runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bruno Jerup (EL), 1997-12-17:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om det også er ministeren klart, at listen er en alfabetisk optegnelse over folketingsmedlemmer, og om ministeren har forståelse for, at politiet har svært ved at gennemskue, at det, man står med i hånden, er en alfabetisk liste over folketingsmedlemmer.
Det kræver måske nogle overvejelser om politiets uddannelsesmuligheder eller uddannelsesforhold, for man kan jo sige, at dets generelle kapacitet er forholdsvis svag.
Et andet spørgsmål, jeg også godt vil stille ministeren, er, om det kan være rigtigt, eftersom jeg er en af de personer, der står på listen, at jeg ikke har fået nogen orientering om, at der har været foretaget en overvågning.
Det er jeg meget utryg ved, for hvis det er sådan, at jeg er udsat for en trussel, går jeg selvfølgelig ud fra, at politiet på samme måde som for andre borgere og andre folketingsmedlemmer tager sin opgave seriøst og også fortæller mig, at det sørger for overvågning og fortæller mig, hvordan det overvåger mig.
Jeg vil gerne vide, om det faktisk er sket, og hvis det ikke er sket, vil jeg gerne vide, hvordan det kan være, at der er sådan en diskrimination af enkelte medlemmer på den liste, at ikke alle får den samme behandling.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-12-17:
Jeg synes, det er utroligt, hvilke spørgsmål man kan få sig selv til at stille i en sag af denne karakter, og derfor vil jeg bare sige til justitsministeren, at jeg synes, det er helt rigtigt, når justitsministeren betoner, at det selvfølgelig er politiets opgave og op til politiets vurdering at gribe ind i situationer, hvor repræsentanter for det autonome miljø eventuelt vil begå et overgreb mod en politiker, lige så vel som når det autonome miljø forsøger at reagere i andre sammenhænge.
Det er politiets vurdering, der er afgørende for, hvornår politiet griber ind, og det er politiets vurdering, der afgør, i hvilket omfang en eventuel fysisk overvågning er på sin plads.
Derfor vil jeg gerne markere over for justitsministeren, at jeg synes, det er helt rigtigt, og bare bede ministeren bekræfte, at det selvfølgelig er politiets opgave at gribe ind og foretage det fornødne, når repræsentanter for det autonome miljø forsøger at begå overgreb mod andre personer.
Frank Jensen (S), 1997-12-17:
Først til hr. Søndergaard
: Jeg deler ikke hr. Søndergaards opfattelse af, at der er tale om Gøg og Gokke.
Jeg deler ikke hr. Søndergaards opfattelse af, at politiet ikke skulle have reageret på en henvendelse fra en borger, der indleverer en liste, også uanset om hr. Søndergaard umiddelbart kunne se, at der var tale om en udskrift af en telefonnøgle.
I den konkrete sag var der jo tale om, at der, samtidig med at listen blev indleveret, foregik en krænkelse af folketingsmedlem fru Pia Kjærsgaards private bopæl, nemlig den husfredskrænkelse, der skete i fru Pia Kjærsgaards have, og det er helt naturligt, at politiet i forbindelse med sådan en husfredskrænkelse orienterer de politikredse, som Gentoftes politimester mente skulle orienteres.
Hr. Bruno Jerup spurgte, om det her giver anledning til specielle overvejelser om en ændring af politiuddannelsen.
Det må bero på, at politiet i den kreds, hvor hr. Bruno Jerup har domicil, ikke har ment, at der var baggrund for en konkret henvendelse, alene fordi navnet fremgik af listen.
Søren Søndergaard (EL), 1997-12-17:
Jeg vil overhovedet ikke sætte spørgsmålstegn ved, hvorvidt politiet skal forhindre husfredskrænkelser.
Selvfølgelig skal politiet da det i henhold til gældende lovgivning.
Det spørgsmål, jeg prøver at rejse, er, hvordan politiet bruger sine ressourcer mest hensigtsmæssigt, og det er jo rigtigt, at det i første omgang er politiet, der tilrettelægger sit eget arbejde, men det er jo Folketinget, der efterfølgende skal bevilge f.eks. 300 mio. kr., hvis arbejdet ikke er tilrettelagt på en hensigtsmæssig måde, så man spilder ressourcerne. Derfor vil jeg bare spørge justitsministeren: Synes justitsministeren ikke, at det havde været mere enkelt, når man nu finder en telefax, hvorpå det klart er angivet, hvorfra den telefax er afsendt, at man så i stedet for at foranstalte større eller mindre bevogtninger rundt omkring i landet simpelt hen kontaktede de pågældende, der havde afsendt telefaxen og fik en forklaring på sagen og dermed fik sagen løst ikke ud fra nogen stor overvejelse om efterforskningsskridt, men simpelt hen bare ud fra den overvejelse, at det er hensigtsmæssigt at spare skatteydernes penge, og at de ressourcer, der gives til politiet, i stedet skulle bruges på alvorligere sager, såsom vold, anden kriminalitet og økonomiske forbrydelser?
Bruno Jerup (EL), 1997-12-17:
Det, jeg jo frygter, er, at politiet stadig væk står ved den adresse, som er angivet på den pågældende side.
Det er en forkert adresse, for jeg flyttede for et halvt år siden, og det er jo kedeligt, hvis de står dér og kukkelurer og overvåger nogle, som overhovedet ikke har været på den liste. Derfor synes jeg sådan set måske, at det er lidt problematisk.
Så må jeg sige, at det var meget heldigt, at det ikke var en telefonbog, man havde efterladt oven på den postkasse, for det havde givet et kanonstort arbejde.
Frank Jensen (S), 1997-12-17:
Jeg skal vende tilbage til besvarelsen af hr. Søren Søndergaards spørgsmål under besvarelsen af et af de andre spørgsmål, der er rejst.
Der er jo rejst hele tre spørgsmål, der knytter sig til denne sag, og jeg kan forstå, at hr. Søren Søndergaard også gerne vil have dem besvaret i den rækkefølge, de er stillet.
Kontakten til den person, der fremgik som afsender af telefaxen, vender jeg tilbage til i besvarelsen af det sidste spørgsmål, der er rejst, nemlig spørgsmål nr. S 796.
Til hr. Bruno Jerup: Jeg kan forstå, at hr. Bruno Jerup synes, at det er latterligt, og at det er en joke, politiet her har været udsat for.
Sådan tror jeg ikke, at andre oplever det.
Jeg skal oplyse over for hr. Bruno Jerup, at der er 13 personer, der er rejst sigtelse mod for husfredskrænkelse på grundlag af dette udsnit af en adresseliste over folketingsmedlemmer.
Jeg tror heller ikke, at det opleves sådan af fru Pia Kjærsgaard, der var udsat for husfredskrænkelsen, og jeg tror i øvrigt, at danske borgere opfatter, at politiet naturligvis må reagere, når man på et offentligt sted finder en udskrift af folketingsmedlemmernes private adresser.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Arne Melchior (CD), 1997-12-17:
Jeg tillader mig en gang mere at give skatteministeren, som hverken er nedladende eller nedgørende over for de tyndtbefolkede områder, en ny centring, således at han kan leve op til det gode ry, han har hos mange af os.
Der er nu gået mere end et halvt år siden ministerens tilsagn her i Tinget.
Så kommer rapporten altså i ugen op til juleaften.
Så bliver der altså ikke nogen chance for ministeren hverken til at tænke sig ret meget om, føre forhandlinger eller høre kommentarer til rapporten fra involverede lufthavne og kommuner og altså Folketinget.
På den basis burde det ikke være svært at helflugte til min centring og sige, at selvfølgelig afgøres sagen ikke, før rapporten har haft tid til at blive underkastet en absolut nødvendig analyse.
Bodil Thrane (V), 1997-12-17:
Nu er der jo ikke lang tid til den 1. januar, vil jeg sige til skatteministeren, og der har jo floreret visse rygter om konkurrenceforvridning og statstilskud, når vi har talt om en undtagelse af disse små lufthavne, som Sindal og Thisted er.
Hvis man nu skulle vælge at kalde en afgiftsfritagelse på en lille million kroner til Sindal og Thisted lufthavne for statstilskud, så vil jeg gerne, om ministeren vil bekræfte, at staten i masser af tilfælde med forskellige former for tilskud har støttet diverse lufthavne i Danmark, uden at man af den grund har talt om konkurrenceforvridning og statsstøtte.
Og så vil jeg godt spørge, hvad nu årsagen er til, at man vil underminere aktiviteterne i disse yderområder, når
det kun handler om små 2 mio. kr.
Mogens Lykketoft (S), 1997-12-17:
Jeg tror godt, jeg kan indskrænke mig til at takke for en alt taget i betragtning fredsommelig debat om ændringsforslagene.
Jeg vil ikke gå ind i en bedømmelse af de enkelte ændringsforslag.
Regeringspartiernes ordførere har kommenteret en række af de store klumper i oppositionens ændringsforslag og den mangel på økonomisk, social og miljømæssig sammenhæng, vi ser i dem. Derfor vil jeg egentlig, også i forståelse kan jeg fornemme med en stor del af Folketingets medlemmer, indskrænke mig til at takke for denne del af debatten og foreslå, at vi meget hurtigt går over til at stemme om ændringsforslagene.
Jeg har så en række mere principielle bemærkninger, som jeg ved, jeg har rigelig taletid til at gøre under generaldebatten i morgen.
Bjørn Elmquist (RV), 1997-12-17:
Jeg vil fortsætte, hvor de forrige spørgere slap, men ikke dér, hvor hr. Thor Pedersen slap.
Nu er det her jo ikke en geografitime - det kan være, at nogle havde brug for det, det skal jeg ikke udelukke - men det er heller ikke et spørgsmål om, hvilke lande der støder op til hvilke andre lande, men et spørgsmål om politisk vilje og et spørgsmål om evne til at huse flere flygtninge end dem, man allerede huser.
I øjeblikket befinder 95 pct. af alle flygtninge i hele verden sig fortsat i deres nærområder, så det er altså ikke noget med, at vi løser alverdens flygtningeproblemer ved at modtage 5 pct. i den øvrige del af verden.
Der er en masse spørgsmål, der kunne stilles, men jeg vil bare bede hr. Thor Pedersen om ét svar: Hvordan gik det, da den daværende udenrigsminister i 1986 prøvede at finde forståelse i FN for, at alle 100 pct. skulle blive i nærområderne?
Hvordan gik det?
Jan Petersen (S), 1997-12-17:
Hr. Thor Pedersen er et godt eksempel på, at når argumentationen er svag, hæves stemmen.
Jeg spurgte hr. Thor Pedersen, hvilken skæbne han havde tiltænkt de 50.000, som vil ryge ud af dagpengesystemet, og svaret var, at de skulle i beskæftigelse.
Men jeg fik ikke svar på det, jeg egentlig spurgte om: Hvordan vil hr. Thor Pedersen sikre sig, at det er lige præcis de 50.000, der får job?
Hr. Thor Pedersen gjorde i øvrigt nogle betragtninger om, at man ønskede folk flyttet fra passiv til aktiv forsørgelse.
Nu er de 50.000, jeg taler om, og som bliver ramt, omfattet af aktivperioden, og de har i øvrigt pligt til at tage imod et job fra den første dag, hvis der viser sig et.
Jeg synes, hr. Thor Pedersen burde spørge sin arbejdsmarkedspolitiske kollega i Venstre, om det ikke er korrekt, at det forholder sig sådan, for hr. Thor Pedersen argumenterer uden kendskab til sagernes indhold.
Pia Gjellerup (S), 1997-12-17:
Det er næsten synd at ødelægge hr. Thor Pedersens geografitime, så jeg synes, Venstres folketingsgruppe skulle skillinge sammen til et atlas og give hr. Thor Pedersen det i julegave, så han får lært lidt om Afrika.
Ét land må man da kunne nævne.
Det lykkedes altså ikke her, men der kan jo gøres et nyt forsøg.
Jeg kan til gengæld godt regne, og det behøver hr. Thor Pedersen såmænd ikke være i tvivl om.
Jeg er forholdsvis god til at lægge tal sammen, vil jeg godt sige fuldstændig beskedent, men dybt ærligt.
Men problemet er, at de tal, jeg skal lægge sammen, er hr. Thor Pedersens tal, og de er grebet ud af luften.
Når hr. Thor Pedersen optræder med besparelser på sagsbehandlingstiderne, har jeg to spørgsmål, og det ene er: Hvorfor sparede man dog ikke på det område, da hr. Thor Pedersen selv og hans kolleger fra Venstre og De Konservative sad i regering?
Hvorfor gjorde man ikke noget ved sagsbehandlingstiderne dengang?
Der er ingen synderlige besparelser bortset fra dem, hr. Thor Pedersen griber ud af luften, og de tal er vi sagtens i stand til at lægge sammen.
Men det hjælper ikke, for de er stadig grebet ud af luften.
Thor Pedersen (V), 1997-12-17:
Hr. Bjørn Elmquist spørger, om det ikke er rigtigt, at langt de fleste af verdens flygtninge i forvejen huses i lejre i nærområderne.
Jo, det er helt korrekt, og derfor skal vi også gøre noget.
Vi skulle måske i virkeligheden se på det antal kvoteflygtninge, vi modtager, altså den styrede tilgang af flygtninge, hvor Danmark selv bestemmer antal, hvordan vi integrerer, osv.
Det var måske rigtigt, og det var en diskussion værd, så vi ikke lige hjælper dem, der har råd - de bedst stillede, der har råd til at tage en flyrejse den halve klode rundt og har råd til at betale menneskesmuglere for at komme ind i Danmark.
En del af diskussionen går jo på:
Hvem er det, vi hjælper?
Kan vi være sikre på, at det er de svagest funderede, vi hjælper på den måde, vi bruger pengene til vor asylpolitik på?
Den debat vil vi meget gerne deltage i.
Så siger hr. Jan Petersen, at når man taler højt, er det nok for at overskygge, at argumenterne er svage.
Til det vil jeg sige, at når hr. Jan Petersen taler lavt, må det skyldes, at han slet ingen argumenter har.
Sådan lyder det i hvert fald, for det er jo arbejdsformidlingen, der tilbyder aktivering eller job.
Det er altså stadig sådan, at det offentlige er medansvarlig, når det gælder kontanthjælpsydelsen.
Hvis man får et aktiveringstilbud og siger nej til det tilbud, kan man miste dagpengeretten.
Man forspilder altså sin ret til at få aktivering eller jobtilbud, og sådan skal det vel også være.
Det, vi foreslår, er jo, at man aktiverer i både kontanthjælpssystemet og dagpengesystemet fra den første dag, og det, striden står om, er vel egentlig, hvad bestrideligt arbejde er: Hvad skal man være tvunget til at sige ja til, og kan man bestride arbejdet?
Så spørger fru Pia Gjellerup, om jeg kan nævne bare ét land i Afrika.
Jamen vi kan da nævne stort set alle Afrikas lande her, men det har jo ikke noget med sagen at gøre.
Det er da ikke rimeligt, at man skal stå i en lovgivende forsamling og nævne et land og sige, at det land har altså et ansvar for at tage imod flygtninge.
Et sådant forslag vil jo kræve en dialog med landet, det er ikke noget, man bare melder ud.
Det skal gå lige den modsatte vej, så den ansvarlige regering åbner dialogen i et nærområde og spørger, om der er mulighed for at huse flygtninge.
Det er en løbende proces og en løbende vurdering, og det ville være direkte forkert overhovedet at nævne et bestemt land her.
Det er muligt, at fru Pia Gjellerup ikke forstår det, men jeg vil tro, at de fleste andre forstår det.
Ole Stavad (S), 1997-12-17:
Nu genoptager vi jo en debat, som vi var midt i inden frokostpausen.
Det fører den gode ting med sig, at der så er tid til at regne lidt i pausen.
Det, der var diskussionen mellem hr. Thor Pedersen og mig, var, hvorfor Venstre og De Konservative kun vil tilgodese pensionister med ganske gode indkomster for nu at sige det stilfærdigt.
Og dér var hr. Thor Pedersens svar så, at det ikke er rigtigt, at det kun er pensionister med pæne indkomster, der får gavn af det her, og nævnte så som det sociale eksempel det særlige pensionstillæg, som erstatter det tidligere dobbelte personfradrag.
Jeg har regnet på det her.
Hvis vi sammenligner med en, der er erhvervsaktiv, så skal en enlig pensionist, inden vedkommende får den første krone i gevinst, have det, der svarer til 195.000 kr. i skattepligtig indkomst, og for at få den fulde gevinst have ca. 285.000 kr. Hvis det er det sociale eksempel på det, som Venstre og De Konservative vil i forhold til pensionisterne, må jeg sige, at så er vores forståelse af, hvad der er social retfærdighed i hvert fald forskellig, for der gives ikke en eneste krone til pensionister med en folkepension og ikke en hel masse oveni, men kun til dem, der har disse beløb og endnu større indtægter.
Frank Aaen (EL), 1997-12-17:
Det er i forlængelse af hr. Ole Stavads spørgsmål.
I debatten før frokost afviste hr. Thor Pedersen, at Venstre tager noget fra nogen for at give til de rigeste pensionister.
Det forstår jeg overhovedet ikke.
Vil hr. Thor Pedersen afvise, at Venstre er med i satspuljeforliget, som måned for måned og år efter år tager fra pensionisterne, fordi man formindsker den regulering, de ellers skulle have haft.
Jeg kan oplyse, at den regulering af pensionerne, som Venstre står bag, bare de sidste to år har medført et tab for pensionisterne på mellem 1.000 og 1.500 kr. om året.
Det er penge, som Venstre er med til at tage fra alle pensionisterne, og så er det, at Venstre i dag kommer med et forslag, der kun gavner de rigeste pensionister.
Er det ikke at tage fra de fattigste og give til de rigeste?
Bruno Jerup (EL), 1997-12-17:
Hr. Thor Pedersen var inde på den berømmelige tekstanmærkning
nr. 50 omkring Den Sociale Pensionsfond, og nu er det sådan, at det pågældende forslag fra hr. Thor Pedersen har Enhedslisten tænkt sig at stemme for, fordi vi er enige i, at man bør lovgive på det område på en regulær måde. Men jeg kunne godt tænke mig at stille et spørgsmål til hr. Thor Pedersen: Hvordan kan det være, at i den 10-års-periode, hvor hr. Thor Pedersen også var i regering, hvor man vedtog lov på lov på lov, hvor der i bemærkningerne stod, at pengene skulle tages fra Den Sociale Pensionsfond - det stod der simpelt hen - og hvor man simpelt hen gjorde det igen og igen og igen, og man lavede ikke loven om Den Social Pensionsfond om, tillod man sig sådanne ekstreme ulovligheder, at man år efter år efter år vedtog love uden lovmæssig hjemmel i Den Sociale Pensionsfond?
Thor Pedersen (V), 1997-12-17:
Til hr. Ole Stavad: Mit svar var, at når vi taler om at genoprette, er det for at give til de pensionister, man har taget penge fra i forbindelse med skattereformen.
Og det drejer sig jo om pensionstillægget, som er blevet gjort indtægtsafhængigt.
Det gælder så også, at man har fjernet det dobbelte personfradrag og igen har lavet et tillæg, der er afhængig af indkomsten.
Derfor forstår jeg ikke, hvordan vi overhovedet kan diskutere det ret meget længere.
Forslaget går ud på at føre det tilbage, man har taget fra en gruppe af pensionister.
Og uanset om hr. Ole Stavad mener, at det er en stor indkomst, de kan have ved siden af, så er det sådan, at de oplever, at det løfte, der blev givet fra landets statsminister, om, at folkepensionen var et urokkeligt grundelement for pensionisterne, ikke har stået til troende.
Hr. Bruno Jerup spørger til Den Sociale Pensionsfond.
Jamen det må bero på en misforståelse.
Vi har nemlig aldrig nogen sinde hævet mere i fonden end det, loven gav mulighed for, og det vil altså sige restrentebeløbet.
Uanset hvad, der har stået,
er der aldrig taget mere ud af fonden end det, loven gav mulighed for.
Så kan man selvfølgelig vende det om og sige, at så er ikke alt finansieret - åbenbart - af fonden, sådan som det måske kunne have været.
Men vi har aldrig hævet mere i fonden, end lovens bemærkninger har givet mulighed for.
Jes Lunde (SF), 1997-12-17:
Jeg synes, det er en god debat, vi har lige i øjeblikket, som giver en fin illustration af, hvad Venstres og De Konservatives politik er på det her område.
Venstre og De Konservative gør utrolig meget ud af at sige: Jamen skulle man ikke give et tilbud til alle arbejdsløse fra første dag?
Og jo da!
Men hvor er jobbene?
Hvis Venstre og De Konservative kunne vise os en liste over alle de ubesatte job, så ville det jo være interessant.
Man fremstiller det som Jordens største problem, at man ikke mener, at de arbejdsløse er forpligtet nok til at tage et sådant job fra første dag, men de er faktisk forpligtet.
Det mest spændende kunne være, hvis Venstre og De Konservative var i stand til at fremlægge dokumentationen for alle de ubesatte job, som de åbenbart mener der er.
Og jeg kan forstå, at når de vil fremrykke aktiveringen, så snakker
vi om, at det er 30.000-40.000-50.000 nye stillinger, de pludselig skal fremskaffe.
Vi har ikke hørt nogen antydning
af, hvordan man vil gøre det.
Dér får man kun noget mundsvejr.
Da man lavede skattesystemet om og indførte arbejdsmarkedsbidraget, var det lige præcis de grupper af pensionister, der fik en gevinst ud af det, Venstre og De Konservative nu vil belønne yderligere.
Og det er de allerbedst stillede blandt pensionisterne og kun dem, man agter at hjælpe, og ikke dem, der kun har den nøgne folkepension, og dér har vi altså det fuldstændig modsatte udgangspunkt: Vi synes, man skal hjælpe de dårligst stillede, men vi forventer sådan set heller ikke at få V og K's støtte til dét.
Thor Pedersen (V), 1997-12-17:
Hr. Torben Lund spørger vedrørende nærområderne, og det gør hr. Henrik Svane egentlig også.
Hr. Henrik Svane spørger, hvor mange penge vi vil give.
Nu er det altså ikke nogen tombola, man lægger gevinstlodder i.
Det er et spørgsmål om at vurdere en konkret opgave og yde et bidrag, og det kan man enten gøre over FN-systemet - det var i virkeligheden det allerbedste, hvis det var FN, der også på dette område fik oparbejdet specifikke løsninger, når der var uro i nærområder - eller også kunne EU komme ind i billedet.
Men vi skal selvfølgelig være med til at yde vores bidrag.
Med hensyn til nærområder er Danmark et nærområde for f.eks. bosniske flygtninge.
Med den problemstilling, der har været med hensyn til Jugoslavien, er det helt naturligt, at Danmark tager sin andel, fordi vi er en del af et nærområde.
Men hvis det er nogle, der kommer fra Sri Lanka, opfatter vi omvendt ikke Danmark som et nærområde.
Hvis formålet er repatriering, er det vel det fornemst tænkelige at sikre, at folk på flugt på et tidspunkt kan vende hjem til deres eget fædreland.
Repatriering er, så vidt jeg ved, også fremhævet i præamblen i FN's Flygtningekonvention, og det er altså lettere at repatriere, hvis de pågældende er i nærområdet.
Så spørger man, om nærområder også omfatter Sahara.
Jamen hr. Torben Lund må da vide - for trods alt har hr. Torben Lund en alder, hvor der i hvert fald dengang også var geografi og en vis indlæring i folkeskolen - at der rent faktisk lever folk i Sahara. Der er altså ikke noget forkert i, at folk, der i forvejen lever i Sahara, bliver i nærområdet.
I Marokko lever f.eks. Det Blå Folk i det område, og jeg går ikke ud fra, at hr. Torben Lund vil tvangsforflytte folk, der i forvejen lever i det område.
Det er nok lettere at blive repatrieret, hvis man bliver i et område, der har det miljø og de livsvilkår, man altid har været vant til.
Nu er det jo muligt at få et atlas - jeg vil tro, det også kan lade sig gøre her ved en venlig service fra betjentenes side - og så vil jeg sige: Man behøver vel ikke på forhånd udelukke nogen?
Jeg ved ikke, hvor flygtningene på et givet tidspunkt kommer fra.
Sagen er, at vi må undersøge, hvor de kommer fra, og hvor nærområderne så egentlig er, hvis ønsket er repatriering og ikke bare at gøre dem til danskere, og til det sidste vil jeg sige, at vi har den opfattelse i Venstre, at vi ikke kan løse alverdens flygtningeproblemer og fattigdomsproblemer ved at gøre de pågældende til indvandrere.
Jens Peter Vernersen (S), 1997-12-17:
Med hensyn til mine konkrete spørgsmål om Venstres ændringsforslag til finanslovforslaget må jeg efter debatten forstå, at Venstre mener, at der på arbejdsmarkedet er brug for, at de, der skal have en arbejdsmarkedsuddannelse, selv betaler for deres uddannelse, altså at de skal have en mindre godtgørelse, end de får nu, og at den samlede reduktion af bevillingen, som Venstre foreslår, er på ca. 8 mia. kr.
Men det, vi har set de i sidste 4 år, er, at det er det modsatte, der er brug for, og at der netop har været brug for den indsats, som den socialdemokratisk ledede regering har stået for, og som Venstre hele tiden har været imod.
Og det, som Venstre foreslår, svarer heller ikke til det behov, man har ude i regionerne.
Dér siger man netop, at der er brug for, at de ufaglærte får en bedre uddannelse, hvis de skal klare sig i fremtiden.
Og så må jeg også lige komme med en bemærkning om det sidste, hr. Thor Pedersen nævnte, vedrørende pensionisterne:
De, som får gavn af Venstres forslag, er pensionister, der har mellem 200.000 og 300.000 kr. i indtægt; det kan enhver regne sig frem til.
Og jeg vil i øvrigt også gerne se de pensionister i den indtægtsklasse, som har tabt på regeringens skattereform i 1993.