Colette L. Brix (DF), 2003-02-18:
Revisorer er offentlighedens tillidsrepræsentanter, når de udfører revisionsopgaver og andre erklæringsopgaver.
Men den danske revisorlovgivning er på en række områder firkantet og trænger til en modernisering, som bl.a. kan styrke danske revisorers internationale konkurrenceevne. Samtidig har rækken af erhvervsskandaler i USA vist, at der ikke alene i USA, men også herhjemme, kan være et behov for dels at styrke revisorernes uafhængighed, dels at underkaste revisorerne en obligatorisk kvalitetskontrol.
Dansk Folkeparti har sympati for det foreliggende lovforslag, der i vid udstrækning bygger på Revisorkommissionens betænkning fra januar 2002.
Forslaget beskriver meget klart, hvad en revisor må og ikke må i fremtiden, og samler de to revisorlove i én ny fælles lov.
Dansk Folkeparti hilser det velkommen, at der indføres et internt rotationsprincip, som vil betyde, at den samme revisor kun kan påtegne rapporter og erklæringer for en børsnoteret virksomhed eller en stor virksomhed i maksimalt 7 år, derefter skal opgaven gå videre til en anden person i firmaet.
På den måde sikrer vi, at virksomhedsledelserne fra tid til anden skal samarbejde med en ny revisor, der med friske øjne kan tage fat på opgaven som offentlighedens tillidsrepræsentant.
Vi er også åbne over for, at revisorernes muligheder for at yde rådgivnings- og konsulentarbejde bliver forbedret.
Som det er i dag, er revisors virksomhedsområde begrænset til revisionserklæringsopgaver.
Det er derfor en styrkelse af dansk erhvervslivs konkurrenceevne, når/hvis der åbnes mulighed for, at revisorerne gerne må udføre andre typer rådgivnings- og konsulentopgaver, og der samtidig også åbnes op for, at ikkerevisorer kan blive medarbejdere af revisionsvirksomheder.
Det vil sikre en bedre udnyttelse af værdifuld specialviden.
For at undgå kasketforvirring, hvor revisorer både reviderer kundens regnskaber og yder andre rådgivningsopgaver, må vi i lovgivningen nødvendigvis kræve, at revisor er sig sit ansvar bevidst og skiller rollerne ad, så kravet om konkret uafhængighed overholdes.
Dansk Folkeparti er glad for, at økonomi- og erhvervsministeren var så hurtig til at reagere på den første kritik af høringsforslagets bestemmelser om selvrevision.
Det er selvfølgelig rimeligt, at store virksomheder, der er af større samfundsmæssig interesse, dvs. med en omsætning på over 5 mia. kr., ikke kan bruge den samme revisor til først at rådgive om regnskaberne og siden revidere de selv samme regnskaber.
Men for alle de små og mellemstore virksomheder ville kravet om, at de skulle bruge to forskellige revisorer, være at skyde gråspurve med kanoner og være en byrde for virksomhederne.
Det vil Dansk Folkeparti ikke kunne acceptere, og det glæder os meget, at ministeren har erklæret sig enig på dette punkt.
Der er dog en knast i lovforslaget, som vi meget gerne ser løst. Den nye obligatoriske kvalitetskontrol, der skal sikre, at revisorerne og revisorfirmaerne lever op til de strenge uafhængighedskrav, skal ifølge lovforslaget varetages af et uafhængigt revisortilsyn.
Regeringen ønsker, at etableringsudgifterne og driften skal betales gennem et gebyr på 300-400 kr. årlig pr. revisor.
Dansk Folkeparti finder det grundlæggende forkert, at den offentlige kontrol af revisorer, dvs. offentlige tillidsrepræsentanter, skal betales af revisorerne selv.
Vi ser frem til en løsning, som ikke lægger yderligere byrder på erhvervslivet.