runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 1999-10-07:
Jeg synes, det var en meget frisk vinkel på udvandringen, hr. Kim Behnke havde.
Jeg synes, det er interessant, at det var et emne, som han beskæftigede sig med.
Hr. Kim Behnke sagde, at man også finder ud af, at det er godt andre steder, og at der er mange unge, der tager ud, og mange, der bruger deres uddannelse og tager deres SU med til udlandet.
Det er i øvrigt en god ting, synes jeg, at man kan tage SU med til udlandet.
Jeg synes, det er godt, de kommer ud, de unge mennesker.
Jeg synes, det er godt, at de kommer ud og klarer sig godt og opdager, at man godt kan få et job i et andet land, selv om man har et navn, der er fremmed i det land, hvor man kommer.
Mange af dem kommer jo hjem igen efter nogle år og opdager, hvor utrolig dårlige vi er til at beskæftige højt uddannede udlændinge i Danmark.
Dér er det nemlig fantastisk svært at få job, når man er højt uddannet udlænding.
Derfor synes jeg, det er fremragende, at de kommer ud.
Når de kommer hjem, ser de nemlig anderledes positivt på folk
De kommer nemlig hjem igen.
Frank Aaen (EL), 1999-10-07:
... Nu har jeg været her i 5 år.
Jeg har ikke lært det helt endnu.
Det går ikke, hr. Jes Lunde.
Her på regeringsbænkene har de været rasende, siden de hørte om vores forslag.
Herovre har man været betænkelig ved vores forslag.
Og hvorfor det?
Det, der nu bliver åbnet for, er, at Venstre får en eller anden betaling for så alligevel at støtte brugerbetaling på hjemmehjælpen.
Jeg håber, de nu bliver så bange på grund af debatten i dag, at de ikke gør det.
Men realiteten er jo, at vores forslag har blokeret for et råddent kompromis, og det er det, der desværre nu bliver åbnet for igen.
Velbekomme, hr. Jes Lunde.
Kim Behnke (FP), 1999-10-07:
Hvis fru Elisabeth Arnold har opfattet mit indlæg sådan, at vi var modstandere af, at unge mennesker kommer ud og ser sig om i verden, så kan jeg berolige fru Elisabeth Arnold med, at det ikke var budskabet.
Budskabet er en bekymring, en stigende bekymring for, at de unge mennesker netop ikke kommer tilbage til Danmark eller måske først kommer den dag, de skal have folkepension.
Det sidste tal er 22.000 danskere, der har valgt at udvandre. Det tal synes vi er for stort, for der er forskel på, om det er unge, der som en del af deres uddannelsesforløb er på studieophold i udlandet eller ude ved internationale virksomheder og har beskæftigelse dér i en periode, eller det er en regulær udvandring.
Udvandringen er på 22.000 om året, og for at gentage mig selv: Der var ikke mange bistandsmodtagere imellem.
Det, vi skal sørge for, er, at de veluddannede, at de unge, de, der starter på deres arbejdskarriere, bliver her i Danmark og bidrager til den danske samfundskage.
Det har vi faktisk brug for.
Jes Lunde (SF), 1999-10-07:
Det synspunkt forstår jeg ikke rigtig.
Jeg har da læst pressen og set TV-Aviserne i de seneste dage sådan, at der er et flertal af partier, som ikke har tænkt sig at indføre betaling for praktisk hjælp, heller ikke selv om folk har meget store indkomster.
Jeg vil hellere have, at vi får konkluderet på folketingsdebatten i dag: Hvad er det så, der er vigtigt?
Hvad er det for et stort emne, vi har diskuteret i dag?
Hvad er det for et stort emne, der bør fylde i finanslovforhandlingerne her til efteråret?
Og for mig er det at gøre en langt større kvalitetsmæssig indsats over for de arbejdsløse, det er indsatsen for at skabe nogle flere ordinære job til de ledige, til de udstødte i vores samfund.
Det, synes jeg, er den vigtigste opgave, vi har foran os overhovedet i det her efterår.
Og kan vi få en vedtagelse af det her i Folketinget, så er vi i SF meget tilfredse, og det er der udsigt til, at vi kan få nu.
Jeg må sige om hr. Frank Aaens dagsorden, at jeg synes ikke, der kommer så meget ud af den.
Man kan blokere for et lovforslag, som der, så vidt jeg kan skønne, alligevel ikke er noget flertal for i Folketinget, og det er der jo ikke den store gevinst ved.
Så jeg ville foretrække, at det, Folketinget gjorde i dag, var at vedtage noget, der var fremadrettet.
Og derfor skal jeg læse følgende forslag til vedtagelse op, som jeg stiller på vegne af SF, CD, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre: Forslag til vedtagelse
»Folketinget opfordrer regeringen til i finanslovforhandlingerne at lægge afgørende vægt på at få forbedret kvaliteten i indsatsen over for de ledige og på at få flest mulige af de mange, der i dag er udstødte og marginaliserede på arbejdsmarkedet, i ordinære job.«
Det synes jeg er bedre.
Frank Aaen (EL), 1999-10-07:
Så fik vi altså bekræftet, at Dansk Folkeparti ikke har noget belæg for at sige, at volden mod de ældre er stigende.
Skulle man så ikke prøve at styre sig lidt i stedet for at fyre den ene tale af efter den anden, i stedet for at lave det ene initiativ efter det andet, som ikke gør andet end at producere, at ældre bliver bange. Og nu er der forskel på anmeldelser, og hvad der rent faktisk er foregået af vold.
Men hvis det er sådan, at vi skal kigge på, hvordan vi forhindrer vold, så tror jeg, at det vil være en god idé, hvis vi i højere grad fokuserer på værtshusene, på bryggeriernes intensive kampagne for at få de unge til at drikke mere øl, i det hele taget det.
For det er jo en anden ting, vi ved: Vold opstår først og fremmest i forbindelse med indtagelse af alkohol. Så var det den vej, vi skulle gå, i stedet for evindeligt at snakke om, hvor mange penge der skal afsættes til politiet.
Hvis politiet i øvrigt passede deres arbejde lidt bedre, end de gør, så var der sådan set rigeligt med ressourcer.
Peter Skaarup (DF), 1999-10-07:
Jeg kan sige til hr. Frank Aaen, at de nyeste tal, som lige er kommet, om kriminalitetsudviklingen fra januar til august
Det er en stigning på 26,9 pct. i forhold til sidste år på samme tid.
Jeg kan sige, at når det gælder overtrædelse af straffelovens § 245, stk. 2, så er der registreret 201 anmeldelser mod 152 på samme tid sidste år.
Altså en stigning her på 32,2 pct.
Også hvad angår den strengeste voldsparagraf er der tale om en stigning i forhold til samme tid sidste år.
Jeg kan ikke vurdere, lige præcis hvor mange af de her voldstilfælde der går ud over ældre.
Men det er jo sandsynligt og formodentlig rigtigt, når der er tale om en voldsom stigning, at det selvfølgelig i nogle af de tilfælde går ud over ældre.
I øvrigt er det også ligegyldigt, hvem det er, det går ud over.
Det, det drejer sig om, er, at én voldsforbrydelse er en for mange, også mod ældre.
Frank Aaen (EL), 1999-10-07:
Jeg vil bare gøre opmærksom på, at jeg har ret meget tillid til det, når politimesteren i en af landets største politikredse udtrykker, også i fjernsynet, at den snak, der er om mere vold, er vildt overdrevet.
Jeg har meget stor tillid til det, når de eksperter, der på videnskabeligt niveau undersøger den her udvikling, alle sammen bekræfter, at der er en helt overdreven snak om stigende vold her i samfundet.
Jeg vil gerne spørge hr. Peter Skaarup, som nu har meldt sig, så vi kan jo få et svar: Hvordan ser det egentlig talt ud med den statistik?
Kan vi få nogle tal for, hvordan det går med udviklingen i vold mod ældre på gaden?
Jeg har nemlig aldrig set en statistik, for tallene er så små, så der ikke kan laves statistik på dem.
Peter Skaarup (DF), 1999-10-07:
Det kan godt være, der er nogle, der synes, det er trivielt at diskutere med Enhedslisten om de her spørgsmål, og man kan sige, det er det også.
Men det er alligevel vigtigt for os at slå fast, når Enhedslisten så markant har kritiseret statsministeren for at tage udgangspunkt i Dansk Folkepartis politik, at vi er glade for, at statsministeren har taget udgangspunkt i Dansk Folkepartis politik, men vi er kede af, at der hverken fra statsministeren eller fra Enhedslisten, har vi lige hørt, reelt er tale om noget, der kan gøre ret meget ved volden.
Altså besøgsvenner til de ældre er glimrende, vi støtter det, men det gør altså ikke ret meget ved, at der er fare for, når man vover sig uden for døren om aftenen, at blive overfaldet eller blive udsat for vold. Når nu hr. Frank Aaen siger, at der ikke er ret mange ældre mennesker, der bliver overfaldet, og at der ikke er nogen stigning i den del af volden, så kunne det altså også godt være, at der var nogle ældre mennesker, der netop holdt sig inden døre, fordi de var bange for at blive overfaldet. Og vi ser altså gang på gang, at der er ældre mennesker, der bliver overfaldet, og der er en nervøsitet, og det må hr. Frank Aaen også vide fra de mange offentlige møder, som hr. Frank Aaen formentlig deltager i, ligesom Dansk Folkeparti gør.
Frank Aaen (EL), 1999-10-07:
Det kan man jo kun stemme for.
Det var vistnok det, man kaldte en afværgedagsorden i gamle dage, men som i dag hedder en vedtagelse.
Jeg vil godt sige, at det, vi lagde op til, og som nu formentlig ikke vedtages, jo netop var at blokere for, at man i de finanslovforhandlinger, der kommer, sidder i en sen nattetime og laver et eller andet lumpent kompromis, hvor man så alligevel får brugerbetaling på hjemmehjælpen.
Og dér vil jeg bare sige til hr. Jes Lunde og de andre partier, der står bag det her, dem, der tidligere har udtalt sig imod brugerbetaling på hjemmehjælpen, at ved at forhindre den anden vedtagelse, så åbner man for, at der kommer et råddent kompromis i finanslovforhandlingerne, som gør, at vi alligevel får indført brugerbetaling på hjemmehjælpen.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-10-07:
Jeg forstår ikke, hvorfor 22.000 er for højt.
Hvad er det normale?
Hvad er det ønskelige niveau i antallet af folk, der tager ud af landet i et par år og kommer tilbage igen?
For det er jo faktisk realiteten, at de fleste kommer tilbage igen.
Og hvorfor er 22.000 for højt?
Hvorfor kunne det ikke have været 30.000 eller 40.000 eller 50.000? Hvad er specielt vanskeligt forståeligt ved, at folk gerne vil ud og se sig om i verden? Det forstår jeg ikke.
Kim Behnke (FP), 1999-10-07:
Problemet er, at de 22.000 ikke er unge mennesker, der er på studieophold i udlandet, fordi de, der er på studieophold i udlandet, registreres sandelig ikke som udvandrede.
De 22.000 er folk, der forlader Danmark og ikke kommer tilbage igen.
Mimi Jakobsen (CD), 1999-10-07:
Jeg var da glad for at høre hr. Kim Behnke give tilslutning til nogle af de tanker, vi har lagt frem om det med nogle andre job, og jeg vil gerne med det samme aflive tanken om en babusjka, der går og fejer.
Det var ikke meningen.
Det skal være ordentlige job, det skal være regulære job, det skal være job, der netop giver mulighed for at udfylde noget, have en værdighed i sig. Det er ikke slavejob, vi snakker om.
Men når jeg nu har prøvet den dér med føllene af på hr. Behnke, så lad mig prøve en anden.
Hr. Behnke lægger vægt på tryghed i samfundet.
Sådan forstod jeg det, og det kan jeg sådan set også godt forstå. Hr. Behnke ved udmærket godt, at der er masser af især ældre mennesker, der ikke tør køre med tog om aftenen.
Hvorfor har vi ikke to store, gode brød, som jeg siger, til at gå op og ned gennem de dér tog og bare lige kigge efter, at alt er i orden - altså togbetjente?
Hvorfor skal ældre mennesker stå på en togstation og ikke kunne finde ud af at løse en billet ved den dér automat, som jeg i den grad har forset mig på, i stedet for at kunne gå ind til en sød mand eller dame i et hul og købe én?
Sådan er det hele vejen igennem.
Hvorfor skal ældre mennesker sidde på et plejehjem?
De kan ikke komme ud i det gode vejr, for der er ikke hænder til at køre en kørestol derud.
Det er sådan nogle job, og jeg lover for, at der er ikke nogen job, der vil blive mere værdsat i det danske samfund end de her.
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-10-07:
Jeg lyttede selvfølgelig med særdeles stor interesse til De Konservatives ordfører, hr. Bendt Bendtsen, og jeg bemærkede - og det fornøjede jeg mig da vældig meget ved - at hr. Bendt Bendtsen ville stramme op på udlændingeområdet.
Det synes jeg er meget, meget fornuftigt.
Hr. Bendt Bendtsen kom også med nogle konkrete forslag, hvor jeg på forhånd kan sige, at det synes jeg lyder godt.
Det vil Dansk Folkeparti naturligvis støtte; det er forslag, hvoraf vi selv har fremsat nogle, og jeg synes, det lyder godt.
Men betyder det, at De Konservative ikke er tilfredse med udlændingeloven, som den er, at det forlig, som De Konservative var en del af sammen med Venstre, ikke er gældende, at man virkelig, hvad der er Dansk Folkepartis håb og ønske, efter næste folketingsvalg vil sætte sig sammen, de partier, der gerne vil være med til stramninger, og formulere en politik på det her område?
Jann Sjursen (KRF), 1999-10-07:
Jeg har ikke sagt i dag, at ældreområdet er det mest mishandlede område.
Jeg har bare sagt, at det er påfaldende, at når FN afholder sine forskellige år, ender det fra regeringens side som oftest med, som det gjorde i FN's familieår i 1994, at man torpederer en børnepasningsorlov i stedet for at gøre noget for familierne.
Her ender vi så i FN's ældreår med måske at indføre brugerbetaling for hjemmehjælp, hvis regeringen får sin vilje.
Det var det, der var udgangspunktet for min tale.
Så kom der andre ting med om plejen, men det kan jeg i øvrigt forstå, vi ikke er helt uenige om, sådan som de sidste par indlæg også fra hr. Jacob Buksti har udviklet sig.
Men glem ikke det, der var mit fokus.
Det var brugerbetaling for hjemmehjælp for de såkaldt rigeste ældre.
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Jeg vil da bare til hr. Jann Sjursens almindelige information bekræfte fru Mimi Jakobsens oplysninger.
Der er færre plejehjemspladser, men faldet mere end opvejes af, at der er to tredjedele flere ældreboliger, og ældreboliger omfatter også mange plejeboliger med omsorgsfaciliteter og dermed netop den kvalitetsudbygning, som fru Mimi Jakobsen taler om.
Det, som er forkert, er altså, hvis man alene fokuserer
på én side, for så har man ikke det samlede billede med.
Dermed har jeg ikke sagt - som jeg også sagde før - at der ikke er problemer; men det er ikke rimeligt at stå og sige heroppefra, at ældreområdet stort set er det mest forsømte område overhovedet, og at vi mishandler det her i FN's ældreår.
Det var stort set det, hr. Jann Sjursen gjorde i første omgang.
Mimi Jakobsen (CD), 1999-10-07:
Vi er ganske enige, og derfor har vi også i CD for længst udskiftet udtrykket »længst muligt i eget hjem« med udtrykket »længst muligt i egnede hjem«.
Jann Sjursen (KRF), 1999-10-07:
De var givetvis ikke sjove, som fru Mimi Jakobsen siger.
Men jeg synes også, det er vigtigt at se perspektivet med hensyn til plejehjem i det lys, at når det kun er de allermest plejekrævende, der i dag får muligheden for at komme på plejehjem og få den tryghed, det giver, betyder det altså også noget for miljøet på et plejehjem. Miljøet på et plejehjem er selvfølgelig afhængigt af de fysiske rammer: om man har et værelse på 8 m2, om der er fælles lokaliteter osv., osv
Men det er også meget afhængigt af, at de, der bor på plejehjemmet, også kan noget selv og magter og har overskud til at være noget for hinanden og de andre beboere.
Det er nok så meget dette, de menneskelige værdier, som vi ikke lige kan gøre præcist op i mursten, som er så utrolig vigtige og er gået fløjten på dagens plejehjem.
Mimi Jakobsen (CD), 1999-10-07:
Bare et lille bidrag til historieskrivningen.
Jeg var den socialminister, der faktisk afskaffede plejehjemsbegrebet, og inden vi nu græder for meget over de pladser, der blev nedlagt, vil jeg bare gerne gøre opmærksom på, at det var værelser på 8 m2, hvor man ikke kunne have sine egne møbler med, og som vendte ud til en lang gang, og det var ikke spændende.
Det var altså de pladser, der blev nedlagt, og det, man forsøgte at erstatte dem med, var boliger på 40-50-60 m2.
Jeg er enig i, at man i dag skal være alt for dårlig, for at man kan komme ind i de beskyttende rammer; det kan vi sagtens mødes om.
Men jeg vil bare nødig forherlige de gamle plejehjemspladser, for de var ikke sjove.
Jann Sjursen (KRF), 1999-10-07:
Jeg er da glad for, at hr. Jacob Buksti er enig i, at specielt på plejehjemsområdet er der måske basis for at se på, hvordan vi kunne gøre det bedre, og jeg vil da heller ikke sige, at det hele ligger i grus.
Jeg vil heller ikke sige, at alle ældre er svage og ikke kan noget.
Faktisk er de ældre en kæmperessource og en overset ressource for vort samfund, fordi mange er utrolig velfungerende og er utrolig værdifulde, også i det helt nære miljø.
Jeg synes bare, at med den udvikling, der også har været på familieområdet i de senere år - hvor familiemønstret i virkeligheden betinger, at der ikke længere er så megen tid til os selv og især til vore børn og vore ældre - må man erkende, at omsorgsfunktionerne, også i den offentlige pleje af de ældre, ikke er, hvad de burde være.
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Jamen jeg påstår ikke, at der ikke er problemer, jeg påstår ikke, at alt er velfungerende.
Min eneste påstand er, at det billede, der bliver tegnet, er mere nuanceret, altså i den forstand, at vi faktisk har den bedste og mest veludbyggede ældreomsorg overhovedet i de lande, vi kan sammenligne os med.
Det var den eneste grund til, at jeg reagerede.
Jeg reagerede kun, fordi billedet var, at ældreområdet stort set var verdens mest forsømte område.
Det er det modsatte.
Jann Sjursen (KRF), 1999-10-07:
Jeg skal ikke benægte de fakta, hr. Jacob Buksti her lægger på bordet.
Og hvis hr. Jacob Buksti vil studere lidt mere statistik, synes jeg, hr. Jacob Buksti skal studere, hvor mange plejehjemspladser der er blevet nedlagt i Danmark inden for de sidste 10-15 år.
Det er mange, og det er så mange, at der nu i dag kun er plads til de allermest plejekrævende.
Det er også derfor, at miljøet på plejehjemmene i dag ikke er, som det var på de gamle alderdomshjem, som var egentlige hjem, hvor de, som boede der, også havde tid til omsorg for hinanden.
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Det, der bringer mig herop, er, at jeg synes, at hr. Jann Sjursen tegnede et billede af udviklingen på ældreområdet i dette land, som i hvert fald er i nogen modstrid med det, der er de faktiske kendsgerninger.
Det kan godt være, der er problemer rundt omkring, men jeg vil gerne spørge hr. Jann Sjursen, om hr. Jann Sjursen er uenig i den hovedkonklusion, som blev draget af Socialforskningsinstituttets store forskningsprojekt, som kom for et halvt års tid siden, og hvoraf det fremgår, at når man sammenligner den danske ældreservice med andre landes ældreservice, er den danske ældreservice vist helt i top.
Vi er det land næst efter Sverige, der bruger flest penge på ældre; vi er det land, der har den højeste dækningsgrad vedrørende hjemmehjælp og plejehjem; vi er det land, der har den bedste personalenormering på plejehjem; vi er det land, hvor der ydes flest hjemmehjælpstimer pr. ældre, og endelig er vi det land, hvor der opkræves mindst brugerbetaling fra den ældre.
Så vil jeg i øvrigt bare gøre hr. Jann Sjursen opmærksom på, at ifølge opgørelsen fra Kommunernes Landsforening fra februar er der i alt 43 kommuner i dette land, hvor der er sket en forringelse af hjemmehjælpen.
Det er det, det handler om - treogfyrre!
Kim Behnke (FP), 1999-10-07:
Jamen jeg kan kun følge op med at give tilsagn om, at de områder synes vi også er gode og værdige.
Der, hvor jeg bor, går der en togforbindelse fra Århus til Grenaa, og på et tidspunkt fandt DSB i sin genialitet ud af at stoppe for billetteringen i togene, fordi der kunne spares nogle mand.
Så satte man sådan nogle automater op på hele strækningen.
For det første blev automaterne konstant ødelagt, så der skulle særlig sercurity-overvågning af dem.
For det andet faldt passagerantallet i aftentimerne drastisk, for folk er simpelt hen bange for at sidde i det tog i halvanden time fra Århus til Grenaa, hvor den eneste, der er til stede, er ham, der sidder foran og trykker på startknappen. Så derfor er jeg fuldstændig enig med fru Mimi Jakobsen i, at dér er der en række områder, som vi med fordel kan se på, fordi de er med til at skabe tryghed i vores samfund, og det har vi brug for.
Bendt Bendtsen (KF), 1999-10-07:
Nej, det mener Det Konservative Folkeparti ikke, og det står heller ikke i vores finanslovoplæg.
Jann Sjursen (KRF), 1999-10-07:
Men o.k., alle de partier, der har stemt lidt underligt, er enige om, at der er et forlig, og det er så, hvad det er.
Det respekterer jeg selvfølgelig, men jeg håber jo så også, at fru Mimi Jakobsen vil forstå, at der i hvert fald er nogle partier her i Tinget, Kristeligt Folkeparti, SF og Enhedslisten ikke mindst, som finder, at det er nødvendigt med lovgivningsmæssige ændringer, og som også er bange for, at det hele havner i en snak om administrationspraksis.
For ret beset har ministeren jo begrænsede muligheder i forhold til at ændre på afgørelser, hvis han i øvrigt vil overholde loven, og det er jo da i hvert fald anbefalelsesværdigt, at ministeren gør det, så jeg håber så, vil jeg så sige, her i dag, fordi jeg ikke ønsker at lægge mig yderligere ud med fru Mimi Jakobsen på det område her, da vi har fælles interesser, at CD dog vil bevæge sig i retning af og bevæge de såkaldte forligspartier i retning af, at der må ske ændringer, ikke bare i forhold til udlændingeloven, men så sandelig også i forhold til integrationsloven og integrationsydelsen.
Det er nødvendigt, advarselslamperne blinker allerede.
Bendt Bendtsen (KF), 1999-10-07:
Jeg tror nok, at Folketinget generelt har set mere på kvantiteten af aktiveringen end på kvaliteten.
Det kan der måske være noget normalt i, når man nu prøver på at gå fra 4 år ned til 1 år.
Der har været utrolig mange udbydere, og i dag må vi konstatere, at kvaliteten er for ringe.
At begynde at opgive, det ved jeg ikke.
Om det projekt i Horsens, hr. Jes Lunde taler om, kan jeg sige, at den konservative ledelse faktisk i sidste uge besøgte daghøjskolerne i Horsens for at se på den måde, som de greb det an på.
Og utrolig mange i de projekter, ja helt op til 80 pct. i nogle jobgrupper, kom i gang igen.
Så der er forskel på, hvordan det gøres, og der er da ingen tvivl om, at i de forhandlinger, som vi nu skal i gang med på det her område, vil vi meget fokusere på kvaliteten i aktiveringen.
Det sted, hvor denne regering er mest konkret, er i de 28 nye lovforslag på skatteområdet, altså når man nu taler om hjemmehjælpen.
Man taler ikke samtidig om skattelettelser.
Næh, det her er bare en ny måde at vride pengene ud af lommen på pensionister på.
Og det med opsparingen: Hvordan i alverden tror man, man vil styre det for fremtiden? Tror man, at man vil spare op, hvis man ved, at man kommer til at betale den fulde pris for hjemmehjælpen?
Vi gjorde, hvad vi kunne for at fravriste hr. Jacob Buksti et svar omkring generationsskifte, om det skulle være nemmere eller det skulle være sværere.
Det fik vi ikke noget svar på.
Vi må så prøve på et andet område.
Fra Socialdemokratiets side mener man at ville finansiere velfærdssamfundet ved, at de ældre skal betale for rengøringen, altså ude i hjemmehjælpen.
Hvordan hænger det sammen med, at man gerne vil have folk til at spare noget mere op?
Hænger de to ting sammen?
Og tror man virkelig, at det er vejen frem at finansiere velfærdssamfundet ved at tage fat på en så lille gruppe mennesker, og hænger det overhovedet sammen med opsparing?
Eller folk skal måske ikke spare op længere?