Elisabeth Arnold (RV), 1998-01-20:
Til den forrige ordfører, til hr. Kristen Touborg, vil jeg blot anføre, at i vurderingssystemet i Danmark er det ikke embedsmænd, men folkevalgte lægfolk, som skal rundt og vurdere ejendommene i den kreds, vurderingsinstitutionen ligger i, og det er en betingelse, at det ikke er kommunen, altså ikke embedsmændene, der bestemmer, hvad vurderingerne skal være.
Det er altså lægfolk, der er ude og vurdere, hvad en ejendom skal handles til, eller hvad den står til i markedsværdi.
Så ligger der yderligere i det, at det selvfølgelig er afgørende for vurderingen, om det er en landbrugsejendom, eller om det er et parcelhus, men det er altså ikke embedsværket, der vurderer den pågældende ejendom, det er lægfolk, der arbejder i vurderingssystemet.
Det er jo også derfor, at vi har de problemer, der har været årsag til dette forslag, nemlig at der sker forskelsbehandling fra den ene vurderingskreds til den anden.
Det er altid problemet, når man beskæftiger sig med et decentralt system og med et system af lægfolk, at man kan risikere, at der er forskellige resultater i forskellige egne af landet.
Borgerne bliver selvfølgelig ramt som af lyn fra en klar himmel, når de tror, de har investeret i en lille landbrugsejendom og får at vide af ejendomsmæglerne, at ejendommen er vurderet efter bondegårdsreglen, og så opdager ved næste vurdering, at det er den pludselig ikke mere, nu er den blevet et parcelhus i stedet for.
Det er i virkeligheden de sager, der er årsag til, at dette forslag er fremsat.
Jeg synes, der er store problemer i det her, og hvis vi laver alt for håndfaste, fuldstændig skematiske regler, som forslagsstillerne gerne vil have, risikerer vi, at man blot ved at anskaffe sig to får og fem høns kan få sin vurdering kraftigt nedsat og dermed sine ejendomsudgifter kraftigt nedsat ved at hævde, at man har landbrug, selv om enhver kan se, at det bare er et stort parcelhus, at det i virkeligheden er en beboelse og ikke noget som helst andet.
Derfor synes jeg, at man skal være meget opmærksom på, at det stadig væk skal være en skønsmæssig vurdering, om det er en beboelse, eller det er en landbrugsejendom. På trods af at det var en meget fin og grundig fremstilling, skatteministeren gav, af, hvad det er for kriterier, vurderingsmændene lægger til grund, synes jeg alligevel godt, man kan bruge noget tid i udvalget på at spørge ministeren: Er reglerne klare og tydelige nok?
Trænger vi til yderligere klargøring af de forskellige kriterier, der ligger til grund?
For det er da utilfredsstillende, hvis vi udsætter nogle borgere for det chok, det er, at de har købt en ejendom på nogle forkerte betingelser.
Hvem er det, der har lovet de betingelser?
Det har muligvis været ejendomsmægleren eller sælgerne, og dem kan vi altså ikke her i Folketinget være bundet af.
Det er jo også noget med at sætte sig ind i, hvordan systemet fungerer.
Men problemer har der været.
Vi har alle sammen fået henvendelser
fra folk, der er kommet i klemme, og vi skal på en eller anden måde sørge for, at reglerne er forståelige og til at have med at gøre også for dem, der i praksis skal arbejde i vurderingssystemet, og de folk, der skal leve under det.
Vi kan fra radikal side ikke sige andet, end at vi faktisk synes, at systemet fungerer godt nok, som det gør, fordi der også er klagemuligheder i det.
Men på en eller anden måde skal der være nogle regler, som vurderingsfolkene kan gå efter, og derfor ser vi frem til at kigge på nogle detaljer i udvalget, men som udgangspunkt mener vi faktisk, at systemet fungerer godt nok.