runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-14:
Det er jeg egentlig glad for og vil også gerne kvittere for.
Jeg synes, der kommer en åbning med hensyn til, at vi ikke skal betragte udsatte som én samlet gruppe, vi skal kigge på hver enkelt gruppe eller individet, den enkelte person inden for gruppen af udsatte og se på: Hvordan skal den person hjælpes til at få det bedre?
Med hensyn til kontanthjælpsloftet var Socialdemokratiet jo med til at indføre det i 2002, fordi vi havde en fælles forventning om, at det kunne være med til at få folk væk fra kontanthjælp og over i et arbejde, ved, at man ikke kunne pege på så mange eksempler, hvor kontanthjælpsmodtagere ville miste penge ved at gå i arbejde.
Det var udgangspunktet.
Så er spørgsmålet: Når vi nu står med en ledighed, der er faldende, og når vi står med nogle flaskehalsproblemer, hvor vi gudskelov kan se, at der er folk, der faktisk har brug for at ansætte flere, er det så det rigtige tidspunkt at dreje fokus fra at få folk i arbejde til at sige, at så må vi ophæve kontanthjælpsloftet?
Der har vi sagt: Nej, det er ikke det rigtige tidspunkt.
Så vi sætter fokus på, at vi hjælper folk til at have et arbejde frem for at være udenfor; det tror vi faktisk også de selv er bedst tjent med.
Henrik Sass Larsen (S), 2005-12-14:
Vi vil ikke brandskatte boligejerne yderligere, for vi mener, at det, folk i dag betaler i så vel grundskyld som ejendomsværdiskat, er alt rigeligt.
Jeg vil godt advare imod, at man ved at sætte ind med store reformer på boligmarkedet og boligbeskatningen gør sig forestillinger om, at man kan finde en hel masse penge, som kan hives ind i statskassen og bruges til at sænke beskatningen af arbejde markant.
Så mange penge er der ikke i det, det ville virke uretfærdigt, og det ville faktisk ikke være med til at nedsætte skatten på arbejde i særlig stort omfang.
Leif Mikkelsen (V), 2005-12-14:
Jeg går ud fra, at vi er helt enige om, at det er to parter, der helt frivilligt har indgået en aftale, hvor man var enige om forudsætningerne, og at det ikke er et spørgsmål om at skære ned.
Den normale realvækst er faktisk til stede i aftalen, men så har man lavet budgetter, hvor man har opjusteret flere af områderne, så det er altså ikke et spørgsmål om, at der skal skæres noget væk af noget af det, man er i gang med.
Man har hævet sine budgetter ud over det, der er aftalt, og når man gør det, vil hr. Henrik Sass Larsen så ikke mene, det er rimeligt at sige, at en aftale er en aftale?
Jeg er ude på at få at vide: Hvis Socialdemokraterne havde regeringsmagten, og kommunerne overskred budgetterne – historien fortæller lidt om, at det måske er sket, uden at Socialdemokraterne har været særlig nøjeregnende – ville Socialdemokratiet så ikke holde fast i, at der var indgået en aftale mellem to frivillige parter?
Eller ville man bare lade samfundsøkonomien skride?
Henrik Sass Larsen (S), 2005-12-14:
Jeg tror, at det, der først og fremmest er problemet, når spørgsmålet er, om en aftale er en aftale, sådan set er, at Kommunernes Landsforening – så vidt jeg kan forstå – faktisk mener, at den strategi og metode, som finansministeren har anvendt over for kommunerne, og som vi diskuterede i sidste uge, er et brud på den aftale, der blev indgået.
Det er først og fremmest det, man kommer til at diskutere, når det skal afgøres, om en aftale er en aftale.
Da vi fik aktstykket om kommunernes økonomi i Finansudvalget, stemte vi blankt.
Det gjorde vi, fordi vi mente, at det var en urealistisk ramme, hvis der skulle leveres den vækst og den service, der skal til, og det er derfor, vi gang på gang har sagt: Det er fair nok at sige, at man ønsker en meget beskeden vækst i de offentlige udgifter, men så skal man også have mod og mandshjerte til at fortælle, hvor der skal være mindre service, og hvor der skal bruges færre penge, frem for at sende opgaven videre til kommuner og amter.
Villy Søvndal (SF), 2005-12-14:
Det er rigtigt, at Dansk Folkeparti har en central placering i de her år i dansk politik.
Det sker af og til, at Dansk Folkeparti ytrer utilfredshed med en minister, senest socialministeren på grund af hendes skiftende holdninger til de svage grupper, men det varer jo ikke så lang tid, og det bliver aldrig farligt, for Dansk Folkeparti vælger at springe op som en løve og falde ned som et dikkende lam bagefter.
Jeg antager, at hr. Kristian Thulesen Dahl er enig i, at hovedparten af de sociale organisationer siger, at de dårligst stillede har fået det dårligere.
Det forhindrer ikke, at man kan finde enkelte undtagelser, men den generelle tendens er, at de dårligst stillede har fået det dårligere.
Er hr. Thulesen Dahl enig i de frivillige foreningers konklusion – ja eller nej?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-14:
Jeg tror ikke, skattestoppet står i al evighed.
Det tror jeg såmænd heller ikke regeringen tror.
Men det er jo i virkeligheden ikke det interessante for hr. Morten Helveg Petersen; det interessante må jo være, om vi ser en fremtid foran os sådan i den allernærmeste tid, hvor skattestoppet består, eller vi ser en umiddelbar fremtid foran os, hvor skattestoppet ikke består.
Der har vi netop lavet en aftale med regeringen for 2006, hvor skattestoppet er en del af det, og det står vi selvfølgelig ved, og det kan vi godt se nogle positive perspektiver i, for det skaber tryghed for den enkelte familie, som ikke risikerer at handle ud fra de forudsætninger, der er, og så bliver forudsætningerne pludselig nogle andre, fordi politikerne synes, at nu vil vi i øvrigt ændre på skattesystemet.
Derfor er der jo også nogle fordele ved skattestoppet, fordi det skaber den tryghed.
Vi har jo sagt, at vi forhandler år for år om skattestoppet, også fordi vi gerne vil sikre, at der bliver brugt nogle flere penge på nogle af dem, der ikke får så stor glæde af skattestoppet, og det er jo bl.a. den gruppe af førtidspensionister, som nu skal have det, der svarer til knap 1 mia. kr. mere næste år, for vi ser ikke for os, at det er dem, der bebor de allerstørste og dyreste ejendomme.
Derfor vil vi gerne målrette nogle af de ressourcer, der er inden for det offentlige, til nogle af de her grupper, og det har vi så konkret gjort ved at prioritere førtidspensionisterne i år.
Morten Helveg Petersen (RV), 2005-12-14:
Ordføreren må da være varsom, alt det ordføreren vil, over for Det Radikale Venstre.
Det har jeg det helt fint med, og det er sikkert gengældt, så der har vi sikkert samme indfaldsvinkel til det også.
Det var nu mere Dansk Folkepartis holdning til skattesystemet, jeg synes var interessant.
Spørgsmålet er nu: Er det Dansk Folkepartis holdning, at det perspektivløse og asociale skattestop skal bestå i al evighed, eller kunne Dansk Folkeparti tænke sig at bruge skattepolitikken til at skabe arbejdspladser og til at opnå nogle af alle de gode ting, nemlig at give folk en chance for at komme ind på arbejdsmarkedet?
Det burde da være interessant selv for Dansk Folkeparti.
Blåstempler man bare skattestoppet i al evighed på trods af de negative virkninger?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-14:
Når Det Radikale Venstre forholder sig til skattepolitikken, skal jeg altid være lidt varsom, og det skal jeg, fordi jeg har en fornemmelse ud fra de oplæg, Det Radikale Venstre har fremlagt om skattepolitikken, at De Radikale og Dansk Folkeparti adskiller sig voldsomt fra hinanden, når det drejer sig om, hvem det er, man ønsker at gøre noget for.
Altså, hvem er det egentlig, der skal have gavn af en skatteomlægning, og hvem er det, der kan risikere at skulle betale for det?
Vi har jo ikke sådan et specielt ønske om, at det er topskatten, vi prioriterer en nedsættelse af.
Hvis vi kan sænke skatten, vil vi jo hellere sænke den i bunden, ved at også folk med lave indkomster får gavn af det.
Derfor er jeg altid lidt varsom med hensyn til skattepolitik og Det Radikale Venstre.
Med hensyn til spørgsmålet er svaret jo også, at noget af det, der er vigtigt for at holde gang i hjulene i Danmark og dermed jo også skabe en høj beskæftigelse, er tryghed.
Det er altså, at de enkelte familier har tryghed med hensyn til, hvad det er for nogle skatter, der er også næste år, så man kan disponere ud fra det, man kender, og der har skattestoppet, det må vi jo erkende, haft en værdi, fordi det har skabt tryghed for den enkelte familie.
Man risikerer ikke, som det var tidligere, at der kommer nye skatter, der fuldstændig river tæppet væk under det, man har foretaget sig.
Morten Helveg Petersen (RV), 2005-12-14:
Jeg synes, den sidste del af ordførerens besvarelse her var utrolig interessant, altså at høre Dansk Folkepartis udlægning af, at man gerne vil være med til at give mulighed for, at folk får tilknytning til arbejdsmarkedet, og skabe arbejdspladser.
Det er målsætninger, vi fuldt ud deler fra Det Radikale Venstres side.
Derfor er vi også lidt optaget af at høre Dansk Folkepartis holdning til Velfærdskommissionens forslag generelt og ikke mindst på skatteområdet, fordi Velfærdskommissionen jo dokumenterer eller beskriver, hvordan man ved hjælp af skattesystemet kan skabe mange, mange ekstra arbejdspladser, altså opnå nogle af alle de gode intentioner og hensigter, som Dansk Folkepartis ordfører står og taler om her.
Skulle vi ikke prøve i fællesskab at se, hvordan man kunne bruge skattesystemet til at skabe flere arbejdspladser i stedet for at fastholde et perspektivløst og asocialt skattestop?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-14:
Når vi forholder os til kontanthjælpsloftet, så har vi jo aldrig nogen sinde fralagt os ansvaret for det.
Det var vi med til at lave i 2002 i en aftale, der også inkluderede Socialdemokratiet.
Vi mener ikke, vi på nuværende tidspunkt kan konstatere, at det ikke er et fornuftigt redskab til at sikre, at folk kommer ud på arbejdsmarkedet.
Når det drejer sig om kontanthjælpsmodtagere, fokuserer vi altså på, at den bedste hjælp, de kan få, er at blive hjulpet til at blive bragt i arbejde.
Og det er der, hvor vi nok adskiller os fra fru Line Barfod.
Vi vil hellere fokusere på, hvordan vi hjælper dem i arbejde.
Og der har vi, burde i hvert fald have, og vi tror så, vi har, en historisk chance.
Hvis vi har en ledighed, der nærmer sig den laveste i vel 25 år, så er det jo nu, vi har chancen for at hjælpe nogle af de her mennesker i de udsatte grupper, som har erhvervsevne, tilbage på arbejdsmarkedet.
Det er da det, udfordringen består i.
Det er en udfordring, vi i hvert fald vil kæmpe med i det kommende år for at sikre, at så mange som muligt får et arbejde, for vi tror også, at det for den enkelte betyder noget, vi tror, man får et bedre socialt netværk, at man får nogle mennesker at relatere sig til; man føler større selvværd, når man er ude på arbejdsmarkedet og tjener sine egne penge.
Og det er sådan set det, vi forsøger at bidrage med for at løse nogle af de problemer, fru Line Barfod peger på.
Villy Søvndal (SF), 2005-12-14:
Det sidste kan jeg slet ikke forstå.
Jeg bad hr. Thulesen Dahl bekræfte eller ej – og det undlod han – om det er rigtigt, at to tredjedele af de organisationer, der arbejder med udsatte grupper, siger, at de har fået det dårligere.
Det er da meget let at besvare, og det er da ikke noget misbrug, det er deres konklusion.
Det forstår jeg godt er ubehageligt for hr. Thulesen Dahl, for det fjerner jo fuldstændig det der billede af Dansk Folkeparti som nogen, der er optaget af de svageste.
Sandheden er jo, at i de år, hvor Dansk Folkeparti har haft magten sammen med regeringen, er det blevet stedse dårligere for de mest udsatte grupper, vi har.
Jeg synes, den store fejl hos Dansk Folkeparti er, at man forveksler udsatte grupper, som man ikke gør noget for, med udsatte ministre, som man redder, når de har problemer.
Er det ikke den forveksling, der er Dansk Folkepartis hovedproblem?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-14:
Det var jo meget sjovt, men jeg synes faktisk, problemet er alvorligt.
Jeg synes faktisk, det måske er lidt pinligt, at hr. Villy Søvndal forsøger at gøre sig lystig i en debat om de udsattes problemer.
Jeg sagde faktisk i mit svar tidligere til hr. Villy Søvndal, at jeg ikke havde nogen som helst hverken kompetence eller indsigt til at kunne underkende det bidrag til debatten, vi har fået fra organisationerne.
Det var sådan set svaret på det, hr. Villy Søvndal spurgte om.
Vi tager det dybt alvorligt.
Vi peger så bare på, at det er forkert, når venstrefløjen herinde ønsker at sige: Samlet set, har gruppen af udsatte så fået det bedre eller dårligere?
For inden for gruppen af udsatte er der så mange forskellige mennesker med så mange forskellige behov.
Hvis vi tager misbrugere, der har fået bedre vilkår i de seneste år i den forstand, at de, hvis de er motiverede til at komme ud af deres misbrug, har fået bedre muligheder, fordi der er nogle til at hjælpe dem, har de så fået det bedre eller dårligere?
Ja, de har selvfølgelig fået bedre muligheder for at komme ud af et misbrug, men det kan jo godt være, at misbruget er af et omfang, så de rent faktisk føler, at de har fået det dårligere, det kan man jo ikke underkende, sådan er dét, men det er jo ikke det samme som at sige, at vi ikke har taget nogen initiativer for at sikre, at de kan komme ud af deres misbrug, hvis de er motiverede for det, bare for at nævne dét som et eksempel.
Fru Line Barfod gør jo nu nøjagtig det samme som andre folk også har gjort tidligere, og som jeg jo kritiserede.
Altså, det her med at man vælger bevidst kun at se på én side af tingene, fordi det er den måde, man kan tegne sit billede på, man vælger ikke at se på, hvordan det forholder sig i virkelighedens verden, og i virkelighedens verden forholder det sig altså sådan, at man ikke kan tale om gruppen af udsatte som en samlet gruppe.
Der er meget, meget forskelligartede behov i den gruppe.
Jeg forsøger så også at sige, og det har jeg ikke hørt fru Line Barfod kvittere for en eneste gang, at når de førtidspensionister, der i dag får den laveste ydelse, fremover får en højere ydelse, så er det også en håndsrækning til nogle af de mennesker, som jeg troede fru Line Barfod og jeg var enige om var blandt de udsatte grupper.
Man kan jo komme i tvivl, når man hører fru Line Barfod, om det lige pludselig er helt forkert.
Når vi hjælper førtidspensionisterne med et større beløb, betyder det så ingen verdens ting for nogle mennesker?
Det tror vi det gør.
På den måde prøver vi at hjælpe konkret i stedet for bare at stå her og male alle op i en gruppe og sige, at alle enten har fået det godt eller alle har fået det dårligt.
Vi anerkender, at der er nogle, der berettiget kan have opfattelsen af, at de er bragt i en vanskelig situation.
Så skal vi fokusere på, hvordan vi løser deres problemer helt konkret.
Line Barfod (EL), 2005-12-14:
Hr. Kristian Thulesen Dahl taler meget om, at vi skal gøre noget for nogle mennesker, og indledte sit ordførerindlæg med at sige, at vi står over for nogle udfordringer, hvor vi ikke gør det godt nok.
Det kommer til at lyde, som om det er sådan noget, der kommer udefra, at der er nogle udfordringer udefra, at der er nogle familier, der på grund af forskellige ting udefra har fået det dårligere, og det skal vi gøre noget for at hjælpe dem med.
Men det er jo hr. Kristian Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti, der er skyld i, at de har fået det dårligere, og som har været med til at stemme for nedskæringer på kontanthjælpen og indføre starthjælp osv., hvilket gør, at de her mennesker ikke har penge nok til at leve for.
Derfor synes jeg, det er lidt absurd at høre hr. Kristian Thulesen Dahl stå og tale om, at vi skal gøre noget for de her mennesker.
Først gør man dem fattige, og bagefter siger man: Så må vi se på, hvordan vi måske kan skaffe dem et herberg eller noget andet, hvor de kan få lidt hjælp.
Ville det ikke være bedre at sikre, at de havde nok til at leve for, så de ikke var så fattige, at de bliver hjemløse eller misbrugere eller kommer ud i andre problemer?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-14:
Jeg er glad for, at vi får den her diskussion.
Jeg var også glad for, vi havde den i torsdags, da vi diskuterede ændringsforslagene, for den er utrolig vigtig.
Den berører nogle mennesker i deres dagligdag, mennesker, som har behov for, at vi diskuterer deres forhold.
Det synes jeg er helt, helt rimeligt, og derfor er det også godt, det bliver rejst.
Vi skal være gode til at løse problemerne ud fra, hvad det er for konkrete behov, vi står over for.
Det kan være nogle misbrugere, der skal have mere hjælp til at komme ud af misbruget, det kan være folk, der har behov for en garanti for, at hvis de bliver motiverede til at komme ud af deres situation, så er vi der også.
Det kan være folk, der står uden for arbejdsmarkedet, men som har arbejdsevne, og som skal hjælpes ind på arbejdsmarkedet.
Hr. Ole Sohn fokuserer meget på kontanthjælpsloftet, det er fint nok, men den bedste hjælp til en kontanthjælpsmodtager er, at kontanthjælpsmodtageren får mulighed for at komme i arbejde.
Det er det allerbedste redskab.
Der står vi i en god situation nu, fordi vi har en ledighed, der er faldende, der er større behov, og der skal vi være bedre til at bringe de her mennesker ind på arbejdsmarkedet, så de får et arbejde og ad den vej også, tror jeg, vil få større selvværd.
Ole Sohn (SF), 2005-12-14:
Det er altid rart, at man har mulighed for at spørge to gange, så har ordføreren også mulighed for at svare.
Der er blevet flere på kontanthjælp, og der er tusindvis af dem, der er ramt af kontanthjælpsloftet.
Det er, fordi deres økonomi er blevet så elendig, at de reelt må betegnes som værende fattige.
Det har Dansk Folkeparti ærligt som det første parti i flertalskonstellationen taget medansvar for.
Dansk Folkeparti har taget medansvar for, at der er blevet flere fattige, og nu vil man gøre noget ved det.
Spørgsmålet er: Hvordan vil Dansk Folkeparti være med til at sikre, at de fattige, der er ramt af kontanthjælpsloftet, får en tålelig tilværelse?
Socialministeren mener jo, at der ikke skal gøres noget ved det, og hr. Jens Rohde mener ikke, der skal gøres noget ved det, men jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti gerne vil være med til at gøre noget ved det.
Skal det forstås sådan, at Dansk Folkeparti vil være med til at fjerne den økonomiske deroute, som folk, der er ramt af kontanthjælpsloftet, er udsat for?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-14:
Det, jeg bl.a. gjorde det ud fra, var, at det ærgrede mig, at når man skal anskue virkeligheden, som jo er, at nogle af de udsatte grupper har fået det sværere, at nogle af dem, der er inden for de udsatte grupper, har fået bedre hjælp på forskellig vis, så hører man kun den ene side af teksten.
Uanset hvem man lytter til, så hører man kun om den ene side.
Det, jeg bl.a. brugte det til at nå frem til, var jo, at når vi giver de førtidspensionister, der er på den laveste sats, nogle flere penge næste år, så er det jo også nogle af de mennesker, som jeg tror hr. Ole Sohn og jeg vil være enige om at betegne som nogle af de udsatte.
I den gruppe er der også mennesker, som lever på samfundets kant, og som har behov for en større bevågenhed.
Det er et konkret bud på at løse en af de udfordringer, vi står over for.
Der er en lang række andre, og der er også en lang række andre områder, hvor vi løser ting.
Vi fornægter ikke, at der er folk, der føler, at de er i en meget udsat situation, og også er fuldt berettigede til at føle det, og det skal vi tage alvorligt, og det skal vi gøre noget ved.
Line Barfod (EL), 2005-12-14:
Nu har jeg ikke på noget som helst tidspunkt sagt, at alle har fået det dårligere.
Jeg ved godt, at der er grupper i det her land, direktører og andre, der har fået det meget bedre.
Jeg anerkender fuldt ud, at der er en gruppe førtidspensionister, der nu får nogle ekstra penge, og det er fint, men når Dansk Folkeparti åbenbart synes, at der er nogle mennesker, hvor man godt kan se, at de simpelt hen har for få penge at leve for, at her bliver man nødt til at give nogle ekstra penge, ligesom man tidligere har gjort til folkepensionister, her skal der være nogle ekstra penge, hvorfor skærer man så samtidig dels ved hjælp af satspuljen, der jo hvert år udhuler satserne, dels i form af deciderede nedskæringer på kontanthjælpsydelserne til en række forskellige grupper?
Det hænger da ikke sammen, vil jeg gerne sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, at Dansk Folkeparti er med til at gøre folk fattige, og så kan man komme og give dem en check, medmindre det er, fordi man på den måde fremtidssikrer sig selv muligheden for, at der altid er nogle, man kan dele nogle almisser ud til.
Ole Sohn (SF), 2005-12-14:
Man skal vurdere kvaliteten af et velfærdssamfund ud fra den måde, som man behandler de svageste grupper i samfundet på.
Nu ved jeg ikke, om det var på grund af den begrænsede taletid, at hr. Kristian Thulesen Dahl ikke kom ind på de udsatte grupper i samfundet.
Vi kan konstatere, at der bliver flere og flere, der er sat på sidelinjen, og de får det dårligere og dårligere.
Det er klart, at det jo er noget, Dansk Folkeparti har medansvar for, i og med at Dansk Folkeparti lægger stemmer til den økonomiske politik.
Derfor vil jeg gerne spørge, om der er tale om et led i en stringent linje over for de udsatte grupper.
Er det en linje, som Dansk Folkeparti stringent vil følge også i årene fremover, eller vil man ændre opfattelse dér og være med til at sikre, at de mest udsatte grupper også får glæde af det opsving, der er i samfundet?
Morten Østergaard (RV), 2005-12-15:
Der illustreres jo igen den udmærkede forskel, der er mellem Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre.
I Dansk Folkeparti mener man, at løsningen er en erklæring, som ud over at være ekstremt sjusket og fejlagtig så skal underskrives af forældrene, og så er alting nok godt og fint.
Fordi vi jo har en konstruktiv tilgang både til politik i almindelighed og integrationspolitik i særdeleshed, har vi medvirket til, at der i forbindelse med finansloven blev afsat 600 mio. kr. næste år til konkret indsats i de problemramte områder.
Tværtimod tror vi, at det gives ved, at kampen mod det delte Danmark får muskler derude, hvor det foregår, ude i boligkvartererne, hvor der er behov for en indsats.
Og det medvirker vi gerne til, men ikke til den her gang symbolpolitik.
Henriette Kjær (KF), 2005-12-15:
Der blev sagt en hel masse ting fra talerstolen i hr. Morten Østergaards ordførerindlæg, men jeg forstår bare ikke rigtigt, hvad det er, man vil.
Man er imod regeringens forslag her, men hvad er det så, man vil fra radikal side?
Bare lade stå til?
Det synes jeg jo ikke er så smart.
Vi er jo enige om, det kunne jeg høre på spørgsmålene, at der skal ske noget med hensyn til kvinderne.
Jeg går ud fra, at vi er enige om, at det er godt at få dem ud af isolationen og ud på arbejdsmarkedet.
Det eneste, man foreslår, er så, at man siger, at som supplement til 300-timersreglen skal der også være noget kompetencegivende, der skal tælle med, så man ikke får fjernet kontanthjælpen, hvis man har gjort et eller andet aktivt der.
Men jeg forstår simpelt hen ikke: Hvordan skal man så få kvinderne til at gøre noget aktivt, altså tage nogle kurser, lære noget dansk, eller hvad det kunne være?
Hvordan vil man gøre det?