Kim Behnke (FP), 1998-04-22:
Som det fremgår af bemærkningerne i anden spalte på side 2, blev dette forslag i stort set samme ordlyd førstebehandlet, umiddelbart før der blev udskrevet folketingsvalg.
Så det udvalgsarbejde, vi gerne ville have sat i gang, blev forhindret, da forslaget bortfaldt.
Antallet af eksempler på, at skatteydernes penge bliver spildt, og antallet af eksempler på, at alle, lige fra kommunale og amtskommunale embedsmænd til borgmestre, begår fejl og er skyldige i ansvarsforflygtigelse og aldrig nogen sinde bliver gjort ansvarlige for de fejlslagne projekter, det antal er stigende, og derfor mener vi, at nærværende lovforslag burde vedtages, sådan at de to love, som det drejer sig om, kan ophæves.
SF erklærer sig enig i, at man skal kritisere, når det går galt, og nævner så EXSOS-sagen, som vi også har nævnt i bemærkningerne.
Problemet er bare, at de fejl, der er begået i EXSOS-sagen, jo ikke har fået nogen som helst konsekvenser for de mennesker, som har begået dem.
Hvis EXSOS havde været et privat selskab, hvor der var blevet begået lignende fejl og havde været lignende tab, havde de pågældende, der havde haft ansvaret for det, ikke siddet i de samme stillinger længere.
Det private marked regulerer man ved at give en gulerod eller bruge pisken alt efter, om det går godt eller det går skidt.
Men i den offentlige sektor og særlig i staten, i ministerierne, hvor det er embedsmænd, der sidder inden for de forskellige hierarkier, har det ikke nogen anden konsekvens, end at skatteyderne må betale den enorme regning, der kommer efter EXSOS-skandalen.
Det vigtigste argument er altså, at man i den offentlige sektor mangler det styringsredskab, at det, at det går galt, kan få personlige konsekvenser for dem, der har begået dem, og at de dermed udviser rettidig omhu og sørger for ikke at rende ind i de skandaler, som vi har set.
SF i Århus har været prisværdig i retning af at medvirke til at få lukket den kommunale malerafdeling, som udviklede sig til en direkte økonomisk byrde for kommunen, men hvor det var en ren og skær prestigesag for den tidligere borgmester, at man skulle have en kommunal malerafdeling.
Og en forklaring på, at det lige præcis skulle være en malerafdeling, kræver, at man kender den tidligere borgmesters egen faglige baggrund, men det skulle Århus Kommune altså have.
Og denne malerafdeling skulle være en guldgrube for kommunen, så man slap for at entrere med de lokale håndværkere, når rådhuset, skolerne og andre bygninger skulle males.
Men det udviklede sig til at være en kæmpeafdeling med masser af ansatte og meget lav produktivitet, og hvor omkostningerne ved at få malet rundt omkring var helt ude af trit med, hvad man kunne have opnået, hvis tingene havde været lagt ud i licitation.
Så det viser, at når SF bliver præsenteret for konkrete eksempler på, at tingene ikke virker, har man heldigvis den holdning i SF, at man ikke blot holder fast i den røde ideologi og siger, at de skal fortsætte.
Og derfor er det her forslag heller ikke et spørgsmål om ideologi for Fremskridtspartiet, men et spørgsmål om, at skatteyderne ikke unødigt skal stille penge til rådighed for sådanne eksperimenter, som f.eks. EXSOS har været.
Jeg skal takke for støtten fra Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti.
Men den var ikke så overraskende, for den var der jo også, da vi sidst havde en førstebehandling.
Til gengæld glæder jeg mig over den skepsis, som hr. Morten Helveg Petersen gav udtryk for på Radikale Venstres vegne, nemlig derved at han sagde, at man gerne ville se på, hvordan de her ting fungerer.
Og dér må jeg nok sige, at et af de steder, hvor forventningerne jo slet ikke har levet op til de oprindelige intentioner, nemlig systemeksportområdet, har været et eklatant flop.
Og forventningen om, at der ude i den store verden sad 5 milliarder mennesker på knæ og bad om at få lov til at få indsigt i, hvordan vi driver børnehaver og ældreinstitutioner i Danmark, var jo virkelig et udtryk for dansk hovmod og selvovervurdering ud over alle grænser.
For der er ingen steder, hvor man ønsker at få indsigt i den slags ting, hvis man skal betale for det.
Bevares, hvis Danida forærer projekterne væk, tager man da imod dem.
F.eks. hvis vi, som tilfældet er i de baltiske lande, kommer med store bevillinger og spørger, om vi ikke godt må have lov til at lade vores skatteembedsmænd vise dem, hvordan de skal indrette deres skattesystem som vores i Danmark, siger de da ja.
Eller hvis Indenrigsministeriet kommer og vil belære dem om dansk forvaltningspraksis og der samtidig følger enorme bevillinger med, tager de da også imod det.
Men projekter, hvor nogle udefra henvender sig til den danske butik og siger, at de gerne af egne midler vil betale for at få indsigt i, hvordan vi forvalter et område, er der ingen eksempler på. Til gengæld er der masser af eksempler på, at det går galt rundt omkring.
Og det største eksempel, vi har i øjeblikket, og hvor der virkelig er tale om, at private erhvervsvirksomheder på stribe bliver lukket som følge af en aggressiv markedsføring og en aggressiv politik fra det offentliges side, er Esbjerg Havn, hvor det offentlige nærmest har overtaget område for område, fra stevedorevirksomhed til containerreparation - det hedder vistnok at farme ind - så alt muligt efterhånden nu er overgået til den offentlige havn i Esbjerg og de private virksomheder bliver lukket på stribe.
For den dag, hvor der i Esbjerg Havn ikke længere er økonomisk grundlag for at drive eksempelvis en containerreparationsvirksomhed i offentligt regi, ville den blive lukket, hvis det var en privat virksomhed, men når det er en offentlig virksomhed, vil det blive en politisk afgørelse, hvor man i byrådet vil sige: Nej, det går sandelig ikke; vi er nødt til, om ikke andet så af prestigehensyn, fortsat at have en containerreparation i Esbjerg.
Og så vil den blive opretholdt, og så vil der blive lagt kommunale penge i at drive noget videre, som burde have været lukket. Også inden for miljøområdet ser vi eksempler på, at kommuner opretter kloaktømningsvirksomheder til trods for, at der i lokalområdet eksisterer private virksomheder i forvejen.
Og Århus er et ubehageligt eksempel på, hvordan det halvoffentlige Århus Renholdningsselskab har stjålet kunder fra velfungerende private virksomheder, som nu stille og roligt dør ud, fordi de selvfølgelig ikke kan klare sig i konkurrencen med de virksomheder, der er offentligt regulerede og får offentlige tilskud.
Så der er masser at tage fat på, og vi har et omfattende arkiv over de her ting i Fremskridtspartiet - det fører vi til gengæld af ideologiske grunde - og derfor vil vi bruge udvalgsarbejdet til punkt for punkt at dokumentere, at der er brug for at få de her love ophævet.
Og når vi så når frem til en anden- og en tredjebehandling, kan det være, at betonen er faldet ud af Socialdemokratiets ører, så man begynder at lytte og ikke er argumentresistent længere.
Men i virkeligheden tror jeg, at jeg skal have forhåbninger om, at SF i Folketinget vil være lige så fordomsfrit, som SF i Århus har været, og sige: Når tingene går galt, er vi nødt til at ændre dem.
Men tak for behandlingen!