runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Vagn Christensen (S), 2002-03-22:
Hr. Lars Barfoed foretog en gentagelse fra en tidligere tale, men det er jo selvfølgelig også klart, når talen skulle holdes på en andens vegne.
Derfor er mit spørgsmål meget, meget enkelt apropos det her med sanktionsbestemmelser: Vil hr. Lars Barfoed ikke godt erkende, at det at have retten til at vælge en sikkerhedsrepræsentant også i virksomheder med 5 ansatte og derover, giver en ligeberettigelse, når man skal snakke om arbejdsmiljø?
Hvis man derimod ikke har en sikkerhedsrepræsentant, er der ikke et ligeværdigt forhold, for så er der et arbejdsgiver- og et ansættelsesforhold.
Apropos tidligere ...
Nå, jeg kan se, den røde lampe lyser.
Lars Barfoed (KF), 2002-03-22:
Da den konservative ordfører, fru Charlotte Dyremose, ikke kan være til stede, skal jeg hermed holde det konservative indlæg.
Dette lovforslag er endnu et opgør, kan man godt sige, med den tidligere regerings forståelse af et godt arbejdsmiljø.
Det er et opgør med forordninger, papirer, bureaukrati og administration.
Lovforslaget lægger bl.a. op til, at sikkerhedsrepræsentanter ikke som i dag bliver pålagt virksomheder med 5 ansatte, men nu først bliver pålagt virksomheder med 10 ansatte.
Ifølge arbejdsmiljøloven er arbejdsgiveren forpligtet til at sikre et samarbejde i virksomheden om sikkerhed og sundhed.
På en lille arbejdsplads mener vi Konservative derfor, at den konstruktive dialog mellem de ansatte er den bedste måde at sikre det gode arbejdsmiljø, medmindre der altså er tale om særlig farlige arbejdspladser, som forslaget da også har en undtagelse for.
Er der tale om en stor arbejdsplads med mange ansatte, er det naturligvis nødvendigt at sætte sikkerheden og arbejdsmiljøet mere i system.
Her er der jo ikke nødvendigvis tale om en daglig dialog de ansatte og arbejdsgiveren imellem.
Med hensyn til afskaffelsen af de gebyrbelagte tilsyn støtter vi det hundrede procent.
Vi mener, denne tilsynsform er en helt urimelig byrde særlig for de små og mellemstore virksomheder, der i stedet for at tilskyndes til at tænke på et godt arbejdsmiljø får grå hår i hovedet af den megen administration, der er forbundet med at have ansatte i virksomheden på de vilkår.
Uanset hvor mange skemaer der bliver udfyldt, og hvor mange kontrolbesøg der bliver pålagt, kan vi ikke fra centralt hold garantere et godt arbejdsmiljø på den enkelte virksomhed.
Det er kun medarbejderne og ledelsen, der kan se, hvordan tingene forholder sig fra dag til dag.
De er de nærmeste til at løse problemerne, og det er i begges interesse. For medarbejderne drejer det sig om den daglige velfærd, glæden ved at have et arbejde, som man har det godt med, og som man ikke bliver ødelagt af, og for virksomhederne drejer det sig om at fastholde og tiltrække kvalificeret arbejdskraft. De dage er forbi, hvor virksomhederne kunne se stort på medarbejdernes forhold og trivsel.
I dag drejer det sig tværtimod om at profilere sig på bl.a. arbejdsmiljøet, hvis man vil gøre sig håb om at tiltrække den arbejdskraft, som der bliver stadig mere mangel på i de kommende år.
Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2002-03-22:
Jeg vil sige til hr. Bjarne Laustsen, at det samme spørgsmål blev stillet under behandlingen af det forrige forslag.
Der gav jeg et svar på det, og det må være nok.
Til fru Lene Garsdal: Jeg kan sige, at vi stemmer for forslaget her, men vi har også sagt, at vi har noget, vi skal have kigget på vedrørende sikkerhedsorganisationer.
Det kommer ikke som noget nyt.
Beskæftigelsesministeren ved godt, at vi har nogle problemer dér, som vi har snakket med ministeren om at vi skal have løst, og så ser vi på, hvor meget vi kan finde ud af i Arbejdsmarkedsudvalget på det punkt.
Charlotte Antonsen (V), 2002-03-22:
Nu fik jeg jo ikke svar fra den socialdemokratiske ordfører, så jeg vil gerne prøve SF's: Hvor småt skal det være?
Når man nu synes, det er så fantastisk nødvendigt, at virksomheder med 5-10 ansatte skal have sikkerhedsrepræsentant og en hel masse andet bøvl, hvorfor foreslår SF så ikke, at man skal gå helt ned til 1 ansat?
Er der nogen begrundelse for det?
Med hensyn til privatlivets fred kan jeg forstå, at det respekterer SF heller ikke.
Man mener, at fordi Arbejdstilsynet kun i få tilfælde har krænket det private hjem, så er der ikke nogen grund til at ophæve reglen. Hvorfor ikke anskue det fra den anden side?
Hvis man alligevel trods alt ikke bryder sig om at komme så tit uanmeldt i private hjem, jamen hvad skal vi så med den mulighed, hvad skal vi så med den regel?
Det er jo allerede sådan i dag, at når politiet har en konkret mistanke om, at der foregår noget ulovligt, så kan man bede om ransagning osv., som hr. Bjarne Laustsen var oppe at fortælle om på en noget anden og noget ejendommelig måde.
Men den mulighed eksisterer jo, hvis der virkelig sker overtrædelser.
Lene Garsdal (SF), 2002-03-22:
Det er til det med sikkerhedsrepræsentanten.
Det kan jeg godt forstå at Dansk Folkeparti har problemer med, for vi havde jo under det forrige indlæg en diskussion om, at der netop er mindst lige så mange arbejdsulykker på de små virksomheder.
Men jeg forstod ikke helt, om det betyder, at Dansk Folkeparti vil stemme for det her forslag alene af den grund, så det vil jeg gerne spørge om.
Bent Bøgsted (DF), 2002-03-22:
Forslaget indeholder jo, som vi har hørt tidligere, fire punkter, og jeg vil starte med aftalemodellen i forhold til mobning, herunder seksuel chikane.
Dér giver forslaget beskæftigelsesministeren bemyndigelse til at afgrænse Arbejdstilsynets tilsynskompetence i forbindelse med sager om overholdelse af reglerne.
Tilsynet kan begrænses, hvis der foreligger en kollektiv overenskomst herom, hvor aftaleparterne er landsdækkende organisationer.
Det er en følge af en indstilling fra Arbejdsmiljørådets medlemmer om, at der kan etableres en model, hvor Arbejdstilsynet ikke skal involveres.
Det kan Dansk Folkeparti støtte.
En ophævelse af hjemmelen til gennemførelse af gebyrbelagte tilsyn i arbejdsmiljømæssigt særlig belastede brancher er det næste punkt.
Dansk Folkeparti er enig i, at de har betalt over skatten.
Vi betaler jo rigeligt i skat i forvejen.
Dansk Folkeparti er ikke tilhængere af, at afgifter og gebyrer kan bruges, som hvad man kan kalde en ekstra skat.
Mange små virksomheder er udsat for et tilsyn, der er urimeligt i forhold til, hvad firmaet beskæftiger sig med.
Det giver en stor administration og unødvendige udgifter.
De vil selvfølgelig stadig væk modtage almindeligt tilsyn samt efter behov.
Det næste punkt er begrænsning af Arbejdstilsynets beføjelser ved privat bolig.
Dansk Folkeparti har aldrig brudt sig om, at Arbejdstilsynet skulle bruge tid på efter vores mening unødvendig chikane af en privat husejer, en gør det selv-mand eller -kvinde, der vedligeholder sin ejendom.
Det er efter vores mening chikane, og der er tale om unødvendig spild af tid for Arbejdstilsynet, der hellere skulle bruge tiden på de firmaer, hvor et besøg virkelig er nødvendigt.
Derfor har vi intet imod, at dette ændres.
Det sidste punkt omhandler pligten til at organisere sikkerhedsorganisation på virksomheder med 5-10 ansatte.
Det har Dansk Folkeparti til gengæld en del betænkeligheder ved.
Vi ved, der findes mange små virksomheder i den størrelse, hvor det virkelig er nødvendigt med en sikkerhedsmand til at varetage den nødvendige kontrol og dermed mindske risikoen for arbejdsulykker ved forebyggende vejledning, men vi er også klar over, at i mange firmaer af samme størrelse vil en sikkerhedsmand være unødvendig og kun give ekstra omkostninger og administrativt besvær og derfor heller ikke have den nødvendige interesse blandt arbejderne. Derfor vil Dansk Folkeparti holde beskæftigelsesministeren fast på § 5, 2. pkt., hvor ministeren kan give regler om opbygning af en sikkerhedsorganisation, hvor dette findes særligt påkrævet, og det er efter vores opfattelse en hel del steder, og her skal en sikkerhedsorganisation opbygges.
Det skal vi efter vores mening arbejde videre med i Arbejdsmarkedsudvalget for at finde en tilfredsstillende løsning på.
Bjarne Laustsen (S), 2002-03-22:
Det er jo en kendt trafik, at man, hvis man ikke selv har flere spørgsmål, kan sende en af sine gruppefæller op, som sandsynligvis heller ikke har læst høringssvarene og ej heller har dem med, for så kunne man se det deri.
Men det er selvfølgelig retsplejeloven, jeg tænker på.
Freddy Dam (V), 2002-03-22:
Jeg synes ikke, at hr. Bjarne Laustsen rigtig fik svaret på spørgsmålet om, hvorvidt politiet efter hans opfattelse uden videre kunne gå ind i private hjem for at tjekke, om arbejdsmiljøregler bliver overholdt.
Bjarne Laustsen (S), 2002-03-22:
Til det sidste spørgsmål, som fru Charlotte Antonsen stiller, vil jeg sige, at jeg synes, at når man er ordfører, skal man prøve at læse de høringssvar, der kommer, og der er givet fyldige svar på det spørgsmål bl.a. fra en meget stor lønmodtagerorganisation i Danmark.
Med hensyn til det andet, om der skal være sikkerhedsorganisation i virksomheder med under 5 ansatte: Det har vi ikke ment hidtil, men hvis Venstre kommer og siger, at de synes, at der skal være en sikkerhedsorganisation, når manden og konen arbejder der, kigger vi gerne på det, men det har nu ikke været det, der har været udgangspunktet.
Sagen er den, at vi kan se, at på de små virksomheder sker der lige så mange, der sker endda flere alvorlige ulykker, og derfor indførte vi det i 1997, og vi synes, det har virket godt, og det har virket endnu bedre, efter at vi indførte de administrative bøder; der fik vi virkelig ryddet
op i det her.
Til hr. Bent Bøgsted
med hensyn til, om der er et behov: Der er et meget, meget stort behov.
Jeg har allerede sagt i mit svar til fru Charlotte Antonsen, at der er en lang række virksomheder, der har et meget dårligt arbejdsmiljø, også i den gruppe, vi her taler om, hvor arbejdsmiljøet er dårligt, og hvor man ikke kan gøre nok.
På baggrund af, at regeringen - desværre med hr. Bent Bøgsteds tilslutning - forringer arbejdsmiljøet, bliver vi jo nødt til at se på, hvordan vi kan forbedre det på et senere tidspunkt.
Det deltager vi meget gerne i, for der er behov for, at vi gør noget; der er ikke behov for, at vi slækker.
Tværtimod er der behov for, at vi strammer yderligere, for vi skal have nedbragt antallet af arbejdsulykker og antallet af fravær fra arbejdspladsen, som skyldes dårligt arbejdsmiljø, og det tror jeg også hr. Bent Bøgsted og Dansk Folkeparti må være enig i.
Charlotte Antonsen (V), 2002-03-22:
Jeg vil da godt spørge i samme boldgade.
Når hr. Bjarne Laustsen er så optaget af, om virksomheder med 5-10 ansatte skal have sikkerhedsrepræsentant, hvad så med dem under 5 ansatte?
Hvorfor skal de så ikke også have?
Hvorfor har man ikke indført det for længst?
Nu har man jo haft 9 år til at overveje situationen.
Jeg kan så forstå, at man ville stemme for den del om mobning, hvis man f.eks. udskilte forslaget om det - sådan må jeg forstå det, hr. Bjarne Laustsen sagde før - og det er da i hvert fald noget, vi så må overveje.
Så vil jeg gerne spørge til det, hr. Bjarne Laustsen sagde om, at politiet må komme rendende i private hjem.
Hvad er det for noget?
Kan politiet bare sådan komme ind i private hjem - eller hvad?
Bent Bøgsted (DF), 2002-03-22:
Hr. Bjarne Laustsen nævnte virksomheder med 5-9 ansatte med sikkerhedsrepræsentanter, og hvor mange sikkerhedsrepræsentanter der var.
Kan hr. Bjarne Laustsen godtage, at det ikke er alle virksomheder med 5-9 ansatte, der har behov for en sikkerhedsrepræsentant?
Og er hr. Bjarne Laustsen i givet fald positivt indstillet over for, at vi under udvalgsarbejdet kigger på problemet med sikkerhedsrepræsentanterne?
Bjarne Laustsen (S), 2002-03-22:
Det siger næsten sig selv, at vi kigger på det forhold her, og vi har allerede set, at forskellige organisationer har lavet nogle aftaler og puttet dem ind i overenskomsten.
Vi tager til efterretning, at det er sådan.
Vi vil også kigge meget på, om indholdet hviler på lovens bogstav og der ikke er nogen forringelse i de aftaler. Så har vi ikke noget imod det.
Der er en lang række spørgsmål, der knytter sig til dem, der ikke har en overenskomst osv., og dem må man også prøve at håndtere.
Men vi mener også, at vi ikke skal gå videre end det her, at det er et skridt, hvor vi må prøve at se på udviklingen og hvordan det ser ud i fremtiden, og så vil vi forholde os til det.
Vi har taget til efterretning, at der er
nogle parter, der har ønsket og prøver som en forsøgsordning at lave det her, og så vil vi kigge på resultaterne deraf.
Charlotte Antonsen (V), 2002-03-22:
Nu kan man jo altid overveje, når man laver lovforslag, om man skal slå fire forskellige ting sammen.
Det kan godt være, at man ikke skulle have gjort det her, for det, jeg hørte nu, var, at hr. Bjarne Laustsen ikke tog afstand fra ændringen vedrørende mobning.
Skal det forstås sådan, at Socialdemokratiet nu støtter, at Arbejdstilsynet ikke længere kan komme ud og blande sig i, hvordan man håndterer mobning, og at man altså nu accepterer, at det er parternes sag?
Charlotte Antonsen (V), 2002-03-22:
Til hr. Ole Vagn Christensen: Vi vil straffe dem, der ikke overholder loven.
Og så skal jeg i øvrigt oplyse, at der er ikke nogen forskel på ulykkesfrekvensen inden for kategorierne af de mindste virksomheder, så der er altså ikke denne statistiske sammenhæng.
Vi ønsker naturligvis, at man skal overholde loven, og her mener vi altså, at virksomhederne skal have bedre tid til at påse det i stedet for at rende og udfylde skemaer og gå på kurser og alle mulige andre bureaukratiske ting.
Det tror jeg samfundet har bedre af.
Bjarne Laustsen (S), 2002-03-22:
Jeg synes, det er dejligt, at Dansk Folkeparti rykker i felten, og at hr. Bent Bøgsted giver udtryk for, at man er betænkelig ved nogle af de ting, som man måske har nikket til i anden sammenhæng.
Det drejer sig selvfølgelig om det punkt, som vi andre har berørt også, at det at fjerne de små sikkerhedsgrupper ikke er godt.
Jeg vil gerne høre: Hvis man kigger på det her lovforslag samlet og alle de ting, der er sket i den korte tid, hr. Bent Bøgsted har været medlem af Folketinget, hvor man har stoppet BST-udbygningen og centraliseret Arbejdstilsynet, vil Dansk Folkeparti så, hvis det viser sig, at der kommer en stigning i antallet af arbejdsulykker, fordi man fjerner de her rettigheder fra folk, være med til at gøre noget ved det?
Hvis alle de her ting fører til en stigning i antallet af arbejdsulykker, hvad vil Dansk Folkeparti så gøre ved det?
Ole Vagn Christensen (S), 2002-03-22:
Ja, det er helt klart, at jeg må fylde lidt mere på, nemlig et spørgsmål om, hvorfor det er uværdigt, at den svage part på virksomheden har lov til at vælge en sikkerhedsrepræsentant, som er ligeværdig, når det drejer sig om arbejdsmiljøspørgsmål, og har lige så stort ansvar som ledelsen for, at sagerne bliver rejst.
Det, jeg kan se, at fru Charlotte Antonsen kæmper for, er sådan set, at man ikke skal have lov til at have en sådan repræsentant, men at hver enkelt skal have lov til at gøre, næsten som det passer ham.
Hvis ikke arbejdsgiveren er opmærksom på det, må man bare erkende, at så bliver risikoen for ulykker større, og derfor var mit spørgsmål i første omgang: Hvad er det, man yderligere vil sætte ind i form af straffeforanstaltninger over for dem, der overtræder reglerne?
Lene Garsdal (SF), 2002-03-22:
Til fru Charlotte Antonsen: Vi har sådan set heller ikke noget imod, at man lovliggør, at Arbejdstilsynet ikke har større adgang, end det er tilfældet her.
Jeg synes bare, det måske var lidt absurd, fordi det er så sjældent, den bliver anvendt.
Det er vi glade for.
Og så til det med de fem ansatte.
Nu har jeg ikke set noget statistik over ulykkesfrekvensen i virksomheder med 1-5 ansatte
, men jeg vil svare ligesom hr. Bjarne Laustsen: Hvis Venstreregeringen er interesseret i det, ser vi da gerne på det.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-03-22:
Jeg vil gerne takke for debatten.
Da jeg som ny beskæftigelsesminister tiltrådte, modtog jeg høringssvarene til det tidligere lovforslag, som var sendt i høring, og det fremgik jo af svarene, at de strittede i vidt forskellige retninger.
Derfor følte jeg, at jeg burde bede parterne om endnu en gang at kigge på arbejdsskadebegrebet, og derfor har vi grebet reformen an på den måde, at vi først tog den del, der handlede om de ting, vi kunne gøre administrativt for at sikre, at der blev kortere sagsbehandlingstider.
Parterne er så blevet bedt om at se på reformen og arbejdsulykkebegrebet, og jeg forventer at få en tilbagemelding i juni måned, hvorefter vi tager stilling til, hvad der skal ske med resten af reformen.
Jeg vil godt sige, at det jo er et vigtigt område, vi arbejder med her, og man kan jo også se af de eksempler, der er fremme i den offentlige debat, at opfattelsen jo på en række punkter har ændret sig noget i forhold til den vistnok 30 år gamle lov, vi arbejder med her.
Så jeg vil give tilsagn om hurtigt og omhyggeligt at besvare alle spørgsmål i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Det er jo kompliceret stof, vi taler om her, og derfor giver jeg et tilsagn om en hurtig og effektiv indsats.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-22:
Vi synes, at det er et forslag, vi skal og kan støtte.
Det er et område, som det er vigtigt at få gjort noget ved.
Vi beklager, at man ikke kan få det hele klaret på én gang, men vi var også kritiske over for Socialdemokratiets og De Radikales, var det vel, forslag, L 24 og L 25, for vi synes ikke, at vi er færdige til at tage stilling til det dér arbejdsskadebegreb.
Det er ikke tilstrækkeligt afklaret.
Så vi synes, det er fair nok, at man tager første del her.
Vi beklager, ligesom vores tidligere ordfører, at ikrafttrædelsen bliver skudt lidt for længe til den 1. januar.
Der er ting, vi gerne ville bore i, men vi synes, at elementerne er gode nok.
Vi er lidt spørgende over for, at man diskriminerer for skader som følge af forventede påvirkninger.
Det gør man åbenbart i det lovforslag her, så vidt jeg forstår.
Jeg synes, at det jo er en diskussion, som er meget principiel, for skal det være sådan?
Så er der hele det dér problem med arbejdsskadebegrebet, og der vil vi lægge meget vægt på, at regeringen mener det alvorligt og skubber på det udvalgsarbejde, selv om det er svært, så man får gjort noget ved det.
Man må ikke udsætte ikrafttrædelsen eller følgevirkningen af et nyt arbejdsskadebegreb, når man kommer igennem med det.
Vi ville gerne have, at det arbejde virkelig bliver intensiveret, for vi synes, at det er vigtigt at komme videre
Arbejdsskader er noget skidt, og vi skal gøre noget ved det.
Lars Barfoed (KF), 2002-03-22:
Da den konservative ordfører, fru Charlotte Dyremose, ikke kan være til stede, skal jeg holde det konservative indlæg her under førstebehandlingen.
Der har i visse sager været rejst kritik af længden af den samlede sagsbehandlingstid i arbejdsskadesager.
I dette forslag forsøger man at imødekomme noget af denne kritik ved at stramme op på sagsbehandlingstiderne, og det ser vi i Det Konservative Folkeparti særdeles positivt på.
Vi er helt enige i, at den samlede afgørelse ikke blot vil være med til at forkorte sagsbehandlingstiden, men også være med til at gøre sagsbehandlingen mere overskuelig og forståelig for skadelidte og efterladte. Den anden hoveddel af forslaget, som giver selvstændige erhvervsdrivende og medarbejdende ægtefæller mulighed for at blive sikret efter loven, er et gammelt konservativt ønske.
Vi mener kun, det er naturligt, at også selvstændige har mulighed for at have det sikkerhedsnet, der ligger i en sådan forsikring.
Det sætter dem ganske klart i en uholdbar situation, når skaden er sket og det viser sig, at man ikke er forsikret.
Med dette lovforslag genindføres muligheden for, at selvstændige frivilligt kan tilslutte sig en forsikring.
Det er vigtigt for os Konservative, at ordningen netop er frivillig, så vi ikke pålægger de små virksomheder unødige udgifter og besvær.
Mange selvstændige har valgt at tilslutte sig en frivillig ordning, og det skal de selvfølgelig også i fremtiden have mulighed for.
Derfor er vi Konservative meget glade for den ordning, som her bliver foreslået.
Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2002-03-22:
Det lovforslag, vi skal behandle i dag, er et led i den proces, som blev sat i gang, efter at vi havde haft den tidligere SR-regerings forslag om sikring mod følger af arbejdsskade til første behandling.
Dengang var Dansk Folkeparti positive over for forslaget fra SR, men afviste det alligevel, fordi der var punkter, hvor vi ikke var enige, blandt andet om selvstændiges tvungne medlemskab af arbejdsskadeforsikringen. Men vi sagde også, at lovforslaget skulle bruges som udgangspunkt, og det vil vi mene sker nu.
Der er tale om sagsbehandlingstider for sager om ulykkestilfælde og kortvarige skadelige påvirkninger af højst 5 dages varighed på 3 måneder, efter at Arbejdsskadesstyrelsen har modtaget anmeldelsen.
For sager om pludselige løfteskader og erhvervssygdomme er fristen 6
måneder.
Det er en klar forbedring for de skadelidte, og vi må være meget opmærksom på, at det også bliver overholdt.
Jeg er desværre lidt i tvivl på dette punkt om, hvordan det indvirker på eksisterende sager, hvor der er mange, der går og venter på en afgørelse, for det er dem, der på nuværende tidspunkt virkelig har brug for hjælp.
Det bliver noget, vi må drøfte i Arbejdsmarkedsudvalget, men det kunne jo også være, at beskæftigelsesministeren kunne give et svar nu.
Det ønsker Dansk Folkeparti bliver på frivillig basis, da vi ikke mener, det er hensigtsmæssigt at tvinge selvstændige med i ordningen.
Endvidere bliver der udvidet adgang til behandlingsudgifter ud over sagsbehandlingstiden, der nu bliver nedsat, hvorfor behandlingen hos specialister ikke altid kan være færdig.
Vi er sikre på, at der bliver en del at arbejde med i udvalget, når alle har fået nærlæst forslaget flere gange.
Der er især et punkt, som jeg savner, og som næsten aldrig bliver omtalt af nogen; det er psykiske arbejdsskader.
Jeg ved, det er svært at se på folk, om de har lidt psykisk skade, men det er langt værre end at få en fysisk arbejdsskade.
Og jeg mener, vi skal arbejde lidt videre med, hvordan vi tackler det.
Samtidig må vi ikke glemme den sidste del af arbejdsskadereformen, som gerne skulle komme omkring sommer.
Men vi ser frem til det yderligere arbejde med arbejdsskadereformen.
Charlotte Antonsen (V), 2002-03-22:
Ja, vi er interesseret i at afskaffe det for de 5-10 ansatte, som det også fremgår af lovforslaget her.
Men SF og Socialdemokratiet kan åbenbart heller ikke argumentere for, at grænsen lige præcis skal gå ved 5. Vi ændrer grænsen fra 5 til 10, fordi der ikke er noget statistisk belæg for, at den skal ligge ved 10. Og der er altså heller ikke noget statistisk belæg for, at den skal ligge ved 5. Så det halter lidt med argumentationen.
Jeg er glad for, at SF ville kunne støtte arbejdstilsynsdelen alene.
Så er der da lidt progressivitet i udviklingen i SF.