Tove Videbæk (KRF), 2003-04-11:
Det er korrekt som nævnt i bemærkningerne til B 121, at vi ikke byder vore børn optimale forhold i daginstitutioner.
Derfor må der tages fat på dette område.
Arbejdstilsyn og alle mulige regler vedrørende arbejdsmiljøet regulerer de voksnes arbejdsforhold, men børnene er der ikke på samme måde sat et værn op omkring, og det er jo egentlig utroligt.
Andre steder stuves flere og flere børn ind på de samme kvadratmeter for at opfylde kommunernes pladsgaranti.
Atter andre steder har børnene ikke mulighed for at komme ud at lege, men er tvunget til at være inde hele dagen og blot gå tur i samlet flok, hvis de skal ud.
Det sidste, jeg vil nævne, er, at der er kommet for mange børn pr. voksne, således at det enkelte barn får for lidt opmærksomhed fra voksne.
Og det påvirker bl.a. børnene sådan, at de ikke får et så veludviklet sprog, fordi de mest taler med børn på deres egen alder.
Her på det seneste har der været forlydender om, at man ikke i daginstitutioner har røgalarmer, således at der kan opstå brand og røgudvikling i rum, hvor børnene sover, uden at nogen bliver opmærksom på det.
Disse røgalarmer burde jo være en selvfølge et sted, hvor der er så mange børn og efterhånden så få voksne.
En af kommentarerne har været, at det har institutionerne ikke råd til.
Samtidig har man hørt, at røgalarmer koster mellem 50 og 100 kr., så mon ikke der skulle kunne blive råd til det, hvis man prioriterer lidt anderledes, hvis man altså omprioriterer lidt?
for børnene medfører jo sygedage både for børn, for forældre og for pædagoger.
Børnene bliver syge, forældrene må blive hjemme fra arbejde og passe børn, lægerne besøges, apotekerne kontaktes, og i alle led koster det jo penge.
Så der er simpelt hen mange penge at spare på dette område, hvis man viser mere rettidig omhu for børnene, som jo er vort lands fremtid.
Vi taler ofte om, at der er for få børn i Danmark til at forsørge fremtidens ældre, så også af den grund bør vi jo da absolut sørge for, at de børn, vi nu har, får så gode og sunde opvækstvilkår som muligt. Derfor synes jeg også, det er positivt, at Socialdemokraterne har fremsat dette forslag.
Kristeligt Folkeparti har selv fremsat et forslag vedrørende minimumstandarder på dette område.
Det skal dog først træde i kraft 5 år efter, at det er vedtaget; så kan vi i hvert fald give alle parter mulighed for at se, hvor de vil få pengene fra.
KiD-projektet, som også er omtalt, er heldigvis også godt på vej med at lave undersøgelser af miljøet i daginstitutioner.
Og både KiD-projektet og de to forslag, jeg har omtalt her, vil jo sådan set det samme, nemlig sikre, at de af vore børn, som nu engang er i daginstitutionerne, får optimale fysiske og psykiske rammer og den bedst mulige opvækst.
Vi ønsker jo alle det bedste for vore børn og børnebørn, vi er nogle, der er så heldige, at vi har nogle af dem, og vi vil gøre alt for dem.
Derfor skal min opfordring da være her til slut: Lad os sammen lave en miljølov for vore børn, uanset hvilke holdninger man måske tidligere har haft til det område, for vi har faktisk en historisk chance på grund af det faldende børnetal for, at kommunerne kan skabe bedre fysiske og psykiske rammer i de institutioner, der er lavet, i stedet for at lukke dem en masse.
Og i det lange løb skal det nok vise sig at være en guldrandet investering.