Søren Kolstrup (EL), 2000-03-22:
I den fremlagte Landsplanredegørelse 2000 er der en lang række, mener vi, meget klare iagttagelser.
Der er klare iagttagelser omkring transportområdet, omkring søtransportområdet.
Der er også klare iagttagelser omkring forholdet mellem på den ene side en stærkt globaliseret, liberalistisk verden og på den anden side de udfordringer, som det stiller de planlæggende myndigheder over for.
Og i den forstand kan man sige, at det såmænd er et udmærket værktøj, vi har fået her.
Jeg vil godt koncentrere mig lidt om, hvad der er Enhedslistens mål for en dansk landsplanlægning.
Vi ønsker først og fremmest et økologisk Danmark i en global økologisk arbejdsdeling, ikke en EU-centrering, men gerne en alsidig udvikling i Europa.
Vi har jo netop oplevet, at en lang række danske landsbyer er blevet tømt for deres produktionsmidler.
De er blevet tømt for socialt liv.
Jeg synes, det var meget karakteristisk, at da jeg stillede Venstre et spørgsmål om, hvordan de ville medvirke til at styrke det produktionsgrundlag, fik jeg ikke svar på mine spørgsmål.
Men Enhedslisten vil i hvert fald meget gerne være med til at drøfte, hvordan man sikrer et sådant produktionsunderlag af alsidig geografisk karakter, så Det Skæve Danmark ikke bliver mere skævt. Men det drejer sig også om at skabe, bredt set, arbejdspladser i regionerne ved at fremme større selvforsyning, hvad angår fødevareproduktion, og det drejer sig om at opruste den offentlige transport og gøre den mere fleksibel i de tyndtbefolkede områder.
Regeringen har en målsætning om at begrænse den samlede transport, men indtil videre har vi kun set ét reelt indgreb, som har trukket i den rigtige retning, nemlig stop for storcentre.
Det er fint nok, men jeg bliver også nødt til at sige, at regeringen er angst for sin egen skygge.
Regeringen er meget ofte angst for sin egen målsætning.
Man tør ikke, man sidder uhjælpeligt fast, og det gælder især transportområdet.
Der er stort behov for, at man nu tager fat på pendlertrafikken, og vi ser frem til regeringens virkemiddelkatalog på trafikområdet.
Der er da mulighed for stadig væk at tro på, at man dér har nogle virksomme midler at lægge frem.
I dag har Transportrådet været fremme med en kraftig opfordring.
Nu er det sidste udkald, hvis ikke landets vejnet skal bryde sammen under den stigende trafik af passagerer og gods
Der er jo flere her i dag, der har været inde på det voldsomme behov for at tænke i nye baner, herunder også at få sat fuldt knald på f.eks. offentlig citytransport, som flere undersøgelser har dokumenteret kan reducere godstransporten voldsomt inde i byerne.
Jeg har også bidt mærke i, at der er et par ordførere
her i dag, der har sagt, at vi sandelig skulle sørge for at få mere gods på skinner og coastere.
Jeg må konstatere, at regeringens godspolitik går i den stik modsatte retning: Man har absolut kun gummihjul i hovedet, når det drejer sig om godstransport, gummihjul og atter gummihjul.
Ikke engang farlig transport vil man længere transportere på skinner, ja, ikke engang det farlige affald til Kommunekemi vil man gribe ind over for og sikre, at det er på skinner. Man gør intet for coastertransporten - nåh jo, vi har fået en lille coastercentral, og godt for det, men bortset derfra går det
lige lukt i den forkerte retning.
Et andet område er spørgsmålet om, hvordan vi udvikler Danmark som et landbrugsland.
Vi kan fortsætte den nuværende udvikling, hvor man satser på flere husdyr og mere koncentreret husdyrproduktion.
Den udvikling kan vendes ved at fremme det økologiske jordbrug, som har færre dyreenheder i forhold til arealtillæggene.
I samme retning trækker det, hvis man får indført en kvælstofoverskudsafgift.
Og Enhedslisten er altid parat til at deltage i diskussioner om, hvordan man indfører sådanne virksomme instrumenter.
Der er trods alt grøde inden for den økologiske omstilling.
Dette er et opgør med, at folk, som går nye veje, får deres energi ædt op af et bureaukrati, det er et opgør med fastlåste kriterier, men som samtidig kan bane vejen for en ny måde at tænke på.
På nogle områder er vejen i dag åben for, at arkitekter f.eks. kan sætte en solfanger på taget, eller at man kan lave nogle bygningsintegrerede solceller, men det, der samtidig er behov for, er, at man kan bruge nye, ikkegennemprøvede materialer, og at man kan indføre løsninger for toilet- og spildevand, som der endnu ikke er et ingeniørfirma der har dimensioneret, altså bryde med det eksisterende byggeri og sammentænke nye helhedsløsninger.
Også derfor er det vigtigt at få eksperimenteret med zoner, hvor man kan leje jorden ud på jordrentevilkår. Jeg skal afslutningsvis sige, at det er meget fint, at regeringen kommer med en landsplanredegørelse, og det er også fint, at regeringen f.eks. på transportområdet og fødevareområdet er kommet med en lang række redegørelser, men endnu finere ville det jo være, hvis man ville følge disse redegørelser op med virksomme midler.
Her har man desværre på en lang række områder bragt sig hen i en totalt fastlåst situation, men hvert eneste skridt, der kan trække i en økologisk retning, og som kan sikre en alsidig udvikling af det alt for skæve Danmark bort fra metropoltænkningen, vil vi være med til at udvikle.