Keld Albrechtsen (EL), 1998-02-03:
Jeg vil gerne sige tak til hr. Hans Pavia Rosing og hr. Otto Steenholdt for deres indlæg i debatten, og efter forslagsstillernes opfattelse kunne udvalgsbehandlingen i virkeligheden gennemføres med et fornuftigt resultat, hvis man lagde de to taler til grund, som hr. Hans Pavia Rosing og hr. Otto Steenholdt netop har holdt.
Desværre må man konstatere, når man lytter til ministeren og de fleste af partierne, at der er et pænt stykke vej til at opnå det mål, som man har opstillet fra grønlandsk side, nemlig en revision af aftalen med Grønland som part - naturligvis - i en ny aftale.
Det, som gør, at der er en række forhold, der efter vores opfattelse nødvendiggør, at Grønland naturligvis må være part i en sådan aftale, er jo, at man har placeret militære installationer på grønlandsk territorium uden nogen sinde at spørge den grønlandske befolkning, om man måtte gøre noget sådant.
Og derfor må det være klart, også når man tager den - som hr. Hans Pavia Rosing formulerede det - ændrede forfatningsmæssige situation i betragtning, at det må være sådan, at en fortsat tilstedeværelse af en sådan militær installation må kræve, at det har grønlandsk accept.
Ministeren siger, at der fortsat vil være brug for varsling med hensyn til missilangreb og satellitsporing.
Det er jo muligt, at man fra grønlandsk side i forbindelse med en aftale vil acceptere sådanne funktioner.
Det er jo muligt.
Men det må da være et minimumskrav, at det land, som skal lægge territorium til sådanne ting, også kan acceptere det i fremtiden.
Det synes jeg virker helt elementært.
Og derfor må Grønland naturligvis deltage i sådanne forhandlinger.
Så kan man, som hr. Hans-Pavia Rosing, håbe, at det ikke bliver aktuelt, at Thulebasen vil blive anvendt i et antimissilforsvar.
Jeg har desværre nok en lidt mere pessimistisk vurdering, for præsident Clinton har ikke taget afstand fra princippet i etablering af et sådant antimissilforsvar; han var bare ikke tilhænger af det præcise republikanske forslag, som blev fremlagt.
Man må desværre vurdere det sådan, at risikoen for, at USA rent faktisk i de kommende år tager fat på at udvikle et sådant antimissilforsvar, faktisk er ganske betydelig.
Og det er ikke alene Rusland, man dér har i kikkerten; man henviser også til lande som Kina og Iran.
Så på den militære side mener jeg, at der er en række spørgsmål, hvor Grønland har krav på svar.
Så er der den civile side, hvor man åbenbart fra amerikansk side er indstillet på at aflevere Dundasområdet, men til gengæld stiller nogle krav af økonomisk art til Grønland, som virker helt urimelige.
Der er miljøsiden og etablering af miljø- og jagtområderne.
Der er spørgsmålet om nye formål i området, som
f.eks. turisme eller arktisk miljøcenter, og hvad der ellers kunne komme ind i billedet.
Med hensyn til denne lange liste af sager, som skal afklares, kan vi ikke se nogen anden fornuftig og naturlig løsning, end at det bliver en forhandling om en aftalerevision med Grønlands landsstyre som part i denne aftale.
Og det er baggrunden for, at vi har fremsat forslaget.
Vi må konstatere, at et stort flertal her i Folketingssalen umiddelbart har afvist forslaget, men vi håber da så, at man fra grønlandsk side vil stå fast på sit ønske, og at det vil være muligt for os skridt for skridt at bevæge flertallet her i Folketingssalen, således at man når frem til en endelig afvikling af det system, der blev etableret i kolonitiden, hvor det var Danmark, der bestemte suverænt over udenrigspolitikken, og hvor Grønland ikke havde indflydelse på, hvad der foregik.