Hans Christian Schmidt (V), 2004-02-05:
Lad mig med det samme sige, at jeg ikke finder, at dette forslag bør gennemføres, og lad mig begynde med at give et rids af baggrunden for forslaget.
I foråret 2003 havde jeg lejlighed til at besvare en lang række spørgsmål fra Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg vedrørende forholdene i Fiil Sø-området.
Der var tilsyneladende to årsager til de spørgsmål.
Den ene årsag var, at det eksisterende landbrug i området havde planer om at udvide produktionen af svin, og den anden årsag var diskussionen om Danmarks gennemførelse af EF-habitatdirektivet. Fiil Sø og området omkring den er, som det ganske rigtigt nævnes i forslaget, udpeget til internationalt naturbeskyttelsesområde.
Det blev allerede fuglebeskyttelsesområde i 1980'erne i forbindelse med de første udpegninger efter EF-fuglebeskyttelsesdirektivet.
På det tidspunkt var søen allerede afvandet.
Det skete nemlig, som det nævnes i begrundelsen for forslaget, i 1940'erne.
Habitatområde blev det først i 1995.
Det betyder, at de udvidelser af svineproduktionen, som fandt sted i 1989 og 1991, blev bedømt i forhold til de internationale forpligtelser, som jo indebærer, at vi skal sikre tilstrækkelige levesteder samt undgå væsentlige forringelser og forstyrrelser af de naturtyper og arter, som områderne er udpeget til at beskytte.
Da EF-habitatdirektivet trådte i kraft i 1994, blev der samtidig gennemført en række nye regler om bl.a. konsekvensvurdering i forhold til de internationale naturbeskyttelsesområder, og det er disse nye regler, som skal anvendes i forbindelse med en eventuel udvidelse af svineproduktion i området, og det er disse regler, som regering og Folketing for tiden arbejder med at supplere, således at de fuldt og helt lever op til kravene i habitatdirektivet og EF-Domstolens fortolkning heraf.
Den udvidelse af svineproduktionen, som har været omtalt, vil efter de gældende regler skulle gennemgå en VVM-vurdering og dermed en omfattende vurdering af konsekvenserne for natur og miljø i området.
Denne bedømmelse skal ske under hensyn til de aktiviteter, der allerede foregår i området, og naturligvis med særligt sigte på påvirkninger af de internationale naturbeskyttelsesområder.
En eventuel godkendelse efter miljøbeskyttelsesloven hviler på dette grundlag.
Diskussionen om den danske gennemførelse af habitatdirektivet har jo bl.a. gået på den manglende lovpligt for myndighederne til at gribe ind over for eksisterende virksomhed, der giver anledning til væsentlige forringelser eller forstyrrelser af arter og naturtyper, som indgår i udpegningsgrundlaget for et internationalt naturbeskyttelsesområde. Regeringen har konstateret, at der på dette område har været et mangeårigt efterslæb med en række mangler i den danske lovgivning.
Det retter vi nu op på gennem forslaget til en ny skovlov og til en revideret naturbeskyttelseslov, som blev fremsat i Folketinget i sidste uge.
Jeg synes imidlertid, at det i relation til dette konkrete område og det konkrete beslutningsforslag er vigtigt at understrege, at den eksisterende svineproduktion er etableret på grundlag af de dagældende godkendelsesregler, og før habitatområdet i 1995 blev foreslået udpeget på baggrund af de naturtyper og levesteder for arter, der var til stede i området.
Jeg vil samtidig understrege, at hverken jeg eller Skov- og Naturstyrelsen har kendskab til, at naturtyperne eller levestederne i området skulle være forringet som følge af, at påvirkning fra denne eksisterende, lovlige produktion og dermed være i strid med direktivet.
Det er ikke i sig selv i strid med direktivet, at der finder intensiv landbrugsproduktion sted i de udpegede områder.
Man kan så spørge, hvordan vi i fremtiden skal sikre, at beskyttelsen af dette område lever op til kravene i habitatdirektivet og fuglebeskyttelsesdirektivet.
Det er her, at de nye og ændrede love kommer ind i billedet.
Folketinget vedtog umiddelbart før jul miljømålsloven, som lægger rammerne for de kommende års naturplanlægning i de internationale naturbeskyttelsesområder.
Vi har valgt at kalde det Natura 2000-planlægning.
Gennem Natura 2000-planlægning, som foretages af amterne, vil der blive fastlagt bindende målsætninger og indsatsprogrammer, som vil sikre, at der fastholdes eller opnås gunstig bevaringsstatus for de naturtyper og arter, der ligger til grund for udpegning af områderne.
Det siger sig selv, at området ved Fiil Sø kommer til at indgå i en sådan Natura 2000-planlægning, som bliver styrende for udviklingen af naturen i området og dermed også for rammerne for den landbrugsmæssige produktion.
Miljømålsloven er netop sidste onsdag fulgt op af regeringens forslag til revideret skovlov og naturbeskyttelseslov, som indeholder en række af de midler, der er nødvendige for de kommende års aktive forvaltning af Natura 2000-områderne.
om amternes pligt til at gribe ind over for eksisterende virksomhed, hvis en sådan giver anledning til en væsentlig negativ påvirkning eller forstyrrelse af naturtyper og arter i områderne
Sådanne indgreb kan ske i form af aftale eller afgørelse over for den enkelte ejendom, og hvis ejeren har et tab, vil han få erstatning.
Det fremgår således af forslaget, at naturgenopretningen skal ske på grundlag af et statsligt opkøb af hele området.
I dette indgår relativt store landbrugsarealer, der i dag drives bl.a. med svinebrug.
Forslagsstillerne påstår, at det vil give mere miljø for pengene, at staten køber området og bringer det tilbage til tilstanden før afvandingen i 1940'erne.
Det forbliver en påstand, som ikke overbeviser mig.
Dels ville det koste
rigtig mange penge at købe hele området, hvis det overhovedet er til salg, dels er jeg ikke sikker på, at det vil være en gevinst for naturen.
Området er udpeget på baggrund af den natur, som findes
i området, og ikke på baggrund af den natur, der fandtes i området, før det blev afvandet.
Det er lidt vigtigt, at vi holder fast i det.
Det er altså udpeget på baggrund af den natur, der findes i området, og ikke den, der fandtes i området, før det blev afvandet.
Området er altså udpeget bl.a. af hensyn til rastende fugle, hvoraf nogle, eksempelvis gæs, fouragerer på de grønne kornmarker, og genetablering af søen ville i givet fald betyde en meget væsentlig ændring af de naturmæssige forudsætninger og må derfor analyseres meget grundigt, før det kan klargøres, om det samlede resultat bliver positivt for naturen.
Det kan til og med tænkes, at ændringerne kan være til direkte skade for arter og naturtyper, som indgår i udpegningsgrundlaget og dermed i strid med habitatdirektivet.
Jeg er desuden overbevist om, at naturgenopretning bedst sker ved frivillige aftaler med lodsejerne og i et positivt og aktivt samarbejde med disse.
Jeg er sikker på, at netop amternes nye muligheder gennem Natura 2000-planlægning og med de virkemidler, som planerne følges op med, vil medvirke til, at der kan findes en god balance mellem naturhensynene og landbrugsdriften også i Fiil Sø-området. Skulle der senere komme et fornuftigt og gennemarbejdet forslag til naturgenopretning i området, som bygger på lokalt initiativ og engagement og et positivt samarbejde med ejerne i området, er jeg naturligvis villig til at se på det.
Så med henvisning til, at det ikke er påvist, at den eksisterende landbrugsdrift i Fiil Sø-området har givet anledning til væsentlige negative påvirkninger af de naturtyper og arter, som indgår i udpegning til international naturbeskyttelsesområde, og med henvisning til, at der med vedtagelsen af miljømålsloven og den kommende revision af naturbeskyttelsesloven er eller vil blive skabt de fornødne rammer for den fremtidige forvaltning af området i overensstemmelse med habitatdirektivets krav, kan regeringen ikke støtte forslaget til folketingsbeslutning om statslig naturgenopretning af Fiil Sø og omgivelser.