Frank Aaen (EL), 2005-04-12:
Den sag, vi behandler her, forklarer jo – givetvis ikke ret meget, men dog lidt – hvorfor det sidste år kunne lykkes landets rederier at klare sig med en skatteprocent på 1,3 mod 1,4 året før.
Set over en lang årrække har landets rederier haft en gennemsnitlig skatteprocent på under 2.
Det er selvfølgelig ikke bare det forhold, vi beskæftiger os med i dag, der er skyld i det, men også en lang række andre og desværre meget tilsigtede skattelettelser for rederierne, og jeg vil nok tro, vi kommer til at vende tilbage til også disse skattelettelser her i Folketingssalen.
I første omgang har der været nogen diskussion i pressen.
Der har været en hel del spørgsmål og svar, og der kommer endnu flere spørgsmål og svar, inden vi, hvad jeg tror bliver nødvendigt, skal have en forespørgselsdebat her i Folketingssalen om rederiernes samlede beskatning eller mangel på samme og den målsætning, som jeg håber skatteministeren vil tilslutte sig, nemlig at rederierhvervet naturligvis skal ligestilles med alle andre erhverv i det omfang, det er nødvendigt.
Der skal selvfølgelig arbejdes for det internationalt, alt kan ikke klares nationalt, men jeg håber, vi er enige om det principielle, nemlig at rederierhvervet ikke skal stilles bedre end øvrige erhverv.
Begge de konkrete, fremsatte lovforslag vil vi selvfølgelig kunne støtte, og da vi går ud fra, at regeringens kommer til afstemning først, bliver det jo i givet fald det, der til sin tid bliver vedtaget, og det er vi helt med på.
Det, der undrer lidt, når man ser et sådant forslag, er, at der ikke er en mere automatisk mekanisme i systemerne, så man i det øjeblik, man opdager noget utilsigtet eller et hul, går rent umiddelbart og meget hurtigere i gang med lovgivningsarbejdet fra Skatteministeriets side, end det har været tilfældet her.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge, hvilke mekanismer på Skatteministeriets område der i virkeligheden sikrer, at huller, der opdages på et hvilket som helst niveau i skattesystemet, straks udløser en overvejelse og i givet fald en efterfølgende lovgivningsproces for at lukke hullet så hurtigt som overhovedet muligt.
Jeg synes, der er flere eksempler på, at det kunne være gunstigt at have en sådan mekanisme klart beskrevet, så vi kan være sikre på, at når tingene bliver opdaget, gøres der også noget ved det, hvis man da ikke vedtager – sådan sker det jo desværre også under denne regering – ikke at gøre noget ved det.
Jeg er enig med andre ordførere i, at det er nødvendigt at få at vide, hvad det har kostet os.
Det kan vel ikke passe, at man ikke kan regne ud, hvad det har kostet, så jeg håber, vi får svar på det i udvalgsarbejdet, så vi ved, hvor mange penge vi utilsigtet har puttet i rederibranchen og andre brancher på baggrund af dette hul i skattelovgivningen.
Når man har regnet ud, hvilket provenu og dermed tab for erhvervslivet lukningen af hullet giver, kan vi vel være sikre på, at det ikke efterfølgende udløser et forslag fra regeringen om en tilsvarende skattelettelse for erhvervslivet.
Jeg går ud fra, at vi her i dag kan få et tilsagn fra skatteministeren om, at selv om provenuet måske er et større millionbeløb, vil vi ikke efterfølgende se det, vi så forleden dag, da vi lukkede et andet skattehul, at selskabsskatten – selvfølgelig helt tilfældigt – samtidig blev nedsat fra 30 til 28 pct.