runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-08:
Jo, men når jeg stiller spørgsmålet, er det søreme også, fordi jeg gerne vil have en principiel debat om, hvordan demokrati og ordentlig samtale foregår.
Derfor synes jeg, at det er vigtigt, at statsministeren ikke bare lægger en masse folk for had og kommer med løse henvisninger og bruger klicheer, men er i stand til at fortælle, hvad det rent faktisk var, han mente.
Hvad er en smagsdommer, en ekspert, som forhindrer folks frie valg?
Er det, hvis brugeren på biblioteket henvender sig til en bibliotekar for at få oplysninger?
Er det så en forhindring for det frie bogvalg på biblioteket, eller hvad er det, statsministeren har tænkt på?
Det må vel trods alt ligge i den lederrolle, som det indebærer at være statsminister, at man kan komme med i hvert fald bare nogle få konkrete eksempler på, hvad det er, man har ment.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-01-08:
Jeg har allerede svaret hr. Jørn Jespersen.
Mine betragtninger var nogle generelle betragtninger om debatkulturen i et sandt folkestyre.
For så vidt angår den konkrete liste over råd, nævn m.v., som regeringen foreslår nedlagt, bliver den altså offentliggjort på fredag.
Og listen vil så i øvrigt indgå i finansloven og blive forhandlet åbent i Folketinget under finanslovforhandlingerne.
Hr. Aage Frandsen citerer mig ikke helt korrekt.
Jeg sagde ikke i min nytårstale, at der var tale om selvbestaltede smagsdommere.
Jeg sagde tværtimod, der var tale om statsautoriserede smagsdommere.
Hr. Aage Frandsen har jo ret i, at flerhed er en rigtig god ting i et sandt folkestyre.
Den ultimative flerhed er jo netop at understrege, at det enkelte menneske har retten til selv at vælge, har retten til selv at dømme i de daglige valg mellem forskellige muligheder.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-01-08:
Jamen det holder jo ikke en meter.
Statsministeren siger, at det var en generel betragtning.
Nej, det var en alt andet end generel betragtning.
Det var en særdeles konkret betragtning, der kom i nytårstalen.
Lad mig læse op: »I de senere år er der ved knopskydning skudt et sandt vildnis af statslige råd og og nævn og institutioner op overalt.
Mange af dem har udviklet sig til statsautoriserede smagsdommere, som fastslår, hvad der er godt og rigtigt på forskellige områder.«
»Mange af dem«, »et sandt vildnis af forskellige råd og nævn« osv. er da meget konkret.
Kunne statsministeren ikke af hensyn til befolkningen, af hensyn til Folketinget, af hensyn til de pågældende mennesker fortælle, hvem »dem« er. Hvad er det for mennesker, for nævn, institutioner, der er statsautoriserede smagsdommere?
Kunne vi ikke blot få en lille antydning, en lille flig af en besvarelse af det spørgsmål af statsministeren?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-01-08:
At der er tale om knopskydning og et sandt vildnis af råd og nævn og komiteer og institutioner, fremgår jo af officielle publikationer, oven i købet fra den tidligere regering, som jo offentliggjorde, at fra 1980 og til i dag er udgiften steget fra, jeg tror omkring 1 mia. kr., til 4½ mia. kr.
Det er derfor, regeringen ønsker at foretage en kraftig oprydning og sanering.
Jeg fastholder mine betragtninger om, at i et sandt folkestyre skal man passe meget på med, at man ikke udstyrer nogen med en, skal vi sige, statsautoriseret baggrund til at gå frem med løftede pegefingre og sige til folk, hvad der er rigtigt, og hvad der er forkert.
Det har jeg tilladt mig også at anføre i forbindelse med denne knopskydning, der er sket af råd og nævn og institutioner i de senere år.
For jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg føler, at der er en meget stærk tendens til, at de er blevet brugt som platform til at gøre sig klog på, hvad der er godt og mindre godt for almindelige mennesker.
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-08:
Nu har vi tidligere i dag fået et eksempel på, hvor lang tidshorisont statsministeren har.
Vi kan ikke snakke om noget i 2005.
Nu får vi så et eksempel på, hvordan statsministerens opfattelse af en debatkultur er.
Kan vi ikke få bare ét eneste eksempel på, hvem det er, der med løftede pegefingre har påtaget sig at være smagsdommer på vores alle sammens vegne?
Kan vi ikke få bare ét eksempel på, hvad det er for et eksperttyrani, der har ødelagt muligheden for en fri folkelig debat?
Kunne statsministeren ikke som leder af en regering, som landets statsminister, bare leve op til den anstændige debatkultur, der ligger i at kunne give ét konkret eksempel på de meget grove beskyldninger, som han har rettet mod en lang række mennesker i sin nytårstale?
Er det ikke en anstændig debatkultur, at man kan forlange, at en statsminister kan give bare ét eksempel på det, han siger i sin nytårstale?
Aage Frandsen (SF), 2002-01-08:
Det var jo i forbindelse med argumentation for nedlæggelse af råd, nævn, institutioner m.v., at statsministeren i nytårstalen talte om selvbestaltede smagsdommere og eksperttyranni, og det var vel i den sammenhæng, det skulle ses.
Det var vel ikke sådan bare generelt, det var vel også i denne sammenhæng, det skulle ses.
I den forbindelse vil jeg gerne spørge: Disse råd og nævn, som man selvfølgelig kan være enig i eller uenig i skal være der, kan man vel ikke kalde selvbestaltede smagsdommere?
De er vel udpeget på en eller anden måde.
Om de så er smagsdommere eller ej, er så en anden ting.
Det er vel ud fra den flerhedsbetragtning.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-01-08:
Jeg kan sige, at mine betragtninger i nytårstalen var mere generelle betragtninger om formen for debat i et sandt folkestyre, hvor det efter min opfattelse må være sådan, at vi har eksperter til det, eksperter skal bruges til, nemlig at finde og formidle faktisk viden.
Det er det, eksperter skal bruges til.
Når det gælder de personlige valg, tillod jeg mig at sige, at så er vi alle sammen eksperter.
Der behøver vi ikke nogen til med løftede pegefingre at fortælle os, hvad der er rigtigt, og hvad der er forkert.
Det er mennesker voksne nok til selv at gøre.
Og med hensyn til listen over råd og nævn og komiteer og institutioner, der nedlægges eller sammenlægges, kan jeg oplyse, at det vil finansministeren og økonomi- og erhvervsministeren offentliggøre på fredag.
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-08:
Betyder det så, at regeringen har sat sig konkrete succeskriterier og lagt en tidsplan i forhold til opfyldelse af det?
Der ligger jo en gammel aftale med arbejdsmarkedets parter, som den daværende regering indgik, og som desværre har vist sig næsten umulig at opfylde.
Der synes derfor også her at være et ret akut behov for at få genoptaget den aftale og for at få et helt anderledes momentum i processen.
Så hvis der er konkrete deadlines og succeskriterier, vil det også gøre Folketingets optagethed af området nemmere, hvis regeringen kan oplyse det.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-01-08:
Jeg kan sige til hr. Jørn Jespersen, at der bliver tale om en meget åben proces, fordi regeringen vil offentliggøre listen
over nævn, råd, komiteer og institutioner, som skal nedlægges eller sammenlægges eller på anden måde bliver udsat for ændringer.
Det vil under alle omstændigheder være en subjektiv vurdering, som hver enkelt får lejlighed til at gøre sig i forbindelse med behandlingen her i Folketinget.
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-08:
Nogle af de meget kraftige forlydender, der har været omkring regeringens besparelsesforslag, går på, at man nu efterhånden er oppe på at ville spare et godt stykke over 1 mia. kr. på nævn, råd og institutioner i øvrigt. Vi synes, at det kunne være meget fornuftigt at lave en saglig, seriøs gennemgang af eksisterende nævn og råd med henblik på at finde ud af, om der er nogle af dem, der burde justeres eller ændres eller nedlægges.
Men det, der er os lidt magtpåliggende, er, om der bliver tale om en saglig og åben proces, eller om der bliver tale en lukket proces, hvor regeringen med brutale nedskæringer afskaffer alle mulige instanser, som ikke lige falder i regeringspartiernes og Dansk Folkepartis smag.
Derfor vil jeg gerne med henvisning til statsministerens nytårstale spørge: Hvad er det for nogle selvbestaltede smagsdommere, som ødelægger den frie debat?
Hvad er det for nogle selvbestaltede smagsdommere, som statsministeren henviste til i sin nytårstale?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-01-08:
Jeg må sige til fru Margrethe Vestager, at jeg ikke i detaljer er bekendt med undervisningsministerens planer og synspunkter på det område, men nu har jeg noteret fru Margrethe Vestagers ønsker og skal give dem videre til undervisningsministeren.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-08:
Det glæder mig meget, at vi deler holdningen til erhvervsuddannelsernes meget væsentlige placering i ungdomsuddannelsesbilledet.
Betyder det også, at regeringen vil gøre en aktiv indsats for at bidrage til, at der skabes flere praktikpladser?
Jeg synes, det er indlysende, at det er et ansvar, som pålægges virksomheder og skoler i fællesskab, men finder også, at det er afgørende, at regeringen prioriterer spørgsmålet, da det jo stadig væk er sådan, at unge kan finde på at fravælge erhvervsuddannelse på grund af mangel på praktikpladser.
Det er meget centralt både for unge og for deres forældre.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-01-08:
Jeg vil sige til fru Margrethe Vestager, at vi deler fuldstændig den holdning, at erhvervsskoleområdet skal gives prioritet.
Og jeg er også personlig meget enig med fru Margrethe Vestager i, at skolerne skal ses som en helhed og under ét.
Men det, vi havde konstateret, var, at der var et meget akut, meget påtrængende behov for ekstra midler til handelsskolerne, og det var grunden til, at vi under valgkampen lovede at give flere penge, og det løfte vedstår
vi, og vi lægger op til det i det finanslovforslag, der kommer nu.
Jeg har lyttet opmærksomt til det, fru Margrethe Vestager siger, og det vil indgå i regeringens videre overvejelser.
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-08:
Det vil være overordentlig velkomment, hvis statsministeren vil gøre sådan.
Når det er os magtpåliggende, er det jo netop på grund af den diskussion, som før har været her i salen i dag, nemlig at vi kommer til at mangle kvalificerede medarbejdere i en lang række meget grundlæggende og afgørende funktioner i forhold til den personlige velfærd for en række af de mennesker, som er afhængige af offentlige ydelser, herunder social- og sundhedsuddannelserne, herunder en række af de tekniske uddannelser.
Det er meget vigtigt for den måde, som unge agerer på i øjeblikket, at også de tekniske uddannelser får en klar og tydelig placering i uddannelsesbilledet.
Og jeg håber, at regeringen vil lægge op til, at også de inddrages og ikke kun de handelsorienterede uddannelser.
Det vil jeg gerne have statsministerens personlige holdning til.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-01-08:
blev givet under valgkampen, nemlig om flere penge til handelsskolerne
Jeg må tilstå, at jeg ikke har haft lejlighed til at gøre mig bekendt med, om undervisningsministerens planer vedrører en mere bred flerårsaftale for erhvervsskolerne, men jeg skal gerne videregive fru Margrethe Vestagers ønske til undervisningsministeren.
Jeg kan så i øvrigt tilføje, at det i øjeblikket jo er ministeren for videnskab, teknologi og udvikling, som vikarierer for undervisningsministeren.
Det kunne jeg måske godt.
Jeg synes, det måske ville være lidt betænkeligt at trække en frem for en anden.
Jeg kunne have flere eksempler.
Jeg vil bare sige til hr. Jørn Jespersen, at regeringen er meget konkret, når det gælder forslag om at nedlægge råd, nævn, komiteer, institutioner.
Listen er meget konkret.
Den vil blive offentliggjort på fredag og indgå i finanslovforslaget, der offentliggøres den 29. januar.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-08:
Det er meget glædeligt at høre statsministeren sige, at man vil fortsætte den linje, som den tidligere regering også lagde op til, nemlig at øge forskningsressourcerne.
Vi havde også konstruktive drøftelser partierne imellem før valgets udskrivelse.
På et andet område havde vi også konstruktive drøftelser.
Alle Folketingets partier var i færd med at drøfte en flerårsaftale for erhvervsskolesektoren, og der er skabt et meget solidt beslutningsgrundlag.
Mange detaljerede analyser af området viser, at skolerne dels har behov for økonomisk ro i en periode, dels har brug for en økonomisk indsprøjtning med henblik på at styrke uddannelsens kvalitet og også de mere individuelle muligheder, der ligger for eleverne i erhvervsuddannelsesreformen, herunder de uddannelser, som netop skal til for at skaffe medarbejdere til ydelserne i den primære sektor.
Derfor vil jeg spørge, om statsministeren er indstillet på, at undervisningsministeren genoptager de her drøftelser med henblik på en flerårsaftale for hele skolesektoren, eller om man blot til punkt og prikke vil opfylde daværende uddannelsesordfører hr. Brian Mikkelsens løfte om flere midler til handelsskolerne, men ikke til de tekniske skoler?
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-08:
Jo, men nu er det jo statsministeren, der har været inde på emnet i sin nytårstale, og derfor er det vel ikke helt urimeligt, at de mennesker, der er berørt af det og af konsekvenserne af de her nedlæggelser, også får at vide, hvad det er, statsministeren rent faktisk tænker på.
Statsministeren siger i sin tale: »Vi behøver ikke eksperter og smagsdommere til at bestemme på vore vegne.«
Jeg går ud fra, at det er borgerne, der her er »vore vegne«.
Statsministeren siger også, at der er tendenser til et eksperttyranni, som risikerer at undertrykke den frie folkelige debat.
Jeg tror godt, at folk kan finde ud af at debattere, selv om der er folk med forstand på tingene, der har blandet sig. Kunne vi ikke få at vide, hvad det konkret er for eksempler, statsministeren tænkte på, da han holdt sin nytårstale?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-01-08:
Jeg takker for tilslutningen til lovforslaget, og jeg medvirker selvfølgelig positivt til at få afklaret de spørgsmål, der måtte være i forbindelse med behandlingen i Folketingets Arbejdsmarkedsudvalg.
Det at høringssvarene vedrører noget, der ikke er med i lovforslaget, skyldes, at regeringen, efter at have udsendt det tidligere lovforslag til høring, besluttede, at lige præcis den del af det ikke skulle indgå i lovforslaget, så det, jeg har foretaget mig, er at genfremsætte den tidligere regerings forslag.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-01-08:
Der bliver rig lejlighed for alle til at drøfte det her, for regeringen agter at lægge sit finanslovforslag - ligesom alle andre forslag i øvrigt - frem til fri forhandling i Folketingssalen, dvs. at partierne bliver indbudt til forhandlinger og kan drøfte alle spørgsmål vedrørende finansloven, også Miljø-, freds- og stabilitetsrammen.
Så spørger hr. Morten Helveg Petersen: Jamen hvad så hvis man nu ikke bliver enig?
Jamen det er jo aldrig klogt på forhånd at sige noget om, hvad der sker, hvis man ikke bliver enig.
Det kunne forstyrre forhandlingsforløbet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-01-08:
Jeg synes, at afklaringen af de her spørgsmål kan vi tage under udvalgsbehandlingen, for der er også spørgsmål om delt forældreret, og hvor langt vi skal gå med hensyn til orienteringen om de her ting.
Så jeg synes faktisk, at det her spørgsmål egner sig til, at vi tager en drøftelse af det i Arbejdsmarkedsudvalget.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-01-08:
Vi har fortsat ingen problemer med at støtte lovforslaget, vi vil bare gerne være med til at forbedre det, hvis det kan lade sig gøre.
Men det er hr. Lars Barfoeds bemærkninger om, at det her lovforslag handler om forholdet mellem arbejdsgiver og arbejdstager, og at det ikke har noget med det der børnespørgsmål at gøre, der får mig til at stille det spørgsmål til ministeren: Kan ministeren bekræfte, at det er forældrene, der formelt og juridisk er lønmodtagertagerparten, når det er børn under 15 år?
De er jo ikke myndige, og det er forklaringen på, at der skal ske en orientering af forældrene om arbejdsforhold, og der står også særligt om miljømæssige problemer, arbejdsskadeproblemer, risici på arbejdspladsen osv. Det er jo nemlig i den sammenhæng forældrene i stedet for børnene, som er juridiske lønmodtagere.
Bent Bøgsted (DF), 2002-01-08:
Som jeg har læst høringssvarene, fremgår en arbejdsgivers pligt til at underrette forældrene af forældremyndighedsloven - § 20 eller 22 er det vist, hvis jeg husker rigtigt - og det er både Dansk Arbejdsgiverforening og LO, der har henvist til forældremyndighedsloven på det område. Derfor har vi i Dansk Folkeparti kunnet støtte forslaget, som det er, da det opfylder EF-direktivet, og arbejdsgivers pligt til at underrette forældre har vi jo i forvejen. Jeg tror heller ikke, det er det store problem, for hvis der er nogle arbejdsgivere eller nogle børn, der vil snyde med det, så gør de det, uanset hvor mange love vi har den paragraf i.
Lars Barfoed (KF), 2002-01-08:
Jeg synes umiddelbart, det ville være en dårlig idé, hvis der i denne lovgivning fandtes regler, som vedrører arbejdsgiverens forpligtelse til at inddrage forældrene til børn i forbindelse med ansættelsesforhold, for det er noget, der i forvejen er reguleret i forældremyndighedslovgivningen, og hvis man har regler om det samme forhold i to love, bliver det altså kompliceret for arbejdsgiveren at skulle administrere det samme forhold to gange.
Hvis ikke man fra Enhedslistens eller andres side finder, at de regler, der er i forældremyndighedslovgivningen er tilstrækkelig betryggende, må man korrigere og uddybe dem der og ikke i dette lovforslag, som vedrører noget helt andet.
Det her lovforslag tilsigter, at den enkelte arbejdstager er fuldt informeret om alt, der er væsentligt for arbejdsforholdet og kun det.
Det er simpelt hen det, lovforslaget tilsigter.
Det tilsigter ikke at være en beskyttelseslovgivning for en tredje part.
Det må reguleres andre steder, og det er i virkeligheden mest enkelt at fastholde det sådan både af hensyn til arbejdsgiverne og lønmodtagerne.
I øvrigt er det min opfattelse, at det er tilstrækkelig betryggende, hvad der står i forældremyndighedslovgivningen, nemlig at forældrene skal godkende sådanne arbejdsforhold.
Det kan vi jo så få uddybet yderligere under udvalgsarbejdet.
Søren Søndergaard (EL), 2002-01-08:
Jamen spørgsmålet er stadig væk: Hvorfor?
Jeg synes da, det er utroligt.
det her er en politisk forsamling, det er en politisk sal, vi fører politiske diskussioner, og jeg efterlyser et politisk svar. Hvorfor vil regeringen ikke have, at forældre til børn under 18 år bliver underrettet om, hvad deres børn render og arbejder med?
Hvis det er det, der fremgår af lovforslaget, er det da et fuldstændig enkelt politisk spørgsmål, som man kan forholde sig politisk til.
Jeg kunne da også godt tænke mig at høre ordførere fra Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti om det her spørgsmål.
Det ville da være relevant.
Eller er det eneste, man har at sige: Vi implementerer bare det, der kommer fra EU, og så tænker vi i øvrigt ikke selv?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-01-08:
Nu synes jeg, vi kan tage de her spørgsmål op under udvalgsbehandlingen, men jeg vil bare bekræfte over for hr. Ole M. Nielsen, at for så vidt angår unge, skal arbejdsaftaler godkendes af forældrene.
Det, vi har foretaget her, er en implementering af EF-direktivet, og det har vi gjort strikt efter direktivets ordlyd.
Søren Søndergaard (EL), 2002-01-08:
Ja, nu er Enhedslisten jo ikke sat i verden for at rose alt, hvad den tidligere regering foretog sig, og heller ikke alle de lovforslag, den måtte have fremsat eller ikke have fremsat.
Beskæftigelsesministeren svarer jo ikke på det, der er indholdet i diskussionen: Der var et udkast til et lovforslag, som indeholdt en bestemmelse om en pligt til underretning af forældrene.
Denne bestemmelse er taget ud i det forslag, vi behandler her.
Sådan læser jeg det.
Hvis jeg læser det forkert, vil jeg meget gerne retledes.
Hvis jeg læser det rigtigt, spørger jeg bare: Hvorfor er denne underretningspligt taget ud?
Der må da være et argument for det.
Kristeligt Folkepartis ordfører er kommet med ét bud
Der må vel være en eller anden grund til, at man har valgt at tage noget ud, der har været der tidligere, og det må ministeren vel kunne argumentere for.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-01-08:
Kan ministeren bekræfte det?
Så er det kun et spørgsmål om, at vi skal lære at administrere den ordentligt.
Det så vi gerne regeringen lægge sig efter og gennemføre på andre områder, så det synes vi er helt fint.
SF's ordfører behøver ikke at undskylde, at han kom lidt sent i gang med arbejdet her efter jul, for høringssvarene blev først omdelt i aftes, så vi kunne få dem her i boksen til morgen.
Derfor har vi ikke alle sammen nået at få dem læst, det har jeg heller ikke.
Jeg har derimod fået et andet papir i hånden af en af mine medarbejdere, der er faldet over et problem, som vi vurderede havde lidt med det at gøre.
LO sagde nemlig i pressen op til jul, at der intet styr er på børns fritidsarbejde, for forældre med børn under 13-14 år skal have et ansættelsesbevis fra barnets arbejdsgiver, og det bliver der meget, meget, meget sjældent levet op til.
Nu bliver jeg så undervejs herop under denne meget hurtige behandling gjort opmærksom på, at det faktisk er omtalt i de høringssvar, som jeg ikke har fået læst, så der er altså en sammenhæng i de her ting.
Under udvalgsbehandlingen må vi have fundet ud af, hvordan vi forbedrer de ting.
Med de bemærkninger kan vi selvfølgelig tilslutte os lovforslaget, men vi tror, at vi skal have strammet op på de krav, der - så vidt jeg forstår - allerede ligger i forældremyndighedsloven, men som der altså ikke leves op til.
Vi må have fundet ud af, hvad der er hvad, og hvordan der egentlig skal lovgives og administreres efterfølgende.
Søren Søndergaard (EL), 2002-01-08:
I Enhedslisten kan vi selvfølgelig ikke have noget imod, at arbejdsgiverne forpligtes til skriftligt at oplyse lønmodtagerne om alle væsentlige punkter i ansættelsesforholdet, selv om vi så også ønsker at sige, at det væsentligste dog altid må være arbejdsgivernes forpligtelse til at overholde overenskomstens bestemmelser.
Så vidt vi kan se, er der en forskel, nemlig den forskel at bestemmelsen om underretningspligt til forældre eller værge ved ansættelse af unge under 18 år ikke længere er en del af lovforslaget.
Høringssvarene illustrerer jo klart, at arbejdsgiverorganisationerne sagde nej til denne forpligtelse, og at lønmodtagerorganisationerne sagde ja med nogle tilføjelser, og hvis den antagelse, jeg her har givet udtryk for, er korrekt, må man jo spørge, hvad det er udtryk for.
Er det udtryk for, at beskæftigelsesministeren er arbejdsgivernes minister og er en minister mod lønmodtagerorganisationerne?
Er det udtryk for, at alle lovinitiativer fremover skal begrænses til det absolut nødvendige for at opfylde EF-direktivet?
Eller er det udtryk for, at ministeren ikke synes, at det er rimeligt, at forældrene får de bedst mulige betingelser for at kunne kontrollere det, deres børn bliver sat til at arbejde med, og dermed altså heller ikke kan opfylde kravet om deres forældreforpligtelse ifølge arbejdsmiljøloven?
Det er muligt, at vi fuldstændig har misforstået det her spørgsmål, at vi har læst lovforslaget forkert.
Under alle omstændigheder håber jeg, at ministeren kan svare klart på spørgsmålet, for det er selvfølgelig fuldstændig afgørende for, hvordan vi vil slutte af med at forholde os til det her spørgsmål.
Jeg forventer da også, at det vil være fuldstændig afgørende for andre partier, der har interesse i både at sikre forældres muligheder for at hjælpe og understøtte deres børn og også i at sikre unge arbejdere, at deres muligheder bliver de bedste.
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-08:
I den hidtidige lovgivning har der været en liste over de ting, som arbejdsgiverne har pligt til at oplyse, og denne liste har hidtil været betragtet som udtømmende.
Imidlertid har EF-Domstolen afgjort, at listen ikke er udtømmende, og på den baggrund har det været nødvendigt at ændre loven.
Derfor kan jeg meddele, at Det Radikale Venstre støtter forslaget.