runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-10:
Nej, der bliver ikke færre penge, men der bliver heller ikke flere penge.
Hvis jeg var kommune og hørte det budskab og samtidig lyttede til, hvad det er for nogle forventninger, der stilles om, at der nu rigtig skal sættes ind med forebyggelse, og at der skal gøres en hel masse, som ikke er gjort før, så ville jeg godt nok spørge mig selv om, hvor de penge skulle komme fra.
Og det er vel egentlig den bekymring, vi skal tage alvorligt.
Er det sådan, at man kan få en hel masse mere forebyggelse, uden at der er flere penge i det?
Det har jo netop været den vinkel, der gør, at vi er bekymrede over, at man laver en reform af denne her art og skruer forventningerne op og samtidig taler om udgiftsneutralitet.
Så vil jeg med hensyn til den statslige sundhedsskat spørge: Kunne fru Birthe Skaarup ikke bare forklare mig meget kort, hvad det geniale er i, at man laver en statslig sundhedsskat, som ikke har noget at gøre med den reelle økonomi, men som bare er på 8 pct.?
Skal borgerne være særlig glade for det?
Birthe Skaarup (DF), 2005-06-10:
Nu ved vi jo alle sammen efterhånden, hvordan økonomien skrues sammen i denne her reform, også sundhedsreformen, nemlig ved, at vi får en sundhedsskat, at der bliver en meraktivitetspulje, at kommunerne skal betale for deres borgere osv. osv.
Der bliver hverken flere eller færre penge i det her system.
Det kan godt være, der bliver flere penge, men der bliver ikke færre penge.
Patienterne skal behandles i det danske sygehusvæsen, de skal have en genoptræning, der bliver ikke færre penge.
Udligningsprincippet bliver også brugt her, og det vil jo klart vise, hvordan kompensationen bliver.
Det bliver, nøjagtig som det er i dag, hvor vi har det totale udligningsprincip, hvor vi har et bloktilskud, der tilfalder det enkelte amt i øjeblikket.
Sådan bliver det.
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-10:
Nu har Dansk Folkeparti i modsætning til os valgt at lægge sit, jeg havde nær sagt gode navn til økonomidelen og hele finansieringsdelen i den her sundhedsreform.
Vi kan ikke finde nogen andre, der vil komme med nogen dokumentation for eller bare en anbefaling af, at det her kunne være en god idé – ikke nogen som helst, der har forstand på det.
Hos dem, der skal have ansvaret for økonomien, nemlig kommunerne, begynder nervøsiteten også at brede sig.
Så det kunne jeg godt tænke mig at høre en kommentar til.
Birthe Skaarup (DF), 2005-06-10:
Når der i det danske sygehusvæsen skal laves de her genoptræningsplaner eller handleplaner, hvad man nu vælger at kalde dem, sker det naturligvis på sygehuset, men det er da klart, at den praktiserende læge skal meget mere ind i hele patientbehandlingsforløbet sammen med kommunen.
Det er da klart, at det samarbejde, som vi nogle gange har set var ikkeeksisterende mellem den praktiserende læge og patienten, skal i højsædet.
Det er da klart, at den praktiserende læge også her vil gå aktivt ind og deltage i patientens genoptræning.
Anne Baastrup (SF), 2005-06-10:
Det er lige præcis svar af den her karakter, der gør mig meget, meget nervøs på vegne af de mennesker, der skal udsættes for en behandling, hvor de efterfølgende skal genoptrænes, når fru Birthe Skaarup, som har været et centralt led i hele det her forhandlingsforløb, kan sige, at der må være en eller anden person, en eller anden; ikke noget med i hvilket regi, ikke noget med, om det er en regional forpligtelse eller en kommunal forpligtelse eller måske den nabokommunes forpligtelse, hvor patienten hellere vil være.
Der ligger en aftale, hvor hele det danske forvaltningssystem, sundhedssystem og sociale system vendes rundt, og så siger en af hovedforhandlerne: Der er en eller anden person, som vistnok på et eller andet niveau er ansvarlig.
Birthe Skaarup (DF), 2005-06-10:
Vi kan sikre den patient, som vi faktisk også var inde på det i aftalen, ved at vi laver et formaliseret samarbejde mellem sygehusene og kommunen, så man på en eller anden måde får en ansvarlig person, der står for at få denne her person videre i den genoptræning, som måske afsluttes i nærmiljøet.
Anne Baastrup (SF), 2005-06-10:
Forudsætningen for, at den pågældende person kan komme videre i sit liv, er hurtig, effektiv genoptræning med det samme.
Hvordan mener fru Birthe Skaarup, at denne patient er sikret?
Det er naturligvis meget ofte pårørende, der skal gå ind at hjælpe.
Hvordan kan vi sikre en sådan patient?
Birthe Skaarup (DF), 2005-06-10:
Man kan jo nogle gange forstå tingene, som man har lyst til, men det er klart, at når vi siger, at der skal være bedre sammenhæng i hele patientbehandlingsforløbet, så gælder det fra dag et.
Når en patient kommer ind, så skal der være en sammenhæng på den måde, at man møder en sygeplejerske eller en eller anden kontaktperson, der fører en gennem systemet.
Når man er færdig i sygehusvæsenet, skal man have den sygehusbaserede genoptræning, og ude i kommunen skal man have et tilbud i nærmiljøet.
Det kan være nøjagtig der, hvor patienten bor i nærmiljøet, men det kan også være i samarbejde med en anden kommune.
Jeg ved ikke, om fru Line Barfod fik svar på spørgsmålet, men ellers må jeg jo høre det igen.
Line Barfod (EL), 2005-06-10:
Jeg kan altså forstå, at den lange tale, som fru Birthe Skaarup holdt om, at denne reform medfører en større sammenhæng for patienterne, alene bygger på, at man i lovforslaget viderefører det, der allerede står i loven i dag om, at de skal have en handlingsplan.
Det synes jeg er im ponerende at sælge som et stort fremskridt med en reform, men sådan kan man jo vægte tingene forskelligt.
For en del patienter er det jo en stor belastning at blive indlagt på sygehus, og der kan det være en fordel, hvis man i stedet kan blive behandlet i sit eget hjem.
Der er nogle sygehuse, der så småt er i gang med, at personalet kommer ud i patientens hjem og behandler der, så vedkommende slipper for at blive indlagt.
Men det, vi kunne høre på den høring, vi holdt om økonomien og hele den måde, reformen her bygges op på, var, at man kunne risikere, at sygehusene fremover ikke kunne lave forsøg med den slags, fordi det direkte er i modstrid med den måde, finansieringen lægges op på.
Det er altså ikke forbudt, men de har bare ikke finansiering til det.
Er det Dansk Folkepartis måde at skabe mere sammenhæng og bedre forhold for patienterne på?
Birthe Skaarup (DF), 2005-06-10:
Den bedre sammenhæng skal naturligvis ses derved, at når patienter er færdigbehandlede i det danske sygehusvæsen, bliver der udskrevet disse handlingsplaner, som der også skulle udskrives nu, men som i mange tilfælde ikke bliver lavet.
Det skal der naturligvis strammes op på, for den handlingsplan skal jo følge patienten i det videre forløb, når vedkommende skal i gang med en genoptræning i kommunerne.
Line Barfod (EL), 2005-06-10:
Jeg tror, at de fleste, der beskæftiger sig med sundhedsvæsenet, har den opfattelse, at det ville være godt, hvis der kunne skabes en større sammenhæng for det enkelte menneske, både i patientforløbet og i det forhold, at man også, som man jo ofte er nødt til, skal have involveret socialforvaltningen og andet.
Det, jeg gerne vil høre, er: Hvad er det i dette lovforslag, som gør, at der skulle blive større sammenhæng?
Det må da give mindre sammenhæng, end hvis det som i dag ligger i amterne.
Derfor vil jeg gerne høre: Hvad er det i dette lovforslag, som Dansk Folkeparti mener giver en større sammenhæng for den enkelte patient og en bedre mulighed for at have et forløb, der hænger sammen, og nogle personer, der sørger for, at der er sammenhæng hele vejen?
Jørn Dohrmann (DF), 2005-06-14:
Det er netop derfor, vi har lovforslaget her, nemlig for at sikre det overordnede planhensyn.
Vi har fuld tillid til, at kommunerne kan planlægge sig ud af de her ting.
Vi regner ikke med, at der bliver de problemer, som Socialdemokratiet ligesom maler stort op her.
Vi har bare et instrument, hvis ikke de lever op til det, som vi fra statens side synes, de skal gøre.
Vi har så en mulighed for i første omgang at tage en diskussion med kommunen og sige, at det måske ikke lige er det, vi ønsker, at vi godt kunne tænke os noget vejudvikling, eller hvad det end kunne være.
Derfor mener jeg, at det er godt, at vi har en lov, som er fremtidssikret på det her område, så vi ikke kommer i en uheldig situation, hvor kommunen kunne skalte og valte, som de havde lyst til, og vi ingen hånd i hanke havde med det.
Det har vi her.
Vi regner ikke med, at vi egentlig får den store brug for det, men det er altid bedre at sikre sig, nu hvor vi laver det om, i stedet for ikke at gøre noget.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-06-14:
Jeg synes, vi har brug for i den videre debat at få afklaret, i hvilke tilfælde Dansk Folkeparti forestiller sig, at ministeren skal gribe ind?
Er det, når der er statslige interesser involveret?
Er det, når den ene kommune henvender sig og klager over den anden kommunes aktion, eller hvad er det?
Dansk Folkeparti hænger sig nemlig her i et figenblad, der – så vidt jeg kan se – ikke er større, end det har været hele tiden.
Det er jo ikke noget nyt.
Derfor vil jeg gerne bede Dansk Folkepartis ordfører om at konkretisere – for der må virkelig være tale om skriftlige aftaler med miljøministeren om det – i hvilke tilfælde den siddende miljøminister skal gribe ind, for at det har nogen som helst relevans at kunne bruge det som et argument i den her debat.
Så hvad er det for en aftale, Dansk Folkeparti har?
Jørn Dohrmann (DF), 2005-06-14:
Det, vi forholder os til, er netop, at man, hvis der skulle opstå nogle situationer, hvor vi siger, at det her kunne være godt, at staten gik ind og foretog de overordnede planhensyn, så er der en mulighed med loven, som den bliver her.
Derfor er det også vigtigt, at staten indgår i et samspil med kommunerne, bliver mere aktiv i rollen, så vi kan sige, hvordan vi kunne ønske os udviklingen på det her område.
Her har vi altså nogle håndfaste instrumenter, som vi kan gribe til, hvis der skulle opstå problemer.
Jeg anerkender, at Socialdemokratiet bare vil lade det sejle derudad uden at have nogen håndtag at gribe fat i, men der har Dansk Folkeparti altså vurderet, at det er meget, meget fornuftigt, at vi kan gå tilbage til lovforslag nr. L 93 M051S44234589KAJE.FM.FM Page 4550 Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM og sige, at her er det nu, hvor man skal have den aktive rolle for at sikre det overordnede planhensyn.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-06-14:
Jeg har det lidt ligesom et orkestermedlem, som nu sidder og skal spille en symfoni i otte satser, som vi er i gang med forud for ottende sats.
Der er to ting, man overvejer.
Den ene er de mislyde, der har været i orkestret, inden vi kom hertil – dem har der været en del af –
og den anden er, at man, når man har spillet syv satser, også begynder at blive lidt mør, og det er vel det, der er ved at ske nu.
Jeg vil sige, at den sidste sats plejer at være en glad sats.
Det plejer at være sådan en polkalignende sag, og det er det også for mig her.
Den nye plantype, nemlig de regionale udviklingsplaner, mener jeg skaber et nyt instrument, som giver en vision og en strategi for et lokalområde.
Det vil være en plan, som ikke skal lave det arealbogholderi, som man tidligere har beskæftiget sig med, men som skal skabe en vision og en sammenhæng, og her er det særlig vigtigt, at den regionale erhvervsudviklingsstrategi, som udarbejdes af de lokale vækstfora, kommer til at være med til at danne grundlaget for visionen på erhvervsområdet.
Det er et nyt planinstrument, og jeg tror, at det bliver et vigtigt planinstrument.
Det er jo sådan i de nye regioner, at man har sundhedsområdet, udviklingsområdet og det sociale område, så det at have den regionale udviklingsplan vil danne et meget vigtigt arbejdsområde i de nye regionsråd.
Staten overtager eller fortsætter den overordnede planlægning og laver et grundlag.
Dermed kan principperne i fingerplanen fortsættes, og fingerplanens struktur kan blive overholdt.
Centralt i hele det her planlægningsinstrument, den nye type planer, er kommuneplanen.
For mig har det været centralt, at man, når man som borger går til borgermøde og skal tale om udvikling i egen kommune, så taler direkte til dem, som fysisk sidder og foretager planlægningen.
Dermed kan det siges, at der er opstået en nærhed, og at man får indflydelse.
Kommuneplanen overtager en stor del af regionplanens område for både byer og det åbne land, og derudover overtager kommunerne jo VVM-området.
Det betyder, at man skal opbygge en kompetence på det område, og så er der den særlige krølle, at for større husdyrbrug gælder det, at VVM skal til staten til kontrol i de første 2 år af forløbet her.
Så for mig og for Det Konservative Folkeparti er det her et godt instrument og en god afslutning på en lang dag.
Steen Gade (SF), 2005-06-14:
Jeg kunne høre, at den konservative ordfører var meget begejstret for de regionale udviklingsplaner og dermed også for, at der skal laves en erhvervsudviklingsstrategi.
Hvis den sammenhæng ikke sikres, er det, at vi risikerer, at kun prioriteringerne fra disse vækstfora, som er den drivende kraft i regionsrådet, kommer igennem.
Da de i forvejen er ganske stærke i hele konstruktionen, er der jo en kæmperisiko for det.
Det er her, jeg i hvert fald tror, at kæden hopper af, for det er der jo ikke sikkerhed for i konstruktionen.
Det er jo lige præcis det, der ikke er sikkerhed for.
Det er jo derfor, vi er bekymrede for, at en erhvervsudviklingsstrategi på regionalplan ikke bliver set i sammenhæng med natur og i sammenhæng med miljø i øvrigt.
Det kan ikke rigtig føre til andet end en slags konklusion om, at det er det, der er the missing link i den her konstruktion.
Det er derfor, vi er kritiske over for den.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-06-14:
Jeg kunne forstå det, hvis hr. Steen Gade argumenterede for, at de regionale udviklingsplaner skulle være bindende – det er jo et instrument, som vi kender med regionplanen – men at der skulle være et missing link i forhold til naturen, kan jeg altså overhovedet ikke få øje på.
Der er jo tale om, at regionsrådet her tager ansvar for en plan, som skaber balancen mellem visionen på den ene side og naturen og de bestående ressourcer på den anden side.
Det bliver naturligvis regionsrådets opgave at skabe denne balance, og hvis ikke på anden måde, vil jeg her bringe en klar opfordring til, at man sikrer en balance i de regionale udviklingsplaner, så det ikke alene er erhvervsinteresser, der bliver varetaget.
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-14:
Heller ikke dette lovforslag ønsker jeg egentlig sådan at køre en stor skræmmekampagne om.
Jeg håber og tror selvfølgelig på, at kommunalbestyrelserne vil være deres opgave voksen, og især tror og håber jeg på, at borgerne her til efterårets valg vil stemme nogle politikere ind, som vil være klar over, at der pålægges dem et enormt ansvar for at sikre det danske land og den danske natur i fremtiden.
Det, jeg står helt uforstående over for i dette lovforslag, er, at man vælger at smide et redskab ud, uanset at man kan diskutere, om man kunne lave en bedre regionalplanlægning med mere strategisk og større sammenhæng mellem naturplanlægning, trafikplanlægning, erhvervsplanlægning osv. osv. osv.
Der er jo masser at gøre bedre.
Så udgangspunktet her har ikke været, om man kunne gøre det bedre.
Udgangspunktet har været en amtspsykose, der hedder, at alt, hvad amterne gør, vil vi bare have væk.
Man har så simpelt hen bare fjernet hele den regionale planlægning og dermed smidt barnet ud med badevandet, smidt et ret væsentligt redskab i forvaltningen af det danske land helt ud.
Det kan vi ikke støtte i Det Radikale Venstre.
Vi forstår det ikke.
Det har ikke nogen faglig, det har ikke nogen saglig baggrund.
Det er stik imod Strukturkommissionens anbefalinger.
Det er stik imod anbefalingerne fra stort set alt, hvad der kan krybe og gå af eksperter på det her område.
Derfor må jeg sige, at vi agter at stemme imod det.
Vi er kede af, at vi ikke har kunnet få nogen forhandlinger på det her område.
Selv om vi ikke tør spå, hvor galt det går, forstår vi ikke, at man ikke ønsker den form for redskab i planlægningen i Danmark.
Steen Gade (SF), 2005-06-14:
Først vil jeg sige, at det er blevet påpeget, at det her forslag er i modstrid til Strukturkommissionens anbefalinger eller konklusioner.
Jeg vil tilføje, at det også er i modstrid med alle de høringssvar, der ligger til Strukturkommissionen, f.eks. fra Miljøministeriet.
Det var godt nok en anden miljøminister, men det er i modstrid med de meldinger, der er kommet – ikke sådan, at man kan sige, at det er hundrede procent i modstrid, men dog sådan, at hele tonen er en helt anden, fordi man faktisk i Miljøministeriets høringssvar lagde vægt på nytten af og påpegede behovet for et regionalt niveau på en eller anden måde i forhold til planlægning.
Så vil jeg sige, at de regionale udviklingsplaner efter vores opfattelse burde være bindende.
Page 4552
Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM man kan næsten sammenligne dem med EUKommissionen.
Det kommer til at være vækstforaene – der i høj grad er tynget af erhvervsindflydelse, hvilket ikke behøver at være dårligt – som sidder med initiativet, og regionsrådet er udset til den sådan set svære opgave at få det til at hænge sammen med andre prioriteringer.
Der ville vi have syntes, at det eneste rigtige var, at sådan en planlægning skulle ses som en helhed.
Det er jo et af vores meget store kritikpunkter i forhold til den her del af kommunalreformen, at vi ikke har en sammenhæng mellem erhvervsudviklingen regionalt og så alle de elementer, som hører til miljøområdet.
Det næste, jeg vil sige, er, at det egentlig er træls, for at sige det på jysk, at vi får en lovgivning, som ikke rigtig er gearet til det, vi står over for.
Vi står faktisk efter min opfattelse over for på naturområdet at burde skulle tage nogle meget større beslutninger om nogle spredningskorridorer, om skabelse af naturområder, som ikke bare er de hårdtbeskyttede naturområder, ikke bare er Natura 2000-områder, ikke bare er § 3områder, men resten af vores landskab.
Her mangler vi faktisk et instrument.
Her mangler vi faktisk at gå et skridt fremad, og det er, som om det er meget svært at se, hvordan vi skal gå det skridt fremad i den her reform.
Den eneste, jeg kan vende mig til, ligesom jeg har gjort det hele dagen, er til miljøministeren og sige: Skal vi have sådan noget på banen, må det være i det centrale element og i nationale planer for naturen, f.eks. ved at skabe en naturplan for Danmark, som virkelig vil betyde noget.
Men det er sådan set kun, fordi jeg står lidt i afmagt og siger, at vi ikke får det nødvendige instrument på regionalt plan.
Jeg synes, at det er en skam, at vi ikke har forståelse for det hos regeringspartierne.
Jeg håber, at vi kan få det, for så må vi måske vende os til staten og det instrument, der kan ligge i at lave en landsdækkende planlægning på naturområdet, eller hvordan vi i øvrigt kan reparere på det.
Med hensyn til kvalitetsstyringsordningerne har jeg forstået, at man ikke vil lave kvalitetsstyringsordninger for planlægning, VVM og landzonesager.
Det er ikke særlig opløftende, og derfor vil jeg opfordre Folketinget, som nu er ved at samles, til at stemme for alle oppositionens ændringsforslag.
Så ser vi, om det lykkes.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-06-14:
Jeg mener, at der i vækstforaene er fundet en spændende sammensætning og balance, og det er der imellem erhvervsinteresser, uddannelsesinstitutioner, kommunale repræsentanter og regionale repræsentanter.
Det vil sige, at man her får et dynamisk forum, som vil være i stand til at håndtere den erhvervsudviklingsstrategi, som skal gælde for regionerne, og indarbejde de, hvad kan man sige, visioner.
M051S44234589KAJE.FM.FM Page 4551 Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM Men det er da naturligt, at det ikke må ske på bekostning af naturen, at det ikke må ske på bekostning af vandindvindingsinteresser, og at det ikke må ske på bekostning af råstofinteresser.
Den overordnede planlægning skal sikre, at der sker en præcis opdeling, således at det ikke bliver erhvervsinteresser alene, men at vi også sikrer, at naturinteresserne bliver varetaget.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-06-14:
Det er, om Dansk Folkeparti deler den opfattelse, at kommunerne ikke er store nok, når man snakker om at planlægge større erhvervsområder, større trafikanlæg, grundvandsbeskyttelse og håndtering af affald.
Er Dansk Folkeparti af den opfattelse, at sådan nogen ting er grænseoverskridende i forhold til kommunerne, og at man derfor er nødt til at have en eller anden overordnet myndighed ind over?
Det er fra Socialdemokratiets side optimalt set regionerne, hvor det fra Dansk Folkepartis side selvfølgelig nok er noget andet, men er det et argument, der overhovedet kan finde genklang i Dansk Folkeparti?
Eller er Dansk Folkeparti af den opfattelse, at det er fint, at enhver kommune hytter sit og ikke tager hensyn til, hvad der sker i nabokommunerne?
Torben Hansen (S), 2005-06-14:
Det har jeg heller ikke på noget som helst tidspunkt sagt at man var forpligtet til, overhovedet ikke.
I princippet kan man sådan set træffe alle de dumme beslutninger, som man vil, og det er jo en af dem, der er på vej her.
Det, vi kan se her, er, at regeringen sammen med Dansk Folkeparti har gjort en dyd ud af ikke at ramme noget, der ligner synspunkter fra Strukturkommissionens betænkning; har gjort en dyd ud af ikke at ramme noget, der ligner oppositionens synspunkter.
Det synes jeg er ærgerligt.
Jeg synes, det er synd og skam, for det er det åbne danske land, det går ud over, og det er det danske grundvand, det går ud over.
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-14:
Nu er det en kendt sag, at Dansk Folkeparti har meget stor tillid til ministerens dømmekraft i den her slags sager.
Men jeg forstår ikke helt, hvad det er, hr. Jørn Dohrmann sigter til i lovgivningen, når han siger, at der bliver lagt mere ansvar hos staten og ministeren.
For det, som lovforslaget går ud på, hvis jeg har læst det rigtigt, er vel generelt at ophæve de bindende regionale planer og så lægge det ud til kommunerne at kunne fastlægge dem.
Så er det rigtigt nok, at der gives nogle bemyndigelser til ministeren hist og pist, men den grundlæggende tanke er vel, at det er kommunerne, der skal træffe beslutning om de lokale planer.
Er det ikke korrekt forstået?
Steen Gade (SF), 2005-06-14:
Det er et spørgsmål til Venstres ordfører om, hvorfor det ikke må være bindende udviklingsplaner.
Kan Venstres ordfører ikke se, at den konstruktion, der nu laves, kan give anledning til ufattelige konflikter og til, at man ikke kan få taget hensigtsmæssige beslutninger, at man ikke får foretaget de nødvendige afvejninger?
Man kan ikke være sikker på, man har en hensigtsmæssig sammenhæng mellem vandindvindingstilladelser, råstofudnyttelse og andre elementer, som er nødvendige at få tænkt sammen.
Spørgsmålet er: Hvorfor ikke bindende?
Eyvind Vesselbo (V), 2005-06-14:
Det er, fordi vi ikke har den samme mistillid til kommunalbestyrelserne og kommunalbestyrelsesmedlemmerne, som hr. Steen Gade har.
Hr. Steen Gade er jo en bekymret mand.
Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM
jo også høre, når hr. Steen Gade står her på talerstolen og udtaler sin bekymring.
Det er klart, at man kan forestille sig alting.
Man kan forestille sig, at kommunalbestyrelsen går ind og siger, at nu vil den simpelt hen ikke være med til noget som helst af det, som regionen foreslår.
Sådan tror jeg bare ikke det vil være.
Jeg tror, det vil foregå i en positiv ånd, og at man vil få et glimrende samspil mellem det regionale led og kommunerne.
Den frihed, som det regionale led med de udviklingsplaner kan have til at komme med ideer, der måske nogle gange kunne være lidt højtflyvende, og så når frem til kommunerne, der siger, at det godt kan være, vi lige skal en lidt anden vej, men tak for de gode ideer, tror jeg vil være meget positiv.