Birthe Rønn Hornbech (V), 2006-01-31:
Jeg har som ordfører for Venstre ved tidligere grundlovsdebatter gjort det synspunkt gældende, som også statsministeren har fremført i dag, at der intet er i den nuværende grundlov, der forhindrer, at vi gør Danmark bedre, at vi styrker borgernes retsstilling over for staten.
Der er simpelt hen ikke noget, der sætter nogen grænser for en lovgivning, der vil gøre det bedre for borgerne, det er bare at lave det om, hvis det er det, vi vil.
Grundloven skal ikke være særlig snakkende, den skal nemlig begrænse magten.
Selv om vi altså ikke mener, at der er noget akut behov, så skal jeg gentage, hvad jeg også sagde under den tidligere debat, nemlig at vi selvfølgelig fortsat er optaget af det.
Og jeg håber egentlig også, at diskussionen i udvalget denne gang bliver mere konkret end sidst.
Det er ikke eksperter, der på et tidspunkt skal sidde og bestemme, hvad der skal stå i en grundlov, det skal blive til efter en folkelig debat.
Derfor vil jeg også som formand ved det første møde prøve at se, om ikke vi kan gå hver til sit og prøve, om vi kan producere nogle ideer, så vi kan formulere nogle emner, hvor vi måske kan sætte nogle fingeraftryk, tænke nyt, få formuleret noget, som ikke tidligere har været formuleret.
Jeg tror altså også, at jeg må sige, at det, der vil ske, er, at jo dybere vi går i en grundlovsdiskussion, jo mere vil det vise sig, at vi er uenige, og jo mere vil det vise sig, at den grundlov, vi har, er ganske operativ at arbejde med.
Det fremgår jo altid af forslagene, at en ny grundlov, skal være mere tidssvarende.
Jeg ved så ikke, hvad det er, for hvis man hele tiden vil opdatere en grundlov, kan det godt være, at den netop ikke bliver tidssvarende.
Jeg vil da godt minde om, at den største revolution, der er sket i Danmark efter 1849, var systemskiftet i 1901, parlamentarismens indførelse, der på vanlig manér skete helt fredeligt.
Kom det ind i grundloven af 1915?
Nej, det kom først ind i grundloven af 1953, men der var indført en ny statsskik med 1901.
Så har det været anført, at det er for dårligt, at man skal have en kommenteret grundlov.
Nu vil jeg godt se den lov, som ikke kræver en kommentar.
En lov, der ikke kræver kommentarer, vil være så snakkende, at det ikke er til at holde ud, så det er ikke noget argument.
Men jeg vil da godt prøve at kigge på de tre forskellige forslag, også fordi hr. Ole Sohn jo efterlyste en grundlov fra Venstre.
Det kommer der ikke, men jeg skal gerne, hvis taletiden tillader det, prøve at komme med nogle kommentarer til nogle af forslagene.
Lad mig lige tage det første først, nemlig B 3 om nedsættelse af en forfatningskommission efter ønske fra Socialdemokratiet.
Det er jo mere begrænset end SF's forslag, og der er da i høj grad nogle punkter, som man udmærket kan diskutere.
Sådan som jeg ser det, er der altså åbenbart stor forskel på interessen for politiske partier.
Det går jo sådan set meget godt, uden at vi diskuterer det, men vi vil selvfølgelig godt se på det, når det nu er Socialdemokratiets ønske.
Det er jo en af de ting, der indgår i punkt 3, sådan som jeg læser Socialdemokratiets forslag.
Spørgsmålet om at styrke Folketingets indsigt fremgår jo allerede af den offentlighedskommission, som regeringen har nedsat, hvor det er et ønske, og punkt 7, tronfølgen, har vi allerede talt om.
Så er der tale om en smidiggørelse af reglerne for ændring.
Det er vi ikke umiddelbart tilhængere af, vi mener ikke, at det skal være nogen enkel sag at ændre grundloven.
Men vi synes, der er flere ting, der er udmærkede som oplæg til en diskussion.
SF har i sit forslag, B 2, bedt om nedsættelse af en grundlovskommission med en række mennesker, herunder folketingsmedlemmer, som medlemmer, og jeg skal gentage det, jeg allerede sagde om grundlovsudvalget.
SF tager jo ikke nogen chancer, og skulle det forslag om nedsættelse af en kommission blive forkastet, har SF sit eget forslag.
Jeg har tidligere rost det forslag, og det vil jeg godt gøre igen.
Jeg har nu ikke dårlig samvittighed over, at Venstre ikke kan møde op med noget lignende, men hver gang vi har det forslag, er der er bestemt grund til at sige, at det er et godt arbejde.
Det er godt, der er nogle, der gider, men det fremgår altså også meget tydeligt, at det jo ikke har mange chancer for nogen gang på jorden som et lovforslag.
Men det er klart, at der er masser af ting, der kan være værd at diskutere.
Hele rettighedskataloget har muligvis ikke den store selvstændige betydning med hensyn til menneskerettighederne, som jo har en sådan lidt sjov status i Danmark, vel en mellemting mellem lov og grundlov.
Jeg synes, at det er naturligt, at man diskuterer rettighedskataloget den dag, man måtte ændre en grundlov.
Jeg har tidligere på Venstres vegne anført, at Grundtvig jo var langt forud for sin tid, idet han, uden at vide hvad det hed, indså, at der burde være en klarere materiel ytringsfrihed i grundloven, end tilfældet er i dag.
Det mener vi også, ligesom det vil være naturligt til sin tid at supplere med en informationsfrihed i selve grundloven.
Jeg skal ikke komme ind på ejendomsretten, for statsministeren har gjort rede for, at der altså ikke skal være fuld erstatning mere, og det har vi selvfølgelig fæstnet os ved.
For mit eget vedkommende må jeg sige, at jeg umiddelbart er meget skeptisk med hensyn til dette med, at befolkningen skulle kunne komme med et forslag, men det synes jeg absolut er en diskussion værd.
Jeg henviser hr. Ole Sohn til § 26 i hr. Ole Sohns forslag, det er det, jeg er i færd med at diskutere i øjeblikket.
Der er i S' forslag forskellige ændringer af monarkens indflydelse, dronningerunder osv.
Det er ikke noget, vi umiddelbart mener er noget, der skal ændres.
Vi tager selvfølgelig gerne en diskussion om det.
Der foreslås lovråd.
I det hele taget foreslås der jo nogle ændringer i forholdet mellem regering og Folketinget.
Jeg vil godt sige for Venstre som landets ældste parlamentariske parti, at vi selvfølgelig er meget optaget af forholdet mellem Folketinget og regeringen, men vi er også optaget af, at et Folketing kan gøre et ansvar gældende over for en minister.
Det er jo en lige så vigtig del af det parlamentariske system, som det, at det er Folketinget, der står over ministrene.
Det havde været rart, hvis hr. Ole Sohn bare ville høre efter lidt af alt det, jeg nu står og siger, når han selv har efterlyst det, men det kan man ikke regne med.
Men jeg fortsætter.
Vi mener, at det forplumrer ethvert parlamentarisk ansvar, hvis man indfører et lovråd.
Den diskussion har vi jo haft under forskellige konferencer igennem årene, hvor jeg har siddet herinde.
Jo dybere, vi tænker over det, jo mere uvilje har vi mod det.
Vi mener, at det parlamentariske system forudsætter en klar ansvarsfordeling, klart forudsætter, at Folketinget kan gøre et ansvar gældende over for en minister.
Så er der et par interessante bestemmelser i § 57 og § 58, hvor borgerne som brugere skal have ret til i fællesskab og individuelt at have indflydelse på de offentlige tilbud og skal have ret til individuelt eller i fællesskab at øve indflydelse på deres arbejdsvilkår.
Det er jo klart, at hvis vi kommer i dybden med det, er det ikke sikkert, Venstre og SF er enige, men jeg fæstnede mig ved det, som også altid har været mit indtryk der, hvor vi sådan på tværs af partiskel har en fælles tilgang til tingene vedrørende det individuelle, nemlig at gruppemajestæten ikke skal tyrannisere den enkelte, selv om den enkeltes selvstændighed selvfølgelig er i et fællesskab.
Det kan hr. Ole Sohn jo svare på, altså om jeg er på rette spor, og om der er nogle synspunkter, vi kan være enige i.
Vi har som bekendt ikke nogen tanker om at ændre den danske folkekirkelige ordning.
Jeg skal sige, at det tager jeg meget gerne en diskussion om, nemlig at den folkekirkelige ordning er den, der sikrer friheden bedst.
Den evangelisklutherske kirke er den, der på alle måder sikrer skelnen mellem lov og evangelium bedst.
Hvor der ikke er evangelisk-luthersk tale, sammenblandes religion og politik.
Endelig foreslår man jo så en opdeling i A- og B-bestemmelser.
Det er vi umiddelbart meget skeptiske over for, og jeg er som sagt også skeptisk over for, at det skulle være lettere at ændre grundloven.
Men det tager vi selvfølgelig en diskussion om og ser på, hvad andre lande har.
Vi ved godt, at det eksisterer i forskellige andre lande.
Så alt i alt er vi meget positive over for at få en diskussion om nogle af de her ting, og jeg vil opfordre medlemmerne af udvalget til, at vi prøver at begrænse os, for at vi også kommer lidt i dybden med emnerne, men vi står i hvert fald ikke i vejen for gode drøftelser af, hvad medlemmerne end måtte ønske.