Susanne Clemensen (CD), 1999-02-12:
Ja, så er vi ved vejs ende i udmøntningen af efterlønsreformen, og jeg synes godt, vi i CD kan være tilfredse med resultaterne.
CD har holdt fast i tre synspunkter: for det første at
Og vi kan lige så godt konstatere med det samme, at de tre mål er nået.
Det er fortsat CD's grundholdning, at efterlønnen er en god ordning.
Efterlønnen er en del af det danske velfærdssamfund.
Efterlønnen bør være kommet for at blive.
For CD har denne finanslov været en kamp for, at efterlønnen også i fremtiden findes som et af tilbudene i det danske samfund.
Det var en justering, der skulle til, men det, vi frygtede, var selvfølgelig, at der skulle blive ved med at være usikkerhed omkring ordningen, fordi det, man har glemt at spørge om i debatten, har været: Hvad var alternativet?
Hele kritikken har rettet sig mod regeringen og statsministeren, men sandheden er jo, at nogle af de partier, der er gået med i det her forlig om efterlønnen, som grundsynspunkt har, at efterlønnen skal væk.
Det er altså ikke kun regeringen, der har givet sig, der er også partier, der har stået på et meget markant synspunkt om, at efterlønnen skulle afskaffes, der har måttet give sig. Jeg synes også nok, at der har været et par afsløringer omkring efterlønnen i forbindelse med de seneste diskussioner.
Det er jo ikke rigtigt, at det kun har været nedslidte medarbejdere, der har spekuleret eller ikke spekuleret i den ordning, eller lønmodtagere, der synes, de gerne ville have mere fritid.
Virksomhederne har jo brugt ordningen til at skubbe medarbejdere ud med, og det mener vi i CD er lidt usmageligt, når man tænker på, hvordan ikke mindst erhvervslivet har tordnet imod efterlønnen og medvirket til usikkerheden.
Det er der blevet sat stop for.
Samtidig skal jeg ikke undlade at gøre opmærksom på, at CD faktisk i forbindelse med arbejdsmarkedsreformen og finanslovforliget fik gennemført, at de 50-54-årige, der mister dagpengeretten, fortsat får mulighed for at gå på efterløn, såfremt de fortsat indbetaler a-kassekontingent og efterlønsbidrag og i øvrigt opfylder anciennitetskravet.
Ved forhandlingerne her i slutspurten er CD tilfredse med flere af resultaterne.
For det første var det et af CD's krav, at de mennesker, som indbetaler de omkring 58.000 kr. i efterlønskontingent, nu kan være sikre på, at de ikke mister pengene, hvis ordningen engang mod al forventning skulle blive afskaffet.
Det har et notat fra Justitsministeriet sikret.
Lad mig slå fast, at ingen dansker, der indbetaler efterlønskontingent, nogen sinde vil få mindre udbetalt end det, vedkommende har indbetalt.
Bedre kan det efter CD's opfattelse ikke gøres.
Justitsministeriets vurdering, at indbetalte bidrag er sikret af grundlovens § 73 om ejendomsrettens ukrænkelighed, giver faktisk den bedst mulige beskyttelse, og samtidig kan efterlønsbidragene medgå til finansieringen af ordningen allerede pr. 1. april i år.
For CD er det ikke modellen, men resultatet af budskabet, der tæller. Naturligvis kan man altid stille spørgsmål, hvis det er det, man vil, om, hvorvidt vi nu også er sikre på, at domstolene engang, hvis det skulle blive aktuelt, at efterlønsordningen afskaffes, vil komme til det samme resultat som Justitsministeriet.
For mig er der ingen tvivl om, at domstolene vil lægge stor vægt på de forudsætninger, som ligger til grund for folks beslutning om at indbetale efterlønsbidrag og dermed komme til det samme resultat som Justitsministeriet.
Jeg vil i den forbindelse lige fremhæve, at den nye efterløn jo også indeholder regler om, at man vil kunne få efterlønsbidrag tilbage i tilfælde af, at man får tilkendt førtidspension eller får et fleksjob, så man ikke kan gøre brug af ordningen, og ligeledes, at hvis man dør inden det 65. år og ikke har gjort brug af ordningen, kan de efterladte få bidraget udbetalt.
Det er da positivt.
Vi finder det i CD i strid med alle reformens intentioner om, at flere skal blive på arbejdsmarkedet, hvis offentligt ansatte har en klausul i deres ansættelseskontrakt, der siger, at de skal gå af som 60-årige.
Hvilket argument skulle der være for, at en 58-årig ansat i hæren er bedre til at klare sit job end en 61-årig?
Det mener vi i CD er nonsens, og derfor er vi glade for, at arbejdsministeren har nedsat det her udvalg, som skal komme med en afrapportering til arbejdsministeren senest i dette forår.
Vi håber inderligt, at kontrakterne vil blive forlænget til minimum det tidspunkt, hvor de ansatte fylder 62 år, og hvor de altså kan vælge at gå på efterløn, uden at der sker modregning for eventuelle kapitalpensioner.
Det håber vi i CD, at arbejdsministeren vil bekræfte, at der arbejdes på.
Nedsættelsen af folkepensionsalderen er vi også tilfredse med i CD, især fordi nedsættelsen er koblet sammen med en større fleksibilitet for fremtidens folkepensionister, der har gjort op med enten-eller-systemet, hvor problemet hidtil har været, at man enten gik på fuld pension eller på fuld arbejdstid.
Nu bliver det langt lettere at koble arbejde og pension.
Det gælder også efterlønnen.
CD har hele tiden talt for en mere fleksibel ordning med flere valgmuligheder.
Modregningen af arbejdsindkomst i efterlønnen bliver nu både mere overskuelig og i mange tilfælde mere fair.
Til det vil jeg gerne sige to ting: for det første er de beregninger, der har været fremme om en meget høj marginalskat for de lavest lønnede, hvis de går på efterløn, mildere end som så, fordi arbejde i efterlønsperioden betyder, man får del i skattepræmien på de 103.000 kr., når man fylder 60 år.
Halv tid betyder altså halv skattepræmie.
Men når det er sagt, vil jeg slå fast, at CD ikke er tilfredse med, at princippet om 200-timers-reglen ikke fortsætter i en ny form, og derfor er vi i CD forhåbningsfulde ved arbejdsministerens løfte til os om, at der i årsindkomstudvalget, der består af regeringen og arbejdsmarkedets parter, vil blive set på en mere lempelig modregning for små indkomster, og at dette udvalg forventes at fremlægge et resultat af deres drøftelser i maj måned i år.
Det håber jeg at arbejdsministeren vil bekræfte her i dag.
Der må vel stadig være et socialdemokratisk ønske om, at små indkomster skal beskattes lempeligere end de store indkomster, og i det mindste skal det vel være muligt at tjene penge, når man arbejder til en lav løn. Med hensyn til de selvstændige er vi i CD overordentlig tilfredse med den fleksibilitet, som vi har fået skabt.
I forhold til den gældende efterlønsordning bliver der meget bedre mulighed for de selvstændige for at arbejde ved siden af efterlønnen, og det er noget, der har ligget os på sinde.
Det frivillige arbejde har også fået bedre vilkår i den nye efterlønsordning, og det er vi også tilfredse med i CD.
Lad mig bruge lejligheden til at udtrykke CD's positive indstilling til forslaget om, at ligestilling skal behandles i alle relevante lovforslag på linje med økonomiske og administrative konsekvenser.
Det drejer sig naturligvis om en større ligestilling mellem mænd og kvinder, men det bør også dreje sig om ligestilling mellem lønmodtagere og selvstændige.
Og vi kunne fremhæve andre områder, hvor det var relevant at vurdere de ligestillingsmæssige konsekvenser, f.eks. etnisk ligestilling
CD er også tilfredse med, at der under forhandlingerne blev enighed om at lade de pensionister, der i dag har tillæg til pensionen, beholde dem, til de fylder 67 år.
For nye pensionister, altså førtidspensionister, gælder det, at hvis de efter den 1. juli 1999 har fået tilkendt førtidspension, er det en ny aldersgrænse på 65 år, der gælder.
Blot kunne vi godt tænke os at høre socialministerens bud på, hvornår arbejdet med en førtidspensionsreform går i gang.
Til slut vil jeg gerne udtrykke, hvad CD opfatter som forligets ånd.
Ånden i det her forlig er jo, at man har et nyt system med en indbygget opsparingsordning, som folk skal kunne regne med varer i mange år.
Jeg vil godt på CD's vegne sige, at CD som sagt er tilhænger af efterlønnen.
Det er vi også, når der er gået nogle år, og det bliver vi ved med at være.
Og CD's stemmer bliver naturligvis brugt til, at det tilbud skal findes i det danske samfund.