runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sonja Albrink (CD), 2000-12-07:
For ikke så lang tid siden behandlede Folketinget CD's beslutningsforslag om indførelse af minimumsstraffe for forbrydelser, hvori der indgår krænkelse af det menneskelige legeme.
I forslaget anbefalede vi bl.a., at minimumsstraffen for voldtægt blev fastsat til ikke under 1 års fængsel.
Derfor kan det vel næppe undre, at vi har stor sympati for dette forslag, selv om det jo ganske vist er lidt snævrere end vores forslag og knap så præcist anviser en teknisk løsningsmodel.
Forslagsstillerne er jo imidlertid også inde på, at minimumsstraffen absolut er et godt og egnet middel, og det vil vi da også gerne kvittere positivt for.
Det korte af det lange er jo, som jeg også nævnte under førstebehandlingen af vores eget forslag, at forbrydelser mod legemet, det være sig vold, trusler eller tvang, generelt vægtes for lavt.
Der må med andre ord en ny dagsorden til.
Hvis man tager voldspakken fra 1997 som eksempel, har en tilsigtet straffeforhøjelse gennem anvisning i bemærkningerne til lovforslaget vist sig at have en begrænset gennemslagskraft.
Dette sagt på trods af en højesteretsdom fra den 25. juni 1999, som fastslår, at domstolen skal lægge voldspakken til grund ved strafudmålingen.
Netop derfor er minimumsstraffe et godt alternativ, og som det også er anført i bemærkningerne til det her forslag, har domstolene jo mulighed for i særlige tilfælde at gå under den fastsatte minimumsstraf, hvis betingelsen i straffelovens § 84 og § 85 er opfyldt.
I CD har vi selvfølgelig også med stor interesse læst de bilag, som er omdelt til dette forslag, hvori der redegøres for forskellige muligheder for at hæve straffeniveauet.
Her omtales minimumsstraffe som en mulighed.
Og hvad skal man så sige til det?
Jo, med hensyn til udviklingen er der jo sådan set kun at sige, at så må vi jo vende udviklingen, og med hensyn til ulemperne synes jeg måske godt, at man lige kunne standse op og tænke lidt mere over, hvad det egentlig er for nogle forbrydelser, vi her taler om.
Det kan godt være, at nogle voldtægter er mindre strafværdige end andre, men det må altså nu engang være tilladt at sige nej, uanset hvordan forløbet forinden har været, og uanset om der måske endda er tale om voldtægt inden for ægteskabet.
Efter min opfattelse er tvangsmæssig sex en meget grov krænkelse af det enkelte menneske, og derfor må selv de mindst strafværdige voldtægtsforbrydere affinde sig med at skulle 1 år i fængsel.
De har jo trods alt realiseret gerningsindholdet i en voldtægtsbestemmelse, og det synes jeg faktisk er lidt svært at finde nogen undskyldende momenter for.
Alt i alt synes vi derfor i CD, at der er tale om et godt forslag fra Det Konservative Folkeparti.
Vi mener, det vil være hensigtsmæssigt, om vi prøvede at kæde det sammen med det forslag, som CD har fremsat, og så måske få et glimrende forslag ud af det.
Og det er faktisk det, jeg vil sige til den konservative ordfører i dag.
Peter Skaarup (DF), 2000-12-07:
Det vil sende et signal til domstolene, der ikke er til at misforstå.
Ellers kunne vi lige så godt sætte os op på vores kontorer og slappe af og ingenting lave her i Folketinget, hvis ikke domstolene skulle rette sig efter, hvad det er, Folketinget beslutter som princip omkring strafferammer.
Så der er ingen vej udenom: Hvis vi vil tilkendegive over for domstolene, at vi mener det her alvorligt, skal vi støtte forslag som det her eller andre, der måtte komme, der strammer op på de her ting. Hvis vi ikke vil det, skal vi gøre som Enhedslisten, der åbenbart ikke vil være med til at stramme op på de her ting og tilkendegiver, at det ikke er så alvorligt alligevel, så man vil støtte sådanne forslag, som kommer frem her. Det er jo det, vi ser hver gang med Enhedslisten og SF.
Man vil ikke støtte stramninger på det her område så meget, som det er nødvendigt.
Derfor kan domstolene og dommerne slappe lidt af og sige: Nå ja, men systemet er åbenbart o.k. Der er flertal for det, der fungerer nu, derfor behøver vi
ikke gøre mere.
Søren Søndergaard (EL), 2000-12-07:
Hr. Peter Skaarup forsøger systematisk at skabe den idé, at Folketinget gennem beslutninger herinde kan gå ind og bestemme, hvad domstolene skal dømme.
Det kan vi selvfølgelig også, når det gælder strafferammer.
Vi kan lægge rammerne for, hvad domstolene kan gøre, og det har vi gjort her.
Men det, vi selvfølgelig ikke kan gøre, er at gå ind og fastlægge den enkelte dom.
Hvordan kan vi så påvirke?
Jamen vi påvirker jo på den måde, at vi har et domsmandssystem.
Vi har en dommer og to domsmænd i byretten.
De domsmænd er udpeget ikke direkte, men indirekte af forskellige politiske partier.
De er en del af den demokratiske debat og lader sig påvirke af den debat.
Når vi giver nogle klare meldinger om, at vi opfatter voldtægt som en meget alvorlig forbrydelse, betyder det selvfølgelig, hvis de domsmænd ellers deltager i den politiske og samfundsmæssige debat, at de bliver påvirket af det.
Sådan er det.
Så enkelt er det, og det er den måde, vi gør det på.
Det har
ikke noget at gøre med at vedtage noget her.
Det har noget at gøre med, at vi siger vores mening og fremlægger vores synspunkter.
Hvordan skal det foregå, når det ved de sidste to, der skal dømmes, viser sig, at gennemsnittet på det tidspunkt er 11 måneder?
Peter Skaarup (DF), 2000-12-07:
Det, man skal passe på med i den her debat, er at sige det, som hr. Jann Sjursen også siger her, at det er sådan, at domstolene har deres egen verden og er helt uafhængige af politikere.
Det er de jo ikke.
Det er jo Folketinget, os herinde, der laver de love, som domstolene dømmer ud fra, og derfor skal domstolene i sidste ende rette sig efter, hvad et flertal i Folketinget beslutter, og det er det, vi appellerer til.
Det er sådan set meget enkelt.
Vedtager vi det her forslag, giver vi et signal til domstolene om, at vi ønsker hårdere straffe på det her område, og det har domstolene selvfølgelig at rette sig efter.
Det er det, jeg siger, og derfor er der sådan set ikke meget mere at diskutere, for det er der et flertal herinde der ikke vil.
Der er et flertal herinde, der ikke vil sige til domstolene, at de skal dømme hårdere i de her sager, og at gennemsnitsstraffeniveauet skal sættes op.
Man kan bare konstatere, at sådan er det, og så vil vælgerne forhåbentlig sammensætte et andet folketing efter næste folketingsvalg, så de måske kan ændre ved det. Det kan vi håbe på, det er den eneste mulighed, der er tilbage, for noget tyder på, at man ikke vil ændre på virkeligheden fra bl.a. Enhedslistens og SF's side.
Så spørger fru Sandy Brinck om, hvad det så er for et niveau, vi taler om.
Jeg kunne da meget vel forestille mig, at vi lavede en minimumsstraf på 2 år for voldtægt.
Det ville da være et skridt i den rigtige retning, hvis man bare sikrede, at det var niveauet.
Vi ved jo bl.a. fra bemærkningerne til forslaget, at gennemsnittet for straffene var på 13,4 måneder i 1998.
Det ville da være en væsentlig forhøjelse, som vi alle sammen kunne være tilfredse med: at man lægger et laveste niveau for, hvad voldtægt kommer til at medføre af straf.
Til sidst skal jeg svare fru Anne Baastrup: Jeg er helt med på de forskellige reservationer, som SF har.
Jeg kan bare konstatere, at man altid har reservationer, når vi her i Folketinget gerne vil forhøje straffen for grov kriminalitet, og derfor kommer vi desværre åbenbart ikke videre med SF, fordi man altid har reservationer, altid har nye undersøgelser, man skal lave.
Undskyldningerne er talrige, og sådan er det bare, og derfor er det egentlig ikke nødvendigt at diskutere det mere.
SF vil ikke være med.
Jann Sjursen (KRF), 2000-12-07:
Der var en enkelt ting i hr. Peter Skaarups sidste svartale, som jeg synes hr. Peter Skaarup skal have lejlighed til at korrigere, og det er, at hr. Peter Skaarup sagde noget i retning af, at domstolene jo alligevel bare gør, som det passer dem, som om de foretager strafudmåling, sådan som vinden blæser.
Det synes jeg faktisk ikke er rimeligt at fyre af her fra talerstolen.
Fri os for det.
Så er vi langt ude, hvis det skulle komme så vidt i et samfund som det danske.
Det siger jeg, uanset at jeg faktisk også, som hr. Peter Skaarup, er enig i de positive intentioner, der ligger bag det konservative forslag.
Det skal jeg komme tilbage til senere i min ordførertale.
Men giv ikke indtryk af, at domstolene dømmer, som vinden blæser.
Det er ikke for smart.
Sandy Brinck (S), 2000-12-07:
Hr. Peter Skaarup synes, at jeg selv og andre ordførere er i defensiven.
Jeg synes nu, det er temmelig defensivt, at man ikke kan få et offensivt svar på, hvor høj strafferammen så skal være, og det eneste, man kan finde på, er at klandre andre for at være defensive.
Lad os nu få det dér offensive svar.
Hr. Søren Søndergaard efterlyste det også.
Skal det være 20 år, livstid?
Og så synes hr. Peter Skaarup, det er ørkesløst at diskutere med os.
Jeg kan forsikre ham om, at følelsen er gensidig.
Anne Baastrup (SF), 2000-12-07:
Jeg tror ikke, hr. Peter Skaarup var kommet ind i Folketingssalen, da jeg holdt mit indlæg, men jeg har i mit indlæg meget nøje beskrevet den udvikling, som vi må forvente er sket med hensyn til voldtægt.
Sagen er nemlig den, at ægtefæller også bliver anmeldt for at begå voldtægt, hvis de gør det.
Der er sket en ændring, hvor domstolene har sagt: Den ændring betyder, at vi samlet set, når det drejer sig om kontaktvoldtægter, ikke mener, at der skal være en eller anden form for udvikling, hvorimod jeg er helt sikker på, når det drejer sig om overfaldsvoldtægter, at Rigsadvokatens beskrivelse af, hvad det egentlig er, der er sket, hvad det er, der gør, at der har været et fald, vil vise, at det simpelt hen er anmeldelserne. Jeg har det sådan, at jeg bliver nødt til at vide, hvad virkeligheden er, før jeg overhovedet går med til nogen som helst form for ændring af straffeloven.
Jann Sjursen (KRF), 2000-12-07:
Voldtægt skal forebygges, og vi er fra Kristeligt Folkepartis side af den opfattelse, at der kan gøres mere på det område i forhold til holdningspåvirkning, i skolen f.eks., men også med den indsats, som politiet kan gøre i det nære miljø.
Men voldtægt skal selvfølgelig også straffes.
Og i og med at voldtægt er en meget grov forbrydelse, må vi også, når vi ser på strafferammerne for voldtægt, befinde os i den ende af strafferammerne, hvor udmålingen af straffelængden er lang. På den baggrund vil jeg sige, at vi fra Kristeligt Folkepartis side ser positivt på Det Konservative Folkepartis forslag.
Vi er af den opfattelse, at strafniveauet generelt i forhold til personfarlig kriminalitet og altså også, når det gælder voldtægt, skal hæves.
Vi er også af den opfattelse, at det vil være en god idé
at indføre minimumsstraf, sådan som også Det Konservative Folkeparti foreslår med sit forslag, og som vi drøftede det for nylig, da vi her i Folketinget behandlede et beslutningsforslag fra Centrum-Demokraterne.
Justitsministeriet har så iværksat en undersøgelse for at se på det, man kunne kalde strafniveauet i sammenlignelig voldtægt, og det er selvfølgelig udmærket i forhold til også at få flere facts på bordet for at belyse problemstillingen.
Vi har også selv fra Kristeligt Folkepartis side taget initiativ til, at Straffelovrådet generelt skal vurdere strafferammerne, og jeg forventer i øvrigt også, at Straffelovrådet går ind og ser på spørgsmålet om minimumsstraffe i den forbindelse.
Også det kan være med til at kvalificere grundlaget for en fortsat debat, og jeg siger fortsat debat, for jeg tror ikke, at vi er færdige med at drøfte det her spørgsmål, når vi er kommet gennem det beslutningsforslag fra Det Konservative Folkeparti, som vi nu behandler.
Men uanset disse gode initiativer, hvor vi altså selv har medvirket til det ene, nemlig at Straffelovrådet generelt skal foretage en gennemgang af strafferammerne,
så vil vi godt tilsige Det Konservative Folkeparti positiv deltagelse i udvalgsarbejdet omkring det her beslutningsforslag.
Det, at der er igangsat undersøgelser, det, at Straffelovrådet også er i gang med at vurdere strafferammerne generelt, skal ikke afholde et flertal i Folketinget fra at træffe beslutning om f.eks. strafniveauet i voldtægtssager, og som jeg tidligere har tilkendegivet, er det altså Kristeligt Folkepartis opfattelse, at strafniveauet for voldtægt skal hæves, og det er, som vi ser det, det primære sigte med Det Konservative Folkepartis forslag.
Anne Baastrup (SF), 2000-12-07:
Men hvor var hr. Tom Behnke, dengang Enhedslisten, Kristeligt Folkeparti og SF fik regeringen til at vedtage et forslag til vedtagelse, der gik på, at Straffelovrådet skulle se samlet på, hvordan strafferammerne ser ud?
Der var et af eksemplerne netop det forfærdelige: En person bliver slået til lirekassemand, han får en bestemt type af straf.
Så tager han en tegnebog, og så er det et andet niveau.
Det var et af eksemplerne under den dér debat.
Men da stemte Frihed 2000 imod.
Så kom ikke her og sig, at der ikke er et flertal i Folketinget, som ønsker at få gjort op med det her.
Og så synes jeg, det er utrolig strengt af hr. Tom Behnke - jeg forsøgte virkelig at komme med et afbalanceret indlæg under førstebehandlingen her, hvor jeg forsøgte at inddrage den virkelighed og den viden, der var, og jeg nævnte den nye undersøgelse i Esbjerg, som hr. Tom Behnke tilsyneladende ikke kender, og sagde: Problemet for de kvinder er da, at den pågældende bliver frikendt efter § 216.
Det er så alvorligt for en pige, som kommer i den situation, at den pågældende voldtægtsforbryder så bliver frikendt.
Det synes jeg hr. Tom Behnke skulle have taget mere alvorligt.
Helge Adam Møller (KF), 2000-12-07:
Jeg kan helt bekræfte, at det bliver den sidste korte bemærkning for mit vedkommende.
Det er ikke et klokkeklart signal, der er sendt efter den debat, der er foregået i dag.
Man kan kun sende klokkeklare signaler til domstolene ved at ændre lovgivningen, og det troede jeg fru Sandy Brinck vidste.
Vi har spurgt gang på gang, og vi har fået kloge svar fra både den nuværende og den tidligere justitsminister, som siger, at den eneste måde, hvorpå man klokkeklart kan sikre en ændret domspraksis i op- eller nedadgående retning, er ved, at dette Folketing vedtager et lovforslag.
Men kun en ny lov kan ændre domstolenes praksis.
Vi kan sige, hvad vi vil fra denne talerstol, men det ændrer ikke noget, før vi har stemt og vedtaget et lovforslag.
Det fastholder jeg.
Sandy Brinck (S), 2000-12-07:
Hvis man nu et kort øjeblik gik ind på hr. Helge Adam Møllers tankegang om, at vi sender signaler, som domstolene indretter sig efter,
ud over at vi giver dem nogle strafferammer, kan domstolene efter den debat, vi har haft i dag, ikke være i tvivl.
Samtlige ordførere har taget voldsomt afstand fra voldtægt, der kan ikke være nogen som helst tvivl om det.
Det signal er fuldstændig klart, men domstolene skal stadig holde sig inden for strafferammen.
Jeg forstår stadig ikke hr. Helge Adam Møller, men signalet er klokkeklart.
Helge Adam Møller (KF), 2000-12-07:
Jo, det er fru Sandy Brincks ansvar, men det hviler ikke alene på fru Sandy Brincks skuldre, det skal deles med mange andre i dette Folketing.
Det gør domstolene også suverænt.
Men når vi så her i Folketinget kan konstatere, at domstolene eksempelvis konstant ligger nede på det meget lave niveau, er der jo en mulighed for at tage sagen op i Folketinget, og stort set hver gang, det er blevet gjort, viser det sig, at så siger et flertal i Folketinget i f.eks. det konkrete eksempel med § 245 om alvorlig vold: Jamen vi synes, det er i orden med den domspraksis, hvor straffene ligger nede i den nederste ottendedel.
Så kan vi bare konstatere, at domstolene holder sig inden for strafferammen, men at straffene ligger nede i den nederste ottendedel, og at flertallet i Folketinget synes, det er rigtigt.
Så kan man da ikke bebrejde domstolene noget, men man kan bebrejde fru Sandy Brinck og hele det øvrige flertal.
Sandy Brinck (S), 2000-12-07:
Det er dog utroligt, at jeg på mine små skuldre skal bære, at domstolene ikke udnytter en strafferamme.
Det ansvar må domstolene da tage.
Det er vores opgave som politikere at give dem en strafferamme, som de kan arbejde inden for, men at domstolene så vælger at ligge nede i den nederste ende, som hr. Helge Adam Møller siger, kan aldrig blive mit ansvar. Jeg fastsætter strafferammen, og de dømmer, og den adskillelse havde jeg faktisk også en fornemmelse af, at Det Konservative Folkeparti støtter.
Helge Adam Møller (KF), 2000-12-07:
Ja, det kan jo godt ske, når det drejer sig om Det Radikale Venstre, at man skal være glad og fornøjet for lidt, og det er da rigtigt, at fru Elisabeth Arnold sagde, at hun og hendes parti ikke udelukker, at hvis der skulle vise sig noget, så vil man måske, måske.
Vi synes, krænkelsen er langt, langt større set i forhold til de straffe, der normalt udløses, og derfor vil vi godt arbejde seriøst med dette her de næste 2, 3 eller 4 måneder - og fru Elisabeth Arnold må såmænd også godt få den 5. måned - og derefter vil vi fremsætte et lovforslag, der skærper straffen markant for denne frygtelige forbrydelse. Det var da rene og klare ord for pengene, og så vidste jeg, hvor De Radikale stod.
Men man siger, at man ikke vil udelukke - nej, jeg vil heller ikke udelukke, at jeg bliver 120 år, men sandsynligheden er nok ikke så stor.
Til fru Sandy Brinck angående strafferammerne: Ja, vi fastsætter strafferammerne, det er helt klart.
Men det, der indimellem er problemet efter mit og mange andre partiers mening, er, at domstolene ikke udnytter strafferammerne, og når vi indimellem har debatten og kan konstatere, at straffene ligger nede i den nederste fjerdedel, og at flertallet i Folketinget støtter det, fordi det ikke ønsker at ændre noget, når andre partier kommer med forslag om, at man skal gå betydelig højere op i strafferammen - ja, så må det jo konstateres fra domstolenes side, at de er i overensstemmelse med intentionerne bag loven.
Det er det samme, når det drejer sig om vold.
Det har vi diskuteret fem eller seks gange inden for de sidste 10 år på grund af et konservativt forslag om at forhøje strafferammen, men hver gang kan domstolene jo se, at der ikke er lyst til at hæve strafniveauet for den forbrydelse, og så må de jo konstatere, at det er rigtigt, at de arbejder nede i den nederste fjerdedel og aldrig giver over 1 års fængsel.
Men jeg bebrejder ikke domstolene noget - næh, jeg bebrejder fru Sandy Brinck og fru Elisabeth Arnold og det venstreorienterede flertal på retsområdet i dette høje Ting.
Sandy Brinck (S), 2000-12-07:
Jeg kunne godt høre, at justitsministeren rundede debatten
flot af, men jeg synes, der er et principielt spørgsmål, som stadig står og flagrer lidt.
Hr. Helge Adam Møller sagde i sit indlæg, at hr. Helge Adam Møller ikke bebrejder domstolene faldet i strafniveauet.
Hr. Helge Adam Møller må meget undskylde, men jeg mener, at domstolene har ansvaret for de domme, der afsiges, og at de signaler, som Folketinget sender, kan aflæses i strafferammen.
Jeg kunne forstå, at hr. Helge Adam Møller ikke var utilfreds med selve strafferammen.
Men kan vi ikke blive enige om, at domstolene har det fulde ansvar for de domme, der afsiges, og at vi har sendt nogle signaler ved at bestemme nogle ret betragtelige strafferammer, også på dette punkt?
Og kan hr. Helge Adam Møller ikke også bekræfte ved samme lejlighed, at alderen faktisk indgår i den helt almindelige vurdering af skærpende omstændigheder, og at man dermed meget let kan nå op på de 10 år?
Frank Jensen (S), 2000-12-07:
Det har været en meget spændende debat, og jeg er også glad for her på falderebet at kunne konstatere, at alle partiers ordførere har talt om voldtægt som en meget alvorlig kriminalitet, hvor det er afgørende vigtigt, at sagerne kommer til politiets og anklagemyndighedens kendskab, og at de pågældende sager også bliver pådømt af domstolene.
Det er, når alt kommer til alt, jo det allervigtigste, at vi ikke har for store mørke tal, altså at nogle kvinder i vort samfund går rundt som ofre for en alvorlig forbrydelse, uden at der er blevet rejst en straffesag over for gerningsmanden.
Derfor er jeg enig med de ordførere, der i dag har sagt, at den udvikling vi har oplevet på dette område, er en glædelig udvikling, hvor flere og flere sager kommer til politiets og anklagemyndighedens kendskab.
Det gælder også sager, som før i tiden, for 10, 20 år siden, aldrig nogen sinde kom til politiets og anklagemyndighedens kendskab og aldrig blev pådømt, fordi der var tale om de typer af voldtægt, som jeg synes, højrepartierne her i salen
overhovedet ikke har forholdt sig til.
Man har alene talt om den type voldtægtssager, hvor der er tale om overfaldsvoldtægt.
Det er også dem, der af gode grunde fylder mest i pressen, om jeg så må sige, fordi overfaldsvoldtægt, som jo også ofte er forbundet med egentlig vold, er en meget, meget alvorlig form for kriminalitet.
Men det, der er sket, og som måske kommer til udtryk, når man laver gennemsnitsberegninger af strafudmålingen, er, at de voldtægter, der finder sted i et ægteskab eller et parforhold, hvor manden ikke respekterer, at et nej er et nej, og sagen så i dag anmeldes som en voldtægtssag, jo i bund og grund er det, der gør, at gennemsnitsniveauet bliver trukket nedad. Men vi kan ikke sige, hvor meget kontaktvoldtægterne, som det jo hedder i fagsproget - altså de voldtægter, hvor offer og gerningsmand kender hinanden godt på forhånd - er skyld i den gennemsnitlige nedsættelse af strafudmålingen, og derfor burde hr. Helge Adam Møller være glad for, at den undersøgelse nu bliver lavet, så vi får et langt mere kvalificeret grundlag at træffe vore beslutninger på. Hvis der skal være en lille smule hæderlighed i dansk politik i dag, må man ikke bruge denne debat til at klandre nogen partier her i salen for at se med mildere øjne på voldtægt som noget kriminelt.
Det er der ikke belæg for på baggrund af debatten, og det synes jeg højrepartierne skulle holde sig for gode til.
Alle partier i denne sal har det fælles synspunkt, at det er vigtigt med en effektiv retshåndhævelse over for voldtægtskriminalitet.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-12-07:
Nu tog justitsministeren ordet lidt ud af munden på mig, men jeg markerede også nærmest for at prøve at få hr. Helge Adam Møller lidt ned på jorden igen.
Ligesom i går, hvor jeg måtte gribe hr. Helge Adam Møller i nogle rygmarvsreflekser, må jeg også i dag sige, at jeg udtrykkeligt i min ordførertale til dette forslag sagde, at Det Radikale Venstre ikke vil udelukke, at hårdere straffe kan komme på tale, men at vi også gerne vil have et solidere grundlag at bedømme på. Jeg udelukkede altså ikke, at vi kunne gå ind for hårdere straffe, men så kom der senere en meget ophidset debat med både hr. Peter Skaarup og hr. Tom Behnke, som jo ikke havde meget at gøre med den udmærkede debat, vi havde under hr. Helge Adam Møllers beskrivelse af forslaget.
Men jeg vil altså blot sige, at vi ikke har udelukket noget, vi vil bare gerne have lov til at lave det på et ordentligt grundlag. Så blot en enkelt bemærkning til hr. Helge Adam Møllers afsluttende indlæg.
Strafniveauet er gået ned, og det var hr. Helge Adam Møller meget utilfreds med, men antallet af anmeldelser er også gået ned.
Det kan jo være, at der ikke har været så mange af de meget skrappe voldtægter, som har trukket gennemsnittet op, men det kan man jo ikke vide, hvis man ikke har en ordentlig statistik at kigge på.