Pernille Falcon (EL), 2004-01-29:
Vi var faktisk
imod det, ikke fordi vi modsætter os støtte til kulturlivet, tværtimod, men Enhedslisten er modstander af hele fradrags- og skatterabatcirkusset, og frem for støtte via afskrivninger og fradrag er der brug for gennemskuelighed og åbenhed, så den enkelte borger kan se, hvor mange penge der bruges på kunst og kultur.
Men det var altså ikke det, man vedtog.
Denne forespørgsel drejer sig om, at vi ønsker at få indsigt i private fondes og virksomheders indflydelse på kulturen.
Styres den i en bestemt retning, hvilken profil har den, når der eksempelvis kun er efterspørgsel på en bestemt vare?
Det er, hvad der støttes, og hvad der ikke støttes gennem den privatfinansierede kulturpolitik, vi er interesserede i og ønsker at få et overblik over.
Det interesserer os, om vilkårene for f.eks. den unge billedhugger er blevet så meget sværere, at gruppen af etablerede kunstnere ikke fornyes med nye, spændende kræfter fra vækstlaget.
Brandes, en Lisa Malinowski og en Haugen Sørensen løber med alle udsmykningsopgaverne, pryder væggene på direktionslokalerne og kan imødese at blive endnu mere etablerede?
Det er bare et billede på, om det er sådan, at det er de etablerede kunstnere, der understøttes mest af det private erhvervsliv og de private fonde.
Ikke at jeg ikke under disse fremragende kunstnere at få mange store og spændende opgaver.
Men Enhedslisten ønsker, at alle kunstmiljøer støttes, så der hele tiden sker en tilførsel af nye talenter, og det mener vi der skal bruges kræfter og offentlige støttemidler på.
Det har stor betydning af få afdækket, om de nye afskrivningsregler faktisk har betydet en ændret målretning for den etablerede kunstverden.
Bestilles der nu værker af en bestemt slags?
Vil virksomheder kun støtte bestemte teaterformer, og medfører det i givet fald ændringer i repertoiret?
En evaluering kan ske ved, at kulturministeren undersøger private fondes og virksomheders indflydelse i løbet af de sidste par år.
Vi har forstået på kulturministerens indlæg, at man nu vil satse på en højere grad af markedsstyring af kulturpolitikken og på, at de private fondsbidrag i endnu højere grad skal på banen.
Det gør det jo ikke mindre væsentligt at få en undersøgelse af: I hvilken retning kører kulturpolitikken, hvis det er det, man vil satse på?
Det er vel også væsentligt at forholde sig til, hvor det offentlige skal satse.
Man ønsker ikke at vide noget om, i hvilken retning kulturpolitikken kører.
Samtidig er der så en tendens til, at der er en stadig strammere styring af den offentlige kulturpolitik og en mere målrettet styring, som ikke er rettet mod de svagere kunstarter.
Hvis statskassen som anslået af regeringen har mistet 30 mio. kr. som følge af lovændringen, og hvis udviklingen har medført en mere ensrettet, smal kulturpolitik, er det på tide at reagere og revurdere placeringen af de offentlige støttekroner og måske ligefrem omdirigere kunststøttemidlerne til forsømte områder, udkast og projekter.
Det er derfor, vi vil opfordre regeringen til at igangsætte undersøgelsen hurtigst muligt.
Jeg kan godt høre, at interessen ikke er så stor, og at forståelsen for nødvendigheden af undersøgelsen slet ikke er til stede, og det beklager vi.
Vi havde faktisk troet, at det var noget, man godt kunne se en eller anden form for perspektiv i, uanset holdningerne til i hvor høj grad det er markedet, der skal styre kulturpolitikken.