runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Først vil jeg gerne slå fast, at det, det drejer sig om, er at prøve at undgå, at der bliver krig.
Vi arbejder alle for at undgå, at der bliver krig.
Det er jo først og fremmest op til Saddam Hussein selv, han kan undgå nogen som helst form for reaktioner fra det internationale samfunds side så let som ingenting, nemlig ved at han bare opfylder de forpligtelser i FN's Sikkerhedsråds resolutioner, han har påtaget sig tidligere.
Så i virkeligheden burde hr. Villy Søvndal interessere sig for, hvordan vi får Saddam Hussein til at rette sig efter kravene fra det internationale samfund.
Det er den danske regerings holdning, at nu drejer det sig om at lægge et maksimum af pres på Saddam Hussein for at sikre, at han bliver afvæbnet, men at han bliver afvæbnet fredeligt, og jo stærkere pres vi lægger på ham nu, desto større er chancen for at undgå krig, fordi så vil Saddam Hussein forstå, at nu skal han rette sig efter det, som FN har besluttet.
Villy Søvndal (SF), 2003-01-22:
En skæbnesvanger krig mod Irak rykker efter alt at dømme
stadig nærmere.
Den amerikanske præsident, George W. Bush, udtalte i går, og jeg citerer fra Ritzau: »Det står stadig klart for mig, at Saddam Hussein ikke gennemfører en afvæbning, og at tiden er ved at være udløbet.«
Det bliver en blodig affære.
Carnegieinstituttet, som vi besøgte i New York som FN-delegerede,
siger, at man skal forestille sig en situation, hvor man skal ind og slås i Baghdad fra hus til hus, ind og finde en mand, der har fem gengangere, i en by med 6 millioner indbyggere, hvoraf alle mænd er bevæbnede.
Derfor synes jeg, det er vigtigt at gøre, hvad man kan, og mit spørgsmål er derfor til den danske regering: Hvilke initiativer vil den danske regering tage for at undgå katastrofen?
»Hvilke initiativer vil den danske regering tage for at prøve at forhindre, at USA indleder en krig mod Irak i umiddelbar forlængelse af våbeninspektørernes afrapportering den 27. januar 2003?«
Det er jo rart, at Bush ved, at han har en sikker ven og fortaler, nemlig i den danske statsminister, og at uanset, om han bryder international lov, så er det helt sikkert, at ikke alene Blair i England, Sharon i Israel, men også Fogh vil stå bag, at alt andet end at stå bag det her er et udtryk for en slaphed, der styrker Saddam Hussein.
Altså magen til vrøvl - undskyld -
synes jeg, at man skal lede længe efter.
Jeg må sige til statsministeren, at der foregår en international debat, hvor statsledere i EU-kredsen siger:
Regn ikke med, at vi vil støtte en krig mod Irak.
Der er amerikanske senatorer, f.eks. Ted Kennedy i dag, der advarer imod en krig af tre grunde.
De siger, at det vil betyde, at USA kommer i et voldsomt modsætningsforhold til verden, siger, at det vil betyde, at terroren vil eksplodere i verden, og siger, at det splitter det amerikanske folk.
Hvis de mange europæiske ledere, de syv ud af ti amerikanere, der er modstandere af en krig uden FN, virkelig er slaphedens regimente, så tilmelder jeg mig gerne slaphedens regimente, for så er det noget klogere end statsministerens buldren.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Vi vil altså først tage stilling til, hvad der skal ske, når vi har set rapporten fra våbeninspektørerne.
Når den rapport er udarbejdet, skal den som bekendt diskuteres i FN's Sikkerhedsråd.
Men jeg synes da, det er fuldstændig urimeligt at gå ind og kræve, at vi skal tage stilling til en rapport, hvis indhold vi endnu ikke kender. Det må da være rimeligt og fair over for våbeninspektørerne, at de gør deres arbejde og laver deres rapport, og så tager vi stilling, når vi ser den.
Det er, som om hr. Holger K. Nielsen og hr. Villy Søvndal og måske også fru Margrete Auken har taget stilling på forhånd uden at kende indholdet af rapporten fra våbeninspektørerne. Så skal jeg sige til hr. Jesper Langballe, at jeg har
det forhold til Folketinget og Folketingets forretningsorden, at jeg tager det sure med det søde, og hvad der måtte komme her i Folketingssalen.
Villy Søvndal (SF), 2003-01-22:
»Er der efter statsministerens opfattelse hjemmel i FN-pagten til at indlede et amerikansk angreb på Irak uden Sikkerhedsrådets sanktionering?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Det, jeg kan bekræfte, er det, som jeg svarede til sidst i min besvarelse, nemlig at de relevante myndigheder er blevet enige om, at der ikke iværksættes aktive udsendelsesforanstaltninger i den slags sager, så længe Statsadvokatens undersøgelse er i gang.
Så spørger hr. Klaus Hækkerup, hvornår Statsadvokatens redegørelse er blevet oversendt til en eller anden myndighed.
Det er jeg ikke i stand til at svare på.
Klaus Hækkerup (S), 2003-01-22:
Vil det sige, at jeg skal forstå besvarelsen på den måde, at den oplysning, der er givet, om, at man forsøger at presse den pågældende ud ved at fratage ham alle penge til kost, tøj og transport, er forkert, og at man i stedet vil beholde ham i landet, indtil man har taget stilling til, om der skal rejses sigtelse mod ham eller ej? Jeg vil så godt spørge, hvornår statsadvokaten har fået sagen oversendt.
Det har jo lidt betydning for at belyse, hvor hurtigt man behandler den slags sager, og hvor hurtigt man dermed får taget stilling til, om der skal ske sigtelse eller ej.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Hr. Klaus Hækkerup spørger til to konkrete sager.
Med hensyn til den irakiske hærchef redegjorde den fungerende justitsminister i sidste måned her i salen for, hvorfor hærchefen blev arresteret og sigtet den 19. november, og jeg har intet nyt at føje til den besvarelse. For så vidt angår den omtalte sag om en mand fra Burundi, kan jeg på grundlag af oplysninger fra Justitsministeriet oplyse, at Statsadvokaten for særlige internationale straffesager har fået oversendt sagen til undersøgelse, og jeg kan i øvrigt forstå, at de relevante myndigheder foranlediget af sagen om manden fra Burundi er blevet enige om, at der ikke iværksættes aktive udsendelsesforanstaltninger i den slags sager, så længe Statsadvokatens undersøgelse er i gang.
Klaus Hækkerup (S), 2003-01-22:
»Vil statsministeren oplyse, hvorfor den krigsforbrydermistænkte tidligere irakiske hærchef Nizar al-Khazraji blev arresteret og sigtet den 19. november 2002
og dermed forhindret i at udrejse, medens Udlændingestyrelsen prøver at presse den afrikaner, der er mistænkt for krigsforbrydelser og kendt som »manden fra Burundi«, til at forlade landet ved at fratage ham alle penge til kost, tøj og transport?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Det sidste kan jeg absolut bekræfte, men det første må jeg klart afvise.
Der ligger ikke i min formulering en accept af, at så gør vi det bare alligevel, som hr. Villy Søvndal fik det udlagt til.
Jeg har klart sagt, og jeg gentager det gerne, at hvad der end måtte være nødvendigt at foretage af skridt for at sikre, at Saddam Hussein overholder FN-resolutionerne, så skal det være forankret i FN.
Det, jeg bare ikke vil låse mig fast på, er den juridiske model for den forankring, fordi man i fortiden har brugt så mange forskellige, og så synes jeg, det vil være helt tosset i en fase, hvor det gælder om at have maksimum af pres på Saddam Hussein, at låse sig fast på bestemte modeller.
Det er alene det, der ligger i det.
Jeg gentager: Det er klart regeringens opfattelse, at hvad der end skal foretages, skal det være forankret i FN.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2003-01-22:
Tak for det sidste svar, som jeg egentlig synes gjorde det meget tydeligt, hvor statsministeren står i denne her debat, og der er jo ikke noget forkert i at have et standpunkt, vil jeg gerne sige til statsministeren; jeg vil bare konstatere, at det er et helt andet standpunkt end det, franskmændene har og det tyskerne har.
Det er også legitimt nok.
Derfor er det jo heller ikke nogen ond beskyldning, at statsministeren befinder sig i nærheden af Blair og Bush og Sharon, de allierede i det her spørgsmål.
Sådan er virkeligheden simpelt hen bare.
Når statsministeren nemlig siger, at det ville være ønskeligt med en ny FN-resolution, så er bisætningen, der aldrig kom: men kan det ikke lade sig gøre, så giver vi grønt lys til, at det sker alligevel.
Det er vel hensigten med den meget indirekte sætning, statsministeren sagde, for ellers ville statsministeren have sagt det tydeligt: Det ville være illegitimt, og vi vil advare imod fra dansk side, at man indleder en krig uden en ny FN-beslutning.
Det sagde statsministeren ikke, og jeg tror, statsministeren vælger sine ord med omhu.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Der skal da ikke være nogen tvivl om, at det er min klare opfattelse, at det for tydelighedens skyld ville være ønskeligt, såfremt yderligere skridt skal tages, at det er baseret på en ny FN-resolution
, men når jeg bruger den formulering, er det, fordi man jo rent faktisk i fortiden har brugt forskellige andre redskaber.
Vi har nu en situation her, hvor det drejer sig om at opbygge et maksimum af pres på Saddam Hussein, så han forstår, at han ikke kan lege kispus med det internationale samfund.
For at undgå krigen er det vigtigt, at han forstår, at det er alvor, og at det kan gå galt for ham, hvis ikke han retter sig efter det internationale samfund, for så tror jeg nemlig, at han vil rette sig efter det.
Vi kan også se, at den tidligere regering tilbage i 1998 har baseret dansk deltagelse i en Irakaktion på andet end en ny resolution i FN's Sikkerhedsråd.
Så det er set før.
Jeg synes måske, det er det klareste, hvis man gør det, men jeg synes bare ikke, man på nuværende tidspunkt skal svække presset på Saddam Hussein ved at låse sig fast på bestemte modeller.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-01-22:
Det er da korrekt, at der skal holdes et møde, og det er da også korrekt, at der skal laves en analyse af det, våbeninspektørerne kommer tilbage med, men det afgørende spørgsmål er jo: Er afholdelse af et møde et tilstrækkeligt grundlag for at argumentere for, at man forbliver på FN-sporet og går i krig på det grundlag, eller skal der en ny resolution til?
Det er jo det, hele debatten går på.
Konflikten mellem Frankrig og USA går jo ikke mindst på spørgsmålet, om der skal vedtages en ny resolution, hvorved der vil blive mulighed for, at Frankrig nedlægger veto.
Det er også det, Tyskland siger.
Hvor står den danske regering?
Villy Søvndal (SF), 2003-01-22:
Jeg synes, statsministeren igen gjorde sig umage med at snakke udenom det centrale spørgsmål, som diskuteres i hele verden i øjeblikket.
Det er selvfølgelig ikke, fordi statsministeren ikke kan forstå.
Det nægter jeg at tro på.
Det er, fordi statsministeren ikke vil svare.
Det er så i orden.
For det afgørende spørgsmål er jo i virkeligheden meget enkelt.
Statsministeren sagde, at det skal afgøres, om der er det tilstrækkelige grundlag, yes.
Hvad er spørgsmålet så?
Hvem skal afgøre det?
Hvem skal afgøre, om der er det tilstrækkelige grundlag for at føre krig?
Skal én magt afgøre det i en verden, hvor statsministeren, hvilket jeg synes er flot, har argumenteret for international ret, og at magt ikke nødvendigvis er ret?
Eller skal det afgøres af det forum, verdenssamfundet har aftalt skal løse konflikter, nemlig FN's Sikkerhedsråd?
Det er ikke et spørgsmål om at tilbagerapportere dertil.
Det er et spørgsmål om, hvem der skal tage den aktive beslutning om krig.
Og spurgt lidt modsat: Er det ikke også statsministerens opfattelse, at det ville være et brud på samtlige regler, hvis én magt alene kan vælge at udløse en krig uden om de spilleregler, verdenssamfundet har aftalt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Til hr. Holger K. Nielsens spørgsmål må jeg jo svare det samme, som jeg nu efterhånden har svaret ganske mange gange, og jeg gjorde det også i svaret på hr. Villy Søvndals spørgsmål, hvor jeg sagde: Samtidig er det klart, at vi først skal tage stilling til, om der er tilstrækkelig juridisk grundlag for en eventuel militær aktion mod Irak, når vi kender de nærmere omstændigheder for en sådan eventuel beslutning. Det har bl.a. noget at gøre med, at vi endnu ikke kender rapporten fra våbeninspektørerne, som jo må indgå med vægt, når man skal tage stilling til: Overholder Saddam Hussein Sikkerhedsrådets resolutioner?
Hvis ikke, hvor er det så han bryder dem?
Og hvad er så det juridiske grundlag?
Hr. Villy Søvndal stiller igen disse hypotetiske spørgsmål om, hvis nu USA gør sådan, eller hvis nu USA gør sådan, hvad vil den danske regering så gøre.
Det skete bl.a. på FN's generalforsamling i efteråret, hvor præsident Bush jo gjorde det klart, at USA ville forfølge det, der hed det multilaterale spor, FN-sporet.
Så vil jeg minde om, at der jo under alle omstændigheder bliver et møde i FN's Sikkerhedsråd, for FN's våbeninspektører afleverer en rapport den 27. januar, og den skal gøres til genstand for drøftelse i FN's Sikkerhedsråd.
Så der bliver et møde i Sikkerhedsrådet.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-01-22:
Det er en smule i forlængelse af hr. Villy Søvndals spørgsmål.
At det skal være forankret i FN er jo en banalitet.
Det mener alle jo det skal.
Det afgørende spørgsmål er, hvordan det skal være forankret i FN's Sikkerhedsråd, og det er jo derfor, vi kommer til spørgsmålet: Mener den danske regering, at der ligger et legalt grundlag til at føre en krig udelukkende på 1441, eller mener den danske regering, at der skal en ny sikkerhedsresolution til, før USA kan gå i krig og stadig væk leve op til FN-kravene?
Villy Søvndal (SF), 2003-01-22:
Da statsministeren ikke svarede på mit spørgsmål, skal jeg forsøge igen.
Jeg kan godt den amerikanske tese om, at det skal være forankret i FN's Sikkerhedsråd.
Det var ikke det, der var spørgsmålet til statsministeren.
Spørgsmålet er følgende: Hvis nu USA vælger at konkludere efter våbeninspektørernes rapport den 27. januar, at de finder, det er nødvendigt at gå i krig mod Irak, forudsætter det så, at man vender tilbage til FN's Sikkerhedsråd og der får et ja til at gå i krig, vel vidende at det kan være en besværlig vej, fordi Frankrig, Tyskland og Kina formentlig vil sige nej?
Eller kan USA efter statsministerens opfattelse selv fuldstændig frit vælge at fortolke uden om FN's Sikkerhedsråd, at nu er der en situation, der berettiger til krig?
Det er afgørende spørgsmål.
Det forstår jeg ikke at statsministeren ikke vil svare tydeligt på.
Jeg synes, det er meget nemt at svare tydeligt på.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Til fru Margrete Aukens spørgsmål kan jeg klart svare, at selvfølgelig gælder de internationale regler for alle.
Det er derfor, det er en international lov.
Danmark har som et lille land en stærk interesse i, at staternes adfærd i verden er reguleret af en international lov, så det ikke bare bliver den stærkes ret på den svages bekostning.
Det er klart vores grundfilosofi; det siger sig selv.
Det er også derfor, jeg hele tiden vender tilbage til, at hvad der end måtte skulle tages af skridt for at sikre, at Saddam Hussein efterlever, hvad det internationale samfund rent faktisk har vedtaget i FN's Sikkerhedsråd, så skal sådanne skridt være forankret i FN's Sikkerhedsråd.
Der har der jo i tidens løb været mange forskellige former i FN's Sikkerhedsråd.
Men jeg mener, det er afgørende i respekten for international lov og ret, at sådanne skridt er forankret i FN's Sikkerhedsråd.
Margrete Auken (SF), 2003-01-22:
Statsministeren har, tror jeg, Folketingets eller i hvert fald vores fulde opbakning til at sige, at Saddam Hussein skal respektere FN's regler.
USA har indimellem et noget vilkårligt forhold til den internationale lovgivning.
Folketingets Præsidium besøgte faktisk Kongressen her i efteråret, og der havde vi en samtale med formanden for Huset, som ganske klart sagde, at USA ikke skulle lade sig begrænse af andet end USA's egne interesser.
Men det er meget vigtigt for os at vide, om det er den danske statsministers holdning, at de internationale regler selvfølgelig også gælder for USA.
Det vil sige, at de regler, der gælder for Saddam Hussein, naturligvis også efter regeringens opfattelse gælder for USA.
Villy Søvndal (SF), 2003-01-22:
Jeg var til stede, da FN's Sikkerhedsråd i New York diskuterede Irak-resolutionen.
Den gang var en af de helt store diskussioner: Hvem skal våbeninspektørerne rapportere tilbage til?
Der var et amerikansk ønske om, at de rapporterede tilbage til den amerikanske administration.
Det modsatte Sikkerhedsrådet sig og sagde: Selvfølgelig skal man tilbagerapportere til Sikkerhedsrådet.
Jeg synes så, at den principielle og vigtige ting, statsministeren skal tage stilling til, er: Betyder det, statsministeren sagde i sit svar, at forudsætningen for magtanvendelse er en ny beslutning i FN's Sikkerhedsråd?
Det er det helt, helt, helt, helt afgørende spørgsmål.
Eller mener statsministeren, at resolution 1441 giver USA ret til at handle uden at vende tilbage og få et mandat fra FN's Sikkerhedsråd?
Det er det centrale spørgsmål.
Der vil jeg godt have, at ministeren giver et meget klart svar.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Svaret er meget klart.
Sikkerhedsrådet har i den resolution, der har nummer 1441, bl.a. med henvisning til Sikkerhedsrådets tidligere afgivne bemyndigelse til med alle midler at sikre Iraks efterlevelse af Sikkerhedsrådets resolutioner, i realiteten opdateret sin egen tidligere bemyndigelse til magtanvendelse.
Resolution 1441 udgør en styrkelse og præcisering af det grundlag for anvendelse af militære forholdsregler mod Irak, der allerede forelå i de tidligere resolutioner, ikke mindst resolution 678, som er fra november 1990.
Men samtidig er det klart, at vi først kan tage stilling til, om der er et tilstrækkeligt juridisk grundlag for en eventuel militær aktion mod Irak, når vi kender de nærmere omstændigheder for en sådan eventuel beslutning, og der vil jeg godt gentage, at regeringen lægger stor vægt på, at denne sag fortsat er forankret i FN-sporet.
Hvis det viser sig, at Irak har krænket sine internationale forpligtelser, så må sagen drøftes i FN's Sikkerhedsråd.
Villy Søvndal (SF), 2003-01-22:
Den danske udenrigsminister gjorde sig for nylig til talsmand
for, at internationale konflikter skulle reguleres af international ret, altså at Danmark havde en meget stor interesse i, at konflikter bliver reguleret af et sæt internationale spilleregler.
I SF er vi meget enige i det grundsynspunkt.
Statsministeren bekendte sig også til det under det forrige spørgsmål.
Så langt går enigheden.
Derfor vil jeg spørge statsministeren, om han mener, at der er hjemmel i FN-Pagten for USA til efter våbeninspektionens afrapportering den 27. januar eventuelt at indlede et angreb på Irak.
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-22:
Jeg er lidt interesseret i at vide, om det, der står i finansloven rent faktisk har nogen praktisk betydning, om det står til troende, hvad den regering og det flertal, der står bag aftaler omkring statslige udflytninger af arbejdspladser,
siger, for man har jo besluttet sig for, at der kommer et lovforslag i Erhvervsudvalget, der handler om oprettelse af en ny sikkerhedsstyrelse.
Det drejer sig så om, hvor den skal placeres.
Der har man udtalt, at der skal være fokus på Jylland i den forbindelse, men jeg har selvfølgelig noteret mig, at diverse dagblade har bragt historier, der går på, at Sikkerhedsstyrelsen ikke skal placeres i Jylland.
Det er jo ikke så lang tid siden, den blev vedtaget.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-01-22:
Ja, det er jo et emne, der vises stor interesse.
Og jeg kan se, at Socialdemokratiet både har Nordjylland, Sydsjælland og Fyn på plads til ministerens besvarelse af det her spørgsmål.
Jeg kan sige, at det ikke fremgår af finansloven for 2003, at Sikkerhedsstyrelsen skal placeres i Jylland.
Det fremgår derimod af aftalen mellem regeringen og Dansk Folkeparti om finansloven for 2003 af 3. november 2000, og jeg citerer: »I Økonomi- og Erhvervsministeriet er det besluttet at oprette en sikkerhedsstyrelse gennem sammenlægning af en række myndighedsopgaver vedrørende sikkerhedsteknik.
Det er hensigten, at styrelsen skal placeres i provinsen, hvor der som udgangspunkt fokuseres på Jylland«.
Det var teksten.
Jeg kan sige, at vi har haft en række forhandlinger.
Den endelige placering ligger endnu ikke fast.
Villy Søvndal (SF), 2003-01-22:
Vi havde jo turen i går om det, så jeg skal ikke gentage i dag, at det forhindrer jo ikke stort set alle andre statsledere i at sige noget, hverken Bush, som buldrer om krig, men jo heller ikke de besindige europæere som f.eks. Schröder i Tyskland, Joschka Fischer, den tyske udenrigsminister, de Villepin, den franske udenrigsminister, og kineserne i at sige netop, at våbeninspektørerne skal have lov at afslutte deres arbejde.
Det springende punkt er, at det får de formentlig ikke lov til.
Derfor må jeg sige til statsministeren, at det duer ikke at udsætte den her diskussion, for så er krigen en realitet, og så vil de, der tav, da de endnu havde chancen for at sige noget, blive tolket, som om at stilhed er en stiltiende accept.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-01-22:
Men det er klart, at inden vi fra ministeriets side melder ud, hvor vi ønsker, at den skal ligge, vil vi gerne høre parterne. Vi har holdt møde med ordførerne, og jeg kan sige, at det er vigtigt, at der skal kunne bibeholdes nogle kompetencer, så vi har en styrelse, der kan fungere.
Det er også vigtigt, at vi tager regionalpolitiske hensyn.
Jeg må også notere mig, at når man hører debatten her i Folketinget med de regionalpolitiske ordførere og så efterfølgende har debat med de erhvervspolitiske ordførere, så er det ikke altid, vi hører det samme fra de samme partier.
Det vil sige, at der skal tages et regionalt hensyn ved placering af styrelsen.
Det er det, vi gør, og det er derfor, der har været mange områder i spil.
Jeg kan fortælle, at jeg har fået brev fra snart samtlige borgmestre her i kongeriget, der ønsker styrelsen placeret i netop deres kommune.
Jeg tror ikke, det kan være anderledes.
Jeg ved også, at når beslutningen kommer, er det ikke noget, ministeren vil blive rost for, for der er flere kommuner, der skriver, at de vil være kede af ikke at få den, og der er jo kun en enkelt kommune, der kan være den heldige, der får den.
Men det er altså vigtigt, at vi både ser på, at styrelsen skal være funktionsdygtig, og samtidig skal der tages regionalpolitiske hensyn.
Der er altså nogle ting, der skal være i orden.
Det er også ministerens ansvar, at en sådan styrelse fungerer.
Det er sikkerhed, vi taler om, og derfor er det altså ikke blot at ryste posen og finde en eller anden kommune frem med en dårlig statistik og så sige, at dér skal den ligge.
Tingene skal hænge sammen, og det har der egentlig også været bred tilslutning til under de debatter, vi har haft i ministeriet.
Klaus Hækkerup (S), 2003-01-22:
Jeg vil også godt sige, at jeg finder de besvarelser, justitsministeren giver her, meget besynderlige.
Nu har vi flere gange spurgt til sager, der vedrører både Udlændingestyrelsen og Justitsministeriet, og hver gang har man en fornemmelse af, at der sker en eller anden forpufning af ansvaret mellem de to ministerier, afhængig af hvor man spørger.
Når man så spørger statsministeren, som jeg har gjort i dag, fordi han er den, der har ansvaret for den samlede regeringsførelse, så kan man slet ikke få noget svar, og selv om man spørger detaljeret, får man at vide, at de detaljerede sager må man så spørge om. Så tager jeg hr. Sørens Søndergaards spørgsmål, f.eks.
nr. S 118.
Og så svarer Justitsministeriet: Justitsministeriet har for besvarelsen af spørgsmålet indhentet en udtalelse af Rigspolitichefen, der har oplyst følgende.
Heraf må man så tro, hvis dette er en fyldestgørende besvarelse, at Justitsministeriet har været i kontakt med andre relevante myndigheder, men at de ikke har oplyst noget, og det er da for dårligt, at det i det mindste ikke er anført i besvarelsen.
Der er jo flere eksempler på det samme i de svar, Justitsministeriet har afgivet i de her sager.
Det er for dårligt.