runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-11-30:
Så til noget lidt andet: Ordføreren taler meget om sognegrænserne og sogneforankringen.
Mener ordføreren ikke, at det er en god idé, at man i dag har mulighed for at løse sognebånd?
Er det sådan, det skal forstås?
Bente Dahl (RV), 2005-11-30:
I det daglige arbejde og samvær udfolder der sig et broget liv omkring folkekirken.
Der er en mangfoldighed af aktiviteter.
Der er naturligvis gudstjenesten, men ud over den er der sogneaftner, arrangementer for ældre, arrangementer for børn, konfirmationsforberedelse, tidlig forberedelse for 3.-klasses-børn, koncerter, udflugter m.m.
Præsten har samtaler med mennesker, yder omsorg, sjælesorg.
Det er et vigtigt arbejde, der kommer til udfoldelse i kirkens regi.
Derfor finder vi det i Det Radikale Venstre positivt, at der med L 74 kan komme en højere grad af enkelhed, decentralisering og gennemsigtighed i administrationen af kirkens midler.
Decentralisering mener vi virker befordrende for udførelsen af opgaver.
Der er en række hovedpunkter i loven, der er en række praktiske forbedringer.
Loven ser ud til at kunne være et redskab i løsningen af det problem, som mangelen på præster er.
For nuværende har mangelen ført til forskellige løsninger, mere eller mindre kreative, bl.a. en, der går ud på, at f.eks. teologer kan ses ansat i stillinger, der kombinerer ansættelse som præst med ansættelse som sognemedhjælper, hvilket flere andre ordførere har været inde på.
Det er en uheldig udvikling, og Det Radikale Venstre noterer med tilfredshed, at der med loven åbnes mulighed for, at menighedsrådene kan finansiere løn, pensionsbidrag og godtgørelse til overenskomstansatte sognepræster i nye stillinger oprettet af kirkeministeren efter ansøgning fra menighedsrådet.
Vi mener, at der i L 74 er taget hensyn til at sikre forkyndelsesfriheden.
Vi har en lille bekymring med hensyn til udligningen.
Det er jo sådan, at som følge af kommunalreformen er der enkelte kommuner, der mister deres hidtidige udligningstilskud.
Der kan skatten komme til at stige med nogle procentpoint.
Men omlægningerne har dog overvejende en positiv effekt.
Således ser vi i Det Radikale Venstre L 74 som et forslag til en lov, der vil medvirke til at forenkle organisationen af folkekirken.
Den vil også kunne medvirke til at øge aktiviteterne nogle steder, idet der nu kan ansættes flere præster.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-11-30:
Som jeg vist også var inde på før, har vi naturligvis lagt stor vægt på, at det er kirkeministeren, der er ansættelsesmyndighed, men i samme åndedrag vil jeg også sige – det var noget af det første, jeg sagde, da jeg så forslaget – at det ikke er nok, hvis der ikke er en økonomisk uafhængighed.
Derfor var det så vigtigt for os at få den 4-års-grænse ind, så man ikke bare kan ansætte og afskedige på må og få.
Det var vigtigt for os, at det er den samme præst, der fortsætter i ansættelsen, hvis man fortsætter stillingen, og at man på et tidspunkt er nødt til at fastansætte, hvis man fortsat vil have den ekstra præst i tjenesten.
Jeg mener faktisk, at det giver en god sikring, og at det også er med til at rydde op i det virak, der har været af løsninger, som jo er alternative løsninger med f.eks. hjælpepræster og sognemedarbejdere, og derfor mener jeg, at det her er en bedre løsning.
Men vi har haft bekymringen.
Jesper Langballe (DF), 2005-11-30:
Den sidste erklæring var jo meget smuk, og den kan jeg fuldstændig tilslutte mig.
Jeg vil spørge fru Charlotte Dyremose i al almindelighed – for jeg fornemmede, at vores bekymring i virkeligheden gik i samme retning – om ikke den tidsbegrænsning er en klar trussel mod folkekirken, selv om jeg medgiver, at den er afbødet lidt.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-11-30:
Folkekirken er på mange måder det kit, vi har bygget vores samfund på.
Uden ordet ingen folkekirke.
Derfor er det også den del af forslaget om ny finansiering af præster, der har været den største del af denne debat indtil nu.
Som jeg også var inde på før i mine korte bemærkninger til hr. Jesper Langballe, så har det fra konservativ side været en væsentlig bekymring, om vi med den her nye mulighed får sikret præsternes forkyndelsesfrihed.
Vi har fra flere sider bemærket, at man har ønsket ekstra præster.
Derfor er vi gået konstruktivt ind i arbejdet med at sørge for, at vi kunne få en fornuftig løsning.
Der er for det første
det med de tidsubegrænsede stillinger, altså at man har mulighed for bare at ansætte en præst.
Det bliver kirkeministeren, der er ansættelsesmyndighed, og man sikrer dermed forkyndelsesfriheden.
Så er der spørgsmålet om de tidsbegrænsede stillinger, hvor vi fra konservativ side har lagt stor vægt på, at der bliver lagt begrænsninger ind, som sikrer, at man ikke bare kan ansætte og afskedige præster på må og få.
Det er nu sikret, at præsten bliver ansat i mindst 4 år.
Hvis man skal forlænge stillingen, bliver det med den allerede ansatte præst.
Man kan maksimum forlænge stillingen to gange, indtil den overgår til en almindelig tidsubegrænset stilling.
Hvis man begrunder afskedigelsen med bevillingsmangel, kan man ikke bare ansætte en anden præst næste dag.
Derudover kommer der en evaluering af ordningen.
Vi mener også, at der med de begrænsninger, der nu er lagt ind i forslaget, vil være den væsentlige sikring af præsternes forkyndelsesfrihed og også uafhængighed af menighedsrådet, som er en gammel folkekirkelig tradition.
Vi synes også, det er værd at nævne resten af forslaget.
Fra konservativ side lægger vi stor vægt på, at vi har én fælles folkekirke, den folkekirke, vi har haft igennem mange år, og som – hvilket jeg var inde på tidligere – danner fundamentet for mange af de rammer, der ligger for nutidens velfærdssamfund.
Jeg vil derfor godt ved denne lejlighed udtrykke min værdsættelse af ministerens lydhørhed over for også det ønske, at de ting, der bliver lagt ud lokalt, er de ting, som reelt er lokalt forankret, men at det ikke sker blot for at lægge det ud lokalt; at vi altså holder fast i, at der er et fælles element i den fælles folkekirke.
Her tænker jeg bl.a. på finansieringen af en revision, som er taget ud af det forslag, der nu ligger efter høringen.
Det er tydeligt at se på det forslag, der ligger nu, at der har været en grundig gennemarbejdning af det oprindelige forslag, og at der er blevet gjort mange overvejelser.
Vi mener, at der i forslaget, som det ligger nu, er en god sikring af det lokale, af sognet i folkekirken, men også, at rammerne for den fælles folkekirke bliver sikret, og at vi fastholder, at vi har én fælles dansk folkekirke.
Vi kan derfor støtte forslaget.
Karen J. Klint (S), 2005-11-30:
Nu var fru Bente Dahl den eneste, der nåede ind omkring den økonomiske udligning, men der lægger lovforslaget her jo faktisk et loft over det beløb, der kan udlignes.
Der står, at der maks. kan udlignes 120 mio. kr.
Det er noget af det, som høringsparterne også, i hvert fald i et vist omfang, gør indsigelse om.
Finder fru Bente Dahl, at det er godt, at vi lovfastlægger et økonomisk loft, når der ikke står i bemærkningerne, hvordan det loft så skal reguleres?
Jesper Langballe (DF), 2005-11-30:
Det mener jeg i høj grad.
Der har vi det sådan, at vi siger, at alt andet lige er forkyndelsen det overordnede.
Enhver skal kunne have lov til at søge derhen, hvor der lyder en kristendomsforkyndelse, som han kan acceptere.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-11-30:
Hvad mener ordføreren om den tidligere kirkeministers forslag om, at man altså tildelte penge via et neutralt bloktilskud?
Jesper Langballe (DF), 2005-11-30:
Det er da rigtigt, men man skal da ikke, fordi man i nogle tilfælde er nødt til at have nødordninger, begynde at brede nødordninger ud over det hele; fordi der er nødt til at være undtagelser, skal man ikke begynde at gøre undtagelsen til reglen.
Jeg har selv en hjælpepræst derhjemme, som jeg er utrolig glad for, og den dag, jeg af en eller anden grund ryger ud af Folketinget, er hendes stilling slut. Sådan er det simpelt hen nødt til at være, det er en nødordning.
Men i det øjeblik vi begynder at gøre det princip gældende mere og mere som det normale, så er der jo ikke tale om en nødordning mere, så er der tale om, at man udhuler folkekirken, udhuler sognegrænserne, udhuler sognepræsteembedet.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-11-30:
Jeg forstår som sagt godt den principielle bekymring, men mener faktisk, at vi med de begrænsninger har fået løst det problem.
Det, man jo også må erkende, er, at vi i dag allerede har begrebet hjælpepræster, altså præster, som i princippet er ansat f.eks. for 1 år ad gangen.
Jeg mener, at vi her får en ordning, hvor vi rent faktisk med de begrænsninger, der nu er blevet sat ind i ministerens forslag, får sikret forkyndelsesfriheden og ikke bare har de her hjælpepræster, men kan få dem over i mere reelle stillinger.
Jesper Langballe (DF), 2005-11-30:
Jeg synes også, det er fortrinligt i sig selv, at ministeren dér har lyttet til nogle af os.
Jeg har indtryk af, at Landsforeningen af Menighedsråd har givet lidt og fået lidt.
Forbedring eller ikke forbedring
– jeg er fuldstændig enig med fru Charlotte Dyremose, men det vejer altså ikke tungt nok.
Jeg vil sige, at om det er 4, 5, 6 eller 7 års åremålsansættelse, er mig faktisk bedøvende ligegyldigt.
Det er selve princippet om, at en præst ikke mere ansættes tidsubegrænset, der er et brud med en årelang tradition, som jo har været velbegrundet.
Så jeg er enig med fru Charlotte Dyremose, men jeg synes alligevel, at vi er i småtingsafdelingen i forhold til det, vi risikerer.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-11-30:
Jeg tror, hr. Jesper Langballe er klar over, at den største bekymring, jeg fik, da jeg så forslaget fra ministeren, netop var for præsternes forkyndelsesfrihed.
Jeg fandt ikke, at det var nok, at det var ministeriet, der var ansættelsesmyndighed, og derfor har vi jo netop fået sat en række tiltag ind i det her forslag: at man som minimum er ansat i 4 år, at det skal være den samme præst, hvis stillingen forlænges, og at man altså mister den ekstra præst, hvis man ikke ønsker denne præst, at det, hvis man bliver ved med at ville forlænge, så er den samme præst, der skal ansættes og i en fast stilling, så man ikke bare kan blive ved med at forlænge.
Det var noget af det, der var vigtigt for mig, og jeg håber også, at hr. Jesper Langballe anerkender, at det faktisk i høj grad sikrer præstens forkyndelsesfrihed.
Jesper Langballe (DF), 2005-11-30:
Bloktilskudsordningen blev egentlig aldrig nogen sinde diskuteret færdig.
Den blev lagt væk, før man rigtig var kommet til ende med den.
Det er jo en lang, kompliceret historie, f.eks. om det hundeslagsmål, der opstod om, hvem der skulle sidde og passe på Fællesfonden.
Jeg må sige, at fra begyndelsen har tanken om bloktilskud ikke forekommet mig særlig tiltalende.
Staten giver en pose penge til kirken, jamen hvem er så kirken?
Hvem skal have prokura inden for kirken til at tage imod de penge og fordele dem?
Der var jo altså den fordel ved det, at bloktilskuddet ville give mulighed for, at der kunne oprettes flere præstestillinger, så om man kunne have fundet en model, som tilgodeså både det ene og det andet, kan jeg faktisk ikke sige, for det blev jo simpelt hen standset.
Karen J. Klint (S), 2005-11-30:
Jo, jeg spurgte, om ordføreren finder, at det er rigtigt, at vi lovmæssigt lægger loft over et beløb, når der ikke står i bemærkningerne, hvordan det reguleres.
Bente Dahl (RV), 2005-11-30:
Vi finder også, at det kunne være ønskeligt med en nærmere analyse, ligesom nogle af høringssvarene har givet udtryk for.
Man kunne f.eks. få en undersøgelse af, om 120 mio. kr. nu er det rigtige tal.
Det mener vi også.
Bjarne Laustsen (S), 2005-11-30:
Jeg har stillet spørgsmålet, fordi jeg synes, det er meget katastrofalt, at en tredjedel af de sygeplejestuderende, der går i gang med en uddannelse, falder fra, inden de når at komme så vidt som at fuldføre.
Jeg tror, at vi kan blive enige om, at det er katastrofalt, fordi vi i forvejen har en udtalt sygeplejerskemangel her i Danmark.
Det er jo sådan set også det, Dansk Sygeplejeråd og de andre aktører på området gør opmærksom på: Hvis vi ikke får sat ind på det område her og får uddannet flere sygeplejersker, så bliver den mangel på sygeplejersker ekstrem.
Hvis det var et område, hvor der ikke var mangel på folk, var det måske ikke det store problem.
Jeg håber, at ministeren er meget enig i de synspunkter, og jeg er meget spændt på at høre, hvad ministeren har tænkt sig at gøre ved problemet, for jeg mener bestemt, at der skal gøres noget.
Bertel Haarder (V), 2005-11-30:
Jeg vil svare på den måde, at der jo er tre muligheder.
Den ene er, at biskopperne simpelt hen selv er stiftsøvrighed.
Den anden mulighed er, at de støtter sig til Kirkeministeriet.
Den tredje mulighed er, at man finder en erstatning, altså en person med ubestridelig juridisk sagkundskab og med en vis pondus lokalt i det enkelte stift, som sammen med biskoppen kan udgøre stiftsøvrigheden.
Det er det tre muligheder, der er.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Karen J. Klint (S), 2005-11-30:
Jeg vil gerne kvittere for det om stiftsøvrigheden, og jeg vil også gerne være med til at drøfte det andet i nogle mindre grupper, også i nogle lukkede fora.
Det er helt o.k.
Det er også derfor, vi sagde, at vi nok skal have god tid til selve sagsbehandlingsdelen af lovforslaget, for det er jo komplekst.
I dag har vi fokus på en del af lovforslaget, men der er jo også andre elementer i lovforslaget.
Så vidt jeg husker, er der i alt 15 elementer eller sådan noget i det.
Jeg skal selvfølgelig ikke anmode ministeren om at løfte sløret for det med stiftsøvrigheden, men er vi ikke ved at være i en tid, hvor det godt kunne være sådan, at vi kunne sige, at vores stifter, vores biskopembeder, skulle være så godt funderet i juridisk bistand, at det egentlig var unødvendigt at have en udefrakommende juridisk bistand, hvilket jo var den oprindelige begrundelse for, at statsamterne skulle være med?
Bertel Haarder (V), 2005-11-30:
Det sidste spørgsmål om løntillægget, i tilfælde af at ansættelsen er på åremål, vil jeg meget gerne orientere om.
Jeg er også sikker på, at jeg, inden vi skrider til anden og tredje behandling af lovforslaget, kan give en meget grundig redegørelse for kommunalreformens konsekvenser, idet arbejdsgruppen med ministeriets departementschef som formand er meget tæt på at have sit debatoplæg klar.
Hvad angår stiftsøvrigheden, er det helt sikkert, at vi kan beskrive den i sin fremtidige form, før vi skrider til anden og tredje behandling af dette lovforslag.
Karen J. Klint (S), 2005-11-30:
Kirkeministeren nævnte selv kommunalreformen i sin tale nu, og det får mig så til netop at sige, at det er en af de der frustrationer eller kritikpunkter, vi har, nemlig hvorfor vi ikke får lovforslaget i en samlet pakke, f.eks. også med ændringer til provstigrænser eller andre forhold.
I lovforslaget her opererer man stadig væk med stiftsøvrigheden, men har vi nogen garanti for, at det begreb overlever, når vi skal have implementeret kommunalreformen helt?
For hvem er så den tredje part i stiftsøvrigheden eller den udefrakommende part i stiftsøvrigheden?
Det mangler vi også en drøftelse af, så der er nogle ting i det her lovforslag, som også hænger an på kommende lovforslag.
Og så vil jeg godt lige gentage mit spørgsmål om, hvorvidt en åremålsansat præst ikke er væsentlig dyrere end en traditionelt ansat præst.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-11-30:
Lige præcis, og jeg er meget, meget glad for den konservative ordførers kamp for at sikre visse forhold for disse præstestillinger.
Så jeg vil gerne tilkendegive, at jeg synes, at den konservative ordfører har gjort et bravt stykke arbejde for at lede kirkeministeren på rette vej.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-11-30:
Jeg skal ikke gå nærmere ind i den debat.
Jeg tror aldrig, at fru Vigsø Bagge og jeg bliver enige om grundlovsændringen.
Fru Pernille Vigsø Bagge lagde meget vægt på, at det her selvfølgelig var et supplement, altså de her nye præstestillinger.
Der vil jeg da meget gerne slå fast, som der også står i lovforslaget – det håber jeg også at fru Vigsø Bagge har set – at det her netop skal være et supplement.
Og jeg vil godt tilkendegive, at vi også fra konservativ side vil være med til at holde ministeren fast på, at det her naturligvis skal være yderligere stillinger og ikke en erstatning for dem, der allerede er.
Men det håber jeg at fru Vigsø Bagge har set at der også lægges op til i forslaget.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-11-30:
Jeg udtalte, at SF ønsker en grundlovsændring, så stat og kirke kan blive adskilt i det her land med henblik på at få en meget større religionslighed her i landet.
Og derfor synes jeg også, at det ville være hensigtsmæssigt, hvis man som skatteyder i det her land ikke betalte til forkynderne i et bestemt trossamfund, men måske på en anden måde kunne bidrage til noget fælles kulturarv, som kirkebygninger jo er, til glæde for hele befolkningen.
Jesper Langballe (DF), 2005-11-30:
Ja, det er sådan lidt ude i periferien, men fru Pernille Vigsø Bagge begyndte med en bemærkning, som undrede mig, nemlig at hun tolkede grundlovens ord om, at den evangelisk-lutherske kirke er den danske folkekirke og som sådan understøttes af staten, som, at staten skulle støtte kulturmindesmærker og ikke forkyndelsen
Siger ordene i grundloven ikke ganske tydeligt, at det er den evangelisk-lutherske forkyndelse, der skal støttes?
Det synes jeg da.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-11-30:
SF's kirkepolitik har den videst mulige grad af religionslighed i Danmark som et meget højt prioriteret mål.
Og bl.a. derfor ønsker SF en adskillelse af kirke og stat, alternativt en selvstændig forfatning for folkekirken.
SF foretrækker, at passagen i grundloven om, at den danske folkekirke understøttes af staten, udmøntes i, at skatteydernes penge på kirkeområdet, som i dag bl.a. går til forkynderne i folkekirken, hellere burde gå til bevarelse af kirkebygninger, som udgør en fælles kulturarv.
Når det så er sagt og slået fast, skal jeg forholde mig til det nærværende forslag om folkekirkens økonomi.
Lovforslaget rummer jo en del forskellige forslag, som har til hensigt, tror jeg, at rydde op i et syndigt økonomisk rod, skabe nogle flere præstestillinger, uddelegere flere opgaver til menighedsrådene osv.
Noget af det mest vidtgående i forslaget er jo forslaget om menighedsråds ret til selv at finansiere præster.
Det er et forslag, som har nogle lidt uoverskuelige konsekvenser, men som fornuftigt skruet sammen har SF's støtte.
Men altså, en forudsætning for den her støtte er, som det også delvis indgår i forslaget, for det første: Den her nye ordning skal ikke være en undskyldning for eller en anledning til at skære i størrelsen på beløbet til Fællesfonden under de årlige finanslovforhandlinger.
For det andet: Tilsyn og arbejdsgiverbeføjelser over de her stillinger bør fortsat ligge i Kirkeministeriet.
For det tredje: Ansættelsesforholdet skal, hvad angår afsked, svare til de forhold, der gælder for præster finansieret af Fællesfonden.
For det femte: Det er af meget stor vigtighed, at ordningen evalueres og følges løbende.
SF vil gerne holde ministeren fast på, at der fremsættes lovforslag om revision af reglerne om lokalfinansiering af præsteløn senest i 2012.
SF forholder sig generelt positivt til det samlede forslag, men ser frem til at kunne få belyst nogle af aspekterne af det her forslags forskellige dele under den videre udvalgsbehandling.
Jesper Langballe (DF), 2005-11-30:
Det kan jeg kun sige ja til, og også under den danske enevælde satte den evangelisk-lutherske forkyndelse det almindelige præstedømme, som jo selvsagt ikke har noget med demokrati at gøre.
Jeg kunne ikke rigtig få fat i, hvad uenigheden der gik ud på.
Men det saglige i det er, at demokrati er noget, vi selv finder ud af og fastlægger i en grundlov og i en lovgivning.
Det almindelige præstedømme er noget helt andet, det er noget, evangelisk forkyndelse sætter helt suverænt
Eva Kjer Hansen (V), 2005-11-30:
Jeg mener ikke, at man bliver tvunget til at flytte på grund af eventuelle ændringer af kontanthjælpen.
Som jeg var inde på tidligere i mit svar til fru Majbrit Berlau, så er det sådan i dag, at den enlige kontanthjælpsmodtager med tre børn har et månedligt rådighedsbeløb på omkring 13.300 kr. efter betaling af skat, boligudgifter og daginstitution.
Det er ca. 400 kr. mindre end rådighedsbeløbet for en enlig forsørger på mindsteløn.
Så det er da en forskel, der er så lille, at den ikke vælter noget budget.
Jeg mener, at alle mennesker har et ansvar for at sikre, at deres husleje bliver betalt.
Der handler det jo så også om en prioritering, og jeg mener faktisk, at vi på den måde tager godt hånd om personer i den situation.
Søren Krarup (DF), 2005-11-30:
Jeg tror ikke, der er nogen, der nærer mistillid til menighedsrådene, når de varetager menighedsrådenes opgave.
Jeg vil godt spørge ordføreren, om han ikke vil give mig ret i, at forkyndelsen af det almindelige præstedømme for så vidt er kernen i evangelisk-luthersk kristendom.
Jeg kan få det klart frem ved at spørge: Vil ordføreren ikke være enig med mig i, at også under den danske enevælde var det den evangelisk-luthersk forkyndelse af det almindelige præstedømme, der lød i kirken?
Bente Dahl (RV), 2005-11-30:
Så må jeg spørge hr. Jesper Langballe: Hvis ikke vi som lovgivere kan lovgive om ting og sager, hvilke redskaber kan vi så bruge i det her samfund til at regulere ting, som gerne skal reguleres på forskellig vis?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-11-30:
Det er jeg komplet uenig i.
Der er ikke mere teologisk argumentation i at stole på menighedsråd end i at stole på det danske Folketing, hvad enten der er præster eller ej herinde.
Jeg synes, det er hr. Søren Krarup, der totalt blander det almindelige præstedømme sammen med folkestyret, og det er en fatal sammenblanding.
Søren Krarup (DF), 2005-11-30:
Der er jo dér tale om en ordning, som netop til syvende og sidst har sit udgangspunkt i evangeliets forkyndelse; der er forskel på den sandhed, der forkyndes i kirken, og så på menighedsrådenes administration.
Når man vil begynde at bruge folkestyret – som jeg hører fru Birthe Rønn Hornbech gør – som en slags, jeg er lige ved at sige teologisk kategori, så er man på meget farlig vej, og så kan man meget nemt ende med netop i folkestyrets navn at ophæve folkekirken.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-11-30:
Jeg er lidt forbløffet over den holdning til folkestyret og til det kirkelige folkestyre, der ligger bag det spørgsmål.
Jeg har ikke den holdning til menighedsrådene, som hr. Søren Krarup har.
Jeg stoler åbenbart mere på dem.
Jeg mener ikke, der er tale om jubel, men der er tale om, at man mener, at man kan bruge flere præstestillinger, og at der er en fuldstændig utilfredsstillende ordning i dag med sognevælde.
Det forstår jeg også at både hr. Jesper Langballe og hr. Søren Krarup er enige i er en dårlig vej at gå, og nu går vi altså en bedre vej.
Søren Krarup (DF), 2005-11-30:
Jeg vil lige sige, at selvfølgelig er vi alle enige om, at der ikke skal blokeres for præstestillinger, og jeg synes jo også, det er lidt komisk, at dette skal være den eneste måde, hvorpå præstestillinger kan oprettes; man kunne jo simpelt hen sætte flere penge af til det.
Men det, jeg vil spørge fru Birthe Rønn Hornbech om, er: Har det slet ikke anfægtet hende en smule, når hun ser den jubel, hvormed man i Menighedsrådsforeningen har hilst dette forslag velkommen?
Vil hun ikke ligesom jeg kunne se en risiko for, at dette i virkeligheden er begyndelsen til en adskillelse af kirke og stat, fordi det er at udruste menighedsrådet med politisk-økonomisk magt, som jo betyder, at man i realiteten får det som en slags konkurrent til den magt, som staten udgør, og som jo udnævner præsterne?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-11-30:
Jamen jeg vil ikke blokere for flere præster.
Det er jo det, hr. Jesper Langballe åbenbart vil, og det vil jeg ikke.
Det her er, tror jeg, nogle få stillinger oveni, og det er klart en forudsætning, som jeg sagde i min ordførertale, at statens forpligtelse er uændret.