runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2006-04-27:
Det kunne man godt tage en længere debat om, for selvfølgelig er folk, der aktivt har valgt noget andet, i udgangspunktet mere tilfredse end dem, der ikke har foretaget samme aktive handling.
Man kunne også lave større valgfrihed, hvad vi støtter, inden for det offentlige, for vi synes, at den offentlige hjemmehjælp bør være præget af meget mere indflydelse fra de ældre selv og medbestemmelse om, hvad der skal udføres, og hvornår det skal udføres.
Kristian Jensen (V), 2006-04-27:
Jeg kan jo ikke forhindre Enhedslisten i at have den opfattelse, men at den er faktuelt forkert, er noget andet.
For det første er der kommet mange flere hjemmehjælpere i den periode, som den her regering har siddet.
For det andet kan man tydeligt se, når man er ude at spørge de ældre, om de er tilfredse med den hjælp, de modtager, at så er der en større tilfredshed hos dem, der modtager hjælpen af de private.
Jeg vil gerne understrege, at jeg ikke har udtalt mig om, hvorvidt der er rigeligt med hjemmehjælp.
Jeg har udtalt mig om, hvorvidt den hjemmehjælp, der modtages, opfattes som værende tilfredsstillende, og der vil jeg gerne rose hjemmehjælperne, uanset om de er offentligt ansat eller privat ansat, for jeg synes, det er meget flot, at man kan præstere at nå tilfredshedsprocenter på henholdsvis 83 for alle under en hat og 88 pct. for dem, der får hjælpen leveret af private virksomheder.
Det synes jeg faktisk er flot, og jeg synes også, at Enhedslisten bør bemærke og anerkende, at tilfredsheden faktisk er højere hos dem, der får leverancen fra en privat virksomhed.
Frank Aaen (EL), 2006-04-27:
Jeg synes bare, at skatteministeren skal fortsætte med at sige, at den hjemmehjælp, som gives ældre her i landet, er rigtig god og helt tilstrækkelig, og at det går rigtig godt.
Det er ikke den virkelighed, man oplever ude i landet, vil jeg bare sige.
Jeg tager gerne ved en anden lejlighed – for det er jo ikke den debat, vi har i dag – en diskussion om ægte, frit valg for de ældre, for ægte frit valg betyder, som vi var inde på før, muligheden for selv at kunne bestemme, herunder selv at kunne bestemme mad, påklædning, sengetid og andre helt vigtige og afgørende ting for de ældre, som i dag ikke er såkaldt frit valg, men noget, man bestemmer for dem.
Så vil jeg bare sige til sidst: Tak for, at skatteministeren bekræftede, at her går der altså 40 mio. kr. fra statskassen, ikke til bedre hjemmehjælp, men til direkte erhvervsstøtte, og det er vores opfattelse, at de kommer efter flere hundrede millioner kroner, som den her regering har hældt ud ad vinduet i et ideologisk forsøg på at skabe flere private hjemmehjælpsvirksomheder, som ikke har hjulpet de ældre overhovedet, men som bare har været spild af penge.
Kristian Jensen (V), 2006-04-27:
Det er sådan, at ud over de ældre, som jeg personligt taler med, har Ankestyrelsen gennemført en ganske omfattende undersøgelse af mere end 3.000 ældre og har hørt, hvorledes de oplever det at have et frit valg, og der er ganske stor begejstring for at have et frit valg.
Men skal man vedblive med at have frit valgsituationen, så er det også vigtigt, at der er en ligelig ramme, et ligeligt sæt arbejdsvilkår for de virksomheder, der skal levere hjemmehjælpen.
Det får vi med det her.
Derfor er det fra regeringens side et meget vigtigt forslag at få gennemført for at sikre, at der også i fremtiden vil være valgfrihed for de ældre, for vi tror på, at de ældre selv er myndige nok til at kunne administrere, hvem der skal levere hjemmehjælpen til dem.
Morten Homann (SF), 2006-04-27:
Det håber jeg også.
Jeg håber også, at alle partier er enige om, at vi skal have flere hjemmehjælpere, og at vi har brug for mere hjemmehjælp.
Så kan man jo spørge, om det klogeste er at bruge 40 mio. kr. på at sørge for, at vi nu med djævelens vold og magt skal have private virksomheder ind på det her marked, eller om man skulle bruge dem på at sørge for at få flere hjemmehjælpere i sving.
Det her forslag illustrerer jo meget godt, at vi i Folketinget ser forskelligt på det.
Der er nogle partier, heriblandt SF, som synes, at pengene er bedst brugt på og den vigtigste opgave er at få flere hjemmehjælpere i gang med at give de ældre den pleje og hjælp, som de har brug for, mens skatteministeren og det flertal, som han repræsenterer i Folketinget, synes, det er vigtigere, at vi nu skal have gang i et privat marked på det her punkt.
Det er jo et klart valg.
Jeg tror, at skatteministeren ville blive overrasket, hvis han rent faktisk talte med de ældre om det her.
Kristian Jensen (V), 2006-04-27:
Det ligger selvfølgelig enhver frit for at vurdere, hvad man ville have brugt 40 mio. kr. på.
Fra regeringens side mener vi, det er ret vigtigt, at vi får skabt en ligelig konkurrencesituation mellem offentlige leverandører af hjemmehjælp og private leverandører af hjemmehjælp, for det, vi kan se, er, at konkurrencen også på dette område er med til at fremme fornyelse og idéudvikling, og at det, at der er en konkurrencesituation, at der set fra den ældres side er en valgmulighed, opleves utrolig positivt og er med til at skabe en større tilfredshed med den leverance, der bliver ydet.
Jeg håber faktisk, at alle partier, at alle medlemmer af Folketinget ønsker som mål for hjemmehjælpen, at den er tilfredsstillende set fra borgerens synspunkt.
Morten Homann (SF), 2006-04-27:
Det var anderledes ærlig snak, der kom fra skatteministeren her, for det her handler jo om, at regeringen ønsker, at der skal være et marked for privat velfærd, for privat ældrepleje og hjemmehjælp.
Kan ministeren ikke bekræfte, at det, der jo kommer ud af, at man så bruger 40 mio. kr. på det her punkt, ikke er, at man får flere hjemmehjælpstimer, men at man bruger kræfter på at få det her marked i gang, og at man i og for sig lige så godt kunne have brugt de 40 mio. kr. på at ansætte flere hjemmehjælpere, hvis det faktisk var det, man ønskede?
Frank Aaen (EL), 2006-04-27:
Det er også forkert.
Der er ikke nogen ende på det forkerte i dag.
Enhedslisten har f.eks. i Folketinget stillet forslag om frit valg, sådan at de ældre selv kan bestemme, hvad tøj de vil have på – altså ældre på et plejehjem, eller som får hjemmehjælp – eller at ældre selv kan bestemme, hvilken mad de vil have i dag.
Den slags frit valg går vi bestemt ind for.
Det blev hver gang stemt ned af Venstre og Konservative og Dansk Folkeparti, fordi man åbenbart ikke synes, at de ældre skulle have ret til selv at vælge, hvad de skulle have at spise, eller hvad for noget tøj de ville have på, eller hvornår de ville i seng.
Så den slags frit valg er V og K og Dansk Folkeparti imod.
Kim Andersen (V), 2006-04-27:
Så nærmede vi os jo alligevel lidt af et svar her til sidst.
Hr. Frank Aaen er dybest set imod, at den ældre har et frit valg.
Men det er vi andre ikke.
Og når vi er det, så er den logiske følge også, at der så må være fair og lige konkurrencevilkår mellem udbyderne af de serviceydelser, og det er det, som det her lovforslag tilsigter.
Frank Aaen (EL), 2006-04-27:
Nu kom hr. Kim Andersen jo ud for det problem, at det, ordføreren tidligere har sagt, jo åbenlyst ikke passede.
Det blev jo så bekræftet ved, at hr. Kim Andersen lige gik over til skatteministeren og spurgte: Kan det være rigtigt, hvad hr. Frank Aaen siger?
Og så sagde skatteministeren – nu kunne jeg ikke høre det, men det kunne jeg se det: Ja, det er rigtigt.
Derfor kommer hr. Kim Andersen nu tilbage til sin egen plads og må så finde på noget helt andet at sige.
Vi synes ikke, at alle de mange hundrede millioner kroner, Venstre og Konservative og Dansk Folkeparti har hældt ud ad vinduet for at hjælpe til dannelsen af private hjemmehjælpsfirmaer, har været til gavn for nogen som helst af de ældre i Danmark.
Vi synes, det er spild af penge.
Det er erhvervsstøtte.
Man burde lade være og i stedet for forbedre hjemmehjælpen for alle de penge.
Kim Andersen (V), 2006-04-27:
Synes hr. Frank Aaen ikke, at det er fornuftigt og rimeligt, at den ældre, som er blevet visiteret til en hjælp af sin kommune, har et frit valg til selv at bestemme, hvem det er, der skal komme og hjælpe den pågældende i hjemmet?
Frank Aaen (EL), 2006-04-27:
Det er jo rart at få illustreret, at de ordførere, der vil bære det her forslag igennem, ikke har forstået, hvad det går ud på, for det er jo det, vi lige har fået illustreret, og det kan skatteministeren bekræfte lige om lidt.
Der står jo nemlig i lovforslaget om lovforslagets konsekvenser, at forslaget vil medføre et årligt provenutab for staten på ca. 40 mio. kr. Så går vi lidt længere ned og ser på økonomiske konsekvenser for erhvervslivet: Forslaget skønnes at give virksomheder, der leverer frit valgydelser, en årlig økonomisk gevinst på ca. 40 mio. kr.
Det er 40 mio. kr. fra staten, dvs. fra borgerne til erhvervslivet.
Så enkelt er det.
Man behøver sådan set ikke meget lærdom for at kunne finde ud af, at det er lovforslagets konsekvenser, og at det er meningen med lovforslaget.
Hvis man er i tvivl om, at det er rigtigt, og jeg synes, at jeg kunne høre på hr. Kim Andersen og andre, at det måske ikke kunne være rigtigt, at det her skulle gå til kommunerne, så må man komme med ændringsforslag, så pengene går fra statskassen til kommunerne, og hvis hr. Kim Andersen kommer med det forslag, så vil vi støtte det.
Ellers vil jeg sige, at det her lovforslag jo er, som andre har sagt, en sammenblanding, og jeg må nok sige, at det her er ved at tage prisen.
Først retter vi et par fejl i momsloven, så retter vi en åbenbart ulovlig praksis hos skattemyndighederne, så skal vi sørge for, at foto også er kunst.
Og når vi så ikke synes, at det er en god idé at støtte erhvervslivet med 40 mio. kr., fordi vi synes, de 40 mio. kr. kunne bruges til hjemmehjælp i stedet for at bruge dem til erhvervsstøtte, så skal vi altså stemme imod, at foto er kunst.
Det er meget beklageligt.
Morten Homann (SF), 2006-04-27:
Det kan jo ikke skilles ad.
Det er jo den private virksomhed, som får betalingen fra kommunen på den her måde, og lur mig om ikke også den private virksomhed er i stand til at spekulere i at sætte prisen efter, at man nu kan fradrage momsen på den her ydelse.
Hvis hr. Kim Andersen tror, at private virksomheder ikke kan se, hvordan man får det meste ud af sådan en opgave, så tror jeg, hr. Kim Andersen undervurderer det danske erhvervsliv.
Det tror jeg fint at de vil være i stand til.
Så man flytter penge med det formål at få løbet gang i en privat velfærdsindustri, hvor man kunne have brugt pengene på at sørge for, at vi fik nogle flere hjemmehjælpere.
Kim Andersen (V), 2006-04-27:
Er det kommunerne, der får momsrefusionen, eller er det private virksomheder?
Morten Homann (SF), 2006-04-27:
Det her forslag koster de offentlige kasser 40 mio. kr.
Det er 40 mio. kr., som jo skal gøre, at private virksomheder i højere grad kan begå sig på det her marked for private velfærdsydelser, som er så magtpåliggende for Venstre og Konservative at løbe i gang.
Så kan man spørge: Er det de vigtigste opgaver at løse for 40 mio. kr. på hjemmehjælpsområdet?
Det kan hr. Kim Andersen godt mene.
Jeg har bare det modsatte synspunkt, at det er bedre at bruge dem på at støtte direkte, at man kan få ansat nogle flere hænder i den kommunale ældrepleje, som vitterlig mange steder har stor brug for ekstra arbejdskraft.
Kim Andersen (V), 2006-04-27:
Jeg tror, jeg bliver nødt til at fortsætte lidt der, hvor hr. Poul Erik Christensen måtte slippe, fordi han ikke havde mere taletid.
Vil hr. Homann fortælle mig og de øvrige, der er til stede i salen, hvem det er, der får refusionen ved det her forslag?
Kort og klart bedes hr. Homann forholde sig til sagen.
Morten Homann (SF), 2006-04-27:
Hr. Poul Erik Christensen må godt kalde det ideologi.
Jeg har ikke noget imod at blive kaldt ideologisk.
Det er ikke noget skældsord i min verden.
Men hvis man skærer ind til benet med hensyn til, hvad den her diskussion handler om, så handler den om, hvorvidt man vil bruge penge på at støtte en bestemt form, og at private virksomheder kan være med til at udbyde hjemmehjælp – det bruger man så 40 mio. kr. på – eller om man siger, at man vil bruge 40 mio. kr. på, at vi kan få ansat nogle flere hjemmehjælpere.
Det kan man for min skyld godt kalde ideologi, det er jeg ikke bange for, men på bundlinjen er valget stadig væk, at hr. Poul Erik Christensen vil bruge dem på at sørge for, at der er et marked for privat velfærd, mens SF vil bruge de penge på at sørge for, at vi får nogle flere hjemmehjælpere.
Poul Erik Christensen (RV), 2006-04-27:
Nu kom ideologien jo igen ind i det.
Jeg synes stadig væk, der skulle tages stilling til, om ikke det er rigtigt, at det er kommunen, der får de 40 mio. kr. til fordel for staten, der betaler dem.
Det er ikke virksomheden, der får dem.
Morten Homann (SF), 2006-04-27:
Det er jo dejligt, at de her 40 kr., som hr. Poul Erik Christensen snakker om, bare kommer ud af den blå luft til kommunerne, så de kan købe mere hjemmehjælp.
Men hvis hr. Poul Erik Christensen læser tilstrækkelig langt om i lovforslaget til bemærkningerne om de økonomiske konsekvenser, vil han se, at det her rent faktisk koster penge.
Så det kan godt være, at der bliver frigivet 40 kr. et sted i en privat virksomhed eller i en kommune, men de bliver også betalt krone for krone fra en anden konto.
Så der kommer ikke noget ekstra ud af det her.
Det er et spørgsmål om at flytte rundt på de her penge.
Vi skal stå i den her debat og være med til at sige: Ja, vi vil gerne bruge 40 mio. kr. på det her eksperiment.
Poul Erik Christensen (RV), 2006-04-27:
Nu kunne det jo være nyttigt, hvis man i sådan et lovforslag, som egentlig handler om at komme med en ydelse, gemte sine ideologier en lille smule, og så forestillede sig, at man havde to udbydere af den samme ydelse; hos den private udbyder kostede ydelsen 200 kr., hos den offentlige udbyder kostede den også 200 kr.
Vi er enige om, at kommunen får 1 time for 200 kr.
Med dette lovforslag får kommunen mulighed for at fratrække momsen.
Det er ikke virksomheden, der gør det, det er kommunen, der får mulighed for at fratrække momsen.
Ifølge det kommer kommunen for den samme time kun til at betale 160 kr., altså har kommunen 40 kr. at købe mere hjemmehjælp for.
Kristian Jensen (V), 2006-04-27:
Jeg skal ikke knytte mange kommentarer til den positive modtagelse, lovforslaget har fået, og jeg er glad for, at der er bred opbakning til det.
Jeg vil gerne anerkende det arbejde, hr. Kim Andersen har gjort som personlig udpeget repræsentant for statsministeren i den dansk-tyske arbejdsgruppe.
Der har været en lang række ønsker om at få løst de problemstillinger, der var angående de dansk-tyske grænsegængere, og man har lavet et meget flot stykke arbejde.
Den eneste knast, der er blevet nævnt i forbindelse med lovforslaget, er den knast, hr. Frank Aaen var inde på her til sidst, nemlig diskussionen om tilbagevirkende kraft eller ej.
Det er sådan, at jeg – ikke fordi jeg har siddet og kedet mig, men for min egen interesses skyld – har ledt efter, om der i forbindelse med vedtagelsen af lovforslag nr. L 119, hvor de nuværende regler blev indført, var nogen, der problematiserede eller spurgte om det.
Det kan selvfølgelig være, at jeg har overset noget i min gennemlæsning, men mig bekendt var der ikke nogen, der tog den problemstilling op.
Derfor er der for mig at se ingen tvivl om, at vi i fællesskab bærer ansvaret for, at der er sket
en utilsigtet stramning af skattereglerne, og derfor har det også været væsentligt for mig at få gennemført og vedtaget denne lovændring inden sommerferien, så de studerende, der måtte rejse ud fra og med sommeren i år for at gennemføre en del af deres studier i udlandet, har klarhed over, hvilke skatteregler der gælder for dem.
Men det er selvfølgelig et spørgsmål om at få den bedst mulige effekt ud af den måde, man bruger skatteydernes penge på, og derfor har vi fra regeringens side valgt at fremsætte et lovforslag, som tager fat om problemstillingerne og sørger for, at de bliver løst fremadrettet.
Jeg håber på en fuldstændig opbakning bag lovforslaget, og jeg anser det ikke for at være helt umuligt.
Inger Støjberg (V), 2006-04-27:
Nu siger fru Elisabeth Geday, at hun er meget glad for, at jeg endelig sprang ud af skabet og erklærede, at vi ikke vil bevilge flere penge til fødevarekontrolområdet.
Jeg er ikke sprunget ud af noget skab for at sige, om vi vil bevilge flere penge til fødevarekontrollen eller ej.
Næh, det, der er blevet sagt, er, at vi vil undersøge fødevarekontrollen, vi vil undersøge, hvor det halter.
Fru Elisabeth Geday må da også være mere interesseret i, at tingene bliver rettet op, være mere interesseret i, at vi får de tilsyn udført, som skal udføres, end i, hvor mange millioner der bliver puttet ind i systemet.
Der er problemer med styringen af fødevarekontrollen, er jeg ret sikker på.
Dem vil jeg gerne nu have lokaliseret, og så vil jeg gerne have dem løst, så det her er jo for forbrugernes skyld.
Det andet er jo sådan en pseudopolitik, hvor man bare siger, at hvis der sendes flere penge, så lever de lykkeligt til deres dages ende.
Elisabeth Geday (RV), 2006-04-27:
Jeg glæder mig jo over, at fru Inger Støjberg langt om længe sprang ud af skabet og fortalte sandheden: Venstre er ikke indstillet på at give flere penge til at få rettet op på forholdene i fødevarekontrollen.
Jeg vil godt bare lige give fru Inger Støjberg et illustrativt tal: I Malmø skal hver tilsynsførende gennemføre 218 besøg om året.
I København skal en tilsynsførende gennemføre 308 besøg om året.
Det er præcis den samme EU-lovgivning om egenkontrol, EU's hygiejneforordning, de to lande forvalter.
Det er altså den samme lovgivning, vi har i de to lande, når det gælder fødevarekontrol.
Jeg spørger mig selv: Hvordan er det overhovedet muligt, at vi kan have to så forskellige tal, når det gælder præcis den samme lovgivning?
Det kunne jeg godt tænke mig, at fru Inger Støjberg gav mig et svar på, og så tilkendegav, at det måske alligevel allerede nu kunne konstateres, at der er et problem med ressourcerne i fødevarekontrollen.
Inger Støjberg (V), 2006-04-27:
Jeg kan i hvert fald allerede nu sige til fru Elisabeth Geday, at vi jo skal behandle det her beslutningsforslag efterfølgende.
Det er jo sådan set det, fru Elisabeth Geday henviser til, og hvor oppositionen vil afsætte 60 mio. kr. ekstra.
Jeg synes, det er et meget interessant tal, altså hvor man sådan lige har det – 60 mio. kr. – fra, hvordan man lige har regnet ud, at det skulle være 60 mio. kr.
Det er sådan, at vi, regeringspartierne og Dansk Folkeparti, har forpligtet os til nu at lave en undersøgelse af fødevarekontrollen.
Så må man jo efterfølgende se, om det kræver nye penge, eller om det kræver omlægninger af fødevarekontrollen.
Jeg vil bare gerne påpege, at jeg tror, at der er problemer med styringen af selve fødevarekontrollen, og jeg tror, at vi kommer meget, meget langt ved at få lavet den her undersøgelse og måske få ændret nogle ting og dermed få gjort fødevarekontrollen mere up to date, end den er nu.
For der er nogle problemer, og de skal løses, men de skal ikke løses via et beslutningsforslag i dag.
Elisabeth Geday (RV), 2006-04-27:
Jeg vil da godt have lov at fortsætte i forlængelse af hr. Per Clausen, for vores største kritik af den såkaldte tipunktsplan og den aftale, der blev indgået før påske, er, at de eneste nye penge, der er i det her, er penge til to nye opgaver, som Fødevarestyrelsen og fødevarekontrollen har fået, nemlig madpolitiet og fugleinfluenzaen.
Jeg kunne da godt tænke mig at spørge fru Inger Støjberg: Er Venstre indstillet på at bevilge de nødvendige ressourcer ved de kommende finanslovforhandlinger til at få genoprettet den almindelige fødevarekontrol, altså at få rettet op på de nedskæringer, der har været af fødevarekontrollen siden 2001?
Inger Støjberg (V), 2006-04-27:
Nu siger hr. Per Clausen, at han er bange for at fremlægge sine ideer, for så bliver de simpelt hen taget af regeringen og Dansk Folkeparti, og så bliver de gennemført.
Nu vil jeg så sige til hr. Per Clausen: Det kunne nu engang være en fordel, for ellers kan man ikke sige, at hr. Per Clausens og Enhedslistens ideer sådan har det med at blive gennemført her i Folketinget.
Så angriber hr. Per Clausen, at der nu bliver afsat penge til den her plan, altså at det er et særskilt problem, at man ud over tipunktsplanen og ud over den her gennemgribende undersøgelse af fødevarekontrollen også finansierede det.
Det går noget ud over min forstand, at det lige pludselig er blevet et problemfelt i sig selv, at regeringen og Dansk Folkeparti finansierer de forslag, de lægger frem.
Næh, det, der jo netop er vigtigt, er, at vi, når vi lægger nogle planer frem, når vi lægger nogle handlingsplaner frem, når vi lægger frem, hvilke undersøgelser vi vil have foretaget, også finansierer det, for så ved man netop, at man kan regne med de ting, der bliver lagt frem fra regeringens og fra Dansk Folkepartis side, og de aftaler, som vi indgår.
Per Clausen (EL), 2006-04-27:
Det er jeg lidt betænkelig ved at gøre, for sidst jeg gjorde det over for forbrugerministeren, indgik han dagen efter en aftale med Dansk Folkeparti uden at snakke med andre.
Så det har jeg ikke så stor tiltro til.
Men det, som var min afgørende pointe i det her, var bare at få understreget, at realiteten jo er, at det meget drama op til påsken ikke førte til nogen ændring.
Sagen er, at regeringen og Dansk Folkeparti har solgt den samme plan to gange, og det er selvfølgelig dygtigt gjort.
Jeg har spurgt forbrugerministeren, om han kunne bekræfte, at der ikke var nogen forskel.
Han svarede, at det kunne han ikke, for der var jo det med, at man lige fik fugleinfluenzaen puttet ind, og at man så afsatte penge til det, man i forvejen havde aftalt at gøre.
Men det havde man nok fundet ud af alligevel.
Der var ingen forskel, og det bør Venstre og Det Konservative Folkeparti jo være stolte af, fordi det lykkedes at tilfredsstille Dansk Folkeparti ved hjælp af billig smiger og endnu billigere portvin.
Inger Støjberg (V), 2006-04-27:
Den i gåseøjne gamle tipunktsplan, som var 14 dage ældre end den aftale, der blev indgået omkring påske, er selvfølgelig en del af den samlede aftale, der blev indgået imellem regeringen og Dansk Folkeparti.
Det er jo en selvfølge, for tipunktsplanen var netop en meget slagkraftig og meget handlekraftig plan.
Derfor skal man selvfølgelig ikke bare lægge det til side.
Derudover blev der også aftalt en gennemgribende undersøgelse af fødevarekontrollen og andre elementer.
Så det er klart, at tipunktsplanen indgår i det, men jeg er meget, meget glad for at høre, at selv Enhedslisten bakker op om en række af punkterne i den her plan, for det vil så betyde, at den vil få en langt bredere tilslutning i Folketinget, end man ellers kunne være bange for den fik.
Så det takker jeg hr. Per Clausen og Enhedslisten for mange gange, og jeg vil da glæde mig til, at hr. Per Clausen måske ligefrem vil uddybe, hvilke ting vi vil kunne samarbejde om.
Per Clausen (EL), 2006-04-27:
Jeg synes nu stadig væk, at fru Inger Støjberg mangler at svare på, hvad forklaringen er på, at USA kræver en mere effektiv fødevarekontrol, end der kræves i Danmark.
Det synes jeg ikke vi fik noget svar på.
Det andet, jeg så vil sige, er, at jeg jo ikke vil benægte, at der i tipunktsplanen er enkelte fornuftige forslag, selv om de er utilstrækkelige, for i hvert fald et par af dem havde Enhedslisten foreslået 14 dage eller 3 uger før, at Dansk Folkeparti og regeringen blev enige om dem.
Men når det er sagt, vil fru Inger Støjberg så ikke også erkende, at efter at man lavede den aftale, blev der afsløret en lang række skandaler, der viste, at tingene var meget værre, end vi troede dengang?
Det fik Dansk Folkeparti til at stille en række nye krav.
Og er det så ikke bare fuldstændig rigtigt, at det, der kom ud af de dramatiske forhandlinger op til påske, intet nyt var, så det, man har, altså er den gamle tipunktsplan?