Kim Behnke (FP), 1997-10-28:
Jeg skal bestemt også takke for den debat, vi har haft, og blot samle nogle enkelte ting op; først og fremmest den personalemangel, som vi kan komme til at opleve.
Se hvis vi skal have bygget en ny bro, eller hvis vi skal have lagt nogle flere kilometer asfalt ud i Danmark, har vi den mulighed, hvis ikke vi har arbejdskraften i Danmark, at vi altid kan låne den i et andet land.
Men lige præcis på dette område er det sådan, at en lang række andre lande har de samme problemer som Danmark, og det vil altså sige, at der ingen overflod er af disse teknikere. Rent faktisk vil det for en lang række af de øvrige europæiske lande være sådan, at de sidder i en dobbelt klemme, fordi introduktionen af euroen betyder, at i de lande skal alle banker, kasseapparater, og jeg ved ikke hvad, rundt omkring omprogrammeres, så man kan begynde at regne i euro i stedet for i lire, escudos, pesetas eller tyske D-mark. Derfor vil mange af vores nabolande altså næppe være forsyningsdygtige, hvis vi spørger om at få arbejdskraft derfra, fordi vi får mangel i Danmark.
Der har været en del diskussion om, hvorvidt ministeren har fremhævet det med dette særlige klistermærke
, og det er selvfølgelig også relevant, eftersom der for bare 14 dage siden var en artikel, hvor man havde været ude og spørge i et af de større edb-varehuse, om det udstyr, der blev solgt dér, var sikret mod år 2000-problemer, og hvor sælgerne måtte sige, at det anede de da ikke.
Så der er ingen tvivl om, at der er brug for, at det nye udstyr, der bliver solgt, er forsynet med et sådant klistermærke, så kunderne kan være sikre på, at de ikke bogstaveligt talt køber katten i sækken.
Dér, hvor vi for alvor får problemer, er jo ikke med det nye udstyr, men med alt det gamle, der står rundt omkring og stadig væk løser forskellige opgaver, specielt alt det udstyr, som ikke har fysisk form af en computer, som vi alle sammen forestiller os den ser ud, men er pakket ind i alle mulige andre former for elektronik.
At det ikke kun er i Danmark, man interesserer sig for det her problem, viser sig jo ved, at The Economist, som ikke er et hvilket som helst blad, faktisk brugte sit oktobernummer her i 1997 til et helt særtillæg lige præcis om de problemer, vi har diskuteret i dag.
Så det er ikke det bare hysteri.
Derfor irriterede det mig også utrolig meget, at et så velanskrevet foretagende som Ingeniøren den 8. august her i 1997 havde en leder under overskriften »Stop hysteriet om år 2000«, hvor de et stykke nede i lederen skriver: »Vi bliver simpelt hen trætte af at høre om det, og mange vil i deres stille sind mene, at det er alt for overdrevet til at kunne være sandt.«
Altså at et forum som »Ingeniøren« videreformidler et sådant synspunkt tyder jo på, at der er behov for endog en meget kraftig informationskampagne.
Mange af dets læsere er jo de folk, der skal løse disse problemer, og hvis de får bibragt den opfattelse, at det bare er noget hysteri, tager de grundigt fejl.
Det slutter sin leder med den overvejelse,
at det jo kunne være, at det i virkeligheden bare er noget, softwarehusene har fundet på for at få en større markedsandel, men dér skulle vi hilse at sige, at det bestemt ikke er tilfældet.
Det er et meget stort og alvorligt problem, og mange softwarehuse havde nok været det problem foruden, for da de leverede udstyr tilbage i 1970'erne og begyndelsen af 1980'erne, havde de da ikke en forventning om, at kunderne pludselig skulle vende tilbage i 1998 og stille krav om at få det hele repareret og lavet om.
Ministeren var inde på, at når det gjaldt Skatteministeriet, havde man styr på tingene.
Det håber jeg er korrekt.
I denne sommer var meldingen ellers den, at der i øjeblikket var 75 mand plus eksterne konsulenter i gang i
Skatteministeriet for at få dets computere opgraderet
Det forlyder ikke, om de er blevet færdige endnu.
Det er også sådan, at specielt når det gælder Undervisningsministeriet, er man end ikke engang gået i gang med en kortlægning endnu.
I Arbejdsministeriet, og vi har oven i købet ministeren til stede, hævdes det, at hele AF-systemet skal udskiftes, og at der er fastlagt en eller anden køreplan, men man er ikke gået i gang endnu, og når det gælder Erhvervsministeriet, har hele sagsbehandlingen omkring journaler osv. heller ikke fundet sin løsning endnu.
Så der er nok af opgaver at tage fat på, og derfor glædede det mig selvfølgelig, at ministeren gjorde den afsluttende bemærkning, at de ledere, der ikke lever op til deres ansvar, skal gå af.
Jeg går ud fra, at det så også gælder den regering, der sidder i januar år 2000 og ikke har påtaget sig sit ledelsesansvar.