runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aage Frandsen (SF), 2003-10-10:
Der er en almindelig tilbøjelighed hos politiske partier til, når de skifter standpunkt, så at benægte det.
Det er sådan set lidt dumt, men det er nok lidt svært at indrømme det. Selvfølgelig er der klar forskel på Venstre i dag i forhold til det, som blev citeret før fra 1995.
Der er enorm forskel
på Venstre med Uffe Ellemann-Jensens europapolitik og det nuværende Venstres europapolitik.
Det er der altså.
Uanset om det er den ene eller den anden, jeg kan lide, kan jeg da se tydelige forskelle. Derfor vil jeg så spørge igen: Er der ikke noget, man rigtigt vil slås for?
Jeg kan ikke forstå, man ikke med det samme siger: Ja, vi vil slås for en kommissær til hvert land; det vil vi virkelig slås for.
Noget andet er det, jeg spurgte om før, og som jeg intet svar fik på: Hvis nogen kommer og siger, at nu skal vi ændre eller slække på de grundlæggende rettigheder, vil man så slås for, at det ikke sker?
Altså vil man gå ind for det?
Er det bare sådan det der slatne, jeg går ind for det?
På samme måde
hvis de sydeuropæiske lande vil have de der kristne værdier ind, vil man så slås for, at de ikke kommer ind?
Henrik Dam Kristensen (S), 2003-10-10:
Som Enhedslisten jo ikke på nogen måde ville have været med til at lægge stemmer til, må jeg sige til hr. Keld Albrechtsen.
Må jeg sige, at forbeholdene jo bliver indarbejdet.
Det ligger fuldstændig klart.
Konsekvenserne af vores fire forbehold skal stå uantastet, når vi kommer hjem med den nye forfatningstraktat efter regeringskonferencen.
Vi har jo ikke haft nogen folkeafstemning om det.
Det, der kommer til at ske, er, at Danmark så får en ekstra mulighed på det retlige område, og det er så opt in-modellen, som vi har diskuteret så meget her den sidste times tid.
Må jeg sige til hr. Peter Skaarup, at jeg godt forstår, at man kan have travlt med mange ting, men jeg forstår, at hr. Peter Skaarup kun er kommet til 1995.
Jeg kunne måske anbefale hr. Peter Skaarup at rykke en 7-8 år længere frem og så se, hvad Socialdemokratiet har skrevet på det sidste, det var måske lidt mere relevant. Der sker jo noget undervejs, og jeg har sådan set ikke mere at sige til det der med symbolerne.
Så vil jeg bare sige, at det jo ikke er sandt, det hr. Peter Skaarup siger omkring store og små lande.
Netop det, der er en helt afgørende ting for fællesskabet, nemlig respekten og dermed også - hvad skal man sige - ekstra muligheder for de små lande, står fortsat uantastet i den nye forfatningstraktat.
Vi betaler meget mindre pr. parlamentsmedlem ud fra befolkningsgrundlag, end tyskerne gør, og det gør vi fortsat, og sådan er det hele vejen rundt.
Til fru Elisabeth Arnold vil jeg gerne sige: Vi har været igennem det nu efterhånden nogle gange.
Der kan findes mange citater, og jeg vil bare endnu en gang præcisere, at Socialdemokratiet forholdt sig til den nye virkelighed, og det er ikke sådan, at vi er følgagtige eller noget i den retning.
Vi konstaterede bare en ny virkelighed den tirsdag i dansk europapolitik, og den forholdt vi os til.
Det, der nu er sket, er, at vi har givet mulighed for, at statsministeren i regeringskonferencen kan undersøge, om opt in-modellen er en mulighed, og så vurderer vi det, når vi kommer hjem efter regeringskonferencen.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-10-10:
Hr. Henrik Dam Kristensen har forsøgt at bibringe Folketinget og befolkningen det indtryk, at Socialdemokratiet ikke havde nogen valgmuligheder.
Der var ikke flertal for andet end den aftale, som Socialdemokratiet lavede med statsministeren.
Jeg vil bare sige, at det er lodret forkert.
Hr. Henrik Dam Kristensen kunne have sikret sig, hvis han havde ønsket det, at der var et flertal, der sagde til statsministeren
: Vi vil have indarbejdet undtagelserne rent, og vi vil ikke have et besynderligt kinesisk æske-system indbygget i en folkeafstemning.
Undtagelserne rent!
Det ville der have været flertal for i Folketinget, og det er der stadig væk flertal for i Folketinget, hvis Socialdemokratiet ønskede det.
Så kunne Socialdemokratiet en anden gang gå ud og rejse en debat om undtagelserne, når der var taget stilling til forfatningstraktaten.
Der var lige præcis en helt anden mulighed, en rimelig og anstændig og forståelig og ordentlig mulighed.
Peter Skaarup (DF), 2003-10-10:
Hr. Henrik Dam Kristensen er i sine svar fuldstændig ligeglad med, at EU nu får en række fælles symboler.
Det officielle flag, nationaldag, fælles devise.
Det er hr. Henrik Dam Kristensen fuldstændig ligeglad med, og det er hr. Henrik Dam Kristensen selvfølgelig også i sin gode ret til.
Man bestemmer jo selv, hvad man er ligeglad med.
Så er det altså ligegyldigt, hvad man skrev i 1995 i sit eget program.
Videre i det program siger man i øvrigt også om Ministerrådet og balancen mellem de små og store lande, at man ikke vil støtte en ændring af balancen mellem små og store lande.
Det siges i oplægget.
Igen taler man med to tunger.
Man ville ikke støtte en ændring i balancen til ugunst for de små lande der i 1995, men nu accepterer man sandelig, at man i konventteksten går fra en situation, hvor man har rimelig god indflydelse i Ministerrådet, til en situation, hvor vi får mindre indflydelse til de små lande.
Mindre indflydelse til Danmark.
Det er da med to tunger, man taler.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-10-10:
Jeg synes, det er mærkeligt at høre hr. Henrik Dam Kristensen beskrive, hvordan Socialdemokratiet har tvunget V og K til at gennemføre en politik, de ikke selv er enige i.
Hvis man kigger på de citater, der er i stribevis af fra Venstres og Konservatives ganske fortidige liv, så er der masser af beskrivelser af, at man ville have afskaffet forbeholdet totalt.
Og nu har Socialdemokratiet åbenbart tvunget regeringen til at finde en løsning, der kun er en halv løsning.
Så man, når man kom til afstemning, fik mulighed for at sige: Vi vil gerne bevare; vi vil gerne afskaffe; eller vi vil gerne ændre.
En af de tre muligheder.
Det har hr. Henrik Dam Kristensen endnu ikke villet svare klart på, selv om han lagde op til det i sin allerførste korte bemærkning. Derfor kan jeg kun konstatere, at Socialdemokratiet ikke ønsker at give folk et reelt valg, men simpelt hen ønsker at holde Danmark uden for den fælles asylpolitik i Europa.
Det er hermed fastslået.
Henrik Dam Kristensen (S), 2003-10-10:
Må jeg starte med at sige til fru Line Barfod, at jeg ikke mener, det er skræmmekampagne at sige, at der vil være en hel række væsentlige områder, når det gælder bekæmpelse af international kriminalitet og terrorisme, som Danmark ikke længere kan deltage i på det europæiske niveau.
Jeg synes, man skal læse Udenrigsministeriets notat, som er bemærkelsesværdigt klart.
Det er ikke, fordi de andre smider os ud, men fordi vores forbehold betyder, at vi må forlade samarbejdet.
Jeg vil gerne sige til både fru Anne Grete Holmsgaard og til hr. Kristian Thulesen Dahl, at jeg ikke mener, det er korrekt, når fru Anne Grete Holmsgaard siger, at vi ikke kan komme af med ulemperne omkring det retlige forbehold, hvis vi får den nye opt in-model.
Det er sådan set den eneste mulighed, vi har for at kunne komme af med de ulemper, der vil være forbundet med det retlige forbehold.
Det, man jo skal forstå, er, at der ikke var flertal for noget som helst.
Vi har ikke flertal sammen med Det Radikale Venstre.
Vi ved ikke præcis, hvor SF er på de her områder.
Regeringen kunne ikke få et flertal for det her med Dansk Folkeparti.
Det forekommer ikke særlig troværdigt.
Danmark stod altså i en situation, hvor vi ikke havde flertal for noget som helst på vores europæiske område.
Der påtog vi os et ansvar og gik ind og sagde til statsministeren: Vi accepterer, at du nu går ned og undersøger, om der er mulighed for at kunne omskrive det danske forbehold.
Der vil vi nu få syn for sagen, og så vurderer vi, når vi kommer hjem efter regeringskonferencen, hvordan vi håndterer det. Det betyder, at der igen er mulighed for at skabe flertal for dansk EU-politik.
Det gav vi et bidrag til.
Sådan er det nu engang, at man er nødt til at gøre det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-10-10:
Blot lige for her måske ved afslutningen af de korte bemærkninger til hr. Henrik Dam Kristensen - hvem ved? - at få skåret det helt ud i pap: Hvis det er sådan, at det nye retlige forbehold, som Socialdemokratiet og regeringen har aftalt, man vil søge tilslutning til, bliver vedtaget,
Det er jo sådan set en hjælp til klarheden fra hr. Henrik Dam Kristensen i forhold til nogle andre bemærkninger, der har været, at det vel er forståelsen og sammenfatningen af det, Socialdemokratiet nu står for.
Line Barfod (EL), 2003-10-10:
Jeg kan forstå, at skræmmekampagnerne allerede er gået i gang for at prøve at overbevise vælgerne om, hvordan man skal stemme.
Betyder det, at Norge ikke deltager i kampen mod den internationale terrorisme, ikke deltager i kampen mod den internationale kriminalitet?
Betyder det, at Australien ikke deltager i kampen mod den internationale kriminalitet og terrorisme, og at alle de mange andre lande rundtomkring i verden, der ikke er med i EU, ikke deltager i kampen mod den internationale kriminalitet og terrorisme?
Det synes jeg er en utrolig påstand fra hr. Henrik Dam Kristensen.
Og jeg håber, at vi kan få en debat, som kører på et lidt mere sagligt niveau end det.
Henrik Dam Kristensen (S), 2003-10-10:
Nej, men man kunne måske sige, at et af problemerne er, at SF ikke har en klar politik på det her område, så det, der måske kunne tegne sig som nogle alternative flertal, ikke står lysende klart.
Men det er så ikke mit problem, det er jo sådan set SF's problem.
Jeg er nødt til at sige: Vi har valgt også i den situation at gå ind og få det ud af det, som vi synes var det mest fornuftige, som var det bedste for Danmark, som i givet fald, hvis det er det, vi vælger, kan betyde, at vi kan komme af med så meget som overhovedet muligt af det retlige forbehold, som skader Danmark i dagligdagen.
Må jeg sige til fru Elisabeth Arnold, som jo godt ved, at søjlestrukturen forsvinder, at ændringerne jo var nødvendige.
Vi vidste jo godt, at de ville vokse, når det kom omkring de retlige forbehold.
Det, jeg bare sagde, er, at vi får en ekstra mulighed.
Når vi er færdige med regeringskonferencen, må ansvarlige partier sætte sig ned og finde ud af, hvordan vi så håndterer situationen omkring afstemningerne.
Til hr. Peter Skaarup skal jeg bare sige: Med symboler, hvad enten det er flag eller melodi, forstår jeg, at Europarådet rent faktisk bruger det i dag.
Der er ikke sagt noget nyt i traktaten om det.
Man bruger det, havde jeg nær sagt, som man vel har lyst til, og det har jeg i hvert fald
ikke nogen problemer med.
Der er ikke noget i traktaten, der tvinger hr. Peter Skaarup til hverken privat eller officielt i Danmark at bruge hverken den ene melodi eller den anden melodi eller det ene flag eller det andet flag.
Villy Søvndal (SF), 2003-10-10:
Det er for at opklare et mysterium, at jeg har bedt om ordet, nemlig hvordan man har det som oppositionspolitiker, når man finder ud af, at der sidder en regering, der ikke har flertal for sin politik.
Bliver man så rystet, som hr. Henrik Dam Kristensen giver udtryk for, eller bliver man glad?
Nu har jeg tidligere forhandlet sammen med hr. Henrik Dam Kristensen.
Jeg har altid været glad, når der ikke var et flertal på forhånd, for
så betød det, at jeg kunne få noget igennem.
Det, jeg simpelt hen ikke forstår i det her, er, at Socialdemokratiet har været så ekstremt uambitiøst, at man synes, at hovedproblemet var at levere det flertal oven i købet for noget, man ikke brød sig om, men som regeringen ville have.
Hvis Socialdemokratiet skulle have skrevet det danske forhandlingsoplæg, ville man så have skrevet det, fuldstændig som statsministeren og udenrigsministeren har skrevet det?
Peter Skaarup (DF), 2003-10-10:
Hr. Henrik Dam Kristensen er ligeglad med, at EU nu får nogle symboler, men man kan vel ikke være helt ligeglad med det.
Det er vel ikke helt ligegyldigt, om EU nu begynder at flage
med EU-flag, om der er en særlig nationalmelodi for EU.
Det er i hvert fald ikke ligegyldigt i forhold til det socialdemokratiske oplæg fra 1995, hvori man siger, at EU ikke skal bruge symboler for at skabe en kunstig EU-identitet.
Så helt ligegyldigt er det vel ikke.
Det er vel heller ikke ligegyldigt i forhold til, at man nu taler om en forfatning.
For os at se
er en forfatning helt anderledes end en traktat.
Ifølge Nudansk Ordbog er en forfatning de grundlæggende regler for en stats organisation og styre, så er det vel heller ikke helt ligegyldigt i diskussionen om, hvor langt forfatningen går, eller at EU nu får den her slags symboler som nationalmelodi og andre facetter, som kendetegner nationalstater. Det, der er sandheden, er, at EU er ved at opbygge en stat, og at det står direkte i forfatningen, at man altså får den slags symboler.
Det er vel ikke ligegyldigt.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-10-10:
Det er jo simpelt hen ikke korrekt, når hr. Henrik Dam Kristensen siger, at konsekvensen af det, Socialdemokratiet har lavet sammen med regeringen, er, at Danmark har en mulighed for at komme af med mest muligt af forbeholdet.
Sådan som modellen er beskrevet heroppefra, ændrer den ikke en bønne i, at Danmark er uden for på de her områder. Det, den giver, er carte blanche til, at det til enhver tid siddende folketingsflertal, bare det har 90 mandater, kan sige, at denne her stramning vil vi gerne have på strafferetten; denne her vil vi ikke have; denne her vil vi gerne have på flygtningepolitikken; denne her vil vi ikke have. Så jeg vil bare spørge igen: Er det virkelig Socialdemokratiets linje, og er det virkelig, hvad Socialdemokratiet formåede at bruge sine mange mandater til på det møde, vel vidende at regeringen jo var afhængig af at få Socialdemokratiet med, fordi De Radikale havde meldt ud, og alle ved, at regeringen ikke kan lave EU-politik på et snævert flertal sammen med Dansk Folkeparti?
Villy Søvndal (SF), 2003-10-10:
Jeg synes, hr. Henrik Dam Kristensen kom med en lidt mystisk analyse, som jeg godt lige vil have klarhed over, nemlig at det, at SF's kurs, som hr. Henrik Dam udtrykte det, var usikker, gjorde, at man ikke kunne finde et alternativt flertal.
Jamen hr. Henrik Dam Kristensen kan da formentlig stadig tælle til 90.
Det har jeg lidt svært ved at forstå, og derfor har jeg svært ved at forstå, hvad det har at gøre med SF's holdning.
Sagen er, at Socialdemokratiet stod med to valg den der tirsdag.
Det ene var at sige ja til regeringens udspil.
Det andet var at sige nej.
Hvad var der sket, hvis man havde sagt nej?
Så var der sket det, at ikke Socialdemokratiet, men regeringen havde et problem, nemlig at der ikke var flertal for regeringens model.
taget en afstemning om traktatudkastet med de indarbejdede forbehold og så bagefter diskussionen om det.
Hvorfor valgte man ikke den model?
Jesper Langballe (DF), 2003-10-10:
Vi mangler et svar fra hr. Henrik Dam Kristensen på det gentagne gange stillede spørgsmål.
Når nu kompetencen med hensyn til retsforbeholdet flyttes fra befolkningen over i Folketinget, er det så sådan for hr. Henrik Dam Kristensen og Socialdemokratiet, at da skal udlændingeforbeholdet være noget midlertidigt, som Folketinget kan omgøre?
Eller sagt på en anden måde: Ønsker hr. Henrik Dam Kristensen på lang sigt udlændingepolitikken lagt ned i EU?
Det er ikke lykkedes at få et klart svar på det. Fru Charlotte Antonsen gav faktisk et klart svar på det, nemlig at det var meningen.
Jeg ved ikke rigtig, om det gik op for hende, at hun havde svaret så klart, som hun havde.
Men hvad mener hr. Henrik Dam Kristensen?
Det må være muligt at kunne få svar på det. Er det midlertidigt, eller hvad er det?
Anders Samuelsen (RV), 2003-10-10:
Fru Charlotte Antonsen siger i et svar til mig, at det er vigtigt, at vi har et forbehold på det her udlændingeområde, fordi EU ikke fører en klog politik på det her område.
Derfor er det vigtigt, at vi fortsætter med at have et forbehold her.
Så må jeg bare spørge, hvordan fru Charlotte Antonsen kan forklare, at statsministeren i et svar på spørgsmål nr. S 2140 den 26. februar 2003 sagde, at statsministeren derfor er uenig med hr. Peter Skaarup i, at det skulle være en fordel at have forbeholdet.
Hvis Danmark derfor ikke havde sit forbehold, så sad Danmark med ved det bord, hvor disse beslutninger blev truffet, og vi kunne derfor påvirke, hvordan et fælles direktiv skulle se ud.
Nu er det de andre, der beslutter, hvordan det skal se ud, og derefter kan vi så tage stilling til, om vi vil følge det eller ej. Hvis der er nogen, der er usikker på, hvad det egentlig er, statsministeren konkluderer her, så konkluderer han faktisk selv til sidst: Så min konklusion er altså, at hvis vi ikke havde forbeholdet, var vi bedre stillet, for så var vi med til at bestemme, hvordan det her skal se ud.
Så klart kan det siges, kan jeg sige til fru Charlotte
Antonsen
Er fru Charlotte Antonsen fortsat enig med sig selv, eller er hun fra nu af enig med statsministeren?
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-10-10:
Dansk Folkeparti lider jo under nogle sære former for forfølgelsesvanvid.
I går var det fru Pia Kjærsgaard, der klagede over, at Danmarks dårlige ry i udlandet bare var nogle journalister, der skrev og sådan noget - og så selvfølgelig nogle ondskabsfulde politikere her i landet.
I dag har vi en ny version; nu pludselig er det eliten.
Det er mig ubegribeligt, at hr. Thulesen Dahl tør tage det ord i sin mund på den måde, for det første fordi vi lige har set, at indbyggerne i ti lande i Central- og Østeuropa med store flertal - ikke kun eliten, men brede, store flertal -
har stemt ja til at være med i EU; det er ikke et eliteprojekt; det er meget folkeligt, ellers havde det ikke overlevet disse folkeafstemninger, og dernæst fordi hr. Thulesen Dahl jo selv tilhører eliten om nogen.
Gruppeformand for landets tredjestørste parti, formand for Finansudvalget, en af de mægtigste personer her i landet, når det drejer sig om at fordele penge, fortolker sig selv ud af eliten.
Hvad er det for noget?
Thor Gunnar Kofoed (V), 2003-10-10:
Vi skal ud af EU og ind i EF, har Dansk Folkeparti udtalt.
Er det ikke lidt mærkeligt, at man siger til befolkningen, at vi skal ud af noget, som er i dag, og ind i noget, som er nedlagt eller ikke er eksisterende i dag?
Det er jo en illusion, man bilder befolkningen ind, en illusion, som ikke eksisterer.
Hvordan vil Dansk Folkeparti bygge bro mellem ja- og nejsiden, når man forholder sig til noget, som ikke er der i dag?
Det har jeg meget svært ved at se.
Hvad vil Dansk Folkeparti, hvis vi får et nej?
For det, Dansk Folkeparti går og bilder befolkningen ind, eksisterer jo ikke.
Hvad vil Dansk Folkeparti?
Kan vi ikke få et klart svar på det?
Charlotte Antonsen (V), 2003-10-10:
Jeg vil også gerne spørge hr. Thulesen Dahl: Hvad ønsker Dansk Folkeparti, hvis Danmark er det eneste land, der stemmer nej?
Hr. Thulesen Dahl sagde sådan noget løst om, at vi ikke ville være med i en politisk udvikling.
Men hr. Thulesen Dahl ved udmærket, at vi på lange stræk i det politiske allerede er udenfor med de danske undtagelser.
Er det, hr. Thulesen Dahl siger, at Dansk Folkeparti nu går ind for udmeldelse af EU, ligesom fru Pia Kjærsgaard har sagt det?
Claus Larsen-Jensen (S), 2003-10-10:
Her er den: en helsidesannonce i Jyllands-Posten i weekenden.
Jeg vil gerne sige til hr. Kristian Thulesen Dahl: Tror hr. Kristian Thulesen Dahl, at de 10 lande, der går ind, og i alt 25 lande og flere kommer til, har besluttet sig for at opgive sig selv som selvstændige stater for at indgå i en EU-stat?
Er sandheden ikke, at opstillingen, der hedder »Et frit Danmark« eller EU, er noget sludder og vrøvl, og at man derfor kun kan give forkerte svar, som Dansk Folkeparti giver?
Kan hr. Kristian Thulesen Dahl bekræfte, at EU ikke er tillagt kompetence ud over det, medlemsstaterne tildeler det, og at den suverænitet i så fald afgives efter nationale grundlove?
Det er hovedløst, det er hovedløs politik.
Henrik Dam Kristensen (S), 2003-10-10:
Jeg vil gerne sige fuldstændig klart, at jeg ikke et sekund betvivler Enhedslistens internationale engagement.
Jeg lytter i øvrigt ofte med fornøjelse til analyserne bl.a. fra hr. Søren Søndergaard.
Jeg betvivler det ikke et sekund.
Men der, hvor den afgørende forskel imellem Socialdemokratiet og Enhedslisten så tilsyneladende er, er der, hvor Enhedslisten ikke vil acceptere, at hvis der skal nås resultater, så skal det ske i forpligtende samarbejdsforhold blandt andet igennem Den Europæiske Union eller i WTO-sammenhæng.
Der tror vi som socialdemokrater på, at hvis man skal flytte noget i verden, så gør man det ikke ved at stå sådan lidt for sig selv i et hjørne og have gode holdninger, men så gøres det ved at gå ind i det forpligtende samarbejde og dér påvirke det og dér ændre det.
Så medgiver jeg gerne Enhedslisten, at det kan somme tider tage tid.
Der kan somme tider være tilbageslag, men der er også mange gange, hvor der er fremskridt.
Men det er det hårde arbejde i det forpligtende internationale samarbejde, som i bund og grund er det, som er med til at flytte.
Line Barfod (EL), 2003-10-10:
Jamen jeg kan så oplyse hr. Henrik Dam Kristensen, der åbenbart har en del mangler med hensyn til viden om, hvad Enhedslisten står for, om, at vi er internationalister.
Vi støtter i høj grad forpligtende, internationalt samarbejde både i Europa og i hele verden, vi synes, det er meget væsentligt.
Men det, der for os er afgørende for, om vi indgår i et samarbejde eller ej, er, hvad det samarbejde konkret går ud på.
For os hjælper det ikke noget, at man har de her fine målsætninger, hvis det, man gør, er det stik modsatte.
Det hjælper ikke meget, at man siger, at man har en masse pæne principper om menneskerettigheder og andre ting, hvis det, man gør, er det stik modsatte, og hvis det, man opbygger, er en militær supermagt.
Vi synes, vi har rigeligt med supermagter i verden, der bekriger hinanden.
Vi synes, vi har et kæmpe problem med USA som supermagt.
Vi har ikke lyst til at have endnu en stor supermagt, der kan konkurrere med USA og kan føre krig rundtomkring i verden.
Det er det, vi mener, der skal opbygges som et forpligtende, internationalt samarbejde, og ikke endnu en supermagt.
Henrik Dam Kristensen (S), 2003-10-10:
Jeg vil bare sige til hr. Villy Søvndal, at nu har vi taget det ad nogle omgange.
Hr. Villy Søvndal har sin vurdering af det, jeg har givet udtryk for min vurdering, og så kommer vi nok ikke så forfærdelig meget længere.
Jeg vil sige til hr. Søren Søndergaard, at det ikke kun er hos hr. Søren Søndergaard, at humøret stiger, det gør det sådan set også hos mig.
Jeg synes nemlig, man kan mærke, at nu er Enhedslisten endelig skridt for skridt på vej til at tage mod til sig og melde klart ud.
Det var der tendenser til, som jeg kunne høre det, i det forslag til vedtagelse, der nu blev oplæst her.
Endelig får vi den rene vare fra Enhedslisten, at vi ikke ønsker det samarbejde, vi ønsker ikke forpligtende samarbejde i Europa om at løse problemerne.
Så afslører det i øvrigt, og jeg undskylder over for hr. Søren Søndergaard, en manglende forståelse for det europæiske samarbejde, når Berlusconi og hr. Anders Fogh her bliver fremhævet for deres indenrigspolitiske miserer.
Det europæiske samarbejde er en unik konstruktion, som bygger på nationalstaters samarbejde om konkrete problemer og løsningen
Og det er ikke en forbundsstat, det er måske det bedste argument for, at det ikke er en forbundsstat, at der kan være de store forskelle også rundtomkring i medlemslandenes indenrigspolitiske ting.
Men det, jeg stadig væk ikke forstår, er, at hr. Søren Søndergaard ikke vil forholde sig til bl.a. værdierne fuld beskæftigelse, social markedsøkonomi, et højt beskyttelsesniveau, forbedring af miljøkvalitet eller omkring værdiafsnittet om frihed, demokrati, ligestilling, retsstat, respekt for menneskerettigheder.
Det, jeg ikke forstår her, er, at hr. Søren Søndergaard, som i øvrigt, og det erkender jeg gerne, er international socialist og dybt optaget af de her ting, ikke kan anerkende, at kun i et forpligtende samarbejde har man mulighed for at nå nogle af de mål og idealer, som er beskrevet her.