runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-27:
Nu er det ved starten af folketingssamlingen, og vi har ikke været samlet her så mange onsdag eftermiddage endnu.
Jeg kan konstatere, at hr. Keld Albrechtsen ikke rigtig er kommet i topform endnu.
Det var altså ikke mig, der sagde, at det ville fortsætte i årevis, jeg sagde, at det ville hr. Keld Albrechtsen nok påstå, og så om 10 år få det til et tal på 9 mia. kr., og det er jo fuldstændig absurd.
Så siger hr. Keld Albrechtsen, at der er skåret på øststøtten til de nye medlemslande i EU.
Ja, selvfølgelig er der det, for det, der sker, når et land går fra at være kandidatland til at være medlemsland, er, at så fjerner man den bilaterale støtte, altså den støtte, der går fra det enkelte land til et andet medlemsland.
Lande i EU giver ikke direkte støtte til hinanden, den støtte går via EU-budgettet, og der kan jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, at samlet set er der under EU's budget lagt op til en femdobling – en femdobling! – af den bistand, landene fik inden optagelsen i EU, og i nogle af landene vil der være særlig fokus på miljøinvesteringer.
Det, at EU er blevet udvidet, betyder altså stigende støtte til de nye medlemslande, og det indebærer også, da Danmark jo betaler til EU-budgettet, en forøgelse af den danske bistand til landene gennem EU, så jeg kan i det hele afvise hr. Keld Albrechtsens påstande.
Torben Hansen (S), 2004-10-27:
Statsministeren sagde i sit seneste svar til undertegnede, at det ikke gav et retvisende billede, at man kunne få det til at være et gigantisk beløb.
Men jeg synes rent faktisk, at det giver et retvisende billede af, at vi har en regering, der ikke prioriterer det her område.
I socialdemokratisk optik er en ordentlig miljøpolitik altså også en ordentlig velfærdspolitik, men det kan jeg forstå at det ikke er for statsministeren – i hvert fald ifølge statsministerens seneste svar.
Vi kan jo også se, at andre i fædrelandet inklusive Verdensnaturfonden har fået revisionsfirmaet Deloitte til at lave en rapport om, hvilke midler man bruger på området, der klart og tydeligt siger på de tre områder, de har undersøgt, det er kemikaliebeskyttelse, det er grundvandet, og det er naturbeskyttelse, at der halter Danmark bagefter, og at den udvikling, der er i gang nu, alt andet lige vil medføre et markant forringet beskyttelsesniveau i Danmark.
Statsministeren vil ikke indrømme de 3,5 mia. kr. i dag, men jeg synes faktisk, vi har fået en fin indrømmelse af, at man har en miljøpolitik, som man ikke prioriterer, og at man bliver ved med at fjerne midler fra området.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-27:
Jeg tror, det var klogt af hr. Torben Hansen netop selv at forlade taldiskussionen, for der er ikke noget at komme efter.
Alle de tal, jeg har nævnt her, kan selvfølgelig dokumenteres.
Lad os så snakke reel miljøpolitik.
Der vil jeg gerne sige, at den danske miljøpolitik er blandt de mest ambitiøse i verden.
Siden regeringen trådte til, er der udpeget yderligere 30.000 ha naturbeskyttelsesområder.
Vores fuglebeskyttelseszoner på havet er øget med en fjerdedel.
Der er plantet over 6.000 ha ny skov.
Staten har investeret omkring 400 mio. kr. i genopretning af vådområder.
Det miljøvenlige landbrug er øget med 45 pct., fra 75.000 ha af vores landbrugsjord til 110.000 ha.
Endelig er der aftalen om vandmiljøplan III, der vil føre til endnu skrappere miljøkrav, og for første gang tackler vi landbrugets fosforoverskud.
Så er det rigtigt, at vi har skåret i bureaukratiet.
Vi har stoppet en række ineffektive støtteordninger, og der vil jeg gerne sige til hr. Torben Hansen, at det står vi endda meget gerne ved, for denne regering sætter nemlig ind der, hvor der er behov for det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-27:
»Vil statsministeren oplyse, hvad den danske regering inden afstemningen i Europa-Parlamentet om godkendelse af den nye Europa-Kommission har gjort for at lægge pres på den kommende landbrugskommissær for at få hende til at tilkendegive, at hun i sit kommende virke som landbrugskommissær vil afvikle støtten til landbrugsvarer og herunder få fastsat en konkret dato for den fuldstændige fjernelse af al eksportstøtte?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-27:
Jeg vil gerne slå fast, at den danske regering overhovedet ikke har lagt pres på den kommende landbrugskommissær med henblik på at få en tilkendegivelse af, at landbrugskommissæren vil føre en bestemt politik.
Det har vi ikke gjort, og det kunne jeg overhovedet ikke drømme om at gøre, for som bekendt skal den danske kommissær – ligesom kommissærerne fra de andre lande – repræsentere den fælles europæiske interesse.
Den danske landbrugskommissær skal derfor ikke – og jeg understreger ikke – repræsentere danske synspunkter.
Det er oven i købet sådan, og jeg tror, hr. Keld Albrechtsen udmærket ved det, at kommissærerne, inden de tiltræder, skal aflægge ed på, at de er uafhængige, herunder at de ikke modtager instruktioner fra deres regeringer.
Det fremgår også af traktatens bestemmelser om kommissærernes habilitet.
Der vil jeg gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at den linje har regeringen fulgt, siden Mariann Fischer Boel blev udpeget som dansk kommissærkandidat.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-27:
Jeg spurgte egentlig også statsministeren, om han ikke syntes, det var klogt, at Kommissionen havde kastet håndklædet i ringen, for statsministeren var vist i går ude med en påstand om, at det ville være bedst, hvis Kommissionen blev godkendt.
Jeg går da ud fra, at statsministeren i dag kan se, at det faktisk ikke ville have været så heldigt, hvis den var blevet godkendt, at det faktisk var klogt, at den gav op, fordi den simpelt hen var for belastet.
Det vil give en ny chance for statsministeren også i forhold til den danske kandidat, for det er jo ikke rigtigt, hvad statsministeren siger, at man ikke må gøre synspunkter og krav gældende over for Kommissionen.
Selvfølgelig må man det.
Enhver regering i EU forsøger til hver en tid at påvirke Kommissionens politik.
Det, der er det dårlige ved den her sag, er, at vi fik udpeget en kommissærkandidat fra Danmark, som tilsyneladende intet har gjort for at få afviklet landbrugsstøtten, det vigtigste programpunkt overhovedet på halvdelen af EU's budget, nemlig at landbrugsstøtten skal afvikles, at eksportstøtten skal afvikles.
Der kom ingenting.
Den danske kandidat var fuldstændig mundlam i det spørgsmål.
Det ved statsministeren jo godt, og det kan da ikke være rigtigt, at det skal være sådan.
Det ved statsministeren også godt.
Det er helt almindeligt i EU.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-27:
Nu synes jeg, hr. Keld Albrechtsen bliver svag i koderne, meget svag i koderne.
Nu siger hr. Keld Albrechtsen, at det, det drejer sig om, er at sige til Kommissionen, hvad den danske regering mener.
Jamen det gør vi da jævnt hen, men det var jo ikke det, hr. Keld Albrechtsen sagde i sit spørgsmål.
Det, hr. Keld Albrechtsen har stillet spørgsmål til mig om, er, hvad den danske regering har gjort for at lægge pres på den kommende landbrugskommissær.
Det, hr. Keld Albrechtsen spurgte om, da han stillede sit spørgsmål, var ikke, hvad vi ville sige til Kommissionen.
Nej, det var, hvad regeringen ville gøre for at lægge pres på den kommende landbrugskommissær.
Jeg forstår godt, at hr. Keld Albrechtsen nu bliver svag i koderne og rykker tilbage fra sit oprindelige spørgsmål, for hr. Keld Albrechtsen må indse efter det, jeg har svaret i dag, at hvis regeringen havde gjort, som hr. Keld Albrechtsen nu krævede, nemlig at lægge pres på kommissæren, så ville det være i strid med traktaten, i hvert fald hvis kommissæren så lyttede til, hvad den danske regering prøvede at presse hende til.
Det ville simpelt hen ikke være lovligt.
Det har hr. Keld Albrechtsen nu indset, og derfor prøver han nu elegant at komme uden om, at det, hr. Keld Albrechtsen i virkeligheden stillede spørgsmål om, var om at lægge pres på kommissæren.
Det må man ikke, og derfor omformulerer hr. Keld Albrechtsen det nu til, at det bare drejer sig om, at den danske regering skal sige til Kommissionen, hvad den mener.
Jamen det siger vi da så tit, og der baserer regeringen sig på de vedtagelser, der er her i Folketinget.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-27:
Jeg går ud fra, at statsministeren kan være enig med mig i, at det var en klog beslutning, Kommissionen, eller rettere sagt den kommission, der aldrig blev en kommission, traf, da den valgte at gå af, før den nogen sinde var kommet til.
Det var naturligvis nødvendigt, ikke mindst på grund af de udtalelser, den italienske kandidat var fremkommet med, som selvfølgelig ikke var til at leve med.
Nu står vi så i den situation, at kortene skal fordeles igen.
Der oplevede vi jo det sørgelige, at den danske kommissærkandidat ikke var i stand til at fremlægge en tilfredsstillende politik på landbrugsområdet.
Jeg ved ikke, hvad den danske regering har gjort for at få det gjort bedre, men nu er chancen der i hvert fald.
Hvis man igen ønsker i den danske regering at have Mariann Fischer Boel som kandidat, er statsministeren vel enig i, at så må forudsætningen være, at der skal en helt anden klar politik igennem med hensyn til afvikling af landbrugsstøtten.
Nu forsøger statsministeren jo så at dække sig bag en hel masse juristeri, men problemet er først og fremmest, at der ikke bliver gjort noget ved landbrugsordningerne, selv om regeringen officielt hele tiden siger, at dem skal vi have afviklet.
Det siger man officielt.
Reelt gør man ingenting.
Så udpeger man en kommissærkandidat, som intet foretager sig i den sag, og så møder der en Kommission op med et program for EuropaParlamentet, hvor der heller ingen fremskridt er i den sag, og intet hører vi fra den danske regering.
Statsministeren står jo nu i den situation, at hele spillet om, hvem der skal være kommissær, igen bliver åbnet, og der står statsministeren altså ikke med den allerstærkeste kandidat, skulle jeg bare hilse og sige.
Statsministeren står med en kandidat, der ikke har markeret sig på det vigtigste spørgsmål overhovedet på hendes område, nemlig landbrugsstøtten, og derfor synes jeg da, at statsministeren og vi andre har et fælles problem, nemlig hvis der ikke kan gøres noget ved det problem med Mariann Fischer Boel, om det så kunne være, at vi skulle have en kandidat fra Danmark, som rent faktisk ville gøre noget ved det problem.
Det var jo også en mulighed.
Har statsministeren overvejet den mulighed?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-27:
Det kan godt være, at hr. Keld Albrechtsen har et problem.
Det er jeg tilbøjelig til at tro hr. Keld Albrechtsen har, men det er aldeles ikke fælles med mig.
Det vil jeg gerne sige.
Det, hr. Keld Albrechtsen nu prøver at dække over, er jo i virkeligheden, at når hr. Keld Albrechtsen står i det danske Folketing og tordner og kræver, at nu skal al landbrugsstøtte væk, jo før jo bedre, så er de virkelige modstandere, som hr. Keld Albrechtsen har, jo ikke i denne Folketingssal.
De virkelige modstandere, som hr. Keld Albrechtsen har, er hr. Keld Albrechtsens politiske allierede, ikke mindst i Sydeuropa.
Det er dem, der er skeptiske, ja, for ikke at sige direkte modstandere af, at der overhovedet røres ved landbrugsordningerne.
Hr. Keld Albrechtsen er jo ikke så glad for at tale om i denne Folketingssal, at det er dér, hr. Keld Albrechtsen har sit virkelige problem, men det er ikke et problem, der er fælles med mig.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-27:
Jeg må indrømme, at jeg er noget lamslået over, at statsministeren kan opfinde så kunstfærdig en teori nærmest om en eller anden form for europæisk sammensværgelse eller sådan noget, som jeg skulle indgå i.
Jeg ved ikke, om statsministeren kunne uddybe, hvad det var for nogle alliancepartnere, jeg skulle have fundet mig i Sydeuropa.
Jeg kender ikke noget til det, men det er formentlig bare et forsøg på at afspore debatten.
Statsministeren har et problem, og det problem hedder, at der ikke blev gjort den indsats, der skulle gøres, hverken af Kommissionen som helhed eller af den danske kommissærkandidat i det helt afgørende spørgsmål inden for landbruget, nemlig afviklingen af landbrugsstøtten.
Hvis statsministeren ikke foretager sig noget, og hvis statsministeren bare igen indstiller Mariann Fischer Boel, så ved vi jo godt, hvad der sker, nemlig ingenting.
Det, jeg siger, er bare, at det da også må være et problem for statsministeren.
Det er jo den mistanke, man får med den umådelige passivitet, som så skal iklædes nogle juridiske gevandter.
Men det korte af det lange er jo, at den danske regering ingenting foretager sig og ikke ønsker at foretage sig noget som helst og er ganske godt tilfreds med, at den har en kandidat, der heller ikke ønsker at foretager sig noget som helst.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-27:
Hr. Keld Albrechtsen har altså fuldstændig misforstået min beskrivelse, hvis han er kommet til at opfatte den sådan, at jeg ville give en fremstilling af, at hr. Keld Albrechtsen var med i en stor sammensværgelse.
Det var slet ikke min hensigt, tværtimod vil jeg sige.
Det var et forsøg på at fremstille kendsgerningen, nemlig at hr. Keld Albrechtsen stort set er isoleret i den politiske familie, han i øvrigt tilhører i Europa.
Hvis man spørger i andre lande og spørger andre landes politikere, som har synspunkter, der måske ikke er helt identiske med hr. Keld Albrechtsens, men dog i slægt med dem, specielt hvis vi går til socialister i Sydeuropa, så er der dér en udbredt modstand mod at røre alt for meget ved landbrugsordningerne.
Det, jeg forsøgte at beskrive, var bare, at når hr. Keld Albrechtsen føler, han har et problem, så er hans virkelige problem den modstand mod at røre landbrugsordningerne, som i høj grad kommer fra den kant.
Det er jo ikke her i Folketinget.
Vi respekterer selvfølgelig indgåede aftaler i EU, men vi er for reformer.
Det er derfor, at det er skyggeboksning, når hr. Keld Albrechtsen prøver at opføre denne scene her i Folketingssalen.
Nej, hr. Keld Albrechtsen skulle i virkeligheden tage rundt i Europa og tale med dem, han er i politisk slægtskab med, og prøve at overbevise dem om, at der skal ske reformer.
Klaus Hækkerup (S), 2004-10-27:
»Hvornår forventer ministeren at kunne svare på brev af 1. august 2003 fra Jægerspris Kommune om at overveje ændringer i principperne for partsfordelingen i vandløbsloven, således at udgangspunktet ikke længere skal være et nytteprincip set fra et dyrkningsmæssigt synspunkt, men en fordeling, der inddrager hele oplandet?«
Skriftlig begrundelse
Den 12. maj 2004 svarede ministeren på spørgsmål nr. S 3671 om, hvorvidt ministeren snart ville svare på det i spørgsmålet nævnte brev fra Jægerspris Kommune, at han havde bedt Skov- og Naturstyrelsen om snarest at forelægge problemstillingen for ham, så han kunne få lejlighed til at tage stilling til den.
Det, denne sag drejer sig om, er jo, at i august i det Herrens år 2003 skrev Jægerspris Kommune til miljøministeren for at få en afklaring af spørgsmålet om partsfordelingen i vandløbsloven.
Nu er der gået 5 måneder, og vi har ikke hørt noget endnu.
Jeg vil godt spørge miljøministeren: Kommer der snart et svar eller kommer der ikke?
Det vil vi gerne vide.
Connie Hedegaard (KF), 2004-10-27:
Ja, det kan jeg godt forstå, og jeg må jo indledningsvis beklage, at Jægerspris Kommune ikke tidligere har fået en sådan klar besked om de problemstillinger, som der er tale om her.
Jeg kan også sige, at de altså faktisk har fået et foreløbigt svar i juni og fået besked på, at de vil få et yderligere svar her i efteråret.
Jeg skal redegøre for, hvorfor det er en kompleks problemstilling, men jeg kan så også oplyse hr. Klaus Hækkerup om, at jeg nu har bedt Skov- og Naturstyrelsens direktør om at kontakte borgmesteren for at drøfte forholdene.
Vi kan kun være enige om, at det selvfølgelig er uacceptabelt, at der kan gå så lang tid uden i det mindste en svarmæssig afklaring, også selv om det er komplekse problemstillinger.
Det er det så, fordi der juridisk er tale om noget meget kompliceret stof.
Jeg er opmærksom på, at det såkaldte nytteprincip, som i dag benyttes som grundlag for at fordele omkostningerne ved reguleringssager efter vandløbsloven, af mange føles utidssvarende.
Det er min opfattelse, at der kan være grund til at se nærmere på princippet og på, hvorvidt en ændring af det vil kræve ændringer af vandløbsloven.
Vandløbsloven er en kompliceret lov.
Den regulerer en række faktorer, som har meget stor betydning for de fysiske forhold i vores omgivelser, og loven skal afveje en lang række forskellige interesser over for hinanden: natur- og miljøforholdene i det åbne land, landmændenes dyrkningssikkerhed og, som tilfældet er i henvendelsen fra Jægerspris Kommune, fordeling af de omkostninger, der følger af forskellige beslutninger efter loven.
En række problemstillinger omkring vandløbsloven er netop blevet belyst af et udvalg, som har udarbejdet en rapport, der bl.a. peger på, at konkrete eksempler og analyser i Nordjyllands Amt har afsløret generelle problemer i forbindelse med forvaltningen af vandløbene, problemer så vel i den gældende lovgivning, i vejledningerne hertil som i praksis.
Vi er samtidig her i Danmark ved at gennemføre EU's vandrammedirektiv.
Det er en omfattende proces.
Jeg kan se, at jeg ikke kan nå at svare mere i første omgang, men jeg skal også lige kort nævne, at kommunalreformen jo også spiller ind her, idet kommunerne om 2 år fra nu af bliver ansvarlig myndighed for alle vandløb.
Jeg kan eventuelt uddybe det i et senere svar.
Klaus Hækkerup (S), 2004-10-27:
Tak til ministeren for besvarelsen.
Jeg synes det er godt, at der nu er et udvalg, der har redegjort for problemstillingen, men jeg vil godt sige, at jeg stadig savner svar på spørgsmålet, nemlig hvornår ministeren forventer at kunne give et svar.
Jeg synes ikke, det er helt tilfredsstillende, når ministeren siger, at hun har bedt direktøren om at tage kontakt til borgmesteren.
Det er jo nemlig, som ministeren også selv understreger, en generel problemstilling, der har interesse mange andre steder end i Jægerspris Kommune, og derfor er det selvfølgelig klart, at der må træffes en principiel afgørelse.
At denne principielle afgørelse af partsfordelingen mellem lodsejerne skulle have noget med kommunalreformen at gøre, det har jeg lidt svært ved at se, men det kan jeg måske få oplyst.
Jeg synes snarere, det her har noget at gøre med, hvordan man skal fordele de udgifter, der er for at få oprenset og vedligeholdt et vandløb, og det må være, uanset kommunen er stor eller lille, eller det er et amt eller en kommune, der har ansvaret for det.
De her principper må kunne klarlægges.
Så jeg vil bede ministeren om at svare på spørgsmålet: Hvornår forventer ministeren at kunne svare på det brev, der er blevet sendt den 1. august 2003?
Jann Sjursen (KD), 2004-10-28:
Jeg er enig med fru Inge Dahl-Sørensen i, at uanset hvordan lovgivningen kommer til at se ud, så vil der altid være problemer, der vil især altid være forældre, som bruger, havde jeg nær sagt, deres børn som krigsobjekt.
Men ikke desto mindre er det vores forpligtelse at lave lovgivningen så god som mulig, og det er også mit klare indtryk, at det vil Venstre gerne være med til.
Det kræver så bare, at vi som lovgivere, som repræsentanter for de forskellige politiske partier kommer med vores bud.
Når nu fru Inge Dahl-Sørensen lettere bebrejder os – og det kan jeg da godt forstå, jeg er også somme tider irriteret over mere eller mindre at skulle genbehandle forslag, som har været fremsat tidligere – at nu skal vi til det en gang til, i stedet for, at vi sidder sådan og snakker om det, så må jeg replicere: Skal vi videre, kræver det jo altså også, at både regeringen, Venstre, De Konservative, Socialdemokratiet og andre partier begynder at levere deres bud på, hvad der skal ske, hvis vi skal have noget at samtale om.
Her er to partier endnu en gang kommet med deres bud og har også ændret dem lidt efter de debatter, vi har haft.
Hvis vi skal komme videre, mangler vi lidt i debatten her tilbagemeldinger, hvis jeg må være så fri, fra de øvrige partier.
Inge Dahl-Sørensen (V), 2004-10-28:
Jeg vil gerne sige, at selve 12-års-reglen er jeg faktisk helt tilfreds med, og det er jeg jo ud fra, at jeg ved, at man godt kan høre børn, der er under 12 år, og det gør man alt afhængigt af, om de er modne til at blive hørt.
Hvis vi nu sletter det fuldstændig, hvad så?
Skal alle børn så høres, uanset om de er modne til det eller ej?
Jeg synes, der er så mange løse ender, at jeg ikke vil diskutere det alene herfra, for jeg tror simpelt hen ikke på, vi kommer til målet på den facon.
Line Barfod (EL), 2004-10-28:
Jeg synes, det er en rigtig god idé at sidde sammen og snakke om det, men det gør det lidt nemmere at snakke sammen om det, hvis der også kommer nogle udmeldinger om, i hvilken retning det er man gerne vil.
Hvad er det for nogle punkter, som man synes er fornuftige at arbejde videre med?
Som jeg hørte ministeren, var det kun et spørgsmål om høringsret, som man nu ville nedsætte en arbejdsgruppe om, og så var der lidt i forhold til Haagkonventionen, man ville se på.
Og hvad er perspektivet for Venstre, at det skal munde ud i?
Inge Dahl-Sørensen (V), 2004-10-28:
Denne her diskussion hører jo lige netop hjemme et sted, hvor vi kan sidde for lukkede døre og diskutere det, og det vil jeg sådan set håbe vi kan, for at skulle tage det her og så gå hver til sit har ingen mening, og så kommer der bare nye forslag.
Så jeg vil altså opfordre til, at vi alle kommer til at sidde sammen.
Anne Baastrup (SF), 2004-10-28:
Da er det jo, at man så taler med de børnesagkyndige, som har uddannelse til at kunne læse, hvad et barn siger, de har rent faktisk også evnen til at komme bag, om det er et spørgsmål om chikane fra moderens side eller hvad.
Så kan man i øvrigt tage fat i kommunen: Kender den den pågældende forælder?
Har den viden om, hvorvidt der er kriminalitet, narko eller andet, når der er samvær?
Man kan bede kommunen om at komme på uanmeldte besøg.
Man må altså på en eller anden måde prøve at behandle det her barn, som om barnet har ophold i den pågældende kommune, for når barnet har samvær, så er det jo ikke kommunens barn, og det er et af de problemer, vi har.
Inge Dahl-Sørensen (V), 2004-10-28:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Jann Sjursen i, at vi bør sætte os ned og finde ud af et eller andet, men jeg siger bare, at det ikke er som at knipse med fingrene, og så finder vi en løsning, for det er mennesker, vi har med at gøre, og uanset hvordan vi lovgiver om det her, så kan man være evig forvisset om, at der altid vil opstå problemer, og vi ikke kommer problemerne fuldstændig til livs.
Umuligt.
Anne Baastrup (SF), 2004-10-28:
Jeg vil godt præcisere, at SF's forslag ikke er det samme.
Vi blev før kritiseret for den såkaldte omvendte bevisbyrde, og det tog jeg ud, netop fordi jeg ikke ville have den kritik.
Derfor er jeg meget ked af, at socialministeren troede, at det ikke var lavet om.
Det er lavet om.
Det var den kritik, som bl.a. fru Inge Dahl-Sørensen kom med på det tidspunkt.
Jeg oplever virkelig, at grunden til, at vi har taget det nu, er, fordi vi skal sætte det på dagsordenen i den her folketingssamling, så vi har en ramme i Retsudvalget, så vi kan komme videre og også inddrage de seneste rapporter.
Jeg ved, at fru Inge Dahl-Sørensen er lige så bekymret for de her sager, hvor samværsforældrene ikke har forældreevne, hvor det er børn, der udsættes for alkoholmisbrugende hjem osv.
: Mener fru Inge Dahl-Sørensen ikke, at det er en relativt god idé, at børnene rent faktisk har mulighed for at fortælle statsamtet, at der er problemer i samværet, når mor eller far ikke kan trænge igennem med, at der er problemer?
Inge Dahl-Sørensen (V), 2004-10-28:
Så lad os love hinanden, at vi ikke næste år kommer med de samme forslag igen, men at vi så sætter os sammen og finder ud af, om vi overhovedet kan finde de vises sten, som vi meget gerne vil.