Jørn Jespersen (SF), 2003-06-03:
Det forgangne år er jo året, hvor statsministerens og regeringens holdning til landbrugsstøtten er blevet afsløret som dybt hykleri.
På det principielle plan siger regeringen, at man ønsker at afskaffe landbrugsstøtten, lave en stor reform af den, fordi den er uliberal, fordi den skader de fattige lande, fordi den er dyr for forbrugerne.
Men i praksis har det forgangne år været det år, hvor regeringen hver eneste gang, den har kunnet komme til det, har givet mere støtte til landbruget.
Først var der de portugisiske svineproducenter, som havde fået ulovlig støtte og skulle betale den tilbage.
Det var selvfølgelig synd, synes den liberale regering, og derfor støttede den et forslag om at give støtte, der udlignede tilbagebetalingen, så bønderne blev holdt skadesløse.
Så kom sagen om franske og italienske vinproducenter, som på grund af støtten havde produceret for meget, hvorefter prisen faldt.
Det var selvfølgelig synd for producenterne, hvorefter de skulle have støtte til at destruere vinen, sådan at den støtte, der var givet til for meget produktion, blev udlignet.
Så var der sagen om støtte til græske bomuldsproducenter.
De får i forvejen fire gange verdensmarkedsprisen for deres produktion og havde derfor øget deres produktion med 60 pct. ud over kvoten.
Det ville de så ikke få fuld støtte for, og det var synd for de græske bomuldsproducenter, syntes den danske regering, og derfor skulle de have ekstra statsstøtte, sådan at de også fik fire gange verdensmarkedsprisen for de 60 pct., der overskred kvoten.
Og det var synd for det liberale erhverv, at de ikke kunne klare deres forpligtelser, som andre liberale erhverv skal.
Derfor burde de også have støtte, så de blev holdt skadesløse for deres kautioner.
Hvad har begrundelserne været for alle disse ekstra støtteforanstaltninger?
Jo, det har hver gang været, at det var uklogt at blive uvenner med de andre, for vi kunne jo også selv få brug for det, og nu skulle vi snart have formandskabet eller havde formandskabet, og derfor skulle vi heller ikke ødelægge mulighederne for at lave en reform af landbrugspolitikken, når vi havde formandskabet.
Hvad brugte statsministeren så den velvilje til under formandskabet?
Den brugte han til at forlænge landbrugsstøtten til 2013 uforandret med de østeuropæiske lande oveni.
Det fik vi ikke meget ud af, kan man sige.
Og da vi havde overstået formandskabet, kunne man forestille sig, at vi nu holdt op med at give støtte.
Det gjorde vi ikke.
De italienske kooperativer var efter formandskabet.
Vi støttede stadig væk.
Nu viser det sig så, hvad den egentlige begrundelse er.
Det er, at nu er priserne på dansk svineproduktion lave, og vi er skadet af en dårlig valutasituation.
Nu kommer Danmarks behov, sådan som regeringen fortolker det, for dagen.
Nu skal der i følge regeringen gives støtte til danske svineproducenter. Da priserne var høje, var der ingen indgreb.
Nu er priserne lave, så er det synd for danske svineproducenter.
De har overinvesteret for lånte penge.
Derfor skal de have støtte.
Det er så hamrende uliberalt.
Det er så hyklerisk i forhold til alt, hvad statsministeren har skrevet.
Det hænger ikke sammen.
Men det er åbenbart ifølge fødevareministeren det, Danmark har tænkt sig at give: ekstra støtte til danske svineproducenter, fordi dette påståede liberale erhverv er udsat for prissvingninger, og nu er priserne i bund.
Statsministeren, regeringen skylder virkelig en forklaring.
Her er der tale om hykleri ud over alle grænser.
Der er tale om svigt i forhold til alle de principper, som statsministeren har gjort sig til talsmand for.
Der er tale om, at man gør det stik modsatte af det, man har sagt.
Der er intet liberalt i det.
Der er intet hensyn til forbrugerne.
Der er intet hensyn til ulandene.
Det er simpelt hen så afskyeligt, som det kan være.