Ole M. Nielsen (KRF), 2001-04-06:
Jeg vil gerne begynde med at sige tak for en rigtig god tale.
Jeg er ikke enig i ministerens udsagn om, at den regionale udvikling går i den rigtige retning.
Det tror jeg bestemt ikke den gør endnu.
Men det er væsentligt, at forståelsen for den regionale udvikling går i den rigtige retning, og det gør den, det er bestemt rigtigt.
Det er ikke rigtigt, at den regionale udvikling går i den rigtige retning endnu, det er desværre ikke rigtigt.
Den går desværre i den forkerte retning.
Men fordi vi har fået det sat på dagsordenen og vi har fået de debatter her og med det meget kvalificerede og forstående indlæg fra ministerens side her, er jeg absolut fortrøstningsfuld.
Så var det en nydelse at høre den dér smukke tekst, der blev læst op fra vores vedtagelse fra den 23. marts 2001.
Den var jo særdeles velformuleret, så det var da dejligt at genhøre den udmærkede tekst.
Ja, der er sket rigtig meget, siden vi havde den første debat her for godt 2 år siden.
Dengang anerkendte statsministeren, som vi stillede forespørgslen til, slet ikke problemet.
Ja, jeg tror faktisk ikke rigtig han havde forstået - men nu har statsministeren jo også mange ting at tage sig af - hvad forespørgslen drejede sig om.
Han snakkede lidt om landdistrikter.
Indenrigsministeren havde lidt mere forståelse for det, men det var heller ikke en god tale.
Men det var også en anden indenrigsminister dengang, så der er jo sket forandringer på flere områder, kan man sige. Der er bestemt sket forandringer. Men dengang og indtil for nylig har man taget tal frem, der belyser udviklingen over en 20-30-års-periode.
Det hørte
jeg desværre også lige ministeren gøre nu.
Og det er helt rigtigt, at set på lang sigt er der jo sket en udjævning af indkomsterne.
Men nu anerkender man altså i konklusionen på side 19 i den regionalberetning, der ligger her, at forskellen i indkomster siden 1999 - nu er vi virkelig begyndt at raffinere statistikkerne, ikke sandt, nu er det 2 år tilbage, vi snakker om - er øget.
Vi er jo ikke blot et af de rigeste lande, vi er måske det land i verden, der har den flotteste indkomstudjævning imellem sociale grupper eller befolkningsgrupper.
Det er jo i høj grad et kvalitetsstempel på vores samfund.
Det tror jeg vi alle sammen er enige om.
Men den indkomstudjævning skulle vi gerne gennem denne her debat opnå og bevare, for forskellen mellem regionerne er ikke skræmmende stor nu, slet ikke.
Men den skulle heller ikke gerne blive større.
Den ganske udmærkede udjævning, vi har mellem de forskellige egne af landet, skulle vi gerne bevare.
Regional udvikling er afhængig af mange ting, men når man er i den situation, at man i visse udkantsområder f.eks. ikke kan få læger ud på sygehusene, så er det jo, fordi de ikke kan overbevise deres familier om, at de skal flytte derud, hvor de ikke har set andre akademikere, for nu at sige det sådan. Der er jo ikke noget mærkeligt i, at folk, der har gået lidt mere i skole end andre, gerne vil have sådan nogle at dele rødvin med fredag aften.
Det kan man jo ikke fortænke dem i.
Men det er sådan nogle ting.
Derfor er regionaludviklingen jo afhængig af utrolig mange ting, og derfor var den beslutning, vi traf for et par uger siden, også så væsentlig. Men der skal jo også investeres i uddannelse, forskning, kulturinstitutioner, infrastruktur og alt det, som vi har.
Der skal investeres i befolkningens selvtillid og tilfredshed med også at være i de områder, hvor der ikke kun er godt vejr om sommeren og frisk luft og højt til himlen osv.
Det er utrolig væsentligt. I rapporten om konsekvensvurderinger sammenligner man de her konsekvensvurderinger, man nu skal til at lave, med konsekvensvurderinger, man laver fra erhvervslivet og testpanelet.
Man sammenligner også med de miljømæssige konsekvenser.
Man tillader sig også at vurdere, og det er fuldstændig korrekt og en rimelig betragtning at vurdere, hvor ofte man i folketingsdebatterne ved første behandling beskæftiger sig med dem, altså giver udtryk for, at man har læst de vurderinger, der kommer frem.
Det synes jeg da er relevant nok.
Men jeg må sige, at det nok på de områder i hvert fald måske ikke engang er det væsentligste, og måske heller ikke, når det er de regionale konsekvensvurderinger, vi får puttet ind i lovforslagene.
Det er måske ikke engang det væsentlige, at vi læser dem, men processen, altså de overvejelser, man er igennem, inden man vurderer, hvad der skal konsekvensvurderes, og selve arbejdet med konsekvensvurderingerne, er utrolig vigtig.
Det er dér, der skal flyttes noget.
Det er dér, man skal påvirke tænkningen omkring det, man nu laver: Hvor godt er det?
Når vurderingerne bliver foretaget, har vi altså også en forventning om, at resultaterne af vurderingerne ikke er voldsomt negative, at det værste er luget ud, inden det kommer til det, som vi i virkeligheden i Folketingssalen skal tage stilling til.
Så er det jo rigtigt, som ministeren var inde på - ikke med de ord, som jeg nu bruger - at vi også skal passe på, at det hele ikke bliver det rene pjat.
Vi skal jo ikke konsekvensvurdere alverdens ting, for så bliver det en rutine, som er uden mening.
For de mennesker, der skal lave den, bliver det meningsløst.
Dertil må det for alt i verden ikke komme.
Derfor er det så vigtigt meget nøgternt at vurdere det, og så bliver det hele jo til noget, som vi heller ikke kan bruge til noget.
Derfor er det jo meget vigtigt at beskæftige sig med, hvordan man formidler resultatet af konsekvensvurderingerne igennem lovforslagene og i øvrigt på anden måde til Folketinget.
Det er noget af det, der skal arbejdes meget med, for det er utrolig vigtigt, at det ikke bare bliver noget med, at: Nå, der skal jo også stå noget om, at det ikke har økonomiske konsekvenser for det offentlige.
Altså ligesom vi har i øjeblikket.
Det er begrebet alt for vigtigt til.
Så er den anden ting, jeg lige vil nævne, at vi har lidt problemer med regionsbegrebet.
Vi trænger til at få det begreb raffineret en lille smule, og det er svært, for jeg ved godt, at statistikkerne går på kommunebasis og på amtsbasis, og vi er jo et lille land.
Jeg ved godt, at på EU-plan er regioner geografiske og befolkningsmæssige områder på størrelse med Danmark, men vi er et lille land, der er vant til små forhold og vant til også at have, som jeg har været inde på før, en ligelig udvikling, en lighed i landet.
Derfor bliver vi altså nødt til at forfine det begreb, og dér er det altså ikke altid, at amtsbegrebet dækker.
Jeg har f.eks. hørt, at man i Storstrøms Amt ikke er tilfreds med den vurdering, man kommer frem til, for Storstrøms Amt er noget meget forskelligt.
Visse dele af Storstrøms Amt har det helt udmærket, og andre dele har en meget, meget dårlig udvikling.
Det er det samme, når man f.eks. tager et amt som Viborg Amt.
Den nordvestlige del af Viborg Amt er jo betydelig ringere stillet end den sydøstlige del af Viborg Amt, som ligger i Jyllands smørhul, når det kommer til stykket.
Derfor var det lykkeligt, om vi kunne komme frem til noget, der var lidt finere end amtsinddelingen.
Det er heller ikke på kommuneplan.
Og jeg vil også sige, at denne her debat jo heller ikke er Det skæve Danmark-debatten, for i svage regioner såvel som i stærke regioner indgår såvel svage kommuner som stærke kommuner.
Så det er faktisk voldsomt kompliceret, også fordi jeg meget stærkt holder på, at det her heller ikke er en landdistriktsdebat.
Så vil jeg i øvrigt ikke bruge tid på at komme med alle de her eksempler, som vi har brugt de sidste par år, på, hvad det er, der rent faktuelt er galt: at der mangler veje og motorveje og tog og kulturinvesteringer osv. Vi er kommet længere.
Vi er kommet til en erkendelsesfase fra regeringens side, og det synes jeg
er utrolig positivt, og derfor skal vi ikke trætte hinanden alt for meget med det område. Jeg vil slutte mit indlæg her og håber og tror på, at vi får en fortsat god debat.
Undskyld, jeg skal huske at fremsætte på vegne af partierne Venstre, Det Konservative Folkeparti, Dansk Folkeparti, CD og Kristeligt Folkeparti følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget tilslutter sig målsætningen om: - at sikre den danske befolkning gode og ligelige levevilkår, uanset hvor i landet man bor, - at alle områder af landet bliver attraktive områder for udvikling og bosætning, således at der kan oppebæres en geografisk spredning af befolkningen og den økonomiske aktivitet, og - at den regionale udvikling på lang sigt fører til mindre ulighed i service, beskæftigelse og økonomiske vilkår i regionerne. Folketinget bifalder, at regeringen for at styrke den regionalpolitiske indsats har besluttet at nedsætte et regionalpolitisk koordinationsudvalg med erhvervsministeren som formand og indenrigsministeren, undervisningsministeren, miljø- og energiministeren og økonomiministeren som medlemmer. Folketinget har noteret sig, at indenrigsministeren fortsat på baggrund af indberetninger fra samtlige ministerier skal overvåge den regionale udvikling med henblik på at styrke de regionale hensyn ved statslige tiltag af regionalpolitisk betydning. Folketinget pålægger regeringen at sikre, at alle relevante tiltag konsekvensvurderes, og at de enkelte tiltags påvirkning af udviklingen i en region i større grad vurderes i sammenhæng.
Regeringen skal samtidig vurdere nødvendigheden af at iværksætte afbødende initiativer i forbindelse med tiltag, som har betydelige negative regionalpolitiske konsekvenser.
Folketinget pålægger endvidere regeringen i de årlige regionalpolitiske redegørelser at orientere Folketinget om resultaterne af den regionalpolitiske overvågning.«
Det endte desværre ikke med, at vi kunne blive enige alligevel.
Jeg ønskede indføjet de dér fire linjer, der hedder: »Folketinget pålægger regeringen at sikre, at alle relevante tiltag konsekvensvurderes, og at de enkelte tiltags påvirkning af udviklingen i en region i større grad vurderes i sammenhæng.
Det synes vi var en opstramning i forhold til det forslag, vi har fået fra regeringspartierne, som placerer ansvaret lidt.
Vi havde håbet, at vi kunne få det med.
På grund af forskellige misforståelser er det ikke lykkedes, og jeg kan forstå, at der kommer en anden vedtagelse.
Men jeg hørte faktisk, at nogle af de ønsker, som jeg har i de fire linjer her, egentlig blev imødekommet allerede i ministerens tale.
Jeg vil sige, at det er jeg meget glad for.
Det vil vi selvfølgelig notere os, og vi vil få et print af den tale og gemme den i vores værdimappe, så vi kan tage den frem og nyde den og også drage regeringen til ansvar for den på et senere tidspunkt.