runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helge Adam Møller (KF), 2001-04-24:
Vi kan ikke støtte forslaget, sluttede Venstres ordfører.
Det kan Det Konservative Folkeparti nok heller ikke.
Men det skal jo ikke være nogen hemmelighed, at der er nogle lovforslag, der er anderledes, sjovere, mere underholdende og inspirerende for den sags skyld også at læse end andre, og det har lovforslag nr. L 175 bestemt været.
Og jeg synes ikke, at Frihed 2000 skal have utak for det kolossale arbejde, man har lagt i lovforslaget, tværtimod.
Man konstaterer også i bemærkningerne, og det er i 8. afsnit, at man »ikke må betragte dette forslag som en klassisk politisk markering«.
Det gør nu ikke noget efter min opfattelse, for det er jo en god og en flot og en fornem markering, og det er i hvert fald en markering, som Det Konservative Folkeparti helt kan tilslutte sig, og alt, hvad vi kan gøre for at forenkle, for at afbureakratisere, for at afskaffe overflødige regler, er et ønske, vi selvfølgelig helt kan tilslutte os.
Men vi har jo også bemærket, hvad justitsministeren sagde i sin tale her for lidt siden.
Det var noget med, at nogle af de love og retsforskrifter, der står nævnt i lovforslaget, ville det være forkert eller uhensigtsmæssigt at afskaffe.
For andres vedkommende ville det være unødvendigt. I nogle tilfælde, og jeg forstår i ikke så få tilfælde, ville det være forbundet med nogle ganske, for ikke at sige meget, store ressourcemæssige omkostninger. Ministeren nævnte også, at det ikke ville få nogen nævneværdig indflydelse på borgernes hverdag.
Det er vel i virkeligheden det, som overordnet står tilbage, i hvert fald som en hovedoverskrift, når man har læst lovforslaget.
Hvis jeg bare kigger på side 1 og tager § 4 og § 6, vil jeg se, at de begge to har noget med militærvæsen, med forsvaret, at gøre.
Nu har jeg været soldat i 38 år og formand for Forsvarsudvalget det sidste år, og på trods af at jeg har beskæftiget mig rimelig meget med det, så opdager jeg altså nu, at der eksisterer noget, der hedder Krigs-Rets Instruction ang. Krigen til Lands af 9. marts 1683, og den vil man godt have ophævet.
Jeg vil sige: Ja, lad os dog for guds skyld ophæve den.
Men hvis det kræver en hel bunke arbejde og et nyt lovforslag osv., så vil jeg sige: Hvorfor skulle vi dog det?
Når jeg, som har været i forsvaret hele mit liv, aldrig nogen sinde har opdaget, at den instruktion var der, hvorfor så det? Det tilsvarende gælder § 6, hvor det er noget med, at Kong Frederik Femtes Sø-Krigs-Artikels-Brev af 8. januar 1752 ophæves.
Nu har jeg været kampsvømmer og uddannet i Søværnets Frømandskorps.
Jeg kender ikke den der søkrigsartikelserie, og mig bekendt findes der ikke en eneste flådeofficer, der aner noget om den.
Den har altså ingen betydning.
Derfor synes jeg, at det er vigtigt, at vi under udvalgsbehandlingen, hvad enten det er før eller efter sommerferien, prøver på at finde ud af, om arbejdet med at afskaffe og forenkle i virkeligheden er mere bureaukratisk end at lade det blive stående, for så er det ikke hensigtsmæssigt.
Med disse ord vil vi alligevel gå ind i en konstruktiv
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-04-24:
For det er da klart, at når der i fremstillingen her bl.a. er en lov af 11. maj 1966 om anlæg af en broforbindelse over Sallingsund, så synes vi da godt nok, at det er rimeligt, at den lov udgår, da vi har kørt på den nu i 30 år.
Vi tror, at der ude i befolkningen er et stort ønske om, at vi, samtidig med at vi også sanerer i antallet af de love, som findes i dag, også undlader at fremkomme med så megen ny lovgivning og ikke mindst så megen ny indviklet lovgivning, som der hele tiden kommer fra regeringen i disse år.
Så vi kan udmærket støtte intentionerne, som vi også tidligere har gjort, i det forslag, der er fremsat af hr. Kim Behnke m.fl. Vi vil dog gøre opmærksom på, at der kan være gode grunde til, at visse af de love, der i dag findes, og som er nævnt i dette forslag, bør forblive, idet der kan være følgelovgivning, som der vil blive problemer i forhold til, hvis man nedlægger den første lovgivning på området.
Vi skal derfor i Dansk Folkeparti tilsige en positiv udvalgsbehandling, og vi er positivt indstillet over for forslaget med visse forbehold.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-04-24:
Det er jo så en fortsættelse af den føljeton, vi begyndte på sidste år, hvor Frihed 2000 leverede et imponerende stykke underholdningsarbejde ved at finde frem til mange gamle interessante og unyttige bestemmelser, og det kunne også være underholdende at dykke ned og fordybe sig i dette forslag, der ligger her.
Jeg kan tilslutte mig de betragtninger, der kom fra justitsministeren og fra adskillige af de andre ordførere om, at vi ikke er helt klar over, hvad der sker, hvis vi vedtager det, som er fremlagt.
Der er sikkert nogle, der gerne vil gå i dybden med forslaget, men jeg vil gerne sige rent ud, at Det Radikale Venstre simpelt hen ikke har kræfter til at bruge meget tid på det her forslag.
Vi er ikke ret mange medlemmer i Folketinget, og vi skal passe samtlige områder og ved ikke, hvor vi skal få tiden fra til det, men det kunne være underholdende og spændende. En enkelt betragtning vil jeg dog komme med.
Begrundelsen er, at mange af bestemmelserne er uden betydning.
Men i stedet for at slette gamle bestemmelser uden betydning synes jeg hellere, vi skulle koncentrere os om at vedtage nogle, som havde betydning.
Det Radikale Venstre kan desværre ikke støtte forslaget.
Helge Bo Jensen (EL), 2001-04-24:
Enhedslisten er positivt indstillet over for det her forslag og også for de følgende.
Samfundet forudsætter, at borgerne kender lovene.
Uvidenhed om loven er ingen undskyldning for lovovertrædelser, siger man.
Også derfor bør det være sådan, at man kan bruge ord som enkelhed og mulighed for overblik i forbindelse med de love, der gælder, og det kan man altså ikke nu.
Det er heller ikke betryggende, som man kan læse i bemærkningerne til lovforslaget, at myndighederne ikke engang ved, hvad der er gældende lov.
Det fremgår f.eks., at der i 34 tilfælde er uenighed mellem Retsinformation og Lovtidende A om, hvad der stadig er gældende, og det synes vi er meget beklageligt, og det kan ikke andet end være med til at forvirre og gøre det umuligt at få et ordentligt overblik over retstilstanden.
Endelig vil jeg så sige, at vi glæder os over, at Frihed 2000 bruger mange kræfter på det her projekt, og vi håber, at de vil fortsætte arbejdet fremover - for det første, fordi det er vigtigt, og for det andet, som sidegevinst kan man sige, så kommer der jo ikke flere reaktionære udspil fra den kant i mellemtiden, og det siger vi selvfølgelig tak for.
Jann Sjursen (KRF), 2001-04-24:
Vi er fra Kristeligt Folkepartis side som sådan positive over for det projekt, som vi nu ser frugterne af her i dag i forbindelse med behandlingen af lovforslaget om at ophæve en række love, som hr. Kim Behnke m.fl. finder juridisk irrelevante i dag, og det kunne man jo så godt sætte sig til at studere og vurdere på.
Det er set før, at borgere har fundet ret i gamle og måske næsten glemte love.
Jeg har det som andre ordførere, at jeg sådan set synes, det i og for sig er vigtigere at sætte fokus på regelforenkling og afbureaukratisering i forhold til de love og regler, som er gældende allerede i dag.
Det udelukker selvfølgelig ikke, at andre kan prøve kræfter med at få ophævet gamle love, som det altså gælder for forslagsstillerne her i dag.
Men vi er i hvert fald ikke til sinds at støtte lovforslaget, som det nu foreligger, idet vi altså må erkende, at vi faktisk ikke føler os sikre på, at det ikke kan få nogen utilsigtede virkninger, sådan som bl.a. justitsministeren også redegjorde for det indledningsvis.
Vi er for så vidt positive over for intentionerne bag forslaget, men vi kan altså ikke støtte det, som det foreligger her.
Frank Jensen (S), 2001-04-24:
Forslaget om at ophæve de fleste af bestemmelserne i Danske Lovs 1. bog er for så vidt ikke nyt.
Det indgik som en del af lovforslag nr. L 219, som blev fremsat i sidste folketingssamling, men ikke blev færdigbehandlet.
Jeg kan for så vidt godt sætte mig ind i tankegangen bag forslaget, for mange af de bestemmelser i Danske Lov, der foreslås ophævet, fremstår unægtelig som helt forældede i forhold til vores nuværende lovgivning.
Jeg gav også udtryk for, at en undersøgelse af bestemmelserne i Danske Lov vil være af så omfattende og tidskrævende karakter, at en sådan undersøgelse først bør iværksættes efter grundige overvejelser.
Men forslagsstillerne mener åbenbart, at der er et stærkt og presserende behov for at få ophævet disse regler, og det har jeg umiddelbart meget svært ved at forstå. Det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, at det har været et stort og besværligt arbejde for forslagsstillerne at finde frem til bestemmelser, der har ophævet dele af Danske Lov, og forslagsstillerne erkender, at de kan have overset, at nogle af de bestemmelser, der foreslås ophævet, eventuelt allerede tidligere er blevet udtrykkeligt ophævet.
Det glæder mig, at også forslagsstillerne nu omsider erkender, at det er et stort og meget tidskrævende arbejde at undersøge disse forhold, og spørgsmålet er, om anstrengelserne i tilstrækkelig grad har båret frugt.
Jeg har i hvert fald bemærket, at der for nogle bestemmelsers vedkommende, også efter forslagsstillernes undersøgelse, stadig hersker usikkerhed om, hvorvidt de pågældende bestemmelser fortsat må anses for gældende.
For den del bestemmelsers vedkommende fremgår det dog af bemærkningerne til lovforslaget, at disse bestemmelser må anses for bortfaldet som følge af senere vedtagne love.
Jeg vil i den forbindelse gerne fremhæve, at hvis en lovbestemmelse må anses for bortfaldet, f.eks. som følge af udstedelse af nye regler, er der ikke grund til efterfølgende at ophæve bestemmelsen.
En sådan formel ophævelse er både overflødig og uhensigtsmæssig, som jeg også var inde på under behandlingen af det tidligere lovforslag.
Jeg mener derfor ikke, at disse bestemmelser bør ophæves, og jeg mener heller ikke, at man uden videre bør ophæve bestemmelser, der måske er ophævet tidligere.
Også i disse tilfælde vil ophævelse være overflødig og uhensigtsmæssig, og ophævelsen vil i konkrete retstvister kunne give anledning til usikkerhed med hensyn til, hvad der var gældende ret forud for den formelle ophævelse af loven. Jeg er helt opmærksom på, at forslagsstillerne har lagt et stort arbejde i undersøgelsen af de forskellige bestemmelser i Danske Lov; men sammenfattende må jeg sige, at det er min klare opfattelse, at disse undersøgelser ikke i tilstrækkeligt omfang har klarlagt, i hvilket omfang bestemmelserne i Danske Lovs 1. bog kan eller bør ophæves. Ophævelsen af mange af de omhandlede bestemmelser i Danske Lov vil være overflødig og uhensigtsmæssig og kan som sagt i værste fald give anledning til en retsusikkerhed, og det er jeg sikker på bestemt ikke har været tilsigtet fra forslagsstillernes side.
Regeringen kan som sagt heller ikke støtte dette lovforslag.
Sandy Brinck (S), 2001-04-24:
På Socialdemokratiets vegne skal jeg ikke føje yderligere kommentarer til de generelle overvejelser, jeg redegjorde for under behandlingen af L 175, og på samme baggrund kan Socialdemokratiet ikke støtte det fremsatte lovforslag.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-04-24:
Jeg skal henvise til de generelle synspunkter, jeg gjorde gældende i den forrige forhandling om det forrige forslag, og jeg kan helt tilslutte mig justitsministerens vurdering: man kan ikke bare afskaffe Danske Lov uden en omfattende undersøgelse. Når der i mange af paragrafferne står, at det og det er bortfaldet, vil jeg godt spørge hr. Kim Behnke: Hvad er det
så egentlig, vi opnår ved møjsommeligt gennem tre behandlinger herinde igen at lade bestemmelserne bortfalde og måske lade andre stå og derved skabe endnu større tvivl om deres betydning?
Det har sikkert været et spændende arbejde, og jeg synes også, det er spændende, bortset fra at juraen vil blive fattigere, hvis vi ikke havde Danske Lov.
Retstilstanden i Danmark er jo langt mere end en række love vedtaget af det danske Folketing.
Dansk ret, dansk retssyn har jo en historie og nogle forudsætninger, og de spiller en meget stor rolle, også i afgørelser om, hvad gældende ret er: Hvad er forudsætningerne?
Hvordan var det tidligere?
Det er, som om hr. Kim Behnke ikke kan anerkende, at sådan er måske ikke loven i Danmark, men i hvert fald retten.
Helge Adam Møller (KF), 2001-04-24:
Jeg skal gøre det kort: Vores grundholdning til dette forslag er nøjagtig den samme som til lovforslag nr. L 175, som vi behandlede for et øjeblik siden.
Aage Frandsen (SF), 2001-04-24:
Det siger sig selv, at vores principielle holdning til dette lovforslag er den samme som til det lovforslag, vi lige har behandlet.
Det kan godt være, det er meget sjældent, at nogen får brug for de bestemmelser; men hvis vi siger, at det, der er gældende ret i Danmark, er loven plus en række forudsætninger plus en række præcedensskabte ting, kan problemet være, at det ikke er oplyst for borgerne. Vi opfatter også dette forslag som noget af et forsøg på at være lidt vejledende med hensyn til, hvad borgerne burde have at vide.
Det er ikke kun et spørgsmål om, hvad der er lov, og hvad der ikke er lov, men også hvad der informeres om i Retsinformation.
Vi synes på samme måde som ved det andet lovforslag, at det er spændende og oplysende, og indimellem kan man sige, at det ligefrem er muntert at læse.
Jeg kan ikke komme uden om, at der er en person, som her har fået en renæssance, nemlig Stig Iuul, som jo i den grad er blevet moderne i forbindelse med, at man skal se på, om gældende lovgivning er relevant eller ikke relevant.
Der er nok en hel del jurister af ældre årgang, der har stort kendskab til Stig Iuul.
I dag spiller han nok ikke den samme rolle, men det er da udmærket, at han bliver draget frem igen
Men vores stillingtagen til dette lovforslag er den samme som til det foregående: Hvis det vedtages, vil vi i hvert fald være sikre på, at vi ikke laver noget, som er uhensigtsmæssigt, og som vi ikke har ønsket at lave.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-04-24:
Vi har selvfølgelig også med interesse læst dette lovforslag fra Dansk Folkepartis side, og mine ord vil jo næsten være de samme, som blev sagt ved lovforslag nr. L 175.
Vi er tilhængere af en lovsanering, og kan vi nå et mål med det forslag, som er fremsat af hr. Kim Behnke m.fl., er vi trods alt nået et stykke.
Helge Bo Jensen (EL), 2001-04-24:
I lighed med det tidligere forslag er Enhedslisten positivt indstillet over for dette forslag.
Vi kan ikke helt forstå forsigtigheden hos en række af de andre ordførere, når man er så bange for uhensigtsmæssige konsekvenser af at fjerne noget, som er åbenlyst ubrugeligt.
Så må Justitsministeriet jo komme ud af busken og sige, hvilke konkrete konsekvenser
Helt specielt vedrørende lovforslag nr. 182 må jeg sige, at vi i Enhedslisten gerne bidrager til at afskaffe enevælden én gang til, også i juridisk forstand.
Jann Sjursen (KRF), 2001-04-24:
Kristeligt Folkepartis principielle holdning til dette lovforslag er fremgået af den foregående debat, så jeg skal blot nøjes med at konstatere ved denne lejlighed, at Kristeligt Folkeparti ikke kan støtte forslaget.
Ole Stavad (S), 2001-04-24:
Til hr. Egil Møller vil jeg sige: Nu er EU jo ikke ét land, og jeg har forstået, at det ønsker Dansk Folkeparti heller ikke at EU skal være.
Derfor er der forskelligheder.
Eksempelvis er den danske selskabsskat lavere end selskabsskatten i alle landene, der ligger syd for os, og sådan vil hr. Egil Møller kunne finde områder, hvor der ikke er harmonisering. Jeg tror ikke, at det tjener det formål, som jeg vil varetage, at sørge for, at vi laver et EU som én stat med ens regler på alle områder, og jeg er egentlig en smule forundret over, at det synspunkt, hr. Egil Møller har, skal komme fra et medlem af Dansk Folkeparti, der har argumenteret imod eksempelvis, at Danmark skulle være medlem af den fælles valuta, der ville have været med til at give danske virksomheder en lige konkurrencesituation på det område.
Men sådan kan man jo blive overrasket. Hermed sluttede spørgsmålet.
Egil Møller (DF), 2001-04-24:
Jeg vil godt spørge ministeren, hvorvidt ministeren er enig i, at der egentlig bør herske samme vilkår i EU inden for de forskellige brancher, der er repræsenteret.
Den forrige spørger var inde på, at det ikke var tilfældet, når man ser på f.eks. gartnerierhvervet og på fiskerierhvervet. Så vil jeg godt spørge ministeren direkte: Har ministeren og regeringen foretaget sig noget i den henseende?
Og vil den søge at rette op på det misforhold, at der ikke er ens konkurrencesituation i de enkelte lande inden for EU?
Børge Klit Johansen (KRF), 2001-04-24:
Tl hr. Kolstrup vil jeg sige, at vi ikke har noget færdigt forslag, men vi vil meget gerne være med til at starte en proces, der kunne føre til noget sådant.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-04-24:
Tak for det.
Mit overordnede spørgsmål er, om regeringen har en politik for at undgå ghettoskoler, hvor der er mange tosprogede eller fremmedsprogede og meget få danske elever.
Det er klart, at hvis der er meget få danske elever, er det svært med en integration sprogligt og kulturelt.
Har regeringen en politik her?
Man kan læse i Berlingske Tidende i dag, at i Københavns Kommune, hvor andelen af fremmed- eller tosprogede elever mig bekendt er oppe et sted mellem en fjerdedel og en tredjedel, og hvor formentlig omkring 20 skoler i København har et flertal - ministeren kan rette mig - af fremmed- eller tosprogede, hvor danskerne altså er i mindretal, har man taget hånd om problemet ved at give gratis buskort og på anden måde prøvet på at lave en bedre fordeling af de tosprogede elever, sådan at der kan ske en bedre integration.
Jeg er sikker på, at ministeren har læst disse artikler.
Er det noget, regeringen støtter, og hvad er regeringens politik konkret på det her område, eller er det bare noget, kommunerne selv må ordne?
Margrethe Vestager (RV), 2001-04-24:
Regeringen opfatter det ikke som et problem, at der er et givet antal tosprogede elever på en given folkeskole.
Vi forsøger ikke at føre en kvoteringspolitik, og vi forsøger heller ikke at vurdere en skoles kvalitet efter, hvor mange tosprogede børn der er på skolen.
Der er faktisk ikke noget, der tyder på, at det er andelen af tosprogede børn, der angiver, om det er en meget god skole eller en knap så god skole.
Skolerne har en række muligheder for at forholde sig til elevsammensætningen.
En række kommuner gør sig meget stor umage for at vejlede forældrene i forhold til det skolevalg, som forældrene har.
Men regeringen har ikke nogen intentioner om at have en kvoteringspolitik eller andet.
Hvis der i spørgerens spørgsmål ligger en underforståethed i forhold til, at det er de tosprogede, som er problemet, vil jeg sige, at det netop ikke er tosprogetheden, der er problemet.
Problemet er, hvis børnene ikke taler dansk.
Der har regeringen tidligere for at sikre, at børnene taler et godt dansk, sørget for, at kommunerne har pligt til at tilbyde børnene sprogstimulering i førskolealderen, ligesom mange kommuner har gjort et overordentlig succesfuldt stykke arbejde med at sikre, at børnene kommer i børnehave og derigennem tilegner sig et dansk sprog, som gør, at de kan følge undervisningen helt almindeligt, når de kommer i skole.
Ja, naturligvis, og det er jo også det, der er baggrunden for, at ganske mange forældre tager imod de forskellige tilbud, som kommunerne opstiller, både i forhold til den vejledning, der gives om skolevalget, og også i forhold til den måde, som man forholder sig til selve skolen på. Det er klart, at det nogle steder giver problemer, hvis børnene ikke integreres på en fornuftig måde, men det synes faktisk ikke at have noget at gøre med den faktiske andel af tosprogede elever, men med den måde, som både skolen og forældrene forholder sig til selve integrationsprocessen på. Jeg synes, at det er meget vigtigt at bide mærke i den positive tilkendegivelse, som refereres i spørgerens spørgsmål, nemlig at der er noget, som vi positivt kan arbejde med i forhold til forældrene, uden at vi nødvendigvis behøver at tvangsfordele børn til forskellige skoletyper.
Det er også vigtigt at huske, at skolesproget i Danmark er dansk, at skoleformen er dansk, at vores folkeskolelov afspejler en grundlæggende dansk måde at drive skole på, og at eleverne derfor vil møde det danske samfund i folkeskolen
, uanset hvor mange tosprogede man har med at gøre.
Det er naturligvis også værd at bemærke, at de tosprogede udgør en meget, meget forskelligartet gruppe, og at man ikke generelt kan betragte dem som en samlet enhed.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-04-24:
Ministerens sidste svar giver anledning til følgende spørgsmål
: Er ministeren negativ over for eller direkte imod det initiativ, der nu tilsyneladende er taget i landets største kommune, Københavns Kommune, hvor man med gratis buskort og ved at ændre på skoledistrikterne og på, hvor man placerer modtageklasserne, forsøger at sprede de tosprogede eller fremmedsprogede, hvilket både de danske forældre og indvandrerforældrene ønsker?
Er ministeren imod de bestræbelser?
Er det noget, ministeren synes er godt, eller synes minesteren, at det er skidt?
For det er klart, at det ikke er noget, der fremmer integrationen, hvis man har et hundrede procent fremmedsprogede eller tosprogede børn med en arabisk eller en anden kulturel baggrund.
Hvad er regeringens og ministerens politik på det her område andet end at stikke hovedet i busken?
Margrethe Vestager (RV), 2001-04-24:
Først og fremmest vil jeg sige, at jeg ser meget positivt på initiativer, som tager udgangspunkt i en pædagogisk overvejelse over, hvordan man mest hensigtsmæssigt kan tilrettelægge både indskolingen og skoledagen, uanset hvilken etnisk baggrund børnene har.
Det andet, som jeg sætter stor pris på, er, at der er frivillighed i forhold til forældrene, i forhold til de forskellige initiativer, man laver, og jeg tror, at frivilligheden er meget vigtig for at få et positivt samspil med forældregruppen.
Der står jo allerede i folkeskolelovens første sætning, at skolen skal samarbejde med forældrene, og jeg tror, det er vigtigt, at det er et samarbejde, som baseres på, at forældrene frivilligt kan bruge eller undlade at bruge de tilbud, som kommunen opstiller.
I forhold til det sidste, nemlig spørgsmålet om friskolerne, ser jeg ikke noget som helst problem i, at borgere af forskellig etnisk eller religiøs eller anden baggrund vælger at danne friskoler.
Jeg mener, at det er en etableret dansk frihedsret, at man som forældre kan vælge at lade undervisningspligten opfylde i en fri skole.
Det er sådan i de frie skoler, at undervisningssproget også dér er dansk, at forældrene har tilsynsforpligtelsen,
selv om der selvfølgelig er et eksternt tilsyn i engelsk, matematik og dansk.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-04-24:
Ministerens sidste svar chokerer mig lidt.
Nu har jeg jo en borgerlig baggrund, og jeg er selvfølgelig i udgangspunktet meget positiv over for friskoler og private skoler, men jeg ser altså her et problem, når man fra indvandrerside - måske fordi man ikke ønsker, at børnene skal have kristendomsundervisning, måske fordi man ikke ønsker, at børnene skal have seksualundervisning, eller måske fordi man synes, det er en underlig kultur, og man vil fastholde børnene i hjemlandets kultur - benytter den danske lovgivning og laver friskoler med massive offentlige tilskud og derved undgår en integration.
Børnene er sammen, der er ikke et eneste dansk barn i sådan en skole, og gennem tiden har avisartikler vist, at meget af undervisningen i virkeligheden ikke foregår på dansk.
Så loven bliver overtrådt, men ministeren ser ingen problemer.
Er det virkelig ministerens sidste ord i denne sag?