Tom Behnke (FRI), 2000-12-05:
Vi støtter den ideologi, og vi støtter, at borgerne har nogle valgmuligheder.
Når vi diskuterer et lovforslag som dette, kan jeg ikke lade være med sidde og tænke: Hvis man nu forestillede sig en situation, hvor det offentlige havde monopol på at bage rugbrød her i landet og kun bagte én slags rugbrød, så borgerne kun kunne købe én slags rugbrød i butikkerne, ville man høre argumenter i retning af: Jamen er der nogen borgere, der har klaget over kvaliteten af rugbrødet?
At tænke sig, hvis man skulle have en sådan diskussion.
Vi kan ikke forestille os det i dag, hvor vi jo kan vælge mellem 10 forskellige slags rugbrød nede hos købmanden, men det er jo faktisk den diskussion, man kører nu, når man siger: Det er nu engang sådan, og lad os nu bare fastholde det på den måde.
Hvis der ikke er nogle virkelig tungtvejende, groteske sager, der har været på forsiden af Ekstra Bladet gennem de sidste 3-4 uger, er der ingen grund
Men det er jo ikke holdbart, at ordførerne ligesom tigger og beder om, at der skal være nogle skandalesager, før man kan lave om på en ordning, for ellers er der ingen grund til det.
Det, forslaget går ud på, er at give ikke bare borgerne, men i dette tilfælde også kommunerne, mulighed for at lave en sådan ordning, hvis man lokalt diskuterer sig frem til, at det ønsker man at gøre.
Dermed får borgerne en mulighed for at vælge, om de vil være med i en offentlig eller en privat hjemmesygeplejeordning.
Længere er forslaget sådan set ikke.
De mange argumenter om, at hele landets økonomi vil gå konkurs, og at det hele går galt, som vi hørte den radikale ordfører sige, er der ikke noget belæg for, hvis det er sådan, at den ordning, man indgår, kommer til at ligne den eksisterende ordning for hjemmehjælp, hvor prisen er fastsat på forhånd.
Hvis man vælger at bruge en privat leverandør, og den private hjemmehjælp er dyrere end den offentlige, må man selv betale overprisen, og er den billigere, sparer kommunen nogle penge.
Hvis man laver den ordning, er der ikke nogen argumenter for, at sygeplejerskerne vil løbe skrigende bort fra det offentlige over i den private sektor, fordi de får meget mere i løn her, og dermed vil hele budgettet skride.
Der er fuldstændig hånd i hanke med tingene, der er handshake mellem kommunen og de private firmaer med hensyn til størrelsen af den ydelse, der er tale om.
I øvrigt er det et princip, som regeringen i adskillige andre forslag har fremlagt og argumenteret godt for med argumenter, som jeg er helt enig i.
Selvfølgelig skal man fastsætte nogle priser og sige, at sådan er prisniveauet.
Man gjorde det f.eks. med høreapparaterne.
Her udvidede man jo ordningen og sagde: Hvis folk ønsker at benytte en privat høreapparatleverandør, må de gerne gøre det.
Så får de 3.000 kr. med i hånden, så kan de gå til en privat høreapparatleverandør, og er apparatet dyrere her, må de selv lægge nogle penge oveni.
Men det har jo ikke betydet, at audiologerne er styrtet væk fra det offentlige og over i det private, fordi der er væsentligt flere penge at hente her.
Sådan går det jo ikke, hvis bare der er hånd i hanke med det.
Vi har i Frihed 2000 den opfattelse, som SF i øvrigt også har givet udtryk for, at når det drejer sig om hjemmehjælpen, mener vi bestemt, det er hensigtsmæssigt, at man giver borgerne muligheden for at vælge frit, og at det skal være op til kommunerne, altså det kommunale selvstyre, hvordan de vil styre ordningerne lokalt.
Så konklusionen bliver, at vi i Frihed 2000 naturligvis støtter forslaget.