Margrete Auken (SF), 2004-03-26:
Jeg vil lige sige med det samme, at samtlige af de her forslag selvfølgelig er gennemarbejdet sammen med færdselssikkerhedseksperter.
Det siger sig selv.
Når justitsministeren før sagde, at vi havde det tilfælles, at færdselssikkerheden skulle sættes højt, så kan det som et overordnet synspunkt være rigtigt, men vi har en meget forskellig måde at gøre det på.
Hun siger 130 km/t. på motorvejen.
Det synes jeg altså ikke er fremmende.
Jeg siger, at vi skal sikre, at i det omfang vi laver nogle tiltag, så må det ikke gå ud over sikkerheden.
Og der er ingen af de forslag, vi her lægger frem, som forringer sikkerheden.
Hvis man bare så på, hvad en cyklist er for en.
Man kan også se det på den måde, de færdes
i byen på
: Det er altså ikke bare banditterne, det er alle almindelige cyklister, og de opfører sig et meget langt stykke hen ad vejen som fodgængere.
Så kan man sige: O.k., lad dem så få lov til at gøre det, og hvor er det så, vi skal begrænse deres muligheder mere, end vi begrænser fodgængernes?
Det vil jo i høj grad være på vigepligtområdet, f.eks. med højresving ved rødt.
Det er jo underligt.
Jeg tror, at det vist var hr. Karsten Nonbo, der beskrev den der forskræmte bilist, der så en vild cyklist komme kørende, og så vidste han ikke, om han ville dreje til højre; om han bare ville køre over for rødt.
Det er den situation, vi har i dag.
Hvis det var tilladt at dreje til højre, så vidste han da godt, at den cyklist, der kom kørende der, var en lovlig person - det må man jo gå ud fra - som drejer til højre. Der er ikke tale om, at bilister er dummere end andre trafikanter, og der er heller ikke tale om, at cyklister er mere forbryderiske end andre trafikanter.
De fleste cyklister kører lovligt.
I øvrigt er nogle af de cyklister, der er mest i fare - dem, der bliver ramt af de højresvingende lastbiler - jo de meget artige cyklister, der holder pænt og stille og siger: Rødt er rødt, og grønt er grønt, og så venter vi.
Og så bliver de ellers slået ihjel af en højresvingende lastbil.
Men vi kan her konstatere, og beklageligvis overrasker det mig jo ikke ret meget, at villigheden i den her regering af Venstre og De Konservative er begrænset.
Men De Konservative og Dansk Folkeparti har i høj grad den generelle holdning til cyklister, at de skal tåles, men ikke forkæles.
Det er sådan en generel holdning: De skal tåles, men ikke forkæles.
Det vil sige, at hvis man foreslår noget, som kun handler om, at cyklister skal have det bedre, så nej!
Det eneste forslag, man vil støtte her, og som alle er enige om, er, at de skal have lidt mere pisk.
Jeg synes, at man skal gå efter cyklisternes unoder.
Jeg kan f.eks. sige, at når politiet laver kontrol - den dag, hvor de rigtig kunne stå der - var det to steder i København.
Det ene sted var Vester Voldgade ved Strøget, hvor man kommer cyklende fra Nørrevold og hen.
Hvis der er en fuldstændig tom gade der, en gågade, så kender jeg altså ingen, der ville holde.
Jeg tror ikke engang, at justitsministeren, hvis hun kan cykle, ville holde ved rødt lys der foran en tom gågade, Strøget i det her tilfælde, og så vente, til der blev grønt lys, før hun kørte over.
Det er der altså ingen der gør.
Nej, jeg siger ikke, at det er trafikministeren, men nu siger jeg bare justitsministeren.
Jeg ved ikke, om trafikministeren kan cykle, men nu har jeg hørt justitsministeren.
Det andet sted, hvor man tog dem, var henne ved Glyptoteket, ved højresvinget dér, hvor jo, fuldstændig rigtigt, cyklisterne kommer, og der drejer mange af dem til højre.
Jeg står ikke her og siger, at det skal være lovligt, bare fordi de gør det i forvejen.
Der er en række ting, folk gør, som bestemt ikke skal være lovligt, fordi det er for farligt.
Men der er også steder, hvor det er urimeligt, at de ikke får lov til at gøre tingene, og det er alle dem, vi har remset op her.
Nu har vi været inden for regelværket.
Hvis jeg kommer kørende som cyklist og der er en grøn højrepil, så tror jeg, at der er fri bane.
Derfor skal man ikke lave det ved højresvingspile.
Så kan man lave det med »gælder ikke cyklister« sine steder, og den model kan bruges.
Det er bare vigtigt, at man ikke giver cyklisterne indtryk af, at de ikke skal respektere vigepligten, når de kommer rundt om hjørnet, og det vi vil være sikre på at vi pålægger dem.
Så er der meget få, der har forholdt sig til spørgsmålet om den blandede trafik, fodgængere og cykler sammen.
Det gælder altså meget få steder.
Nu har jeg cyklet mange steder
i verden også.
I Japan, i Tyskland, alle mulige steder
må cyklisterne cykle på fortovet, og det giver ingen problemer.
I Odense, hvor man blander dem, giver det ingen problemer.
Nogle steder mærker man det af, og det går fint.
Hvis man tager f.eks. langs med søerne her, er det fuldstændig urimeligt, at der ikke må cykles.
Der er så meget plads, og der kunne en afmærkning gøre det.
Men mange steder er holdningen: Nej, vi skal ikke forkæle cyklisterne.
De skal ikke have det godt.
De skal helst blive hjemme, og hvis de overhovedet kommer ud at cykle, skal det i hvert fald være med så mange restriktioner som muligt, så man kan være sikker på, at det så er deres sikkerhed.
Hvis vi skal have både børn og gamle og unge lømler og fine damer og businessmen ud at cykle, skal man altså anskue dem på en anden måde, end det i hvert fald er regeringspartiernes og især Dansk Folkepartis holdning, men jeg havde heller ikke regnet med, at de havde en anden holdning til cyklister.
Jeg synes, der var en lille smule opmuntring hos hr. Karsten Nonbo.
Nej, man har faktisk haft en god effekt af at fylde disse gader med mere blandet trafik
, fordi det simpelt hen dæmpede - det kan jeg også se på nogle af de høringssvar, jeg har fået tilsendt - bilisternes kørsel.
Så det er en rigtig iagttagelse, hvor man siger: Kan vi ikke have det som en hovedregel?
Så er der steder, hvor det ikke er klogt, og der skal det selvfølgelig være forbudt, ligesom vi altså ikke har foreslået, hvilket jeg virkelig ikke mener, at man skal lave cykelgade på Strøget.
Det er der altså ikke plads til.
Der har vi virkelig rigtig, rigtig, rigtig mange fodgængere, og der tror jeg ikke engang, især om natten, at det er nogen god idé. Men på de fleste gågader rundtomkring i landet viser det sig at være en god idé for både cyklister og fodgængere, og jeg tror, at hvis man afblæser krigen mellem cyklister og fodgængere, som jeg i øvrigt ser er udråbt sådan abstrakt, og siger, at selvfølgelig kan de to grupper finde ud af at færdes sammen, hvis man giver dem ordentlige vilkår begge parter og indskærper vigepligten for cyklisterne der, hvor den kommer, så kan vi godt få det her til at fungere. Hvis man mødte dem med, at det her er noget, vi vil, så kan man godt.
Vi har set det der, hvor vi har lavet de blå felter.
Det fungerer godt.
Cyklisterne respekterer dem jo så at sige altid.
De krydser ikke skråt over krydset osv.
Hver eneste gang man har lavet noget, som har begunstiget cyklisterne, har virkningen været bedre opførsel hos cyklisterne.
Jeg tror ikke, vi har et eneste eksempel på, at man har gjort noget, der gavnede cyklisterne, uden at reaktionen har været, at cyklisterne kommer til at agere som, hvad skal vi sige, respekterede medborgere i trafikken i stedet for som nogle, man til nød vil tåle. Så er der også den der med rødt lys; den skal jeg lige have også en gang.
Man siger: Rødt lys er rødt lys, og rødt lys skal altid respekteres.
Der er masser af situationer, hvor rødt lys ikke gælder.
Vi ved det udmærket.
Hvis man holder ude i et kryds, kan det ikke nytte noget, for så skal man ud af krydset, hvis man er bilist.
Men det kan jo ikke nytte noget, for selv om der bliver rødt for en, hvis man er kommet ud, skal man se at komme ud af det her kryds.
Vi sender i øjeblikket, som jeg nævnte før, busser ud
Det mener jeg faktisk skaber nogle farlige situationer, for der er det sådan, at andre trafikanter kan få det indtryk, at nu må man køre, fordi bussen begynder at køre over for noget, der tilsyneladende er rødt.
Men jeg tror ikke, det har skabt, men det ved jeg ikke, farlige situationer.
Men jeg har registreret mange gange, at folk har været lige ved at sætte af sammen med den her bus, der kørte over for rødt, fordi man fulgte med trafikken.
Det fungerer alligevel godt.
Det, vi foreslår, er da ikke, at cyklister skal kunne køre over for rødt.
Det, vi foreslår, er, at cyklister skal kunne dreje til højre, sådan som fodgængere kan, og det, vi foreslår, er, at cyklister kan køre igennem T-kryds, uden at man behøver at gøre det, som man har måttet gøre i Odense, nemlig investere ret mange penge for at få det her til at virke.
har været en enorm god forretning.
De har ikke fået de endelige tal ind, men det tyder på, at der er meget store besparelser i først og fremmest sundhedsudgifter, og det skyldes altså, at folk har godt af at cykle.
Jeg vil så også sige til folk herinde, at under forudsætningen af at man overlever det, så pynter det altså: Man bliver kønnere, man bliver gladere, man har det bedre i knæ og hofter, hvis det er det, der begynder at plage en, så jeg vil anbefale det.
Og så får man altså meget, meget sans for de undertrykte i trafikken, hvis man selv prøver at cykle.
Så jeg håber alligevel, og jeg vil bede om, at vi også får de høringssvar, som vi har fået fra DT, altså fra Dansk Transportforskning.
For jeg kan se, at både Dansk Transportforskning og Rådet for Større Færdselssikkerhed har været positive over for det meste af det.
De eneste, der selvfølgelig blankt har afvist det, er FDM, og det er jo ikke så mærkeligt.