runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-12:
Der er i hvert fald én ting, debatten helt klar viser, nemlig at der er for få, der har læst forslaget.
Her taler vi om en regelforenkling, og jeg skulle måske igen læse det op.
Jeg synes bare, det er lidt angribeligt, at jeg skal læse det hele op én gang til, men jeg kan jo høre, at man ikke kender de 10 punkter.
Hvis man kendte de 10 punkter, så ville man vide, hvilken lille del det er, vi taler om.
Den eneste kritik, vi har fået indtil nu, er, at der bliver ganske få.
Jeg har sagt, at jeg har forhandlet det med Amtsrådsforeningen og med landbruget, og jeg vil kun sige, om Amtsrådsforeningen har lagt sig det ene sted eller det andet, så har man i hvert fald været enig om, at nu må man sende det i høring, så man kunne finde ud af, hvad folk sagde om det.
Jeg er absolut ikke af den opfattelse, at det er enten
at tage det eller lade være.
Jeg skal da have amterne til at fungere, men jeg har været optaget af at finde et system, der kan nedbringe den kæmpe sagspukkel, der ligger derude, som amterne i øvrigt har fortalt mig ved flere møder at de ser som et problem.
Det gør landbruget sådan set også.
Derfor har de siddet og forhandlet. Jeg vil kun sige om den her ting, at det er meget enkelt: Fra det øjeblik, man indsender de her punkter, så har amtet 14 dage til det.
Når det efter de 14 dage eller før træffer en afgørelse, så bliver den offentliggjort, og derefter er folk klageberettiget.
Det skal til enhver tid følge de almindelige spilleregler for klager.
Det vil også sige, at man kan få det i Naturklagenævnet, der på samme måde som ellers vil træffe en afgørelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-12:
Så gik jeg ud fra, at når ministeren havde sagt sådan, måtte ministeren derefter meddele, at han ville forbyde glyphosat, for ellers ville der jo ikke være nogen sammenhæng overhovedet i det, ministeren sagde.
Men så vil jeg bare spørge ministeren: Når han ikke i dag meddeler, at han vil forbyde anvendelsen af glyphosat, så håber jeg og går ud fra, at det bare er et formspørgsmål, for jeg går ud fra, at vi er enige om, at når glyphosat vitterligt er konstateret endda i mængder meget betydeligt over grænseværdierne i vores grundvand, er det ministerens agt at forbyde det.
Jeg håber, det er det, der ligger i det.
Ellers står vi jo over for en miljømæssig afgrund, som ministeren er på vej til at føre os ud i.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-12:
Jeg kan bekræfte over for fru Pernille Blach Hansen, at ministeren vil fortsætte sin embedsførelse nøjagtig som hidtil.
Hver eneste gang jeg sender noget i høring, så er det, fordi jeg godt kunne tænke mig at høre, hvad folk siger om noget, og så tager jeg en fuldstændig åben debat bagefter med et åbent sind.
Jeg kan måske være overrasket over, at det lyder som noget helt fremmed for fru Pernille Blach Hansen, men det kan nogle jo godt gøre.
Jeg har holdt en stribe møder med dem for at høre, hvad de siger til det her.
Jeg har holdt en stribe
møder med landbruget for at høre dem.
Det vil jeg da gøre igen og spørge dem, hvilket antal dyreenheder de så mener, hvis de mener, at 100 er for højt.
Er det 80?
Er det 90?
Eller 70?
Eller ved de det?
Jeg spørger kun.
Man skal jo huske, at det er Amtsrådsforeningen, der gentagne gange har fortalt mig, at den har et problem med at nå at få sagspuklen ned.
Jeg hjælper gerne.
Det eneste, det her er gået ud på, er, at det skal være forenkling.
Til hr. Jørn Jespersens spørgsmål, om Amtsrådsforeningen skal behandle det: Hvis igen man havde hørt, da jeg gennemgik skemaet, alle de punkter, der blev stillet op, nemlig at det er de meget enkle sager, der bliver pillet fra.
Det skulle nødig tage Amtsrådet lige så lang tid som de store komplicerede VVM-sager, det må jeg sige, med naturfølsomme områder, habitatområder, med langt over 250 dyreenheder.
Det skulle altså nødig være det samme.
Derfor er det netop meningen, at når det træffer en afgørelse, vil den blive offentliggjort, og så vil den kunne påklages. Jeg tror, at alle vil se, at det er en fantastisk god løsning og forhåbentlig en lille forenkling. Nu tager vi en snak, når den tid er kommet, så finder vi ud af det.
Men selvfølgelig skal man da have en drøftelse med dem, og ja, vil jeg sige til fru Pernille Blach Hansen, jeg har et åbent sind.
Jeg er altid indstillet på at høre, hvad folk siger, særlig dem, der arbejder med det.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Når nu ministeren efter sigende har læst forslaget og høringssvarene, så må ministeren jo også kunne bekræfte, at det er rigtigt, at der er adskillige, der udtrykker betænkelighed ved de 100 dyreenheder som for høj en grænse.
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-12:
Der er altså en ting, som jeg simpelt hen ikke forstår.
Det, der er ministerens intention, er at nedbringe sagsbehandlingstiden og den kæmpesagspukkel, der ligger.
Nu ryster ministeren på hovedet.
Amtet skal altså ikke være lige så grundigt.
Hvor er det så, forenklingen ligger?
Hvad er det for nogle ting, amtet hidtil har skullet tage stilling til, som det ikke længere skal tage stilling til, fordi der nu kommer en forenkling?
Det må da være ret væsentligt for kvaliteten af sagsbehandlingen at få oplyst, hvad det er, amterne ikke længere skal forholde sig seriøst til.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-12:
Hvad vil ministeren gøre, hvis der er borgere, der rent faktisk kommer med indsigelser, efter at Amtsrådsforeningen har givet tilladelse til udvidelsen?
Ville der så ikke have været tale om en ekspropriation, fordi landmanden havde fået tilladelsen?
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Så vil jeg gerne høre, om det så ikke er korrekt, at forskellen på det system og det system, vi kender i dag med screeninger og VVM-redegørelser, er, at med det nuværende system skal naboerne orienteres og har mulighed for at komme med kommentarer eller høringssvar, inden der træffes en afgørelse, men i det nye her kan de så først klage, efter at afgørelsen er truffet. Er det ikke korrekt? Når nu ministeren har haft mulighed for at vende tilbage til sagen, vil ministeren så ikke godt berigtige det indtryk, han gav fra starten, af, at Amtsrådsforeningen bakkede op om det her, og så medgive heroppefra, at Amtsrådsforeningen og Hovedstadens Udviklingsråd faktisk har sagt, at de 100 dyreenheder er for højt et tal, og at det ikke er det, man skal tage udgangspunkt i, hvis man overhovedet vælger at gå ind i den her procedure?
Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-12:
Når det her skal skrues færdig, og når vi har fået høringssvarene ind og vi skal have en forhandling med amterne og landbruget, vil det klart være min opfattelse, at det her er at sidestille med, at amterne træffer en afgørelse, og det gør de, når de har de 14 dage.
Jeg har nu ikke ladet mig fortælle, at det skulle være et problem med de 14 dage, det er sådan set meget værre, at amterne siger, at de har en kæmpe sagspukkel, men lad så det være, det kan vi tage en snak med dem om.
Men når amtet træffer en afgørelse, så skal den offentliggøres, og når den skal offentliggøres, så kan den påklages.
Det vil klart være min holdning, at det er den måde, det skal ske på, for det har kun været meningen, at det skulle være en forenkling.
Det har det været i de forhandlinger, jeg har haft med Amtsrådsforeningen, det har det været i de forhandlinger, jeg har haft med landbruget
, og sammen har vi diskuteret det her igennem. Derfor vil jeg bare sige: Lad os stoppe den debat med det samme.
Når det her forslag bliver endeligt, så bliver det sådan, at det er at betragte, ligesom amtet træffer en afgørelse, og når det træffer en afgørelse, skal den offentliggøres, og når man offentliggør den, kan den påklages, og sådan vil det her system blive.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Hr. Jørn Dohrmann gjorde meget ud af antallet af dyreenheder, men vil hr. Jørn Dohrmann så ikke forklare mig, hvordan det gavner i Viborg Amt, at der er blevet færre køer på Sjælland og flere svin - de firbenede af slagsen - i Viborg Amt? Hvordan gavner det vores grundvand og vores naboskab?
Nu gør hr. Jørn Dohrmann jo så meget ud af det med naboer.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-05-12:
Når vi i dag skal behandle beslutningsforslag nr. B 130 om stop af udvidelse af svinefarme, ja, så må det være en total indrømmelse fra De Radikale af, at de ikke havde grundlaget i orden, da de indgik Vandmiljøplan II.
Den indrømmelse er vi da utrolig glade for, og at den skal komme fra det tidligere regeringsparti, havde jeg selvfølgelig aldrig troet.
Som vi alle ved, skal man til at lave Vandmiljøplan III, og den skal være klar inden udgangen af år 2003.
Er det samlede antal dyreenheder måske faldet, eller er det steget?
Nej, der tror jeg, man skal regne med, at når man både regner køer, høns og mink og det hele med i en oversigt, så er der ikke sket det helt store.
Som sagt ved alle, der har fulgt med, at det totale antal svin er steget, men antallet af køer er faldende. Derfor må vi regne det samlede antal dyreenheder for at være stort set uændret.
Når forligspartierne skal diskutere Vandmiljøplan III, er det vigtigt, at man ser på den reelle miljøbelastning på hvert enkelt sted og ikke på nogle generelle regler som f.eks. dyreenheder.
Vi skal frem til, at det kan betale sig at tage hensyn til miljøet, det skal kunne betale sig at tage hensyn til naturen, til drikkevandet og til de omgivelser, der er på landet i det hele taget.
Derfor er Dansk Folkeparti også glad for, at vi nu har startet en proces med de her naturparker, hvor vi de næste år vil følge udviklingen og se, hvad der kommer frem, og ikke mindst, hvilke regler der skal være inden for de specielle naturområder.
Jorden er jo også meget forskellig fra landsdel til landsdel, f.eks. i habitatsområderne, og her er det ikke kun landbruget, der skal indskrænke, her tænker jeg også på alle de der golfbaner, som vi ser lige nu, som ønsker at etablere sig eller også udvide i naturområderne.
Så det er helt klart, at der skal være specielle regler på sådan nogle områder, og derfor skal der også være begrænset brug af sprøjtemidler i sådan nogle unikke områder.
Dansk Folkeparti ønsker at se hele den danske natur så bredt som muligt, og derfor skal man se på miljøbelastningen totalt set.
Derfor er det også rimeligt, om man ser på, om boligejere, der bliver generet eller har fået store værdinedslag i deres hus, kan få erstatning i fremtiden.
Det er bl.a. nogle af de ting, som vi skal have rettet op på, så den almindelige borger ikke føler sin retssikkerhed krænket på dette område.
Stop for tilpasningen af svineproduktion i Danmark vil også betyde et tab af arbejdspladser i Danmark, og det er ikke det, vi har brug for lige nu, hvor vi gerne vil have lidt mere gang i hjulene.
Så Dansk Folkeparti kan ikke støtte dette forslag.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Jeg vil gerne svare på det sidste først.
Jeg mener overhovedet ikke amterne har en chance.
De har 14 dage til at tjekke de her ti spørgsmål, finde ud af, hvem de relevante naboer er, sende ud, få svar tilbage, nå at behandle svarene og så svare inden 10 arbejdsdage.
Det kan simpelt hen ikke lade sig gøre.
Der er fire konkrete ting, der gør, at vi mener, at det er tid til at lave denne her tænkepause.
For det første har ministeren svækket de regler, der før gjaldt for at udvide, når man lå tæt på en landsby.
Den tidligere minister havde strammet op på området, det har den nye minister svækket. For det andet havde vi en tro på, at Wilhjelmudvalget, hvis rapport udkom i november, dvs. stort set oven i folketingsvalget, faktisk ville resultere i nogle opstramninger på det her område.
Det er ikke sket, nærmest tværtimod.
Der mangler vi noget handling.
For det tredje havde vi håbet på en energisk opfølgning
af ammoniakhandlingsplanen.
Det er heller ikke sket.
Der mangler vi noget handling.
For det fjerde, og det er i virkeligheden det, der er værst, er vi dybt bekymrede for den her tipskupon, ministeren nu løber rundt med.
Det gør altså, at vi er nødt til at sige: Nu stopper festen, der er brug for at trække i nødbremsen, og før vi har nogle mere dækkende regler på plads, er der god grund til tænke sig om, så vi ikke pludselig står i en situation med noget, vi ikke kan kontrollere.
Så spørger hr. Vesselbo, om det er et udtryk for, at vi ikke støtter Vandmiljøplan III-forhandlingerne.
Nej, det er det ikke.
Vi bakker fuldt op om den proces, der er sat i gang.
Det er også derfor, at der her står, ikke at man skal fuldstændig lukke, men at man ikke skal øge det yderligere, før Vandmiljøplan III er på plads.
Det i sig selv er jo et udtryk for, at den er forslagsstillerne og også vi, der bakker det op, interesseret i at komme med i. Men jeg vil da godt sige, at jeg opfatter det ikke som problematisk, at vi beder om en tænkepause og får nogle ting undersøgt.
Så jeg synes ikke, at hr. Vesselbo skal bruge den undskyldning til at smide os ud af forhandlingerne.
Inger Støjberg (V), 2003-05-12:
Jeg kunne sådan set bare godt tænke mig at få uddybet fru Pernille Blach Hansens enorme skepsis over for amternes prioritering af naboorientering.
Jeg kan forstå, at fru Pernille Blach Hansen slet ikke tror, at amterne har interesse i at orientere naboerne om en udvidelse som den her.
Er det, fordi fru Pernille Blach Hansen har dårlige erfaringer fra det amt, hun selv kommer fra?
Ønsker Viborg Amt ikke at orientere om udvidelser?
Ønsker Viborg Amt virkelig at skjule udvidelser for naboerne?
Eyvind Vesselbo (V), 2003-05-12:
Fru Pernille Blach Hansen sagde, at Socialdemokratiet støttede dette her beslutningsforslag.
Jeg vil godt spørge fru Pernille Blach Hansen, om de dele, der er i forslaget her, ikke er dele, som indgår i forhandlingerne om Vandmiljøplan III?
Jeg går ud fra, at fru Pernille Blach Hansen ved, at der er aftalt en procedure for Vandmiljøplan III.
Der er nedsat arbejdsgrupper.
Hvordan kan man støtte et forslag, som jo egentlig rykker ved mange af de ting, der ligger i både tidsplan for og indhold i det arbejde, der ligger i planlægningen af Vandmiljøplan III?
Er det sådan, at Socialdemokratiet er på vej ud af dette her forlig om Vandmiljøplan III?
Det virker jo mærkeligt, at man støtter et forslag, der totalt bryder med det arbejde, der er i gang.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-05-12:
Hvad er det, der er sket, siden man sidst behandlede det lovforslag i februar 2001?
Da var det jo, at den daværende miljøminister sagde, at vi må beskytte naturen på det til enhver tid bedste faglige grundlag.
Hvad er det, der får Socialdemokratiet til at ændre holdning?
Der må være sket nogle væsentlige ting siden sidst.
Vi har jo lige hørt og fået bekræftet også fra fru Pernille Blach Hansen, at der ikke er sket en større tilgang målt i dyreenheder i Danmark.
Hvad er det så lige pludselig, der springer op ligesom af den høje hat og siger, at nu skal vi sandelig have ændret det, således som De Radikale har fremsat forslag om her, ligesom SF tidligere har sagt det?
Det kunne jeg godt tænke mig ligesom at få grundigt frem i denne her debat.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Hele diskussionen i dag og det her beslutningsforslag drejer sig jo om at opveje hensynet til et erhverv, nemlig landbruget, i forhold til hensynet til både drikkevand, sårbare naturområder og naboer.
Problemet er jo nu, at vi kan se, at der er et massivt antal udvidelser på vej i alle amter.
Men nu er der også ansøgninger om en gigantisk svinefarm, som betyder, at der året rundt i fremtiden, hvis der gives tilladelse, kommer til at leve 24.000 svin på bunden af den tidligere sø.
Det lyder skræmmende.
Samtidig kunne man så sent som i sidste uge læse i avisen, at Fyns Amt nu får én ny ansøgning om udvidelse af svinefarme om ugen og giver tilladelse til at udvide med mere end 1.300 slagtesvin gennemsnitligt om dagen.
Det har fået Venstres formand for Trafik- og Miljøudvalget i Fyns Amt til at sige, at med de nuværende regler kan man ikke gøre noget.
der vil give mulighed for at udvide med op til 100 dyreenheder vel at mærke oven i det, man måske har i forvejen, uden nogen som helst form for mulighed for amtet for reelt at komme til bunds i sagsbehandlingen
Der er 10 spørgsmål, landmanden selv skal svare ja eller nej til, og så har amtet 14 dage, 10 arbejdsdage, til at kigge på, om det her nu er tilstrækkeligt.
Naboerne bliver ikke hørt, der bliver ikke taget hensyn til den kumulative effekt, og der er ingen, der aner, hvor stort omfanget reelt bliver.
Det gør det for os ganske indlysende, at det nu er tid til at trække i nødbremsen.
Det kan ikke blive ved med at gå; der bliver ikke ved med at være plads til så mange dyr, hvis ikke vi får nogen som helst styring på, hvor de er henne, hvor meget udledningen er, og hvordan det kommer til at gå ud over vand og naboer.
Det er jo ikke for sjov, at det danske sprog har fået nye gloser såsom gyllebaroner og svinefabrikker og en ny forening, Foreningen af Gylleramte, så vidt jeg husker.
Det her er en sag, der virkelig er alvorlig for de mange mennesker, der bliver ramt, og for det drikkevand, som vi i øjeblikket jo kun har halvt så meget af, som vi faktisk troede for en uge siden.
Derfor støtter vi det radikale forslag.
Vi vil have det mere præciseret, hvornår man skal sige nej til en udvidelse, ikke blot, hvornår man kan, men hvornår man skal.
Det er også netop det, vi har fremsat et beslutningsforslag om, der behandles senere i dag.
Men kort sagt: Vi støtter det radikale forslag.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-12:
Jeg har det sådan, at jeg ikke kan fordrage at blive taget i, at der er noget, jeg ikke ved.
Så da fru Inger Støjberg før spurgte, om jeg lige kunne forklare, hvordan fordelingen var af boringer, der var blevet lukket, mellem land og by, og af hvilke grunde osv., så kunne jeg ikke lige finde det notat, jeg havde på det.
Men jeg vil lige gøre opmærksom på, at jeg tror, det er et fint supplement til ordførerens afsluttende tale.
739 er lukket på grund af for højt indhold af pesticider og nitrat.
922 er lukket på grund af naturskabte eller tekniske årsager, bl.a. at grundvandsspejlet falder, og 487 af andre årsager.
Så det er med andre ord et meget godt bevis for, at pesticiderne bærer en meget stor del af ansvaret for det her.
Samtidig kan vi konstatere, at andelen af boringer, hvor vi finder for mange pesticider, er stærkt stigende.
Indtil videre er det jo ikke definitioner på nationalparker, regeringen og dens støtteparti har ruttet med.
Det vil sige, at vi ved utrolig lidt om, hvad nationalparker skal indeholde, hvad indholdet i en nationalpark skal være, for det skal jo være op til den folkelige debat.
Partierne har ikke behøvet at ytre sig.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre lidt om: Hvad er det, at Dansk Folkeparti forestiller sig, en nationalpark skal være?
Kan man f.eks. forestille sig, at en nationalpark rummer store svinebedrifter, og kunne man også forestille sig, at disse svinebedrifter eventuelt fik tilladelse til udvidelser?
Torben Hansen (S), 2003-05-12:
Nu fik vi jo en lille afbrydelse efter hr. Jørn Dohrmann, men jeg hørte hr. Jørn Dohrmanns sige, at var der nogen, der i nærheden af et landbrug blev ramt at lugtgener eller andre ting, så var man parat til, at der skulle udbetales erstatning.
Der blev i hvert fald brugt ordet erstatning i den forbindelse af hr. Jørn Dohrmann.
Så vil jeg da gerne høre, hvem det er, der hænger på den erstatning i tilfælde af udvidelse af de her svinefarme?
Er det amtet, der har givet tilladelsen?
Er det landmanden selv?
Eller er det staten?
Til hr. Jørn Dohrmann om erstatningsspørgsmålet: Nu læser jeg altså ikke korrespondancen, måske heller ikke engang den offentlige, mellem hr. Jørn Dohrmann og miljøministeren.
Men jeg kunne da godt tænke mig at vide, nu er det hr. Jørn Dohrmann, der selv har bragt det på bane, hvad Dansk Folkepartis sådan mere principielle politiske holdning er til det. Kunne man forestille sig, at den kunne være, at det nu engang er forureneren, dvs. i det her tilfælde landmanden, når vedkommende påfører naboerne nogle lugtgener.
Vi har jo også set, som andre henviste til, at det giver nogle store værditab, at det er landmanden, der skal ind og afhjælpe det. Det må Dansk Folkeparti da simpelt hen kunne svare på lige ud
af posen.
Hvad mener man principielt om det her?
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-12:
Nu siger ministeren, at det bare er et spørgsmål om at lave
to bunker, og den første bunke med de angiveligt enkle sager bliver så ekspederet først.
Men man må jo forstå på det, ministeren siger, at der vil være den samme myndighedsbehandling.
Så er det da ren logik, at sagsbehandlingsmængden ikke bliver mindre, men at der bare bliver flyttet rundt på den, så man tager de påståede enkle sager først.
Det må jo igen rent logisk betyde, at det er de mere komplicerede sager, der kommer sidst i bunken, og så tager de endnu længere tid.
Hvad er der så vundet ved det?
Jamen det er miljøministeren selv, der har oversendt en rapport til os med en vurdering af VVM-systemet, der klart påviser, at det bliver det ikke.
Der sker ikke en vurdering af de kumulative effekter.
Det vil sige, at man siger: Lav I bare en ny svinefarm, fordi der bliver udledt så meget kvælstof i forvejen, det sker der sikkert ikke noget ved, for der sker noget allerede.
Der bliver ikke lavet en vurdering af de potentielle miljørisici, og der bliver ikke taget hensyn til følsomme naturområder.
Det må ministeren da gøre noget ved.
Det er hans ansvar.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-12:
Jeg forventer klart, at man lever op til de retningslinjer, der står i direktivet, og det er godt nok.
Men man skal leve op til de ting, der står i direktivet, sådan er det.
Til det første spørgsmål om, hvorfor det er en forenkling, kan man jo godt sige: Burde man ikke længe have lavet sådan noget selv?
Jo, det kan godt være man burde.
Men nu er debatten altså kommet til at gå på det her.
Man har hjulpet hinanden med at lave det, og det system, vi nu får lavet heri, er i grunden enormt godt.
Men det flytter da ikke en myndighed ud til ansøgeren.
Myndigheden vil stadig væk være der.
Det er nok, fordi hr. Jørn Jespersen ikke forestiller sig, at de sager, der kommer ind under den her gruppe, er meget enkle.
Det vil altså sige, at det alt sammen er noget med, at man jo ved, hvor en gård ligger henne.
Det vil sige, at man kan se, om den ligger 300 m væk fra det.
Ligger den væk fra søerne?
Det er alle de ting, som man skal kunne svare på her.
Det er nok, fordi hr. Jørn Jespersen mener, at hvad så med de svære afgørelser, der ligger.
Men man kan sagtens komme ind i den proces, fordi man bare kommer ind i en bunke og ligge, og så tager det lang tid. Det er derfor, man forsøger på at lave det her, nemlig for at hjælpe hinanden alle sammen.
Jeg synes faktisk, at vi da skulle prøve først at kigge på, om det er noget, hvor både Naturklagenævnet og amterne og landboforeningerne og vi til sidst kan finde ud af sammen at sige: Det er bæredygtigt for os alle sammen. Er det dét, så synes jeg, at det er en god idé.
Vi tager debatten nu, og så ser vi, hvor det ender.
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-12:
Jo, men der er jo ikke noget i vejen for, at amtet kan have en procedure, hvor man undersøger den slags ting og så giver en tilladelse umiddelbart.
Men der kan da kun være en forenkling i det, hvis man forudsætter, at amtet ikke skal kontrollere, at oplysningerne er korrekte.
Det er da den eneste måde, der kan være en forenkling på.
Så kan man begynde at diskutere: Jo, men hvis det så viser sig efterfølgende, at oplysningerne ikke var korrekte, så vil der ske et eller andet slemt for landmanden.
Men det er kun under forudsætning af, at oplysningerne efterfølgende bliver kontrolleret - så har vi igen arbejdet - og der vil jo komme en bevisbyrde, som er meget svær at løfte, fordi man formentlig skal ind og kunne vise, at landmanden ikke har været i god tro ved eventuel afgivelse af upræcise oplysninger.
Tænk, hvis det var kørekort, der blev administreret på den måde.
Det andet, jeg spurgte om, var VVM.
Er det godt nok, at kun 7 pct. bliver det på de potentielle fremtidige miljørisici?
Er det godt nok, at der kun sporadisk er en vurdering af effekterne på naturværdier?