runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrete Auken (SF), 1998-12-04:
Jeg skal bare oplyse ministeren om, at jeg fik den formulering fra de kunstneriske uddannelser selv
, så de vil ikke have sig den frabedt.
Det kan godt være, at nogle af dem vil det.
Men jeg har faktisk fået den derfra, fra nogle af de mennesker, jeg har talt med dér.
Og det kan jo ikke nytte noget, at man behandler dem som mimoser.
Heller ikke til den anden side.
Hvis man kommer med en bemærkning om, at det engang imellem kan tage sig ud som om, så er det ikke det samme, som at man har tilsidesat hele systemet.
Det kan også godt være en formulering, der peger hen mod, at vi fra vores side siger, at her har vi altså brug for, at tingene ikke bare foregår pr. indfald.
Man kan også godt kalde det pr. inspiration, hvis det skal være finere, men selv den, ved jeg også fra meget andet arbejde, har godt af, at man siger: Og så tænker vi os lige godt om, og så ser vi lige, hvad der er sket historisk, og så snakker vi lige med nogle andre, eller hvordan man nu i øvrigt vil formulere det med fordybelse.
»Kill your darlings«, hedder det inden for kunstnerisk udfoldelse.
Man skal en gang imellem passe meget på sine indfald, og det er ikke noget, vi bare skal dyrke, og derfor skal vi understrege det.
Men det er altså en formulering, som de ikke vil have sig frabedt, for jeg har fået den derfra.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1998-12-04:
Ja, det er jo ikke nogen hemmelighed, at jeg altid har ment, at selvejende institutioner var en vældig god idé
Men jeg må også sige, at i Kulturministeriet er der ikke den store tradition for at have selvejende institutioner, og det er meget få uddannelsesinstitutioner, som Kulturministeriet danner ramme for, og derfor er det hensigtsmæssigt at have en nogenlunde sammenlignelig organisation for de enkelte institutioner, som altså er inden for Kulturministeriet.
Omkring muligheden for at sprælle: Jeg vil gerne herfra love, at jeg vil gøre det, jeg kan, for at sikre, at der er gode muligheder for at sprælle ude på de enkelte uddannelsesinstitutioner.
Også fordi det er forudsætningen for den kunstneriske kvalitet, og det er forudsætningen for kvaliteten i uddannelserne, at der er spræl derude, og at der er mennesker, der brænder for det, de laver.
Så det lover jeg at vi nok skal sørge for at skabe de bedst tænkelige rammer for.
Omkring de vejledende råd - og det er til fru Margrete Auken - skal jeg gerne orientere Kulturudvalget og kunne slet ikke drømme om at lade være med at orientere Kulturudvalget om de vejledende råd.
Men hensigten med at oprette vejledende råd på bl.a. designområdet er, at jeg ønsker at have en stor faglig kompetence i ministeriet på det her område, sådan at vi hele tiden er på forkant med udviklingen, og sådan at vi kan sikre os, at kvaliteten i uddannelserne er den bedst tænkelige.
Til spørgsmålet omkring ressourcer til udviklingsarbejdet: Fru Margrete Auken formulerede det på den måde, at udviklingen ikke bare skulle domineres af det, fru Margrete Auken kaldte pr. indfald, men at det også var nødvendig at have en udvikling, der var præget af fordybelse.
Jeg tror egentlig, at mange lærere og kunsthåndværkere og designere på vores skoler ville have sig frabedt den formulering, specielt fordi jeg ikke tror, at udviklingen på det kunstneriske område først og fremmest foregår pr. indfald; der er også i høj grad tale om en fordybelsesproces.
Og så er spørgsmålet altid, hvordan vi får ressourcer til, at der virkelig er tid til at tænke sig om.
Jamen taksameterstøtten til vores kunstneriske uddannelser er rent faktisk vældig god, og det vil sige, at der er temmelig mange ressourcer i de her skoler.
Desuden mener jeg, at det, vi nu skal, er at sikre os, at vi får et solidt samarbejde mellem alle Kulturministeriets forskellige uddannelsesinstitutioner.
Der er mange ressourcer også på det forskningsmæssige felt at hente på eksempelvis arkitektskolerne, og derfor er det glædeligt, at vi nu har alle de kunstneriske uddannelser samlet i Kulturministeriet, fordi det også giver mulighed for et solidt samarbejde mellem de enkelte institutioner.
Margrete Auken (SF), 1998-12-04:
Jeg håber selvfølgelig, at ministeren orienterer Folketingets Kulturudvalg.
Det er jo ikke lige meget, hvem der sidder i et sådant vejledende råd, og hvordan man vejleder i de her sammenhænge.
Så er der bl.a. de hensyn, som fru Aase D. Madsen nævnte, altså hvordan kan man være selvberoende, samtidig med at man kan være den statsinstitution, som jeg godt forstår at de også gerne vil være for at få lidt styr på tingene, hvordan kan det komme til at hænge sammen? Men så vil jeg godt sige til det om forskningen, og hvordan man kan hente ressourcer - jeg tror, det er en del af spørgsmålet også - til den kunstneriske udvikling, at det er altså meget godt, at ikke alt skal foregå pr. indfald, men der er også noget, der skal foregå pr. fordybelse.
Det er et problem, som jeg synes i det hele taget plager dele af vores kunstneriske uddannelser i øjeblikket og også vores kunstneriske produktion.
Vi har en teaterdebat kørende, hvor man af og til kan synes, at meget foregår betydeligt mere pr. indfald end pr. fordybelse.
Og tilsvarende kunne man sige, at skal sådan noget som det her udvikle sig ordentligt, så er det vigtigt, at der også er ressourcer til netop fordybelsen.
Det er jo ganske flotte ord, der står, med at det skal have en humanistisk osv. baggrund.
Men hvad vil det sige, og hvordan skal det kunne bruges i øvrigt?
Men først og fremmest: Hvordan skal de kunne få ressourcer
Og så går jeg ud fra, at ministerens formuleringer om, hvad der videre skal ske - at man vil inddrage eller diskutere og drøfte det med Kulturudvalget - så også betyder, at vi er orienteret så tidligt, at vi ikke bare får det som et fait accompli.
Aase D. Madsen (DF), 1998-12-04:
Jeg takker for ministerens svar.
Det er bare en lille bemærkning med hensyn til netop forskellen mellem den statslige institution og den selvejende institution.
Her har jeg fundet lidt tilbage til en debat, der har været her i Folketinget den 23. januar 1996.
Under førstebehandlingen af forslag til lov om selvejende institutioner for videregående uddannelser m.v. var ministeren, som dengang ikke var minister, ordfører på sagen.
Ministeren sagde, og jeg citerer fra Folketingets forhandlinger, folketingssamlingen 1995-96, side 3002: »Muligheden for at sprælle forbedres med det fremsatte lovforslag, idet de selvejende institutioner gives større selvstændighed i forhold til de centrale myndigheder.« Det må man jo sige er en meget stor anbefaling af, at man fortsætter som selvejende institution.
Har de skoler, der nu har valgt at blive statslige, stadig væk mulighed for at sprælle?
Tove Videbæk (KRF), 1998-12-04:
Vi kan i Kristeligt Folkeparti støtte dette forslag, idet vi betragter det som blot en overflytning af nogle institutioner fra et ministerium til et andet.
Jeppe Kofod (S), 1998-12-04:
Nu synes jeg lige, at vi må holde fast i realiteterne, nemlig det, der også står i det her lovforslag: at de her ændrede optagelsesregler skal ske i tæt dialog med uddannelsesområderne.
Så det er ikke sådan, at vi ønsker, at man går ind og pålægger uddannelserne at gøre det ene eller andet.
Jeg har meget understreget - det gjorde jeg også i min ordførertale - at det her sker i tæt dialog med uddannelsesområderne.
Og det, vi i virkeligheden bare ønsker, og det synes jeg er vigtigt at holde fast i, er netop, som jeg sagde før, at de unge, når de ønsker det, lettere skal kunne blive optaget på den videregående uddannelse, som de ønsker.
Christine Antorini (SF), 1998-12-04:
Jeg vil godt spørge den konservative ordfører, der har været med i denne her aftale, hvor der kommer meroptag, samtidig med at man skærer på taxametrene og forskningen.
Hvad har De Konservative egentlig fået ud af at gå med i den her aftale?
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-04:
Hr. Brian Mikkelsen ønskede, at den samlede studiealder skulle ned.
Jeg synes, det ville være rart, hvis hr. Brian Mikkelsen i den forbindelse kunne bekræfte, at det er interessant, at den danske arbejdskraft gennemsnitlig har en længere tid på arbejdsmarkedet end de andre OECD-lande, som hr. Brian Mikkelsen jo meget ofte henholder sig til, ifølge de OECD-rapporter, som hr. Brian Mikkelsen er meget glad for.
Når hr. Brian Mikkelsen så samtidig nævner de hollandske erfaringer, er det jo yderst interessant, at de netop så at sige er ved at drukne i deres egen succes i den forstand, at de erkender, at det hollandske system er ved at bryde sammen.
De må lave introduktionskurser i arbejdsgiverforeninger og på universiteter, fordi folk simpelt hen har gået for lidt - for lidt - på universitetet.
Gør disse erfaringer ikke indtryk på hr. Brian Mikkelsen?
Brian Mikkelsen (KF), 1998-12-04:
Hvis jeg må tillade mig at bruge et udtryk, som et storebrorparti til os - i hvert fald i den nuværende situation - har lanceret, så har det her forslag ikke groet i vores baghave.
Vi har i vores finanslovdrøftelser lagt op til, at der skulle satses langt flere ressourcer på de videregående uddannelsesinstitutioner, der skulle satses langt mere på kvalitet, og der skulle satses langt mere på indhold. Men vi har indgået en aftale, som jeg for øvrigt synes er meget fornuftig, fordi den giver flere muligheder for at tage en videregående uddannelse, og det må være det, der er målet.
Den giver også flere muligheder for at komme hurtigere ind, så man ikke skal omveje rundt om systemet.
Jeg vil ikke lægge skjul på, at vi gerne havde set en ændret struktur på det her område.
Vi vil godt ofre nogle flere penge på det og satse noget mere på indholdet, sådan at vi fik fornuftige uddannelser ud af det, sådan at det ikke bare var sådan noget pølsefabriksagtigt noget.
Hr. Søren Kolstrup spørger om sammenligningen med OECD-rapporter og siger, at danske unge er længere på arbejdsmarkedet.
Det kan godt være de er det.
Det er jo, fordi vi har en folkepensionsalder, som er lidt højere end i andre lande, f.eks. i Tyskland.
Sagen er den, at vores studerende er længere i uddannelsessystemet end i andre lande.
Det koster samfundet ressourcer, og det koster den enkelte ressourcer.
Jeg har ikke noget imod, at man venter et par år, hvis det er det, der passer, men det skal ikke være en betingelse, at man venter et par år.
Det er derfor, jeg synes, at det her forslag er godt.
Det giver nogle valgmuligheder både for at komme ind på kvote I og kvote II, for kvote II bliver ikke afskaffet.
Der er stadig væk en 20-25 pct., der kan komme ind på kvote II, men for mig er det ikke rationalitet og effektivitet, der skal dominere al uddannelsespolitik.
Dermed har jeg vist også sagt, hvad vi mener om nogle af de ting.
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-04:
Jeg erindrer, at hr. Brian Mikkelsen for ikke så forfærdelig lang tid siden under de her forhandlinger ikke havde fået opfyldt sine ønsker.
Det kan jeg ikke.
Jeg kan ligesom ikke ligge under Det Konservative Folkeparti i krav.
Det er umuligt.
Til hr. Ole Hækkerup må jeg altså konstatere, at der stadig væk - det er det samme svar, jeg også gav hr. Brian Mikkelsen - er tale om, at vi ikke er i en situation med tilnærmelsesvis fri adgang.
Hvis vi nærmede os den, var hr. Ole Hækkerup jo ved at få ret, og så havde hr. Ole Hækkerup mig på det ene ben, men det har han ikke.
Ole Hækkerup (S), 1998-12-04:
Ganske kort: Jeg savner bare stadig væk svar fra hr. Søren Kolstrup på mit spørgsmål om, hvordan det kan være et problem for dem, der f.eks. går i gymnasiet i dag, at det bliver lettere for flere at komme ind på en videregående uddannelse.
Brian Mikkelsen (KF), 1998-12-04:
Jeg bliver nødt til at sige, at jeg ikke forstår hr. Søren Kolstrups kritik og ensidige sort-hvid-problematisering af det her spørgsmål.
Sagen er jo den, at der bliver skabt over 3.000 nye uddannelsespladser på de videregående uddannelsesinstitutioner.
Der bliver mulighed for, at der kan komme flere ind på kvote I, hvis man har lyst til det, og sandsynligvis også på kvote
II, fordi man fjerner lidt af presset fra kvote II.
Så alt andet lige er det jo altså et fremskridt.
Jeg er enig i, at det ikke er det bedste forslag, man kunne nå frem til.
Det er det bestemt ikke, der mangler en masse ting kvalitativt, men det er et fremskridt.
Herinde handler det jo altså også om, at man prøver at nå skridtene sådan hen ad vejen.
Det her betyder, at der bliver flere muligheder for, at man kan tage en videregående uddannelse, og det betyder så også, at man kan afslutte forløbene hurtigere.
For det må jo heller ikke være et mål i sig selv, en kvalitet i sig selv, at man er så gammel som overhovedet muligt for at blive færdig.
Det håber jeg da i hvert fald ikke.
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-04:
Men det kan næppe karakteriseres som fri adgang, og jeg hørte jo lige præcis et af de regeringsbærende partiers ordfører sige, at det dog ville være skønt, hvis vi havde fri adgang.
Ja, præcis på dette punkt kan vi blive enige, og jeg kan love den nævnte ordfører, det var fru Elisabeth Arnold, at er det dét, man systematisk vil stræbe imod, så er vi sandelig i beredskabsstilling. Men her retter man op på en skade, og det er noget ganske andet end systematisk at stile mod fri adgang.
Jeppe Kofod (S), 1998-12-04:
Meget kort til hr. Søren Kolstrup: Jeg ved ikke, om det er forbigået hans opmærksomhed, men det er faktisk sådan, at i den finanslovaftale, som foreligger, er antallet af studiepladser næste år øget med 3.000.
Så på spørgsmålet om flere studiepladser skal jeg svare, at det er der faktisk allerede aftalt at der skal være næste år.
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-04:
Det er dog mærkeligt, at vi ikke kan falde hinanden om halsen.
Hvad er forudsætningen for det?
Det er, at der simpelt hen kommer flere studiepladser.
Vi taler ikke om, at krybben er tom, men vi taler om, at der er knappe ressourcer, og at der rent faktisk vil kommer pres på kvote I.
Det er det, der er udgangspunktet, og det var derfor, jeg i mit indlæg gjorde opmærksom på, at min kritik udelukkende byggede på de faktiske præmisser, som vi har i dag, og ikke de ønskedrømme, som man har i Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre.
Det bliver rent faktisk sådan, at der vil komme et pres på kvote I, fordi vi ikke er sikre på en udbygning af studiepladserne.
Det er dér, lokummet brænder.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-12-04:
Formålet med lovforslaget, vil jeg sige til hr. Søren Kolstrup, er jo netop at få sænket de skyhøje adgangskvotienter gennem kvote I ved at øge mulighederne for at komme fra det gymnasiale system til de videregående uddannelser.
Netop den udvikling burde hr. Søren Kolstrup med hans store sociale sindelag hilse meget velkommen.
Ole Hækkerup (S), 1998-12-04:
Jeg vil gerne spørge hr. Søren Kolstrup, om ikke det er rigtigt, at det signal, der sendes ned gennem uddannelsessystemet, er, at flere kan komme ind direkte fra gymnasiet uden at behøve at gøre alle mulige særlige ting for at kvalificere sig.
Det er jo ikke sådan, at folk holder op med at tage på højskole eller holder op med at lave alt muligt andet, de synes er spændende og interessant, når de er færdige på gymnasiet, og inden de f.eks. begynder på universitetet, fordi der bliver sendt et signal om, at det er lettere at komme direkte ind.
Tværtimod giver det da større valgmulighed
og større frihed for hver enkelt ungt menneske.
Det er da ikke et problem at sende det signal ned i uddannelsessystemet: Du har større mulighed for selv at vælge, på hvilke kriterier du skal komme ind.
Det er lettere for dig at komme ind.
Hvordan kan det være et problem for Enhedslisten?
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-04:
Udgangspunktet for mig er, at folk har mulighed for at vælge, om de vil starte med det samme, eller de vil trække den.
Men det, vi taler om her, er, hvilke kaldesignaler man skal sende ned gennem den gymnasiale uddannelse. I øjeblikket er det sådan, at man har kvote II, hvor man har en bred vifte af kvalifikationer at appellere til, herunder også at der oparbejdes erfaringer, og det er præcis på det område, der sker en reduktion til fordel for et meget, meget smalt kriterium, der hedder karaktergennemsnit.
I og med at nogle af kvote II's meget bredt anlagte kriterier, der netop appellerer til, at man måske tager et år eller to, forsvinder, er det, at vi får den afgørende ændring.
Det er dér, nybruddet sker.
Jeppe Kofod (S), 1998-12-04:
Til hr. Søren Kolstup: Hvor i lovforslaget fremgår det, at de unge skal tvinges igennem tidligere?
Så vil jeg også gerne høre om de her øgede valgmuligheder, som den enkelte unge har med hensyn til, hvornår vedkommende vil starte sin videregående uddannelse, sådan som det er forslagets hensigt.
Jamen hvis de unge starter tidligere, er det så ikke udtryk for, at de har et ønske om at kunne starte tidligere?
Jeg kan ikke forstå den kritik.
Hvoraf skulle det fremgå, at man med dette lovforslag vil tvinge unge til at gennemgå en uddannelse?
Det fremgår ingen steder, så det kunne jeg godt tænke mig et svar på.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-12-04:
Det forslag, vi behandler her i dag, er jo en, man kan sige beklagelig konsekvens af, at vi overhovedet har adgangsbegrænsning til de videregående uddannelser her i landet.
Det er jo en gammel kalamitet ved uddannelsessystemet, at vi ikke har fri adgang til alle videregående uddannelser.
Men sådan er det ikke.
Vi har haft adgangsbegrænsning i mange, mange år i Danmark
, og når man har en adgangsbegrænsning, så kommer der altid en diskussion om, hvordan man etablerer denne adgangsbegrænsning, og hvordan man administrerer den i praksis.
Etablering af kvote I og kvote II var fra starten tænkt som en hjælp til dem, der havde for lav en kvotient til at komme ind på kvote I.
Det skred, der er sket, siden systemet blev indført i 1991, er sådan set forklarligt, men det har medvirket til en uheldig spiral, sådan at adgangskvotienterne til kvote I er blevet højere og højere, fordi der jo ikke er et ubegrænset antal pladser, og det betyder så, at unge, der går i gymnasiet, tænker, at de lige så godt kan lade være med at prøve at få en høj karakter, for det kan alligevel ikke svare sig at prøve at komme ind, de må hellere prøve at tage på jordomrejse, på højskole eller kvalificere sig på anden vis og så derefter prøve at komme ind på kvote II.
Derved kommer der jo flere og flere, der søger kvote II, og færre og færre, der søger kvote I, og niveauet for adgang direkte gennem kvote I stiger og stiger, og derved bliver tendensen til at søge kvote II større og større.
Dette lovforslag giver startskuddet til en dialog, hvor vi ønsker, at denne udvikling bremses og helst også vendes.
Jeg har selv en meget god bekendt, der blev cand.jur. i en alder af 54 år, og hun fik oven i købet også et job.
Men det ville jo have været dejligere for hende selv og for udnyttelsen af hendes talenter, hvis hun havde fået sin uddannelse 20 år før. Vi har ikke noget imod gamle kandidater, vi vil hellere have, at folk tager en uddannelse i en moden alder, end at de slet ingen uddannelse tager.
Men vi synes også, at der ligger nogle muligheder i at sige til de unge, allerede mens de går i gymnasiet, at verden ligger åben for dem, at de skal tage deres ønskeuddannelse med det samme eller vente blot et enkelt år og så gå i gang, de har kræfterne, de har ubundetheden, og de kan blive hurtigt færdig.
Det synes jeg ikke er noget dårligt signal at give.
Vi mener, det her vil bidrage til, at vi får vendt denne udvikling.
Det håber vi i hvert fald, og vi håber også, at det måske vil medvirke til et mindsket frafald på de videregående uddannelser.
Christian H. Hansen (DF), 1998-12-04:
Når man nu vælger at hive denne universitetslov frem, mener vi i Dansk Folkeparti, at man egentlig skulle have taget fat på en mere kritisk gennemgang af universitetsloven med henblik på senere lovændringer.
Vi har i øjeblikket en meget bred debat herhjemme om mål, kvalitet og styring af vore uddannelser.
Det er noget, der er meget vigtigt for vores samfund, idet en veluddannet befolkning er en vigtig forudsætning for Danmarks fortsatte velstand og velfærd.
Når man nu skulle tage denne her universitetslov ned af hylden, burde man derfor have afsat den fornødne tid til virkelig at tage fat på hele lovgivningen og ikke bare lave små ændringer, som der her er lagt op til.
Det, man så lægger op til her, er først og fremmest at sikre, at optagelseskriterierne til videregående uddannelser ikke hindrer kvalificerede unge uddannelsessøgende i at komme i gang med deres studium, når de selv ønsker det.
Det, at man ifølge lovforslaget vil flytte nogle fra kvote II til kvote I, vil jo nok alt andet lige betyde, at flere unge får mulighed for direkte at påbegynde deres uddannelse uden at skulle kvalificere sig yderligere.
Dansk Folkeparti kan godt støtte, at man mindsker kvote II-ordningen, da en årelang pointjagt efter Dansk Folkepartis opfattelse ikke giver et ordentligt billede af en ansøgers faglige kvalifikationer, men vi mener faktisk, at flere optagelsesprøver skal være afgørende for, hvordan man kommer videre i sit uddannelsesforløb.
Man må så nok også indrømme, at en omfattende brug af kvote II meget nemt kan give et indtryk af, at det i sig selv er en fordel at udskyde sin uddannelse.
Så nogle af de grundlæggende tanker i det her lovforslag kan vi godt støtte, men man burde have taget fat på hele bylden i stedet for bare at suge lidt ud af den.
Vi mener faktisk i Dansk Folkeparti, at man skulle have taget drøftelserne med de enkelte uddannelsesområder, inden man kom med lovforslaget.
Det ville have medført, at mange spørgsmål var blevet sat på plads fra starten.
Dansk Folkeparti vil selvfølgelig aktivt følge det her forslag i udvalget, og så må vi jo se, hvad et grundigt og omfattende udvalgsarbejde kan medføre.
Christine Antorini (SF), 1998-12-04:
Jo, det er da rigtigt, at det ville være skønt, hvis der blev lavet flere studiepladser, sådan at adgangsbegrænsningen og dermed karaktergennemsnittet faldt, men det forudsætter jo rent faktisk, at de videregående uddannelser så kan oprette nogle flere pladser, og det er dér, hvor jeg har min afgørende tvivl.
Der er ikke plads på de videregående uddannelser i øjeblikket.
Det er den melding, vi får fra alle steder, så derfor er det jo rent fiktivt, medmindre man vil bruge det pålæg, der ligger i lovforslaget, til at tvinge dem til at optage flere.
Ellers falder karaktergennemsnittet ikke, og så står vi her til sommer og kan konstatere, at der måske er kommet 200-300 ekstra ind.
Mit ærinde her er at sige, at jeg synes, det er varm luft.
Vi skal ikke snyde de unge og tro, at der kommer flere pladser med det her lovforslag, medmindre man vil presse flere ind på den plads, der er.
Jeppe Kofod (S), 1998-12-04:
Jeg vil også gerne spørge fru Christine Antorini helt konkret: Hvoraf fremgår det af det her lovforslag, at de unges muligheder for at tage på højskole, tage på udlandsrejser og gøre alle de andre ting, som Socialdemokratiet også mener er gode erfaringer for unge at gøre, bliver forringet? Jeg vil også gerne spørge dig: Er de kritikpunkter, du rejser, ikke bare udtryk for en misforstået godhed?
Eller er de i virkeligheden udtryk for, at du vil gøre de unge en bjørnetjeneste ved at begrænse deres valgmuligheder, når du vil afvise det her glimrende lovforslag?
Karen Rønde (V), 1998-12-04:
Er det korrekt forstået, at fru Christine Antorini vil benægte, at det her lovforslag styrker de unges muligheder for at vælge mere frit?
Alt andet lige
Venstre synes, det vigtigste da må være, at de unge selv vælger, om de ønsker at rejse Jorden rundt, tage erhvervsarbejde eller tage på højskole, men at de ikke skal være tvunget til det, fordi det er et krav for at komme i kvote II.
På utrolig mange uddannelser optages 70-80 pct. igennem kvote II.
Ønsker fru Christine Antorini ikke, at der skal være en mulighed for, at de unge selv kan vælge, om de ønsker at tage et højskoleophold, et erhvervsarbejde eller rejse Jorden rundt frem for at være tvunget til at lave noget andet?