Sandy Brinck (S), 2002-11-26:
Den danske straffelov indeholder i dag ikke en definition af begrebet organiseret kriminalitet.
Af straffelovens § 80 fremgår det, at hvis en kriminel gerning er udført af flere i forening, så er det at anse som en skærpende omstændighed.
Men der er efter vores opfattelse forskel.
Der er forskel på, om fire personer deltager i et overfald eller begår et rambuktyveri, og så den internationale kriminalitet, hvor et netværk af personer med afsæt eventuelt i forskellige lande begår menneskesmugling, narkohandel og andre grove ting.
Det er det, der er den organiserede kriminalitet.
Det er det, der er udfordringen.
Og der er ingen tvivl
om, at de kriminelle miljøer er særdeles tilpasningsdygtige.
En af konsekvenserne er selvfølgelig, at vi fra dansk side insisterer på et stadig mere omfattende internationalt samarbejde i det praktiske, men også, at vi ændrer vores lovgivning sådan, at den passer med virkeligheden.
Ministeren afventer Straffelovrådets arbejde, men har nogle tilkendegivelser i forhold til en forhøjet strafferamme omkring organiseret kriminalitet.
Jeg ved ikke, om vi helt har opfattet det korrekt, men jeg tror, der er en forskel på det, ministeren siger, og det, vi siger i forhold til, at vi gerne ser en generel paragraf, som tager højde for alle de forskellige former, organiseret kriminalitet kan ske på.
Vi ønsker, at vi meget målrettet går efter bagmændene.
Til Dansk Folkeparti, som spørger til side 2 i bemærkningerne, hvor der står noget med strafferammens minimum - det er andet afsnit i anden spalte på side 2 - så er det sådan set en beskrivelse af forholdene i dag, så det har ikke noget at gøre med, at vi skulle have ændret holdning.
Så vil jeg godt gentage det, som var en del af debatten med den konservative ordfører.
Det er jo ikke sådan, at vi oplever den her paragraf, som vi foreslår, som en, der slår alt andet af banen i forhold til specifikke kriminalitetstyper som menneskesmugling, børnepornografi og andre ting, vi har et fælles ansvar for, en fælles opgave i forhold til sammen med vores EU-partnere.
Det her er en paragraf, som skal lægge noget oveni.
Der må jeg sige til diskussionen omkring Straffelovrådet, at ud over, at fru Elisabeth Arnold selvfølgelig kan have ret i en del af sin analyse, så ser jeg altså en væsentlig forskel på, når man går ind og hæver en enkelt strafferamme på et område og så her, hvor vi faktisk ikke nævner et antal år, men nævner et forholdstal - et forholdstal, som vi går ind på.
Det handler for os at se om at være på forkant med udviklingen, og når vi tidligere har henholdt os meget til Straffelovrådet, så er det jo for netop ikke at skabe ubalance i straffeloven, og derfor er det her altså af en anden karakter set med vores øjne.
Enhedslisten kan ikke se formålet, og Kristeligt Folkeparti var også inde på, at strafferammer jo ikke i sig selv er præventive.
Til det vi jeg sige, at det er jeg sådan set enig i, men hvis strafferammer har nogen som helst form for præventiv virkning, så er det netop over for de folk, som er hjernerne bag store netværk, og som sidder og laver kalkuler på, om det nu kan svare sig eller ikke kan svare sig.
Jeg er helt enig i betragtningen, når det handler om affektionskriminalitet, volden, eller hvad der nu måtte ske på værtshuset, men dér, hvor man sidder og regner den ud og skubber de små fisk foran sig, mener jeg sådan set godt, der kan være en præventiv effekt i en strafferamme. Dermed vil jeg også sige til Enhedslistens ordfører, at når vi har valgt EU's definition, som altså kræver seks af de samlede kriterier og derfor også sørger for, at det netop er den alvorlige organiserede kriminalitet, er det jo netop i en erkendelse af, at denne her kriminalitetstype er international.
Det er noget, vi skal løse i fællesskab, og derfor var der en oplagt mulighed for at bruge de kriterier, som vi i forvejen i EU-samarbejdet arbejder ud fra.
Det var det mest nærliggende, det er det, vi har foreslået. Vi ser frem til et udvalgsarbejde, hvor vi kan kigge nærmere på det, og hvor vi selvfølgelig også vil bruge lejligheden til at spørge mere ind til, hvad det er, ministeren har tænkt sig at komme med.
Vi fornemmer, at der er en vis enighed, og det håber vi så kan bruges konstruktivt.