Søren Søndergaard (EL), 2001-05-21:
Derfor vil jeg da benytte lejligheden til at sige lidt om baggrunden for det her forslag. Det fremlagte beslutningsforslag blev med nøjagtig samme ordlyd - bortset fra et par enkelte datoer, der er ændret - vedtaget den 19. maj 1987, det vil sige for 14 år siden, af Socialdemokratiet, SF, VS og Det Radikale Venstre.
På den baggrund blev den konservative justitsminister Erik Ninn-Hansen tvunget til - kan man sige - at fremsætte et lovforslag om sagen den 7. oktober 1987, men det forslag blev ikke vedtaget, for efter det var blevet fremsat, kom der valg, og ved det valg kom Det Radikale Venstre ind i regeringen.
Og da Socialdemokratiet og SF den 15. marts 1989 genfremsatte Erik Ninn-Hansens lovforslag, så stemte De Radikale lige pludselig imod det forslag, de selv tidligere havde været med til at fremsætte.
I begyndelsen af 1990'erne fik vi så den nye regering, hvor både Socialdemokratiet og De Radikale indgik, og så gik forslaget om forbud mod transporter af våben helt i glemmebogen.
Så var der overhovedet ikke nogen, der fremsatte det i Folketinget.
Det har sådan set været i glemmebogen lige siden.
Det betyder jo ikke, at der ikke har været grund til at tage det frem.
Sidste år kom det jo f.eks. frem,
at skibet »Thor Emilie« i begyndelsen af 1999 havde transporteret 20 kampvogne fra Polen til Sudan.
Det skete præcis samtidig med, at den sudanske regering angreb sin egen civilbefolkning, bl.a. med fly fra luften.
Alene derfor var det selvfølgelig ualmindelig uanstændigt at transportere kampvogne til det forbryderregime. Men det var også efter vores opfattelse uanstændigt ud fra en ren juridisk betragtning, for den 15. marts 1994 vedtog EU's Ministerråd en våbenembargo mod Sudan, der trådte i kraft dagen efter.
En våbenembargo, som Danmark støttede.
I artikel 1 i denne her våbenembargo står der: »An embargo on arms, munitions and military equipment shall be imposed on Sudan«, altså en embargo på våben, ammunition og militært udstyr skal gennemføres over for Sudan.
Det var den danske regering med til at gennemføre.
Hvad betød det så?
Ja, alle normale mennesker ville selvfølgelig tro, at det betød, at vi hverken kunne eksportere våben fra Danmark eller sejle våben på danske skibe til Sudan.
Men det har Udenrigsministeriet jo belært os om i et svar, at det betød det slet ikke.
Selvfølgelig kunne man ikke direkte producere våben og sende dem af sted, men man kunne sagtens transportere våben fra tredjeland.
Og det var det, der skete i det tilfælde, hvor det danske rederi transporterede våben fra Polen til Sudan på et dansk indregistreret skib.
Så kunne man måske tro, at den sag, der jo kom frem i offentligheden, havde fået Socialdemokratiet eller Det Radikale Venstre til at reagere og finde tilbage til fordums gode forslag.
Men det skete jo så desværre heller ikke.
Da der ikke var sket noget i det meste af et år, så tænkte vi fra Enhedslisten, at nu måtte vi så overtage Socialdemokratiets og De Radikales rolle på det her felt, og vi genfremsatte så det forslag, der var blevet vedtaget 14 år tidligere, fuldstændig uændret.
Så blev der reageret.
Det skal siges.
Da vi havde fremsat det forslag, besluttede man i Justitsministeriet at nedsætte et udvalg, og det er så det, alle ordførere nu henholder sig til og siger, at eftersom det her udvalg er blevet nedsat, er der jo ingen grund til at vedtage det her forslag.
Det kan man så diskutere.
Men det afgørende bliver selvfølgelig, at det udvalg rent faktisk fører frem til noget, kommer til en konklusion. Jeg kan kun være glad for, at justitsministeren herfra bekræfter, at der skal lægges en bred fortolkning i det område, det skal undersøge.
Det skal altså ikke bare undersøge produktion, det skal også undersøge transport.
Det skal ikke bare undersøge transport på dansk indregistrede skibe, men også transport, som danske statsborgere måtte være involveret i.
Der er jo sådan, at inden for denne her branche er opfindsomheden stor.
Da man skulle have transporteret våben fra Bofors til Indien, blev der oprettet et firma i Hørsholm, og da der skulle transporteres forskellige ting og sager til et embargoplaget apartheidregime i Sydafrika, ja så blev der jo også oprettet alle mulige fupfirmaer rundtomkring for at omgå den embargo.
Så der er også behov for, at den arbejdsgruppe, som Justitsministeriet har nedsat,
tænker mindst lige så kreativt som de her dødens købmænd gør i rederkredse, så vi kan få stoppet det her.
Vi skal forhåbentlig ikke endnu en gang komme i en situation, hvor danske virksomheder - med loven i hånd sandsynligvis - samtidig med, at den danske regering advarer mod det og underskriver resolutioner imod det, transporterer våben fra et land som f.eks. Polen til en land som Sudan, der krænker sin egen befolknings rettigheder.
Vi havde håbet, at det her forslag kunne vedtages.
Det er helt klart, at det bliver det ikke.
Så venter vi det halve år, eller hvor lang tid, der nu skal gå, og det er klart, at hvis ikke der kommer et forslag dér, så vil vi endnu en gang genfremsætte det her legendariske forslag fra Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, som har ligget i dvale så længe, men som bestemt ikke er blevet dårligere af den dvale, det er ligget i.