Tove Videbæk (KRF), 1998-12-08:
Hensigten med forslaget er helt i tråd med Kristeligt Folkepartis politik om at forbedre børns retsstilling i samfundet.
børnekonventions artikel 6.
FN's børnekonvention, som opregner en række rettigheder, som børn bør og skal have i samfundet
Og Danmark har i august 1998 afleveret den anden rapport til FN's Børnekomité vedrørende opfyldelsen af konventionens indhold.
Her står bl.a. i præamblen, at barnet som følge af sin fysiske og psykiske umodenhed har behov for særlig beskyttelse og omsorg, herunder passende juridisk beskyttelse både før og efter fødslen.
Og en tryg og god barndom er stadig det allerbedste grundlag for et godt voksenliv.
Så familien skal prioriteres, ikke som leverandør af arbejdskraft, men som den største samfundsmæssige ressource, vi overhovedet har.
Vedrørende børns retskrav til plads i et pædagogisk dagtilbud: Kristeligt Folkeparti mener, at det ville være endnu bedre, om dette retskrav også omfattede at blive passet af sine egne forældre med samme økonomiske tilskud, som de øvrige frit valg-ordninger får.
Vi mener, at pengene skal følge barnet.
I forbindelse med problemer i hjemmet, mishandling, misbrug, tvangsfjernelse, anbringelse osv., har børn behov
for bedre rådgivning og støtte.
Vi har i år været vidne til mange sager, hvor pædagoger og andre svigtede deres indberetningspligt, kommuner svigtede deres handlepligt og børn blev efterladt i fortvivlede forhold, hvor de enten blev mærket for livet eller til sidst i flere tilfælde mistede livet.
Vi må i det danske samfund blive bedre til at sætte tidligere ind med bedre rådgivning og støtte til udsatte børn.
Børn har også ret til behandling.
Vi ved jo, at krænkere ofte selv har været ofre som børn, så her må der virkelig sættes ind.
Vedrørende børns ret til medbestemmelse:
Beslutningsforslaget omtaler den demokratiske beslutningsproces i de sammenhænge, hvor barnet færdes.
Kristeligt Folkeparti finder, at det er langt vigtigere at fæstne sig ved børns ret til med- og selvbestemmelse i lovgivningen.
Vi mener, at samfundet krænker børns rettigheder ved ikke at høre på og tage hensyn til deres mening vedrørende afgørelser, der berører dem direkte.
F.eks. tager man ofte ikke hensyn til børnenes meninger, hvis de i en situation omkring anbringelse udtaler, at de ønsker at bo hos eller at komme i aflastning hos deres bedsteforældre.
Børnekonventionen foreskriver, at børn skal høres og deres holdning tillægges vægt, og denne bestemmelse er indføjet i forskellig lovgivning, men det halter stadig væk på nogle områder.
Dette gælder f.eks. med hensyn til samværsretten, som er en ret for forældre, vel at mærke.
En sag fra Nordjyllands Statsamt viser, hvor galt det kan gå i praksis: Et barn på 3 år er bange for at være sammen med sin far, barnet skriger af angst for at være i nærheden af ham, og der er mistanke om incest, hvilket støttes af erklæringer fra forskellige børnesagkyndige.
Alligevel har statsamtet tildelt faderen overvåget samvær, og moderen er derfor gået under jorden med barnet.
Et andet probleområde i praksis er de situationer, hvor et anbragt barn ikke længere føler sig knyttet til sine biologiske forældre på grund af et langvarigt ophold hos en plejefamilie, og hvor både barnet og plejefamilien ønsker adoption, men hvor forældrene ikke vil give tilladelse til det og tilladelsen derfor ikke bliver givet.
Også på dette område er der virkelig behov for at sætte ind for at sikre børn en tryggere og roligere opvækst.
Vi finder, at der er mange positive elementer i SF's forslag, og vi ser frem til udvalgsbehandlingen af det.