Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-04-09:
Jeg kunne jo nøjes med helt at henholde mig til, hvad ministeren har sagt, men vil dog også godt tilføje et og andet.
Når man læser beslutningsforslaget, er der listet en lang række formål med kommissionsundersøgelsen op.
Jeg skal ikke nævne dem alle sammen, men det hele er sådan set med: det er fremadrettet, hvordan undgår vi, at lignende sager opstår, og hvordan sikrer vi det kommunale selvstyre? Så er der en opremsning af, hvem der i øvrigt har ansvaret, en afdækning af, hvilke muligheder der er, og en lang række formål.
Jeg vil godt sige helt klart: Der er ikke ét formål, som Venstre ikke er fuldkommen enig i.
Men spørgsmålet er jo, som også ministeren har været inde på, om det er det rigtige tidspunkt at skride til en undersøgelseskommission.
Vi har ikke nogen interesse i eller noget ønske om at skjule noget.
Tværtimod har både indenrigsministeren og statsministeren klart lagt afstand til det, der foregår i Farum, og vi er flere, der har sagt, at hver en sten skal vendes, så det er altså heller ikke dét, vi er uenige om.
Men problemet er naturligvis, som justitsministeren allerede har været inde på, at der allerede er en lang række undersøgelser i gang, og specielt vil det være vanskeligt at undgå at komme i karambolage med politiets undersøgelser.
Jeg kan også se af bemærkningerne, at forslagsstillerne er enige i, at det ikke er det, det drejer sig om, men at man tværtimod skal være varsom med det.
Heller ikke på dét punkt er vi altså uenige.
Jeg synes egentlig, det er lidt af den omvendte verden.
Det er man i fuldt sving med i politiet nu, og det er jo klart, det er en strafferetlig undersøgelse, at det sætter nogle helt andre begrænsninger.
Og så synes jeg, vi skal diskutere det til den tid.
Hvad så med forslaget her?
Jeg vil godt give et tilsagn om, at vi meget positivt følger sagen, og at vi også skal have en oversigt over, hvordan gældende ret egentlig er, både når det drejer sig om tilsynsmyndighed og Indenrigsministerium.
Men hvad jeg også er meget optaget af,
er, at vi i udvalget får afdækket, hvilke beføjelser et mindretal i en kommunalbestyrelse har i dag, for det hører så afgjort med.
Det har jo ikke været fremme i dagspressen, hvad mindretallet i virkeligheden har gjort gennem økonomiudvalget for at få åbne byrådsmøder, eller i hvilket omfang man har klaget til Indenrigsministeriet over revisorpåtegninger osv.
Vi vil godt give et positivt tilsagn om, at det vil vi være med til at undersøge i udvalget, men vi finder ikke, at det at nedsætte en undersøgelseskommission på nuværende tidspunkt er en hensigtsmæssig foranstaltning.
Nu tror jeg, at der en eller anden indfølingsevne, der svigter hos hr. Aage Frandsen, eller også har jeg ikke fattet noget som helst af det.
Altså nu begynder hr. Aage Frandsen at tale om et par
måneder, hvis det står helt lysende klart, at der er noget, der ikke bliver undersøgt.
Jamen det er da den sikre vej til ikke at få vendt hver en sten.
For så tager man altså bare det, der åbenlyst ikke bliver undersøgt.
Hvad så med alt det andet, vi ikke kan få øje på?
Det drejer sig jo ikke bare om, at vi ikke må træde nogen over tæerne.
Jeg forstod, at det også drejede sig om, at det skulle gøres ordentligt.
Hr. Aage Frandsen kan da meget let formulere et kommissorium om det, vi med sikkerhed ved, der ikke bliver taget med.
Men så fanger bordet, når det kommissorium er formuleret, og undersøgelseskommissionen er gået i gang.
Så nytter det altså ikke noget at komme rendende om 3 eller 6 eller 9 måneder og sige: Jamen der var faktisk noget, vi havde overset, fordi vi sjuskede.
Jeg minder om diskussionen om lovsjusk herinde.
Den synes jeg også skulle gælde hr. Aage Frandsens beslutningsforslag.