runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Klaus Kjær (DF), 2000-01-18:
Som der udmærket er redegjort for i bemærkningerne til beslutningsforslaget, ydes der støtte via tipsmidlerne til mange forskelligartede formål og projekter, og der er mange eksempler på vanvittige og ganske vilkårlige tildelinger.
Listen over de mangeartede formål er alenlang.
På den måde kunne det sikres, at midlerne blev anvendt til fornuftige og gode, samfundsnyttige ting som f.eks. det, der nævnes i beslutningsforslaget.
En anden ting, som kunne støttes gennem statslige puljer, kunne eksempelvis være bygning af plejehjem, som der er et kolossalt behov for.
Men så længe overskuddet fra spil administreres på den måde, som det sker i dag, hilser Dansk Folkeparti det velkommen, at det foreslås, at der af tips- og lottomidlerne forhåndsreserveres en pulje på 250 mio. kr., som svarer til knap 18 pct. af tipsmidlerne.
Her skal sygehuse kunne søge penge til finansiering af ekstraordinære investeringer i nyt udstyr som f.eks. moderne scannere, stråleudstyr m.v.
Dette formål er efter Dansk Folkepartis opfattelse både rigtigt og nødvendigt, da mange sygehuse på grund af økonomiske begrænsninger ikke er i stand til at anskaffe dette udstyr.
Pengene fra tipsmidlerne ville således blive bredt og til gavn for hele befolkningen i forbindelse med tidlig og nødvendig sygdomsbehandling, der dels kan spare samfundet
for mange udgifter og dels - men ikke mindst - kommer den enkelte patient til gode i form af hurtigere og mere effektiv sygdomsbehandling
Man kan måske drøfte størrelsen af den foreslåede pulje, men Dansk Folkeparti er enig i intentionerne om på denne måde at lade en andel af tipsmidlerne indgå til et bredt samfundsnyttigt behandlingsformål, og Dansk Folkeparti er således positivt over for beslutningsforslaget.
Aage Frandsen (SF), 2000-01-18:
SF har ikke lod og del i den aftale, der er indgået om tips- og lottomidlerne, derfor skal jeg ikke forsvare de enkeltformål, som disse midler anvendes til.
Men med det udvalg af organisationer, som Frihed 2000 har valgt, kan man da sagtens stille sig selv det spørgsmål, hvorfor de har del i midlerne.
Det er svært ud fra den liste og uden angivelse af, hvad formålet er, at sige, om det er fornuftigt.
Det vil vi ikke.
Men nu er det bare sådan, at de ting, som ligger i den aftale, og udmøntningen af aftalen, også er lagt ind i finansloven for i år, og den har vi jo sagt god for. Under alle omstændigheder må man sige, at hvis forslaget skulle have virkning her og nu, betød det jo, at man skulle tage nogle penge fra nogle, som rent faktisk har fået dem tildelt.
Uanset at forslaget er fremsat sidste år, må man altså sige, at det ikke under nogen omstændigheder kan få virkning i år, og det går jeg heller ikke ud fra at Frihed 2000 mener.
Vi synes altså, at der er noget problematisk i den måde, som tips- og lottomidlerne udmøntes på.
Nogle bestemte formål får en flerårig støtte, mens alle andre må klare sig fra år til år.
Det er en god forhåndstilkendegivelse at få støtte over flere år, og man kunne godt spørge, hvorfor andre ikke skal have det.
Så der er ikke noget med, at vi siger, at disse penge anvendes rigtigt i dag.
Med hensyn til det formål, Frihed 2000 foreslår at bruge midler til,
kan man sige, at det er da et godt formål.
Men nu er der afsat nogle midler i finansloven til noget, der minder om det, og man kunne jo også sige, at der var andre formål, der skulle tilgodeses.
Det kunne være inden for ældreplejen, det kunne være i forbindelse med integrationen af fremmede, og der kunne være formål af arbejdsmarkedskarakter og uddannelsesmæssig karakter, som man også kunne sige var vigtige.
Det er selvfølgelig rimeligt at kigge på, om tips- og lottomidlerne anvendes rigtigt.
Nogle andre partier har på et tidspunkt valgt den nuværende fordeling, og her er vi ikke med, fordi vi ikke er enige i den fordeling, der blev aftalt på det tidspunkt; ellers havde vi jo været med i aftalen.
Og det må vi altså finde os i. Ud fra de betragtninger kan vi ikke støtte forslaget, og jeg skal sige fra Enhedslisten, at de heller ikke kan støtte forslaget.
Men hvis det kommer til en afstemning, vil de formentlig undlade at stemme.
Brian Mikkelsen (KF), 2000-01-18:
Formålet er godt.
Der er vel ikke nogen her i Folketingssalen, som ikke gerne under, at vi bruger nogle flere penge på sundhedssektoren, på livstruende sygdomme, men vi fra konservativ side er deltagere i et tipsforlig, som vi selvfølgelig respekterer og står ved.
Det er den ene del af det.
Den anden del er princippet om, at tipspengene går til nogle gode formål og bliver brugt på en fornuftig måde, så de formål ikke hele tiden bliver inddraget efter forgodtbefindende i finanslovdrøftelserne.
Hele konstruktionen med tipspengene synes vi er fornuftig.
Når man vil tage så stor en sjat som 250 mio. kr. ud, vil det jo berøre en meget stor del af bidragsmodtagerne som f.eks. idrætten.
De ting, som er opremset i bemærkningerne til forslaget, er jo kun en meget, meget, meget lille del af det samlede billede.
Det beløber sig i alt til 18-19 mio. kr.
Det, man ikke rigtig tør nævne, og det, man ikke tør skrive i bemærkningerne til forslaget, er, at det vil komme til at koste idrætten, de humanitære organisationer og sundhedsorganisationer osv. penge, og det kan vi selvfølgelig ikke være med til fra konservativ side.
Men vi vil godt være med til at sætte sundhedspolitikken på dagsordenen.
Vi har et forsømt sundhedssystem i Danmark.
Selv efter så mange år med socialdemokratisk ledede regeringer oplever vi et sundhedssystem, som er forsømt og ikke fungerer, og her vil vi godt være med til at rydde op og også være med til at finde de ressourcer, som skal til.
Det var vi jo bannerførere for i forbindelse med finanslovaftalen, og det vil vi sandsynligvis også være bannerførere for i forbindelse med de kommende finanslovaftaler, for sundhedssystemet har brug for en oprustning, men altså ikke med tipspenge.
Kristian Jensen (V), 2000-01-18:
Det er et forlig, som Venstre var en aktiv del af, og som vi føler dækker vores ønsker på området
Derfor er der ingen grund til at ødelægge det forlig og til nu i forligskredsen at øge med hospitalsudstyr.
Et helt konkret forslag vil være, at alle andre modtagere af tips- og lottomidler får det som en procentdel af overskuddet, hvor der nu skulle sættes en fast pulje af til sygehusområdet, og det ville så betyde, at de ville blive forfordelt i tilfælde af, at der var en indtægtsnedgang.
Man kunne også sige, at hvis der ud af tips- og lottomidlerne skal tages en pulje på 250 mio. kr., ja, så vil det jo betyde, at der er mange andre gode formål, som vil miste de penge.
En række af de formål, som vi i øjeblikket støtter med tips- og lottomidler, er også sundhedsfremmende, bl.a. hele idrætsområdet, den støtte, der gives til almennyttige, velgørende og humanitære organisationer, den støtte, der gives til sundhedsfremmende formål osv.
, osv.
Vi mener i Venstre, at de opgaver, der ligger på sundhedsområdet, skal løses, der skal tages fat på dem, der skal findes penge til udstyr, og vi har heldigvis været med til at stemme forslag igennem i forbindelse med finansloven, der gør, at der bliver taget hånd om den slags ting i øjeblikket.
Vi siger ikke, at de penge, der er i tips- og lottomidlerne, for tid og evighed skal bruges på lige netop de organisationer, der får i dag, men vi synes, at det at bruge pengene på kræft, på teknologi på hospitalsområdet, er at gå langt ud over det formål, der ligger i formålet bag tips- og lottomidlerne.
Så selv om det er et støtteværdigt projekt, som Frihed 2000 har tænkt at bruge pengene på, så mener vi ikke, at det er tips- og lottomidlerne, der skal bruges, og derfor afviser Venstre beslutningsforslaget.
Anna-Marie Hansen (S), 2000-01-18:
Forslagsstillerne ønsker at oprette en pulje på 250 mio. kr. af tipsmidlerne, som skal gå til ekstraordinære investeringer i nyt udstyr på landets sygehuse.
Et ædelt formål, men ved nærmere eftersyn er forslaget ikke den rette medicin, når vi skal styrke sygehusvæsenet.
Der er ganske enkelt brug for sammenhængende løsninger, og det er just det, der er sket i forbindelse med finanslovforliget for år 2000.
Her sikrede regeringen yderligere 500 mio. kr. over 3 år
til kræftområdet ud over de 850 mio. kr., som regeringen og amterne allerede i foråret 1999 blev enige om for at styrke kræftbehandlingen.
Finanslovaftalen sikrer bl.a. indkøb af scannere og nyt udstyr, altså præcis et af de punkter, som forslagsstillerne nævner i bemærkningerne til B 53.
Men må jeg minde om, at investeringer til nyt apparatur gør det ikke alene, når vi skal løse ventelisteproblemerne.
Derfor afsættes der også midler på finansloven til den nødvendige uddannelse af det personale, der skal betjene apparaturet.
Det tager B 53 jo ikke hensyn til, og beslutningsforslaget vil desuden betyde, at man med ét hug lægger beslag på op imod 18-20 pct. af de midler, der fordeles via tipsmidlerne.
Dette vil ikke kunne ske uden dramatiske konsekvenser for det kultur-, idræts- og foreningsliv, som det jo netop er intentionen at tips- og lottoloven hovedsagelig skal støtte.
Man kan måske godt ironisere over, at det netop er Frihed 2000, hvis moderparti blev startet på ideen om at afvikle den offentlige sektor, der nu fremsætter forslag om, at tipsmidlerne skal gå til det offentlige frem for til foreninger og det frie initiativ.
Det vil jeg nu ikke spinde en lang ende over, så på vegne af Socialdemokratiet skal jeg blot afvise beslutningsforslaget.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-01-18:
Jeg skal kort meddele, at Kristeligt Folkeparti også kan støtte, at elselskaberne nu overgår til almindelig skattepligt.
Morten Helveg Petersen (RV), 2000-01-18:
På vegne af fru Dorit Myltoft, der er Det Radikale Venstres ordfører på området, skal jeg sige følgende: Lovforslaget er en udløber af elreformen fra marts sidste år og fastslår, at elselskaberne gøres skattepligtige på lige fod med aktieselskaber. Lovforslaget har ikke kunnet lade sig gøre, uden at de involverede parter havde vist åbenhed, bl.a. i forhold til regnskabsaflæggelse.
Den ros skal parterne have.
Det tyder på en stor vilje til at løse de konkrete problemer, sektoren står over for.
Samtidig sætter lovforslaget en stopper for polemikken
Det Radikale Venstre ser med tilfredshed på, at der med dette forslag nu bliver slået en streg over fortiden, og at den igangværende undersøgelse af elsektorens skatteforhold stoppes.
Dermed har vi tilvejebragt de bedste betingelser for, at elselskaberne nu går over til almindelig skattepligt.
Det Radikale Venstre kan støtte forslaget.
Sonja Albrink (CD), 2000-01-18:
Forslaget er en udmøntning af en lovreform om elsektoren.
CD er ikke med i den aftale, og vi vil derfor under udvalgsarbejdet se nærmere på de forskellige elementer, som flere af ordførerne har været inde på her i dag.
Også høringssvarene vil naturligvis indgå i CD's endelige stilling til forslaget, som jeg ikke på CD's vegne kan give melding om i dag.
Klaus Kjær (DF), 2000-01-18:
Lovforslaget er en del af opfølgningen på aftalen af 3. marts 1999 mellem regeringen, Venstre, Det Konservative Folkeparti, SF og Kristeligt Folkeparti om en lovreform for elsektoren.
Og lovforslaget skal således også ses i sammenhæng med lov nr. 375 om elforsyning samt forslag til lov om ændring af lov om elforsyning, nemlig L 139.
Efter den nævnte aftale skal alle elselskaber - også de kommunale - gøres skattepligtige på linje med aktieselskaber. Og efter lovforslaget indføres derfor en skattepligt for alle selskaber m.v., i hvis aktiviteter der foregår produktion, transport, handel eller levering af elektricitet.
Der er endvidere særlige regler om skattepligten for kommuners aktivitet med netvirksomhed eller elproduktion ved affaldsforbrænding, som ikke skal udskilles i særskilt selskab.
Der foreslås indgangsværdier vedrørende de skattemæssige afskrivningsgrundlag, og der foreslås regler, hvorefter de omstruktureringer, der skal ske som følge af elreformen, kan ske efter produktionskattelovens successionsprincip.
Af hensyn til at skabe lige vilkår og sikre en samtidig overgang til skattepligt foreslås en generel skattefritagelse
for tiden før den 31. december 1999.
Endelig indeholder lovforslaget regler, som sikrer, at tab som følge af visse hæftelser er skattemæssigt fradragsberettigede, og at tilførsel af midler til sikring af kraftværkernes økonomi ikke har skattemæssige konsekvenser.
Der synes således at være skabt en vis klarhed om tidspunktet for skattepligtens indtræden, de skattemæssige konsekvenser af fremtidige lovpålagte strukturomdannelser, opgørelsen af den skattemæssige åbningsbalance og håndteringen af de kommunale selskabers fremtidige beskatning.
Således kan man sige, at der med lovforslaget indføres obligatorisk skattefrihed for kerneaktiviteter før den 1. januar 2000.
Lovforslaget synes dog fortsat at ville kunne volde visse problemer, f.eks. i forbindelse med omdannelse af interessentskaber til aktieselskaber, ligesom der synes at herske nogen usikkerhed om, hvad der skal medregnes til det skattemæssige afskrivningsgrundlag, selv om det i lovforslaget siges, at afskrivningsgrundlaget skal opgøres efter almindelige skatteretlige principper.
Særlig vedrørende afskrivningsgrundlaget har f.eks. NESA påpeget problemer, idet det som aktieselskab går ind i åbningsbalancen med allerede nedskrevne værdier, et problem, som også kan vise sig i forbindelse med en eventuel fusion med Københavns Belysningsvæsen.
Dansk Folkeparti har hverken lod eller del i aftalen om lovreformen for elsektoren, men vi medvirker dog gerne til under udvalgsarbejdet at få afklaret eventuelle fortsatte problemer eller uklarheder.
Kim Andersen (V), 2000-01-18:
Venstre kan støtte det af skatteministeren fremsatte lovforslag, da det er en del af elreformaftalen fra foråret, hvori det er aftalt, at selskaberne skal overgå til selskabsbeskatning i aktieselskabsform.
Jeg har nogle ganske få bemærkninger i den forbindelse, som jeg gerne vil gøre gældende her ved førstebehandlingen: Vi er lidt forundrede over, at man fra Energistyrelsen endnu ikke har fremlagt beregningsgrundlaget for balancerne for de enkelte selskaber - balanceprincipperne - og at vi derfor i forbindelse med lovforslaget her ikke er helt klar over, hvilke konsekvenser loven vil få.
Det synes vi ikke er helt tilfredsstillende, og det skal vi naturligvis have belyst nærmere under udvalgsarbejdet.
Dernæst har vi et lille problem omkring nogle af de elselskaber, hvor holdingselskabet er et andelsselskab.
Her mangler vi noget i lovforslaget omkring principperne for skatteudjævningen selskaberne imellem.
Det skal vi også have dyrket nærmere.
til allersidst blot denne lille, principielle bemærkning: Vi er kede af, at vi i et betydeligt omfang ved førstebehandlingen af lovforslag - og det kan så være, at det er lovforslag, hvor høringssvarene ikke er vældig principielle, men alligevel - først får høringssvarene, ganske få timer før lovforslagene er til behandling.
Det vil jeg godt på Venstres folketingsgruppes vegne anke over, for det mener vi er principielt i modstrid med, hvad vi flere gange i forbindelse med snakken om lovkvalitet har lovet os selv og hinanden. Med de få bemærkninger en positiv tilslutning til lovforslaget fra Venstres side og altså med advisering af, at der er nogle spørgsmål, som skal belyses, som der i dag ikke er svar på.
Pernille Sams (KF), 2000-01-18:
Da den konservative ordfører, fru Gitte Seeberg, ikke har mulighed for at være til stede under denne førstebehandling,
skal jeg på hendes vegne redegøre for Det Konservative Folkepartis standpunkter.
Lovforslaget er den skattemæssige udmøntning af aftalen om elliberaliseringen, aftalen af 3. marts 1999.
I den forbindelse blev det bl.a. aftalt, at alle elselskaber i fremtiden i forbindelse med overgang til markedsforhold skulle være skattepligtige.
Desuden skulle selskabernes åbningsbalance i forbindelse med, at selskaberne ikke længere er hvile i sig selv-selskaber, reguleres.
Forslaget løser ikke udtømmende selskabernes problemer, men er ét element af flere.
Det Konservative Folkeparti, der er med i aftalen om elliberaliseringen, vil naturligvis støtte forslaget, men der er et par detaljer, der skal behandles af forligskredsen, før vi stemmer for forslaget.
Erik Mortensen (S), 2000-01-18:
Med L 155 sætter vi en slags naturligt punktum for den store øvelse, der har heddet elliberalisering, og som allerede har udmøntet sig i en række lovvedtagelser.
Det er jo dejligt at se, at vi med et bredt og solidt flertal i Folketinget har ændret det gamle hævdvundne hvile i sig selv-princip til et klart defineret og gennemskueligt system - omfattende alle dele i processen, lige fra produktion til slutbruger - med selvstændige enheder med klare retningslinjer for, hvilke spilleregler der gælder i de enkelte led, hvad enten det er monopolopgaver, man har, eller det er en ren markedsopgave.
Vi finder i Socialdemokratiet, at det er en ganske fornuftig indgang til hele øvelsen her med L 155, sådan at de afskrivningsberettigede værdier opgøres ganske enkelt her pr. 1. januar, og at man så slår stregen her: enten som anskaffelsessum nedskrevet med den tekniske værdiforringelse eller, som det også har været et ønske fra elsektoren, som genanskaffelsesværdi korrigeret for en restlevetid og igen korrigeret for inflation og prisstigninger.
Det vil nok også være rimeligt her at nævne, at de mange mindre, decentrale kraftvarmeværker og ikke mindst de såkaldte barmarksværker, hvoraf mange jo har en utrolig dårlig økonomi, her har mulighed for at afskrive på den samlede gæld frem for på anlægsaktiverne.
Jeg tror også nok, det stadig væk vil være en fordel for disse mindre værker, at de kan køre videre med det gamle system med hvile i sig selv-princippet.
Og det siger så sig selv, at netop for den type virksomheder og også for de tidligere nævnte monopolvirksomheder
vil skatteevnen nok være temmelig begrænset, for det eventuelle overskud vil jo uden tvivl blive kanaliseret tilbage til ejerne og dermed forbrugerne i form af lavere priser. Og heller ikke på det resterende område inden for hele elsektoren og produktionssektoren skal man nok forvente det store skatteprovenu, idet afskrivningsmulighederne i en lang årrække formentlig vil overstige indtægtsmulighederne.
Og her spiller jo i høj grad også markedets elpriser ind, og de er jo bestemt ikke høje på produktionssiden i øjeblikket, det må man sige.
Samlet set kan vi i Socialdemokratiet tilslutte os
dette her juridiske punktum for denne øvelse, og vi har også med tilfredshed konstateret, at der fra branchen stort set er tilfredshed med den udformning. Som det allersidste punkt kunne vi godt tænke os, at man også inden for de decentrale kraftvarmeværkers regi fik en præcisering af afgiftsbelastningen, sådan at den harmoniserede med de store centrale værkers.
Det er jo altså et hængeparti, som vi ikke fik med i første omgang.
Det er vores ønske, at det må ske snart.
Vi ved godt, at der verserer en sag ved Landsskatteretten, som det vil være ønskeligt at få et fingerpeg om, men der skal ikke herske nogen tvivl om, at det er et stort ønske ude i landet, og det er et ønske, som vi gerne vil fremme mest muligt.
Mariann Fischer Boel (V), 2000-01-18:
Jeg takker skatteministeren for de meget positive udmeldinger
omkring sikring af lovkvalitet, og jeg kan i hvert fald som udvalgsformand give tilsagn om, at ministerens udtalelser er skrevet bag øret. Det ligger selvfølgelig altid udvalget på sinde seriøst at vurdere, om der er mulighed for at være fleksibel over for ikrafttrædelsestidspunkter.
Og hvis der er mulighed for, at man på trods af hastigheden kan foretage både en grundig og en seriøs udvalgsbehandling, så ser jeg bestemt ikke noget problem i det, heller ikke, når forslaget, som vi må konstatere her, ikke ser ud til at give nogen politiske problemer.
Men jeg takker for skatteministerens positive udmelding.
Kim Behnke (FRI), 2000-01-18:
I Frihed 2000 ser vi på forslaget med meget positive øjne.
De ændrede regler for investeringsforeninger synes vi er fornuftige.
Vi deler de tanker, der er blevet givet udtryk for i Investeringsforeningernes Råd, som har henvendt sig til udvalget.
Vi skal også gerne medvirke til, at loven kommer til hurtig ikrafttræden.
Med hensyn til den dobbelte bundgrænse til ægtefæller er det også vores opfattelse, at sådan skal det selvfølgelig være.
Når hr. Aage Frandsen mener, at det var meget bedre helt at fjerne bundfradraget, så er hertil at sige følgende
: Hvis SF ville leve op til de politiske intentioner, de normalt giver udtryk for, nemlig at man skal have spredt ejendomsretten, så er den mest effektive måde at få spredt ejendomsretten på, at flest mulige borgere investerer i aktier. Hvis de investeringer skal kunne give bare et nogenlunde afkast, kan det jo ikke nytte noget, at den første, der står ved havelågen, er skattevæsenet.
Sammenligner vi med andre relevante lande, England, Tyskland, Sverige, vores nærmeste naboer, så er antallet af borgere, der har selvstændige aktieinvesteringer, markant lavere i Danmark end i de lande.
De fleste danskere foretrækker enten at investere igennem investeringsforeninger eller f.eks. med deres pensionsopsparinger, som via ratepension eller kapitalpension så går i nogle investeringspuljer.
Selve det at gå ud og investere i enkeltaktier, støtte enkeltfirmaer, blive medejere, få delt ejendomsretten i disse virksomheder er danskerne alt for tilbageholdende med, og der er flere grunde til det.
En af de væsentligste er, at pengeinstitutterne i Danmark tager så urimeligt høje transaktionsgebyrer.
Men en anden begrundelse er jo altså også, at det har nogle skattemæssige konsekvenser.
Og det ville være til stor ugunst for aktiemarkedet, men så sandelig også for de private opsparere.
Med hensyn til arveafkaldet støtter vi naturligvis, at der bliver rettet op på det, men finder da anledning til at sige, at vi synes, det er lidt flovt, at man fra regeringens side med det embedsapparat, man har til rådighed, ikke var i stand til at få det problem løst, allerede dengang Folketinget lavede den store revision af loven, men at vi skal lappe på det på nuværende tidspunkt.
Hvis det var sådan, at det ligesom var en ideologisk ting, man havde haft et ønske om at gennemføre, var det jo fair nok, men når det blot er et spørgsmål om, at man først nu har opdaget, at der er nogle tekniske problemer, synes vi godt, man kunne have fået øje på dem noget tidligere, sådan at man kunne have løst problemet i forbindelse med den store lovrevision og ikke skal gøre det på nuværende tidspunkt.
Men selvfølgelig: Ud fra filosofien »bedre sent end aldrig« tager vi også det med og støtter naturligvis alle lovforslagets tre elementer.
Aage Frandsen (SF), 2000-01-18:
Som det allerede er nævnt, er et af hovedformålene i lovforslaget, at der bliver mulighed for at indføre regler om den skattemæssige behandling af pensionsordninger for ægtefæller til mennesker, der er udsendt til udlandet.
Man kan selvfølgelig altid diskutere, i hvilket omfang det er noget, som vedrører det offentlige, men sådan som traditionen er blevet i vores samfund med hensyn til pensionsordninger, må man sige, at det her forslag, som drejer sig om ansattes ægtefæller og samlevere, er en ordning, som vi kender i andre pensionsordninger, og at det er i overensstemmelse med de traditioner, som vi har på området.
Derfor støtter vi lovforslaget.