runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
John Vinther (KF), 1997-12-16:
Da Det Konservative Folkepartis ordfører, hr. Bendt Bendtsen, ikke er i stand til at være til stede under denne førstebehandling, skal jeg ganske kort redegøre for Det Konservative Folkepartis stillingtagen.
Det er jo, som flere har været inde på, en del af satspuljeaftalen, og den aftale er også Det Konservative Folkeparti en del af.
Vi støtter derfor lovforslaget, men vil dog gerne gøre opmærksom på, at det ikke er et forslag, som er groet i den konservative have.
Aage Frandsen (SF), 1997-12-16:
Da Det Konservative Folkepartis og Venstres ordførere tilsyneladende ikke vil påtage sig ansvaret for forslaget - jeg medgiver gerne, at det ikke er deres idé - vil jeg gerne være én af dem, der tager del i, at forslaget ligger her. Vi mener dels ud fra den betragtning, at økonomien for personer på overgangsydelse ikke er bedre end efterlønnernes - den er tværtimod i mange situationer ringere - og dels, fordi der også er penge til rådighed, fordi den konto, som er afsat med henblik på efterlønnerne, ikke er brugt op, at det er et rigtigt forslag. Vi kan derfor støtte forslaget, og vi ser også med tilfredshed på, at lovforslaget træder i kraft om godt en måned.
Jeg vil da gerne sige til den fungerende arbejdsminister, at den fungerende arbejdsminister gerne må hilse arbejdsministeren og sige tak for, at lovforslaget kan træde i kraft så hurtigt.
Vi havde visse problemer i forbindelse med det, som gjaldt for efterlønnerne, fordi der var en række tekniske ting; det trak lidt langt ud, og derfor synes vi, det er godt, at arbejdsministeren nu gør dette hurtigt.
Vibeke Peschardt (RV), 1997-12-16:
Som det er blevet sagt, er lovforslaget her en del af satspuljeforliget, og jeg kan på Det Radikale Venstres vegne sige, at vi støtter det.
Villy Søvndal (SF), 1997-12-16:
Der lå ikke fra min side nogen bebrejdelse over ikke at blive inviteret til forhandlinger, men bare den konstatering, at afstanden formentlig er så stor, fordi vi helt grundlæggende er uenige.
Når jeg så synes, at verden er af lave, er det, fordi man ikke vil vedkende sig konsekvenserne af det, der sker.
Kan det virkelig passe, at udlejerne ikke er i stand til at forstå omfanget af det her?
Det er klart, at vi allesammen her op til jul kender det, at hvis man spiser meget, bliver man mere sulten.
Hvis man drikker meget, bliver man mere tørstig.
Sådan er det vel også med udlejere: at man godt ville have haft det hele. Her har de så fået tre fjerdedele.
Det er der ikke noget forunderligt i: Når man får meget, vil man have endnu mere.
Men verden er vel heller ikke af lave på den måde, for alle, der varetager lejerinteresser i det her, siger nej.
De siger nej allesammen.
Hver eneste en.
Så jeg spørger vores boligminister: Er det, fordi de ikke har forstået det?
Eller er det, fordi de har forstået det?
Jette Gottlieb (EL), 1997-12-16:
Enhedslisten synes jo, det er ganske glimrende, at der nu bliver lavet befordringslettelse til den kollektive transport for folk på overgangsydelse og seniorydelse.
Satspuljeforliget må ophæves.
Det kan ikke blive ved at gå.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-16:
Med undren, med undren hørte jeg den konservative ordfører sige, at dansk småskibsfarts tarv måtte gå forud for skattesystemet.
Det undrer mig at høre en konservativ, som jeg anser for at være en seriøs mand, sige, at vi så kan lave om på skattesystemet.
Vi kan lave karnapper og kviste og alle mulige krumspring osv., for det skal jo på en eller anden måde komme de dér skibe til gode.
Jeg synes, det er en mærkelig falsk tone at høre fra De Konservative her.
Jeg synes, det ville være mere i orden at sige: Småskibsfarten kan ikke klare sig uden tilskud. Derfor må vi på en eller anden måde give det enten ved direkte tilskud eller ved skattefradrag.
Det ville være rigtigt at sige det.
Men sådan som det blev sagt her, lyder det, som om man vil prøve at fifle sig igennem, og det synes jeg ikke passer med mit indtryk af Det Konservative Folkeparti.
Villy Søvndal (SF), 1997-12-16:
Indimellem nytter det altså diskutere her i Folketingssalen, så jeg vil sige tak for tilståelsen.
Den var lidt svær at få frem, men hr. Oxdam tilkendegiver nu, at forslaget vil medføre stigninger, og det kunne vi måske godt være kommet frem til lidt hurtigere.
Ole Løvig Simonsen (S), 1997-12-16:
Det er kun en enkelt kommentar til hr. Villy Sønvdal, der med rette påpegede, at udlejerne og Boligselskabernes Landsforening var positive, men så positive er de nu heller ikke, for i tredje-fjerde linje i det første indlæg fra udlejerne står der, at dette forslag ikke i tilstrækkelig grad tilgodeser den liberalisering, man gerne vil have.
Så selv hos udlejerne er der altså en begrænset tilslutning, vil jeg gerne have lov til at sige. Der er jo nogle ting, man skal interessere sig meget for i den her diskussion, nemlig det, at man får en mere fleksibel ordning - nogle vil sige mere liberal ordning - der alligevel sikrer, at lejerne er beskyttet på baggrund af de erstatningsbestemmelser, der er.
Det må da i hvert fald også mane til eftertanke.
Når nu hr. Villy Søvndal sætter spørgsmålstegn ved, om SF vil blive indbudt til forhandling, vil jeg gerne sige, at SF i sit første indlæg sagde, at hvis vi ikke lavede det radikalt om, så var der ingen grund til at henvende sig.
Det har jeg selvfølgelig taget ad notam.
Ingen diskussion om det.
Men jeg vil da gerne på baggrund af de tilkendegivelser, der er kommet fra de andre partier, sige, at jeg da godt kan tælle mandater, og jeg kan også tælle holdninger.
Og så er det vel rigtigt nok set, at regeringen vil prøve at gennemføre sit forslag med de partier, der er villige til at gå ind i en konstruktiv forhandling, og ikke med de partier, der ønsker at lave det helt om eller bevare det eksisterende.
Det sidste, jeg så skal sige til hr. Villy Søvndal, er til spørgsmålet, om verden er af lave.
Ja, jeg vil godt sige, at verden vel er af lave, når SF skal forsvare de mest liberale interesseorganisationer her i Danmark.
Dorit Myltoft (RV), 1997-12-16:
Hr. Villy Sønvdal forudser næsten entydigt, at der vil komme lejeforhøjelser som konsekvens af dette lovforslag.
Kan hr. Villy Søvndal med samme overbevisning forudsige, at der overhovedet ikke vil blive tale om lejenedsættelser, når udbud og efterspørgsel vil være en regulerende faktor?
John Vinther (KF), 1997-12-16:
Men det er jo, som man nu engang ønsker at høre det.
Det, der derimod får mig til at gå herop, er, at hr. Villy Sønvdal meget klart og entydigt ønsker at slå fast, at det her vil medføre huslejeforhøjelse.
Jeg vil godt bede hr. Villy Sønvdal om at bekræfte eller afkræfte, om det i hvert fald ikke må formodes at være sådan, at adgangen til erstatning vil bevirke en yderst kraftig begrænsning for udlejer.
Hvad angår den frie ret til bare at sætte huslejen i vejret, skal man immervæk tænke sig om to gange, for det kan godt være, at man er i stand til at hæve huslejen, men man bliver altså også mødt med et erstatningskrav efterfølgende.
Jens Hald Madsen (V), 1997-12-16:
Jeg synes, det er interessant at høre hr. Villy Søvndals store bekymring for de selvstændige.
Det er jo ikke det, vi normalt hører fra SF's side.
Derfor vil jeg da gerne spørge hr. Villy Søvndal: Hvad er det, der skal afgøre, hvor de enkelte butikker skal være?
Skal det virkelig være staten, som fuldstændig skal styre, hvilke butikker der skal være hvorhenne?
Er det os, der skal gøre det?
Er det os, der har den store viden om det, eller skal det være forbrugeren?
Det vil jeg gerne vide.
Villy Søvndal (SF), 1997-12-16:
Jeg skal starte bagfra med hr. Jens Hald Madsen, der spørger, hvorfor frygten for de erhvervsdrivende er så stor i SF.
Det har jeg såmænd også overvejet.
Jeg tror, det hænger sammen med, at hvis man kigger på sammensætningen af folketingsgrupperne, er SF måske - lidt overset - det parti, der har den største repræsentation af selvstændige erhvervsdrivende, og det er klart, at når man har mange af den slags i en folketingsgruppe, er man i sagens natur også optaget af, hvordan dette udvikler sig.
Jeg tror, at ud over det skyldes det vel også en interesse for, hvordan de danske byer udvikler sig.
Hr. Hald Madsen er, ligesom Socialdemokratiet er det i det her lovforslag, tilhænger af, at markedet skal være helt frit og uhæmmet.
Vi har set nogle eksempler i europæiske byer på, hvad konsekvensen er af det, hvem der vinder, og hvem der taber.
Vi har et ønske i SF om at bevare nogle lidt mere bløde byer, og at nogle af de små sjove forretninger, der ikke har en voldsom stor kapital i ryggen, også får lov til at overleve, for vi synes, de gør byerne sjovere.
Så langt vil vi politisk styre.
Men selvfølgelig vil SF ikke gå ind og styre, hvor folk skal handle.
Det er ikke det, det drejer sig om.
Men vi vil hellere have en politisk styring, der siger, hvilke typer af byer vi ønsker, end vi ønsker den type byer, der udvikler sig ved den helt frie kapitalisme.
Så skal jeg svare fru Dorit Myltoft, der spørger, om lejeforhøjelser og lejenedsættelser ikke vil opveje hinanden.
Det er i modstrid med al sund logik, for når man laver en lov, som udlejerne er glade for, fordi den giver flere muligheder for indkomst, vil det generelt - en enkel undtagelse vil jeg ikke benægte - betyde huslejestigninger.
Det fik vi jo også - hårdt presset -
Så skal jeg sige til hr. John Vinther
, at det var egentlig rosende ment fra min side, og derfor er jeg ked af, at det ikke blev opfattet i den gode ånd, det var sendt af sted i.
For jeg synes, det er vigtigt at værne det her område.
Derfor synes jeg, det var så flot en position af De Konservative, netop fordi De Konservative også har småhandlende, som vælger traditionelt, og at man forstod, hvad det her vil betyde, og at det derfor - forstod jeg på hr. John Vinthers egen fremstilling - havde været dem, der i forhandlingerne var gået ind og forsøgt at undgå den helt frie hærgen.
John Vinther (KF), 1997-12-16:
Taletidsreglerne her i Tinget gør jo, at man en gang imellem ikke kan nå at besvare alt.
Derfor nåede hr. Villy Søvndal desværre ikke frem til besvarelsen af mit spørgsmål, men jeg skal give hr. Villy Søvndal lejlighed til at gøre det i anden omgang ved at gentage spørgsmålet: Er hr. Villy Søvndal ikke af den opfattelse, at adgangen til erstatning vil sætte en begrænsning for udlejers trang og lyst til at opfatte det her som en invitation til en fri husleje, der bare kan eksplodere?
Jytte Wittrock (S), 1997-12-16:
Ja, det er jo uhyre interessant at stå dernede bagved og lytte til hr. Villy Søvndal.
Jeg hører hr. Villy Søvndal tale, som om han bruger samme metode som en vis herre bruger, når han læser en vis stor tyk bog.
Det er, som om man kun vil se noget ganske bestemt og overhovedet ikke vil se nogen fordele.
Jeg sagde i mit indlæg, at jeg synes, her var tale om et afbalanceret lovforslag, hvor man tog hensyn til begge parter.
Det bygger også på en tro på, at begge parter faktisk i vor tid er temmelig ligeværdige.
Det er heller ikke helt udelukket, at der kan komme en god diskussion ud af, hvordan byerne skal se ud også dér, hvor der er tale om erhvervslejelovgivning.
Det bygger jeg min tro på i denne sag.
Erling Oxdam (V), 1997-12-16:
Hr. Villy Søvndal nævnte, at der kun var to grupper, der synes om den lov, og det skulle så være dels udlejerne, dels Boligselskabernes Landsforbund, som er udlejere af erhvervslejemål.
Jeg vil gøre opmærksom på, og jeg vil spørge hr. Villy
Søvndal, om han ikke er klar over, at netop det forhold, at lejen i erhvervslejemål er så usikker, som den er i Danmark, bevirker, at der ikke er de fornødne investeringer til at bygge nye erhvervslejemål
Det er ligesom gået i stå, og man siger, at nu er det marked ved at være mættet igen.
Det er klart, at når der er således, at lejeren kan sige: Jamen det er ikke det værd, det er ikke det lejedes værdi, jeg skal have nedsættelse, så vil hverken panthavere eller bygherrer være trygge.
Det er også en af grundene til, at vi må have et frit aftalesystem.
Vil hr. Villy Søvndal tage stilling til det?
Villy Søvndal (SF), 1997-12-16:
Jeg starter bagfra igen.
Nej, SF går ikke imod iværksætterkulturen.
Jeg tror da, vi er et af de eneste partier, der har lavet beslutningsforslag om det her i Folketinget.
Vi advarer netop imod det her, fordi det stigende omkostningsniveau i huslejerne vil betyde stigende omkostninger for iværksættere og unge, der skal overtage lejemål.
Det er jo ikke særlig svært at forstå.
Det må betegnes som en forholdsvis enkel
sammenhæng.
Så vil jeg bare sige, at jeg har ikke gjort mig til talsmand for, at staten skal bestemme, hvor folk skal handle.
Hvis der kom et sådant forslag, ville jeg advare imod det.
Hr. Oxdam siger: Jamen vi mangler de fornødne investeringer.
Det er jo et meget svingende område, vi har med at gøre.
Hvis vi går fem år tilbage i historien, i øvrigt før regeringsskiftet, uden at det nødvendigvis havde noget med det at gøre, var det jo en situation i en række byer med tomme butikker.
Det betyder, at der var for mange investeringer på det tidspunkt, eller hvordan?
Det er jo et marked, som er langt mere dynamisk og meget mere sammensat end bare den her diskussion. Jeg skulle så svare hr. John Vinther, som spørger, om jeg opfatter erstatning som en begrænsning.
Svaret er ja.
I forhold til, hvor meget man åbner op, er det et ganske lille skridt tilbage. Til fru Jytte Wittrock, der sagde, at hun syntes ikke, det var et afbalanceret indlæg, skal jeg sige, at jeg har gjort mig store bestræbelser for at lave et afbalanceret indlæg, fordi mange af de udtryk, som er anvendt i de henvendelser, som vi har fået, er jo langt stærkere end det indlæg, jeg holdt.
Villy Søvndal (SF), 1997-12-16:
Jeg vil godt ønske hr. Kim Behnke tillykke med, at han har haft en god weekend.
Det synes jeg altid er vigtigt, og jeg forstår egentlig også godt, at juleglæden er strømmet ind her små 14 dage, før den behøver at komme, for det må vække begejstring at se et så liberalistisk oplæg efter så mange års arbejde.
Det vil jeg godt kvittere for.
Man kan måske modsat spørge, om det ikke vækker bekymring på den anden side at se Fremskridtspartiets helt åbenbare fornøjelse og glæde over, at det lykkedes.
Mit spørgsmål til hr. Kim Behnke skal være: Tror hr. Kim Behnke, at Fremskridtspartiet nogen sinde var kommet så langt under en borgerlig regering, sådan som vi ubrudt havde det i over 10 år fra 1982 til 1993?
Kan hr. Kim Behnke overhovedet forestille sig, at det var lykkedes at komme så langt under en borgerlig regering?
Kim Behnke (FP), 1997-12-16:
Selv om hr. Villy Søvndal gerne ville have et ja eller nej til svar, sådan var spørgsmålet i hvert fald formuleret, er der sket mange ting i de senere år, som næppe var sket under de 10 år med Poul Schlüter som statsminister
Vi fik ikke dengang solgt Tele Danmark-aktier, og vi fik ikke dengang solgt andre spændende projekter.
Om dette lovforslag ville være nået så langt, uden at vi havde haft Lejelovskommissionen, tror jeg så til gengæld ikke.
Det er den, der har været i stand til at få sorteret ideologisk braldreri fra og se, hvad det konkrete behov er, og hvad det er, et moderne samfund har brug for.
Så heldige er vi desværre ikke.
Jette Gottlieb (EL), 1997-12-16:
Da vores ordfører på området, hr. Keld Albrechtsen, ikke kan være til stede, vil jeg fremføre følgende på hans vegne: Allerførst vil vi skarpt protestere over de alt for korte frister, der ligger i det her lovforslag. Som det også fremgår af høringssvarene, har der jo været ca. 7 dage for organisationerne, og der er kun gået 6 dage fra fremsættelsen til første behandling i Tinget.
Det giver ikke lejlighed til en ordentlig behandling, og jeg vil gerne gøre boligministeren opmærksom på, at det virker utrolig arrogant, at han byder Boligministeriets samarbejdspartnere de arbejdsvilkår.
Det kan man ikke være bekendt.
Indholdsmæssigt ser vi fire problemer, som udvalgsarbejdet i hvert fald må komme meget nærmere ind på en løsning af, end boligministerens kommentarer til høringspartnerne viser.
Formålet med lovforslaget siges i fremsættelsen at være en liberalisering, der skal gøre erhvervslejeloven mere brugervenlig, men vi ser det nu nærmere som en endelig indførelse af wild westtilstande i boliglovene.
For det første ændres lejefastsættelsen.
Det er nu ikke længere det lejedes værdi, der lægges til grund for lejen.
Reelt bliver der wild westtilstande for den bedst forhandlingsvante erhvervslejer.
For det andet betyder genforhandlingen om lejevilkårene efter det 5. år en lang række problemer.
En lejer kan måske købe længere uopsigelighed ved kontraktens indgåelse.
På den måde kan lejerens usikkerhed kapitaliseres af udlejeren. Lejerens investeringslyst og mulighed for langsigtet planlægning bindes op på en usikkerhed om huslejekontrakten.
Man skal endelig heller ikke glemme usikkerheden for de ansatte hos erhvervslejeren.
ved usaglige opsigelser.
I bedste fald bliver de overordentlig tilfældige.
Her vil man igen være afhængig af professionalismen hos lejeren samt et grundigt kendskab til niveauet.
Det favoriserer bestemt ikke den lille erhvervsdrivende lejer.
Det fjerde store problem er, at lejerens beskyttelse mod vilkårlige fysiske ændringer i lejemålet fjernes.
Udlejer vil kunne foretage ændringer i det lejede fuldstændig hen over hovedet på lejeren
Det er simpelt hen uigennemtænkt.
Derudover har lejerforeningerne påpeget et par
yderligere forringelser, og Enhedslisten kan selvsagt ikke støtte forslaget.
Sonja Albrink (CD), 1997-12-16:
CD støtter tanken om, at erhvervslejelovgivningen udskilles i en selvstændig lov, og vi er også principielt for en udvidelse af aftalefriheden.
Virksomheder i forskellige brancher stiller meget forskellige krav til erhvervslejemål, og samtidig er de lokaler, der udlejes, også forskellige. Derfor finder vi i CD, det er vigtigt, at vi giver lejer og udlejer rimelige muligheder for at forhandle sig til rette om tingene.
En væsentlig forudsætning er dog, at udvidelsen af aftalefriheden er så afbalanceret som overhovedet muligt, så den ene part ikke stilles mærkbart svagere.
Den erstatning, som foreslås indført, gives kun for konkrete tab, men risikoen for at blive opsagt kan jo tvinge lejere til at indrette sig, så der ikke bliver tab, hvis de opsiges.
Hvis lejere eller leverandører til lejere af frygt for opsigelse ikke tør indgå kontrakter, der strækker ud over tidpunktet for næste genforhandling, lider lejer jo et tab, uanset om der kommer en opsigelse eller ej, og det tab får erhvervslejeren ingen kompensation for.
Alternativet er selvfølgelig, at en lejer insisterer på en længere uopsigelighed end 5 år, når der forhandles lejekontrakt, og det er der vel heller ikke nogen, der direkte går imod.
Ved at indføre genforhandling spiller man udlejer et godt forhandlingskort i hænde, for udlejer kan jo, hvis han ønsker det, sætte trumf på og true med en opsigelse.
Det kan også godt være, at udlejer vil lide et økonomisk tab, hvis han bliver nødt til at opsige lejeren, men en mindre forretningsdrivende vil oftest have en interesse i at forblive i sit lejemål, fordi ingen erstatning for konkrete tab kan opveje det besvær, der er i forbindelse med at skifte lokale, for slet ikke at tale om den arbejdsindsats, der kræves, når man skal have en ny forretning etableret i nye lokaler og i nye lokalområder.
Et andet problem, som vi ønsker drøftet under udvalgsbehandlingen, er, hvordan der skal forholdes, når en erhvervslejer dør.
Vi mener ikke, det bør være ensbetydende med, at en ellers velfungerende virksomhed må ophøre.
Der bør derfor efter CD's opfattelse være mulighed for, at ægtefællen, livsarvinger eller medarbejdere viderefører virksomheden.
Det virker ikke helt rimeligt, at man med det her forslag stiller strengere krav til ægtefæller om branchekendskab - de skal have deltaget i virksomhedens drift, står der - end man gør ved den almindelige, fravigelige afståelsesret, hvor branchekendskab er nok.
Det kunne da måske være en god idé, om ministeren vil svare på, hvorfor det er sådan.
I CD vil vi gerne gøre det så let, som jeg sagde i min indledning, som det overhovedet er muligt, at drive en virksomhed, og derfor er vi da også, som jeg nævnte, principielt for aftalefriheden.
På den anden side ønsker vi heller ikke at anbringe de mange små og mellemstore virksomheder, der optræder som erhvervslejere, i en situation, der er kompliceret og utryg, og derfor vil vi i CD gerne se nærmere på de ting, som jeg har rejst i min ordførertale, inden vi giver vores endelige tilsagn om støtte
ved afstemningen ved tredje behandling.
Jens Hald Madsen (V), 1997-12-16:
Vi kan altså forstå på hr. Villy Søvndal, at den, der skal bestemme, hvad der er sjove butikker for forbrugeren, det skal ikke være forbrugeren selv, det skal være hr. Villy Søvndal, for det er altså os politikere, der bedst forstår, hvilke butikker der skal være, og hvor de skal være placeret.
Det er altså staten, der ved bedst, ikke forbrugeren.
Sådan skal det altså forstås.
Jeg kan da godt forstå, at der er mange lejere, som klager over dette nye forslag, for det kunne jo også godt være, at den gamle lov begunstigede lejerne, forstået på den måde, at mange af lejekontrakterne var uopsigelige.
Det kunne jo godt være, at der ville være mange unge, nye iværksættere, som var i stand til at sælge nogle produkter, som var mere attraktive, som kunne få disse placeringer, fordi de kunne betale mere i leje.
Er det noget, der går imod iværksætterkulturen, vil jeg spørge hr. Villy Søvndal.
Frank Aaen (EL), 1997-12-16:
Selvfølgelig kan skibserhvervet og coastere afskrive ligesom alle andre erhverv.
Det eneste, der blev bremset, var, at trusseredere kunne afskrive på et skib, de ingen interesse havde i andet end skatteinteresse.
Jeg forstår ikke, at SF giver en lillefinger til højresiden her i salen, som kun ønsker nye skattefiduser i uhæmmet målestok.
Hvorfor skal SF i den her sag give V og K den hjælp?
Og så må jeg bare henvise hr. Kjeld Rahbæk Møller til, at i samme betænkning, hvor SF, V og K lavede deres bidrag, blev et alternativt skattetænkningsfrit forslag beskrevet af erhvervsministeren.
To spørgsmål til hr. Kai Dige Bach: Kan Det Konservative Folkeparti finde på at stemme for en overflødig lov?
Altså kunne De Konservative finde på at stemme for loven, som den ser ud nu, da den med hr. Kai Dige Bachs egne ord ikke vil føre til finansiering af et eneste skib og derfor må betegnes som overflødig?
Og punkt 2: Hvad er vigtigst for Det Konservative Folkeparti: At sikre en skattetænkningsmulighed for en, der kun har 100.000 kr., som vedkommende ønsker forrentet højst muligt, og det vil sige højere end i dag, og derudover er ligeglad med skibsfart, eller at få hjulpet coastertrafikken?
Hvad er mest vigtigt for De Konservative?
Sonja Albrink (CD), 1997-12-16:
Der står i betænkningen, at CD skal redegøre for sin stillingtagen til lovforslaget ved andenbehandlingen, og jeg skal derfor på CD's vegne sige, at vi ikke kan give tilslutning til forslaget.