runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-04-24:
Nu synes jeg måske, vi nærmer os realiteterne en lille smule, for hr. Jesper Langballe kan godt være med til, at hvis den pågældende bliver grebet på fersk gerning, er det i orden, at han må finde sig i gerningslandets retssprog.
Se, når vi skal have disse regler, som jeg gerne var foruden, hvis vi levede i en anden verden, så er det jo netop, fordi hvis en sådan person, der sprænger en masse mennesker i luften, for nu at tage noget, der desværre er alt for aktuelt, ikke lige bliver pågrebet i gerningslandet, så skal han altså ikke bare sådan kunne unddrage sig retsforfølgning og straf i det pågældende land.
Det finder vi ikke er rimeligt.
Man skal ikke kunne spekulere i, hvor man begår forbrydelserne, og hvor man kan stikke af til.
Det, det drejer sig om, er jo, at man skal tage ansvaret for sine handlinger, og det er jo også det, hr. Jesper Langballe plejer at prædike.
Jesper Langballe (DF), 2002-04-24:
Fru Birthe Rønn Hornbech siger, at man bliver nødt til at finde sig i at blive retsforfulgt på sproget i det land, man nu engang befinder sig i, og det er selvfølgelig fuldstændig rigtigt.
Ingen skal være i tvivl om, at hvis en dansker bliver pågrebet på fersk gerning i udlandet og retsforfulgt der, jamen så må han finde sig i det.
Der er ingenting, der er perfekt.
Men det, der er tale om her, er, at man direkte udleverer sine egne borgere til udenlandsk retsforfølgning.
Jeg vil sige, at når man skal holde sig fra det, så er det såmænd egentlig ikke bare af hensyn til forbryderen, men det er også af hensyn til Danmarks ære.
En sådan lov, hvis og når den bliver gennemført, er simpelt hen en skændsel for nationen.
Søren Krarup (DF), 2002-04-24:
Fru Birthe Rønn Hornbech kan jo sin politiske og kulturelle danmarkshistorie, så hun ved jo, at da N.F.S. Grundtvig var medlem af den grundlovgivende rigsforsamling og i øvrigt, som det er sagt mange gange, holdt timelange taler, var der ét punkt, han fik gennemført i den lovgivning, der kom ud af det.
Det var kun ét, og det var, at der skulle være mundtlighed i retsforhandlingerne, og det vil sige, at forudsætningen for retsbehandlingen var, at den foregik på modersmålet.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-04-24:
Man kan altså ikke få en bedre retssikkerhed, end at der er en tolk til stede.
Så vil jeg sige til fru Line Barfod: Der er vel ingen dansk jurist, der ikke stejler over princippet om dobbelt strafbarhed.
Men skulle vi nu ikke være enige om, at vi læser lovforslaget færdigt, og så stiller vi spørgsmål om konkrete situationer for at få et billede af, hvad det indebærer med de undtagelser, der er?
Det, det drejer sig om, er jo, hvordan denne lov så vil fungere.
Det er det, man har Folketingets udvalg til at få afklaret.
Ja, fru Line Barfods betragtninger vil jeg næsten kalde sådan ressourcebetragtninger over, hvordan en forbryder skal tænke.
Men altså en dansk statsborger, der tager til Langtbortistan og smugler narkotika og bliver taget på fersk gerning, skal jo for så vidt også læse loven, hvis han aldrig har hørt, at det gav 40 års fængsel.
Den risiko må man jo tage, hvis ikke man kan holde sig til den opførsel, der anses for nogenlunde normal over hele verden.
Lige præcis spørgsmålet om man kan blive straffet for handlinger, som ikke er strafbare i Danmark: Jamen det var sådan set derfor, jeg kom med den åbning, at det jo er nogle relevante spørgsmål, vi skal få afklaret i udvalget.
Vi kan stille nogle konkrete spørgsmål for at få afklaret det her, og så håber jeg, at fru Line Barfod vil være beroliget, når de svar er kommet tilbage, men selvfølgelig skal vi da diskutere det. Jeg forstår altså ikke helt hr. Jesper Langballes og hr. Søren Krarups argumentation igen med modersmålet.
Nu hører jeg jo til dem, der har været anklager i retten, og det sker altså, at der er udlændinge, der begår drab i Danmark.
Så foregår det på den måde, at retssproget i Danmark er dansk, og så er der en tolk, og så bliver alt tolket.
Det sker i alle retssale i hvert fald i den civiliserede del af verden hver eneste dag, og sådan fortsætter det.
Jesper Langballe (DF), 2002-04-24:
Jeg må også undre mig over fru Birthe Rønn Hornbech, der som nævnt plejer at slås for retsgarantierne, men pludselig giver køb.
Fru Birthe Rønn Hornbech sagde ganske vist i sin ordførertale, at vi ikke eller nødig vil give køb på grundlæggende retsgarantier, underforstået, at her var der alligevel noget, der var så vigtigt, at det var nødvendigt at give køb.
Men hvad er det, der er så vigtigt?
Og hvad er der nyt i det her?
Alt tyder på, at det er gamle forslag, som EU har trukket op af skuffen, en gammel rammeaftale i ly af 11. september.
Det er ganske banale forbrydelser, der nu skal kunne retsforfølges i udlandet, efter at man er udleveret som statsborger af hjemlandet.
Man får en fornemmelse af, som desillusionerede mennesker af og til siger, at retsgarantier er noget, man har, indtil der er brug for dem.
Line Barfod (EL), 2002-04-24:
Fru Birthe Rønn Hornbech er jo kendt for at slås for retssikkerheden, og selv om jeg er helt enig i, at vi er nået et godt stykke i at opbygge en international retsorden, så bør det dog stadig være sådan, at man har den grundlæggende retssikkerhed, at man kan slå op i en lov og se, om den handling, man overvejer at foretage, er strafbar eller ej.
Hvis den europæiske arrestordre bliver gennemført, så bliver det sådan, at en borger i et EU-land skal slå op i alle 15 EU-landes straffelove for at se, om den handling, man vil foretage, er strafbar, og at man som dansker vil kunne straffes for ting, der ikke er strafbare i Danmark, at svenskere vil kunne straffes for ting, der ikke er strafbare i Sverige osv. Man har ikke gjort det forarbejde, at man har sat sig ned og undersøgt, hvad der er kriminelt i de forskellige lande, hvilke forbrydelser ønsker vi så, at vi skal kunne udlevere for.
Man er gået den anden vej rundt her og starter med at sige, man kan udleveres, og bagefter ser vi så på, hvad det egentlig er for nogle forbrydelser, der er her.
Jeg kan ikke forstå, hvordan fru Birthe Rønn Hornbech kan acceptere den måde at kriminalisere på, hvor vi ikke ved, hvad det er vi kriminaliserer.
Søren Krarup (DF), 2002-04-24:
Jeg har formodentlig udtrykt mig uklart, eller også vil jeg sige, at fru Birthe Rønn Hornbech med vilje har mishørt, hvad jeg spurgte om, for naturligvis foregår retsforhandlinger i andre lande også på deres modersmål, men det her handler om udlevering af danske statsborgere til retsbehandling i udlandet.
Det vil sige, at vi udleverer danske statsborgere til en retsbehandling, som vi her i Danmark finder aldeles uacceptabel, fordi det betyder, at de altså bliver anklaget på et sprog, de ikke forstår, dvs. får frataget det, som vi anser for grundlæggende retsgarantier.
Jeg kan ikke tro, at fru Birthe Rønn Hornbech vil acceptere en sådan behandling af danske statsborgere og så sige, at det ikke er en krænkelse af retsgarantier.
Jesper Langballe (DF), 2002-04-24:
I sit svar til fru Line Barfod sagde fru Birthe Rønn
Hornbech
, at en, der tager til Langtbortistan og smugler narkotika, må virkelig vide, hvad han gør.
Det var, ligesom det underforstået lød: Haha, det har han rigtig godt af!
Men sagen er jo den, at når vi hævder, at det er fuldstændig afgørende, at den anklagede skal forstå, hvad det er han anklages og sluttelig dømmes og straffes for, så er det jo ikke bare udtryk for en lovens mildhed, men det er jo i høj grad udtryk for en lovens strenghed.
Al straf mister sin mening, hvis man ikke ved, hvad det er, man bliver straffet for.
Jeg vil sige, at det gælder i og for sig uanset, hvor stor forbrydelsen er, og hvor hård straffen bliver.
Det har jo ofte været sagt i denne her diskussion af nogle: Vi skal ikke være så hovmodige i Danmark, at vi tror, at vores retsorden er langt bedre end de andre europæiske landes.
Det er muligt, den er nu nok noget bedre end f.eks. Frankrigs, men det er jo lige så slemt for en franskmand eller en græker at blive slæbt herop og retsforfulgt efter en retstradition, han ikke forstår, og et sprog, han ikke kender.
Lene Espersen (KF), 2002-04-24:
Jeg takker for spørgsmålet.
Jeg vil i besvarelsen af det næste spørgsmål komme ind på nogle af de tanker, der er på området, om, hvad vi kan gøre for at sikre, at fodboldbøller ikke møder op og ødelægger den store fodboldoplevelse, det er for mange at få lov at gå ind på et stadion.
Vi er fuldstændig enige om intentionerne, men for så vidt angår spørgsmålet om den her meldepligt, så er der altså noget, der tyder på, at det ikke er vejen frem.
Men jeg tror, at vi hele tiden skal have fokus på at sikre, at det samarbejde, der er mellem politiet på den ene side og de relevante sportsorganisationer på den anden, fungerer så godt som overhovedet muligt, så man har en chance for at få sorteret dem fra, der åbenbart møder op ikke for at se fodbold, men alene for at lave ballade.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-24:
Nu er det altså sådan, at der er fagkonsulenter inden for forskellige områder, og det er sådan set forskellige fagkonsulenter, der er tale om.
Jeg vil sådan set mene, at det var mere hensigtsmæssigt, at det blev klaret enten ved et skriftligt spørgsmål eller også i Folketingets Uddannelsesudvalg.
Jeg vil godt benytte lejligheden til at understrege, at fagkonsulenterne er og fortsat skal være livlinen mellem Undervisningsministeriet og de forskellige institutioner.
Det vil der under ingen omstændigheder blive ændret på, og det vil sige, at fagkonsulenterne fortsat skal være ministeriets kontakt til de forskellige miljøer.
Det ændres der heller ikke på.
Lene Espersen (KF), 2002-04-24:
Besvarelsen den 12. november sidste år af det spørgsmål, som hr. Peter Skaarup har stillet den tidligere justitsminister om samme emne, indeholdt bl.a. en beskrivelse af det samarbejde, som allerede i dag finder sted mellem politikredsene og mellem politiet og klubberne i forbindelse med afvikling af en fodboldkamp.
I anledning af hr. Peter Skaarups spørgsmål har Justitsministeriet så indhentet udtalelser fra Rigspolitichefen, fra Politimesterforeningen og fra Politidirektøren i København.
Jeg kan oplyse, at det er Rigspolitiets vurdering, at klubberne og stadionkontrollørerne i dag varetager deres opgaver og opretholder ro og orden på en sådan måde, at den politimæssige nytteværdi af en særlig meldepligt vil være begrænset.
Jeg kan endvidere oplyse, at både Politimesterforeningen og Politidirektøren i København har tilsluttet sig denne opfattelse.
Politimesterforeningen har i den forbindelse tilføjet, at det forekommer foreningen tvivlsomt, hvilken effekt en meldepligt vil kunne antages at få, al den stund at de personer, der kunne tænkes pålagt en sådan meldepligt, med stor sandsynlighed ikke ville efterkomme den.
Jeg tror ikke, der er nogen, der kan være uenig i intentionerne bag hr. Peter Skaarups spørgsmål, nemlig at der skal sikres en god afvikling af fodboldkampe, og at vi skal holde ballademagerne væk.
Det er også baggrunden for det tætte samarbejde, der i dag er mellem klubberne og politiet. Og som nævnt er det politiets opfattelse, at dette samarbejde fungerer efter hensigten.
Derfor er der efter min opfattelse heller ikke noget grundlag for at tage initiativ til at indføre en ordning med meldepligt, som politiet ikke mener vil have nogen større effekt.
Jeg vil dog samtidig gerne tilføje, at det vel alt andet lige også forekommer mere naturligt at samarbejde om at sikre en god kontrol og sikkerhed ved det stadion, hvor en fodboldkamp afvikles, end at pålægge nogle en pligt til at melde sig på en politistation.
Formålet er jo sådan set ikke at vide, hvor vedkommende er, men blot at sikre, at de ikke er til fodbold eller laver ballade, mens de er der.
Carsten Hansen (S), 2002-04-24:
Man kan sige, at nu kommer undervisningsministeren på en stor pædagogisk opgave.
Jeg har endnu ikke forstået - men det kan selvfølgelig være, det bare er mig, der ikke har det - hvordan man kan skære 22 pct. ned, som det er fremgået af dagspressen, og samtidig løse alle opgaver på samme vis.
Kan ministeren ikke løfte sløret lidt for, hvor mange årsværk det er, der skal væk, og hvordan de er fordelt på konsulentopgaver, som hr. Frank Jensen spurgte om?
Der må da være nogle opgaver, der skæres væk, ellers har der jo siddet 22 pct. for mange medarbejdere, og mener undervisningsministeren, at det var tilfældet, før denne spareplan blev sat i værk?
Aage Frandsen (SF), 2002-04-24:
Jeg tror gerne, at det slet ikke er regeringens mening, at det skulle gå ud over den landsdækkende ungdomsuddannelse eller de fire gymnasiale ungdomsuddannelser, men det kunne jo godt være, at konsekvensen er, at de bliver ramt.
Jeg har indtryk af, at det bliver tilfældet i fremtiden, at det i højere grad er nogle mennesker, som sidder her i København i Undervisningsministeriet eller har tilknytning til Undervisningsministeriet, der skal føre tilsyn, og at de i langt mindre udstrækning end tidligere kommer rundtomkring i landet på de forskellige uddannelsesinstitutioner.
Det er ikke en ny tendens, men jeg kan se, den bliver væsentligt forstærket, også af den måde, ministeren svarer på, når hun bruger ordene »omlægning« og »man foretager tilsynet på en anden måde end tidligere«.
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-24:
Allerførst vil jeg gerne benytte lejligheden til at understrege, at regeringen under ingen omstændigheder går på kompromis med bl.a. den nationale studentereksamen.
Det er absolut ikke det, der er hensigten. Det, der er lagt op til, er som nævnt en omlægning af fagkonsulentordningen, og jeg har fuld tillid til, at regeringens målsætning om først og fremmest at bevare den nationale studentereksamen, når det er gymnasiet, vi taler om, og også styrke kvaliteten og fagligheden i undervisningen også kan efterleves med den omlægning, der er lagt op til her.
Frank Jensen (S), 2002-04-24:
Vi har ikke tænkt os at blande os i ministerens dispositionsrettigheder over for personalet, men jeg tror, ministeren er enig i, at det er en politisk opgave at sikre, at lovgivningen på gymnasieområdet og en række andre områder inden for Undervisningsministeriets ressort også kan gennemføres med den medarbejderstyrke, der er til stede.
Angående netop tilsynet, som også hr. Aage Frandsen var inde på, vil jeg gerne spørge ministeren: Hvor mange færre fagkonsulenter vil der være i Undervisningsministeriet, fordelt på gymnasieområdet og på folkeskoleområdet? Ministeren kan jo ikke på den ene side rejse land og rige rundt og tale om det faglige niveau og samtidig gennemføre nogle ting, som gør, at vi ikke har noget overblik over, hvordan det faglige niveau udvikler sig. Vi er enige i, at der skal være et nationalt højt fagligt niveau, men hvor mange færre fagkonsulenter vil der være at gøre godt med på gymnasieområdet og på folkeskoleområdet i fremtiden?
Aage Frandsen (SF), 2002-04-24:
Jeg har heller ikke tænkt mig at blande mig i, hvordan man tilrettelægger arbejdet, men jeg er optaget af, hvad der kommer ud af det arbejde, der udføres, og det mener jeg er en politikers opgave.
I den forbindelse vil jeg godt spørge, hvordan man fra regeringens og Undervisningsministeriets side sikrer, at et gymnasium i én del af landet og et i en anden del af landet har samme kvalitet i undervisningen.
Vi har jo en målsætning
om landsdækkende ensartethed i undervisningen, og i den forbindelse er det klart, at spørgsmålet om fagkonsulenternes opgaver og fagkonsulenternes muligheder for at føre tilsyn og sikre, at undervisningen ét sted i landet er den samme som et andet sted i landet, er ganske afgørende, og så er det jo et problem, hvis man reducerer dem. Ministeren siger, at der sker en omlægning af tilsynet.
Betyder det, at den mulighed for at komme ud på skolerne, som fagkonsulenterne har haft som en del af deres job, bliver reduceret?
Tilsyn forudsætter bl.a. også, at man kommer ud og medvirker ved nogle evalueringer, som regeringen også er optaget af, og betyder det i denne forbindelse, at fagkonsulenterne på f.eks. ungdomsuddannelsesområdet får reduceret det arbejde, de udfører ude i marken?
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-24:
I forbindelse med årsværksbesparelsen har ministeriet foretaget en gennemgang af, hvilke opgaver der bortfalder eller reduceres som følge af ny lovgivning, samt hvilke opgaver der kan løses på nye måder som konsekvens af forskellige iværksatte udviklingsprojekter.
Der er først og fremmest tale om en række større områder, herunder bl.a. L 79, der danner grundlag for udlægning af daghøjskolerne til kommunerne og afvikling af den fri ungdomsuddannelse samt en forenkling af finansieringsordningen for de ledige.
Dernæst er der tale om en omlægning af ministeriets tilsynsvirksomhed, herunder
en mere klar opgavefordeling mellem skolerevisorerne og ministeriet samt et fokusskifte fra gennemgang af enkeltinstitutioner til sektorovervågning.
Endelig er der overflytningen af AMU-området til Undervisningsministeriet, den hermed sammenhørende lovgivning om en enstrenget institutionsstruktur samt sammenkøringsmulighederne i forvaltningen.
Sluttelig er der forskellige forenklingsforslag, herunder L 112 om forenkling af tilskudsregler i forbindelse med regeringens forenklingsprogram samt iværksatte og planlagte it-projekter.
Derudover foretages der flere andre omlægninger og effektiviseringer af rent administrativ karakter, og jeg skal her nævne et par eksempler.
For det første en ændret tilrettelæggelse af eksamensadministrationen: Fagkonsulenterne bevarer deres områdevise tilknytning, og samtidig tilrettelægges arbejdes i højere grad i netværk, både på tværs af uddannelserne og i beslægtede fagkredse inden for et uddannelsesområde.
For det andet en effektivisering af puljeadministrationen: Omlægning til internetbaserede publikationer
Jeg vi imidlertid gerne fremhæve, at der er tale om omlægninger af interne arbejdsgange, herunder øget anvendelse af digital forvaltning i ministeriet, og jeg vil derfor ikke gå nærmere i detaljer med enkeltopgaver.
Ministeriets interne arbejdstilrettelæggelse er efter min opfattelse en opgave for embedsmænd og ikke for politikere.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-24:
Når man laver det, som ministeren selv kalder en omlægning af tilsynet, kan man jo godt flytte fokus fra, hvor det er, de pågældende sidder.
Det er vel ikke forkert, at Amtsrådsforeningen godt kunne forestille sig noget i den retning. Jeg må forstå ministeren sådan, at det under ingen omstændigheder er det, regeringen vil.
Men det kan regeringen jo godt bidrage til ved at lave nogle besparelser, som bliver mere eller mindre ført ud i livet af amterne, så vi i virkeligheden får 16 forskellige gymnasiale uddannelser, alt afhængig af hvor vi er henne i landet.
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-24:
Jeg vil sige til hr. Aage Frandsen, at den undervisning, der foregår udeomkring, naturligvis skal være i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i bekendtgørelsen.
Så vil jeg lige sige til hr. Aage Frandsen
, at jeg er ikke bekendt med Venstres ordførers udtalelser til Politiken, men kan blot henholde mig til den besvarelse, som jeg allerede har givet vedrørende det rent tekniske i Venstres finanslovoplæg, som er ændringsforslag til det af den tidligere regering fremsatte finanslovforslag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-24:
Kan ministeren bekræfte, at Venstres uddannelsesordfører i september måned til Politiken - jeg tror, det var den 12. september - udtalte, at hvis der er tale om, at regeringen i finanslovudspillet har fjernet nogle penge, så må man jo lægge det ekstra oveni, altså 50 mio. kr. plus de 1,2 pct.?
Det var, hvad Venstres ordfører på det tidspunkt udtalte til Politiken.
Så vil jeg godt lige have ministeren til at forholde sig til spørgsmålet om de timer, som ikke bliver afholdt.
Og hvis skolerne svarer, at de ikke har pengene, hvad vil ministeren så gøre?
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-24:
Som jeg allerede nævnte det i min besvarelse af spørgsmålet, har ministeriet reageret med pålæg til en række skoler om at ændre praksis vedrørende bl.a. den lærerfri undervisning, naturligvis med henblik på at leve op til de bestemmelser, der er fastsat i bekendtgørelsen, og det har jeg da en klar forventning om også sker ude omkring.
Men hvis hr. Aage Frandsen og hr. Carsten Hansen er af en anden opfattelse, må vi naturligvis se nærmere på det.
Selvfølgelig skal bekendtgørelsen efterleves.
Så vil jeg sige til hr. Aage Frandsen og hr. Frank
Jensen
og i og for sig også til hr. Carsten Hansen, at det, Venstre gav et løfte om, var at tilføre handelsskolerne ekstra 50 mio. kr., og der er det teknisk sådan, at Venstres finanslovoplæg er ændringsforslag til det fremsatte finanslovforslag fra den daværende regering.
Det er præcis derfor, at vi lander, ikke på et nul, men på 8,3 mio. kr., som jeg også nævnte i min besvarelse af spørgsmålet.
Carsten Hansen (S), 2002-04-24:
Men jeg vil godt bede ministeren om at kommentere på det, der hedder lærerfri timer: Mener ministeren, hvis jeg må sige det sådan, at de lærerfri timer er acceptable, og at det er rimeligt, at det er et af de helt store fag på skemaet?
Det er det ene.
Det andet er: Mener ministeren ikke, at der er en sammenhæng imellem de manglende ekstra millioner kroner, der bliver lovet, og så de ca. 12.000 unge mennesker, der står og venter på en praktikplads i dag og ikke kan komme i gang, fordi skolerne måske ikke har penge til at lave det praktikpladsopsøgende arbejde?
Jesper Langballe (DF), 2002-04-24:
af forskellen indtil i dag på vores forhold til de nordiske brødrelande og til de sydligt liggende naboer
Frank Jensen har jo selv givet begrundelsen ...
Frank Jensen (S), 2002-04-24:
Jeg skal bare bede ministeren om at bekræfte, at for handelsskolernes vedkommende er indeværende finansår lig med et stort rundt nul.
For det er sådan, som ministeren har sagt, at handelsskolerne har fået 50 mio. kr. til deres hhx, men til gengæld har man sparet på deres grunduddannelse, hg, og det ender, som Inspektørforeningen har sagt til Folketingets Uddannelsesudvalg, med et rundt nul.
Det skal jeg bare høre om ministeren kan bekræfte.
Peter Skaarup (DF), 2002-04-24:
Vi i Dansk Folkeparti synes, at det er noget, der skal gøres noget ved.
Om det er den her ordning, som man har overvejet i nogle lande, eller det er en anden ordning, er for så vidt
ikke for os så afgørende.
Det, der er afgørende, er bare, at vi ikke ser denne her gentagne ballade, som der har været i forbindelse med visse fodboldkampe.
Vi skal have en stor fodboldkamp i København den 12. maj, hvor FCK spiller mod Brøndby, og der kommer mange tilskuere.
Der vil det være et problem, hvis der igen skal være 40 eller 50 eller 100 anholdte, som altså måske har kastet med flasker eller tævet løs på hinanden.
Det er ikke så meget de ballademagere, der slås med hinanden, men det er mere et problem for de fredelige tilskuere, som gerne skulle have lov til at være der i fred, og som ellers måske bliver skræmt væk af de her ting.
Så vi håber altså, at regeringen vil komme med initiativer, der sikrer, at man kan gøre noget ved det her problem.
Frank Jensen (S), 2002-04-24:
Nu har vi jo efterhånden hørt mange gange fra den nuværende undervisningsminister, at det ikke får nogen betydning.
Man sparer en masse penge, men det får ikke nogen betydning uden for Slotsholmen.
Men sådan hænger tingene jo ikke sammen.
Vi ved jo alle sammen, at skærer man ned på fagkonsulenterne, er der færre fagkonsulenter og færre muligheder for at de kan komme rundt på gymnasierne og være med til at sikre det nationale niveau.
Jeg forstår godt, at ministeren her i dag ikke vil oplyse over for Folketinget, hvordan det fordeler sig inden for de enkelte fag, men kunne ministeren ikke bare oplyse Folketinget om, hvor mange årsværk det drejer sig om?
Hvor mange færre årsværk bliver der på fagkonsulentområdet?
Jeg medgiver, at meget skal henvises til skriftlige besvarelser, men kunne vi ikke bare få oplyst, hvor mange færre fagkonsulenter der er for gymnasiet, altså det almindelige gymnasium, og for de tekniske gymnasier og for handelsgymnasierne og for folkeskolen?
Bare det tal kunne det være rart at få oplysning om i dag.