Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-05-03:
Det er dybest set
også baggrunden for, at forslagene sambehandles her.
Forslaget fra Enhedslisten går ud på at pålægge regeringen at sikre en meget betydelig udbygning af Statens Serum Institut.
Den ene del vedrører en udbygning af Seruminstituttet med henblik på at gøre instituttet til en vigtig del af dansk bistandshjælp til klodens fattige.
Den anden del vedrører en fortsættelse af Seruminstituttets eneret til at forsyne de offentlige sygehuse med industrielt fremstillede blodprodukter.
Skal jeg tage det sidste først, er det i realiteten et forslag om at forkaste det af regeringen fremsatte lovforslag, L 201, om fremskaffelse af humant blod til lægemiddelformål m.v. Jeg har meget omfattende argumenteret for regeringens lovforslag i bemærkningerne til L 201, og derfor siger det sig selv, at regeringen ikke kan tilslutte sig et sådant forslag.
Det er regeringens klare opfattelse, at vi med det forslag, vi har lagt frem, L 201, har lagt os i lige linje med de overvejelser, som også den tidligere regering gjorde sig omkring en fremtidssikret indretning af den danske blodforsyning, som respekterer det, vi alle skal stå vagt om, nemlig hensynet til donorernes uegennyttige gave.
Det er vores klare opfattelse, at vi med den model, vi har lagt frem, og som jeg føler mig helt tryg ved at regeringspartiernes ordførere nok skal argumentere yderligere for, har skabt en model, som forener hensynet til, at denne gave anvendes til det yderste med respekt for EU-retten og med respekt for, at vi også på dette område tænker samfundsøkonomisk og forsøger at indrette os på en sådan måde, at vi har vished for, at ressourcerne anvendes bedst muligt.
Men det er jo en diskussion, som vi rimeligvis kan vende tilbage til.
Den anden del af forslaget, som vedrører Seruminstituttet som en integreret del af dansk bistandspolitik, omfatter tre elementer.
For det første at styrke forskning i de sygdomme, der rammer mennesker i den fattige verden.
For det andet at producere billige vacciner til de fattige lande.
Og for det tredje at overføre produktionsviden og patenter til de fattige lande, så de selv kan producere den nødvendige medicin.
De konkrete konsekvenser for Statens Serum Institut ved en gennemførelse af denne del af beslutningsforslaget vil i høj grad afhænge af, hvor store midler Seruminstituttet tilføres, og hvordan de enkelte formål vægtes over for hinanden.
Det forholder beslutningsforslaget sig ikke specifikt til, men der er dog ikke nogen tvivl om, at Statens Serum Institut skal tilføres beløb i størrelsesordenen flere milliarder kroner, hvis målsætningerne skal opfyldes.
Det er ikke anvist, hvor midlerne skal komme fra, og derfor forekommer det mig, at der er, for at sige det lidt mildt, et noget ufuldstændigt beslutningsgrundlag.
Statens Serum Instituts forskning og udvikling på vaccineområdet er i dag rettet mod kombinationsvacciner og tuberkulose.
Endvidere deltager instituttet i forskningsprojekter om udvikling af vacciner mod hiv og malaria; instituttet bidrager f.eks. til et fælles EU-projekt omkring udviklingen af nye malariavacciner.
På tuberkuloseområdet er Seruminstituttet en af verdens førende producenter af BCG-vaccine.
Så man kan altså sige, at Seruminstituttet allerede i dag har en række aktiviteter på de områder, som er relevante for den tredje verden.
Tuberkulose, hiv og malaria er infektionssygdomme, der koster mange menneskeliv i verden, faktisk de infektionssygdomme, der koster flest menneskeliv i verden, og flere af de aktiviteter, som Seruminstituttet indgår i i relation til disse infektionssygdomme, sker i samarbejde med andre EU-lande eller sammen med andre private virksomheder.
Det er sådan set meget fornuftigt, for udviklingen af vacciner er meget kapitalkrævende, og der er intet belæg for at antage, at Statens Serum Institut skulle have bedre forudsætninger for at forske i udvikling heraf, eller at instituttet vil kunne gennemføre en sådan forskning til lavere omkostninger end andre forskningsbaserede lægemiddelvirksomheder.
Afgørende for udviklingen af nye lægemidler mod de omhandlede sygdomme er derfor i sidste ende, at der afsættes de nødvendige midler til denne forskning.
På den baggrund finder regeringen det rigtigst, at Seruminstituttet også fremover bl.a. søger at indgå i fælleseuropæiske projekter eller i samarbejde med private virksomheder om forskning på området. For så vidt angår forslaget om, at Statens Serum Institut skal producere vacciner, der kan sælges billigt til fattige lande, vil jeg understrege, at offentlig produktion af vacciner ikke i sig selv sikrer billigere produkter. Afgørende for prisfastsættelsen af vacciner er de udviklingsomkostninger, der har været forbundet med udviklingen og den mængde af vaccine, der produceres.
I den forbindelse skal det bemærkes, at Statens Serum Institut på nuværende tidspunkt ikke har nogen væsentlig ledig produktionskapacitet på vaccineområdet.
Hvis man skal udvide produktionen med henblik på salg af billige vacciner til den tredje verden, vil det derfor kalde på et behov for betydelige investeringer i opførelser og indkøring af nye produktionsanlæg.
Med hensyn til forslaget om overførelse af produktionsviden og patentrettigheder fra Seruminstituttet til den fattige verden kan jeg oplyse, at instituttet almindeligvis ikke patenterer opfindelser i den tredje verden, hvorfor instituttets patenterede opfindelser er frit tilgængelige i disse lande.
På den baggrund kan jeg derfor sammenfattende oplyse, at regeringen ikke kan støtte det af Enhedslisten fremsatte beslutningsforslag.