runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bendt Bendtsen (KF), 2003-05-20:
Jeg kan jo se, at man i bemærkningerne til forslaget skriver, at en sådan gældsrådgivning kunne etableres i rammer, der er adskilt fra såvel socialforvaltningen som fra kreditorer, både private og offentlige.
Jeg mener faktisk, at det, jeg siger heroppe fra talerstolen i dag, er, at der er skattekroner, som nu engang er til rådighed, også til brug for samfundets svageste.
Der er altså muligheden for at gå ned i banken og få rådgivning.
Det gør alle mennesker.
Der gør også mennesker, der kommer i klemme økonomisk.
Det, man ønsker her, er endnu en offentlig knop på det træ, som man ønsker skal vokse uhæmmet.
Line Barfod (EL), 2003-05-20:
Nu er ministeren jo økonomiminister.
For det er desværre det, der jævnligt sker.
Kim Sejr (RV), 2003-05-20:
Dem kan man hente mange af, hvis man har en computer og er koblet op på internet.
Det her er et spørgsmål om, at man somme tider, når man er kommet ud for en uforudset social eller økonomisk begivenhed, som sender en ned i et bundløst og sort hul, ikke selv har de nødvendige kræfter til at kunne kravle op af det hul.
Her vil rådgivning kunne hjælpe en til at komme op af det hul, i stedet for at man bare bliver nede i det hul og så kan vente på, at man måske får noget gældssanering.
Her foretrækker vi en lidt mere dynamisk og offensiv indsats, så man måske kunne være med til at spare mange af de penge, der bliver brugt på gældssanering hvert år.
Jette Jespersen (DF), 2003-05-20:
I Dansk Folkeparti er vi helt på det rene med, at nogle kan komme i økonomisk uføre, men ligefrem at etablere en uafhængig gældsrådgivning kan vi i Dansk Folkeparti ikke se der er brug for.
Der findes allerede i dag flere muligheder.
Bl.a. har de fleste, der er kommet i økonomiske problemer, vel allerede forbindelse med en bank og dermed en bankrådgiver, som netop kan opstille planer for afvikling af gæld ved hjælp af en budgetkonto.
Er det gæld til det offentlige, der tænkes på, må det være mest korrekt, at kommunen, Told og Skat og socialudvalget får en ordning for borgerne. Desuden findes også Forbrugerinformationen m.m. I Dansk Folkeparti er vi ikke spor i tvivl om, at det er alt for let at stifte gæld.
Der reklameres med kreditkort til indkøbscentre og stormagasiner med 3 måneders rentefri afdrag.
Også andre kreditgivere er på markedet med alle former for lynlån.
At optage lån for at betale et eller flere forfaldne lån er jo ikke et ukendt begreb og bestemt en rutsjebane, hvis det foregår på det grå eller sorte marked.
Det var måske her, der skulle sættes ind.
Og så er der jo også spørgsmålet: Hvem skal betale?
Og hvad er de økonomiske konsekvenser?
Det har forslagsstillerne ikke taget højde for.
Men til syvende og sidst er det vel op til den enkelte forbruger, om han eller hun ønsker at stifte gæld.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-05-20:
Det, jeg blot kan sige til det her, er jo, at der er holdningsforskelle på det her område.
Vi mener faktisk, at regeringen på en række områder giver mulighed for at hente de informationer, der skal hentes ind.
Vi mener ikke, at det her er en offentlig opgave.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-05-20:
Jeg vil først sige, at jeg udtrykkelig ikke nævnte advokater, men jeg nævnte revisorer i mit indlæg.
Jeg mener også, at når det drejer sig om, hvor man kan afværge meget og få god rådgivning, kan man med fordel henvende sig til en revisor, og mange almindelige mennesker kan henvende sig til en revisor og få lagt en god handlingsplan sammen med revisoren.
Det andet værn er selvfølgelig også den rådgivning, der findes i bankerne.
Fru Line Barfod spørger, om vi ikke skulle stille disse instrumenter til rådighed for mange.
Alle skal jo have betalt det her på det offentliges regning, for vi ved jo ikke, hvornår vi bliver et håbløst tilfælde, for vi kan alle sammen have på fornemmelsen, at vi er på vej ud over afgrunden.
Og efter det her forslag skulle næsten alle have adgang til offentligt betalte rådgivere, og det synes vi er forkert.
Det er rigtigt nok, at dér lever vi i en anden verden: Sådan noget som folks
egne penge er først og fremmest deres egen sag.
Det må de selv lave en plan for sammen med de rådgivere, de omgiver sig med.
Jeg må tage skarpt afstand fra Det Radikale Venstres sammenligning med, at det at stifte privat gæld er det samme som narkomani og den slags.
Det er to vidt forskellige verdener, vi taler om; det ene bliver man afhængig af, i det andet tilfælde er man stadig væk, så vidt muligt, herre i sit eget hus.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-05-20:
Jeg kan blot konstatere, at der altså er en holdningsmæssig forskel mellem, hvad forslagsstillerne mener, det offentlige skal bruge ressourcer på, og hvad Det Konservative Folkeparti mener.
Vi mener faktisk, at de ressourcer, der er til rådighed for det offentlige, skal bruges på en anden måde, og at man bør bruge de private muligheder, der er i denne sag, og igen at man simpelt hen, når man taler om anvendelse af offentlige midler, bruger dem bedst muligt.
Vi mener ikke, at det her er bedst muligt.
Vi mener faktisk, at der i privat regi er muligheder for at få denne her rådgivning, og jeg må have lov at sige endnu en gang: Det er jo den privates ansvar.
Men jeg kan forstå, at det var bedre, hvis Enhedslisten satte folk på lommepenge sådan generelt, for så kunne man jo styre det hele.
Kim Sejr (RV), 2003-05-20:
Jeg anerkender den indsats, som Dansk Folkeparti har gjort på det her område.
Jeg tror oven i købet, det var Dansk Folkeparti, der helt berettiget var ude og var lidt harme på det tilbud fra vistnok PostGiro.
Så jeg anerkender fuldt ud, at Dansk Folkeparti har en social samvittighed på det her område.
Dansk Folkepartis ordfører spørger: Hvad er de økonomiske konsekvenser?
Det er det offentlige, der bruger trecifrede millionbeløb på at hjælpe folk ud af den bundløse gæld gennem gældssanering.
Det var jo nogle af de her ting, vi gerne så, at et parti som Dansk Folkeparti også ville være med til at sikre.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-20:
Det var jo en fuldstændig grotesk sammenligning med mennesker, som f.eks. bliver syge - at de så ikke skulle have behandling, at man ikke skulle behandle syge mennesker!
Det er jo netop kernen i konservativ politik, at der skal være råd til, at de offentlige midler netop skal være der til at hjælpe dem, der bliver syge, og f.eks. hjælpe mennesker, som kommer ud i et misbrug, hvor man jo ikke er ved sine fulde fem.
Så skal man naturligvis have hjælp.
Så skal man have en stat, der er stærk nok til at tage vare på disse mennesker.
Men hvis vi bare breder staten ud til at tage sig af hvad som helst, hvor som helst, når som helst, er der ikke råd, så er der ikke styrken til at hjælpe de mennesker, der virkelig har hjælp behov.
I Det Konservative Folkeparti finder vi det altså utrolig vigtigt, at der er råd til at hjælpe folk, der kommer ud i store sociale problemer, at der er råd til at hjælpe folk, der bliver syge og har brug for behandling på offentlige sygehuse.
Det skal der være penge til, og derfor må vi også prioritere, hvad der er en offentlig opgave.
Kim Sejr (RV), 2003-05-20:
Jeg er selvfølgelig lidt ked af at høre, at ministeren har den holdning, at det grundlæggende er den enkeltes ansvar at have overblikket over sin egen økonomi.
Det vil sige, at det er jeg sådan set enig i, men man overser jo også, at det somme tider går galt for nogle.
Man kunne i virkeligheden stille sig selv spørgsmålet: Hvis man har den holdning, hvorfor i det hele taget så foretage en gældssanering, for man må bare tage ansvaret for sine egne handlinger?
Men her siger ministeren netop, at når man er kommet ud i en håbløs gældssituation, så træder det offentlige til.
Det her forslag går jo netop ud på at komme ind på et tidligere tidspunkt, så man ikke kommer ud i den håbløse gældssituation.
Så på den måde har det her forslag et noget anderledes sigte.
Line Barfod (EL), 2003-05-20:
Det skal der nok være.
Vi foreslår netop ikke, at det skal være et offentligt kontor.
Vi foreslår en uafhængig rådgivning, hvor man kan komme hen uden at blive en social klient.
Fru Charlotte Dyremose burde forholde sig til, at det er det, der er indholdet i forslaget.
Hvis den holdning, fru Charlotte Dyremose har, er, at man ikke skal hjælpe folk, at man ikke skal give folk rådgivning og vejledning, men at de bare skal klare sig selv, når de har haft muligheden for at søge hjælp på internettet, hvorfor skal vi så have alkoholbehandling?
Hvorfor skal vi have narkobehandling?
Hvorfor skal vi behandle folk, der har fået sportsskader?
Hvorfor skal vi behandle alle mulige andre i sundhedsvæsenet, som man kunne sige har haft mulighed for at se, hvad de kunne komme ud for af problemer, og det kunne de jo bare lade være med?
Jeg forstår ikke sammenhængen i synet.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-20:
Som svar til fru Line Barfod så er der f.eks. kreditaftaleloven, hvor der findes væsentlige regler, der medvirker til at sikre, at forbrugeren ikke bliver overforgældet.
Loven indeholder krav om, at forbrugeren i forbindelse med indgåelse af en kreditaftale eller en kontoaftale skal have en række oplysninger, som skal sætte forbrugeren i stand til at vurdere omfanget af den økonomiske forpligtelse ved at påtage sig gæld.
Til hr. Kim Sejr angående formyndersamfundet: Jeg er da glad for endelig at høre, at Det Radikale Venstre heller ikke bryder sig om det.
Det var også umiddelbart min forståelse af Det Radikale Venstre, men jeg må sige, at det i den sidste tid har været meget svært at opfatte, at det er sådan, Det Radikale Venstre har det.
Jeg har faktisk, synes jeg, oplevet, at Det Radikale Venstre er gået mere og mere i retning af at ønske sig det her formyndersamfund.
Så jeg håber da, at vi her har åbnet op for et fremtidigt samarbejde om at undgå et formyndersamfund og også i det omfang, det eksisterer, komme af med det.
Jeg må spørge hr. Kim Sejr angående ham, vi talte om før, der havde problemer med at gå ned i banken, fordi det var lidt pinligt; det plejede jo at gå godt, og nu gik det skidt.
Er det så ham, der vil gå til et offentligt kontor?
Jeg må indrømme, at jeg tvivler på det.
: Ja, jeg er ikke et sekund i tvivl om, at jeg har en ganske anden holdning til det, at mennesker gerne vil klare sig selv, i det omfang de kan, og i det hele taget har et andet syn på menneskers frihed og frihedsbehov end fru Sandy Brinck og Socialdemokratiet.
Mit spørgsmål er simpelt hen: Vi har som sagt, hvilket også bl.a. blev nævnt af ministeren, nogle forskellige værn i lovgivningen, men laver vi sådan et mere eller mindre formynderisk kontor, som skal tage vare på det hele, bliver det så ikke bare sådan en problemløser, sådan at man overhovedet ikke behøver at tage noget som helst ansvar?
Kunne man så ikke frygte, at nogle mennesker vil tænke: Det offentlige kommer og løser problemerne, hvis jeg kommer ud i problemer, så skidt pyt, nu ser vi, hvad der sker, og så spiller vi bare videre?
Sandy Brinck (S), 2003-05-20:
Noget af det, der er spændende ved at være medlem af Folketinget, er, at man får lov til at møde mennesker, som kommer fra helt, helt andre verdener med helt, helt andre erfaringer og dermed også helt, helt andre syn på livet og på mennesker, og jeg må indrømme, at det altid er en fornøjelse på den baggrund at være i Folketingssalen sammen med fru Charlotte Dyremose.
Det passer nemlig overhovedet ikke i mit verdensbillede, når man heroppe frisk og frejdigt kan sige, at der eksisterer uafhængig rådgivning, men det koster godt nok en skilling Problemet for de mennesker er jo netop, at de er i økonomisk knibe, og derfor er det måske netop et problem, at rådgivningen koster »en skilling«, og det med, hvad en skilling er, har fru Line Barfod på så udmærket vis problematiseret. Så skal jeg ellers love for, at vi fik et meget ideologisk indlæg her, og jeg vil bare sige til fru Charlotte Dyremose, at omfanget jo er noget, vi har indflydelse på herinde, og derfor kan man altså ikke bruge store oppustede skrækscenarier som modargument for at gøre den lillebitte smule, der er i det her beslutningsforslag.
Der har fru Charlotte Dyremose da særlig som en del af et regeringsparti meget mere magt, end hun tillægger sig selv.
Kim Sejr (RV), 2003-05-20:
For at der ikke skal være nogen tvivl, så deler jeg den konservative ordførers aversion mod et socialt formynder- og overvågningssamfund.
Men heldigvis er det også ren science fiction.
Det er kun noget, jeg har læst om i bøger indtil videre, og det er i hvert fald ikke noget, som har med det her samfund at gøre, og det er slet ikke noget, der har noget med vores forslag at gøre.
Det er jo netop at sørge for, at folk ikke kommer ud i sådan en social situation.
Meningen er jo, at de mennesker, som kommer ud i den her situation, kan henvende sig et sted.
De skal have kendskab til det sted, hvor de kan henvende sig og få den nødvendige rådgivning.
Og jeg tror ikke, fru Charlotte Dyremose behøver at bekymre sig om, hvilke kriterier der skal ligge til grund for det, for hvis vi bliver enige om at lave sådan en ordning, så skulle vi selvfølgelig have gennemdiskuteret, på hvilke præmisser en sådan ordning skulle etableres.
Line Barfod (EL), 2003-05-20:
Nu kender jeg ikke fru Charlotte Dyremoses privatøkonomi, men det kan være, at 5.000, 10.000, 15.000, 20.000 kr. er en skilling for fru Charlotte Dyremose.
Det er det altså ikke for de mange mennesker, jeg har mødt, der havde behov for at få råd og vejledning, og som som regel kun har kunnet få det, fordi de var så heldige at finde nogle, der kunne hjælpe dem med at søge et legat eller andet.
Og de, der ikke opfylder betingelserne for at få et legat, kan ikke få nogen rådgivning, fordi 5.000, 10.000, 20.000 kr. for dem ikke er en skilling, det er sådan set et kæmpe beløb i deres husholdning, og der er ikke nogen steder, de kan gå hen og få den rådgivning i dag.
Det synes jeg fru Charlotte Dyremose skulle sætte sig ind i, før hun står her
og siger, at det bare er en skilling, det koster at få en ordentlig rådgivning.
Så ville jeg da gerne høre, hvilken lov der sikrer, at man ikke kommer ud i for stor gæld, for fru Charlotte Dyremose sagde, at der var en sådan lov.
Den lov har jeg aldrig hørt om, så det ville da være rart at få at vide, hvor den lov findes henne, og hvordan man så forhindrer det.
Hvis der virkelig var en sådan lov, så havde vi da netop det scenario, som fru Charlotte Dyremose stiller op med, at det offentlige ikke skulle blande sig i, hvad folk stifter af gæld.
Det er sådan set ikke det, det her forslag går ud på.
Det her forslag går ud på, at folk, der har fået gældsproblemer, kan henvende sig og få hjælp til at komme ud af gælden igen.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-20:
Både til fru Line Barfod og til hr. Kim Sejr kan jeg starte med at nævne nogle af de ting, som ministeren også nævnte tidligere, nemlig at der f.eks. er lovgivning, der sikrer, at man ikke kommer ud i for stor gæld, sikrer at borgeren har oplysninger om konsekvenserne af at gældsætte sig, oplysninger om priser på kreditter, beskyttelse mod at boligen ribbes for de nødvendigste ejendele. Forbrugerinformation med oplysninger og rådgivning, så man kan få et overblik over økonomien, der bliver lavet informationsmaterialer osv. osv. Problemet er jo, og det er primært til hr. Kim Sejr, hvordan vi skal finde den her familiefar, inden det går galt.
Jeg er da enig med hr. Kim Sejr i, at hvis vi kunne se i panden på folk, at her er én, det vil gå galt for, hvis ikke vi går ind og rådgiver, jamen så vil det være yderst hensigtsmæssigt at gå ud og hjælpe vedkommende, både af hensyn til vedkommende selv og af hensyn til familien osv. osv. Men problemet er jo, det er også til fru Line Barfod, i hvilket omfang vi så skal gøre det.
Er det sådan, at alle, hver gang de tager et lån, hver gang de køber noget på kredit, skal have en masse information, skal rådgives og vejledes hele vejen igennem, og det offentlige skal ind og beslutte sig for, om de nu må foretage det her impulskøb, om de nu må få kredit til julegaverne eller ej?
Det er jo det, der er problemet.
Omfanget af det her kan blive helt enormt, og så får vi det her samfund, hvor det offentlige tager os alle sammen i hånden og sørger for, at vi kan komme trygt og sikkert gennem tilværelsen, og ingen af os begår nogen som helst fejl.
Det er den udvikling, jeg kan frygte med det her.
Til fru Sandy Brinck: Det er jo heldigvis også sådan, at der er forskellige uafhængige rådgivninger, man kan gå til, hvis ikke man ønsker at gå til en bank.
Men ja, det koster så en skilling at få den hjælp.
Sandy Brinck (S), 2003-05-20:
Hvis man skal følge fru Charlotte Dyremoses tankegang ud fra det, som blev fremlagt i ordførerindlægget, så er der jo ikke alene det spørgsmål, som fru Line Barfod stiller, men det lød for mig, som om det var helt oplagt og i den konservative ånd at have et uafhængigt rådgivningssted, så man ikke skulle op på sin socialforvaltning, så man ikke skulle blive klientgjort, men at der kunne være en åben rådgivning, hvor man kunne henvende sig anonymt uden at få stemplet social klient på ryggen.
Det synes jeg faktisk lå direkte i forlængelse af de udsagn, som fru Charlotte Dyremose kom med heroppe, og derfor er jeg noget uforstående over for, at den forebyggelse, der kunne ligge i den anonymitet og den uafhængige rådgivning,
ikke var afslutningen på fru Charlotte Dyremoses indlæg.
Kim Sejr (RV), 2003-05-20:
Jeg synes, der er lidt for meget fokus på, at man kommer i økonomisk uføre, når man efter at have taget et lån i en bank misligholder sine forpligtelser, bruger pengene til for meget tant og fjas, og så kommer man lige pludselig til at skylde en masse penge, og så kører det derudad.
Man der er faktisk også mange mennesker, der kommer ud for nogle uforudsete sociale begivenheder.
Det Konservative Folkeparti er f.eks. stor tilhænger af udviklingen i Dansk Tipstjeneste, som har stor ekspansion inden for spillehaller, hvilket er med til at øge antallet af ludomaner i det danske samfund.
Der findes eksempler på, at fædre spiller en formue væk på et kasino, måske 100.000 kr., og så står de lige pludselig og mangler 100.000 kr.
Der er ikke tale om, at de har været i banken og låne penge, der er tale om, at kontiene bliver overtrukket.
Lige pludselig er det altså ikke kun den fars problem, så er det lige pludselig hele familiens problem, og i den situation hjælper en bankrådgiver altså ikke særlig meget.
Så jeg siger bare, at der er mange eksempler på uforudsete sociale begivenheder, der kan være med til at skabe de her situationer.
Line Barfod (EL), 2003-05-20:
Jeg er i tvivl om, hvorvidt fru Charlotte Dyremose har forstået forslaget, for forslaget går jo netop ud på ikke at gøre folk til sociale klienter.
Hele ideen er at forebygge, at folk bliver sociale klienter, at forhindre, at det sker.
Formålet er netop at sætte folk i stand til at tage ansvaret for deres eget liv.
Formålet er at give folk de redskaber, de skal have for at kunne bestemme over deres eget liv.
Så skal jeg lige høre, hvor fru Charlotte Dyremose mener, man får rådgivning, når man tager et lån.
Alle de her mange tilbud, man får ind ad døren eller får stukket i hånden, når man går ind i en forretning for at købe noget. Hvor man på 10 minutter kan få et lån på 30.000, 40.000, 50.000, 100.000 kr. uden at skulle oplyse noget som helst om indkomst eller andre forhold.
Hvor ligger rådgivningen henne i den forbindelse?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-20:
I Det Konservative Folkeparti mener vi naturligvis, at mennesker med alvorlige problemer, herunder også alvorlige økonomiske problemer, skal hjælpes.
Derfor har vi heldigvis også muligheden for gældssanering her i landet.
En af de ting, som jeg og Det Konservative Folkeparti har været oprørte over, er det faktum, at det har været meget forskelligt, hvor nemt det er at få gældssanering forskellige steder i landet.
Ellers er det sådan, at vi i Det Konservative Folkeparti mener, at ansvaret for den enkeltes liv som hovedregel ligger hos den enkelte.
Det nytter ikke noget, at staten i enhver situation tager mennesker ved hånden, sådan at vi kommer til at leve i et socialt behandlingssamfund, hvor mennesker bliver klientgjort.
Det, at mennesker har ansvar, får ansvar, tager ansvar for deres eget liv, gør i langt de fleste tilfælde mennesker stærkere.
Men der er naturligvis en balance.
En balance, der i det her tilfælde ligger i, at der selvfølgelig er og skal være en rådgivning i forbindelse med det at tage lån.
Nogle beskyttelsesregler, og både rådgivningen og beskyttelsesreglerne har økonomi- og erhvervsministeren været inde på tidligere, og de regler er vi i Det Konservative Folkeparti glade for findes.
Forhold, hvor man er veloplyst, og forhold, hvor der er opstillet nogle rammer, der sikrer, at man ikke falder igennem, hvis det skulle gå helt galt. Sådan er situationen i dag, og derfor kan De Konservative ikke støtte forslaget.
Kim Sejr (RV), 2003-05-20:
Jeg er lidt ked af, hvis vi får en debat, hvor man ligesom giver udtryk for den opfattelse, at mennesker, der er kommet i økonomisk uføre, har gjort det for sjov.
Faktisk er det sådan, at mange mennesker, der er kommet i økonomisk uføre, skammer sig over det.
Og hvis man skammer sig over noget, f.eks. at skylde en bank penge, så går man ikke bare lige uden videre hen til banken.
Man skammer sig.
Den skamfuldhed gælder altså også private personer.
De skal ifølge os have en mulighed for at henvende sig et uafhængigt sted og få en uafhængig rådgivning.
Line Barfod (EL), 2003-05-20:
De mennesker, jeg har rådgivet i 10 år, synes absolut ikke, det er nemt.
Nogle af dem skal i den grad betale mange penge, og de skal virkelig gøre noget, som gør ondt på dem, for at komme ud af deres gæld, men det gør endnu mere ondt på dem at have den gæld, de har.
Det er for mange den mulighed, de har for at få det bedre.
Mange bliver, når de er kommet igennem gælden og er kommet ud på den anden side, i stand til at klare sig selv, hvad de ellers var på vej til ikke at kunne.
Det her handler om at forebygge.
I forbindelse med det, der blev sagt om bankerne, så er der virkelig mange mennesker, der ikke får rådgivning af deres bank, og mange, der slet ikke kan få en konto i en bank, for slet ikke at tale om en budgetkonto.
Jeg har mange gange måttet ringe rundt til 10-20 forskellige banker, før det overhovedet lykkedes mig at få en konto i en bank.
Jeg snakkede ikke om, at folk skulle have et lån el.lign., bare en konto, de kunne få deres indkomst ind på, så de kunne hæve pengene.
En budgetkonto er endnu sværere at få, også selv om man vil betale for den.
Det er næsten ikke til at få en budgetkonto, hvis man først er kommet ud i gældsproblemer.
Så det hjælper altså ikke noget at henvise til bankerne, og det håber jeg vi kan påvise under udvalgsarbejdet, og jeg håber, at Dansk Folkeparti vil være indstillet på at kigge på, hvordan verden egentlig ser ud og så overveje, om ikke man skulle være med til at hjælpe folk med at forebygge, at de kommer ud i så store problemer.
Jette Jespersen (DF), 2003-05-20:
Jeg er desværre bange for, at det er en sovepude, for et eller andet sted bliver det jo ligesom sådan en hængekøje, man bare kan lægge sig i, og så kan man bare stifte gæld som bare pokker, for det offentlige kommer og hjælper.
Jeg mener altså ikke, vi skal have den barnepigementalitet herinde og udføre den slags offentlige opgaver.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-05-20:
Jeg har et spørgsmål til Dansk Folkepartis tænksomme ordfører, som havde et godt indlæg om folk, som nok har afvist den kvalificerede rådgivning, de får i deres pengeinstitut, og måske for nogles vedkommende kan blive fristet langt over evne til en anden form for kreditordning og kommer ud i noget morads.
Der vil jeg så spørge Dansk Folkeparti, hvordan man vurderer sådan et offentligt gældskontor, som står med blinkende lygter: Her, kom hen til os, og måske får du i sidste ende gældssanering.
Ville sådan et gældskontor være en sovepude og en rigtig hjælp til folk, eller ville det være noget negativt, der får folk længere ud i moradset?