runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2002-03-20:
Det skulle jo gerne være sådan, at faderen og moderen taler sammen og så bliver enige om, hvem der skal have barselorloven.
Den her barselorlov lægger op til, at faderen kan få mere barselorlov, end moderen kan få, alt efter hvad de selv aftaler.
De første uger er låst fast til moderen, derudover kan faderen tage den barselorlov, der derefter kommer.
Så jeg mener ikke, at det er en forringelse af faderens muligheder for at få barsel.
Der blev også nævnt pension.
Jamen jeg er sikker på, at de fleste mødre kigger mere på, hvad der er bedst for barnet i det første år, end hvad de får i pension, når de bliver 60 eller 65 år.
De småkroner, som det ATP-bidrag eller SP-bidrag kan give, regner de ikke for noget i forhold til den tid, de har sammen med barnet til at starte med.
Så jeg synes, det er sørgeligt, at der ikke er mere opbakning til den forbedring, vi har fået af den barselorlov her.
Man får 1 års barsel på fulde dagpenge, og det er en forbedring, især for de dårligst stillede.
Der er jo mange af de dårligst stillede, der ikke har råd til at tænke på at tage så lang barsel, og derfor har de heller ikke taget så meget børnepasningsorlov.
Det her er efter vores synspunkt en klar forbedring, og vi har ikke tænkt på ligestilling i den her situation.
Vi har tænkt på, hvad der var bedst for barnet, og på det, at forældrene selv kan planlægge barselorloven.
Mette Frederiksen (S), 2002-03-20:
Jeg skal starte med at berolige hr. Lars Barfoed.
Vi ønsker fra Socialdemokratiets side på ingen som helst måde at bestemme, hvilken af de to forældre der skal påtage sig ansvaret i forbindelse med en barselorlov.
Det, vi ønsker, og det vi vil insistere på, er, at moderen og faderen i en børnefamilie får samme adgang og samme muligheder, og det kræver, at vi fra Folketingets side tør opstille samme forudsætninger.
Det er lige præcis det, der er kernen i det her spørgsmål.
Vi har at gøre med en regering, som ikke ønsker at sikre ligeløn.
Vi har at gøre med en regering, som i hvert fald ifølge hr. Lars Barfoed er uinteresseret i at tale om de pensionskonsekvenser, det her giver, og så ønsker vi ikke at deltage.
Eller er den garanti allerede glemt?
Margrete Auken (SF), 2002-03-20:
Nu har jeg siddet forleden dag i Folketingets formandsstol og
så igen her og hørt på debatter om de her børn, som har så godt af, at mødrene er der hele tiden. Jeg har egentlig spekuleret på, hvordan de ammende ministre, de flokke af ammende ministre, som jo altså har haft det frie valg, har deltaget i debatten om denne her sag.
For der er et eller andet gribende misforhold mellem det, vi står og får sagt her, og så alle de kvinder, der har lejlighed til at vælge selv, og som er herinde, nogle gange synes jeg også betydelig tidligere, end de burde være.
Det er faktisk et gribende og kvalmende hykleri.
Irene Simonsen (V), 2002-03-20:
Jeg synes, det er utroligt at skulle stå her og høre på, at det her er en forringelse.
Vi har givet forældrene en ret til længere barselorlov
på fulde dagpenge, og med hensyn til pensionen er det her jo ikke anderledes, end det var i det tidligere forslag.
Det er jo nøjagtig det samme, der gælder her.
Det er blot en længere periode, familierne får bevilget, plus at de jo får helt egen råderet til at bestemme, hvordan børnene i familien har det.
Så synes jeg da også, at det er underligt at høre hr. Ole M. Nielsen stå og sige, at folk, der har karriere, folk der har statussymboler, åbenbart har børn, der ikke trives.
Det var noget af en smagsdommer at sætte frem.
Lars Barfoed (KF), 2002-03-20:
Der skal ikke være nogen tvivl om, at Det Konservative Folkeparti synes, det er et fremragende forslag til barselreform, vi nu gennemfører.
Det er først og fremmest et forslag, der giver længere og bedre barselorlov og som er baseret på det sunde princip, at det er familierne selv, der vælger, hvordan de skal holde deres orlov. Det er ikke sådan, at vi herinde i Folketinget skal bestemme, hvordan mor og far skal fordele orloven, sådan som den socialistiske del af Folketinget ønsker det.
Den vil nemlig bestemme over familierne.
Vi ønsker at give familierne det frie valg.
Vi mener, at moderen og faderen selv skal fordele orloven imellem sig.
Så spurgte fru Mette Frederiksen, om jeg var enig i, hvad fru Gitte Seeberg tidligere sagde, at man får mindre i pension, når man sparer mindre op, fordi man ikke får så meget i løn, når man er på orlov.
Selvfølgelig gør man det, det er da klart.
Konsekvensen af længere barselorlov er, at så sparer man mindre op i pension. Det er ligegyldigt, om det er moderen eller faderen, der tager orloven, man får mindre sparet op i pension.
Det er jo en selvfølgelighed.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-20:
Fra Kristeligt Folkeparti bliver det et ja til dette barselorlovforslag, selv om det ikke er så godt, som det skulle være.
På trods af at vi får børnepasningsorloven fjernet, på trods af at der ikke er en tidsmæssig forbedring for børnefamilierne, men dog en økonomisk, betyder det altså, at der er flere, der får råd til at vælge et års orlov.
Så erkender jeg, at der er ligestillingsproblematikken.
Og jeg erkender, at pensionen i kroner og øre måske kan blive mindre.
Jeg forstår faktisk fru Mette Frederiksens synspunkt.
Til gengæld tror jeg ikke en pind på, at fru Mette Frederiksen vil acceptere de synspunkter, jeg nu kommer med, for der er noget helt andet i det her omkring barselorloven, som har noget at gøre med det liv, vi lever, den måde, vi gennemfører vores liv på.
Hvad er der ved at sidde med en fed pension efter et liv, hvor job, karriereræs, penge, forbrug, jagt på statussymboler har kostet det hele?
Hvor alle de ting har forhindret mig i at pleje min familie, sådan at jeg har nogle børn, som ikke trives ordentligt, som jeg skal bekymre mig om, når jeg sidder dér med min fede pension.
Hvad er der så ved det hele?
Det er i det der helt overordnede lys, at vores kamp for børnefamilierne, for at børnene kan trives bedre, skal ses.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-03-20:
Efter en lang debat om barselorloven i offentligheden er der nu et forslag på bordet, men desværre et forslag fra regeringens side, som trækker i den forkerte retning.
Jeg vil nævne fire ting:
For det første nedlægger man børnepasningsorloven, hvilket giver mindre tid sammen med barnet i barnets første otte leveår.
For det andet sikres manden kun 2 ugers barselorlov i forbindelse med det her forslag.
Vi havde håbet på, at manden ville blive sikret 3 måneders barselorlov.
I Sverige og Portugal
har man brugt sådan en model, og den har virket som murbrækker for mændene.
Det er blevet legitimt for mændene at bede om orlov på deres arbejdspladser, og desuden betyder den model, de har i Sverige og Portugal, at udskrivningen for arbejdsgiveren ved at ansætte en kvinde i den fødedygtige alder bliver væsentlig mere lig med udskrivningen ved at ansætte en mand, selvfølgelig fordi der så i begge tilfælde kommer udgifter i forbindelse med barsel.
En mor med tre børn kan se frem til at miste 10 pct. af sin pension som resultat af det her forslag.
Det vil altså sige, at det har ligestillingsmæssige konsekvenser langt ud i fremtiden at vedtage det her forslag.
Det er jo meget fint at snakke om pasningsgaranti, som vi har hørt Socialdemokratiet og SF gøre, men det at holde pasningsgarantien var også et problem for den tidligere regering.
Det er også et problem nu.
Det, der bare gør problemet større, er, at ud over at regeringen ikke lægger op til at gøre noget som helst ved pasningsproblemet, så fjerner den yderligere 2.500 institutionspladser.
Det betyder naturligvis, at kvinden - for det er jo typisk hende, der tager orlov - får en mindre tilknytning til arbejdsmarkedet, får svært ved at bide sig fast, og det betyder jo selvfølgelig også, at det her så fine frie valg, Venstre taler om, bliver reduceret til et frit valg for kvinden mellem at blive hjemme eller at blive hjemme.
Det er da perspektivløst.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-03-20:
Der er et stort ønske blandt langt de fleste partier her i Tinget om at give bedre muligheder for børnefamilierne, bedre muligheder for at være sammen, og det formål støtter de fleste af os.
Men det er jo ikke ligegyldigt, hvordan en forlængelse af barselorloven strikkes sammen.
Det forslag, der ligger her, må Det Radikale Venstre sige nej til, og vi gør det primært af ligestillingsmæssige grunde.
Der er tre væsentlige ting, vi gerne vil fremhæve.
For det første er der ikke nogen del af barselorloven, der forlods reserveres til faderen.
Det er for os
utrolig vigtigt, at en forlængelse af barselorloven ikke kan karakteriseres som en kvindefælde, og vi har ingen som helst illusioner om, at procentsatsen af fædre, der vil vælge den forlængede barselorlov, vil snige sig op over at blive ganske lille.
De vil kunne tælles på én hånd.
Så det vil blive kvinderne, der tager den forlængede barselorlov.
Det vil svække kvinderne på arbejdsmarkedet, det er den samme melodi om igen.
Det er et skridt frem og to tilbage.
Det er en væsentlig ulempe ved det forslag, der er nævnt her. For det andet synes vi det er en mangel ved det forslag, der er her, at der ikke er knyttet en barselfond til det.
Der er meget stor forskel på, hvordan en forlængelse af barselorlov vil føles for et lille firma med kun ganske få ansatte og for et stort firma, hvor der kan foretages udskiftninger og erstatninger i én stor glidende bevægelse.
Det kan der ikke i små firmaer.
Derfor vil barselorloven føles meget omkostningstung for små firmaer, der har kvindelige ansatte i den fødedygtige alder.
For det tredje er der ikke sammen med den forlængede barselorlov tilknyttet en pasningsgaranti fra 6-måneders-alderen.
Det betyder, at kommunerne vil bruge den forlængede barselorlov til at udskyde pasningsgarantien, og det vil sige, at valgfriheden kan man læse om i vejviseren.
Det bliver en tvang, og det bliver kvinderne, der tager hele barselorloven.
Derfor bliver det et nej fra Det Radikale Venstre.
Ole Sohn (SF), 2002-03-20:
Det er glædeligt at se, at så mange af parlamentets medlemmer interesserer sig for børnefamiliernes ve og vel.
Derfor synes jeg også, det vil være rigtigt at understrege, at det forslag, som nu kommer til tredje behandling, er behæftet med en hel del mangler og fejl.
Fru Mette Frederiksen har berørt et centralt emne
omkring pensionen, som beviselig vil komme til at svække specielt forholdene for kvinderne på arbejdsmarkedet, når de pensioneres.
Jeg forestiller mig ikke, at vi får løst problemet her inden tredjebehandlingens afstemning, men jeg appellerer til, at regeringen og ministeren lytter meget til, hvad oppositionen siger, og faktisk også lytter meget grundigt til, hvad Det Konservative Folkepartis finanspolitiske ordfører gav udtryk for, som netop havde forståelse for, at her er der et problem, som bør løses.
Derudover er der andre problemer i forslaget, som også har været berørt flere gange her under de seneste dages debatter.
Det er hele den kønspolitiske vinkel, den skævvridning, der er, som med garanti vil betyde, at man vil se, at flere og flere kvinder vil få svært ved at fastholde tilknytningen til arbejdsmarkedet, netop fordi der ikke er det kønspolitiske sigte, som også giver mændene nogle rettigheder.
Det er spørgsmålet om pasningsgarantien, som er væsentlig for, at man sikrer børnefamilierne nogle reelle valgmuligheder.
Så er der spørgsmålet om de store uligheder, der bliver på arbejdsmarkedet, da belastningen på kvindearbejdspladserne bliver forholdsvis større, i og med der ikke er indbygget en central barselfond i lovforslaget.
Så når regeringen besmykker sig med ønsket om at kunne sige, at den gør meget for børnefamilierne, skal det altså tages med et vist gran salt.
Der er faktisk temmelig mange tidsler i forslaget, som burde have været ryddet af vejen, også hvis man med regeringens egne ord skulle sikre nogle reelle valgfrihedsmuligheder for børnefamilierne. Så det er blot en appel, for afstemningsresultatet er jo givet på forhånd, til, at regeringen, om ikke andet så når den erkender, at der har været lavet en række svipsere også i det her lovforslag, så tager sig sammen og forsøger at få rettet op på det.
Vi stemmer som sagt nej her ved tredjebehandlingen.
Mette Frederiksen (S), 2002-03-20:
Tidligere i dagens debat blev spørgsmålet om konsekvenserne af regeringens barselforslag berørt.
Som forestillet var det desværre ikke noget kønt syn.
Pensionsselskabet Skandia Liv har regnet lidt på tallene.
En helt almindelig HK'er vil med en typisk pensionsopsparing, tre børn med tilhørende tre gange barselorlov, miste op imod 10 pct. af sin pension.
10 pct. af sin pensionsopsparing - ikke ligefrem nogen let konsekvens!
Man kan nemlig først tale om reel valgfrihed, hvis begge forældre er motiverede, især selvfølgelig økonomisk.
Regeringen har droppet indsatsen for ligeløn for mænd og kvinder.
Det så vi i sidste uge, hvor muligheden for kønsopdelt lønstatistik blev sendt til hjørnespark og intet sat i stedet.
Det blev sagt både under første og anden behandling af lovforslaget, og jeg siger det gerne igen: Det, børnefamilier i Danmark især har behov for, er faktisk at kunne få deres børn passet.
Derfor handler en forlængelse af barselorloven med samtidig besparelse på børnepasning mere om tvang end om valgfrihed.
Og det vil vi i Socialdemokratiet ikke være med til, derfor bliver det et nej, desværre.
For havde regeringen villet det, så kunne vi faktisk her i salen have brugt en forlængelse af barselorloven til faktisk at forbedre forholdene både for børn og forældre.
Jeg vil blot slutte af med at spørge Venstres og De Konservatives ordførere om deres holdning til konsekvenserne af lovforslaget.
Finansordfører fra Det Konservative Folkeparti, fru Gitte Seeberg,
sagde tidligere i dagens debat, at man ønskede fra konservativ side at vedkende sig de problemer, den manglende ligestilling i pensionsspørgsmålet vil medføre.
Hvad er mon hr. Lars Barfoeds og hr. Jens Vibjergs holdning til det spørgsmål?
Det bliver ikke let at give et godt svar
fra regeringspartierne, men buddet skal man dog have.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-03-20:
Jeg kunne tolke Dansk Folkepartis ordførertale sådan, at der egentlig var lidt frihedsbrev i forhold til regeringen og i forhold til at lave aftaler.
Det synes vi er mægtig spændende. Jeg synes også, jeg fik et fint tilsagn i går om, at nogle af de ting, der er sket på aftenskolerne på grund af en fordobling af brugerbetaling og andet, kunne vi snakke lidt omkring over en kop kaffe og en Gammel Dansk.
Det synes jeg også er mægtig spændende.
Men det, som selvfølgelig bliver interessant, når man skal ind og diskutere det her spørgsmål, det er - og skal jeg forstå ordføreren således - at Dansk Folkeparti også har forpligtet sig til skattestoppet fuldt ud?
Vil man i en given situation være med til at bryde skattestoppet, det meget rigoristiske, meget stive skattestop, som jo på en lang række områder gør, at vi ikke har særlig stor fleksibilitet til at finde forskellige former for finansiering?
Vil man insistere på at bakke partiet Venstre op i denne her sag?
Eller vil man, hvis man kan gå ind og få konkrete forbedringer, være med til at bryde
dette princip?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-20:
Han har da forstået, hvad det handler om for børnefamilierne, at det ikke er pension, det handler om, men familier, der trives.
Jeg er da utrolig skuffet over fru Irene Simonsens udtrykte manglende vilje til at forstå, hvad det var, jeg sagde, når hun konkluderer af mit udsagn, at familier med karrierer og statussymbol ikke kan have vellykkede børn.
Det er dog en udlægning af det, som jeg sagde.
Jamen jeg kan da ikke forstå det. Fru Irene Simonsen er da en slags jyde.
Det er da fantastisk.
Selvfølgelig er der da masser af familier, der kører flot med karrierer og statussymboler og det hele og har vellykkede børn, der trives også længere oppe i årene.
Men det er da også en offentlig hemmelighed, at der er masser af familier, der vantrives, fordi de ikke er gode nok til at administrere deres liv, fordi de har nogle forkerte prioriteringer, nogle forkerte værdier, nogle forkerte målsætninger, der går ud over børnene, og det giver dårlige resultater på lang sigt.
Det er der desværre alt for mange eksempler på.
Det er dyrt for vores socialforsorg, for vores kriminalforsorg og det hele, og det er derfor, at det kan betale sig at investere i barselorloven.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-03-20:
Det sidste skulle man jo ikke tro, når man starter med at fyre en fjerdedel af de ansatte, der tager sig af sort arbejde, momssvindel og den slags kriminalitet, og som sørger for, at indtægterne kommer ind.
Men sådan kan man jo manipulere så meget.
Lad mig tage udgangspunkt i det der med, at samfundets værdier ikke skabes her i huset.
Nej, de skabes ude på arbejdspladserne, både på de offentlige og på de private arbejdspladser.
Det er der blevet mulighed for i 9 år med en socialdemokratisk ledet regering.
Det var der ikke sidst, da vi havde en borgerlig regering.
Da var den mulighed langt ringere. Men lad mig sige: Værdierne skabes dér, men fordelingen sker jo i høj grad i det her hus.
Der har været mulighed for, at man på det private område har haft en stigning, men fordelingen sker her: mindre til uddannelse, mindre til de handicappede, der skal på aftenskole, mindre til dem, der skal gå på daghøjskole, mindre til trafiksikkerhed, mindre til konkurrencedygtighed.
Værdierne skabes ikke her i huset, de fordeles her i huset.
Det synes jeg er vigtigt.
Ole Sohn (SF), 2002-03-20:
Når man lytter til hr. Kristian Jensens ordførertale, får man indtryk af, at Venstre kun vil det gode for alle.
Det tror jeg sådan set de fleste partier tror, de vil og gør.
Det, jeg hæftede mig ved, var de ældre, det grå guld, folk, der er kommet i deres bedste alder, og de initiativer, som Venstre vil tage for dem.
Jeg synes, det var interessant at få Venstres ordfører til her fra talerstolen at redegøre for, hvorfor man nedlægger servicejobordningen, som er et initiativ til gavn for det grå guld.
Hvorfor afskediger staten i den aktuelle fyringsrunde forholdsvis flere ældre?
Hvorfor ønsker Venstre ikke at skabe bedre forhold for de lavest lønnede under efterlønsordningen, og hvorfor skærer regeringen netto 150 mio. kr. i den kommunale service, i og med at man for at aflevere den gave til 500 mio. kr. skal bede kommunerne om at stoppe et forbrug på 650 mio. kr.?
Handlingerne fra regeringens side er stik modsat de ædle ønsker, som hr. Jensen giver udtryk for.
Pia Gjellerup (S), 2002-03-20:
Venstres ordfører havde i sit indlæg en navngivning af forskellige virksomheder og deres medarbejdere som dem, der skaber værdierne i det danske samfund.
Kl. 9.55 Jeg synes, at det siger noget om Venstres opfattelse, som jeg vil kalde både enøjet og gammeldags, støbt i beton, pløjet ned i mulden, hvad Venstre ellers ville kunne finde på at kalde det, af, hvordan et dansk samfund fungerer anno 2002.
En velfungerende offentlig sektor er jo et fuldstændig afgørende fundament for, at virksomhederne kan komme til at skabe værdier.
Det er ikke sådan, at den offentlige sektor er en klods om benet på virksomhederne.
Den er en afgørende forudsætning. Det vil jeg gerne høre hr. Kristian Jensen forholde sig til, så vi ikke får det opsplittede samfund, som hr. Kristian Jensen lagde op til i sin ordførertale.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-03-20:
Jeg må sige, at Venstres ordfører er vældig god til gentagne gange at bruge Venstres favoritbegreber: mennesket frem for systemet, valgfrihed, valgmuligheder, frihed for den enkelte.
Den ros skal Venstres ordfører dog have.
Men dog er det jo også uforpligtende at tale om frihed
for den enkelte, for det er jo ikke andet end ord, og Venstres ordfører ved udmærket, at der skal nogle handlinger bag.
Det er jo handlinger, det drejer sig om, nemlig regeringens handlinger.
Der vil jeg gerne spørge
Mener Venstres ordfører, at med de besparelser, der er tale om, vil de, der i den grad mærker besparelserne, føle, at friheden virkelig er i højsædet hos Venstre med denne her finanslov?
Thomas Adelskov (S), 2002-03-20:
Venstres ordfører harcelerede over kommunerne og talte om overforbrug ude i kommunerne.
Er det mønsterkommunen Farums overforbrug?
Er det den mønsterkommune, som alle Venstrefolk valfartede til for at få slukket tørsten og for at få gode ideer til, hvordan man skulle drive sådan en mønsterkommune, eller - i bagklogskabens lys - hvordan man skulle drive sådan en mønsterkommune i sænk?
Er det dét overforbrug?
Er det dét overforbrug ude i den mønsterkommune, som blev forsvaret af Venstres formand med ordene: Jamen en driftig borgmester som hr. Peter Brixtofte vil jo altid være udsat for kritik af sine politiske modstandere og en gang imellem også af sine egne.
Er det dét overforbrug?
Er det dét overforbrug på over 4 mio. kr., man har haft ude i Farum Kommune til repræsentation?
Hvis man bare tager de 500 mio. kr., som regeringen vil give til ældreområdet, og deler dem ud over bloktilskuddet, så får Farum kun lige godt 2 mio. kr.
De har haft 4 mio. kr., de bruger på vin og andre gode sager ude i Farum Kommune.
Er det dét overforbrug, man går efter?
For så kan vi sagtens snakke om det, vil jeg sige til hr. Kristian Jensen.
Kristian Jensen (V), 2002-03-20:
I Venstre går vi ind for, at vi lægger tingene ærligt frem over for vælgerne.
Når vi ønsker at prioritere 1,5 mia. kr. ekstra til nedbringelse af ventelister, sådan at flere kan komme tilbage på arbejdsmarkedet i stedet for at være på sygedagpenge, mener vi også, at det er rimeligt over for vælgerne at fortælle, hvor vi finder finansieringen.
Derfor laver vi en kobling mellem de 1,5 mia. kr., der tages fra den samlede ulandsramme, og de 1,5 mia. kr., vi vil give til nedbringelse af ventelisterne.
Det er ærligt lagt frem før valget, og det er gennemført her efter valget.
Derfor er der den kobling.
For os at se
er forskellen, at vi nu får givet borgerne et retskrav på, at hvis ikke det offentlige system kan levere den behandling, de i og for sig burde have, når man tænker på, hvor meget der bliver afleveret i skatter og afgifter, så har de muligheden, valgfriheden og retten til at tage pengene og gå til en privatklinik, til et privathospital, ja, sågar til behandling i udlandet, så de kan komme i gang igen.
Vi sagde, at vi ville bruge pengene til sundhedsvæsenet, og det gøres.
Hr. Ole Vagn Christensen er inde på spørgsmålet om arbejdsmiljø og forebyggelse, og det er ganske rigtigt, at vi har en helt anden strategi for at nå det mål, at færre bliver skadet på arbejdsmarkedet, end den tidligere regering havde.
Den tidligere regering havde et ønske om at styre arbejdsmarkedet gennem regler og gennem kontroller.
Vi har et ønske om at gøre det ved en effektivisering af Arbejdstilsynet og gennem dialog med arbejdsmarkedets parter, da vi mener, at det vigtigste redskab for at få et bedre og sundere arbejdsmiljø er, at der er opbakning til det lokalt blandt arbejdsmarkedets parter og på den enkelte virksomhed.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-03-20:
I går tog vi den store diskussion om troværdighed og utroværdighed, og jeg synes, at hr. Kristian Jensen fortsætter i det spor fra i går med at udstille Venstres utroværdighed.
Jeg synes også, at den opfattelse, der blev lagt frem, er en ganske rigtig vurdering, nemlig: Hvad er sigtet?
Og så nævnte man slagteriarbejderen.
Jeg vil gerne sige, at det da er rigtigt, at Venstre vil gøre noget for den ulykkesramte, men er det ikke også rigtigt, at den tidligere regering satsede på at forebygge?
Det vil jeg gerne have et svar på.
Man skaber altså flere ulykkesramte, og så vil man hjælpe dem i stedet for at forebygge.
Jeg mener, at det er bedre at forebygge slagteriarbejdernes situation.