Ole Stavad (S), 1999-11-12:
Beslutningsforslaget går ud på, at regeringen opfordres til at fremsætte forslag om ændring af de skatteretlige successionsregler - den nuværende kreds af successionsberettigede personer udvides til også at omfatte nære medarbejdere i en virksomhed.
Det foreslås konkret, at udvidelsen skal gælde for medarbejdere, der har været ansat i virksomheden i mindst 5 år og har ydet en væsentlig arbejdsindsats forstået som en gennemsnitlig daglig arbejdsindsats på mindst 3-4 timer inden for de seneste år, f.eks. 3 år.
Beslutningsforslaget tager udgangspunkt i en af de ideer, som er omtalt i generationsskifteudvalgsbetænkning nr. 1374 fra august måned i år, og for god ordens skyld skal jeg nævne, at det ikke er et forslag, som er anbefalet af et flertal i udvalget.
Succession vil som bekendt sige, at der ved salg af en virksomhed ikke udløses avancebeskatning eller beskatning af genvundne afskrivninger, og at køber indtræder i sælgerens skattemæssige stilling.
Den latente skat udløses først, når køberen selv senere afstår aktiverne, hvis ikke skatten yderligere udskydes endnu en gang.
Lad mig starte med at sige, at regeringen finder, at det er af stor vigtighed, at der er gode rammevilkår for dansk erhvervsliv.
Som det fremgår af den helt nye redegørelse om erhvervsbeskatningen, er regeringen særdeles optaget af omlægninger i erhvervsbeskatning, som yderligere kan forbedre disse rammevilkår.
Derimod er vi særdeles skeptiske over for at indføre nye særregler.
Det er principielt en forkert vej at gå.
Et godt skattesystem er jo efter min opfattelse, at der ikke er komplicerede, forvridende særregler af den ene eller anden art, som gør skattesystemet svært at gennemskue, og som forvrider de erhvervsmæssige dispositioner.
En afgørende forudsætning for at overveje særordninger for at lette generationsskifte af virksomheder må være, at lettelsen i det mindste skal komme enten virksomheden eller køberen til gode.
Det fremsatte beslutningsforslag går ud på at give en medarbejder mulighed for at overtage en virksomhed ved succession, altså at overtage sælgerens udskudte skatter.
Men det er mere end usikkert, om det overhovedet forbedrer køberens muligheder for at føre virksomheden videre.
Det modsatte kan lige så vel være tilfældet.
Køber stilles uændret, idet prisen for virksomheden fastsættes ud fra, hvad købers krav til afkast er, og dette krav er et efterskat-krav, som er det samme med og uden succession.
En af ulemperne for køberen ved succession er, at køber indtræder i sælgerens afskrivningsforløb, således at han får lavere afskrivningsgrundlag, end han ville have fået uden succession. Når køberen ikke afskriver så meget, mister han en likviditetsfordel.
Det er derimod sælgeren, der har fordel af, at skatten udskydes videre til køber.
Sælgeren vil altså have sine egne penge ud ved salget, men ser gerne, at det offentlige fortsat lader sine udskudte skatter stå rentefrit i virksomheden og ofte på et mere usikkert grundlag.
Et sådant forslag har jeg svært ved at se det erhvervspolitiske og samfundsøkonomiske sigte med.
Man kan selvfølgelig have sine politiske grunde til at foreslå skattelettelser for sælger, men det er helt udokumenteret, når man forsøger at påstå, at succession for medarbejdere er et egnet middel til at sikre videreførelse af en virksomhed.
Hvem kan sandsynliggøre, at den foreslåede afgrænsning af dem, der kommer med ind under successionsreglerne, vil omfatte den eller de personer, som er bedst egnede til at føre virksomheden videre?
For mig at se er det umuligt at foretage en afgrænsning, der opfylder forudsætningen om, at den bedst egnede skal drive virksomheden videre.
Hvem er de bedst egnede?
Det kan da både være næste generation, en medarbejder, eller en person udefra, afhængigt af den konkrete situation.
Lad mig slå fast, at regeringens synspunkter er: At vi skal have gode rammevilkår for vore virksomheder, også på skatteområdet.
At vi skal undgå komplicerede og forvridende særregler.
Og skal vi under skattereglerne understøtte generationsskifter, så skal det være erhvervs- og samfundsmæssigt begrundet og dermed tilfalde køberen.
CD's forslag lever ikke op til de præmisser, og regeringen må derfor afvise beslutningsforslaget.