runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 2000-12-07:
Nu står der faktisk overhovedet ikke noget i det her forlag
om, at man skal ophæve det kommunale selvstyre, og at man skal centralisere i stedet for at decentralisere, som vi har gjort i Danmark.
Det er jo en helt anden diskussion.
Den tager vi da gerne fra radikal side.
Men det er da klart, at hvis man har et decentralt system med mange forskellige kommuner og mange forskellige politikredse, så må man acceptere en vis forskel.
Der er grænser for, hvor ens det kan blive, når man har vedtaget en decentralisering.
Men det er en spændende diskussion, som jeg gerne tager videre.
Det kan godt være, vi skal centralisere på nogle områder for at være sikre på at få i hvert fald en minimumsbehandling, som er nogenlunde ensartet.
Peter Skaarup (DF), 2000-12-07:
Jeg er da glad for, at fru Elisabeth Arnold synes, det var interessant at læse.
Så er vi da nået et lille skridt hen ad vejen.
Men jeg fik ikke rigtig svar på mit spørgsmål.
Der opfatter jeg fru Elisabeth Arnolds indlæg som en kritik af, at det kan være svært for folketingsmedlemmer at kontrollere, hvad der sker ude i de 275 kommuner.
Derfor vil jeg godt spørge fru Elisabeth Arnold, som jeg også opfatter som en person, som mange socialpædagogstuderende og folk, der har med det her at gøre, går ind for: Er det ikke et problem, at det er kommunerne -
det vil sige 275 forskellige måder at gøre det her på -
der har ansvaret for det, i stedet for at det er staten, der via nogle ungdomsdomstole, som man kender det i andre lande, har det overordnede ansvar?
Elisabeth Arnold (RV), 2000-12-07:
Jeg synes nu, jeg gav en temmelig nuanceret behandling af forslaget, og bl.a. sagde jeg, at det var et nyttigt udgangspunkt for at få diskuteret, hvordan man konstruerer ungdomsdomstole, og hvordan effekten er af dem.
Jeg har læst på det, jeg har gennemgået det, og jeg synes faktisk, det er spændende læsning.
Men jeg går altså ikke ind for nedsættelse af den kriminelle lavalder, og det er konsekvensen af det forslag, der her er fremsat.
Jeg har aldrig sagt, at jeg gik ind for en nedsættelse
af den kriminelle lavalder
Men jeg har læst det, og jeg synes, at det er interessant.
Peter Skaarup (DF), 2000-12-07:
Jeg havde sådan glædet mig til fru Elisabeth Arnolds indlæg, fordi jeg synes, der tidligere i debatten blev bebudet nogle nærmest positive roser omkring nogle af de her ting, som bliver foreslået, men det ser i hvert fald ikke ud, som om det helt holdt stik.
Jeg kunne ikke høre de helt store positive tendenser i indlægget.
Det er jo i og for sig lidt ærgerligt, for det her forslag er utrolig seriøst ment.
Jeg vil også kalde det for humanistisk ment, for det er da humanistisk over for de unge mennesker i den her aldersgruppe, at vi giver dem nogle muligheder for f.eks. at få en uddannelse, for at være et sted i de her ungdomsopdragelsesanstalter, hvor det er meningen, at de skal kunne indgå på lige fod med de øvrige samfundsborgere, når de er færdige.
Derfor vil jeg godt spørge fru Elisabeth Arnold, om ikke fru Elisabeth Arnold trods alt kan se nogle positive tendenser i forslaget.
Og vil fru Elisabeth Arnold på baggrund af det, som blev sagt i ordførertalen med, at kommunerne ikke altid gør det lige godt, se på et system, hvor det er staten, der koordinerer aktiviteterne, så vi får givet et samlet sæt af betingelser for de unge mennesker?
Peter Skaarup (DF), 2000-12-07:
Det er jo vigtigt at se på, om der kan blive flertal for et forslag som det her, og dér kan CD godt blive udslagsgivende.
Det er klart, at vi med det her forslag siger, at den kriminelle lavalder i dag er 15 år.
Man kan tolke det her forslag derhen, at den kriminelle lavalder skal nedsættes til 12 år.
Man kan da søreme også tolke det her forslag derhen, at man sætter den kriminelle lavalder op til 18 år og laver
et særligt system for de 12-l8-årige.
Det er jo faktisk det, der er tale om.
Det er noget, vi er blevet inspireret til bl.a. fra USA, fra England, fra Frankrig, fra Tyskland, fra Italien, fra Portugal.
Jeg kan nævne næsten alle europæiske stater plus USA og Canada.
De har det her system.
Hvad er det så, der er så galt i det?
Vi er bare lidt umoderne her i Danmark.
Det er, som om der lægges op til, at Dansk Folkeparti med dette forslag foreslår en form for barbari eller en fuldstændig vild tanke om, at man skal kunne straffe unge mennesker under 15 år, som begår grov kriminalitet, f.eks. voldtægt.
Det er der jo slet ikke tale om.
Der er tale om, at vi ønsker at indføre et system, som findes i stort set alle de øvrige vesteuropæiske lande, f.eks. i England, Portugal og Tyskland, og det er vel ikke lande, vi normalt omtaler som nogle bananrepublikker.
Det er vel meget, meget fornuftige lande, som har et system inden for det retspolitiske område, der på mange punkter ligner vores eget.
Jeg har også bemærket, at netop Socialdemokratiets retspolitiske ordfører, formanden for Retsudvalget, fru Lissa Mathiasen, har sagt nøjagtig det samme, og derfor undrer det mig stadig, at regeringen er så bagstræberisk og reaktionær på dette område.
Lad os da få noget nytænkning, og jeg vil godt spørge ministeren, om der ikke skal nytænkning til i den retning, vi foreslår.
Sandy Brinck (S), 2000-12-07:
Det lå faktisk i regeringens voldspakke fra 1997, og jeg ved positivt, at det fungerer sådan, bl.a. her i
København.
Men jeg spørger hr. Tom Behnke: Er det ikke korrekt, at det med at få fat i lømmelen første gang, det ligger faktisk i regeringens voldspakke fra 1997?
Det er ikke noget, der er opfundet med det her beslutningsforslag.
Helge Adam Møller (KF), 2000-12-07:
Jeg er helt enig med fru Elisabeth Arnold i, at lovsjusk er uacceptabelt.
Men nu er det jo ikke et lovforslag, vi behandler, det er faktisk et beslutningsforslag, og hvis beslutningsforslaget vedtages med fru Elisabeth Arnolds stemme, fordi man synes, det er rigtigt, så er det jo den regering, fru Elisabeth Arnold selv er medlem af, der udformer det nøjagtige lovforslag, og det er jeg da hundrede procent sikker på at justitsministeren aldrig vil lægge navn til, medmindre det ikke var lovsjusk.
Så den bemærkning synes jeg ikke passer.
Det er et beslutningsforslag, der udtrykker en hensigt og en idé, og så skal det omsættes til et lovforslag, hvis der er flertal for det.
Jann Sjursen (KRF), 2000-12-07:
Beslutningsforslaget fra Venstre har nogle positive intentioner, som vi ser det fra Kristeligt Folkepartis side.
Det alene kan være med til at forhindre - det er dér, tror jeg, vi er enige med forslagsstillerne - at unge påbegynder en egentlig kriminel løbebane.
Så langt er vi altså enige med forslagsstillerne. Når det kommer til det konkrete virkemiddel, som Venstre ønsker at tage i anvendelse i denne her sammenhæng sammen med Det Konservative Folkeparti, nemlig at bruge fængselsophold til at sikre disse unge kriminelle ro om ørene, som hr. Karsten Nonbo sagde for lidt siden, så er vi måske ikke helt så stærke i troen, som Venstre og Det Konservative Folkeparti er i denne her sammenhæng.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi har fået præciseret også her under debatten, at der ikke bare er tale om isolationsfængsling, og at de unge i fængslet ikke må møde nogen andre end sig selv, men at de sociale myndigheder og forældre skal have adgang.
Det tror jeg faktisk man kunne nå mere ved, og jeg mener også, at vi herhjemme har gode eksempler på institutioner, som rent faktisk har påvist, at det med en massiv indsats kan lade sig gøre at få unge bragt på ret køl igen, ikke ved at spærre dem inde bag lås og slå, men ved at lægge dem i menneskelås, som man kalder det på den efterhånden så berømte institution Solhaven i Nordjylland.
Det er en vej, som vi faktisk fra Kristelig Folkepartis side tror er mere farbar, og det er vel at mærke ikke bare i forhold til dem, som har begået kriminalitet igen og igen og igen og er opgivet af forskellige systemer, men også i forhold til førstegangslovovertrædere, som er målgruppen for Venstres og De Konservatives forslag.
Jeg vil også godt fremdrage et aspekt i bemærkningerne, hvor forslagsstillerne gør opmærksom på, at det nok ikke altid er sådan, at politiet har de fornødne ressourcer til at kunne varetage det egentlige kriminalpræventive arbejde i forhold til de unge.
Hvis jeg skal opsummere Kristeligt Folkepartis holdning, er vi altså positive over for intentionerne bag Venstres forslag.
Midlet - at bringe også helt unge i fængsel - tror vi ikke helt så meget på, men vi ser egentlig Venstres og De Konservatives forslag som et nyttigt bidrag til den debat, som vi også forudser kommer, når den ekspertgruppe er færdig, som er nedsat af regeringen, og som bl.a. skal vurdere en ungdomssanktion inklusive en egentlig behandling af unge.
Da kan vi nå videre på dette her område, for vi er helt enige med forslagsstillerne i, at der er behov for, at der skal ske noget.
Helge Adam Møller (KF), 2000-12-07:
Stakkels hr. Søren Søndergaard, for man kan jo ikke stille spørgsmål til hinanden, og det er derfor, fru Lotte Bundsgaard stiller det og spørger.
Så vil jeg godt spørge, om hr. Søren Søndergaard ikke kan bekræfte, at det jo er rigtigt nok, at der er kommet narkofri afdelinger i en del fængsler.
Ville det ikke have en betydelig større effekt, end at det kun er nogle få afdelinger, man sørger for er narkofri,
mens resten af dem flyder med narkotika?
Søren Søndergaard (EL), 2000-12-07:
Jeg kan fuldt ud bekræfte, at den nuværende regering også på dette område er bedre end den tidligere borgerlige regering.
Desværre må man sige, at det i sig selv heller ikke siger så voldsomt meget, for også på det her område var den tidligere borgerlige regering jo en katastrofe.
Men jeg vil samtidig understrege og fastholde, at det ikke betyder, at situationen er god.
Vi er langt fra i en situation, hvor vi kan være stolte af det danske fængselsvæsen.
Der er stadig væk alt for meget passiv opbevaring.
Der er i det hele taget alt for mange, der bliver puttet ind i fængslerne, hvor det ville være mere hensigtsmæssigt at behandle dem uden for fængslerne og dermed få forhindret - ikke alt, det kan man ikke - men en del af den kriminalitet, som foregår.
Lotte Bundsgaard (S), 2000-12-07:
Jeg vil bare gerne bede hr. Søren Søndergaard bekræfte: I de 10½ år, vi havde en borgerlig justitsminister, blev der ikke taget ét eneste initiativ til behandlingsafdelinger, kontraktafdelinger, og hvad ved jeg, i de danske fængsler.
Er det ikke rigtigt, at vi først, da en socialdemokratisk justitsminister kom til, fik indført behandlingsafdelinger, kontraktafdelinger osv., hvor vi på den måde bruger fængselsopholdet til andet end blot straf.
Det kunne jeg godt tænke mig, at hr. Søren Søndergaard bekræfter.
Søren Søndergaard (EL), 2000-12-07:
Jo, jeg synes, det var en fremragende idé, at man brugte fængselsophold til noget fornuftigt i forhold til de indsatte, sådan at der var mindre risiko for, at de fortsatte deres kriminelle løbebane, når de kom ud.
Jeg ved ikke, om vi er interesserede i, at der ud fra danske fængsler kommer hundredvis af hiv-smittede narkomaner,
fordi de har brugt en beskidt sprøjte, der ikke er blevet renset, og så kan de gå ud og smitte andre folk.
Jeg ved ikke, om det er en særlig god idé.
Jeg tror i det hele taget ikke på, at man stopper narkomani ved at fjerne rensevæsken til narkomanernes nåle.
Jeg mener, det er en ualmindelig naiv betragtning.
Den rigtige betragtning er at gøre noget ved årsagen til, at folk har et narkotikamisbrug.
Kan man gøre noget ved dét, kan man også f.eks. forhindre mange af de indbrud, som hærger landet, og som den danske befolkning ganske rigtig er dødtræt af og frygter.
Helge Adam Møller (KF), 2000-12-07:
Nu nævner hr. Søren Søndergaard flere gange disse narkomaner, der bliver nødt til, kan jeg forstå, at stjæle for at opretholde deres narkoforbrug.
Og det er jo også rigtigt.
Vi har ikke fri narko og skal heller ikke have det.
Men de kommer i fængsel.
Man kunne sikre sig, at de, når de kommer ud af fængslet igen, ikke var narkomaner.
Det er jo lidt grotesk, at der officielt ikke må sælges og indføres og bruges narkotika i de danske fængsler, og samtidig - med justitsministeren og regeringen i spidsen - udleverer man rensevæske i hvert eneste danske fængsel til at rense de nåle, som de skal sidde og stikke sig i armene med,
selv om det er forbudt.
Samtidig er det lettere at skaffe narkotika i de danske fængsler, end det er på Vesterbrogade.
Danske fængsler flyder med narkotika.
Samtidig er der flere narkomaner, der kommer ud af fængslerne, end der kommer ind i fængslerne, for der er mange, der bliver narkomaner, mens de er inde.
Så man kunne altså sørge for at lave et system, hvor det stort set var umuligt at få narkotika, så man brugte den straf, man afsonede på ½ eller 1 eller 1½ år, til at blive afvænnet.
Jeg vil spørge hr. Søndergaard: Var det ikke en god idé?
Jann Sjursen (KRF), 2000-12-07:
Det er jo et spændende forslag, som Frihed 2000 har fremsat her i dag, men Kristeligt Folkepartis holdning er overordnet set er den, ligesom andre ordførere har fremført, at det bliver lige lovlig firkantet, hvis man skal gå fra et modereret kumulationsprincip over til et, som jeg tror justitsministeren nævnte tidligere i debatten, absolut kumulationsprincip.
Dertil vil jeg så godt føje, at vi sådan set fra Kristeligt Folkepartis side er enige i det, som jeg ser som den egentlige problemstilling, nemlig størrelsen af den mængderabat, der gives.
Vi finder, at det forslag, som Frihed 2000 her har fremsat, kan give anledning til en diskussion i Retsudvalget og også gerne en egentlig undersøgelse af domspraksis, som kunne klargøre, om det misforhold, der er til stede mellem forskellige strafudmålinger, som forslaget også påpeger, virkelig er til stede.
I så tilfælde vil vi gerne medvirke til, at man får ændret på lovgivningen, men vi ønsker ikke grundlæggende at fravige princippet om modereret akkumulation. Vi vil som førnævnt gerne se på, hvor stor den mængderabat skal være, der rent faktisk gives, og som der har været tradition for herhjemme.
Det synes vi er en debat værd, og vi synes sådan set, det er udmærket, at Frihed 2000 med det forslag, de her har fremsat, giver anledning til debat.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-12-07:
Noget af min børnelærdom rinder mig i hu.
Der var et digt, vi skulle lære i skolen i dansk, som hed »Den to gange hængte tyv«, og det er lidt i den stil, vi beskæftiger os med her.
Skal man lave strafudmåling til ren matematik med disse to gange livstidsdomme, eller hvad der ellers kan være, eller skal man benytte sig af det princip, vi har haft i mange, mange år i Danmark, nemlig den såkaldte mængderabat, som hr. Tom Behnke siger, eller modereret kumulation, som det juridiske udtryk er?
Jeg er ikke ansat i systemet og kan derfor ikke prale af nogen stor erfaring på området, jeg vil blot sige, at jeg er tilhænger af det princip, vi har med, at man laver en modereret kumulation, når man har en mængde forhold af samme type, som skal strafudmåles.
Dette forslag fra Frihed 2000 lægger jo op til en fundamental ændring af det princip, nemlig at man går over til den rene matematik.
Det er jeg simpelt hen ikke tilhænger af, og derfor kan Det Radikale Venstre ikke støtte forslaget.
Peter Skaarup (DF), 2000-12-07:
I Dansk Folkeparti kan vi godt støtte det forslag, der er fremsat her.
I øvrigt er det jo det første forslag i en række af fornuftige forslag, der er fremsat her på retsområdet, som vi skal debattere i dag. Vi håber naturligvis i Dansk Folkeparti, at der kan blive flertal for nogle af de forslag, for det er nødvendigt med stramninger inden for retspolitikken her i landet, og derfor kunne det her forslag meget vel også være en del af den buket, som det er nødvendigt at få vedtaget, om ikke nu så i hvert fald efter et kommende folketingsvalg.
Vi giver forslagsstillerne ret i, at der ikke bør være mængderabat, når vi ser på strafudmålingen i forhold til flere kriminelle forhold.
Ud over de ting, som er brugt som eksempler i bemærkningerne til forslaget, kan vi jo nævne noget af det, som hr. Tom Behnke var inde på for lidt siden i svaret til fru Anne Baastrup, nemlig at man i mange tilfælde på grund af ressourcemangel er nødt til at opgive at føre ret mange sager til ende, fordi man altså vurderer, at der er et eller to forhold, den kriminelle i hvert fald kan tages for og kan dømmes for.
Man opgiver så at føre en række af de andre forhold til ende, fordi man måske ikke har ressourcer til at gennemføre det - politiet mangler jo også ressourcer i de her år - og det er ærgerligt, at politi og anklagemyndighed ikke kan føre sådan nogle sager til ende, og særligt, når der gives den her form for mængderabat, som der gør i dag.
Så jeg skal sige som konklusion, at vi i Dansk Folkeparti kan støtte principperne i forslaget.
Vi mener, det er et vigtigt signal i retning af en skrappere retspolitik her i landet, som der er brug for.
Søren Søndergaard (EL), 2000-12-07:
Jeg tror, det er klogest, at jeg nøjes med at bekræfte, hvad jeg selv har sagt.
Det, jeg har sagt, er, at den nuværende regering er bedre end den foregående.
Tom Behnke (FRI), 2000-12-07:
Fru Birthe Rønn Hornbech har stort set svaret på det, for det er nemlig sådan, det hænger sammen.
I forhold til den måde, det er formuleret på, er den sidste halvdel af sætningen - det er rigtig nok - taget med, fordi det også er en del af virkeligheden, men ikke nødvendigvis, fordi vi har noget imod den del af virkeligheden.
Med hensyn til den første del, der handler om anklagemyndigheden: Det er altså ikke den enkelte politimand, der sidder på sit kontor og siger: Den her sag gider jeg ikke at skrive.
Så bliver man fyret.
Det må politiet ikke.
Det, der så gør sig gældende, er, hvis nogle af forholdene er tilstået, og der så er nogle andre forhold, hvor man siger, at dem kunne vi egentlig godt bevise, men vi ved, at den samlede straf alligevel bliver den samme, og så er der ingen grund til at spilde rettens tid med at stå og procedere i meget lang tid om nogle forhold, selv om man egentlig godt ved, man kan bevise det.
Det er ærgerligt, og det er synd, og det skal man lade være med.
Den sidste halvdel er så dér, hvor man ikke kan løfte bevisbyrden.
Kan man ikke løfte bevisbyrden, skal man selvfølgelig frafalde tiltalen, og så skal tiltalen slet ikke være med i anklageskriftet.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-12-07:
Jeg tror, de fleste i denne sal synes, at hr. Tom Behnke overdriver noget, men det giver jo en god diskussion.
Fru Anne Baastrup efterlyste videnskab.
Vil fru Anne Baastrup turde afkræfte, at jeg i årevis har haft følgende oplevelser, der finder sted hver dag i retssalene: Man udarbejder en begæring til retten, hvor man beskriver de 100 indbrud, som man sigter den pågældende for.
Så gennemgår man indbrud for indbrud, og så siger han som regel ja, og så pludselig siger han nej.
O.k., siger vi, vi frafalder tiltalen.
Og så når vi lidt længere ned.
Han siger nej igen.
De 100 indbrud er så nået ned på 80, og så får man dem fremmet til dom, og hvorfor gør man det?
Det gør man, fordi man ved, han får det samme.
Jeg kan anbefale fru Anne Baastrup bare at aflægge et besøg i retten.
Det hedder procesøkonomi, fordi der er ingen grund til at spilde nogens tid, når vi ved, at det giver den samme straf.
Vil fru Anne Baastrup turde afkræfte, at det er min erfaring som ansat i systemet?
Anne Baastrup (SF), 2000-12-07:
SF afviser forslaget.
Hr. Helge Adam Møller beskrev det jo så klart: Det er et meget, meget firkantet forslag, hvor vi får mindelser om de straffe, som man jo bl.a. giver i USA på 2-3 gange livstid.
Det er også en ophævelse af et hævdvundet princip, som vi har haft, også før straffeloven fra 1930 tror jeg, og vi ser ikke nogen konkret grund til, at man skal gøre op med det princip.
Den viden, som vi får, kommer som regel fra avisartikler, hvor der er en journalist, der bliver forarget over en konkret situation, en konkret domsafsigelse.
Jeg kan ikke huske en samlet oversigt eller en samlet videnskabelig afhandling, der viser brugen af straf i forbindelse med et eller flere biltyverier.
Det er min holdning, min overbevisning, at det eksempel, som hr. Tom Behnke har, hvor tyveriet af 30 biler og 3 biler giver samme straf, ikke er rigtigt.
Men det kan vi jo bare ikke få afklaret, fordi vi mangler den videnskabelige afhandling, der viser det.
Så jeg vil høre, om hr. Tom Behnke ikke er enig i det.
Ser man på den opgørelse over - jeg tror, det er Flemming Balvig, der har lavet den - hvor mange unge der bures ind i Danmark sammenlignet med stort set samtlige europæiske lande, viser det sig jo, at Danmark ligger på en flot andenplads, når det handler om at bure flest folk inde.
Det viser i hvert fald, at den retspraksis, som vi har i Danmark, ikke er specielt blødsøden.
Og så har jeg et konkret spørgsmål herudover til forståelsen af bemærkningerne til beslutningsforslaget.
Helge Adam Møller (KF), 2000-12-07:
Til fru Lotte Bundsgaard: Nej, jeg kan ikke bekræfte, at reststraffen altid bliver udløst.
Nej, det bliver den ikke. Fru Lotte Bundsgaard siger, at alle forhold tæller med: Ja, alle forhold tæller med, men de tæller tit utrolig lidt med.
Der er i de fleste tilfælde utrolig lidt forskel på, om det er 30 eller 3 biler.
Til hr. Tom Behnke, der er uenig - det er fair nok - og siger, at 12 indbrud skal tælle 12 gange så meget som ét: Lad os så tage den 17-årige knægt, der aldrig nogen sinde før har lavet et indbrud, som så starter en indbrudskarriere.
Fordi der ikke er politifolk nok, eller fordi han er dygtig nok, når han at lave 244 indbrud, før han bliver snuppet.
Skal vi så sætte denne 17-årige dreng i fængsel, til han fylder 35 år, for det vil være konsekvensen?
Er det nu hensigtsmæssigt?
Kunne vi måske ikke redde ham ved at nøjes med en noget kortere fængselsstraf og så sige: Du skal være klar over, at næste gang falder fars hammer.
Er det formålstjenligt at sætte en 17-årig ind 13 eller 15 år, fordi han har begået indbrud og kun indbrud?
Nej, det er for firkantet, synes jeg.
Lotte Bundsgaard (S), 2000-12-07:
Først vil jeg sige, at jeg er glad for, at hr. Helge Adam Møller heller ikke mener, at man bare kan bruge simpel matematik, når man skal lave strafudmåling.
Men jeg var sådan lidt i tvivl om noget af det, hr. Helge Adam Møller sagde, og derfor vil jeg godt have hr. Helge Adam Møller til at bekræfte, at alle forhold tæller med ved strafudmålingen.
Det vil sige, at 4., 5., 6., 7., 8., 9. og 10. gang man stjæler en bil, som hr. Tom Behnke hentyder til, tæller med, når man laver strafudmåling.
Så vil jeg også godt have hr. Helge Adam Møller til at bekræfte, at reststraffen bliver udløst, hvis man begår nye forhold, som man bliver dømt for.
Sådan er vores retssystem faktisk ikke.
Sammenligner vi os med andre lande, har vi et meget stramt retssystem, hvor vi meget hurtigt sætter folk i fængsel.
Tom Behnke (FRI), 2000-12-07:
Jeg synes, det er væsentligt allerede nu at få bekræftet, hvad hr. Helge Adam Møller spurgte om, nemlig disse indbrudstyve, hvor den ene er heldig at finde det, han søger, første gang, og den anden er uheldig og må lave 12 indbrud.
At han har været uheldig, og at den anden har været heldig, kan vi jo ikke tage hensyn til.
Det, man skal tage hensyn til, sagt til hr. Helge Adam Møller, og som jeg har hørt Det Konservative Folkeparti sige
igen og igen fra denne talerstol,
er, at der altså er tale om 12 ofre, der er 12 familier, der har fået smadret deres hjem, der har været 12 gange forsæt fra gerningsmandens side til at lave indbrud, der har været 12 muligheder for at overveje, om han nu også skulle fortsætte med at være kriminel.
Men det er rigtigt, som systemet er indrettet i dag, kan gerningsmanden sige: Det er fuldstændig ligegyldigt med de overvejelser, det er fuldstændig ligegyldigt med de familier, om jeg laver ét indbrud eller jeg laver 12, det giver stort set den samme straf. Det er det, der er problemet.