runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 1999-11-30:
Jeg kunne forstå på den radikale ordfører, at man undrede sig over, hvorfor de partier, der rejste problemstillingen omkring finansiering af de våde enge, ikke havde gjort det under finanslovforhandlingerne.
Nu ved jeg ikke, om den radikale ordfører er bekendt med, at finansministeren har kørt et forløb, hvor vi har forhandlet finanslov på enkeltområder, og derfor vil jeg måske lidt polemisk spørge fru Vibeke Peschardt, om det var under DSB-forhandlingerne, om det var under sundhedsforhandlingerne, eller om det var under politiforhandlingerne eller under forhandlingerne om aktivering, vi skulle have rejst spørgsmålet om de våde enge.
Jeg synes faktisk, det ville have været aldeles upassende, hvis vi havde gjort det i det forløb.
Hvis vi havde haft muligheden for at forhandle en finanslov samlet set med finansministeren, havde Det Konservative Folkeparti haft en lang, lang række af synspunkter, som vi gerne ville fremføre, ikke kun når vi taler om våde enge, men også når vi taler om de andre afgifter, man pålægger landbrugserhvervet og de små og mellemstore virksomheder, bl.a. administrationsgodtgørelsen.
Jeg vil sige til fru Vibeke Peschardt, at det netop er et lovforslag som det her, der skal forsøge at løse de her problemer.
Det er jo netop meningen, at man har mulighed for ved jordbrugsforanstaltningerne at gå ind og få finansieret det her, og jeg mener, at det er i de partiers interesse, der har lavet vandmiljøplanen, at vi finder en fællesfinansiering, også af de våde enge.
Nu ved jeg ikke, hvad det er for en aftale, fru Vibeke Peschardt har indgået i nat.
Jeg må bare fastholde, at Folketinget endnu ikke er informeret om, hvilken finanslovaftale der er indgået.
Jeg har i hvert fald ikke modtaget ét eneste stykke papir i mit dueslag, og jeg var der for 5 minutter siden, så jeg ved ikke, hvad aftaler det er, der er indgået.
Jeg kan bare konstatere, at der i hvert fald har været nogle forhandlinger, som vi overhovedet ikke er blevet tilbudt at være en del af.
Vi har forsøgt at påvirke tingene dér, hvor vi kunne, men det skal ikke være usagt, at Det Konservative Folkeparti jo hele vejen igennem netop har anmodet om at få mere af det bragt tilbage til finansministerens bord, så der var en mulighed for at forhandle på enkeltområder.
Det skal ikke skille os ad.
Det eneste, jeg synes er vigtigt at fremhæve her, er, at alle forligspartier har et fælles ansvar for, at de våde enge kommer på plads.
At der er nogle strukturudviklinger - bl.a. på grund af en landbrugslov, hvor Dansk Folkeparti helt og aldeles er en del af aftalen - som det ikke har tilsluttet sig, er så en helt anden side af sagen.
Men jeg må fastholde, at for de våde enge har vi alle sammen et fælles ansvar, og dér er det det her lovforslag, der kan hjælpe os på rette vej - ikke sene forhandlinger mellem regeringen, SF og CD.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-11-30:
Først til fru Lene Espersen: Jeg kan jo kun tale om de forhandlinger, jeg selv har deltaget i, og det er trafikforhandlingerne.
Men jeg hørte da under trafikforhandlingerne - selv om man aldrig må citere fra lukkede forhandlingsforløb - bestemt også andre ønsker blive bragt på bordet.
Og når jeg sidder og kigger finansloven igennem, siger jeg: Nu har man altså strategimæssigt lagt det sådan an, at man har haft en fem-seks klumper, som man har forhandlet igennem på udvalgte områder - sundhed, trafik osv. - jamen så prøv at kigge finansloven igennem og se, hvor meget, der i virkeligheden også er kommet igennem på landbrugets område!
Der har ikke været en særskilt landbrugsdel, men noget, der glæder mig, er, at vikarordningerne fortsætter uændret, og det samme gør konsulentordningen.
Og administrationsbidragene til små og mellemstore virksomheder aftrappes nu ikke over 1, men over 2 år, så der er jo i virkeligheden mulighed for at forhandle det her til næste år.
derfor havde der været mulighed for, hvis man i øvrigt havde ønsket at deltage i finansloven, at gå ind og sige: Jamen så vil vi sådan og sådan, også omkring de våde enge.
Til fru Annie Lunde Hansen vil jeg bare sige, at lige præcis færgetrafikken til små øer er altså specialreguleret hele vejen over og stort set også statsstøttet.
Den hører ikke hjemme i denne her sammenhæng.
Og endelig til hr. Christian H. Hansen, som gerne ville have været med i finanslovforhandlingerne og i øvrigt også i landbrugsloven, som Dansk Folkeparti jo tilsluttede sig, men ikke var en del af forliget omkring: Dér må man bare sige, at det må Dansk Folkeparti så se at arbejde på at komme.
Christian H. Hansen (DF), 1999-11-30:
Det er lige det med, at man ikke havde bragt problematikken omkring de våde enge frem under forhandlingerne: Nu er det sådan, at jeg og Dansk Folkeparti er rimelig glade for, at vi f.eks. er med i landbrugsloven, og vi føler egentlig også, at mange ting på landbrugsområdet har vi været rimelig positive over for.
Det er vi imidlertid ikke.
Men jeg synes da, at der måske var et signal om, at fru Vibeke Peschardt faktisk mente, at vi burde have været med ved forhandlingsbordet, og det er jeg glad for.
Annie Lunde Hansen (CD), 1999-11-30:
Det, jeg sagde med hensyn til infrastrukturen, vil jeg gerne gentage her: Hvis vi nu får nogle dejlige penge ud til småøerne og til landdistrikterne, så virker de ikke, fordi færgetrafikken ikke er optimalt i orden og man i landdistrikterne ikke har en kollektiv trafik.
Det er muligt, at der er nogle ovre i Jylland, der har fået noget, men der er sandelig mange sorte pletter ude i landdistrikterne bare på denne ø, hvor vi står nu, og det er en stor ø.
Derfor vil jeg godt spørge den radikale ordfører, om det måske var på tide, at vi også fik de love, som skal passe ind i de her ting, til at fungere, for det kan altså ikke nytte noget, at man bliver ved med, at de transportmidler, der går ud til de ting, dem piner man væk til sidst.
Så kan det ikke nytte noget, at mekanikeren har fået støtte til at fungere, hvis ikke han kan komme derfra, uden at han har egen bil, og kunderne heller ikke har bil.
Annie Lunde Hansen (CD), 1999-11-30:
Dette lovforslag har jo som sit overordnede mål at bidrage til en bæredygtig udvikling af landdistrikterne, og det synes CD i sig selv lyder flot.
Og når alt kommer til alt, kan alle vel også blive enige om i hvert fald at støtte det gode formål at samle lovene under ét.
Som det jo fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, er der mange hensyn, som skal varetages.
Der skal laves regler som følge af ny forordning og som følge af ophævelse og ændringer af eksisterende ordninger.
Og lovforslaget er i øvrigt båret af et ønske om at forenkle lovgrundlaget for erhvervsstøtteordningerne og et ønske om at give ministeren mulighed for administrativt at kunne handle, hvis forudsætningerne ændres.
Og der er jo andet i det her lovforslag, som vi i CD godt kan se det hensigtsmæssige i.
Det er meget positivt set med mine øjne at opretholde landbrugsvirksomhed og at fastholde beskæftigelse og befolkningen på småøerne og i landdistrikterne.
Men alt andet lige må man se meget kraftigt på forbedringen af infrastrukturen, og her vil jeg gerne have ministerens svar på, om det også gælder det trafikale område.
Her er mange småøer og landdistrikter meget dårligt stillet.
Dette hører også med til livskvalitet i landdistrikterne og småøerne.
En anden lille ting er, at før man giver tilskud, håber jeg, at man kigger på det konkurrencemæssige i det, sådan at der kun gives tilskud til, at der findes én købmand i landdistriktet og ikke, at der pludselig ligger en skråt over for på det andet hjørne, som eventuelt får tilskud, så den ene af dem må lukke.
Altså, at man kigger på, om der er konkurrenceforvridning, før man giver lånene til den, der flytter dertil; at man undersøger, hvordan beskæftigelsen dér i det hele taget er.
Men der er gode tiltag i denne samling af støtteordninger såsom fremme af dyrevelfærd og miljø og efteruddannelsesmulighederne - og også penge til kulturelle formål.
Alt andet lige skal vi have givet mange landdistriktområder og småøer et løft opad.
Men der er også tale om et teknisk set overordentlig indviklet lovforslag, og selv om høringssvarene jo ikke indeholder de helt vilde indsigelser, vil det alligevel være meget rart under udvalgsarbejdet at få drøftet de problemstillinger, som er rejst, og at få klarlagt udstrækningen af bemyndigelserne til ministeren.
I CD går vi altså positivt ind i et forhåbentlig oplysende udvalgsarbejde.
Erling Christensen (S), 1999-11-30:
Det er da rigtigt, at der sker en strukturudvikling, og at bedrifterne bliver dyrere, meget dyrere.
Det vidste jeg godt.
Det, jeg sådan set spurgte om, var i forbindelse med det lovforslag her, som udelukkende går på støtten, hvor jeg spurgte jeg hr. Jens Kirk: Når han ønsker støtten udvidet, hvordan vil han så finansiere denne støtteudvidelse.
Det kan da godt være, landbruget har likviditetsproblemer, men hvis støtten bliver udvidet, så skal vi jo finde pengene et andet sted, og så flytter vi bare likviditetsproblemerne et andet sted hen.
Dér er det, jeg spørger hr. Jens Kirk: Hvor skal likviditetsproblemerne så ligge?
Søren Kolstrup (EL), 1999-11-30:
Det her lovforslag virker umiddelbart sympatisk, men jeg har lidt de samme bemærkninger, som fru Inga-Britt Olsen fremførte, nemlig at det jo er store summer, vi har med at gøre.
Derfor kunne man godt tænke sig, at der var en mere klar målsætning med henblik på at fremme et økologisk bæredygtigt landbrug, hvor der blev eksperimenteret mere med lokale arbejdspladser til forarbejdning og distribution af fødevarer.
Jeg synes også, det ville være formålstjenligt at få præciseret, hvor vidt man vil gå med hensyn til reduktion af produktionsomkostninger, når der nu skal tildeles støtte.
Vil man have et gennemrationaliseret landbrug, eller vil man prøve også at overveje, hvordan man kan skabe et landbrug fyldt med noget mere liv? I bemærkningerne til lovforslaget kommer det frem, at man vil indføre et mindstekrav til produktionen, når det gælder tildeling af økologiske omlægnings- og opretholdelsestilskud.
under 10 ha, der er tale om.
Man tager jo heller ikke hektartilskuddene fra de små konventionelt drevne bedrifter.
Ofte er det jo sådan, at det er de små landbrug, der tør eksperimentere med nye metoder, fordi de ikke er økonomisk afhængige.
I bemærkningerne til lovforslaget - og det synes jeg absolut er noget positivt - er ministeren inde på muligheden af at støtte et fremstød for økologiske frugtplantager og bærplantager.
Det synes jeg er meget vigtigt.
Vi ved jo, at de danske konventionelle æbler bliver sprøjtet op til 15-20 gange hver sæson.
Og den økologiske frugt, som kan købes i Danmark, er ofte for 9 ud af 10 stykkers vedkommende importeret fra udlandet.
Det er altså ikke særlig bæredygtigt.
Frugten bliver så importeret fra andre EU-lande, som giver nyplantnings- og opretholdelsestilskud til deres økologiske avlere.
Herhjemme er udviklingen i økologiske produktionssystemer inden for frugt- og bæravl kommet så langt, at det er tid for en satsning på, at vi selv kan producere det.
Det synes jeg egentlig ville være målet, når man taler om, at vi skal puste liv i landdistrikterne.
Ministerens holdning til det fremførte forslag om, at man lægger sig fast på, at der indføres nyplantnings- og opretholdelsestilskud til økologiske frugtplantager fra år 2001, kunne jeg da godt tænke mig at høre om.
Jens Kirk (V), 1999-11-30:
Det vil altså sige, at man kan få mindre lån end før, og det er jo så en stor egenkapital, man selv skal komme med i den forbindelse.
Jeg vil godt lige sige: På grund af strukturudviklingen vil der måske blive færre ansøgere til yngre landmænds lån i fremtiden, end der er nu.
Vedrørende efteruddannelseskurser kunne man sige, at 3-dages-kurser jo ikke behøver være dyrere end 1-dags-kurser.
Man kan også sige, at om vi udbetaler den økologiske kompensation a en eller to gange, er nok ikke det afgørende, men det er afgørende, at den ene sker i første halvdel af perioden i stedet for i sidste halvdel af perioden, for ligesom at sige: Landmændene skal have en likviditet.
Med disse få ord har jeg vist klarlagt lidt af problemstillingen for hr. Erling Christensen.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-11-30:
Det er meget magtpåliggende for Kristeligt Folkeparti at sikre gode udviklingsmuligheder for landdistrikterne.
Men det er dybt beklageligt, at der skal så mange offentlige midler
- i det her tilfælde en kombination af EU-midler og danske midler - til for at afbøde de negative resultater af en alt for barsk strukturudvikling i landbruget.
Selv om det her ikke kun har noget med landbrug at gøre, er det jo strukturudviklingen i landbruget, der skaber problemer med miljøet, beboelsen og aktiviteterne i landdistrikterne.
Det er først og fremmest den strukturudvikling, som giver behovet for alle de her støtteordninger.
Og det er negativt med alle de her støtteordninger i det hele taget, for selv om vi skulle være rimelig gode til at administrere dem i Danmark - hvad jeg da håber og tror vi er - så kan vi jo ikke have lige så meget tillid til, at man i andre lande er det på de områder, som vi er med til at finansiere tilskud til.
Vi skulle se at komme helt væk fra det system og så tilrettelægge en politik, som kunne sikre en strukturudvikling i landbruget, som også kunne sikre fortsat liv i landdistrikterne.
Men det er selvfølgelig positivt, at det kan lade sig gøre, når nu der er behov for det og der er en bred vifte af støtteordninger her, som alle sammen er positive.
Der er meget teknik i det her forslag, og jeg har ikke studeret høringssvarene, selv om vi undtagelsesvis har fået dem i god tid, men der skal jo nok være gjort opmærksom på nogle problemer i dem, når vi kommer til at studere dem.
Dem må vi selvfølgelig tage op og vurdere, hvad for nogle der er relevante.
Generelt er forslagene gode, men det er så også væsentligt, at administrationen på én gang er både enkel og brugervenlig.
Der hører meget andet til udviklingen i landdistrikterne end de tiltag her.
Der er hele debatten om livet i landdistrikterne, også som følge af landdistriktsredegørelsen, og det kunne jo også være aktuelt med nogle lempelser i planloven, som regeringen jo desværre plejer at afvise, når vi og nogle borgerlige partier plejer at foreslå dem.
Så undrer det mig lidt, at der i trafikforliget blev nævnt noget om trafik i landdistrikterne.
Det må vist være en misforståelse.
Jeg var med temmelig langt i de trafikforhandlinger, og de går da ikke i hovedlinjerne ud på at føre trafikken længere ud i regionerne.
Det har vist ikke noget med landdistrikterne at gøre, så vidt jeg kan forstå.
Jeg synes faktisk, det er dem, der har fortjent det og måske har mest brug for det.
Men vi går positivt ind i arbejdet med det lovforslag
Vibeke Peschardt (RV), 1999-11-30:
Vi kan i Det Radikale Venstre støtte lovforslaget, som er en lille genopretning, der bliver lavet ved denne her lejlighed.
Erling Christensen (S), 1999-11-30:
Jeg nåede også, vil jeg sige til hr. Jens Kirk, at få De Danske Landboforeningers høringssvar til lovforslag nr. L 54, men jeg ville ikke i min ordførertale gå ind på de der enkeltheder, som jeg jo sagde at lovforslaget meget består af, men mere gå ind i en overordnet vurdering, for landbruget er jo også en del af det her landdistriktsområde.
Jeg kunne jo forstå på hr. Jens Kirk, at han her meget støtter sig til De Danske Landboforeningers høringssvar, men jeg hørte ikke, hr. Jens Kirk fortælle lidt om, hvordan han vil finansiere omkostningerne ved de der udvidelser af forslagene, som hr. Jens Kirk kom med.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 1999-11-30:
Da vi sidste år havde debatten om sommerhusloven, og hvad sommerhuse måtte benyttes til,
gav vi i Frihed 2000 klart udtryk for, hvad vi mener om det, nemlig at befolkningen, de, der ejer sommerhusene, selvfølgelig selv skal have lov til at bestemme, hvor meget de benytter deres sommerhuse.
Men sådan blev det jo ikke.
Det var da et skridt i den rigtige retning, for der er jo mange, der ellers ville være kommet i klemme derude.
Det lovforslag her går på, hvor stor en magt Naturklagenævnet skal have.
Ja, det kan jo ses fra to sider.
Den ene kan jo være, hvis der er en, der klager over, at man har fået dispensation til at bruge sommerhuset til helårsbeboelse.
Det er den ene side.
Den anden er, om de, der har søgt dispensation, er behandlet rigtigt.
Så derfor skal det ses fra to sider.
Vi må jo under udvalgsarbejdet tale om, hvordan det konkret er, for hvis der er tale om, at Naturklagenævnet får yderligere beføjelser, vil vi stemme imod.
Men lad os få det klarlagt under udvalgsarbejdet, og så vil vi tage endelig stilling, når vi skal behandle det igen.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-11-30:
Jeg skal bare sige, at Kristeligt Folkeparti kan støtte lovforslaget her.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 1999-11-30:
I Frihed 2000 går vi også ind for, at der skal gøres noget for, at der igen kan ske en udvikling ude i landdistrikterne.
Der var mange nærliggende ting, som kunne gøres.
Det kunne gøres sådan, at det var nemmere både for landbruget og for de erhverv, der er derude, at lave tilbygninger, og at de tomme landbrugsbygninger derude på en nem måde kunne bruges til små erhverv, nemmere for dem i det hele taget at kunne udvikle sig derude, altså ved at lempe på alle de restriktioner, der er derude.
Nu er det ikke det, det her lovforslag drejer sig om,
men jeg kan ikke lade være med at nævne det. Det her lovforslag drejer sig om økonomisk støtte og garanti til en række forskellige ting ude i landdistrikterne, især drejer det sig om økonomisk støtte og garanti til landbruget. Vi i Frihed 2000 ønskede selvfølgelig helst et samfund, hvor vi kunne være fri for, at der skulle gives offentlig støtte også på det her område, men sådan er virkeligheden jo ikke.
Når det drejer sig om landbrug, skal der jo mange penge til.
Derfor vil vi gå positivt ind i det her arbejde og være med til at præge det.
Selv om jeg har sagt, at vi ikke går ind for offentlig støtte, men forholder os til virkeligheden, som jeg sagde, så er landbruget spændt sådan for, i særdeleshed de unge landmænd, at det er nødvendigt, at de får noget hjælp.
Her tænker jeg på etableringslån.
Der er nævnt nogle grænser her i lovforslaget, bl.a. en
grænse
på ½ mio. kr.
for, hvad man kan få tilskud til, altså til at betale sine ydelser med
½ mio. kr. er mange penge, men for den unge mand, der etablerer sig i dag, og som ved, hvordan der er derude, er det et meget lille beløb.
Vi må under udvalgsarbejdet tale om, hvorvidt det kan komme op på et lidt højere beløb.
Det er den ene ting.
Den anden ting - det er godt nok en gentagelse, for det er nævnt af alle ordførere -
er med hensyn til, at man kun kan få 25.000 kr., når agerjord skal inddrages og bruges til våde enge.
Det må vi tale om i udvalget.
Men generelt: Selv om vi, som jeg har sagt, er imod offentlig støtte - det tror jeg alle ved - så må vi forholde os til den virkelighed, der er, nemlig at der på dette her landbrugsområde jo desværre er ved at blive indført det, der hedder planøkonomi, og ønsker vi, at nogle unge mennesker skal gå ind i det arbejde, ja, så må vi også hjælpe dem igang.
Søren Kolstrup (EL), 1999-11-30:
Enhedslisten kan støtte det her forslag om, at alle borgere, der er kommet i klemme, kan klage til Naturklagenævnet.
Det synes at være en selvfølge, og det er godt, at der gives mulighed for det med dette forslag.
Ole Sohn (SF), 1999-11-30:
Idet vores ordfører på området, hr. Jørn Jespersen, ikke kan være til stede, skal jeg på SF's vegne give udtryk for følgende: Vedtagelsen af afviklingsloven i sommer forudsatte, at planlovens almindelige klagebestemmelser var gældende, således at klager med et retligt indhold kunne påklages til Naturklagenævnet.
Naturklagenævnet har imidlertid den 14. oktober 1999 afvist en konkret klage i forbindelse med en kommunalbestyrelses afgørelse om afviklingsdispensation og generelt fastslået, at alle sådanne klager vil blive afvist, fordi nævnet finder, at der ikke er hjemmel til at klage til anden administrativ myndighed.
Lovforslag nr. L 94 bringer planloven i overensstemmelse med de forudsætninger ved behandlingen af vedtagelsen af afviklingsloven i sommer, at afgørelser om afviklingsdispensation kan påklages til Naturklagenævnet.
Så SF støtter indstillingen.
Henriette Kjær (KF), 1999-11-30:
Da vi i december 1998 vedtog den såkaldte stoplov, der skulle sætte en stopper for helårsbeboelse i sommerhusområderne, fik
vi oplyst, at de borgere, der ville klage over kommunens afgørelser vedrørende dispensationer, kunne påklage disse afgørelser ved Naturklagenævnet, og det har så vist sig efterfølgende, at det kan man ikke. Med denne lov bliver det nu muligt at klage over den afgørelse, kommunen har truffet, også for de borgere, der tidligere har fået afvist deres sag ved Naturklagenævnet.
Det er selvfølgelig ærgerligt, at vi nu skal lappe på loven; der burde have været orden i disse spørgsmål i første hug, men det korte af det lange er: Vi støtter lovforslaget.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-11-30:
I sidste folketingssamling havde vi en diskussion om hele spørgsmålet i lovforslag nr. L 204.
Og det spørgsmål var bl.a., at vi ville sikre borgernes retssikkerhed, sådan at man havde en mulighed for at få prøvet en afgørelse, hvis ikke man f.eks. kunne få en dispensation til helårsbeboelse i sommerhuse.
Ved den lejlighed stillede vi nogle spørgsmål og fik af ministeren bekræftet, at sådanne retlige muligheder ville der være for borgerne.
Man fandt så senere ud af ved en afgørelse i Naturklagenævnet, at det ikke var tilfældet i loven.
Det var vi selvfølgelig skuffede over, idet vi fra Venstres side havde gjort meget ud af, at dén retlige sikkerhed skulle der være for borgerne. Nu har vi så stillet det spørgsmål til miljøministeren, hvad miljøministeren vil gøre ved det.
Han har svaret, at han vil fremsætte et nyt lovforslag; det ligger her i dag.
Vi havde selvfølgelig hellere set, at det var blevet fremsat på samme tidspunkt som det, vi behandlede sidste år.
Der er nogle borgere, der er kommet i klemme, men vi er godt tilfredse med, at de borgere, der nu har fået en afgørelse, har en ret til at få genoptaget deres sag.
Så alt i alt med det, der ligger her, kan Venstre anbefale lovforslaget.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-11-30:
Da vi i Folketinget behandlede den såkaldte afviklingslov for ulovlige sommmerhusbeboelser, var en af forudsætningerne, at planlovens almindelige klagebestemmelser var gældende.
Naturklagenævnet har dog siden hen afvist at behandle en konkret klage om afviklingsdispensation med henvisning til, at der ikke i loven er hjemmel til dette.
Lovforslaget skal sikre, at afgørelser om afviklingsdispensationer kan påklages til Naturklagenævnet for så vidt angår retlige spørgsmål.
Det vil sige, at man altså ikke kan klage over kommunalbestyrelsens skøn i en konkret afgørelse.
På den baggrund kan Socialdemokratiet tilslutte sig forslaget.
Jens Kirk (V), 1999-11-30:
Og byggeklodsmodellen lægger jo sådan set op til, at her kunne en yngre landmand jo starte, og så kunne han først købe én byggeklods, så bagefter nummer to byggeklods og måske nummer tre.
Det lægger landbrugsloven jo også op til, og det er derfor, YJ-loven måske kunne gøres mere smidig.
Med hensyn til bemyndigelser er det korrekt, at det jo ikke var godt, hvis vi skulle i Folketingssalen hver uge for at rette nogle ting her.
Men det kunne måske være en aftale mellem partierne, der støtter loven - og det er nok de fleste, har jeg på fornemmelsen - at vi mødtes en gang om året eller hvert andet år for at aftale nogle ting, som vi måske sådan kan ændre rent administrativt i loven her.
Og jeg synes nok, at det også er tankevækkende, at selvfølgelig er der sat loft ved de 6½ mio. kr. i lovforslaget, men det er jo en kendsgerning, at der forsvinder 10 landbrug om dagen her i Danmark, og at de, der bliver, bliver større.
Og hvis der skal være heltidslandmænd i fremtiden, skal de have meget kapital for at klare det.
Birthe Skaarup (DF), 1999-11-30:
Vil sundhedsministeren godt fortælle Dansk Folkeparti, hvorledes vi kunne have stukket en kæp i hjulet, netop når det gjaldt sundhedsforliget? Det synes jeg er meget vigtigt at få frem her i salen, for jeg kan ikke se, at der overhovedet er én eneste grund til, at vi ville have kompliceret forhandlingerne på sundhedsområdet.