runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Jeg synes ikke, at vi, når vi hører den tidligere taler, hører nogen klare tilkendegivelser af, om man vil stemme for L 90, eller man bare vil stemme imod det her.
Men i hvert fald er det her lovforslag, som vi nu behandler, jo også en del af hele kommunalreformen, og dermed er det også en del af det, der bliver vedtaget med et bredt flertal her i Folketinget, og som vi selvfølgelig skal udmønte i den kommende tid.
Selve kommunalreformen indebærer, at vi gennemfører en lang række ændringer af de opgaver, som skal varetages af det, man kan kalde det offentlige Danmark.
For Dansk Folkeparti har det igen været særdeles vigtigt, at borgerne er dem, der kommer i centrum ved den her kommunalreform, og at der kun bliver en indgang for den enkelte borger, så borgeren ikke bliver den berømte kastebold imellem systemerne.
Samtidig får vi forenklet hele det her område omkring natur og miljø, og vi får som sagt den maksimale udnyttelse af de ressourcer, som vi netop afsætter til at løse de her opgaver.
Dansk Folkeparti mener selvfølgelig, at jordforureningsområdet er et meget centralt punkt, som vi burde have diskuteret meget mere, end vi har gjort indtil nu.
Vi ved, at der ligger nogle klare anbefalinger, bl.a. fra embedslæger, som siger, at på jordforureningsområdet skal der ske noget.
Den praksis, som har været fulgt indtil nu, er ikke optimal, når strukturen laves om, og så er det helt klart, at jordforureningsområdet også bør være en af de ting, man kigger på i denne omgang.
Meget af det arbejde, som amtsrådene har gjort, lægges over til regionsrådene med undtagelse af nogle enkelte ting som f.eks. at meddele påbud og selvfølgelig føre tilsyn med større godkendelsespligtige virksomheder.
Miljøministeren får tilladelse til i særlige tilfælde at pålægge et regionsråd at gennemføre undersøgelses- og afværgeforanstaltninger, hvis ministeren ikke er enig i den beslutning, der er truffet af regionsrådet.
Jeg tror, det er kommet med i forslaget, efter at vi har set nogle særdeles kedelige tilfælde, bl.a. med Kærgård Plantage, hvor staten, dvs. miljøministeren, ligesom prøvede at skyde skylden fra sig, og ingen ville tage det klare ansvar.
Der lå et stort giftdepot, hvor giften sivede ud dag efter dag, og her pressede Dansk Folkeparti på for at få afsat penge til at rydde op eller lave nogle foranstaltninger, så denne forurening blev mindsket.
Vi er glade for det resultat, man er kommet frem til.
Vi vil selvfølgelig gerne gå endnu videre, men vi mener, at det opnåede resultat, som vi er blevet forelagt, kan vi godt støtte.
Kim Mortensen (S), 2005-03-31:
Det vil jeg meget gerne kvittere for, og jeg gjorde det også i min ordførertale.
Jeg vil godt gøre det her igen og sige, at jeg også håber, at vi under udvalgsbehandlingen af den samlede lovpakke kan få tilgodeset både de synspunkter, som oppositionen har haft her, og de synspunkter, som mange af de høringssvar, der er kommet til lovforslaget, også har indeholdt.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Der er her tale om et forslag, hvor hovedopgaven føres over til regionerne, og det vil sige, at det er en imødekommelse af det socialdemokratiske synspunkt, at der skal være nogle opgaver i regionerne.
Kim Mortensen (S), 2005-03-31:
Loven er en del af den samlede pakke i gennemførelsen af kommunalreformen.
I modsætning til en række af de andre lovforslag, vi har hørt gennemgået i dag, overdrages regionerne her opgaverne med oprensningen af den forurenede jord fra amterne.
Jeg forstår sådan set godt, at Venstres ordfører og formentlig også miljøministeren har det store smil på, når de kigger på oppositionen, for det er sådan set det, vi har prøvet at efterlyse og argumenteret for det meste af dagen.
Socialdemokratiet har ikke lagt skjul på, at mange af de opgaver med at varetage interessen for vores fælles natur, hvad enten det gælder luft-, vand- eller jordforurening, er bedst tjent med et overordnet nationalt og regionalt ansvar.
Vi er overbeviste om, at mange kommuner er for små til at opbygge den faglige viden, der er nødvendig, en faglig viden, der er til stede i de nuværende 14 amter, men som med kommunalreformen opsplittes i 99 nye kommuner.
Derudover viser alle erfaringer også, at hensynet til den kommunale økonomi, de kommunale arbejdspladser og lokale særinteresser ofte kommer til at veje tungere end hensynet til varetagelse af naturens interesser.
Kommunerne vil altid være for små til at overtage det fulde ansvar for oprydningen og overvågningen af jordforureningen.
Venstres ordfører nævnte også et par af de uheldige eksempler, vi har haft bare inden for den senere årrække.
Socialdemokratiet deler til fulde den bekymring, som bl.a. Dansk Naturfredningsforening har givet udtryk for, når det gælder den samlede lovgivnings opsplitning på de forskellige naturbeskyttelsesområder.
I det her tilfælde har miljøministeren oven i købet i en pressemeddelelse den 14. september selv peget på vigtigheden af at samle den faglige ekspertise og den ensartede praksis i forbindelse med denne og den næste lovgivning, vi skal have på dagsordenen.
Det er vi enige om er en god idé, og vi har også tidligere peget på en række andre områder, hvor det samme rationelle argument kunne gøre sig gældende.
Vi er enige i det her lovforslag, men vi ser det i en sammenhæng med den øvrige kommunalreform og ser også gerne, at placeringen af drikkevandsbeskyttelse får den samme sammenhæng og bliver i regionerne.
Eyvind Vesselbo (V), 2005-03-31:
Så er vi nået til nummer fire i rækken af otte forslag på miljøområdet vedrørende kommunalreformen.
Det her lovforslag drejer sig om jordforurening, og da er det jo, man egentlig burde se et stort smil brede sig på læben af oppositionen.
For her er der nogle ting, der bliver placeret i regionen, og det må virkelig være guf for de forskellige partier i oppositionen, som netop hele dagen har argumenteret for, at nu skulle regionerne ind i billedet.
Det, der nemlig sker, er, at stort set alle amternes opgaver overføres til regionerne.
Det drejer sig om den offentlige indsats, dvs. forureningskortlægning, det drejer sig om værditabsordning, genanvendelse af jord, deponering af jord og råstof – det er det, som amterne har i øjeblikket – udstedelse af undersøgelses- og oprydningspåbud og tilsyn med udvikling af forureningstilstanden.
Nogle af områderne flyttes fra amterne til kommunerne – det bliver altså de borgernære områder – og det er bl.a. meddelelse af tilladelse til arealanvendelse og til bygge- og anlægsarbejder samt meddelelse af påbud om indhegning, flisedækning osv., genanvendelse af jord, udstedelse af undersøgelses- og oprydningspåbud vedrørende den forurening, som stammer fra virksomheder, hvor kommunerne eller miljøbeskyttelsesloven fører tilsyn, og tilsyn med vilkår i tilladelser vedrørende ændring af arealanvendelse og bygge- og anlægsarbejder.
Alt det flyttes fra amterne til kommunerne.
Så er der også noget, som flyttes fra amterne til staten, og det er udstedelse af undersøgelsesog oprydningspåbud vedrørende den forurening, som stammer fra virksomheder, hvor staten efter miljøbeskyttelsesloven fører tilsyn, og så tilsyn og påbud meddelt af miljøministeren.
Så er der en meget vigtig ting, som sker, og det er, at miljøministeren endvidere får en ny beføjelse til i særlige tilfælde at pålægge et regions råd at gennemføre undersøgelse og afværgeforanstaltninger på baggrund af en konstatering af jordforurening.
Her har vi nogle gode eksempler, eller rettere dårlige eksempler, nemlig Kærgård Plantage og Kommunekemi, og her kan miljøministeren, hvis det er sådan, at hun finder det rigtigt – eller han finder det rigtigt, hvis det bliver en han engang – lave et påbud om, at regionen går ind og laver nogle afværgeforanstaltninger.
Endelig ændres klagereglerne, sådan at miljøministeren ikke længere er klageinstans, men sådan at Miljøklagenævnet behandler alle de sager, hvor der i loven er klageadgang.
De borgernære områder ryger over til kommunerne, og staten får nogle af de overordnede og lidt større projekter.
Det er en fin fordeling, og vi støtter meget det her forslag og håber, at vi får en god behandling i udvalget.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Jeg vil gerne starte med at sige, at på en forårsdag som i dag luner det jo at høre de varme, amourøse følelser mellem regeringen og dens forligspartner på dette område.
Fra radikal side vil vi gerne bidrage til den forårsstemning, der er ved at sprede sig, for
her er et af de lovforslag, hvor vi synes at fornuften har fået sneget sig lidt ind.
Man bevarer en stærk faglig kompetence på regionalt niveau og følger i og for sig både de anbefalinger, som Strukturkommissionen kom med i sin tid, og rationalet og logikken i den politiske debat, der har været efterfølgende.
Det er også klart, at der er nogle ting i forslaget, som vi synes er lidt ærgerlige, nemlig de undtagelser, der er for det regionale niveaus indflydelse.
Men det er klart et lovforslag, der er mere efter vores hjerte end dem, vi har behandlet tidligere i dag.
er logikken i alt dette her.
Hvis vi ser helt bort fra polemikken, hvordan kan det så være, at lige præcis i spørgsmålet om forurenet jord er man parat til at følge det rationale, som oppositionen har lagt og stadig lægger for dagen, og som Strukturkommissionen også har lagt for dagen?
Lige præcis her siger man: Med hensyn til den forurenede jord er vi sådan set enige i, at der er brug for det regionale niveau; her har vi brug for den overordnede synsvinkel, her har vi brug for at fastholde kompetencen og de faglige miljøer osv. osv. osv.
Selv om der er en åbenlys sammenhæng mellem forurenet jord og grundvand, drikkevand, miljøbeskyttelse osv., insisterer man på, at den forurenede jord som det eneste skal bevares på regionalt niveau.
Det er altså ufattelig svært for mig at se rationalet i det.
Jeg glæder mig da over, at man vil beholde den forurenede jord på regionalt niveau, men jeg kan ikke se rationalet.
Jeg synes, miljøministeren ved flere lejligheder har udvist et meget stort pædagogisk talent, og jeg håber, hun måske vil være i stand til at forklare også oppositionen, hvad rationalet er i, at lige præcis dette ene område ligger bedre i regionerne, når hun ellers er så forhippet på, at alle de andre områder ligger bedre i kommunerne eller helt centralt i staten.
Connie Hedegaard (KF), 2005-03-31:
Jeg har tidligere over for udvalget givet tilsagn om, at vi skal dybere ned i miljøcentrenes kompetence.
Hvad skal de have beføjelser til?
Det vil jeg meget gerne diskutere, også med hr. Per Clausen.
Umiddelbart vil man jo sige, at de kommuner, der bliver tilbage nu, er nogle større kommuner end dem, vi kender i dag.
Alt andet lige er de endnu bedre rustet til at godkende de virksomheder, der ligger derude, fordi de rigtig, rigtig komplicerede virksomheder, som bl.a. fru Pernille Blach Hansen talte om før, netop ikke ligger i kommunerne.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Det tror jeg ikke hr. Martin Lidegaard skal være i tvivl om.
Jeg har jo netop sagt mange gange i dag, at vi gerne ser på alle forslag om nogle konkrete tiltag på de områder, hvor man synes der skal rykkes nogle ting.
Lad os se på, om det er noget, vi kan være med til.
Jeg er sikker på, at når hr. Martin Lidegaard kommer til forhandlinger, er han også parat til at give sig, og hvis det skulle vise sig at være nogle ganske små punkter, vi er uenige om, tror jeg også, vi kan finde en løsning, for det er jo sket her.
Man får det ikke sådan, som man allerhelst vil.
Hvis det stod til Dansk Folkeparti, havde der kun været kommunerne og staten.
Det har vi aldrig lagt skjul på, men der har jo været forhandling, som er endt med det resultat, der er kommet frem indtil nu.
Som det er nævnt før, har det også for Dansk Folkeparti været vigtigt, at borgerne bliver sat i centrum med kommunalreformen, og at der kun skal være én indgangsdør for den enkelte borger, så man ikke bliver kastet rundt i systemet.
Men der er også mange andre gode ting ved kommunalreformen, som vi gerne vil nævne, bl.a. om råstofindvinding på land.
Det er selvfølgelig også en vigtig del af reformen, idet vi skal bruge råstoffer til mange andre vigtige ting, og derfor gælder det om at have en god planlægning for området.
Opgaverne foreslås delt mellem regioner og kommuner.
Regionerne skal varetage kortlægningen og planlægningen, og kommunerne skal stå for meddelelse af tilladelse til råstofindvinding på land og samtidig føre tilsyn.
Det er vigtige områder, som her berøres, men det er så sandelig også vigtige beslutninger, vi står over for, når vi skal vedtage hele kommunalstrukturen.
Det foreslås i lovforslaget, at der fastsættes procedureregler for udarbejdelse af råstofplaner, som svarer til de nugældende regler i planloven for udarbejdelse af regionplaner, og alt i alt er det et meget fornuftigt lovforslag, som vi i Dansk Folkeparti ser meget positivt på.
Steen Gade (SF), 2005-03-31:
Jeg vil fortsætte i samme spor.
Når man ser den samlede tegning, ser det jo sært ud, og når man har hørt både ministeren og regeringspartiernes ordførere, lyder det hele også sært.
Nu har vi jo hele dagen fra kl. 10 og til nu hørt, hvorfor det regionale niveau ikke duer, men her har vi så et forslag, som siger, at det regionale niveau er, om ikke perfekt, så i hvert fald en eller anden høj procent rigtig godt, men dog med et par undtagelser.
Jeg tror, det var hr. Dohrmann, som kom tæt på noget, der har med sagen at gøre, da han pludselig nævnte Kærgård Plantage og storforureninger.
Det er kompliceret stof for mig, men man kan jo spørge ministeren, om der er nogen særlig sammenhæng mellem de store forureninger og grunden til, at området skal ligge i regionerne.
Det kunne måske have økonomisk betydning.
Det er bare noget, jeg godt kunne have lyst til at spørge om, det er ikke noget, jeg ved noget om, for der står jo ikke noget om det i lovforslaget.
Om selve forslaget vil jeg sige, at vi vil kigge på undtagelserne, få dem belyst og se, hvor rimelige de er, og om det er fornuftigt at have undtagelser.
Min sidste bemærkning går på det saglige, som også ministeren må forholde sig til.
Det er svært at forstå, at jordforurening ikke skal hænge sammen med grundvand.
Det er næsten ikke til at forstå, for det er jo tæt forbundne problemstillinger, og det gælder også en række andre miljøspørgsmål.
I hvert fald hænger hele grundvandssiden og forurening af jord så tæt sammen, at de efter vores opfattelse burde håndteres forvaltningsmæssigt på samme måde.
Men ellers er det rimelig positivt, at der i hvert fald er et enkelt sted, hvor vi kan sige, at det regionale niveau er, om ikke perfekt, så i hvert fald ret godt.
Birgitte Josefsen (V), 2005-03-31:
At man ikke kan svare på et helt konkret spørgsmål, er jo ikke ensbetydende med, at man står og siger, at man er fuldstændig ligeglad.
Jeg har ingen problemer med, at nogle opgaver ligger hos en minister og andre opgaver ligger i en kommune.
Så jeg ser ikke de store skræmmebilleder i forhold til det her lovforslag, som De Radikale åbenbart gør.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Skal jeg forstå det sådan, at Venstres ordfører også er ligeglad?
For kommunerne er tilsyneladende kun i god tro og vil slet ikke kunne blive fristet over evne og alt sådan noget.
Hvis det er sådan fat, hvorfor har man så overhovedet givet den her ministerbemyndigelse, hvis der slet ikke er nogen problemer?
Birgitte Josefsen (V), 2005-03-31:
Det har jeg ikke noget bud på, så det kan jeg ikke give et svar på.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Der kan ikke være mange i salen og ude i det ganske land, der er i tvivl om, at fru Birgitte Josefsen nærer en meget stor tillid til kommunerne, nærmest bundløs tillid vil jeg sige.
Hun nærer næsten også mere tillid, end forfatterne til lovforslaget her gør, for her bemyndiger man trods alt ministeren til at fastsætte regler om afgrænsning i havet, altså den enkelte kommunalbestyrelses kompetence på søterritoriet.
Ministeren skal også ind og samordne kommunale beredskabsplaner osv.
Så det er jo ikke, fordi den her problematik ikke har luret i baghovedet på regeringspartierne.
Igen har vi talt om, at de har den store amtspsykose: De vil gerne have amterne væk, men hvad pokker skal de så gøre ved de opgaver, der ligger ude på regionalt plan?
De bliver nødt til at fordele dem.
De kan ikke lægge det hele i staten, for så bliver Venstre sur, altså må de smide noget ud til kommunerne.
Men da det ikke rigtigt går, må de alligevel give ministeren en bemyndigelse til at holde øje med det.
Det er 99 kommuner, der er tale om nu.
I hvor mange af dem forventer fru Birgitte Josefsen, at ministeren vil gå ind og definere præcist, hvad kommunerne må og ikke må?
Har vi nogen som helst forestilling om, hvor mange kommuner det drejer sig om?
Birgitte Josefsen (V), 2005-03-31:
Som jeg har været inde på, har jeg stor tiltro til, at kommunerne administrerer ansvarligt, også når de får den her opgave.
Jeg er helt sikker på, at man ikke vil svigte miljøet.
Der er allerede i dag meget stor fokus på, hvordan man håndterer miljøopgaver ude i kommunerne.
Jeg vil sige, at det her selvfølgelig kan komme til en forhandling, når det bliver sendt videre, men personligt har jeg stor tiltro til, at kommunerne kan løse også den her opgave.
Torben Hansen (S), 2005-03-31:
Et eller andet sted er det jo fuldstændig fantastisk – vi var også inde på det i forbindelse med miljøbeskyttelsesloven – at vi rent faktisk får et kommunalt søterritorium på 12 sømil, og at opgaven her ud over havbrug bliver den eneste opgave, som kommunerne har ude på det åbne hav.
Hvordan kan man opbygge et fagligt miljø omkring klaptilladelser?
Hvad tror fru Birgitte Josefsen vejer tungest, når alt kommer til alt: Er det havnens økonomi, eller er det et spørgsmål om, hvor man bedst i forhold til miljøet skal af med det havnesediment?
Jeg synes, det er en meget uheldig udvikling.
Vi har set det med drikkevand, og nu ser vi det igen: Man skal ind og give både tilladelse og godkendelse og føre tilsyn med egne virksomheder.
Kan Venstre som et gammelt parti slet ikke se nogen problemer i det rent retssikkerhedsmæssigt?
Birgitte Josefsen (V), 2005-03-31:
Jeg har altså meget stor tillid til kommunerne og den måde, de administrerer opgaverne på i dag, og jeg ser frem til, at det bliver nogle store og stærke kommuner, som skal varetage opgaverne i fremtiden, så derfor ser jeg faktisk ikke nogen problemstilling.
Jeg synes, at kommunerne allerede i dag viser, at de kan klare en lang række opgaver på hele natur- og miljøområdet på tilfredsstillende vis, så jeg vil ikke være bekymret ved at lægge også denne opgave ud til kommunerne.
Men hvis Socialdemokratiet er bange for det, ser jeg da frem til, at Socialdemokratiet kommer med en udlægning af, hvordan de mener opgaven skal løses i fremtiden.
Torben Hansen (S), 2005-03-31:
Det er helt analogt med noget af det, vi har diskuteret tidligere på dagen: Man skal i princippet give tilladelse til sin egen havn og også efterfølgende føre tilsyn.
Synes Venstres ordfører, at det er i overensstemmelse med armslængdeprincippet?
Og kan Venstres ordfører ikke se nogen problemer i det?
Hvad vil komme til at vægte tungest, havnens økonomi eller hvor langt man skal sejle ud med klapmaterialet?
For eksempelvis Esbjerg Havn er der tale om 300.000 t om året, hvoraf de 100.000 t er forurenet i større eller mindre grad, og det skal kommunerne også til at lave analyser af.
Synes Venstres ordfører ikke, at det hører hjemme et andet sted end i kommunerne, når kommunerne selv ejer havnene?
Birgitte Josefsen (V), 2005-03-31:
L 86 lægger op til at samle en række love i én på baggrund af, at amternes opgaver overflyttes til de nye større kommuner.
Opgaverne med beskyttelse af havmiljøet skal ifølge lovforslaget fremover varetages af henholdsvis Miljøministeriet og kommunerne, og kommunerne får tilladelse til og tilsyn med klapning inden for søterritoriet, ligesom kommunerne skal forestå og koordinere indsatsen i forbindelse med omfattende forurening.
Miljøministeriet vil fremover varetage tilladelse og tilsyn med klapning uden for søterritoriet, samordne de kommunale beredskabsplaner og udstikke retningslinjer for kommunernes kompetencer for søterritoriet.
En lang række opgaver samles nu i én lov som en konsekvens af, at kommunerne får de fleste af opgaverne.
Eksempelvis vil kommunerne jo komme til at varetage hele tilsynsforpligtelsen med vandløbene.
Venstre ser med tilfredshed på, at der er lagt op til en nedsættelse af et kvalitetsstyringsudvalg på området.
Udvalget skal være med til at sikre koordineringen af de spørgsmål, som helt naturligt rejser sig i forbindelse med grænseoverskridende opgaver, hvilket jo også er gældende i dag.
Samlet set ser Venstre det som en styrkelse, at opgaverne nu i vid udstrækning samles hos to myndigheder frem for hos tre instanser.
Fremtiden byder på store og stærkere kommuner, og Venstre er parat til at overlade opgaveløsning til de store og stærke kommuner, der allerede i dag har vist, at de kan varetage en lang række af opgaverne.
Vi ser frem til, at de også kan varetage de nye opgaver, og vi tilslutter os hermed lovforslaget.
Connie Hedegaard (KF), 2005-03-31:
Regionerne skal varetage opgaver i forbindelse med kortlægning og planlægning, mens kommunerne får overført en række opgaver efter miljølovgivningen og får kompetence til at meddele tilladelser og føre tilsyn.
Tidligere var råstofplanlægning ifølge planloven en del af regionplanlægningen, men nu skal regionerne som noget nyt udarbejde egentlige råstofplaner.
Det kunne der siges meget mere om, men jeg synes, at jeg vil tage udgangspunkt i de positive bemærkninger.
Angående kommunerne er det jo rigtigt, at borgerne kun skal henvende sig ét sted om de ret enkle ting, og lad os endelig belyse det yderligere i udvalget.
Men grundlæggende har der jo været en positiv stemning for også dette forslag, og det vil jeg gerne kvittere for.
Per Clausen (EL), 2005-03-31:
Vi har gjort os de samme overvejelser som hr. Steen Gade, og jeg vil bare sige, at vi er færdige med overvejelserne.
Vi er nået frem til, at vi synes, det her er det rene pjat.
Hvis det nu var pjat, der var led i noget stort, som vi gerne ville være med til, kunne vi selvfølgelig godt være med, men når det er led i noget stort, som vi synes er noget skidt, vil vi ikke være med.
Jeg er selvfølgelig ked af, at jeg på den måde ligesom formindsker betydningen af, at hr. Dohrmann også her kunne holde den sædvanlige tale om, hvad det betyder.
Vi kan altså ikke medvirke til dette forslag.
Steen Gade (SF), 2005-03-31:
Jeg vil bare indskrænke mig til at sige, at det, vi vil interessere os lidt for i udvalgsarbejdet, er, om det rent faktisk er fornuftigt at lade kommunerne give tilladelse og føre tilsyn på området, når det væsentlige, nemlig råstofplanen, alligevel laves på regionalt niveau.
Når jeg lige ser på det, forekommer det mig, at det måske bare skyldes, at det skal passe ind i mønsteret.
Men det kunne måske styrke planlægningen, hvis de folk, der skal lave planlægningen, også på deres egen krop får erfaringer med tilladelser og tilsyn, som vil gøre, at deres faglige evne til at lave planen hele tiden bliver udfordret i hverdagen.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Som flere ordførere har været inde på, er det jo ikke det tungeste af de otte lovforslag, vi skal gennemgå her.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at netop fordi det er så få penge og så få opgaver, der er tale om, tvivler jeg lidt på, om fordelingen mellem regioner og kommuner kan betale sig, når man ser på antallet af medarbejdere osv.
Oveni er der nogle administrationsudgifter, som udgør godt 10 mio. kr., og som også fordeles mellem de nye regioner og kommuner, og så må man altså spørge sig selv: Kan det betale sig at dele de opgaver op?
Vi vil gerne have lov til lige at studere nærmere under udvalgsarbejdet, hvilke opgaver det helt konkret er, og om det kan betale sig at sprede den forholdsvis beskedne faglige kompetence på den måde.