Thor Pedersen (V), 2002-01-17:
Finansieringen af den velfærd, de fleste af os ønsker i Danmark, sker gennem privat produktion.
Det er her, aflønningen af ikke alene den private, men også hele den offentlige sektor sikres.
Velfærd findes og skabes også i den enkelte familie, på den enkelte virksomhed eller arbejdsplads, offentlig eller privat.
Jo bedre mulighed vi giver den enkelte for at udfolde sig, jo mindre umyndiggørelse, jo større velfærd, og jo bedre bliver vores muligheder for at sørge for de svage i samfundet.
Tværtimod vil vi forbedre ældreomsorgen, sygdomsbehandlingen, børnefamiliernes vilkår og hjælpen til de allersvageste grupper.
Vi ønsker at indrette velfærdssamfundet, så det sikres, at den optimale velfærd ikke begrænses af systemer, regler og skatter, der stiger.
Det har regeringen lagt frem i regeringsgrundlaget, »Vækst, velfærd - fornyelse«, hvor der er sat nye mål for velfærdssamfundet.
De første skridt bliver taget med finanslovforslaget for 2002, som vi offentliggør den 29. januar.
Regeringen vil sikre et højt offentligt serviceniveau og dermed en høj grad af tryghed.
Det er en stor udfordring, især fordi der bliver relativt flere ældre og færre unge.
Derfor holder vi fast i de overordnede målsætninger for den økonomiske politik frem mod 2010, som også den forrige regering ønskede og beskrev i »En holdbar fremtid - Danmark 2010«, og som fik bred tilslutning i Folketinget.
Heraf fremgår det i øvrigt, at det er muligt at finansiere de fremtidige opgaver med uændret skat og fastfrysning af afgifter.
Vi vil ligeledes sikre, at den offentlige gæld i procent af BNP halveres frem til 2010.
Det mindsker rentebyrden
og skaber plads til finansiering af fremtidige udgifter til folkepension, ældreomsorg m.v. Denne målsætning kræver robust overskud på de offentlige finanser og en fast prioritering af de offentlige udgifter.
Regeringen lægger samtidig afgørende vægt på at styrke den private beskæftigelse og sikre den nødvendige arbejdskraft.
Det er en central udfordring, som kan kræve reformer på arbejdsmarkedet.
Det kræver også, at vi gør en yderligere indsats for at sikre plads til de mennesker, som i øjeblikket har svært ved at komme ind på arbejdsmarkedet.
På det statslige område vil vi sikre spændende og kreative arbejdspladser, og at ny teknik og ny viden anvendes fuldt ud.
Regeringen vil føre en økonomisk politik med fokus på sunde rammer for erhvervslivet, konkurrence mellem virksomheder og flere muligheder for at udfolde privat initiativ.
I Danmark reguleres overførsler og offentlige lønninger med lønudviklingen i den private sektor, og det betyder, at vækst og fremgang deles mellem befolkningsgrupperne, også til dem, der modtager overførsler.
Regeringen har besluttet et skattestop.
Der er et helt nødvendigt behov for en fast prioritering og styring af de offentlige udgifter.
For alt for mange danskere kan det ikke betale sig at yde en ekstra indsats.
Og det er på tide, at vi gør op med den myte, at ambitionerne om at fastholde og forbedre den offentlige service kræver yderligere stigninger i skatter og afgifter.
Der er ikke brug for at sætte skatterne op for at fastholde det, spørgerne kalder solidarisk finansiering, men tværtimod for at sætte dem ned.
af lavere disponible reallønninger.
Det er et ønske om større budgetdisciplin og ikke mindst et ønske om, at vi opprioriterer de områder, hvor behovene er størst, bl.a. kampen mod ventelisterne og behovene på ældreområdet.
Opgaven er at sikre, at danskerne får størst mulig gavn af de skattekroner, vi er sat til at forvalte.
Er det f.eks. ikke bedre at bruge ressourcerne på at bekæmpe ventelisterne eller manglende hjemmehjælp, end det er at bruge pengene på overflødige råd, nævn eller puljer?
Regeringens svar er klart. Regeringsgrundlaget og det kommende finanslovforslag tager udgangspunkt i at løse de opgaver, der prioriteres højst af almindelige mennesker, hvor problemerne er størst, samtidig med at flere bliver selvhjulpne.
Det er ægte solidaritet.