runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Stavad (S), 2002-05-29:
Hvis nu det havde handlet om alle mulige andre end finansministeren selv, ville finansministeren så ikke have betegnet det som noget eklatant hykleri, hvis han hørte nogen give det svar, som finansministeren selv gav for et øjeblik siden?
Vi overværede, at partiet Venstre stillede forslag om at lægge yderligere penge oven i det, som kommunerne var så tilfredse med, ved finansloven, at Venstre under hele valgkampen gjorde udtrykkelig opmærksom på, at den service, som man mente borgerne fik, ikke mindst vore ældre, vore syge, de, der i øvrigt havde behov for fællesskabets hjælp, skulle der gives mere til.
Efterfølgende efter at have stillet alle i udsigt, at de skulle få en bedre behandling, at der skulle være mere økonomi til at løse de særlige problemer, der er i mange kommuner og i forhold til mange af vore borgere, tvinger finansministeren som noget af det første kommunerne og amterne til at skære over for de grupper, der har mest behov for fællesskabets hjælp.
Grete Schødts (S), 2002-05-29:
I Ringe Kommune er borgmesteren ret overrasket over hr. Jens Rohdes udtalelser og påviser, at med den nye regering og med den økonomi, der er for årene fremover, kan man ikke undgå at skulle spare på børneområdet, på skoleområdet, på ældreområdet.
Så spørger jeg ministeren én gang til: Er ministeren enig med den politiske ordfører for Venstre, hr. Jens Rohde, i, at det, Ringes borgmester gør opmærksom på her, er noget sludder?
Thor Pedersen (V), 2002-05-29:
Til fru Grete Schødts først
: Mit første svar er jo
fuldstændig dækkende.
Kommunerne erklærer selv, at de har fået alle deres ønsker tilgodeset den 15. juni sidste år.
Efterfølgende lægger kommunerne selv knap 1,6 mia. kr. oven i som yderligere vækst i forbruget.
Det er altså en vækst, vi taler om.
Efterfølgende har vi drøftelser med Kommunernes Landsforening, hvor KL er enig i, at det er en god idé, at kommunerne ser på, hvordan finansieringen ser ud for 2002 og 2003: Er der plads til, at man kan holde den vækst over årene, som ligger voldsomt ud over det, man har erkendt den 15. juni i fællesskab med den daværende regering?
Det resulterer i, at der så ikke er tale om, at det er en overskridelse på 1,56 mia. kr., men på 1,2 mia. kr., altså
1,2 mia. kr. mere end det, der skulle til for at dække alle ønsker
Oven i det har regeringen nu lagt 500 mio. kr., så man er oppe på 1,7 mia. kr. i alt i rådighedssum i forhold til den aftale, man indgik med den daværende regering, altså en yderligere vækst.
Derfor er det med god grund, at man må sige, at det må være muligt at finansiere de udgifter, som kommunerne har planlagt.
Det har heller ikke noget at gøre med, at vi skjuler noget, som hr. Ole Stavad siger, over for vælgerne.
Vi har som udgangspunkt regnet med, at de aftaler, der indgås mellem regering og kommuner, bliver overholdt.
Til gengæld havde vi så også på det tidspunkt i juni, da aftalen blev indgået, en forventning om, at regeringen ville sørge for, at aftalen denne gang blev overholdt.
De sidste tal for de kommunale budgetter er jo for nylig kommet på Danmarks Statistik, hvor de blev opjusteret fra en overskridelse på 1,3 mia. kr. til 1,55 mia. kr. Så det er altså ikke noget, der har været så velkendt i oktober eller november måned for Folketinget eller for andre aktører uden for den enkelte kommune.
Ole Stavad (S), 2002-05-29:
Jeg vil godt spørge finansministeren, om han vil bekræfte, at de budgetter, der blev lagt ude i kommunerne, blev lagt på det tidspunkt, hvor vi alle sammen var i valgkamp, i øvrigt både kommunalpolitikerne og også her folketingspolitikerne, og at hverken finansministeren, som på daværende tidspunkt var finanspolitisk ordfører for partiet Venstre, eller partiet Venstre i det hele taget på noget tidspunkt signalerede over for kommunerne og borgerne, at de skulle udsættes for en sparerunde, som uundgåeligt i en række kommuner vil komme til at gå ud over nogle af dem, der har mest behov for fællesskabets hjælp.
Hvorfor er det lys pludselig gået op for ministeren?
Hvorfor er det holdt skjult for befolkningen af finansministeren inden valget?
Ville det ikke være et relevant svar at give til den danske befolkning?
Grete Schødts (S), 2002-05-29:
Jeg vil så godt begrunde mit spørgsmål, da jeg ikke synes, at jeg fik det svar på det, som jeg havde forventet.
Venstres politiske ordfører, hr. Jens Rohde, sagde
den 12. maj år 2002 til Jyllands-Posten: »Nu må kommunerne lære at prioritere.
Man skulle næsten tro, det var et forsøg på pression, når de peger på skoler og ældre som spareområde.
Jeg er overbevist om, at kommunerne sagtens kan spare, uden at det går ud over servicen over for borgerne.« Jeg vil gerne spørge ministeren, om han er enig med sin politiske ordfører.
Thor Pedersen (V), 2002-05-29:
Når spørgsmålet er, om jeg er enig med Venstres politiske ordfører, hr. Jens Rohde, i, at kommuner skal spare eller ikke skal spare, eller hvor de skal skære ned, er det jo rart, at man starter med udgangspunktet: at der er indgået en kommuneaftale for 2002 med den tidligere regering. Den bedste dom over denne aftale er jo at citere det, som den daværende formand for KL udtalte, da han havde lavet aftalen.
Jeg vil godt nævne den, som den fremgår af Polinfo fra den 15. juni 2001.
Her siger den daværende formand, Anker Boye: »Vi er enormt tilfredse med aftalen.
Alle vores krav er imødekommet på alle centrale velfærdsområder som ældrepleje, folkeskole, udsatte børn og unge, boligområdet og integration.«
Kommunerne har altså fået det præcis således, at de kan afholde alle de udgifter, de ønsker.
Efterfølgende lægger kommunerne budget, og på trods af at man efter KL-formandens udsagn har fået dækning for alle udgifterne, lægges der 1.550 mio. kr. oven i.
Det er om denne overskridelse, der svarer til knapt 1,6 mia. kr., at KL og regeringen udsender en fællesskrivelse om, at man vil se på det forbrug med henblik på, om man kan nærme sig det, der var det aftalte.
Det resulterede i, at kommunerne nu har meddelt, at de er nede på at bruge ikke 1,5 mia. kr. mere end det, der var aftalt, men 1,2 mia. kr. mere.
Efter at man havde fået alle ønsker tilgodeset, er det altså 1,2 mia. kr. mere, end man oprindelig havde regnet med ved aftalens indgåelse, og hertil skal lægges de 500 mio. kr., som regeringen i år tilfører kommunerne til brug for en forbedret ældrepleje.
Så man er altså oppe på et beløb på ca. 1,7 mia. kr., der ligger ud over det, man havde aftalt, da man fik alle ønsker tilgodeset i den tidligere regeringsaftale med den daværende formand, hr. Anker Boye.
Så der må siges at være god dækning for kommunerne set under ét for at løfte de opgaver, som er veldefinerede for 2002.
Grete Schødts (S), 2002-05-29:
»Er ministeren enig i Venstres politiske ordfører, Jens Rohdes, vurdering i Jyllands-Posten den 12. maj 2002 af kommunernes mulighed for at spare på de kommunale budgetter uden at ramme de kommunale kerneområder?«
Skriftlig begrundelse
Venstres politiske ordfører, Jens Rohde, sagde den 12. maj
2002 til Jyllands-Posten: »Nu må kommunerne lære at prioritere.
Man skulle næsten tro, at det var et forsøg på pression, når de peger på skoler og ældre som spareområder.
Det ryster mig, at de ikke er mere opfindsomme.
Jeg er overbevist om, at kommunerne sagtens kan spare, uden at det går ud over servicen over for borgerne«.
Thor Pedersen (V), 2002-05-29:
Sådan er dét.
Det må man forholde sig til fremadrettet; det kan man kun fremadrettet og ikke bagudrettet. Hermed sluttede spørgsmålet.
Thomas Adelskov (S), 2002-05-29:
Det vil sige, at der ligger en ramme på 100 mio. kr., og den væsentligste del af den er nu brugt på Frederiksborg Amt i forbindelse med et lånelignende arrangement på Hørsholm
Sygehus
- lånelignende arrangementer er jo også det, vi kender som Farummodellen. Så forlyder det i øjeblikket i pressen, at man i Frederiksborg Amt rent faktisk tumler med ideer om at lukke Hørsholm Sygehus.
Vil det så betyde, at ministeren agter at tilbagekalde den dispensation, man har givet til Frederiksborg Amt, og at vores budskab herindefra ud til amterne ude i det ganske land er, at der fortsat er 100 mio. kr., som de vil kunne søge ind på?
Thor Pedersen (V), 2002-05-29:
Der er en ramme, det må jeg sige til hr. Thomas Adelskov, på 100 mio. kr., og det hedder om anvendelsen, at den kan bruges til dispensation for deponeringspligten i tilfælde af amtskommunal indgåelse af lejemål.
Det er præcis ud af den ramme, bevillingen gives, Den gives ikke, må jeg sige til hr. Ole Stavad, til nogen amtsborgmester.
Den gives til et amt efter ansøgning, og alle amter behandles ens.
Det er de ansøgninger, der kommer ind, der behandles, og der gives så en bevilling alt efter den ramme, der nu engang er til rådighed.
Sådan er det, og sådan skal det også være.
Thomas Adelskov (S), 2002-05-29:
Er det sådan, det skal forstås?
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-29:
Det her spørgsmål er lige så konstruktivt ment som det foregående, men jeg medgiver, at det er noget mere kritisk i sit indhold, end det foregående var.
Det er rigtigt, at spørgsmålet har været rejst nogle gange, men somme tider har svarene jo et indhold og en kvalitet, der gør, at det kan være nødvendigt at spørge igen for at komme frem til en afklaring af det, som spørgsmålet
egentlig handlede om
Det var jo det, striden gik på.
Nu bekræfter ministeren det indirekte, men kan vi ikke få det direkte, at Vandmiljøplan II ikke indeholder kompensationer for generelle miljøreguleringer?
Der bliver altså ikke udbetalt penge for generelt at rette sig efter landets miljøregler.
Den bekræftelse vil jeg gerne have.
Hvorfor dette nye princip om, at på et bestemt område, der drejer sig om arealanvendelsen, altså om landbruget, skal der nu betales for at overholde landets miljøregler?
Det skal der ikke i industrien, det skal der ikke i forbrugerkredse.
Hvorfor skal landbruget så have penge for at overholde almindelige miljøregler, som alle andre skal rette sig efter uden kompensation?
Hvad er det, der er så specielt ved arealanvendelsen og landbruget, at man her skal betales for, at man overholder reglerne?
Finder ministeren ikke, at det er en smule betænkeligt, at man indfører et princip, der hedder, at forureneren betales i stedet for det almindeligt anerkendte og indarbejdede princip om, at forureneren betaler?
Nicolai Wammen (S), 2002-05-29:
Nu er det jo væsentligt, at vi er helt sikre på, at vi forstår hinanden rigtigt.
Sådan som jeg forstod ministerens svar, så blev ministeren opmærksom på sagen på to måder i dagene omkring den 11.-12. april, mere præcist forstod jeg at det ikke kunne gives: Man bliver bekendt med, at der er blevet bedt om aktindsigt i forhold til ministeriet, men også og måske mere interessant, at det her er ved at blive en bekostelig affære, at det kan blive en stor sag.
På trods af at man åbenbart allerede omkring den 11.-12. april bliver klar over det, så
går der altså 1 uge, før der sker noget fra ministeriets side, fra ministerens side, før man tager nogle aktive skridt.
Sådan må jeg forstå ministerens redegørelse.
Jeg vil gerne bede ministeren om at uddybe, hvad det var for informationer, han fik omkring den 11.-12. april, og fra hvem han fik dem.
Hvor klart stod det allerede på det tidspunkt for ministeren, at det her var en problematisk sag?
Og hvad er baggrunden for, at ministeren, på trods af at det stod meget klart, at det her ikke bare var en almindelig måde at afholde parade på, ikke foretog sig noget før 1 uge efter?
Det synes jeg er væsentligt at få svar på.
Line Barfod (EL), 2002-05-29:
»Vil ministeren sikre, at ændringer i kommunernes incassoregler først sker efter en grundig behandling i Folketinget og Folketingets Kommunaludvalg?«
Skriftlig begrundelse
Ifølge Politiken den 22. maj 2002 har kommunerne en række ønsker om forenkling af incassoreglerne, som de ønsker skal inddrages i kommunalforhandlingerne.
Spørgeren mener derfor, det vil være meget uheldigt, hvis nye ændringer gennemføres, uden at der har foregået en egentlig behandling i Folketinget.
Spm. nr. S 1795
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-29:
Det bringer os desværre bare ikke ret meget længere, for det fører jo ikke debatten videre, at ministeren bekræfter, at han har sagt det, han har sagt.
Og jeg skal lade være med at spørge om andet, fordi det er det, der er kernen i hele diskussionen, og det er det, der skal svares på, før vi kan komme videre: Kan miljøministeren bekræfte, at Vandmiljøplan II ikke indeholder kompensation for overholdelse af generelle retningslinjer?
Det kan der svares ja eller nej på.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bortfaldne spørgsmål Spm. nr. S 2215
Hans Christian Schmidt (V), 2002-05-29:
Jeg vil kun sige, at jeg fuldt ud anerkender, at hr. Jørn Jespersen har gjort sig store anstrengelser for at stille spørgsmålet, så det var lige sådan ment.
Men jeg kan altså kun sige, at jeg kan bekræfte det, som jeg lige har læst op, og jeg må minde om, og jeg ved godt, at det næppe vil tilfredsstille hr. Jørn Jespersen, men vi har altså diskuteret det her de to foregående onsdage.
Jeg synes, det er helt i orden, at man stiller de spørgsmål, og jeg diskuterer dem også gerne hernede.
Jeg siger gerne det samme én gang til i dag, som jeg har sagt lige før, men det bliver ikke anderledes, og sådan er det altså.
Og det er den diskussion, vi også har haft for et par onsdage siden.
Selv om jeg har en dyb anerkendelse af folks ihærdighed, så har jeg altså ikke mere at tilføje.
Det er jo en debat, som jeg vil sige, vi har haft.
Det er ikke helt det samme spørgsmål, men vi har i hvert fald diskuteret det her de to foregående onsdage.
Derfor vil jeg sige, at jeg den 8. maj redegjorde for kommissoriet for den arbejdsgruppe, som er nedsat, og at det heraf fremgår, at arbejdsgruppen skal opstille kriterier for, hvornår fremtidige reguleringer, der medfører rådighedsindskrænkninger af arealanvendelsen på landbrugsejendomme, skal udløse kompensation.
Baggrunden herfor er regeringens ønske om at vende den utilfredsstillende udvikling i brugen af erstatningsfri reguleringer i forhold til den landbrugsmæssige arealdrift, som har fundet sted igennem de senere år.
Som jeg også præciserede den 8. maj, er analysen og behovet for kompensation begrænset til rådighedsindskrænkning
af arealanvendelsen, hvorfor jeg ikke har fundet det relevant at brede den ud længere end til jordbruget.
Dette er stadig min opfattelse. Jeg redegjorde altså både den 8. maj og den 22. maj for, at flere af virkemidlerne til at opnå den ønskede kvælstofreduktion i forbindelse med VMP, altså Vandmiljøplan II, medfører kompensation for naturforbedringer til grundejerne.
Jeg har på intet tidspunkt sagt, at der var tale om kompensation for overholdelse af generelle regler i Vandmiljøplan II, men netop præciseret, at der var tale om frivillige aftaler.
Men uanset denne forskel har jeg fundet det relevant at drage en parallel til overvejelserne om kompensation for fremtidige rådighedsindskrænkninger på landbrugsjord, fordi den økonomiske kompensation i forbindelse med Vandmiljøplan II-forliget blev brugt som middel til at opfylde forligspartiernes generelle, landsdækkende målsætning om reduktion af kvælstofudledning.
Og som jeg sagde den 22. maj, synes jeg, at vi skal lade arbejdsgruppen gøre sit arbejde færdigt, så vi har et fornuftigt grundlag at føre de videre politiske drøftelser på.
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-29:
»Hvorfor vil ministeren kompensere landbruget for omkostningerne til overholdelse af den generelle miljø- og naturlovgivning, overvejer regeringen tilsvarende økonomiske kompensationer til andre erhverv eller til husholdningerne for at overholde loven, og kan ministeren bekræfte, at Vandmiljøplan II ikke kompenserer landbruget for udgifterne til overholdelse af de generelle regler i Vandmiljøplan II?«
Skriftlig begrundelse
Det tilsagn takker jeg for, og så tillader jeg mig at tolke ind i det, at det også betyder, at vi har fået ministerens tilsagn om, at vi i Folketinget får diskuteret den danske holdning forud for det pågældende møde.
Jeg er enig i, at vi ikke kan fastlægge nogle endelige beslutninger, før resultatet af arbejdsgruppens arbejde foreligger.
Men det ville jo være rart, at vi havde en afklaret og ambitiøs dansk holdning til det arbejde, der skal foregå med henblik på at få tolket direktivet på det her område.
Ministeren behøver sådan set bare at nikke for at bekræfte, at det er det, der ligger i vores fælles forståelse af det fortsatte arbejde.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-05-29:
Jeg kan bekræfte, at der jo har været en kritik, men ikke, at den havde udmøntet sig i, at vi så har ændret i det.
Men der har været kritik fremme af manglende dansk implementering af habitatdirektivet, hvad angår private skovarealer, men der kan jeg netop bekræfte, hvad hr. Jørn Jespersen siger, at det jo ikke er sådan, at vi kan sige, det er dér eller dér, vi skal gøre noget, men Kommissionen har netop nedsat en arbejdsgruppe, der skal belyse habitatdirektivets bestemmelser og problemstillinger vedrørende beskyttelsen af bestemte arters yngle- og rasteområder, og jeg kan bekræfte, at Danmark deltager aktivt i denne her arbejdsgruppe.
Arbejdsgruppen skal så fremlægge resultatet af analysen i forbindelse med et møde til efteråret for alle EU's skov- og naturdirektører, og jeg kan så i øvrigt oplyse, at hovedtemaet for mødet netop er habitatdirektivets implementering.
Jeg synes, det kunne være en god aftale.
Jeg finder det i hvert fald rigtigt at afvente resultatet af arbejdsgruppens analyse og den efterfølgende diskussion på skov- og naturdirektørmødet, som så også kan sammenholdes med, om vi skulle få nogen anmærkninger ellers.
Vi vil så herefter have et bedre beslutningsgrundlag for det videre arbejde med beskyttelsen af de skovtilknyttede arter, men jeg vil godt sige til hr. Jørn Jespersen: Jeg synes bestemt, det er et synspunkt, der fortjener stor opmærksomhed, og jeg synes, vi skal bestræbe os i den grad på at overholde internationale aftaler.
Det bør vi selvfølgelig også gøre, fordi det ellers er svært at gå ud bagefter og forlange det af andre, men jeg synes, det er fint, at vi vender tilbage og får en diskussion om det efter det her.
Det er jeg meget indstillet på.
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-29:
Det, som vi mener er problemet, er, at ejerne af bestemte områder, især skove, i dag har en legitim mulighed for at fjerne levesteder i strid med direktivet, fordi direktivets krav, når det drejer sig om bilag 4-arter, ikke er implementeret i dansk lov.
Jeg vil bare spørge, om ministeren er indstillet på at søge nærmere oplysning om den konkrete problemstilling og så vende tilbage, når det har været muligt at få de oplysninger, også set i lyset af, at Danmark er formand for en arbejdsgruppe, der skal udføre en del afklarende arbejde i denne her sammenhæng under vores formandskab.
Det ville jo være rart, når man sidder i den position, og når man generelt har formandskabet, at have orden i eget hus, så kunne vi eventuelt ved senere lejlighed få uddybet denne her problemstilling og så på den baggrund tage en diskussion af, om der er huller, der mangler at blive udfyldt?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-05-29:
Ja, altså det, jeg kan sige omkring de her ting, er jo, at styrelsen har færdigbehandlet områderne i den vestlige del af Jylland, den såkaldte atlantiske biogeografiske region, og områderne er endeligt afgrænset og sendt til EU i efteråret 2001
Det vil så sige, at der skal vi jo her om, jeg tror, det er om en uge, til eksamen nede i Kommissionen og høre, om det er godt nok, og der vil det jo i hvert fald vise sig, om der skulle være nogle af dem på bilag 4, som ikke er i orden.
Men mit indtryk er altså, sådan som jeg har spurgt, at vi regner med, at det nu er i orden.
Styrelsen behandler nu høringssvar til områder i den resterende del af landet, den såkaldte kontinentale biogeografiske region.
Faktisk har jeg modtaget de oplysninger, der siger, at vi har udpeget de områder, som vi mener, Kommissionen vil stille sig tilfreds med.
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-29:
Tak for det svar.
Jeg vil prøve at være lidt mere konkret i mit opfølgende spørgsmål.
Det, der især interesserer mig i denne her sammenhæng, ud over selvfølgelig en generel interesse, også i det, som miljøministeren har nævnt, er de såkaldte bilag 4-arter, altså arter, som vi, så vidt vi i SF har forstået direktivet, har en forpligtelse til både at beskytte i konkrete områder og at beskytte generelt, fordi de generelt er truede, og der er det vores opfattelse af situationen, at vi ikke lever op til den forpligtelse, der ligger i direktivet i forhold til de arter, der findes på bilag 4, fordi det er muligt at fjerne levesteder af afgørende betydning for disse arter. Efter vores vurdering og tolkning af direktivet er det en forpligtelse, som vi skulle have levet op til for meget længe siden, men som der har været forskellige grunde til, at man ikke har levet op til indtil nu.
Det kan være et spørgsmål om, at man har været meget grundig, at der har været nogle uafklarede ting, men det fjerner ikke forpligtelsen til at leve op til direktivet også på dette punkt.
Så jeg skal spørge, om ministeren kan svare på det mere konkrete spørgsmål, eller om det er så konkret, at vi i givet fald skal følge det op ved en senere lejlighed?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-05-29:
Lad mig sige med det samme, at jeg heller ikke oplever det som en kritik af regeringens miljøpolitik, og jeg kan i øvrigt forsikre hr. Jørn Jespersen for, at jeg er af den opfattelse, at de gange, hvor vi er uenige i miljøpolitikken, bliver færre og færre, efterhånden som tiden skrider frem. Der er sådan lige her efter valget lidt frustrationer, men det vil bevæge sig i den retning.
Men jeg er glad for spørgsmålet, og jeg synes bestemt, at det fortjener opmærksomhed.
EU's regeringschefer understregede på Det Europæiske Råds møde for 1 år siden, at forringelsen af den biologiske mangfoldighed skal standses senest i år 2010, og at udpegning af habitatområder sammen med fuglebeskyttelsesdirektivet er et af EU's vigtigste bidrag til beskyttelse af den biologiske mangfoldighed i medlemslandene.
De forpligtelser tager regeringen naturligvis alvorligt.
Så sent som i sidste uge meddelte vi Kommissionen, at vi er parate til en væsentlig udvidelse af fuglebeskyttelsesområderne på havet i lyset af den kritik, Kommissionen har rettet mod de tidligere udpegninger af den tidligere regering.
Ifølge habitatdirektivet skal alle medlemslande i Europa udpege særlige beskyttelsesområder for en række værdifulde naturtyper og vilde dyr og planter, der også på internationalt plan er værdifulde, enten fordi de er sjældne, truede eller karakteristiske i Europa.
Danmark sendte i 1998 et forslag til Kommissionen om udpegning af 194 habitatområder, men det danske forslag var imidlertid ikke tilstrækkeligt ifølge Kommissionen, som også rettede tilsvarende kritik mod en række andre EU-lande; det skal medgives.
Derfor blev der i foråret 2001 udsendt et forslag til supplerende udpegning af habitatområder i Danmark, og det nye forslag indeholder både nye områder og udvidelser af de allerede udpegede områder.
Grundlaget for forslaget er baseret på Danmarks Miljøundersøgelser og de lokale amters kortlægning og kendskab til områderne.
Vi har i forbindelse med den offentlige høring fået oplysninger om fire væsentlige områder for arter og naturtyper, som Kommissionen uden tvivl vil være opmærksom på.
Det drejer sig om to marine områder i
Vesterhavet samt Jægersborg Dyrehave og Listrup Lyng på Falster, der i øjeblikket er i offentlig høring. Der har været røster fremme om, at vi generelt burde ophæve eksisterende udpegninger.
Det vil jeg hermed afvise.
For det første hviler udpegningen på et fagligt funderet grundlag, for det andet har Kommissionen netop kritiseret os for ikke at have udpeget tilstrækkeligt.
Så jeg er overbevist om, at udpegningen af habitatområder er i overensstemmelse med habitatsdirektivets forpligtelser.