runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2005-04-19:
Enhedslisten kan også støtte forslaget.
Vi synes selvfølgelig, at den fredsaftale, der er indgået, fortjener det internationale samfunds opbakning.
Vi støtter også en fredsbevarende styrke og, at vi fra Danmarks side deltager i den fredsbevarende styrke.
Friday, May 13, 2005 11:32 AM
Det er også meget tilfredsstillende.
Men når det så er sagt, så først en lidt kritisk bemærkning og derefter et spørgsmål.
Det er stærkt utilfredsstillende, det ved jeg også at regeringen mener.
Jeg synes godt, at man noget stærkere i FN's Sikkerhedsråd kunne have markeret den danske modstand mod USA's optræden, men jeg er da tilfreds med, og jeg ved, at det er det synspunkt, man har, at USA selvfølgelig også skal acceptere Den Internationale Straffedomstol, også for sine egne statsborgere.
Det her er meget utilfredsstillende, og det gør det jo vanskeligere at få andre lande til at tilslutte sig, når de kan henvise til, at den største supermagt ikke ønsker at tilslutte sig.
Det er den ene ting.
Det andet er et spørgsmål, som jeg tror en enkelt anden ordfører eller to måske har været inde på.
Det her stopper jo ikke det, der foregår i den vestlige del af Sudan, i Darfur.
Tværtimod kommer der jo meldinger om, det er også det, vi har fået af informationer fra Udenrigsministeriet, at det faktisk bliver værre og værre, og at der er mere og mere brug for, at der sker noget internationalt for at stoppe det regulære folkemord, der er i gang.
Og der er det altså meget beklageligt, at der endnu ikke er truffet nogen foranstaltninger til at gå mere ind.
Jeg har forstået, at der her er mulighed for en lille opbakning til det, der foregår i øjeblikket, og som er helt utilstrækkeligt.
Jeg har forstået, at aftalen om den store bistand til Sudan skulle fremme, at der sker lidt med hensyn til Darfur, men alle og enhver kan se, at det ikke er tilstrækkeligt, og jeg tror heller ikke, at det med penge er tilstrækkeligt.
De har jo oliemilliarder selv.
Så jeg tror desværre, at vi må se i øjnene, at hvis ikke der sker noget mere fra det internationale samfund, så vil myrderierne og sulten og nøden og elendigheden i Darfur fortsætte.
Det er derfor, jeg har det helt åbne spørgsmål, for jeg har ikke selv svaret, men jeg håber, at udenrigsministeren kan hjælpe os lidt: Hvad er den danske regerings politik helt aktuelt?
Og hvad er vores politik i Sikkerhedsrådet for at sørge for, at der så hurtigt som muligt bliver taget nogle initiativer fra det internationale samfund til at stoppe myrderierne i Darfur?
Det skal vi have stoppet.
Det har vi lovet hinanden flere gange før, det er vi også nødt til at love hinanden nu, og derfor er det også nødvendigt, at der sker noget.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-04-19:
Vores ordfører, hr. Villy Søvndal, er optaget af møder andre steder, så jeg skal sige på vegne af SF, at vi kan støtte det her beslutningsforslag.
Jeg er enig i de mere principielle betragtninger, som den forrige taler kom med, og vi deler helt opfattelsen af nødvendigheden af en stærk folkeret, nødvendigheden af opgør med krigsforbrydere og også et håb om, at Darfurkonflikten kan finde sin ende.
Det er jo en klassisk fredsbevarende FN-aktion, som vi har tradition for her i Danmark at kunne deltage i.
Derfor støtter vi det her beslutningsforslag, også i håb om, at vi kan bidrage til, at den etablerede fredsordning også kan blive ført ud i livet, og at det kan føre til større stabilitet i hele regionen.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-19:
Jeg forstår heller ikke hr. Høgni Hoydal, men det er nok, fordi hr. Hoydal i virkeligheden faktisk vil – det ved vi jo også fra færøsk politik – selvstændighed og uafhængighed, men det vil Færøernes hjemmestyre altså ikke.
Så det kan ikke nytte noget, at hr. Hoydal vil tvinge os over i en situation, som i øvrigt ikke har genklang på Færøerne ud over hos 25 pct. af befolkningen, tror jeg det var, men ikke hos 75 pct. Så det kan man ikke gennemtvinge her i det danske Folketing.
Det, man så kan gøre, er, at den bemyndigelseslov, som vi jo laver, sørger for, at hvis man er enige på Færøerne og Grønland, så kan man overtage et område, som vedrører disse områder.
Så er situationen som i dag.
Men i det øjeblik, man er enige, så får man jo præcis overført forhandlingskompetencen i bemyndigelsesloven.
Det vil sige, at vi hele tiden har prøvet, og vi prøver kraftigt under denne her regering, at modernisere rigsfællesskabet, fordi vi har dyb respekt for Færøernes og Grønlands separate situation og separate ønsker, men også det overordnede ønske, som de fleste deler på Grønland og Færøerne, at vi skal forblive fælles.
Derfor skal vi modernisere fællesskabet.
Derfor har vi også lavet bemyndigelsesloven, og jeg har lavet de to Fttmo22.fm Page 1795
Friday, May 13, 2005 11:32 AM
udenrigspolitiske aftaler med Grønland og Færøerne.
Høgni Hoydal (T), 2005-04-19:
Jeg savner stadig væk et svar på det saglige i denne sag.
Det er jo rigtigt nok, at traktaten ikke kommer til at gælde for Færøerne og Grønland, men på de fælles områder.
Altså på de områder, hvor Danmark fører udenrigspolitik på vegne af Færøerne, vil der kunne komme interessekonflikter, det er jo klart.
Og det er noget, man må forholde sig til.
Det, jeg undrer mig lidt over, er den mere fleksible suverænitetsopfattelse, som udenrigsministeren lægger for dagen, når det gælder EU, altså at man selvfølgelig kan samarbejde og lægge kompetencer til EU.
Hvorfor kan den ikke overføres til en mere fleksibel suverænitetsopfattelse for Færøerne og Grønland, så vi altså kunne have en fri association eller have et frit fællesskab, hvor vi kunne agere selvstændigt også på det udenrigspolitiske område?
Det er den modsætning, som jeg ikke helt forstår.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-19:
Der synes jeg da, at vi her efter jul har vist, at vi præcis inddrager Færøerne.
Jeg var på Suderø, Fámjin, forleden dag, og der skrev vi en aftale under, som man på Færøerne var glade for, som sikrer, at Færøerne medinddrages og er med i delegationer forhandlinger, når det drejer sig om områder, som berører Færøerne.
Det var da et fremskridt.
Grønland fik den i Itilleq året tidligere, så nu har altså både Færøerne og Grønland medinddragelse, sikkerhed og medindflydelse på det.
Der var da præcise svar på den situation.
Det er også sådan, jeg ønsker, vi skal arbejde videre, ved at vi skal lytte til hinanden, at vi skal respektere hinanden.
Denne her traktat giver ingen virkninger i forholdet til Færøerne og Grønland.
Men det er da klart, at når der bliver 25 lande, så er det europæisk-økonomiske samarbejde mindre, og det vil sige, at den gruppe, man kommer til at være sammen med, jo selvfølgelig bliver mindre.
Men det er jo politiske følgevirkninger, som Færøerne og Grønland suverænt selv skal vurdere af Europas udvikling.
Høgni Hoydal (T), 2005-04-19:
Jeg er lidt ked af, at vores debatter om den her sag også ender med, at udenrigsministeren ser det, som om vi laver et angreb på den danske stat.
Det er altså ikke Færøerne, der er i færd med at debattere en EU-traktat eller en øget integration i EU.
Det er altså Danmark, der gør det, og det rejser nogle problemer, som jeg gerne vil have udenrigsministeren til at tage alvorligt.
Jeg nævnte, at Danmark ved en øget integration vil have en i hvert fald større fælles udenrigspolitik sammen med EU.
Hvordan vil Danmark så varetage de grønlandske og de færøske interesser i denne sammenhæng?
Kan Danmark have to udenrigspolitikker?
Og hvor vil Danmarks loyalitet ligge, hvis der kommer en interessekonflikt?
Det er de spørgsmål, vi forsøger at pege på.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-19:
Charteret indeholder ikke nye eller udvidede rettigheder.
Det er hr. Langballe og jeg så enige om.
Men jeg synes, at det synliggør, hvilket er fint og netop er en fordel med henblik på åbenhed, de kompetencer, de rettigheder, som EF-Domstolen hidtil har skullet og i fremtiden også skal påse EU's overholdelse af.
En af de ting, som vi er rigtig enige om i EUområdet, er ligeberettigelsen mellem kønnene, og det afføder jo nogle konkrete handlinger, hvis ligeberettigelse også skal udmøntes.
Det er der, man altså nu har mulighed for ligesom at få afprøvet sine rettigheder som borger, hvis man føler, at landene blæser på den fælles strategi, der er.
Det har vi fælles interesse i.
Ingen skal snyde borgerne.
Fttmo22.fm Page 1794
Friday, May 13, 2005 11:32 AM
Jesper Langballe (DF), 2005-04-19:
Er det ikke rigtigt, at der fremover som en følge af forfatningen vil være en række områder, som EU-Domstolen nu er forfatningsmæssigt forpligtet til at tage sig af: betalt ferie, asylret, betalt barselorlov, alle disse mærkværdige detaljer, som man skulle tro hørte hjemme i medlemsstatssammenhæng?
Så er det jo, man kan sige, at det ikke gør nogen forskel, for det udtaler Domstolen sig i forvejen om.
Men er det ikke en lidt mærkelig undskyldning, at man siger, at Domstolen faktisk i forvejen gør fuldstændig, som det passer den?
Om der er lovhjemmel for noget, blæser den på.
Bare den har en fornemmelse af, at der vistnok er en hensigt i den retning, udsteder den en dom.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-19:
Det bliver jo ikke rigtigere af, at hr. Jesper Langballe gentager en fejl fra Berlingske Tidendes forside.
EU-Domstolen har ikke fået nye kompetencer.
Det med charteret udvider ikke borgernes rettigheder og forpligtelser i Europa, som de er i forvejen.
Den måde, som charteret er blevet optaget på i forfatningstraktaten, sikrer, at det ikke udvider eller ændrer EU's kompetencer.
Man kan også henvise til Justitsministeriets redegørelse, som hr. Jesper Langballe givetvis har læst, om forholdet mellem forfatningstraktaten og grundloven.
Den nævner også, at indskrivningen af charteret ikke indebærer overladelse af nye beføjelser til EU.
Så kan man sige, at man vil indskrænke, og det er så det, Dansk Folkeparti vil sige for nu at tage det principielle synspunkt op: Vi må indskrænke Domstolens beføjelser.
Men det er jo også det, Dansk Folkeparti ønsker.
Dansk Folkeparti ønsker lige præcis at gøre EU mindre, at føre det tilbage, som hr. Morten Messerschmidt sagde på et vist tidspunkt, så det kun omfattede markedsøkonomi og miljø – det vil sige tilbage til 1986 – men senere gik han så ind for Nicetraktaten, og på et andet tidspunkt er så fru Pia Kjærsgaard gået ind for, at vi skal melde os ud.
Så det står lidt tåget, hvad det egentlig er, Dansk Folkeparti forestiller sig.
Jesper Langballe (DF), 2005-04-19:
Jeg undrede mig meget over, at udenrigsministeren sagde, selv om det i og for sig var en gentagelse af, hvad et par af de borgerlige ordførere har sagt, at det gør overhovedet ikke nogen forskel for EF-Domstolens kompetence, at den her forfatning bliver til.
Der sker ikke nogen udvidelse af antallet af områder, som Domstolen kan behandle.
Nej, det charter om borgernes rettigheder fra 2000, som eksisterer i dag, er det samme bagefter, men det må dog gøre en forskel, at dette bliver skrevet ind i traktaten, at det bliver traktatfæstet.
Det betyder jo, at Domstolen skal tage sig af det.
Så kan man sige, som det også er blevet sagt tidligere i debatten, at det gør Domstolen allerede.
Men at Domstolen i dag i forvejen er berygtet for at slynge domme ud fuldstændig uden nogen som helst lovhjemmel – det der politikmageri, som Domstolen laver – er da ikke nogen begrundelse for, at man så skal traktatfæste Domstolens udvidede beføjelser.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-19:
Jeg synes, det er en glimrende idé.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Det er, hvad det drejer sig om, og det er også den debat, jeg har prøvet at levere mit bidrag til med mine svar og mit afslutningsindlæg her i dag.
Det er det afgørende, vil jeg gerne sige til hr. Aaen, det kan vi ikke være uenige om.
Hvad vej vil vi Europa skal gå?
Og vil vi så også midlerne?
Der vil jeg godt lige sige to ting.
Den ene er altså, at det med det indre marked med fri og lige konkurrence altså står i en artikel, og derefter står der faktisk, at der skal arbejdes for en bæredygtig udvikling og imod social udstødelse, forskelsbehandling osv.
Så jeg tror faktisk, vi har fundet den rigtige balance der, men lad os nu lade de citater ligge.
Så kommer der det med FN, som også er blevet nævnt i løbet af debatten.
Det synes jeg også er en væsentlig debat med hensyn til europæisk sikkerhedspolitik.
Men der synes jeg, det er meget vigtigt, sådan som fru Lone Dybkjær var inde på det, at vi ikke binder os til ikke at kunne handle, hvis vi er nødt til at handle, hvis Sikkerhedsrådet f.eks. stilles skakmat.
Det kan jo godt ske, og så skal vi da kunne reagere alligevel.
Dette, at vi så giver alle vores midler til Sikkerhedsrådet og til FN, vil jo så betyde, at de i givne situationer ikke kan anvendes.
Så skal jeg gøre hr. Frank Aaen opmærksom på, at det, FN i øvrigt arbejder på nu, er at bede regionale organisationer om at påtage sig mere.
Frank Aaen (EL), 2005-04-19:
Nu stillede jeg sådan set ikke et spørgsmål om, hvad socialdemokraterne i Frankrig mener.
Jeg spurgte efter, om ikke det var korrekt, at vi fik en debat, og om vi måske skulle bruge lejligheden til at få en debat i Danmark om den måde, man udtrykker de overordnede mål med det europæiske samarbejde på.
Der kommer ministeren jo ikke uden om, at de overordnede mål er beskrevet i starten.
De går ud på varernes og kapitalens fri bevægelighed.
Kan vi få en debat i Danmark om, om det er det, vi vil, eller om det er en anden måde at indrette os på og noget vigtigere, vi vil sætte i forgrunden for europæisk samarbejde?
Jeg spurgte efter, om det ikke var vigtigt med en debat om, om vi synes, at sikkerhed for Europa og verden følger af, at vi får endnu en militær supermagt, der forpligter sig til at øge sin militære kapacitet, eller om vi måske skulle spørge, om vi ikke kunne styrke FN i stedet for og bruge det til at øge sikkerheden i verden.
Jeg efterlyser et svar og spørger endnu en gang ministeren: Var det ikke en god idé, at vi i stedet for at slå hinanden i hovedet med citater fra fremmede lande og alt muligt andet fik en principiel diskussion om, hvordan vi i virkeligheden ønsker det europæiske samarbejde udviklet?
Er det ikke det, der kunne skabe en ordentlig debat, i stedet for at vi går lidt ned i en paragraf om ditten og en paragraf om datten og siger, at det vedtog vi jo allerede i 1986, og hvad ved jeg?
Per Stig Møller (KF), 2005-04-19:
Jeg synes faktisk, vi har fået et meget afbalanceret Europa.
Det er et forsøg på at skabe en meget bred fælles fremgang, hvor både liberalister og socialister føler, at det her er meget fornuftigt.
Jeg står her med de franske socialisters beskrivelse af, hvad der er sandt, og hvad der er forkert i forbindelse med le Traité constitutionel.
Det var til ære for Dansk Folkeparti, at jeg gør opmærksom på, at den altså hedder det her.
Der siger de franske socialister så, at det, socialisterne har opnået der er kommet ind her, er den sociale markedsøkonomi, kampen mod social eksklusion og diskrimineringer, den sociale retfærdighed, lighed mellem kvinder og mænd, solidaritet mellem generationerne – det står i en af de indledende artikler – den territorielle sammenhæng, den varige og bæredygtige udvikling, kulturel mangfoldighed osv.
Det peger de på.
Det vil sige, at de altså føler, at hvis man siger nej til traktaten – det er det, de skriver her – så mister man alt det her.
De danske socialister, der ligger til venstre for Socialdemokratiet, bevæger sig imod den strøm af kolleger, de i øvrigt har i Europa, medmindre disse er kommunister.
Så har de en anden opfattelse, så er de imod.
Frank Aaen (EL), 2005-04-19:
Ministeren advarede lidt tidligere imod, at debatten om forfatningen kom til at drukne i paragraffer, og at vi ligesom snoede os ned i dem og måske fik dem vendt lidt forkert.
Jer er sådan set enig i, at debatten godt kan drukne i paragraffer og spidsfindige betragtninger over dem, men er det så ikke også korrekt, at mange fra jasiden hele tiden siger, at det her jo stort set er noget, vi har vedtaget, at det bare er skrevet lidt bedre sammen, og at det her blev vedtaget tilbage i 1986 og tralala?
Skulle vi ikke i stedet for sige, at vi her måske for første gang, hvis vi vil, har muligheden for at sige, at der her er en samlet traktat, der siger lidt om, hvad vej vil vi med Europa, og for at sætte principperne for den vej, vi vil med Europa, op i front af en debat.
Vil vi f.eks. et Europa, hvor det er markedskræfternes frie spil, hvor det er spørgsmålet om varernes og kapitalens frie bevægelighed, der er det vigtigste og det, der står i de første paragraffer?
Eller vil vi et Fttmo22.fm Page 1792 Friday, May 13, 2005 11:32 AM andet Europa, hvor vi indretter os på en anden måde?
Vil vi et Europa, hvor vi synes, at sikkerhed sikres ved, at vi får mere militær kapacitet, eller vil vi en anden måde at få mere sikkerhed på?
Per Stig Møller (KF), 2005-04-19:
Det er jo helt forkert.
Det er ikke nogen yderligere undergravning af demokratiet.
Det er da tværtimod en styrkelse af demokratiet.
Europa-Parlamentet er mere med, end det nogen sinde før har været.
Borgerne har fået nogle muligheder, som de aldrig har haft før.
Så det er tværtimod mere demokrati, der er kommet eller vil komme igennem denne forfatningstraktat.
Og så synes jeg faktisk stadig væk, at det er rigtigt, at vi går over til flere flertalsafgørelser, så vi ikke skal vente, som hr. Steen Gade var inde på, på den, der er langsomst til at bevæge sig.
For der kan også ligge lidt afpresning i at være langsomst.
Så skal man have noget for det.
Den afpresningspolitik kender vi jo også fra det politiske liv.
Hvis man har de sidste afgørende stemmer, er de dyrere end de første stemmer, der kommer til.
Men det vil ikke være tilfældet, hvis vi inden for de områder, hvor vi faktisk gerne vil have større fleksibilitet, siger: Jamen så stemmer vi om det, kammerater.
Men det er sjældent, vi gør det.
Jeg har været med til meget få afstemninger, nogle råd har flere end andre.
Men det er da vigtigt for os altid at prøve at se, om vi kan tilfredsstille og tilgodese hinandens velforståede og velmotiverede interesser.
Det bestræber vi os altid på.
Rune Lund (EL), 2005-04-19:
Jeg vil sige, at jeg tror, at konsensus er et helt grundlæggende vilkår for at tage beslutninger i Europa med lande, der er så forskellige.
Sådan som jeg kan sætte mig ind i de beslutninger, der bliver taget i EU, selv om jeg selvfølgelig ikke har siddet i de samme møder som udenrigsministeren, forstår jeg, at det massivt lyder, at hvis man begynder at stemme andre lande ned, bliver de sure, og så bliver det bøvlet, og så begynder hvert land at implementere EU-lovgivningen på hver sin egen lille, fiffige måde, sådan at der i virkeligheden kommer noget helt andet ud af det, end hvad der måske var forventet med en flertalsafgørelse, sådan at det i virkeligheden faktisk er meget ineffektivt at stemme andre folk ned.
Det er derfor, konsensus er så vigtig, og det er et af argumenterne for, at det er den helt forkerte vej for Europa at gå her.
Vi har set, at det giver mere liberalisme, mere marked og mere militarisme, men det giver også den her yderligere undergravning af demokratiet, og det synes jeg bare er utrolig problematisk.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-19:
Det er jeg ikke enig i.
Jeg tror ikke, vi kan få et mere smidigt og fleksibelt samarbejde end det, vi har lagt op til her.
Det kunne man måske godt, hvis man forestillede sig, at vi var 12 lande.
Men vi er altså 25 og skal finde en smidig og fleksibel måde at samarbejde på.
Der tror jeg faktisk med respekt for alle 25 landes suverænitet, at dette var det rigtige.
Jeg kan heller ikke se, at der er noget problem i, at vi normalt går efter konsensus.
Det synes jeg da er meget smukt.
Men det er altså lettere at få konsensus, hvis parterne ved, at det kan ende med en afstemning.
Hvorimod det, hvis parterne ved, at det ikke kan ende med en afstemning, er meget svært at skabe konsensus.
Rune Lund (EL), 2005-04-19:
Jeg synes, det var meget interessant, at udenrigsministeren gjorde opmærksom på, at mange af de beslutninger, der bliver vedtaget i EU i dag, faktisk bliver vedtaget med enstemmighed.
Det var også det, der var en af pointerne i mit indlæg, og som var et af argumenterne mod, at der nu skal være flertalsafgørelser i EU som udgangspunkt for alle beslutninger, der bliver taget.
Synes udenrigsministeren egentlig ikke, at det er mærkeligt, og er det i virkeligheden ikke noget dårligt ved den her EU-forfatning, at man iværksætter noget, som er det mest forbundsstatslignende, som EU nogen sinde har iværksat, og kommer så tæt på en forbundsstat, som det overhovedet er muligt, når man på langt størstedelen af områderne i virkeligheden tager Fttmo22.fm Page 1791 Friday, May 13, 2005 11:32 AM beslutninger på en helt anden måde end ved at stemme folk ned?
Er det ikke en mærkelig, aparte konstruktion, man laver, når samarbejdet i virkeligheden kunne foregå meget mere smidigt, meget mere gennemskueligt og meget mere demokratisk i en anden konstruktion end den, man lægger op til nu her?
Per Stig Møller (KF), 2005-04-19:
Jeg tror faktisk ikke, der var ret mange, der regnede med, at Nicetraktaten ville have et langt liv.
Man gik jo i gang med at forny den, straks efter man havde lukket den.
Søren Espersen (DF), 2005-04-19:
Det lyder jo glimrende.
Jeg mener bare, vi har hørt sangen før, og jeg vil bede ministeren bekræfte, at vi har hørt den samme historie ved alle de afstemninger om traktater, vi har været igennem, nemlig at det var så det, at det skulle være noget blivende, der varede lang tid.
Og helt ærligt tror jeg ikke på det længere.
Hvordan kan ministeren overbevise mig og den danske vælger om, at det var så det, og at man ikke kommer igen om 10 år og skal have mere og mere og mere?
Per Stig Møller (KF), 2005-04-19:
Det er den danske regerings indstilling, og det er også med den indstilling, vi forhandlede, at der altså nu skal være tid til at fordøje.
Vi kan ikke have nye traktater så ofte, som vi har haft det.
Det har selvfølgelig også været et problem for Europa, at vi hele tiden på grund af det store tempo har været i gang med den ene og den anden og den tredje traktat, som har været nødvendig på grund af de forskellige udvidelser.
Nu har vi så lavet en traktat, som faktisk er bygget til at kunne absorbere flere udvidelser end de ti, der var.
Og det vil sige, at alle 25 lande er af den indstilling, at denne traktat skal være lavet til virkelig at kunne være holdbar.
Søren Espersen (DF), 2005-04-19:
Den her debat om forfatninger og traktat er jo ved at udvikle sig til en lidt filosofisk debat.
Personligt er jeg ikke så interesseret i det.
Jeg tror også, de almindelige vælgere er ligeglade med, hvad vi kalder den, jeg tror, de stemmer nej alligevel.
Det, jeg vil spørge om, og det, jeg egentlig føler, er, at en forfatning er sådan noget blivende.
Jeg håber, ministeren er enig med mig i, at en grundlov, som vi har, f.eks. sådan typisk varer 50-70 år, og så skal den måske ændres igen.
En forfatning er noget blivende, en traktat er noget, som man hele tiden skifter ud, i hvert fald når det er på EU-plan.
Det, jeg så egentlig vil spørge ministeren om, er: Hvis nu vi leger, at det er en traktat, og vi leger, at den bliver ratificeret i alle landene, hvornår kommer så den næste?
For der kommer altid en traktat mere.
Det har vi lært.
Vi får altid at vide forud for hver eneste traktat, at det var så det, nu har vi fået de redskaber, vi skal have.
Jeg vil spørge ministeren: Hvis vi leger, at det er en traktat, er det så det?
Eller skal vi i gang igen om 10 år med noget, der er endnu værre?
Per Stig Møller (KF), 2005-04-19:
Ja, det har vi opgivet i de områder, hvor vi finder, at vi får mest ud af at træffe beslutningerne sammen med andre og have fælles regler som f.eks. grænseoverskridende kriminalitet, som f.eks. miljø.
Det kan ikke standses ved den danske grænse, miljøforurening fra luften og fra vandet.
Fttmo22.fm Page 1790 Friday, May 13, 2005 11:32 AM
Det vil blive ved med at komme, hvis ikke vi har fælles miljøregler.
Og så omkring forrangen: Jamen det er ikke noget nyt.
Den er faktisk etableret i 1964, og det vil sige, at det vidste Danmark alt om, da vi tiltrådte i 1972.
Og så har Højesteret i øvrigt slået en pæl igennem det i forbindelse med Maastrichtdommen og har sagt, at Højesteret suverænt er berettiget til at prøve her i Danmark.
Det var Højesterets kendelse efter Maastricht, så det betyder, at Højesteret altså har sat sig op over den forrang.