runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2000-10-25:
Jeg skal på SF's vegne sige et par bemærkninger om lovforslaget, da vores ordfører, fru Anne Baastrup, ikke kan være til stede.
Vi har jo lidt svært ved ikke at være positive over for forslaget, og jeg er i den forbindelse helt enig med Socialdemokratiets ordfører, hr. Jeppe Kofod, i, at det er et godt afsæt.
Jeg kunne måske godt have ønsket mig - det kan man selvfølgelig ikke forlange, vi har ikke copyright på gode ideer - at Socialdemokratiets ordfører eller måske regeringen et eller andet sted i bemærkningerne havde kvitteret for, at SF og Enhedslisten, godt støttet af elevernes og de studerendes organisationer, år efter år efter år har foreslået, at nu skulle der ske noget.
På den måde mener jeg, at man også kan give hr. Tom Behnke svar på, hvad hr. Jeppe Kofod mente med et godt afsæt.
Jeg er ret overbevist om, at det, han mente, er, at regeringen nu har taget bestik af det pres, som ikke mindst SF og Enhedslisten har lagt på dette område, og det er vi fuldt tilfredse med.
Men der er dog et par ting i lovforslaget, som bør rettes op.
Jeg er helt enig med fru Helga Moos, for jeg kunne forstå, at man fra Venstres side også mener, det er væsentligt, at eleverne får en reel indflydelse, så her kan der skabes et bredt flertal, kan jeg forstå.
Jeg synes også, det er vigtigt at sikre, at de elever og studerende, som indgår i sikkerhedsarbejdet, får en uddannelsesmulighed, så også det skal der tages højde for under udvalgsarbejdet.
Der mangler simpelt hen en tilsyns- og klagemyndighed, og det bør også præciseres.
Så har flere været inde på spørgsmålet om Dansk Center
for Undervisningsmiljø - om det nu også er nødvendigt, om vi ikke har nok viden, og det er jeg sådan set meget enig i.
Vi har jo en utrolig stor viden om arbejdsmiljø i forskelligt regi, men nu har jeg ikke set, om det er præciseret i lovforslaget, hvor dette center skal placeres.
Det kunne jo med held, med dygtighed endda, placeres på Arbejdsmiljøinstituttet eller tilsvarende steder, for så vil man netop kunne drage nytte af den erfaring og den viden, der i forvejen er om hele dette område.
Men det, der er det helt afgørende, når vi diskuterer lovforslaget her, er jo at sikre, at elever og studerende får et bedre miljø, og at medarbejderne på undervisningsinstitutionerne også får et bedre miljø.
Det vil ikke alene være til gavn for eleverne og de studerende, mens de går på undervisningsstederne, det vil faktisk også være til gavn for dem siden hen, at de ikke får ødelagt deres krop og deres helbred allerede i studietiden, og det vil betyde en besparelse for dem senere hen i livet. Så alt i alt vil SF indgå positivt i udvalgsarbejdet for at realisere dette lovforslag.
Christian H. Hansen (DF), 2000-10-25:
Undervisningsmiljøet
har selvfølgelig en stor betydning, og som der skrives i lovforslaget, er der også flere undersøgelser, som har vist, at elevers og studerendes sikkerhed og sundhedsmæssige forhold er undergivet en ganske omfattende regulering allerede i dag.
Det fratager os jo ikke, at vi naturligvis også på dette område har et politisk ansvar, men i Dansk Folkeparti er vi af den opfattelse, at en etablering af et Dansk Center for Undervisningsmiljø virker noget voldsomt.
Vi har i dag herhjemme både Arbejdsmiljøinstituttet og bedriftssundhedstjenesterne.
Det er i forvejen nogle, som beskæftiger sig med miljøet på de danske arbejdspladser.
Dermed har jeg ikke sagt, at man direkte kan sammenligne arbejdspladser med undervisningsmiljøer, for det kan man nok ikke, hvis vi skal være realistiske, og det skal vi jo.
Men spørgsmålet er, om vi ikke kan drage nytte af de i forvejen eksisterende organisationer, drage nytte af deres førnævnte ekspertise, det være sig både administrativt og erfaringsmæssigt.
Vi vil nok søge under udvalgsarbejdet at få belyst en del af de økonomiske aspekter heri.
I Dansk Folkeparti finder vi det ganske urimeligt, at det er kommunerne og amterne, der skal være med til at finansiere det her.
Selv om jeg er bekendt med, at der i bemærkningerne til lovforslaget står opført, at byrderne højst vil beløbe sig til op mod 5 mio. kr., så er det et af de forhold, vi vil bore lidt i under det efterfølgende udvalgsarbejde.
Til sidst vil jeg gerne sige, at der selvfølgelig er en anden vigtig faktor, som spiller ind, og det er, at elever og studerende finder, at der er et stort behov for, at der sker noget på det her område.
Her vil vi i Dansk Folkeparti også under udvalgsarbejdet forsøge at få belyst lidt mere, hvad det er, der gør, at man finder det uhensigtsmæssigt at komme ind under den eksisterende lovgivning, måske udbygge den eksisterende lovgivning.
Jeg mener: Kan man ikke - og nu kommer jeg tilbage til det, som jeg før har nævnt - i stedet for at oprette det her center måske udarbejde en model, hvor man laver en specialafdeling under en af de eksisterende organisationer, som har med arbejdsmiljø at gøre, som så kan beskæftige sig udelukkende med undervisningsmiljø?
Hermed mener vi, at tingene måske bedre kunne kædes sammen. Jeg vil ikke sige, at det er den rigtige løsning, jeg
her kommer med,
men det kunne være en mulighed, som man kunne arbejde lidt videre med.
Jeg ved godt, mange vil sige, at det
har man allerede gjort, og det har vi drøftet, og nu skal vi ikke komme og starte helt forfra igen.
Men jeg synes også, vi under udvalgsarbejdet skal have lov til at tænke lidt over det her.
Så ministeren skal ikke opfatte det på en sådan måde, at vi sætter os helt ud på bænkene nu med korslagt arme og slet ikke vil være med.
Ministeren skal opfatte det på den måde, at det er en konstruktiv debat, vi vil i gang med.
Der er som sagt nogle ting, vi vil have belyst under udvalgsarbejdet, og en konstruktiv diskussion ønsker vi også.
Vi mener ikke helt, at ministeren har fundet de vises sten, og der vil vi gerne gå en tur ud i landskabet sammen med ministeren og finde de sten.
Svend Erik Hovmand (V), 2000-10-25:
Det kan man da sige, men man kan også spørge sig selv: Hvor meget skal politik bestemme?
Er der ikke grænser for politik?
Hvis man tager de planøkonomiske systemer frem igen, så kan man sige, at dér var ingen grænser for politik, dér skulle politikerne i alle detaljer bestemme alt muligt, men det tror jeg at hr. Ole M. Nielsen er enig i at vi ikke skal.
Vi skal ikke have planøkonomi, og derfor er det, vi siger, at der må være en grænse for, hvad Folketinget skal bestemme.
SF's ordfører spørger: Hvem er det egentlig, der går ind for mere frihed?
Men der er jo en række opinionsundersøgelser, som viser, at der er mange i befolkningen, som går ind for mere frihed, og det er vel ikke helt ligegyldigt, i hvert fald ikke for mig som politiker og forhåbentlig heller ikke for hr. Ole Sohn.
Prøv at se på de opinionsundersøgelser, der har været lavet gennem de sidste 10 år, nogle af dem har vist et flertal, og andre har vist et knebent flertal for det modsatte, men i alle tilfælde er det en meget stor del af befolkningen, som synes, at det kunne være meget hensigtsmæssigt.
Spørg forbrugerne!
Men det lange af det korte er, at når nu nogle spørger, hvad udgangspunktet er for vores holdning, for vores debat, vores diskussion og vores forhandlinger, så er svaret først og fremmest de undersøgelser, som Erhvervsministeriet har stået for; de undersøgelser, som viser, at det ville være en gevinst, en fordel for langt, langt, langt størstedelen af forbrugerne her i landet med en yderligere liberalisering.
Vi siger ikke, for jeg er ikke urskovsliberalist på den måde, som hr. Ole Sohn udlægger det, lad falde, hvad ikke kan stå osv.
Jeg er realist og siger: O.k., her er delte meninger.
Lad os dog så gå konstruktivt ind i forhandlingerne, lad os få en ordentlig aftale, som kan bære mange år frem i tiden, så de handlende ved, hvad de har at rette sig efter.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-10-25:
Baggrunden for, at jeg indledte med at gennemføre forhandlinger med TV2, er selvfølgelig, at TV2 er en af de største aktører på markedet for tv-reklamer rettet mod børn.
Det er mit håb, at det vil vise sig muligt at indgå tilsvarende aftaler med andre danske tv-stationer.
Derfor inviterede Kulturministeriet da også allerede den 12. oktober Danmarks Lokal-TV Forening, der som bekendt repræsenterer lokal-tv-stationerne i TvDanmark-samarbejdet, til et møde i ministeriet med henblik på at undersøge mulighederne for en tilsvarende aftale med disse stationer.
Mødet, som blev afholdt tidligere i dag, forløb udmærket, og jeg håber fortsat, at det vil være muligt at indgå aftaler med de kommercielle, lokale tv-stationer. Viser det sig imidlertid, at det ikke bliver muligt at indgå aftaler med de øvrige tv-stationer, eller viser det sig, at selvreguleringen ikke er tilstrækkelig effektiv, er det min hensigt efter aftale med ordførerne at fastsætte bindende regler vedrørende børnereklamer og børneudsendelser.
Sådanne regler kan f.eks. tage udgangspunkt i indgåede aftaler eller kan fastsættes med udgangspunkt i ordlyden af medieaftalen.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-10-25:
Nu nævnte hr. Svend Erik Hovmand, at årsagen til, at det var svært at have en restriktiv lukkelov, er, at man i forvejen kan købe på benzinsalgsstederne - de hed servicestationer i gamle dage, men service har de ikke mere, de har til gengæld alt muligt andet.
Men det var til den dér given op over for udviklingen, en udvikling, som vi selv har skabt: Vi har da selv givet dem lov til at handle med alt muligt, men hvorfor skal de ikke koncentrere sig om at sælge benzin, og så må vi betale den pris, som benzin koster, og så lade detailhandelen få en mulighed for at overleve uden konkurrence fra benzinsalgsstationerne?
Det er det, der ligger i hele lovforslaget her, og som jeg er kritisk over for.
Det er ikke kun over for hr. Hovmands holdning, men det er den given op over for en udvikling, som tilsyneladende er uafvendelig.
Vi skal da ikke give op over for udviklingen.
Vi bestemmer udviklingen, det er os, der er politikere; det er derfor, vi er politikere - regner jeg med.
Jens Rohde (V), 2000-10-25:
Der er opstået en del tvivl om, hvorvidt de 60 mio. kr. årligt til TV2 skal bruges på børneprogrammer, eller om de ikke skal bruges på børneprogrammer.
Jeg synes, at vi hører sådan lidt skiftende meldinger eller divergerende meldinger fra TV2 og ministeren.
Jeg kunne derfor godt tænke mig, om ministeren ville redegøre for, hvorvidt der er lavet en øremærkning af de penge, som jo i følge adskillige udtalelser fra ministeren skal bruges til at styrke børneprogrammer.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-25:
Bare lige en enkelt ting: Ministeren sagde, at hun havde en forventning om, at TV2 i højere grad ville leve op til en frivillig aftale end til en lov.
Vil ministeren uddybe det synspunkt?
Nu tænker jeg på, at så vidt jeg husker, så er det en partifælle til kulturministeren, der er bestyrelsesformand i TV2, så i hvilken grad vil TV2 i højere grad leve op til denne her frivillige aftale end til en lov?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-10-25:
I den licensaftale, der er lavet, har politikerne udtrykt nogle værdier og nogle holdninger til, hvordan vi ønsker, at vores public service-stationer skal udvikle sig.
Det hænger sammen med, at vi generelt har haft en meget detaljeret debat i forligskredsen om, hvad er public service.
Traditionelt har det jo været sådan, at vi har knyttet public service-begrebet til en række institutioner eller i al fald til Danmarks Radio og TV2.
Det nye er nu, at vi mere generelt går ind i lovteksten og formulerer os omkring: Hvad synes vi, at public service er?
Hvordan sikrer vi, at vi danskere fortsat har et fælles kommunikationsrum, så vi altså har en fælles referenceramme for de beslutninger, der skal tages i samfundet?
Det er så også baggrunden for, at vi går ind og siger, at de ekstra licensmidler, der kommer ind, skal bruges til en række specifikke formål, og nogle af pengene skal bl.a. bruges til at lave medieskoler for børn og unge.
Andre midler skal bruges til at styrke public service-virksomheden på Internettet, fordi vi ved, at børn og unge er interesserede i at bruge de nye medier.
Og endelig er der nogle andre midler, som skal bruges til at styrke TV2's muligheder i forhold til børneprogrammer.
I forhold til det andet spørgsmål: Jeg har det selv sådan, at jeg har det nemmest med noget, som jeg selv har været med til at aftale, og som jeg selv føler for.
Og med den aftale, vi nu har indgået med TV2, tror jeg, at forskellen mellem loven og aftalen er, at TV2 selv har været med til at lave retningslinjerne, selv har været med til at formulere sig og har set på: Hvad er egentlig bedst for vores virksomhed, hvordan gør vi dette her mest hensigtsmæssigt?
Det er baggrunden for, at jeg tror, der rent mentalt er meget at hente i frivillige aftaler frem for bare at lave en lov.
Jens Rohde (V), 2000-10-25:
Man må jo sige, at det lyder en lille smule, som om kulturministerens verden ikke strækker sig længere end til TV2, på trods af der er adskillige andre tv-kanaler i Danmark, men det vender vi tilbage til i et af de senere spørgsmål.
Men netop fordi det ikke er øremærkede penge, sådan som jeg forstår ministerens svar, til børneprogrammer, så vil jeg meget kraftigt opfordre regeringen til at få notificeret dette her i EU, så man ikke kommer i yderligere vanskeligheder. Og så lige et opklarende spørgsmål: Skal der ud af de 60 mio. kr. til TV2 gå nogle penge til medieskoler?
Er det TV2's opgave for de ekstra penge at oprette medieskoler?
Sådan lød
det lidt på ministeren.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-25:
Ellers synes jeg da, at ministeren skal gøre sig det klart, hvis det er sådan, at ministeren har en anden opfattelse.
Men så vil jeg gerne spørge til det med, at ministeren mener, at når TV2 selv har været med til at lave en aftale, så er der mere fodslag, og så hænger tingene bedre sammen: Hvordan hænger det så sammen med, at man åbenbart er så uenig med ministeren i, hvad de her 60 mio. kr. kan bruges til?
TV2 fastholder friheden til selv at definere, hvad pengene skal bruges til, og vil selvfølgelig gerne bruge dem til børneprogrammer, men ikke nødvendigvis gøre det, mens ministeren fastholder, at de er øremærkede.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-10-25:
Der er afsat særlige midler til medieskoler
, og min forventning er, at vi i løbet af kort tid vil kunne oprette medieskoler i alle amter i Danmark.
Det har vi gjort, fordi jeg tror, det er vigtigt, at vi går ind - ud over at vi ændrer på reklamereglerne og i det hele taget gør en del for børn og unge - og også gør en del på undervisningsområdet med henblik på at gøre børnene til kritiske medieforbrugere.
Men som sagt er der afsat særlige midler til det. Og til hr. Kristian Thulesen Dahl: Selvfølgelig har jeg en stærk forventning om, at Kulturministeriets institutioner overholder lovgivningen, men vi bevæger os jo her på et felt, hvor vi alle sammen ved, at det er vanskeligt at få alle definitionerne til at falde på plads omkring reklamer og børneudsendelser osv. Der tror jeg, i stedet for at det står som en kamp mellem f.eks. Reklamenævnet og TV2, som det måske ville komme til, hvis det var en lov, vi gennemførte, at der er en større sandsynlighed for, at TV2 selv vil gå ind og være aktiv i at være med til at definere, hvor det er, grænserne går, fordi det er en del af TV2's egen politik, som bestyrelse og direktion selv har formuleret.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Rohde (V), 2000-10-25:
»Kan ministeren bekræfte, at hun til Politiken søndag den 15. oktober 2000 har afvist, at de 60 mio. kr. årligt til TV2 primært skulle ses som en kompensation for børnereklameforbudet?«
Man må sige, det er meget skiftende svingdørsmeldinger, som kommer fra kulturministeren i de her dage, og senest har jeg set, at ministeren i forbindelse med formuleringen »som kompensation« i brevet til TV2's bestyrelsesformand den 31. marts har sagt, at det var en beklagelig fodfejl.
Nu er det jo selvfølgelig helt tilgiveligt og helt i orden, hvis man erkender, man har lavet en beklagelig fodfejl, men jeg må sige, at hvis der kun er tale om en fodfejl, så vil jeg meget gerne vide, hvor ministeren køber sko, fordi den er jo helt enorm og må kræve en meget stor fod hos ministeren, i og med den strækker sig fra 25. juni 1999 og frem til den 15. oktober 2000.
Jeg står her med en række citater fra Kulturministeriets egne redegørelser, fra kulturministeren, som har talt på Redaktørforeningens generalforsamling, fra et notat fra Kulturministeriet i forbindelse med både den børnekulturpolitiske indsats og regeringens mediepolitik og så fra brevet til formanden for TV2, Jens Bilgrav-Nielsen, hvor der i alle tilfælde bliver talt om en kompensation for indtægtstabet ved et børnereklameforbud, og det går helt tilbage til den 25. juni 1999.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-10-25:
Det spørgsmål, jeg er bedt om at svare på, er, om jeg kan bekræfte, at jeg til Politiken den 15. oktober har sagt, at jeg ikke mener, der er tale om en kompensation for børnereklameforbudet, og det kan jeg klart sige, at det har jeg sagt, og jeg har også sagt, at jeg har beklaget, at jeg i nogle sammenhænge har brugt ordet kompensation.
Jeg har beklaget det, og det har jeg selvfølgelig, fordi det, jeg skal henholde mig til, er den aftale, der er indgået
mellem forligspartierne, og forligspartierne er CD, Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet.
Det, vi har gjort, er, at vi har sagt, at i forhold til børnereklamer ønsker vi en reduktion af den massive påvirkning, børn er udsat for.
Ud over det har vi også sagt en række andre ting, som vi mener er vigtige i forhold til børn og unge.
Vi er bl.a. gået ind og sagt, at vi synes, at TV2's virksomhed i forhold til børn og også unge skal styrkes.
Vi har sagt, at der skal gives yderligere midler til at sikre, at vi får Internettet gjort til en del af public service-virksomheden.
Vi har afsat penge til medieskoler osv.
Med andre ord, vi har gjort mange forskellige ting i forhold til børn og unge.
Jens Rohde (V), 2000-10-25:
Det har jeg jo forstået, men det ændrer jo ikke ved, at den 25. juni siger TV2's bestyrelsesformand, Jens Bilgrav-Nielsen: »Vi har flere gange fastslået, at TV2 skal have kompensation for et eventuelt reklameforbud.
Det noterer jeg også at politikerne er opmærksomme på.«
I kulturministerens redegørelse fra 6. oktober 1999 om børnekulturpolitisk indsats står der: »De økonomiske konsekvenser af disse forbud vil blive undersøgt og indgå som et blandt flere elementer i den økonomiske aftale, som det kommende medieforlig skal munde ud i.«
Regeringen er naturligvis parat til at drøfte, hvordan et sådan tab kan opvejes.«
Pressemeddelelse fra Kulturministeriet, den 21. marts 2000: »TV2 vil blive kompenseret for indtægtstabet med et ekstra tilskud specifikt til børneudsendelser.«
Kulturminister Elsebeth Gerner Nielsen i brev til bestyrelsesformand Jens Bilgrav-Nielsen af 31. marts 2000:
Efter medieaftalen øges TV2's licenstilførsel med 60 mio. kr. årligt med henblik på en styrkelse af TV2's børneprogrammer.
Dette sker imidlertid primært med henblik på at kompensere TV2 for det indtægtstab, der følger af forbudet mod reklamer rettet mod børn.«
Så er der Socialdemokratiets ordfører Søren Hansen, der den 31. marts i Ekstra Bladet siger: »TV2 skal kompenseres for det tab med licensmidler, så de stadig kan sende børne-tv uden at få de samme reklameindtægter.«
Og vi har set hr. Søren Hansen indrømme, at der er tale om en kompensation, i Jyllands-Posten i dag.
Så det er altså meget nærliggende at stille kulturministeren det samme spørgsmål, som Politiken stillede til ministeren: Om det ikke er nærliggende at tro, at de 60 mio. kr., som er indføjet i medieforliget, hænger sammen med et børnereklameforbud, hvortil kulturministeren i Politiken svarer et klart nej.
Nu stiller jeg spørgsmålet igen, og hvis ministeren vil lade være med at tale udenom, men prøve at give et klart svar
på det her, så synes jeg, at vi ville være bedst tjent med det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-25:
Og det andet spørgsmål er: Hvis ikke forligspartierne opfattede det sådan efter den stribe af områder, hvor ministeren har gjort det klart, at hun opfattede det som kompensation, ville det så ikke være underligt, at forligspartierne ikke havde reageret?
Den eneste forligspartner, der klart har tilkendegivet, hvad han har ment, nemlig hr. Søren Hansen, har givet til kende, at han mente, at kulturministerens opfattelse af, at der var tale om kompensation, var den rigtige.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-10-25:
Jeg vil gerne endnu en gang beklage, at jeg i det brev til hr. Jens Bilgrav-Nielsen har skrevet ordet kompensation.
Jeg vil også gerne beklage det her.
Jeg har gjort det offentligt.
Jeg synes, det er en fejl.
Men i forhold til de andre ting er det selvfølgelig sådan, at da Kulturministeriet begyndte at forberede hele det her arbejde, satte vi os ned og lavede en beregning på: Hvordan ser Danmarks Radios økonomi ud, hvordan ser TV2's økonomi ud, og hvordan ønsker vi, at den økonomi skal se ud i fremtiden? Der har vi vurderet det hele.
Vi har vurderet, hvad man kan få ind i reklameindtægter, hvordan reklameindtægtsmulighederne i det hele taget ser ud i de kommende 4 år.
Vi har også vurderet, hvad sker der, hvis det f.eks. bliver muligt for arbejdsgiverorganisationer og fagforeninger at sponsere udsendelser, og hvad det kommer til at betyde.
Og vi ser på, hvorhenne vi reducerer de økonomiske muligheder for både TV2 og Danmarks Radio.
Det er det, der skal til, hvis vi fortsat skal have stærke kvalitets public service-stationer i det danske samfund.
Det er selvfølgelig en ret høj licensstigning, men det er ganske enkelt nødvendigt, fordi vi er et lille sprogområde, fordi vi er et lille kunst- og kulturområde, og derfor er det forholdsvis dyrt at lave udsendelser.
Derefter har vi gjort det, at vi også har sagt, hvad vi rent faktisk synes, de penge skal anvendes til.
Vi har sagt, de skal bruges til digitalisering af indholdet, til digitalisering af sendenettet.
Vi har sagt, der skal bruges penge på medieskoler.
Vi har sagt, der skal bruges penge på Internettet.
Vi har sagt, der skal bruges penge på børneudsendelser osv.
Det hele fremgår af medieaftalen.
Jeg tror, at jeg har brugt min taletid.
Jens Rohde (V), 2000-10-25:
Jamen det er jo simpelt hen fantastisk.
Jeg ved ikke, om ministeren betragter mig som mindre begavet, men det må så stå for hendes egen regning.
Men som jeg kan læse det her, og som jeg hører ministeren, er det eneste, ministeren vil beklage, det brev, der er sendt til hr. Jens Bilgrav-Nielsen den 31. marts, på trods af at jeg her kan stå og hive citater ud fra kulturministerens egne endda skriftlige redegørelser - de fire af dem er skriftlige besvarelser, og to af dem er decideret redegørelser - hvor der decideret står om reklameforbud, og at der her vil komme et indtægtstab for TV2, som de skal kompenseres for.
Ville det ikke være rimeligt, at ministeren erkendte, at der har været tale om en kompensationsforretning, og at man derfor i respekt for borgernes penge sagde, at når der ikke er et børnereklameforbud, så skal der naturligvis heller ikke være den samme mængde licenskroner i kompensation?
Det er jo trods alt borgernes penge, som ministeren tager op af deres lommer.
Undskyld mig, jeg synes, det er meget respektløst.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-10-25:
Det, der var tale om i det lovudkast, der lå, var jo ikke et totalt forbud mod børnereklamer.
Det var et forbud mod børnereklamer i de reklameblokke, der var omkring børneudsendelserne.
Og det er den del af lovteksten, der nu er afløst af en frivillig aftale for TV2's vedkommende.
Men det er jo ikke ensbetydende med, at jeg på længere sigt vil være tilfreds med det og mene, at det er tilfredsstillende. Jeg synes, at det, der er vigtigt at holde sig for øje, er, at vi som politikere og som samfund har et ansvar for at beskytte børnene.
Altså sørge for, at vores børn først og fremmest udvikler sig til borgere i stedet for til forbrugere.
Det er det, der ligger til grund for hele det arbejde, der både ligger bag lovforslaget og nu den frivillige aftale.
Nu må vi se, hvordan det virker.
Når vi har set, hvordan det virker, så tager vi stilling til, om vi skal gå videre, om reglerne skal præciseres.
Og endelig er det selvfølgelig også sådan, at hvert enkelt parti i Folketinget løbende må tage stilling til, hvordan man synes, at samfundet skal indrettes, herunder hvordan reklamereglerne skal være.