Svend Auken (S), 2000-02-04:
Jeg skal starte med at sige tak til Enhedslisten, for at de stiller de her to forslag og giver Folketinget lejlighed til at drøfte disse vigtige emner.
Jeg er simpelt hen ikke intelligent nok til at forstå, hvorfor det her skal foregå i Fødevareudvalget og ikke i det udvalg, der beskæftiger sig med lovgivningen, nemlig Miljø- og Planlægningsudvalget, men det skal ikke forhindre os i at tage diskussionen.
Og jeg skal gerne drage omsorg for, at alle de svar, jeg giver til Fødevareudvalget, bliver sendt i kopi til Folketingets Miljøudvalg, så man er sikker på, at det udvalg, der rent faktisk arbejder med de her ting, også får kendskab til spørgsmål og svar.
Det, der er lidt besværligt, hvis jeg må sige en anden ting, er, at det er meget teknisk kompliceret.
Når man skal have national lovgivning, EU-lovgivning og global regulering til at harmonere med hinanden, så bliver det selvfølgelig teknisk kompliceret.
Men nu vil jeg prøve at svare rimelig udførligt på de to forslag, først nr. B 44 og dernæst nr. B 45.
Vi har tidligere behandlet ændringen af EU's udsætningsdirektiv, ja, vi har ved flere lejligheder haft drøftelser om det.
Lad mig blot nævne beslutningsforslag nr. B 25. Vi behandlede allerede i november 1997 SF's forslag til folketingsbeslutning om en dansk holdning; der havde vi endnu ikke set Kommissionens forslag.
Emnet blev igen behandlet i maj 1999, denne gang efter anmodning fra Folketingets Europaudvalg og på baggrund af min skriftlige redegørelse om Kommissionens forslag til ændring af direktivet.
Som det er bekendt, endte forhandlingerne og revisionen af udsætningsdirektivet med politisk enighed om en fælles holdning på Rådsmødet for miljøministre i juni sidste år.
Jeg kan oplyse, at den fælles holdning er sendt til Parlamentet den 17. januar, og det forventes, at det nye Parlament udtaler sig om forslaget i april måned.
I beslutningsforslaget fra Enhedslisten fremhæver hr. Keld Albrechtsen og hr. Søren Kolstrup tre punkter i den fælles holdning.
For det første fremhæver de to forslagsstillere, at et mindretal af medlemslande ikke skal kunne godkende tilladelser til markedsføring af GMO'er. Ved forhandling i EU om de nye komiteprocedurer har dette synspunkt da også dannet udgangspunkt for den danske indstilling.
Den endelige afgørelse om de nye komiteprocedurer blev truffet den 28. juni på udenrigsministrenes Rådsmøde, altså den 28. juni sidste år.
Formålet med afgørelsen var dels at imødekomme ønsker fra EU-Parlamentet om indflydelse, dels at forenkle reglerne på området.
Med afgørelsen fra juni indførtes en ny forskriftsprocedure, hvorefter Rådet kan forkaste forslag med kvalificeret flertal.
Denne procedure erstatter de hidtil anvendte procedurer, 3 a og 3 b.
Det nugældende direktiv 90220 foreskriver én procedure, 3 a. Sammenlignet hermed er den nye forskriftsprocedure altså en demokratisk forbedring.
Vi kunne godt ønske os, hvis vi havde de gamle kategorier, at man kunne gå over til 3 b, hvor det alene er tilstrækkeligt, at der er et almindeligt flertal i Rådet for at forkaste Kommissionens holdning.
kvalificeret flertal til, men det er et klart fremskridt fra den absurde situation, som jeg er enig med forslagsstillerne i forelå under de eksisterende regler, hvor hvis blot ét medlemsland - og det er jo typisk det land, som har godkendt den pågældende genmodificerede afgrøde - er enig med Kommissionen, er det i sig selv nok til at gennemføre forslaget.
Det foreliggende forslag til udsætningsdirektiv er en klar forbedring af det gældende direktiv, også hvad angår komiteproceduren.
Derfor finder regeringen ikke, at den nye forskriftsprocedure i sig selv kan føre til, at vi fra dansk side stemmer imod forslaget. For det andet fremhæver de to forslagsstillere, at der ikke skal kunne overflyttes kompetence fra udsætningsdirektivet til anden lovgivning, hvor komiteprocedurerne er mere udemokratiske.
Det er jeg fuldstændig enig med forslagsstillerne i. I december 1998 og i december 1999 blev der afsluttet forhandlinger om bl.a. overflytning af regulering af henholdsvis frø og forstligt formeringsmateriale til produktlovgivning. Ved disse forhandlinger har regeringen lagt afgørende vægt på, at reguleringen efter de kommende forordninger, altså på disse produktområder, fuldstændig kommer til at svare til den regulering, der ellers ville have fundet sted, hvis man havde holdt det inden for det generelle direktivs rammer, som vi her diskuterer.
Dette gælder for både beskyttelsesniveau, kravene om åbenhed og de øvrige demokratiske elementer som f.eks. komiteprocedurer.
Denne garanti har Danmark ikke kunnet opnå.
Derfor har Danmark stemt imod begge direktiver og afgivet ensidige danske erklæringer, der begrunder, hvorfor Danmark ikke har kunnet stemme for de to nævnte forslag.
Hvad angår komitéprocedurer, så gælder det af den føromtalte rådsafgørelse, som komitéproceduren medfører, at behandling af forslag til kommissionsretsakter vedrørende forskningsformeringsmateriale skal behandles efter den nye forskriftsprocedure, dvs. den samme procedure som i det kommende udsætningsdirektiv.
Så der er der ikke noget at komme efter.
Det, der stadig væk er problemet, er, at man ikke har fået sikkerhed for, at der er det samme beskyttelsesniveau i produktreguleringen som den, man har i den generelle regulering.
For det tredje foreslår forslagsstillerne, at der ikke må indføres forenklede procedurer for godkendelse af GMO'er. I forbindelse med behandlingen af redegørelsen i maj 1999 sagde jeg meget klart, at vi som land ikke skal sige nej til at gøre godkendelsesproceduren mere smidig, men vi skal sikre, at den smidiggørelse ikke sker på bekostning af beskyttelsesniveauet.
Bureaukrati og beskyttelse er ikke altid det samme - det er ikke altid det samme. For forsøgsudsætninger indeholder forslaget en mulighed for, at et medlemsland eller Kommissionen kan fremsætte begrundet forslag om anvendelse af procedurer, der er anderledes end standardproceduren.
Dette vil dog kun være muligt for GMO'er, hvorom der er opnået tilstrækkelig erfaring med udsætning, og som opfylder en række krav fastsat direkte i direktivet. Forud for vedtagelse af et sådant forslag skal forslaget i høring i relevante videnskabelige udvalg og i offentligheden.
Efter fastlæggelse og vedtagelse af proceduren er det op til hvert enkelt medlemsland at beslutte, hvorvidt landet vil benytte proceduren inden for landets eget område.
For ansøgninger om tilladelse til markedsføring indeholder forslaget tilsvarende mulighed for, at en kompetent myndighed eller Kommissionen kan fremsætte forslag om kriterier og krav til oplysninger, der skal opfyldes ved ansøgning om markedsføring.
Før et sådant forslag kan vedtages, skal det også i høring i relevante videnskabelige udvalg og i offentligheden.
Derudover er det en forudsætning, at kriterierne og kravene til oplysninger er af en sådan karakter, at de sikrer
Jeg har nu på to Rådsmøder forsøgt at overbevise mine kolleger om, at et midlertidigt moratorium var en gavnlig ting.
Resultatet af disse diskussioner viste sig på mødet i juni 1999, hvor der blev afgivet to Rådserklæringer.
Et andet resultat er, at der p.t. i praksis er et stop for markedsføringsgodkendelser i EU, og det skyldes jo den holdning, som Frankrig, Danmark, Italien, Grækenland og Luxembourg har indtaget ved behandlingen af de konkrete sager.
Derfor finder jeg det vigtigt, at vi arbejder konstruktivt for at få færdigbehandlet det reviderede direktivforslag, som allerede indeholder de væsentligste danske ønsker til et revideret direktiv.
Jeg finder det også vigtigt, at vi fortsat gør en ihærdig og fælles indsats for at få opbakning til danske synspunkter, når der forhandles forslag til vertikal lovgivning, der omfatter regulering af GMO'er.
Vi kan altså ikke støtte Enhedslistens forslag, men jeg vil gerne understrege, at jeg under de videre forhandlinger, og når vi kender det nye Parlaments indstilling til revisionen, fortsat vil arbejde på, at danske synspunkter vinder mest muligt indpas.
Beslutningsforslag nr. B 45 er også fremsat af Enhedslisten, og i lighed med det andet forslag vil jeg gerne sige tak til forslagsstillerne for deres forslag om et gensplejsningsfrit landbrug.
Som bekendt vedrører forslaget såvel mit ministerium som Fødevareministeriet.
Jeg svarer på hele regeringens vegne.
Med det fremsatte forslag får vi endnu en gang lejlighed
til at drøfte nogle af de væsentlige spørgsmål, der er forbundet med at anvende genteknologi.
Her i salen drøftede vi mulighederne for at sikre et gensplejsningsfrit landbrug sidste gang i slutningen af maj sidste år i forbindelse med behandlingen af beslutningsforslag nr. B 90, som jeg også husker var et Enhedslisteforslag.
Den rummer, hvis den bliver rigtigt anvendt på den rigtige måde, også muligheder, som vi og resten af verden kan have fornøjelse af.
I det beslutningsforslag, som vi nu skal behandle, opfordrer forslagsstillerne til, at regeringen skal fremsætte lovforslag om forbud mod dyrkning af gensplejsede afgrøder i Danmark.
Opfordringen er begrundet med resultaterne i en rapport, der påviser, at der kan og vil ske overførsler af gener mellem genmodificerede afgrøder og andre planter, hvor det er muligt.
Forslagsstillerne ser dette som en trussel mod både landbrugernes og forbrugernes ret til selv at bestemme, om man vil i kontakt med genmodificerede afgrøder eller ej, og samtidig som en trussel mod eksistensen af et økologisk jordbrug.
Forud for enhver godkendelse til udsætning i miljøet af en gensplejset afgrøde foretages der en miljø- og sundhedsmæssig vurdering.
Vurderingerne bygger på en sag til sag-vurdering og tager deres udgangspunkt i en trinvis udsætning i naturen af de gensplejsede organismer.
De videnskabelige vurderinger skal være kritiske og tage så mange faktorer med som muligt.
Virkningerne skal have fundament i forsigtighedsprincippet, og dette er helt afgørende for regeringen.
Det er ikke nyt, at planter spreder pollen, det siger sig selv, og det var man også klar over, da man udarbejdede den nye økologiforordning.
Bl.a. derfor er der åbnet mulighed for at vedtage en minimumstærskel for uundgåelig forurening af de økologiske produkter med genetisk modificerede organismer, når der er videnskabeligt belæg for det eller den tekniske udvikling berettiger hertil. Der foreligger ikke et udkast til en sådan grænseværdi fra Kommissionen i øjeblikket, og vi må derfor fortsætte linjen med de grundige vurderinger.
Det er vigtigt og nødvendigt, at vi får sorteret de sager fra, hvor plantearten eller den nyindsatte egenskab giver anledning til uacceptable effekter.
Tilladelser til markedsføring af genetisk modificerede afgrøder gives efter det udsætningsdirektiv, som vi netop har diskuteret under B 44, og godkendelse af genetisk modificerede organismer er underlagt fællesprincippper i hele EU, der skal sikre et fælles højt beskyttelsesniveau.
På denne baggrund godkendes en genetisk modificeret organisme, når den opfylder direktivets krav, og der ikke er mulighed for at nedlægge generelt forbud imod f.eks. dyrkning af gensplejsede afgrøder.
Som jeg nævnte under behandlingen af B 44, opnåede vi politisk enighed om revisionen på miljøministerrådets møde i juni sidste år.
Ved samme lejlighed forsøgte vi endnu en gang at få enighed om et midlertidigt stop på EU-basis.
Det lykkedes som bekendt ikke, men fem lande - dem, jeg nævnte før - blev enige om en erklæring, hvor landene tilkendegiver, at de inden for rammerne af direktivet vil søge at stoppe nye tilladelser til markedsføring, indtil de nye og bedre regler er vedtaget og trådt i kraft. Med hensyn til beslutningsforslaget er situationen således, at det ifølge udsætningsdirektivet ikke er muligt at indføre et generelt nationalt forbud mod gensplejsede afgrøder.
Men hvad kan vi så gøre?
Ja, først og fremmest skal vi som politikere tage vort ansvar alvorligt, når vi godkender gensplejsede organismer.
Sidste år var der en hel række aktiviteter, der tog
deres udgangspunkt i en række demonstrationsforsøg med den genetisk modificerede foderroe.
Et af resultaterne er, at landbrugets organisationer har udarbejdet en kodeks for, hvordan gensplejsede afgrøder skal og kan anvendes i dansk landbrug. Jeg synes, det er et fint initiativ.
Det er godt og nødvendigt, at organisationerne ikke bare følger med strømmen, men rent faktisk tør være konkrete og have en mening om, hvordan nogle af de besværlige spørgsmål kan håndteres.
Ét eksempel fra denne kodeks er, og jeg citerer
Når en landmand overvejer at dyrke gensplejsede afgrøder, skal han i god tid tage kontakt med naboer, f.eks. økologer eller landmænd med særlige specialproduktioner, for at drøfte og tage højde for eventuelle problemer med pollenspredning.« Organisationerne tilkendegiver også, at de ønsker at medvirke til at sikre fuld dokumentation af fødevarer helt frem til forbrugerne.
På denne måde er organisationerne på frivillig basis med til at tage et betydeligt medansvar for, at udviklingen - som jeg tror vi alle håber - sker på en acceptabel og forsvarlig måde.
Regeringen kan altså ikke støtte Enhedslistens forslag.
Det er ikke muligt at indføre et generelt nationalt forbud, og det er heller ikke regeringens politik at gennemføre et permanent stop for godkendelse af genetisk modificerede organismer.
Det har faktisk heller ikke været Folketingets ønske, idet jeg må minde om, at vi altid har haft meget stor enighed på dette område.
Nu skal kræfterne sættes ind på, at vi i fællesskab med alle involverede parter, herunder forbrugerne, sikrer, at anvendelsen af genetisk modificerede afgrøder i dansk landbrug kan ske på en forsvarlig måde.
Hver gang dette emne bliver debatteret på en saglig måde, kommer vi et lille skridt videre ad den rigtige vej, og derfor vil jeg endnu en gang sige tak til forslagsstillerne for deres forslag.