runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2000-05-12:
eksperimentel behandling, haft en lang og egentlig også meget ufrugtbar debat.
Vi har haft samråd, og vi har haft spørgsmål her i salen for at få defineret, hvad man forstod ved eksperimentel behandling, som der var en del usikkerhed om.
Jeg synes, det er godt, at det er sluttet, og at man har bevæget sig videre, så vi kan få samlet det lidt op, ved at ministeren har givet tilsagn om at se på bekendtgørelsen.
Det løser op for noget af det, og samtidig med det er der jo også sat ganske klare begrænsninger op for, hvad det her drejer sig om. Det kan man i øvrigt også se i den store artikel, som var i B.T. den 5. maj, hvor Kræftens Bekæmpelse var inde.
Det er jo stort set det samme, og jeg synes, at det er vældig fornuftigt, idet der jo er visse forudsætninger, der skal være opfyldt: Det skal være behandling som led i et forskningsprojekt.
Det kræver, at forskningsprojektet lever op til de internationale standarder, og at et tilsvarende forskningsprojekt ikke findes i Danmark, og at det universitetshospital, som patienten hører til, skal have ansvaret for at kontrollere den eksperimentelle behandling.
Det synes jeg ser uhyre fornuftigt ud.
Så er der jo også tilsagn fra Kræftens Bekæmpelse.
For det første må vi lige se i øjnene: Hvor stor er denne her gruppe, vi taler om?
Det er jo et fåtal af patienter, vi taler om.
Derudover har man jo også fået tilsagn om, at Kræftens Bekæmpelse gerne i en overgangsperiode vil betale, hvad det her koster, indtil man får set, hvilket leje det skal have.
Men det er da min forventning, at vi taler om en smal gruppe patienter, og at man heller ikke, som det er sagt heroppefra før, skal give folk nogle urealistiske forhåbninger om helbredelse.
Men det drejer sig som regel om det, der er blevet sagt, nemlig en bedre livskvalitet i det sidste forløb af en sygdom.
Det er jo derfor folk rejser, når vi siger, at vi ikke har flere behandlingsmuligheder.
Så derfor er eksperimentel behandling jo nu landet fornuftigt, og det kan samles op, og derfor er jeg også spændt på at se bekendtgørelsen, når den kommer.
Men vi kan støtte de intentioner, der ligger i beslutningsforslaget.
Hanne Andersen (S), 2000-05-12:
Ja, vi bliver i afdelingen for poletæk, for det er nu ikke oppositionens beslutningsforslag, der har udløst en reaktion fra ministeren.
Det var meldingen fra Kræftens Bekæmpelse, og lige så snart Kræftens Bekæmpelse meldte ud, så havde ministeren også en mening.
Birthe Skaarup (DF), 2000-05-12:
Som vi efterhånden har hørt, så er baggrunden for forslaget her, at der i udlandet er eksempler på, at kræftpatienter har fået tilbudt nye behandlingsformer.
Det er behandlingsformer, der har vist sig at have en helbredende virkning på patienter, hvor der ikke kan bevilges offentlige tilskud med fra Danmark.
Som andre har været inde på, skal der stilles nogle kriterier op for netop at få bevilget disse tilskud.
Det er da også nævnt i de tre pinde til beslutningsforslaget, hvor det præciseres, at undersøgelser forinden skal være foretaget her i Danmark på et sygehus, at man ikke her i landet har mulighed for at få denne kvalificerede behandling, samt at behandling i udlandet vil være enten smertelindrende eller livsforlængende.
Jeg vil godt pointere, at vi her i Danmark ikke må være for hurtige til at opgive patienter.
Vi ved, at for alvorligt syge er der altid håb forude, fornyet håb.
I mange tilfælde er det, at sådanne dokumenterede behandlinger kan føre til, at livet forlænges.
Det er endog i nogle tilfælde også sket, at sygdommene af uforklarlige årsager pludselig slipper deres tag i mennesker.
Vi har faktisk forpligtelser over for patienter i dette land til at være åbne over for at kigge alvorligt på, at det her beslutningsforslag nyder fremme.
Vi kan også udmærket forestille os, at Sundhedsstyrelsen qua deres sekretariat kan medvirke til vurderingen og til henvisningen af patienterne.
Vi ved, at der er oprettet et sådant sekretariat, og vi ved også, at der her i landet ikke er tradition for, at patienter indgår i udokumenteret behandling.
Men Dansk Folkeparti håber på med dette forslag, at der vil ske en fornyelse, og at denne fornyelse vil nyde fremme, også hos de partier, der er lidt mere vakkelvorne.
Det vil i hvert tilfælde betyde, at uhelbredeligt syge kan få nogle tilbud og med det tilbud om seriøs behandling i udlandet også tilskud med fra Danmark.
Men som sagt hilser vi fra Dansk Folkepartis side forslaget velkommen og vil håbe på, at andre ændrer de signaler, der ikke har været positive hidtil.
Hanne Andersen (S), 2000-05-12:
Mit partis ordfører, fru Karen J. Klint, kan desværre ikke være her i dag
, så på hendes vegne skal jeg sige, at lige siden en gruppe kræftpatienter fra Århus stod frem og fortalte om deres personlige erfaringer med behandling på det svenske sygehus Karolinska, har der været fokus på, hvad der skal til, før en eksperimentel behandling kan ændres til godkendt behandling. Denne debat har vi også haft i den socialdemokratiske gruppe.
Vi synes også, at danske patienter skal have glæde af den forskning, de forsøg og den vidensudvikling, der sker.
I dag er der faktisk mange, der på det offentliges foranledning kommer til anerkendt behandling i udlandet.
Det gælder, når der er tale om kendt behandling under trygge forhold som herhjemme.
Vi ser gerne, at der også ved forsøgsbehandling, eksperimentel behandling og lignende kan ske et samarbejde på tværs af landegrænserne, for flere sygdomsgrupper er jo så små, at det kan være svært for et enkelt land at forske grundigt nok i en ny behandling, alene fordi der er for få patienter, men det skal ikke være med de syge som gidsler.
De skal ikke af nød og angst for sygdommen stille op til forsøg, behandling m.m., som ikke opfylder danske normer for kontrollerede forsøg og eksperimentel behandling.
Vi ønsker derfor en beskyttelse af patienterne.
De skal kun stille sig til rådighed for forsøg og anden type behandling, der opfylder såvel etiske som videnskabelige krav.
Vi vil derfor gerne opfordre til, at der indgås et formelt samarbejde mellem danske sygehuse og sygehuse i nabolandene om udviklingen af behandlingen af f.eks. visse kræftlidelser, hvor patientgrundlaget i det enkelte land, hos os selv f.eks., ikke er tilstrækkeligt til at lave tilsvarende forsøg og videnskabelig udvikling.
Vi er trygge ved, at sundhedsministeren har udtalt åbenhed over for det, og vi kan ikke støtte beslutningsforslaget, der ikke vil give patienterne den sikkerhed, vi ønsker på deres vegne, men vi vil sige tak til ministeren for den åbenhed og for tilbudet om at se på ændringer.
Jørgen Winther (V), 2000-05-12:
Jeg kan overhovedet ikke forstå SF's sundhedsordfører, det kan jeg nu som regel ikke.
Der står her, at det er Sundhedsstyrelsen, der skal have hjemmel til at bevilge offentlige tilskud til behandling i udlandet i følgende tilfælde osv.
Det sidste er, hvis det i øvrigt skønnes, at behandling vil give patienten en bedre livskvalitet i den sidste periode af livet i form af enten livsforlængelse eller lindring af smerte, og Sundhedsstyrelsen skal i behandling af sagerne generelt foretage en helhedsvurdering af den enkelte patient.
Jeg har som Venstres sundhedsordfører tillid til, at Sundhedsstyrelsen er god, faglig og kompetent, den kunne måske somme tider være lidt mere aktiv, men den er kompetent, når den træffer afgørelser.
Vil det sige, at fru Anni Svanholt ikke har tillid til den danske Sundhedsstyrelse, for det er den, der kommer til at afgøre det her?
Anni Svanholt (SF), 2000-05-12:
Jeg kan helt berolige hr. Jørgen Winther med, at SF har læst forslaget og også grundigt, men det ændrer ikke på opfattelsen af, at det er meget upræcist, hvori det består, og at man dér åbner for det, der er forskning og eksperimentel behandling, men uden at der stilles særlige krav til dokumentation, og det er vi ikke tilhængere af.
Jørgen Winther (V), 2000-05-12:
Jeg holdt i aftes et foredrag i en Rotaryklub, der gik på: Hvad er politik?
Jeg må sige, at det, fru Anni Svanholt nu præsterer her, det er, hvad politik er.
Det er, at hvis de forkerte partier fremsætter et fornuftigt forslag, så er man imod.
Det er politik.
Dermed har vi garanti for, at den danske Sundhedsstyrelse går ind og giver et fagligt kvalitetsstempel
Når fru Anni Svanholt får læst det et par gange til, så kan SF vist ikke med god samvittighed stemme imod det her forslag.
Anni Svanholt (SF), 2000-05-12:
Det skal jeg meget gerne forklare hr. Tom Behnke og også med hævet stemmeføring, så det måske også kan blive helt klart for hr. Tom Behnke.
Det er, at der også bliver åbnet for det, der er eksperimentel behandling i udlandet, og det er altså et meget svævende begreb.
Der bliver åbnet en port.
Det er vi ikke tilhængere af, for vi er også betænkelige ved eksperimentel behandling, altså hvor man stiller patienter noget i udsigt, som ikke fører til noget fornuftigt.
Så vi vil meget gerne se på det, sundhedsministeren kommer med, sådan som det blev sagt her i dag.
Tom Behnke (FRI), 2000-05-12:
Jeg tror, jeg fik det meste med, og jeg var faktisk ganske enig.
Det, der så undrer mig som medforslagsstiller på beslutningsforslaget, er, hvorfor fru Anni Svanholt afviser beslutningsforslaget, for det hørte vi ikke.
Hvad er det helt præcist i beslutningsforslaget, der adskiller sig fra fru Anni Svanholts holdninger, som hun her tilkendegav fra Folketingets talerstol?
Jeg kunne ikke høre forskellen, og derfor synes jeg, det er vigtigt, vi får det præciseret.
SF må selvfølgelig gerne stemme imod, SF er jo frit stillet til at gøre, som SF vil, men jeg synes, vi savnede argumenterne for, hvad det er i beslutningsforslaget, der strider mod SF's her fremførte holdninger.
Anni Svanholt (SF), 2000-05-12:
Når man er alvorligt syg, og det måske er en livstruende sygdom, så vil enhver jo faktisk gerne gøre, hvad man kan for at blive behandlet og vil søge alle muligheder.
Vi mener, at patienter skal henvises til behandling i udlandet, hvis der er tale om en veldokumenteret behandling, og det eksisterer der jo nogle regler for.
Det er klart, at der er et hensyn til patientens sikkerhed, der er meget vigtigt her, og man skal jo heller ikke stille nogen i udsigt, at ethvert tilfælde kan blive behandlet og blive helbredt.
Der er jo også nogle, som jo forsøger noget, der ikke resulterer i det, de måske var stillet i udsigt.
Med dette forslag er der lagt op til en stærk udvidelse af de regler, der er i øjeblikket.
Det, forslaget lægger op til, er vi ikke tilhængere af, men vi mener, at det er vigtigt, at f.eks. Sundhedsstyrelsen hele tiden holder sig ajour med, hvilke behandlingsmuligheder der er i udlandet, og også sørger for, at de bliver kommunikeret ordentligt ud til de pågældende sygehuse, så man dér kan give en ordentlig vejledning af patienten.
Det er meget vigtigt.
Der er jo af og til eksempler på, at en patient har fået en god behandling i udlandet, som man ikke har været opmærksom på i Danmark, og derfor er det vigtigt, at man hele tiden er ajour med, hvad der er god og veldokumenteret behandling.
I øvrigt mener vi jo, at det er vigtigt, at der på kræftområdet bliver givet en langt bedre behandling, end det er tilfældet i dag, men det er der jo også lagt op til med en kræfthandlingsplan.
Henriette Kjær (KF), 2000-05-12:
I løbet af de seneste år har vi desværre set flere og flere eksempler på, at patienter med livstruende sygdomme, oftest kræft, er blevet opgivet af det danske sundhedsvæsen.
Et familiemedlem har måske set en artikel i en avis om et andet menneske, der er blevet helbredt ved et bestemt sygehus i udlandet.
Det er jo helt klart, at patienter vil gøre alt for at opnå en behandling, der måske kan redde deres liv.
Nogle bliver heldigvis helbredt og kommer så markant på højkant igen, at behandlingen har været betydeligt livsforlængende.
I Det Konservative Folkeparti synes vi, at det system, vi har i dag, er lige stift nok.
Der er ingen tvivl om, at der selvfølgelig skal være styring af, hvilke patienter der sendes til udlandet og får betalt behandlingen af det offentlige, men der er altså grænsetilfælde, hvor man fra dansk side betragter behandlingen som eksperimentel eller forskningsmæssig, men hvor noget tyder på, at behandlingen faktisk er effektiv, og her mener vi, at tvivlen skal komme patienten til gode.
Vi ønsker derfor, at Sundhedsstyrelsen får hjemmel til at henvise patienter efter de tre kriterier, der er skitseret i beslutningsforslaget, nemlig at man forinden har afsøgt alle relevante behandlingstilbud herhjemme og konstateret, om de virkede, eller hvis man på forhånd har konstateret, at der slet ikke findes tilbud, der kan give patienten en kvalificeret behandling herhjemme, og sidst, men ikke mindst, hvis man skønner, at behandling i udlandet vil kunne forlænge livet for patienten.
Netop fordi vi i Danmark halter bagefter på kræftområdet, synes jeg, at vi skylder patienterne at få muligheden for at blive behandlet i udlandet, hvis der er sandsynlighed for, at det vil føre noget positivt med sig.
Vi mener, at Sundhedsstyrelsen vil være i stand til, eventuelt via konsulenter eller eksperter udefra, at foretage sådan en vurdering.
Vi mener til gengæld ikke, at vi kan blive ved med at forsvare, at patienter, der er opgivet i Danmark, kommer raske hjem efter behandling i udlandet betalt af egen lomme, blot fordi vi selv var varsomme med at indføre nye behandlingsmetoder.
Vi er indstillet på en konstruktiv behandling i udvalget, også hvis ministeren har noget konstruktivt at tilføje.
Jeg synes faktisk, ministeren har været meget imødekommende, og det vil jeg gerne sige tak for.
Jeg synes, det er flot, at ministeren vælger at se tingene fra patienternes side, det er hårdt tiltrængt.
Vi er godt klar over, at det administrativt kan blive svært at udvælge de patienter, der skal sendes af sted, og vurdere de behandlingstilbud, der er i udlandet, men vi ser som sagt frem til, at vi får en konstruktiv debat, og så må ministeren jo ud over det, der allerede har været fremlagt fra Folketingets talerstol, fremlægge noget mere konkret om, hvad der ligger i de tanker, ministeren har gjort sig.
Birthe Skaarup (DF), 2000-05-12:
Jeg opfattede da også halvdelen af den tale, ministeren holdt, som yderst positiv, og det er jeg sådan set også glad for, når man i det danske sundhedsvæsen kan høre en overlæge på et hospital sige, at hvis hans familie skulle opereres og have behandling for en bestemt sygdom, ville han ikke have den foretaget her i Danmark, men ville sende vedkommende til et bestemt sted i udlandet.
Det er en af de ting, der for os, der har været med til at fremsætte det her forslag, er yderst, yderst vigtig.
Jørgen Winther (V), 2000-05-12:
Det er lidt underligt, at jeg ikke må rose ministeren, for det plejer man da som regel at være glad for.
Men jeg vil altså gerne rose ministeren igen, for hvis jeg læser direkte op af, hvad ministeren sagde, så sagde ministeren, »men jeg giver samtidig tilsagn om at se nærmere på muligheden for, at den pågældende bekendtgørelse ændres, sådan at der skabes mulighed for at få bevilget behandling i udlandet, der indgår i godkendte og kontrollerede forsøg«.
Så jeg vil gerne svinge fanen så højt som muligt og takke ministeren, fordi ministeren ser meget mere positivt på det her, end den tidligere socialdemokratiske minister gjorde.
Sonja Mikkelsen (S), 2000-05-12:
Før hr. Jørgen Winther svinger fanen alt for højt, vil jeg gerne gentage, hvad det er for et tilsagn, jeg har givet her i dag, også for at understrege, at der ingen grund er til at stille en masse mennesker i udsigt, at de nu kan få det, som danske læger vurderer som udsigtsløse behandlingstilbud, i udlandet, fordi det ikke tilbydes i Danmark.
Det er lidt vigtigt, at vi ikke her giver nogen falske forhåbninger med det tilsagn fra min side, der ligger her. Jeg vil gerne understrege igen, at det for regeringen er helt åbenbart nødvendigt, at det, vi tilbyder patienter for danske skatteborgeres penge, er tilbud, som er led i en forskning, der er velkontrolleret, og som foretages efter de krav til den videnskabelige redelighed, som vi arbejder efter i Danmark, og at det, hvis det skal foregå i udlandet, sker i forbindelse med, at der er et samarbejde om et forskningsprojekt mellem danske og udenlandske sygehuse, sådan at vi også er helt sikre på, at den viden, der kommer ud af et givet forskningsprojekt, som en patient indgår i, er en viden, der bliver til fuld gavn for danske patienter i fremtiden.
Det er jo det, der er formålet.
Anni Svanholt (SF), 2000-05-12:
Jeg ser frem til det forslag, som sundhedsministeren kommer med, om ændring af bekendtgørelsen.
Tove Videbæk (KRF), 2000-05-12:
Beslutningsorslaget lægger op til, at patienter under visse betingelser skal have mulighed for at blive sendt til udlandet og blive behandlet, hvis ikke videre behandling kan ydes på et dansk sygehus.
Sundhedsstyrelsen skal ifølge forslaget under visse nærmere betingelser fremover have adgang til at bevilge behandling i udlandet, også hvis denne behandling finder sted i en forskningsmæssig eller i en eksperimentel sammenhæng.
Der listes i forslaget op, i hvilke tilfælde Sundhedsstyrelsen skal kunne bevilge offentlige tilskud til disse behandlinger, og Sundhedsstyrelsen skal i behandlingen af sagerne generelt foretage en helhedsvurdering af den enkelte patient.
En af de vigtigste grunde til afvisning af behandling af patienter i udlandet har ofte været, at de udenlandske behandlinger ikke kan fremlægge videnskabelige beviser for deres resultater.
Men for en række behandlinger, som foretages her i landet,
er det vel egentlig det samme, der er tilfældet.
Vi tilbyder vist også i nogle tilfælde i det danske sundhedssystem en række behandlinger, der ikke findes videnskabelige beviser for, men som man bare har en række gode erfaringer med.
I Kristeligt Folkeparti vil vi gerne se med positive øjne på dette forslag, men vi er bestemt også særdeles positive over for sundhedsministerens tilsagn om en ændring i bekendtgørelsen, der generelt vil gøre det lettere for patienter at komme i behandling i udlandet.
Så vi ser frem til en rigtig god behandling af forslaget i udvalget med hensyntagen til ministerens ændringsforslag.
Frank Aaen (EL), 2000-05-12:
Først til fru Skaarup: Jeg tror, man med fordel kan kigge mere på vejledningen af patienterne end det, der er nævnt i forslaget.
Og jeg mener også, der er behov for, at vi diskuterer i udvalget, hvordan vi i højere grad kan understøtte og inddrage patientforeningerne, og hvordan vi kan bruge dem.
Jeg ved, at man f.eks. i Norge har et system, hvor man giver økonomisk støtte til patientforeningerne og giver dem en ramme at arbejde inden for, så de bliver en del af systemet, men altså ensidigt på patientens side.
Det mener jeg også vi kunne tage med i en beretning, og jeg vil selvfølgelig gerne komme med et udkast til en beretning. Jeg blev også hvisket i øret, lige inden jeg gik herop, at vi kunne overveje at lave en høring om området i Sundhedsudvalget.
Det var den socialdemokratiske ordfører, der foreslog det, og det synes jeg også skal indgå i beretningen.
Birthe Skaarup (DF), 2000-05-12:
Der er noget, jeg godt lige vil pointere, og det er om vejledning, altså at hjælpe de patienter, der ikke er gode til at formulere sig, med at udforme klager osv. Jeg vil godt have Enhedslisten til også at undersøge, om den vejledning ikke allerede gives i amterne, for det kunne i hvert fald være et af de elementer, der kunne tages med i den videre udformning.
Jeg ved, at der findes vejledere til den slags, men spørgsmålet er så, om de bliver brugt nok.
Tove Videbæk (KRF), 2000-05-12:
Der er mange gode elementer i det, og naturligvis bør alle læger m.fl., der behandler patienter, have en forsikring, og naturligvis bør selvrisiko afskaffes eller nedsættes til et meget mindre beløb.
Der har været en meget positiv indstilling til forslaget, og vi ser frem til en god behandling af det i udvalget.
Men jeg er også meget positiv over for ministerens tilsagn om at se på sagen over sommeren og eventuelt komme med et initiativ på området, så Kristeligt Folkeparti ser frem til et rigtig godt arbejde i udvalget.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2000-05-12:
Det Radikale Venstre støtter ikke forslaget.
Det er jo ikke sådan, at retstilstanden på området er uklar, eller at patienter er retsløse. Alle private behandlere er omfattet af en almindelig erstatningspligt, og langt de fleste læger har tegnet en erhvervsansvarsforsikring, der dækker et almindelig erstatningsretligt ansvar. Ved offentlig behandling gælder den udvidede patientforsikring, som allerede sidste år blev udvidet til også at omfatte behandling på private sygehuse og lign., samt i de tilfælde, hvor det offentlige finansierer behandlingen.
Derudover har en række private behandlere, tandlæger, kiropraktorer,
indgået kollektive forsikringer for deres områder.
Denne sikring og den medfølgende sikring af patienters muligheder og rettigheder i forhold til klagesystemet mener Det Radikale Venstre er acceptabel.
Derfor vil vi ikke støtte forslaget, der øger de offentlige udgifter på området, hvor forholdene efter vores mening er tilfredsstillende, men vi er selvfølgelig altid villige til at drøfte, om det er muligt at gøre tingene endnu bedre inden for den eksisterende økonomiske ramme.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2000-05-12:
Jeg er lige ved at tro, at man med den interesse, der er for sagen, kunne få vedtaget et forslag bredt, som bare indeholdt en opfordring.
Den kunne godt lyde sådan.
Der har jo været stor interesse for sagen, også i den offentlige debat.
Men samtlige partier har jo næsten haft fremsat deres egne forslag på forskellige delområder, det kan være tandlægers forsikringsforhold, som vi skal behandle senere fra De Konservative, det kan være Dansk Folkepartis forslag, som det lige har skitseret, og det kunne så også være CD's forslag omkring den præhospitale behandling.
I det hele taget tror jeg, at interessen er så bred, at Folketinget i hvert fald gerne vil have, der bliver gjort noget, og derfor synes jeg egentlig, det vil være godt, hvis det bliver ministeren, der kommer med et udspil.
Nu kigger ministeren så på det hen over sommeren, hvad jeg er meget tilfreds med.
Og så lad os så se, om ikke vi sammen kan få en debat i gang om, hvordan vi løser problemet.
Patienterne, som er blevet behandlet det enkelte sted med fejl til følge, er jo ikke interesseret i, hvilken kompliceret måde forsikringerne dækker på, og hvem der har tegnet dem hvor.
De er interesseret i, om de nu er dækket, når de går derhen.
Så det, vi skal diskutere, bliver jo, hvem der så skal betale.
Og det kan jeg da i sandhed godt forstå.
Så har Enhedslisten lavet et forslag, som er bredere i sin form, og som dækker mere vidt end de enkeltforslag, der har været på specifikke områder.
Og det har jeg da også stor sympati for, men jeg har brug for, som jeg sagde i indledningen, at se det i bredere perspektiv og mener egentlig, at det burde være ministeren med den interesse, der er fra Folketinget, der kom med et.
Og det er så derfor, jeg mener, at vi - ligesom vi har prøvet før - med et beslutningsforslag med den simple tekst kunne pålægge ministeren at gøre det.
Men jeg vil håbe, at ministeren lytter til debatten i dag og kan se, at det kan blive nødvendigt for hende at gøre det.
Selvfølgelig er der ting i det, som også CD gerne vil.
Det dækker jo også punkt 4.
Vi er da heller ikke er særlig tilfredse med den måde, man bruger gamle oplysninger på.
Det kan være meget svært at få en aktuel bedømmelse, fordi ting jo også ændrer sig hos patienten.
Og at speciallægeerklæringer bliver udfærdiget på baggrund af ældre papirer af en speciallæge, der ikke har set vedkommende, er utilfredsstillende.
Det har vi drøftet før heroppefra.
Så summa summarum: Vi har meget stor sympati for forslaget og går gerne ind i et bredt samarbejde, helst i Folketinget, om, hvordan vi får løst det her problem, så en patient altid kan være sikker på, at der, når vedkommende henvender sig til sundhedsvæsenet, så er et fornuftigt klagesystem og en forsikring, der dækker den pågældende.