Ole Sohn (SF), 2002-02-28:
Jeg vil gerne starte med at kritisere mine kolleger i Socialdemokratiet, som har gjort meget ud af undervejs i debatten at fremholde, at det ikke alene er lønmodtagersiden - altså LO - men også Dansk Arbejdsgiverforening, som har protesteret mod indgrebet.
Det har jeg også lagt mærke til.
Jeg har også set nogle skrivelser.
Men jeg tror godt, jeg tør sige, at hvis Dansk Arbejdsgiverforening og Dansk Industri var grundlæggende imod det her forslag, var det ikke blevet fremsat.
Så når de går med på det, er det jo af hensyn til, at de har alibiet i orden, sådan at de kan protestere, hvis der sker indgreb, som rammer dem - det kunne være feriekontoen eller andre ting.
Så det er selvfølgelig et eller andet skalkeskjul, de er med i, for var de grundlæggende imod, så skulle de nok have sat ministeren på plads.
Det er aldrig nogen sinde før sket, at organisationerne ikke har haft mulighed for at få en reel indflydelse på arbejdsmarkedspolitikken.
Derfor er jeg ikke helt enig i ræsonnementet fra Socialdemokratiet. Jeg vil gerne sige, at for mig at se handler det heller ikke om organisationernes mulighed for at indgå overenskomster, og hvorvidt man fratager dem nogle muligheder eller ej.
Jeg vil gerne sige, at der jo er en årsag til, at man har et overenskomstsystem, og at man ikke bare lader en arbejdsgiver og en lønmodtager aftale forholdene på arbejdsmarkedet.
Det har lidt med historien at gøre, det erkender jeg.
Jeg håber, hr. Lars Barfoed hører efter.
Grunden til at man oprindelig - det var vist ikke i forrige århundrede, men i forrigeforrige århundrede - begyndte at lave overenskomstsystemet, et aftalesystem, var jo netop som en anerkendelse af, at der er indbygget et ulige forhold mellem en arbejdsgiver og en lønmodtager alene af den grund, at arbejdsgiveren har retten til at lede og fordele arbejdet.
Deri er der skabt et ulige forhold, og for at kompensere for dette ulige forhold etablerede man et overenskomstsystem, hvor man aftalte, og hvor man fik opbygget to ligeværdige parter, som dog endnu ikke har fået løst problemet om, hvem der har retten til at lede og fordele arbejdet, men det er en helt anden sag.
Det, man gør her, er, at man griber ind i overenskomster.
Det er ikke noget med, at man griber ind over for en organisation - det kan de såmænd godt leve med - men konsekvenserne af at gribe ind i en overenskomst vil jeg godt prøve at give et par eksempler på, for i de mange overenskomster, hvor der i dag er mulighed for at lave deltidsaftaler, bygger det jo netop på et finmasket system, som bygger på en balance, hvor arbejdsgiveren har fået noget og lønmodtageren noget andet. Hvis man gennemfører lovforslaget, vil man komme i en ny situation.
På en virksomhed, hvor der er nedgang i beskæftigelsen, hæmmes mulighederne for at lave arbejdsfordelingsaftaler, det gøres problematisk at lave aftaler om frivillig aftræden, orlovsansøgninger, nedsat tid og lignende, hvis det er sådan, at man giver arbejdsgiverne mulighed for at udnytte lovens deltidsmuligheder.
På samme måde vil det være sådan, at hvis lønmodtagere, der er op i 50'erne, får det sicilianske tilbud, som lovforslaget giver mulighed for, og kommer på deltid, forringes deres livsøkonomi, i og med at efterlønsordningen også bliver forringet.
Derfor er der faktisk tale om et meget grundlæggende indgreb over for den enkelte lønmodtager, som jeg slet ikke forstår, man ikke har øje for; det kan jeg af et ærligt hjerte ikke forstå.
Det er klart, at på denne måde, hvor det er en aftale mellem to parter, som af natur er ulige, vil det være sådan, at arbejdsgiveren kan sige: Egentlig skulle jeg fyre dig, fordi vi ikke rigtig har plads til dig, men du kan gå på deltid.
Hvad mon så lønmodtageren siger?
Problemet er bare, at efter 1 års forløb skal man selv vælge enten at forlade jobbet eller acceptere, at man overgår til deltidsforsikring og dermed får undergravet sit økonomiske eksistensgrundlag.
Derfor er der ikke tale om et ligeværdigt forhold, for er det tilfældet, bør man jo anerkende, at der for hovedparten af arbejdsmarkedet er indført overenskomster, hvori der er mulighed for deltidsaftaler, og så skal det kun være til den sidste lille rest, man siger: I skal lave deltid.
Af disse meget gode grunde og af hensyn til den lille mand kan vi ikke støtte forslaget.