runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-15:
Det er altså lidt paradoksalt, at man først skal høre den ene halvdel af Venstres ordførere fare op og klage over, at det offentlige forbrug er for stort, vi bruger alt for mange penge, regeringen har slet ikke haft styr på væksten, hvorefter man så skal have anden bølge, der kommer herop og klager over alt det, der ikke er blevet brugt penge til.
Men det viser da, at der er nuancer inden for et stort
parti som Venstre, og det er da glædeligt.
Det er ikke altid, man får det indtryk.
Fru Tove Fergo kommer med en masse gode eksempler: Hvad er pengene gået til?
Pengene er primært gået til de tre områder, hvor vi altid og vel stadig væk også fremover vil bruge flest penge, nemlig ældre, børn og sundhed.
Det er de tre steder, der er brugt penge. Så opremser fru Tove Fergo nogle konkrete områder, f.eks. narkomaner.
Jeg kan opremse lige så
mange konkrete ting, der er sket på de områder: For narkomaner har vi etableret stoffri behandlingstilbud på 40 daginstitutioner - dem var der kun få af i 1980'erne - der er etableret væresteder over det meste af landet, og ressourcerne til behandlingen af narkomaner er næsten tre gange så stor i dag, som den var i 1995.
Vi skal selvfølgelig fortsætte indsatsen, men det er dog immer væk noget. I forhold til de sindslidende ved fru Tove Fergo jo også udmærket godt, at det er noget af det, vi har været meget optaget af de sidste 8 år.
Der er tilført over 2 mia. kr. til området, og enhver, der bare befinder sig lidt ude i det danske sommerland, vil jo kunne se, at der er kommet enestuer, botilbud, distriktspsykiatri osv.
til de
sindslidende
Javel, der er stadig væk områder, vi skal kigge på også med hensyn til de sindslidende, men at få det til at se ud, som om der overhovedet ingenting er gjort, er simpelt hen ikke rimeligt.
Hr. Jann Sjursen kvitterer for forslaget til vedtagelse og finansministerens bemærkninger omkring ulandsbistand.
Det vil vi gerne tage til os og sige, at vi også mener, at det er vigtigt i en debat som den her ikke kun at vende debatten indad og se på vores egen navle, men også prioritere i forhold til de lande, der er uden for Danmark, og de folk, der har brug for hjælp uden for vores grænser.
Så spørger hr. Jann Sjursen til børnefamilierne: Hvad skal vi så gøre i stedet for, hvis det her ikke er vejen at gå?
Jeg synes, vi skal tage en diskussion om, hvordan vi imødekommer børnefamiliernes behov for mere tid, om det skal
være barselorlov, om det skal være børnepasningsorlov, om det skal være omsorgsdage.
Den vil vi gerne deltage i.
Jann Sjursen (KRF), 2001-05-15:
Det er ikke så mærkeligt, at debatten i dag især kommer til at dreje sig om den nationale velfærd, hvis jeg må kalde det sådan; men jeg vil faktisk godt indlede min bemærkning til den socialdemokratiske ordfører med at kvittere for, at man fra Socialdemokratiets side både i talen og i forslaget til vedtagelse lægger vægt på, at udviklingsbistanden skal fastholdes på det nuværende niveau.
Det er dog lykken, synes jeg, at man trods alt i en debat som den her også formår at kigge længere end til sin egen nationale næsetip; så ros for det.
Så lægger den socialdemokratiske ordfører meget vægt på, at der skal være tid til at være familie.
Og det synes jeg jo set med Kristeligt Folkepartis øjne er en rigtig god idé.
Spørgsmålet er så, hvad Socialdemokratiet, hvad regeringen vil på det område.
Fru Pernille Blach Hansen kritiserede tidligere Venstres forslag om en fleksibel barselorlov, fordi man samtidig afskaffer børnepasningsorloven.
Jeg er da sådan set enig.
Det synes jeg fru Pernille Blach Hansen skylder os svar på i en debat, som rækker frem mod år 2010.
Tove Fergo (V), 2001-05-15:
Hvad er alle disse mange penge gået til?
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-15:
Fru Lene Espersen spørger igen til arbejdsstyrken.
Det synes jeg egentlig jeg gav relativt præcise svar på, og jeg synes også, de fremgår af regeringens år 2010-plan.
Der er i hvert fald nogle centrale svar, som jeg gerne vil gentage.
Det ene er, at tilbagetrækningen fra arbejdsmarkedet helst skal ske lidt langsommere, end den er sket hidtil.
Og der kan vi se, at det går den rigtige vej bl.a. som følge af den efterlønsreform, vi har vedtaget, hvor også Det Konservative Folkeparti deltog.
Det andet er, at vi skal have et mere rummeligt arbejdsmarked: flere fleksjob, servicejob, skånejob osv.
Det tredje er, at vi skal have integreret flygtninge og indvandrere bedre på det danske arbejdsmarked.
Der er det gået den rigtige vej det sidste år. Hvis man ser på, hvor mange procent af flygtninge og indvandrere og deres efterkommere der er ledige nu, så er det jo væsentlig bedre, end det var for 5 år siden.
Men vi skal videre og også langt videre ad den vej.
Og der tillagde jeg så noget, som ikke står i år 2010-planen, men som er Socialdemokratiets bud derudover, nemlig at vi også skal kigge på de unge, der skal ind i arbejdsstyrken i de kommende år, og sikre, at der ikke er så mange som i dag, der ikke får en kompetencegivende uddannelse.
For det er dem, der også har problemer med at finde et job og fastholde det senere hen.
Det er i hvert fald fire konkrete bud.
Jeg har ikke afvist 1-års-barselorlov.
Jeg har sat spørgsmålstegn ved den finansiering og den måde, Venstre og Det Konservative Folkeparti har skruet den sammen på.
Vi synes ikke i Socialdemokratiet, at det er den rigtige måde at finansiere på.
Jeg synes da også, at fru Ulla Tørnæs i det mindste kunne medgive, at nogle af de 52 uger, man vil give i barselorlov, ligger inden barnet er født - de fire af dem - og de to af dem ligger samtidig for både far og mor.
Så reelt, hvis man skal have 1 år, når barnet er født, er de sidste 6 uger på egen regning.
Og det synes jeg da man skal sige klart, så folk i hvert fald ved, hvad de går ind til.
Hvad er det Socialdemokratiet vil på aktiveringsområdet?
Jamen vi vil bl.a., at aktiveringen skal være mere fleksibel. Det er jo netop det, arbejdsministeren har lagt op til adskillige gange, og det er også det, jeg har henvist til flere gange i den her debat.
Og der vil jeg da meget gerne også invitere Venstre til at deltage i debatten.
Men spørgsmålet er så, om det skal føre til massive nedskæringer i aktiveringen.
Det er vi ikke sikre på.
For på lang sigt er det jo heller ikke en klog politik, når det er det, vi skal bruge til at sikre, at vi får folk i arbejde.
Tove Fergo (V), 2001-05-15:
Hvis vi skal se på virkeligheden og sætte mennesket først, som regeringen og Socialdemokratiet jo taler om for tiden, kan vi jo besøge den fastspændte patient på gangen på Bispebjerg Hospitals psykiatriske afdeling, som ligger på gangen, fordi der er overbelægning - det er sket i en økonomisk opgangstid - eller vi kan tage ud på natcafeen på Sundholm ude på Amager, og så kan vi tale med den hjemløse narkoman, som sidder med en brækket arm og ikke kan få en seng at sove i.
Det er sket i en økonomisk opgangstid.
Vi kan se på statistikkerne for rekord i udeanbringelser
af børn, vi kan se på tallet for misbrugere, vi kan læse, at de unge under 18 år, der er misbrugere, ikke har nogen behandlingstilbud ...
Jann Sjursen (KRF), 2001-05-15:
Tidligere i debatten sagde fru Pernille Blach Hansen, at Socialdemokratiet ikke har afvist 1 års barselorlov.
Jeg synes sådan set, at det er lidt af en tilsnigelse at sige, at man ikke har afvist forslaget om 1 års barselorlov, for der har i Folketinget siden sidste folketingsvalg i 1998 været adskillige debatter og beslutningsforslag om netop indførelse af en forlænget barselorlov helt op til 1 år.
Og hver gang har regeringspartierne afvist disse forslag, i øvrigt også sammen med Venstre og De Konservative, indtil de i sidste uge foretog en fornem kovending på det spørgsmål. Men det er blevet afvist med henvisning til tre ting: Vi har ikke råd, vi trækker folk ud af arbejdsstyrken, og det går ud over kvinders karriere. Derfor mener jeg, at det er lidt af en tilsnigelse, når nu fru Pernille Blach Hansen prøver at snige sig udenom med, at de i hvert fald gerne vil diskutere det. Socialdemokratiet har hidtil overhovedet ikke villet diskutere det, men har hver gang, det har været til debat i Folketinget, fejet det af bordet. Man kan bare læse det forslag til vedtagelse, som fru Pernille Blach Hansen her har fremsat på regeringspartiernes vegne i debatten.
Der er ikke ét eneste ord om børn og børnefamilier.
Det siger alt.
Det siger også noget om, at regeringen på det her område er dumpet.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-15:
Som jeg før har påpeget, synes jeg måske ikke, at præmissen er helt rigtig for den diskussion om, hvorvidt det skal kunne betale sig at arbejde, for den indebærer ligesom, at man har en anden mulighed, nemlig at gå på dagpenge, og hvis det dagpengeniveau er for højt, kan man bare sætte det ned. Vores opfattelse er, at vi faktisk har valgt at have et højt kompensationsniveau, for at folk ikke skal gå fra hus og hjem, når de bliver ledige.
Men selvfølgelig skal det også kunne betale sig at yde en indsats.
Og har hr. Tom Behnke fem, ti eksempler på, at det overhovedet ikke kan betale sig at yde en indsats, så kom med dem, så kigger vi meget gerne på dem. Hr. Tom Behnkes andet spørgsmål handlede om nye skattestigninger.
Jeg mener, at finansministeren varslede fleksibilitet i modsætning til andre partier, som har valgt at binde sig selv til et stop, der gør, at man overhovedet ikke kan bevæge sig.
Finansministeren varslede nemlig, at vi er klar til at bruge de instrumenter, der er nødvendige for at holde økonomien på sporet til gavn for hele Danmark. Hr. Jens Vibjerg spurgte til arbejdsmarkedspolitikken, hvor Venstre jo er forligspartner.
Det betyder jo også, at Venstre har et ansvar for at bidrage til den her debat.
Men en del af svaret er jo så: Ja, vi vil gerne kigge på en mere fleksibel aktivering.
Vi vil gerne kigge på, om vi nu giver de ledige de rette kompetencer, om vi gør det hurtigt nok, om vi gør det på den rigtige måde.
Og så er der vel heller ikke noget galt i, at man for en gangs skyld starter debatten uden at have alle svarene på forhånd.
Bare det at erkende, at her er noget, vi skal kigge på, noget, vi kan gøre bedre, er vel også et godt sted at starte.
Derudover vil vi også gerne holde fast i, at arbejdsgiveren rent faktisk har et ansvar for at skabe det nødvendige antal jobtræningspladser.
For Venstre er jo normalt enige med Socialdemokratiet i, at staten ikke kan skabe arbejdspladserne.
Der skal også være private arbejdspladser.
Der vil vi gerne holde de private arbejdsgivere fast også i forhold til f.eks. praktikpladser.
Der er jo ikke tilnærmelsesvis skabt det antal praktikpladser, man har aftalt der skal skabes de næste 2½ år.
Det er jo nærmest pinligt, hvad man har opnået af praktikpladser. Det var da i hvert fald nogle konkrete svar til hr. Jens Vibjerg.
Anni Svanholt (SF), 2001-05-15:
Fru Pernille Blach Hansen svarede mig, da jeg spurgte om det med ventelisterne, at det var en bred indsats.
Jeg synes, det er noget uklart, hvordan man så vil prioritere.
For der er jo ingen tvivl om, at når man spørger folk ude i samfundet, så prioriterer de indsatsen på sundhedsområdet som det allervigtigste, også i en kommende valgkamp.
Vi er altså meget bekymrede for, at vi risikerer, at der er flere, der får de her sygeforsikringer, at vi får et forsikringssamfund.
Det vil vi ikke have.
Så vi vil gerne sammen med regeringen sørge for, at der bliver gjort en ekstra indsats her. Men derfor må jeg spørge, og jeg håber jo så, at jeg kan få et meget klart svar: Betyder det f.eks., at regeringen vil gøre det til en hovedprioritet her ved de kommende økonomiforhandlinger, at der skal komme penge til sundhedsområdet, ikke alene til ventelister, men også sundhedsfremme og forebyggelse?
Det må vi kunne få et klart svar på.
Jens Vibjerg (V), 2001-05-15:
Det er noget svært for den socialdemokratiske ordfører at være bare en lille smule konkret, men nu vil jeg give fru Pernille Blach Hansen mulighed for at blive konkret på ét område, nemlig vedrørende arbejdsmarkedspolitikken, den kommende arbejdsmarkedsreform.
Vi har jo hørt ordføreren sige lidt om, at det kunne simre hen over sommeren, og det mest vilde, det mest konkrete, jeg har hørt fra fru Pernille Blach Hansen, var noget om fleksibel aktivering.
Det er jo ikke nok bare at sige, at tingene skal simre hen over sommeren.
Vi har krav på at få noget at vide om, hvad det er Socialdemokraterne ønsker sig af fremtiden på det her område.
Tom Behnke (KF), 2001-05-15:
Fru Pernille Blach Hansen fik ikke svaret på mine tre spørgsmål, sidst jeg var oppe.
For det første: Det skal kunne betale sig at producere, det skal kunne betale sig at yde en indsats, og det skal belønnes, hvis man yder en ekstra indsats.
Er fru Pernille Blach Hansen enig i det? Finansministeren fik jo i sit svar her på talerstolen viklet en varsling ind om nye skattestigninger.
Føler fru
Pernille Blach Hansen, at det er særlig motiverende, for at man skal yde en ekstra indsats, når regeringen varsler nye skattestigninger
Hvor var visionerne til fremtiden?
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-15:
Hr. Hans Christian Schmidt må have været midlertidigt ude af Folketingssalen på det tidspunkt, hvor jeg forsøgte at påpege, at der netop ikke i regeringens år 2010-plan er plads til Venstres skattestop.
Om man så gentager det oppe fra den her talerstol ti gange, så bliver det ikke mere rigtigt.
Fakta er, at det råderum, der er afsat, er afsat til at klare udfordringer i forhold til grænsehandel, udfordringer i forhold til internethandel, de pres, der vil komme udefra.
Hvis Venstre hellere vil bruge de penge til skattestoppet, så mangler Venstre at svare på, hvordan man vil finansiere de internationale udfordringer.
Hvordan vil Venstre finansiere det problem, vi ved, vi får med grænsehandel i år 2004?
Det ser jeg frem til at høre et meget, meget klart og præcist bud på fra Venstres ordfører i den kommende runde.
Så snakker hr. Hans Christian Schmidt om de grønne afgifter.
Det er jo rørende at høre denne Venstrebekymring for de svageste.
Det plejer altså ikke at være det, der kendetegner Danmarks liberale Parti.
Det ved hr. Hans Christian Schmidt også godt.
Og som jeg sagde før, så har vi jo netop besluttet - sporskifte eller ej, hr. Hans Christian Schmidt kan kalde det, hvad han vil - at der skal være et forsøg med et bundfradrag på de grønne afgifter.
Vi ser frem til, hvad det forsøg vil ende med, og vi kan forstå, at Venstre også her har skiftet holdning, fordi Venstres skatteordfører nu har givet udtryk for, at det der med bundfradrag måske ikke var så tosset en idé.
Men så lad os da samles om det, selv om det oprindeligt var en idé, der kom længere ude i venstre side af salen.
Hr. Kim Andersen mener, at vedtagelsen lover alt godt.
Det er vi glade for i Socialdemokratiet, for det tager vi som et udtryk for, at Venstre kan støtte det forslag til vedtagelse, der ligger.
Det burde der jo ikke være noget problem i, hvis alt er så positivt og så godt i den vedtagelse.
Så vi vil da meget gerne have bekræftet også fra Venstres ordfører, at det her er utrolig positivt.
Men jeg synes da netop, at vi i diskussionen i dag har forsøgt at tage fat på det fremadrettede, om end alle Venstres spørgere hele tiden henholder sig til fortiden: Hvorfor har Socialdemokratiet ikke...?
Hvad er der sket med skatten?
Vi har forsøgt at kigge frem, på gæld, på arbejdsmarkedet i forhold til familiepolitik osv., og det ville jeg da gerne have haft at Venstre også havde kvitteret for.
Jens Hald Madsen (V), 2001-05-15:
Der var ikke meget til overs for den unge familie i Lejre, så det må Venstre så tage sig af.
Men hvis vi prøver at se på finansieringen, så bliver der hele tiden spurgt: Jamen hvordan skal det her finansieres?
Og jeg blev så inspireret af De Radikale.
De er jo kommet med et udspil om, at de lige pludselig kan foreslå besparelser på 4 mia. kr., herunder 1½ mia. kr. på arbejdsmarkedsområdet, aktiveringsområdet.
Jeg går ud fra, at den radikale folketingsgruppe også kommunikerer med økonomiministeren, og jeg tror - det kan godt være, det er en hemmelighed - at Økonomiministeriet har regnet de tal igennem.
Derfor spørger jeg: Nu har vi finansieringen, alt er klart - er Socialdemokratiet også klar?
Kim Andersen (V), 2001-05-15:
Det, vi her er vidne til, er jo egentlig helt utroligt.
Regeringen stiller en forespørgsel til sig selv, hvor man vil have svar på udfordringerne for dansk økonomi og beskæftigelse frem mod år 2010.
Og så hører vi tre taler med skønmaleri og med selvros og uden et eneste konkret bud på, hvad man vil fra regeringens side og fra Socialdemokratiets side for at skabe et moderne IT-samfund, for at give industrien bedre konkurrencedygtige rammevilkår, eller hvad man vil gøre, for at vi i dette land får flere iværksættere, så vi kan sammenligne os med de lande, vi normalt gør.
Hvad vil man fra regeringens side gøre for at skabe liv i landdistrikterne og minimere det planlovsbureaukrati, der ødelægger så mange gode initiativer derude?
I stedet får vi et forslag til vedtagelse, hvor man i virkeligheden vil alt godt.
Man har rigtig været inde i det socialdemokratiske pulterkammer og fundet alting frem.
Men hvad vil regeringen i forhold til det, der er forslaget til vedtagelse?
Hvordan vil regeringen besvare sin egen forespørgsel i forhold til økonomi og beskæftigelse for erhvervslivet, det, der er forudsætningen?
Hans Christian Schmidt (V), 2001-05-15:
Jeg forstår jo, at fru Pernille Blach Hansen gerne vil tale om Venstres skattestop.
Jeg vil sige med det samme, at det har jeg stor forståelse for.
Jeg må også sige, at jeg er meget glad for, at Socialdemokratiets udregninger, regeringens udregninger, Finansministeriets udregninger viser, at der også i 2010 er plads til det skattestop.
Jeg synes, det er dejligt at få det konstateret i dag, og så er det slået fast.
Så hvis det var problemet, var vi hurtigt ovre det
Men det er jo regeringens og hermed Socialdemokratiets politik, vi er inde i, og det er straks langt værre.
Nu må jeg så spørge fru Pernille Blach Hansen, da jeg jo ikke kan få noget at vide om de grønne afgifter ellers, uden at vi skal tale pinsepakke og alt muligt andet:
Vil det fortsat være Socialdemokratiets politik, at det er de svageste, de lavtlønnede, der skal rammes hårdest af de grønne afgifter?
For jeg forstod jo, at fru Pernille Blach Hansen ikke kunne sige, at Socialdemokratiet var klar til et sporskifte.
Jeg forstår godt den tvivl, for når man har kørt en linje, der har været den modsatte i lang tid, så er det svært at få drejet skuden.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-15:
Til hr. Frank Aaen, der bl.a. også var inde på boligområdet: Der er jo netop i boligministerens forslag fra i går et forslag om, at på ungdomsboliger skal det tilskud til grundkapitalen helt væk.
Det synes vi faktisk er meget fornuftigt.
Men der er jo også lagt op til, og det er også sagt meget klart af boligministeren, at diskussionen om den almene sektor bliver taget under kommuneforhandlingerne.
Derfor er det ligesom ikke fuldstændig væk, men det er i hvert fald sat hen under kommuneforhandlingerne.
Så jeg synes, at Enhedslisten også burde interessere sig lidt for, hvad der sker på det område i forhold til kommuneforhandlingerne.
Hr. Frank Aaen var også inde på de arbejdsløse og aktivering.
Skal vi gøre noget mere målrettet?
Skal vi forsøge at få en reel aktivering?
Det er vi helt med på.
Det skal være mere fleksibelt.
Det skal være mere målrettet.
Vi skal ikke så meget have hyldevarer.
Vi skal måske have nogle, der mere er målrettet den enkelte.
Det er vel også netop det, vi har muligheden for nu, hvor vi har færre arbejdsløse end tidligere.
Til hr. Svend Erik Hovmand: Det var såmænd ikke hr. Svend Erik Hovmands generelle bekymring for erhvervslivet, som jeg syntes var et problem.
Det var mere, at det blev fremstillet, som om der ikke var andet end problemer, og som om denne regering ikke havde bibragt erhvervslivet andet end ondt. Så kan det jo undre, at det er gået så godt for det danske erhvervsliv i den foreliggende periode, hvis vi virkelig har forsøgt at stille så mange barrierer op.
Er sandheden ikke også bag den tabel, som hr. Svend Erik Hovmand henviste til, at markedet er blevet så meget større?
Markedet er blevet så meget desto større.
Det er jo ikke, fordi de danske virksomheder eksporterer mindre end tidligere.
Markedet er bare blevet så meget desto større, og der er kommet flere aktører på det internationalt.
Så det er ikke sikkert, at det nødvendigvis er et problem, at man kan henvise til de tal, hr. Svend Erik Hovmand henviste til lige før.
Fru Mariann Fischer Boel spørger til pinsepakken.
Jamen igen kan man jo pille enkelte elementer ud og henvise til boligbeskatningen, men jeg vil nu foretrække, at vi ser det i den sammenhæng, det var, nemlig den samlede pinsepakke.
Og dér ligger der, synes jeg, nogle meget klare beregninger fra Økonomiministeriet fra november 2000, hvor man viser rådighedsbeløbet for 14 forskellige familietyper fra 1998 til 2001.
Hvordan er det gået?
De 12 ud af de 14 har haft en stigning i rådighedsbeløbet.
Så det er altså ikke så skidt, som fru Mariann Fischer Boel viser.
Så tror jeg faktisk også, at de fleste vel må erkende, at alle de spådomme, der var om, at pinsepakken ville slå bunden ud af boligmarkedet, jo egentlig ikke helt er blevet til noget.
Det ser jo ikke så skidt ud, som også Venstre forudsagde, da vi vedtog pinsepakken, tværtimod.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-05-15:
Finansministeren sagde i sin indledning, at der var grænser for, hvor høj skatten må være: Det er Venstre fuldstændig enig i. Så siger den socialdemokratiske ordfører i sit indlæg, at man har lempet skatten mest på de lave indkomster.
Jeg synes nok, det er en sandhed med modifikationer.
Vi har lige fået et eksempel på det ene område, bl.a. de grønne afgifter, hvor det er indlysende klart af besvarelser, vi har fået fra skatteministeren, at de vender den tunge ende nedad, og at den procentvise stigning for lavindkomstgrupperne har været væsentlig større.
Men jeg vil godt tage et andet eksempel: Dengang pinsepakken blev forhandlet i 1998, blev lejeværdien omlagt til en ejendomsværdiskat.
Så vil jeg gerne bede den socialdemokratiske ordfører om at redegøre for, hvad den omlægning til et lavere niveau har betydet for en familie i et gennemsnitsparcelhus, en lavindkomstfamilie, altså en familie, der kun har bundskat som indkomst og en negativ kapitalindkomst.
Svend Erik Hovmand (V), 2001-05-15:
Jeg tror, der er mange mennesker, der overværer denne debat, som har svært ved at forstå fru Pernille Blach Hansens ræsonnementer.
Det ene øjeblik harcelerer hun over Venstres skatteudspil, som siger uændret skattetryk, samtidig med at hendes parti sidder i en regering med et parti, der ønsker skatten sat ned.
Jamen hvis man kan acceptere det, så må en uændret beskatning da ikke være noget voldsomt stort problem.
For en times tid siden sagde fru Pernille Blach Hansen, at det var grædekoneri, når jeg interesserede mig for det faldende tab af markedsandele for dansk erhvervsliv.
I så fald er det altså grædekoner, der har skrevet denne her publikation fra regeringen, for det er heraf, det fremgår, at vores markedsandel er faldet år efter år.
Den nyeste undersøgelse, som jeg henviste til, er fra IMD Business School og viser altså, at vores samlede placering er faldet.
Kom så ikke og sig, at Danmark er et foregangsland.
Det går faktisk den forkerte vej, og derfor er det meget bekymrende, at vi, når de internationale efterspørgsler falder, så ikke er i stand til at holde de markedsandele, vi har.