runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Oppfeldt (V), 2002-03-15:
Forslaget om tilskud til pasning af egne børn er oprindeligt fremsat af Søllerød Kommune.
Derude i det virkelige liv ved man, hvor skoen trykker, og hvordan borgernes behov ser ud.
Søllerød Kommune bad allerede for snart 3 år siden regeringen og Folketinget om mulighed for at lave en forsøgsordning, så man kunne give tilskud til forældre, der valgte at passe deres børn selv.
Den daværende formand for kommunens Børn- og Ungeudvalg, socialdemokraten Birgitte Hamborg, støttede forslaget.
Det drejede sig for hende ikke om at spare nogle institutionspladser.
Nej, det rakte videre.
Det drejede sig om at give forældrene en yderligere valgfrihed.
Søllerød Kommune havde i forvejen en ordning, hvor dagplejemødre kunne få penge til at passe deres egne børn sammen med andres.
Søllerød Kommunes forslag var en slags videreudvikling af den model, men den daværende regering sagde nej.
De samfundsøkonomiske virkninger af forslaget var selvsagt minimale, men af rent ideologiske grunde ønskede den daværende regering ikke at fremme forslaget.
Vi vil ikke være smagsdommere, og for Venstre er det afgørende, at ordningen giver forældrene yderligere frihed til at bestemme, om barnet skal passes i en traditionel institution, i en puljeordning, f.eks. skovbørnehave, eller om barnet skal passes derhjemme i en kortere periode.
Vi mener, at alle ordninger kan være brugbare, men at valget skal træffes i familien og ikke i systemet.
Det forslag, der ligger her, får faktisk en god modtagelse i Kommunernes Landsforening, som i sit høringssvar siger, at den finder det positivt, at lovforslaget giver kommunerne frihed til at vælge, om de vil tilbyde tilskuddet til pasning af børn, samt at kommunerne får store muligheder for at tilpasse ordningen til de lokale forhold.
Venstre kan ikke ønske sig en bedre modtagelse af
forslaget end den udtalelse fra KL
Eva Kjer Hansen (V), 2002-03-15:
Med dette lovforslag får børnefamilierne en ny valgmulighed i forhold til børnepasningen.
Nu bliver det muligt for en kommune at give tilskud til forældre, der ønsker at passe
egne børn.
I Venstre har vi længe haft dette ønske på dagsordenen, og jeg glæder mig derfor over de positive reaktioner på forslaget fra en række kommuner.
Ikke mindst Søllerød Kommune har jo kæmpet en brav kamp for at få åbnet op for denne ordning.
Vores udgangspunkt er at sikre, at børnefamilierne får en bred vifte af muligheder og en økonomisk ligestilling, uanset hvilken form for pasning familien vælger.
Det er ikke rimeligt, at vi gennem de økonomiske tilskud udelukkende tilgodeser bestemte pasningstilbud. Det er en forudsætning for at opnå tilskud til at passe egne børn, at man ikke har nogen anden indtægt, og tilskuddet kan maksimalt udgøre 85 pct. af den billigste nettoudgift pr. plads i kommunen.
I forhold til de betænkeligheder, som nogle har udtrykt omkring udsatte familier, er det vigtigt for mig at understrege, at kommunens forpligtelser jo allerede er gældende i dag i form af, at der er en bestemmelse om, at når det må anses for at være af væsentlig betydning af hensyn til barnets særlige behov for støtte, så kan kommunen gå ind og træffe beslutning f.eks. om optagelse i et dagtilbud.
Det er således fortsat kommunen, der skal være opmærksom på børnenes trivsel, omsorg og udvikling.
Så med dette forslag imødekommer vi ønsket om, at børnefamilier får bedre mulighed for selv at passe egne børn, og jeg håber derfor, at der så også vil være en bred opbakning til forslaget.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-03-15:
Men det gjorde måske mindst ondt at tage hovedet under armen og så sige: Her kan vi lige spare 10 mio. kr., vups, i huj og hast.
Det er det, jeg mener med den lette tone.
Har ministeren slet ikke gjort sig nogen tanker om, hvad det er for et politisk signal, man sender i et år, hvor Danmark skal have EU-formandskabet?
Så måske kan det godt være, det er en økonomisk prioritering, men det er da med hovedet under armen.
Undskyld mig.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-03-15:
I det brev, som statsministeren har underskrevet sammen med de øvrige nordiske EU-statsministre til den spanske statsminister i forbindelse med topmødet i Barcelona, som begynder i dag, står der udtrykkeligt, at kvinder er den største ubrugte arbejdskraftreserve i Europa.
Derfor er det utrolig vigtigt, at man af hensyn til den grånende befolkning i Europa får kvinderne ud på arbejdsmarkedet, og i den forbindelse er det vigtigt, at der er pasningsmuligheder til rådighed for familierne. Nu indfører den danske regering en pasningsmulighed, som har det fuldstændig stensikre resultat, at kvinderne bliver trukket væk fra arbejdsmarkedet.
Hvordan synes Venstre selv, det går?
Line Barfod (EL), 2002-03-15:
Venstres ordfører mener, at det for familien er et frit valg, om man går på arbejde og har en arbejdsindtægt, eller om man går hjemme og passer barnet med et tilskud.
Det er rigtigt, at det for de meget lavtlønnede, for dem på kontanthjælp, hvis de har flere børn, kan være et frit valg.
Det er klart, at det, hvis man har en mand, der er meget højtlønnet, godt kan hænge sammen, men for langt de fleste vil det ikke kunne hænge sammen.
Derfor er det her forslag et forslag, der vil betyde en stor social skævhed og en stor risiko for, at nogle af de børn, der har allermest behov for at få et godt pædagogisk tilbud, ikke kommer i daginstitutionerne.
Derved vil det være med til at forstærke de sociale problemer i stedet for at lave nogle tilbud, der kunne forbedre børnenes forhold.
Pia Kristensen (DF), 2002-03-15:
Jeg vil blot sige til fru Line Barfod: Der er jo ingen tvang.
Kommunerne skal ikke benytte sig af ordningen.
De er frit stillet med hensyn til, om de vil bruge den eller ej.
Line Barfod (EL), 2002-03-15:
Hvis Dansk Folkeparti ved, at pengene er fundet, kunne vi andre så ikke få oplyst, hvor de er fundet henne?
Det ville da være væsentligt for debatten her. En del af kritikken af forslaget går jo netop på, at det vil føre til nedskæringer i kommunerne og dermed netop ramme nogle af de børn, som Dansk Folkeparti siger man gerne vil være med til at støtte.
Hvor kommer pengene fra?
Når Dansk Folkeparti åbenbart er blevet indviet i det, kan vi andre så ikke få det at vide?
Pia Kristensen (DF), 2002-03-15:
Jeg kan kun igen sige: Dansk Folkeparti finder det fornuftigt, at der bliver investeret i børnene, og der er selvfølgelig også taget højde for, hvor pengene skal komme fra.
Under de forudgående overvejelser til det her forslag har der været nedsat en arbejdsgruppe bestående af repræsentanter for Beskæftigelsesministeriet, Finansministeriet, Ministeriet for Flygtninge, Indvandrere og Integration osv. osv.
Næsten alle ministerier har været indblandet, for netop at finde en balance, så det kan passe sammen med den kommunale økonomi, med arbejdsudbuddet og integrationen af indvandrere.
Pengene er jo som sagt fundet og bliver fundet, ellers ville regeringen jo ikke være fremkommet med lovforslaget.
Line Barfod (EL), 2002-03-15:
Jeg er fuldstændig enig: Der skal afsættes penge til vores børn.
Hvor er de penge henne?
I finanslovaftalen skærer man ned, og her foreslår man, at der skal være yderligere nedskæringer i kommunerne.
Hvor er de penge henne, der skal investeres i vores børn?
Pia Kristensen (DF), 2002-03-15:
Jeg kan svare ganske kort: I Dansk Folkeparti mener vi, at det at investere i vores børn og deres fremtid er overordentlig væsentligt, og det skal der også afsættes penge til.
Line Barfod (EL), 2002-03-15:
Dansk Folkeparti plejer jo gerne at omtale sig selv som et socialt parti.
Jeg vil gerne høre, hvordan det stemmer med, at man her er med til at støtte et forslag, som ifølge forslagets egne bemærkninger vil betyde, at kommunerne får merudgifter næste år på 325 mio. kr. og året efter på ½ mia.
Der er ikke anført noget om, at kommunerne får refunderet disse penge, og det vil sige, at kommunerne altså skal ud og skære ned andre steder ud over de nedskæringer, som kommunerne i forvejen er pålagt som følge af de aftaler og den finanslov, som Dansk Folkeparti støtter.
Hvordan hænger det sammen, at man på den ene side siger, at man gerne vil gøre mere for dem, der har sociale problemer, for ældre, for børn og for andre, og på den anden side er man altså med til her at støtte et forslag, som betyder nedskæringer i kommunerne på netop disse områder, da der ikke er så mange andre områder at skære ned på?
Pia Kristensen (DF), 2002-03-15:
Dansk Folkeparti hilser lovforslaget velkomment.
Med tilskudsordningen til pasning af egne børn bliver der skabt bedre forudsætninger for, at børn og forældre kan tilbringe mere tid sammen i barnets første leveår, og det ser vi som et skridt i den rigtige retning.
Vi ønsker en bedre familiepolitik, og vi mener, at vi netop nærmer os det ved at indføre denne ordning.
Den udvidede valgfrihed betyder, at den enkelte kan vælge netop den pasningsordning, der passer bedst til den enkelte familie, og vi mener, det må være det, det handler om.
Vi har dog ét kritikpunkt, og det er varighedsbegrænsningen, der betyder, at ordningen kun kan benyttes i 1 år.
Vi ville gerne have tilgodeset de familier, som helt bevidst har planlagt at passe egne børn f.eks. indtil skolealderen.
Dansk Folkeparti accepterer dog, at balancen mellem hensynet til familiernes muligheder for selv at passe egne børn og hensynet til at begrænse de negative effekter på arbejdsudbud, ligestilling og kommunernes økonomi taler for at begrænse ordningen. Der har været kritiske røster fremme i medierne i forbindelse med lovforslaget.
I Jyllands-Posten fra den 24. februar udtaler en psykolog og forsker ved Danmarks Pædagogiske Universitet, at et barns udviklingsmuligheder begrænses, når det passes af en far eller mor.
Formanden for BUPL udtaler, at børn, der passes af deres forældre, vil få vanskeligheder med at udvikle sociale kompetencer, og hun kalder forslaget for dybt bekymrende.
I skærende kontrast til disse påstande har vi så de andre eksperter, dem, der slår til lyd for, at forældre skal tage sig mere af deres egne børn, eksempelvis lektor Lone Nørgaard, som har skrevet utallige kronikker om børn og omsorg.
Hendes holdning er, at forældre skal tage børneomsorgen på sig, at en pædagog ikke kan erstatte en omsorgsperson i hjemmet, og hvad angår den sociale adfærd, er det en indlæring, der finder sted i hjemmet via daglige gøremål.
Vi andre, der er her, kan så herefter diskutere, hvem der er de rigtige eksperter, men jeg tror snarere, det vil blive et holdningsspørgsmål end en konstatering.
Dansk Folkepartis holdning er, at samfundsværdier videreføres i familierne.
Den gensidige respekt og forpligtelse over for andre mennesker, som børn oplever i deres hjem, er altafgørende for deres videre liv, og vi mener ikke, at offentlig omsorg hverken kan eller skal erstatte de naturlige bånd i form af familien.
Derfor ønsker vi, at børn og forældre skal have mulighed for mere samvær.
Han sluttede med de nok så kendte ord: »Kan vi ikke gøre det bare lidt bedre?«
Dansk Folkeparti mener, at det lovforslag, vi behandler i dag, er et skridt på vejen til at gøre det bedre, og derfor støtter vi det med glæde.
Eva Kjer Hansen (V), 2002-03-15:
Der er tilsyneladende nogle begreber, som hr. Villy Søvndal skal sætte sig lidt bedre ind i, plus at hr. Villy Søvndal ved at nærlæse forslagets bemærkninger klart vil kunne se, at det også omfatter selvstændiges indkomst. Så det er arbejdsindkomst som sådan både for lønmodtagere og for selvstændige, man ikke kan have ved siden af, hvis man vil modtage det her tilskud.
Det står meget klart.
Villy Søvndal (SF), 2002-03-15:
Jeg skal takke for svaret og bare konkludere, at det så betyder, at samtlige selvstændige - de har jo ikke arbejdsindkomst i den forstand, vel? - vil kunne få tilskuddet ved siden af deres selvstændige virksomhed, eller hvordan?
Eva Kjer Hansen (V), 2002-03-15:
Jeg deler ikke fru Elisabeth Arnolds anskuelse om, at det kun vil være nogle meget afgrænsede grupper, der vil benytte
denne her mulighed
Men hvis jeg skulle følge fru Elisabeth Arnolds argumentation, skulle vi jo også være imod at udvide barselorloven, for der er det også fortrinsvis kvinder.
Men jeg har forstået, at der er fru Elisabeth Arnold dog inde på, at den kan vi godt forlænge, og at det er et godt skridt. På samme vis argumenterer jeg for det her forslag.
Jeg synes, at det er vigtigt at give børnefamilierne noget mere tid, noget mere plads, noget mere frihed til at indrette sig, som man nu føler, at man har behov for i familien.
Jeg tror nemlig, at vi får nogle bedre familier ud af det og en bedre trivsel for alle parter.
Det er simpelt hen begrundelsen for, at jeg synes, det her er vigtigt.
Til gengæld sætter vi så ind på en række andre områder i forhold til at finde den arbejdskraft, vi har brug for: i forhold til at få indvandrerne i arbejde, i forhold til at få mange af dem, der i dag hænger på overførselsindkomst, tilbage med en tilknytning til arbejdsmarkedet.
Det vil vi sætte stærkt ind på at sikre.
Til hr. Villy Søvndal kan jeg gentage, at der, som det står i lovforslagets bemærkninger, er tale om, at man ikke må have anden lønindkomst.
Det vil sige, at det følger definitionen i forhold til, hvad der er lønindkomst, og hvad der ikke er lønindkomst.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-03-15:
Det lyder jo som om, fru Eva Kjer Hansen ikke vil forstå, at
det forslag til børnepasningsordning, som er beskrevet her, jo ikke er et, som bringer kvinderne i stand til at komme ud på arbejdsmarkedet.
Tværtimod.
Det er et, der vil holde dem hjemme.
Jeg ved ikke, hvad det er for en planet, fru Eva Kjer Hansen er faldet ned fra, men det er altså ikke en planet, vi kender mage til her, hvor der er mænd, der benytter sig af den slags ordninger.
Alle erfaringer fra forældreorloven viser jo, at kun en mikroskopisk del af fædrene tager disse orlovsordninger.
Jeg vil gerne spørge fru Kjer Hansen om, hvor mange fædre hun tror, der vil benytte sig af denne her ordning.
Nej, sandheden er jo, at det vil være de lavestuddannede, de ressourcesvageste kvinder, der vil benytte sig af denne her ordning, de, som måske har allermest brug for at komme ud og få en uddannelse og et arbejde.
Villy Søvndal (SF), 2002-03-15:
Jeg synes ikke, at svaret var meget tydeligt på mit spørgsmål før: Hvorfor man har begrænset det til arbejdsindkomst?
Det blev henvist til udvalgsarbejdet.
Men jeg synes alligevel, at det er en overvejelse værd.
Der er jo mange mennesker, der tjener mange penge på andre måder end arbejdsindkomst.
Der er mennesker, der lejer huse ud og lever af det.
Det er jo ikke arbejdsindkomst.
Så er der mennesker, der lejer jord ud.
Det vil jo typisk være landmænd, for det er dem, der har jord.
Det er jo ikke en arbejdsindkomst at tjene penge ved at leje jord ud.
Er de omfattet af det her? Så vil der være mennesker, der på den ene eller anden måde lever af kapitalindkomst af forskellige grunde.
Er de omfattet af undtagelsesreglen her?
Det må regeringen kunne svare på.
Så synes jeg i øvrigt, at forslaget rejser en langt mere vidtgående principiel debat.
Det hedder, at der er en række mennesker, der ikke benytter sig af offentlige tilbud f.eks. uddannelsestilbud eller andre tilbud.
Får de på samme måde - og er det regeringens overvejelse at gå videre også dér? - en trækningsret i det offentlige, fordi de ikke brugte et tilbud?
Eva Kjer Hansen (V), 2002-03-15:
Til fru Tove Videbæk: Ja, jeg kan bekræfte, at man absolut også vil kunne se nogle positive resultater af det og en positiv indflydelse jo først og fremmest i form af, at man i de familier, hvor man synes, det her er det rigtige valg, får det bedre, synes man har et bedre udgangspunkt og måske i virkeligheden får overskud og kræfter til nogle andre ting.
Det er meget væsentlig for mig at understrege det med, at hvis det er det, der betyder noget for familiens trivsel, så giver det jo en meget positiv afsmittende effekt i det hele taget.
Så skal jeg sige til fru Elisabeth Arnold og også til fru Line Barfod, at der jo ikke er noget til hinder for, at også mænd kan vælge at gå og passe deres barn eller deres børn i maks. 1 år, hvis der skulle være mænd, der har lyst til det.
Jeg ved godt, at vi ud af alle statistikker kan se, at det fortrinsvis er kvinderne, der tager barselorlov og også har taget forældreorlov osv., men der er rent faktisk lige valgmulighed både for mænd og kvinder.
Så siger fru Elisabeth Arnold, at der er et problem i forhold til, at kvinder er den største ubrugte arbejdskraft.
Jamen det er rigtigt, at det jo er et faktum.
Sådan er det, når vi ser på statistikkerne i Europa. Men måske kan det her jo også have en positiv effekt på længere sigt i forhold til, at man får en god start eller en god periode i familien i forhold til børnepasningen og dermed på andre tidspunkter måske kan blive længere på arbejdsmarkedet eller indrette sig på en anden måde, eller hvad ved jeg.
Jeg har klart sagt, at det for os er en prioritering.
Vi er meget opmærksomme på, at der bliver en større efterspørgsel efter arbejdskraft.
Vi tager nogle initiativer på forskellige områder for at øge arbejdsudbuddet, men vi vil ikke, fordi der er en større mangel på arbejdskraft, ofre de her valgmuligheder for børnefamilierne.
Det er et prioriteringsspørgsmål for os, og vi synes, at det er en vigtig prioritering, for det er et spørgsmål om at give børnefamilierne et godt grundlag for deres familieliv.
Så det er helt klart det, der ligger bag vores ønske om at gennemføre den her beslutning.
Til fru Line Barfod skal jeg endnu en gang understrege - og jeg skal kvittere for indrømmelsen af, at det dog i hvert fald for nogle kan betyde et friere valg end i dag - at for de børn, der har et behov, fordi det er et spørgsmål om deres udvikling, deres trivsel, eller hvad ved jeg, er der allerede i dag en forpligtelse for kommunerne til at gå ind og overveje f.eks. at give et tilbud om at komme i et kommunalt dagtilbud.
Den forpligtelse vil jo stadig væk være gældende.
Det er kommunernes ansvar at sørge for at tage fat om situationen, hvis der er nogle børn, der har et særligt behov.
Line Barfod (EL), 2002-03-15:
Og det står jo også meget klart, når man læser bemærkningerne til lovforslaget, at den konservative minister er klar over, at det vil kunne få en række negative konsekvenser. Jeg tror ikke, at vi - i hvert fald ikke i dag - kan nå til en forståelse af, at der er stor forskel på, om man har et frit valg, afhængigt af, om man tjener mange penge, eller om man har et økonomisk problem.
Men lad det ligge.
Jeg kan forstå, at kommunerne for at rette op på de sociale problemer, det her forslag kan medføre, skal udføre et stort opsøgende socialt arbejde for at se, om de børn, der nu bliver passet hjemme, har sociale problemer og skal i daginstitution.
Jeg forstod på Venstres ordfører, at der ikke ville blive noget problem med socialt udsatte børn, fordi kommunen jo har en forpligtelse til at sikre, at de her børn har det godt.
Så vil jeg gerne høre: Bliver der afsat ressourcer til det her opsøgende sociale arbejde?
Vil De Konservative sikre, at der bliver sat midler af til at afbøde nogle af de negative sociale konsekvenser af det her forslag?
Margrethe Vestager (RV), 2002-03-15:
Jeg bliver så forvirret, så utrolig forvirret: Centeret opfylder ikke den indsats, der skal til, hvordan man så end kan vurdere det, efter at det har virket i 1 år, men det er klart, det kan Venstre selvfølgelig.
Derudover får vi at vide
, at Videnscenteret ikke er Venstres kop te.
Det vil sige, man sådan set helst vil undvære, at de opgaver, som Videnscenteret har, bliver varetaget.
Alligevel forsøger man at berolige kritikere med, at de opgaver skal departementet nok varetage for fremtiden.
En af grundene til, at vi fik det, var jo netop, at der var problemer med at diskutere ligestilling.
Der er gået et årelangt arbejde forud for den lovgivning, som vi her diskuterer, fordi man fandt, at der var problemer, at det gik
for langsomt og ingenting skete.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-03-15:
Nu taler hr. Villy Søvndal så smukt om de her politiske afvejninger, og der forstår jeg så, at hr. Villy Søvndal, fordi der er ganske, ganske få forældre i dette land, der af en eller anden årsag er misbrugende eller voldelige over for deres børn, vil forhindre andre børnefamilier i fleksibelt at tilrettelægge deres familieliv, sådan at de - langt den største del af danske forældre - kan tilpasse deres familie- og arbejdsliv, så det passer til deres situation og til deres børn.
Bare for at gøre den politiske afvejning klar her.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-03-15:
Det ligger i god tråd med det, hr. Kamal Qureshi netop har sagt.
Jeg vil for det første sige, at politikere går ind i en debat og er med til at skabe en ligestillingsdebat, men det tror jeg at vi alle sammen er vidende om ikke er en sikkerhed for, at man får en fordomsfri og vidensfuld debat.
Det er jeg ked af at sige.
Selv som politikere må vi ransage os selv og sige, at debatter altså ikke altid er fyldt med viden.
Derfor vil jeg også tilbage til den debatskabende funktion og det, hr. Kamal Qureshi siger, for hvordan er det, at de interesseorganistioner, der faktisk hovedsagelig består af folk, der er frivillige, skal varetage denne her debatskabende funktion?
Når ministeriet så også, får man at vide, kan være med til at skabe debatter, hvem er det så, der igangsætter de kritiske debatter i offentligheden?
Er det ministeriet, der gør det om sin egen fantastiske indsats på området?
Og hvem skal holde øje med de debatter, der opstår spontant i befolkningen i dag, og lytte efter, når der opstår spontane diskussioner om ligestilling, hvis der ikke sidder nogen og lytter efter, hvis Ligestillingsministeriet kun er optaget af sig selv og befolkningen kun er optaget af sig selv og der ikke sidder nogen og lytter?
Troels Lund Poulsen (V), 2002-03-15:
Det er et meget banalt spørgsmål til fru Margrethe Vestager, som jo før anklagede mig for ikke at svare klart, så nu spørger jeg hende meget klart: Har der været en kvalificeret ligestillingsdebat, før oprettelsen af Videnscenter for Ligestilling?
Ja eller nej?
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-15:
Jeg vil gerne spørge fru Margrethe Vestager, om den udmærkede ligestillingsdebat, der foregik i 1999, faktisk blev forbedret med tiden, hen ad vejen og måske i dag befinder sig i et mere kvalificeret leje, end den gjorde dengang, og om Videnscenteret har været med til at give den kvalificerede debat et løft.
Margrethe Vestager (RV), 2002-03-15:
Jeg skal ikke gøre mig til smagsdommer over debatten, blot konstatere, at man syntes, at den havde en problematisk gang i verden, dengang man lavede centeret.
Hvis man ikke vil have den debatskabende virksomhed, så skær den væk, men sørg for at centeret består, så vi kan få en formidling af den viden, som skaffes til veje i udmærket dansk kønsforskning, så den bliver baggrund for en ligestillingsdebat.
Så glæder jeg mig til at krydse klinger i den debat med hr. Troels Lund Poulsen som ordfører.
Troels Lund Poulsen (V), 2002-03-15:
Jeg vil gerne spørge fru Margrethe Vestager, om der har været en kvalificeret ligestillingsdebat, før man oprettede Videnscenter for Ligestilling.