det kun er de der 400-500 personer, det drejer sig om?
Og kan vi lave en afgrænsning, så starthjælpsmodtagere ikke bliver omfattet af det?
Der skal vi selvfølgelig have set på, hvordan det kan laves, og om det kan laves juridisk korrekt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-09:
Nu har hr. Bent Bøgsted ved flere lejligheder sådan sagt, at spørgsmålet er, om forslagsstillerne vil være med på de klare afgrænsninger, som Dansk Folkeparti ønsker.
Hr. Bent Bøgsted har løftet sløret for noget af det, men kan vi så ikke få at vide, det er jo lettere, hvis vi så skal tage stilling til det, hvad det er for nogle præcise afgrænsninger, som Dansk Folkeparti ønsker?
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-09:
Jamen det var det, jeg sagde: Hvis vi kunne lave en skarp afgrænsning, så det er de personer, som Bettina Post nævnte, da hun var herinde – det var de her 400-500 personer, det drejede sig om – hvis vi kan lave så skarp en afgrænsning, som Dansk Folkeparti ønsker, så er Dansk Folkeparti klar til at se på det.
Anne Baastrup (SF), 2006-05-09:
Nu bliver jeg lidt bekymret.
Nu er det jo nærmest fru Irene Simonsens ord: Det er ikke det der med pengene, vi skal nok gøre noget helt andet, og pengene er lidt ligegyldige for de unge.
Jeg forstod på hr. Bent Bøgsted, at hr. Bent Bøgsted godt kan se, at der er en gruppe unge, som ikke kan tåle at komme ud på arbejdsmarkedet, og som ikke kan klare at tage bussen, og som simpelt hen skal koncentrere sig om at komme ud af deres afgrænsede psykiske lidelse.
Mange af dem har reelt mulighed for om ikke at blive helt raske så i hvert fald blive så raske, at de på en eller anden måde kan få en plads i samfundet.
Det er den gruppe, vi snakker om, og de har økonomiske problemer.
Det er bare sådan for at være helt sikker: Vil hr. Bent Bøgsted godt være med til at kigge på det?
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-09:
Nu er det sådan, at fru Anne Baastrup nævner psykisk udviklingshæmmede.
Men der er mange ting, man kan gøre.
Der er mange muligheder for at hjælpe.
Det er ikke altid, at det bare er et spørgsmål om en ekstra pose penge for at hjælpe dem.
Det er ikke altid, penge bare kan stå alene.
Anne Baastrup (SF), 2006-05-09:
Under diskussionen af den her sag har vi jo også været inde på den særlige mulighed, psykisk udviklingshæmmede har for at få et særligt tillæg.
Der vil jeg høre, om hr. Bent Bøgsted ville være indstillet på, at det var noget i den retning, vi så på, således at når man er under behandling, har man mulighed for at få et tillæg af den her karakter.
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-09:
Jeg er sådan set mere bekymret for, om De Radikale i det hele taget vil være med til at lave så skarp en afgrænsning, som Dansk Folkeparti ønsker.
Elisabeth Geday (RV), 2006-05-09:
Så vil jeg opfordre hr. Bent Bøgsted til at sætte sig sammen med forslagsstillerne til det her for slag, og så hjælpes vi ad med at få rettet forslaget til, så det bliver formuleret på en måde, så det imødekommer det, hr. Bent Bøgsted siger her fra talerstolen, og så vi altså pålægger regeringen at komme med et forslag om tillæg til den nedsatte kontanthjælp til unge psykisk syge, og så må hr. Bent Bøgsted formulere, hvordan den afgrænsning skal være.
Jeg tror ikke, forslagsstillerne kan give hr. Bent Bøgsted en større indrømmelse end lige præcis den.
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-09:
Det hænger jo sammen med det, som Bettina Post sagde, nemlig at det ikke har noget med starthjælpsmodtagere at gøre, det har ikke noget med kontanthjælpsloftet at gøre.
Det er decideret en gruppe unge, der har særlige problemer og er kommet i klemme, og det drejer sig om 400-500.
Det er egentlig det, det drejer sig om.
Så er det, vi spørger: Hvordan kan vi så løse det problem for de her 400-500 og hjælpe dem, give dem en ekstra hjælp?
Vi skal jo også samtidig være sikre på, at de i forvejen får den ekstra hjælp, de har ret til, og at der ikke er nogen kommuner, der ikke yder hjælp.
Det var jo det jeg sagde at vi skulle have beskæftigelsesministeren til at se på: om kommunerne administrerede loven rigtigt, og om de gav den hjælp, de skulle.
Derudover er Dansk Folkeparti klar til at se på de her problemer, hvis vi kan lave en skarp afgrænsning, så det kun er de 400-500 personer, og så starthjælpsmodtagere ikke er omfattet af det her beslutningsforslag.