runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2001-01-17:
I et svagt øjeblik kunne man næsten ønske, at man var medlem
så kunne det være, at man kunne få svar hernede.
I hvert fald kan vi se, at ministeren skal have støttepædagog med for at svare på spørgsmålene.
Mit spørgsmål er så: Hvad er det for analyser, statsministeren hentyder til, når han siger, at der er større utilfredshed?
Og har statsministeren ikke kendskab til, at hvis en rengøringsassistent klager over arbejdstempoet, så kan man under den gældende overenskomst kræve at få taget en måling af den tid, det tager at udføre det, sådan at de ting, der er aftalt i overenskomsterne bliver overholdt?
Dermed er der også under udliciterede opgaver mulighed for at sikre, at der er en god standard i det arbejdstempo og det arbejdsmiljø, der er på de udliciterede arbejdspladser.
Kim Andersen (V), 2001-01-17:
Jeg forstår på statsministerens besvarelser, at statsministeren ikke længere står bag principperne omkring offentlige udbud, sådan som de er skitseret i dk21.
Jeg vil gerne have, at statsministeren her klart tilkendegiver, om dk21 på dette område stadig væk er udtryk for regeringens politik, eller om det ikke er?
Og så spørger jeg igen og beder statsministeren svare på, hvilke slagteriarbejdspladser der har været udsat for udlicitering, jf. statsministerens nytårstale.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-17:
Må jeg sige først til hr. Kristian Jensen: Jeg vil gerne have mig fritaget for den slags antydninger at kalde mine ministre for støttepædagoger.
Må jeg blive fri for det.
De to ministre, der sidder her, venter på at komme til at besvare § 20-spørgsmål.
Så vær venlig at feje den tilbage igen for egen dør.
Det er ikke et niveau at diskutere på.
Så vil jeg gerne svare på hr. Kristian Jensens spørgsmål: Overenskomstreglerne har i alt for mange tilfælde ikke være sådan, at de kunne sikre ordentlige arbejdsvilkår for de mennesker, der har deltaget i eller måttet være omfattet af udliciteringer.
Det har jeg nævnt et par eksempler på, og der er mange flere eksempler at nævne.
Så vil jeg sige til hr. Jens Rohde: Der er i høj grad behov for, at vi får forbedret licitationsmaterialet.
Og jeg tror også, at vi kommer til at se meget på det sociale ansvar i forbindelse med virksomhedernes deltagelse i dette vigtige område.
Til hr. Kim Andersen: Dk21 har fuldstændig regeringens fulde opbakning.
Forskellen er, at hr. Kim Andersens parti vil spare 26-30 mia. kr. i den offentlige sektor ved at bruge udlicitering og effektivisering.
Vi vil anvende udliciteringsinstrumentet med omtanke, der, hvor det er meningsfyldt, og der, hvor det kan give et kvalitetsløft.
Forskellen er lige præcist dér: i det beløb og i den ambition.
Vi ønsker på ingen måde at skabe utryghed i den offentlige sektor, og jeg er stadig væk af den grundlæggende opfattelse, at i de år, der har været anvendt et udliciteringsinstrument, må vi sige, at der er opnået nogle besparelser.
Men vi skal være meget forsigtige med at bilde hinanden ind, at det på sundhedsområdet, sygehusområdet, skoleområdet, ældreomsorgsområdet overhovedet kan lade sig gøre at opnå besparelser på 10, 15, 20 pct. gennem udlicitering.
Det kan ikke lade sig gøre.
Jens Rohde (V), 2001-01-17:
Lad os antage, at de 26 mia. kr. holder.
Så er det altså noget, der skal findes gennem forskellige veje, også gennem øgede indtægter, ad vækst, og pengene skal findes frem til år 2035.
Statsministeren får det jo til at lyde, som om det er noget, der skal findes på næste års finanslov, men det er jo ganske enkelt ikke rigtigt.
Derudover har fremskrivningerne jo været i forhold til, at der en større del ældre end arbejdende mennesker i samfundet på det tidspunkt, og vi ved jo, at mange af de mennesker, som går over til en pensionisttilværelse i år 2035, er særdeles velhavende mennesker, der kan forsørge sig selv.
Men det ændrer ikke ved det billede, statsministeren har skabt i sin nytårstale: at udliciteringer og udbud i sig selv skaber nedslidning, dårligt arbejdsmiljø og dårligere service.
Og så fik jeg ikke svar på, hvordan regeringen vil stille sig over for det forslag fra Venstre, hvis vi kommer med det, om, at der skal være en udbudspolitik i kommunerne.
Er svaret et ja eller et nej?
Rikke Hvilshøj (V), 2001-01-17:
Jeg må ærligt indrømme, at jeg er noget forvirret over de meldinger, vi får fra statsministeren.
På den ene side siger statsministeren, at udbudsværktøjet og udliciteringsværktøjet skal vi da fortsat bruge, og samtidig siger statsministeren, at der vel at mærke ingen besparelser er at hente.
Men hvad skal vi præcis bruge udbudsværktøjet til, hvis det ikke er i et forsøg på at hente nogle effektiviseringer hjem, enten ved at sige, at til den samme pris kan vi få en bedre kvalitet, eller sige, at vi vil have den samme kvalitet, men vi vil gerne se, om det kan gøres billigere?
Statsministeren sender nogle meget forvirrende signaler.
Henrik Sass Larsen (S), 2001-01-17:
Apropos forvirrende signaler: Nu er Venstres formand desværre gået, og det kan der jo være gode grunde til.
Men vi skal jo prøve at finde ud af, hvor det er, vi skal hente de besparelser, og hvis vi nu kigger lidt på lønsummen i den offentlige sektor og den offentlige sektors hovedgrupper, har jeg forstået det således på Venstre og Venstres formand, at det er ikke forsvaret, det er ikke politiet og domstolene, og det er heller ikke kirken, man skal udlicitere og spare på, og jeg har også forstået, at det heller ikke er på undervisningsområdet. Det efterlader jo sådanne hovedgrupper som hospitaler, sundhedspleje, ældrepleje og børnepasning og administration som sådan.
Men det giver sammenlagt kun en lønsum på ca. 120 mia. kr. at gøre godt med, så hvis man skal hente 26 mia. kr. dér, skal man da være rigtig dygtig, så vidt jeg kan forstå.
Men har statsministeren ikke opfattet det således, at Venstres formand også vil fritage undervisningsområdet?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-17:
Til det første spørgsmål, som hr. Jens Rohde stillede, kan jeg sige, at det er usandt, at de 26 mia. kr. skulle være Finansministeriets egne tal.
For det andet må jeg sige: Det er og bliver kasinoøkonomi, hvis Venstre prøver at give befolkningen det indtryk, at man kan spare 26 mia. kr. i den offentlige sektor ved at udlicitere og effektivisere.
Der foreligger intet materiale, der kan begrunde det, og det er helt i skoven at forestille sig, at hele undervisningsområdet, hele daginstitutionsområdet, hele ældreomsorgsområdet og hele sygehusområdet skulle udliciteres.
Hvorfor i alverden skulle vi gøre det?
Der er ikke noget marked for det.
Det vil være fuldstændig uansvarligt at foreslå så store og omfattende besparelser. Sig mig engang, må jeg spørge hr. Jens Rohde, på hvilket plejehjem skal man spare 15 pct. nu? Jeg vil gerne bede om et konkret eksempel, så vi kan få det på det rene, hvad det er, Venstre drømmer om her.
Jeg kan se, at forskellen mellem Venstre og Socialdemokratiet og regeringen er, at vi ønsker at gøre det fuldstændig klart, at når udliciteringsinstrumentet skal anvendes, skal det anvendes med klogskab, med præcision og med ansvar.
Formålet med udbudsværktøjet, som kun kan benyttes inden for en række meget afgrænsede randområder med held, har vi jo kunnet se er at opnå bedre kvalitet.
Formålet er ikke primært at opnå besparelser, som Venstre her lægger op til.
Der er intet belæg for dette besparelsesbeløb, 26-30 mia. kr., som Venstres formand udtaler i et interview i december måned sidste år.
Jeg vil i øvrigt også sige til hr. Jens Rohde: Desværre har vi set for mange eksempler på, at ansvaret ikke følger med i udliciteringsrunder, og det er vi nødt til at gøre fuldstændig klart: Det går ikke længere. Vi har desværre også i alt for mange dårligt styrede kommuner set eksempler på, at medarbejderne ikke får mulighed for at byde på opgaver.
Jeg bemærkede, at Venstres næstformand forleden udtalte sig sådan og bekræftede en sådan situation.
Jens Rohde (V), 2001-01-17:
Det er jo spændende at høre to socialdemokrater diskutere, hvad Venstres skattestop egentlig vil koste, men jeg kan i hvert fald sige, at inden for en overskuelig årrække koster Venstres skattestop ingenting.
Så siger man, at der ikke er leverandører til at varetage de opgaver.
Ja, den argumentation er jo nogenlunde den samme argumentation, som vi har hørt fra socialdemokraterne tidligere i historien, hvor man modsatte sig at liberalisere inden for telesektoren.
Der var ikke leverandører til at varetage de opgaver.
Men hvad sker der, når man laver en aktiv politik på disse områder?
Jo, der opstår et marked, og dermed opstår der også firmaer og leverandører, som kan varetage opgaverne, og det er vel kun ganske sundt.
Det er måske derfor, den tidligere finansminister Mogens Lykketoft sagde, at der er stor forskel fra kommune til kommune på, hvad en offentlig serviceydelse koster, og hvor god den er, og derfor er der mange steder brug for en havkat i hyttefadet i form af en privat virksomhed, der kan komme med andre bud på, hvordan arbejdet kan udføres på det og det område.
Peter Skaarup (DF), 2001-01-17:
Ja, jeg må sige, at vi undrede os også meget i Dansk Folkeparti over den russiske reaktion i det her tilfælde, og jeg vil godt spørge udenrigsministeren, hvilke muligheder udenrigsministeren ser for at markere over for Rusland, at man ikke vil finde sig i den fremgangsmåde over for en lovligt anmeldt demonstration.
Så kan man være enig i indholdet i de taler, eller man kan være uenig, men selve det, at demonstrationen finder sted, og at man skal have lov til det, må vel være rimeligt i Danmark.
Derfor vil jeg altså godt høre, hvilke muligheder
regeringen ser i at meddele Rusland, at man ikke vil finde sig i den slags reaktioner. Jeg vil også godt konkret have at vide: Hvad er der sket over for Rusland?
Hvad har man tænkt sig at tage af initiativer over for Rusland, og mener ministeren, at det i forhold til de ting, der er blevet vedtaget i Europarådets regi på de her områder omkring forsamlingsfrihed,
er en rimelig reaktion fra Ruslands side?
Mogens Lykketoft (S), 2001-01-17:
Jeg troede egentlig, jeg havde udtrykt mig klart nok; nu forstår jeg, at det er der nogle af medlemmerne der ikke synes.
Jamen jeg synes ikke, at det overhovedet er på sin plads at få en sådan henvendelse; vi har også på embedsmandsniveau tilkendegivet, at vi synes, at den reaktion er overraskende.
Men det, jeg så føjer til, er: Hverken den russiske regering eller den russiske ambassade her i København kan være det mindste i tvivl om, at den danske regering ikke vil lade sig påvirke i holdningen til afholdelse af lovlige demonstrationer og tilkendegivelser af den slags; det kan der overhovedet ikke være nogen som helst anledning til at sætte spørgsmålstegn ved. Men vi har altså på embedsmandsniveau reageret.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-01-17:
Ja, det, jeg godt vil have præciseret lidt mere, er det, der blev sagt om, at vi har på embedsmandsniveau tilkendegivet, og at vi har reageret.
Hvad betyder det?
Er det en samtale, man har haft med en kollega på den russiske ambassade, eller hvad er det?
Eller er der tale om en skriftlig tilkendegivelse?
For mig er det vigtigt, at der kommer en officiel skriftlig tilkendegivelse fra den danske regering om, at vi finder det her uholdbart, og det er ikke nok med, at man ved en eller anden reception eller ved et eller andet møde, eller hvad det nu kunne være, hvor man snakker med en kollega fra den russiske ambassade, siger, at det her går ikke.
Når det er så vigtigt, hænger det også sammen med, at tilsyneladende forstår russerne det her meget dårligt.
I Berlingske Tidende i dag kan man læse, at i forlængelse af en ny demonstration, der er anmeldt den 23. februar, kan man forvente den samme reaktion.
Det bliver sagt af Boris Zhilko, som siger: Vi forbeholder os ret til at reagere, hvis der bliver en ny demonstration.
Det vil sige, at man gør det samme igen, muligvis.
Derfor er det da vigtigt, at der meget klart og utvetydigt og på skrift bliver sagt til den russiske regering, at det her er totalt uholdbart i de dansk-russiske relationer, at vi siger til russerne: Nu må I stikke piben ind, hvis ellers de dansk-russiske relationer skal opretholdes.
Peter Skaarup (DF), 2001-01-17:
Jeg vil godt spørge udenrigsministeren, om ministeren ikke er enig i, at det er en meget alvorlig principiel sag, den her.
Når det nu ser ud, som om Rusland ikke har forstået den dér samtale, eller hvad det nu er, der har fundet sted fra ministerens side eller bare på embedsmandsniveau, som ministeren siger, det er sket, er der så ikke grund til, at man direkte fra regeringens side, og det vil sige, ved at man indkalder den russiske ambassadør i Danmark til et møde med ministeren, klart fortæller ambassadøren, at man ikke vil finde sig i, at man fra russisk side forsøger at blokere med uacceptabel adfærd over for lovligt anmeldte demonstrationer?
Så vil jeg igen spørge om det, som jeg ikke synes jeg har fået svar på: Hvad har man rent faktisk taget af initiativer over for Rusland?
Er det på embedsmandsniveau?
Er det en samtale, er det skriftligt, eller hvordan?
Kan vi i Folketinget udleveret en sådan korrespondance?
Og altså mit andet spørgsmål går ud på: Hvad vil man så gøre nu? Vil ministeren skrive til Rusland og meddele, at man ikke accepterer det her, og indkalde ambassadøren til en samtale?
Mogens Lykketoft (S), 2001-01-17:
har været fra dansk side
, men jeg skal holde øje med, hvad der yderligere sker, og om der er behov for præciseringer af den danske holdning, hvad jeg altså ikke kan forestille mig der er; jeg kan ikke forestille mig, at der er nogen i den russiske regering eller på den herværende russiske ambassade, der kan være det mindste i tvivl om, at vi naturligvis ikke lader vores holdning til lovlige demonstrationer påvirke af henvendelser af den art. Hvis der har været den tvivl, så synes jeg, den tilkendegivelse, jeg kommer med her i dag, skulle være fuldt ud dækkende for at fjerne enhver tvivl.
Men det er jo i øvrigt absurd overhovedet at rejse
sådan en tvivl, også her i Folketinget.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-01-17:
Det kan man da mene at det er.
Men når man i dag i Berlinske Tidende, efter at der har været politiske kommentarer til det her, efter at der er givet svar fra ministeren på skrift til mig omkring den her sag, alligevel bliver sagt fra den russiske regering, fra en ambassaderåd derude, at man vil forbeholde sig ret til at reagere på samme måde igen, så tyder det da på, at russerne ikke selv har forstået det helt, og at der derfor er behov for en pædagogisk indsats.
Det ved jeg jo at ministeren er ganske god til.
Det vil jeg da anbefale.
Jeg er helt sikker på, at det vil have en større virkning, også pædagogisk, at det er ministeren og ikke en embedsmand, som tager fat i russerne og forklarer dem det her.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-17:
Jamen jeg vil også bede ministeren uddybe lidt, hvordan den dér pædagogik nærmere kommer til at finde sted, fordi jeg synes også, det er ildevarslende, hvis man virkelig kan forestille sig, at Rusland kan finde på at fremkomme med en lignende erklæring én gang til.
Om det så skal være sådan, at ministeren tilkalder den russiske ambassadør, eller at han beder den danske ambassadør i Moskva komme hjem til konsultationer, eller at han udsender en skriftlig offentlig erklæring til den russiske præsident, eller hvilket instrument ministeren kan bruge, det kan man selvfølgelig overveje.
Men er ministeren ikke enig i, at sagen har nået et niveau, hvor det må være et de mere kraftige virkemidler inden for det diplomatiske arsenal, som må tages i anvendelse?
Mogens Lykketoft (S), 2001-01-17:
Jeg vil ikke i denne spørgetid gå længere ind i, hvad det præcise reaktionsmønster skal være, hvis den her noteudveksling skal fortsætte.
Det kan have helt andre baggrunde.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Klaus Kjær (DF), 2001-01-17:
»Vil ministeren, på baggrund af sine udtalelser til pressen forleden, på regeringens vegne opfordre Folketingets Præsidium til at afskaffe folketingsmedlemmernes skattefri vederlag?«
Det håber jeg ikke har været forstyrrende for forståelsen af spørgsmålet.
Det skal naturligvis være et skattefrit omkostningstillæg.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at Dansk Folkeparti altid har ment, at der ikke bør gælde særlige skatteregler for folketingsmedlemmer og særlig ikke, når de går i en gunstig retning i forhold til resten af befolkningen.
Vi kan heller ikke forstå, at man i Folketinget ikke kan finde ud af at administrere efter de samme regler, som Folketinget selv gennem lovgivningen pålægger lønmodtagere og arbejdsgivere, nemlig at refundere omkostninger i forbindelse med arbejdets udførelse efter bilag.
Det var derfor glædeligt at høre skatteministeren i Radioavisen - for et stykke tid siden efterhånden - give udtryk for, at det skattefri omkostningstillæg til folketingsmedlemmerne bør afskaffes.
Derfor har jeg nu stillet det spørgsmål til skatteministeren, om han på regeringens vegne vil fremsætte forslag over for præsidiet om at tage initiativ til det.
Frode Sørensen (S), 2001-01-17:
Jeg faldt også over ordet vederlag, men jeg mente nok, at det var det skattefri omkostningstillæg, man mente.
Som nytiltrådt skatteminister bliver man jo uvægerligt præsenteret for mange forskellige spørgsmål, som skal forsøge at give et billede af personen og politikeren bag ministeren. Det er helt naturligt, og sådan skal det være.
Et af spørgsmålene - det var i øvrigt ikke i Radioavisen, jeg har ikke udtalt mig til Radioavisen, men i radioprogrammet Ajour - drejede sig om folketingsmedlemmernes skattefri omkostningstillæg og min holdning til det.
Her gav jeg udtryk for, at principielt set kan jeg godt forstå kritikken af, at folketingsmedlemmer kan oppebære et skattefrit tillæg, mens andre skal dokumentere deres udgifter for at få fradrag.
Jeg gav endvidere udtryk for, at jeg personlig godt kunne administrere en ordning, hvor der kun var fradrag for dokumenterede udgifter.
Men jeg understregede samtidig, at jeg i december 1999 her i Folketinget stemte for forslaget om en ændring af det daværende folketingsvederlag og det omkostningsfri tillæg, hvor vi jo bl.a. nedsatte det skattefri omkostningstillæg fra omkring 96.000 kr. til 45.000 kr., således at man alene kunne få dækket sine huslejeomkostninger i København mod dokumentation.
Jeg nævnte også, at ændringer i Folketingets medlemmers aflønning i øvrigt er en sag for Folketingets Præsidium, og jeg har meget tillid til Folketingets Præsidium.
Og i øvrigt mener jeg så også, at regeringen skal være varsom med at blande sig i Folketingets interne anliggender.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-17:
Ja, nu lever vi jo ikke længere i det 19. århundrede, hvor der var sådan nogle regler for, at stater ikke udtalte sig kritisk om hinanden.
Vi lever faktisk i et Europa, hvor man har ret til fra den ene stats side over for den anden at kritisere, hvis de grundlæggende rettigheder ikke overholdes, f.eks. hvis forsamlingsfriheden ikke respekteres.
Det må jo også betyde, at man kan have den bekymring, at det kan medføre, at man i en konkret situation ikke vil respektere forsamlingsfriheden i Rusland, hvilket Rusland jo skal - det går jeg da ud fra at ministeren er enig i -
og derfor vil jeg godt spørge ministeren: Netop når der opstår sådan nogle sager, er det vel vigtigt, at man i meget åben, direkte form, også diplomatisk, gør det pågældende land opmærksom på, at sådan optræder vi ikke i Europa, og at det er alle europæiske staters pligt at værne om forsamlingsfriheden, inklusive Ruslands. Det synes jeg er noget meget principielt, og der er da ikke brug for, at den danske regering sådan render rundt med halen mellem benene.
Klaus Kjær (DF), 2001-01-17:
Når skatteministeren nu fremkommer med ytringer omkring afskaffelse af det skattefri omkostningstillæg, skyldes det så, at skatteministeren nu ikke længere sidder som folketingsmedlem og dermed oppebærer vederlaget, eller skyldes det, at skatteministeren vurderer, at der en anden stemning i Socialdemokratiet eller i regeringen i det hele taget for at få afskaffet det skattefri omkostningstillæg?
Peter Skaarup (DF), 2001-01-17:
Det er i forlængelse af det svar, der bliver givet her, som man vist godt kan karakterisere som meget defensivt.
De principper, skatteministeren hylder hermed, nemlig at det omkostningstillæg ikke bør være skattefrit - ligesom andre skatteborgere jo heller ikke kan få skattefrie omkostningstillæg, men må dokumentere efter regning - hylder ministeren ikke særlig stærkt.
For det tyder på, at ministeren ikke vil tage initiativ til, at man i den socialdemokratiske gruppe her i Folketinget tager en diskussion ud fra de ting, som ministeren har lagt frem med henblik på, at man her i Folketinget afskaffer det omkostningsfri tillæg.
Altså mit spørgsmål går ud på, om ministeren i den socialdemokratiske gruppe vil argumentere for, at Socialdemokratiet skal arbejde for, at det omkostningsfri skattetillæg fjernes.
Frode Sørensen (S), 2001-01-17:
Jeg har givet udtryk for min helt principielle og personlige holdning til det spørgsmål.
Jeg har ikke med min udtalelse omkring det her lagt op til at tage nogle initiativer i den her retning.
Og jeg kan også gentage, hvad jeg sagde før, at i 1998, i december, stemte jeg for ændringen af vederlaget, og der er jo ikke sket det store siden.
Peter Skaarup (DF), 2001-01-17:
Man kan roligt karakterisere det her som en meget defensiv holdning, for ministeren har måske det synspunkt omme i baglommen, men ministeren vil altså ikke kæmpe for det på nogen måde, hverken i den socialdemokratiske gruppe eller andre steder, hvor han kommer frem, og det virker selvmodsigende, at man har det her princip, men altså ikke vil kæmpe for det på nogen måde.
Men jeg vil godt spørge skatteministeren, hvordan det er muligt for skatteministeren nu at gå ud til alle skatteydere her i landet og sige til dem: I må ikke have skattefrie omkostningstillæg, I skal aflevere regning, og derefter kan I så tage tingene ind på jeres skattebillet.
Hvordan vil ministeren gå ud og forlange det af folk rundtomkring i det danske land, mens man herinde på Christiansborg fortsat fra Socialdemokratiets side accepterer, at her kan man få et omkostningstillæg, der er skattefrit, uden regning?
Frode Sørensen (S), 2001-01-17:
Jeg kan sige, jeg betragter vores præsidiemedlemmer som Folketingets tillidsmænd, og jeg har fuld tiltro til, at de kan tackle den her sag, hvis de ønsker det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Flemming Hansen (KF), 2001-01-17:
»Hvornår agter regeringen at gennemføre en afgiftslettelse på øl?«
Skriftlig begrundelse
Regeringen indførte i december måned 2000 en forhøjelse af sodavandsafgiften, således at grænsehandelen utvivlsomt vil blive forøget for disse produkter.
Jeg har netop hørt et eksempel på, at skatteministeren - den nye skatteminister, som jeg ikke har haft lejlighed til at gratulere officielt med det nye job, det gør jeg hermed - er kommet med mange udmeldinger i de første 14 dage, 3 uger, han har siddet.
Et eksempel har vi lige haft i det foregående
spørgsmål
Der har også været udmelding om lavere personskatter.
Og så har der været nogle udmeldinger om, at det er helt urimeligt, at der er så stor forskel på prisen på øl i Danmark og syd for grænsen.
Ja, vi har endda fået det visualiseret ved at se skatteministeren nyde sin julefrokost med dåseøl fra Tyskland.
Og det er der selvfølgelig ikke noget ondt i.
Skatteministeren er jo også et helt almindeligt menneske.
Men når nu skatteministeren spiller ud og siger, at vi vil ændre afgiften på øl, er det nu naturligt, at man spørger: Hvornår skal det ske, og hvordan skal det ske?
Hvad har ministeren forestillet sig nærmere?
For vi er jo kommet ud i nogle ekstreme tilstande efterhånden, som dårligt lader sig beskrive.
Jeg havde fornøjelsen forleden dag at køre fra Hamborg til Vejle, hvor jeg bor.
Det var en lørdag sammen med min kone, og hun kunne ikke forstå, hvorfor der var så mange anhængere på alle de biler, der kørte dér.
Jeg fortalte så, at det var simpelt hen øl, der blev transporteret fra syd for grænsen til nord for.
Jeg har observeret, at ministeren også har opfanget de signaler dér.
Og så må jeg spørge: Hvad sker der, og hvornår?