runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Fischer (DF), 2002-02-07:
Når vi siger, at vi vil stemme imod forslaget til vedtagelse, og samtidig siger, at vi kan have meget sympati for de strækninger, der nu er nævnt i forslaget, er det jo med baggrund i, at trafikministeren har sat Trafikudvalget i sigte, at der vil komme en tilbundsgående undersøgelse af det samlede danske skinnenet, og at regeringen hen over sommeren vil komme med en samlet investeringsplan, der omfatter alle ministerier, men selvfølgelig også tiltag på trafikområdet.
Det mener vi i Dansk Folkeparti at man skal levne regeringen tid til og også til at få den undersøgelse af skinnenettet, for det er jo virkelig problematisk.
Vi kender jo selv, som jeg nævnte, Kystbanen, som jo ikke transporterer hurtigere, end den gjorde for 50 år siden.
Med hensyn til lønsomheden vil det sikkert vise sig, når man får den undersøgelse over forholdene - hvis man transporterer hurtigere, og hvor mange passagerer yderligere, man får med fra strækningen til Helsingør - at være en lønsom investering.
Det er det, jeg mener med lønsomhed, at det undersøger man samtidig med.
Jacob Buksti (S), 2002-02-07:
Jeg synes, det er dybt fascinerende at høre Dansk Folkeparti, som engang slog sig op som sådan en fortaler for forholdsvis sprælske synspunkter, nu stå her som et næsten bovlamt støtteparti for regeringen uden nogen som helst form for tanker for noget som helst og i hvert fald ikke noget, som skal sætte sig spor sådan i nær fremtid.
Man kan gå ind for en masse ting, men man stemmer alligevel imod.
Jeg synes, det er meget spændende.
Det var jo sådan, at den tidligere regering var i gang med at gennemføre beslutninger, som ville kunne få konsekvens for indeværende finansår, til forbedringer af hele den sjællandske pendlertrafik, til forbedring af nærbaneinitiativerne.
Skal det forstås sådan, så det, Dansk Folkeparti har lovet omkring finanslovaftalen med regeringen i form af musefælden, er, at Dansk Folkeparti ikke kan tænke én eneste tanke, som koster noget som helst, og dermed at Dansk Folkeparti ikke vil være med til forbedringer overhovedet på det her område?
Det var det ene.
Det andet, som hr. Poul Fischer sagde, om, at man skal se lønsomheden i forhold til andre transportformer, hvad betyder det? Betyder det, at man skal have sådan et transportvurderingsinstitut, ligesom man har et miljøvurderingsinstitut, hvor man skal sidde og se, om det nu er dyrere eller billigere at bygge en vej end en jernbane?
Sven Buhrkall (V), 2002-02-07:
Jeg nævnte i min tale, at hvad angår udlicitering, så er det noget, jeg vender tilbage til i F 14, men jeg vil da godt kommentere hr. Keld Albrechtsens bemærkning, for et sådant udbud og det udbud, som vi nu ser gennemført, vil være med til at skabe forøget kvalitet på de her strækninger, for det er sådan, at konkurrence og liberalisering har kvalitetsforbedringer og en god omkostningsstyring som sine to følgesvende.
Hvad angår investeringerne, har jeg allerede udtrykt mig
Jeg siger, at vi er åbne over for en debat om de nødvendige investeringer med respekt for skattestoppet og med respekt for, at det skal være investeringer, som dækker hele landet, og som afspejler alle transportformer.
Jacob Buksti (S), 2002-02-07:
Jeg noterede mig, at Venstres ordfører sagde, at Folketingets talerstol ikke var til at komme med konkrete forslag og udspil fra.
Men der er jo også nogle, der mener, at hvis man vil bevare en hemmelighed, så skal man bare sige den herfra, for der er ikke nogen, der lægger mærke til den.
Men når man hører på debatten ude i landet, så kan det ikke blive mere konkret.
Der er ikke det område i landet, hvor der ikke er en eller anden vejstrækning eller jernbanestrækning osv.
Hvorfor kan vi ikke få den debat her?
Den nuværende kulturminister gjorde sig, før han blev minister, til meget stor talsmand for, at der skulle ske en forbedring af Nordvestbanen.
Den nuværende skatteminister rejser rundt for, at man skulle have åbnet Gedserbanen.
Det er ikke sket.
Eller hvad med en kraftig forbedring af Sydbanen nede i hans valgdistrikt?
Det er da meget konkret, hvorfor må vi ikke høre noget om dét?
Og hvad med skinneforbedring, som også hr. Keld Albrechtsen var inde på?
Der er jo ingen som helst markeringer her, og det er årsagen til, at når man kommer over i det midtjyske område, Viborg, Langå, Struer, må man køre helt ned til 70 km/t, og man kan ikke overholde køreplanerne, for vejtræerne langs banestrækningen er i så dårlig stand.
Det bliver man da nødt til at forholde sig til
temmelig konkret, det kan da ikke klares med en vision.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-07:
Nu undskylder hr. Sven Buhrkall sig med, at de skinner ikke blev slidt ned i den nuværende regerings tid: Jamen hvad vil hr. Sven Buhrkall med den oplysning? Den nuværende regering har ansvaret for, at skinnerne bliver forbedret, det går jeg ud fra, at hr. Sven Buhrkall er hundrede procent enig med mig i, hvem skulle ellers have ansvaret?
Nu har man taget de penge, der skulle bruges til det, og det vil sige, at om nogle år har vi engelske tilstande på jernbaneområdet, togene begynder at køre miserabelt, antallet af forsinkelser stiger; passagererne bliver ofre i det spil, som Venstre nu spiller.
Men hvis det er det, man vil, hvis det er engelske tilstande på baneområdet, hvor staten skal tjene penge på jernbanerne, og så må det ellers gå, som det kan med skinnerne, så synes jeg bare, at man skal sige rent ud, at det ikke er den kollektive trafik, man prioriterer.
Det er jo de nøgne kendsgerninger, det gør man ikke.
Man vil gerne have det til at fremstå anderledes, men når man kigger på resultatet på bundlinjen, så er det simpelt hen sådan, det er, den nuværende regering ønsker ikke at prioritere den kollektive trafik.
Sven Buhrkall (V), 2002-02-07:
Lad mig til hr. Keld Albrechtsen starte med at sige, at skinnerne vel ikke er blevet slidt ned i den nuværende ministers regeringstid, og omkring det, at man tager 500 mio. kr. ud, vil jeg stadig væk sige, at det er en helt almindelig foreteelse, som en ejer kan gøre.
Det hænger jo sammen med den prioritering, som ligger på forskellige væsentlige områder, bl.a. det med at få nedbragt ventelister og få givet et ekstra beløb til ældreområdet.
Omkring investeringer vil jeg sige, at Venstre - med respekt for skattestoppet og med respekt for, at trafikinvesteringer skal dække hele landet og alle transportformer - er åbne for en konstruktiv drøftelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-07:
Ja, også hovedsporet.
Jacob Buksti (S), 2002-02-07:
Det er fuldstændig korrekt, som hr. Keld Albrechtsen siger, at der er mange sidespor og blindspor osv. i det her, og nogle kan gøre sig umage for at få det til at handle om alt muligt andet.
Jeg understregede klart, at det, det drejer sig om, er, at vi har den mærkelige, særegne situation, at aftalegrundlaget for udviklingen af jernbanetrafikken i Danmark, helt uanset hvad hr. Kaj Ikast siger og mener, helt frem til 2005 hviler på partier, som ikke er en del af det parlamentariske grundlag bag regeringen.
Derfor er problemet selvfølgelig, hvad perspektivet er, hvad udviklingsmulighederne i det her er.
Det, vi kan se, er, at hver gang vi spørger regeringen eller ministeren, så får vi at vide, at der kommer en investeringsplan, og når vi kalder ministeren i samråd, så kan vi ikke få at vide, hvad det er for en, og hvornår den kommer, fordi det er finansministeren, der skal lave den.
Det er i hvert fald ikke særlig perspektivfyldt. Så vil jeg godt sige til hr. Kaj Ikast, at det godt kan være, at hr. Kaj Ikast har været længere i trafikken end jeg, men det er måske selve hovedproblemet.
For det kunne jo godt være, at man har været så lang tid i trafikken, at man ikke kan tænke længere, end man gjorde for 10 år siden.
Mange af de forslag, som hr. Kaj Ikast markedsførte igen og igen, er det mest oldnordiske, der er, så det eneste, der mangler, er, at hr. Kaj Ikast går ind for, at vi skal køre med damptog i fremtiden. Det kan godt være, at vi har været med også i forrige århundrede og i 1800-tallet til at lave forlig osv., men det afgørende er altså, at Venstre og De Konservative og deres støtteparti ikke er en del af det, som bærer det nuværende aftalegrundlag. Og så blot det, at vi fuldt ud står bag de aftaler, vi indgår også som supplement til de aftaler, man var ved at bryde.
Men det er en særegen form for forhandlingstaktik, at man starter med at sætte pistolen for panden af os og siger,at hvis ikke vi går ind for at lave et rimelig interessant motorvejsstykke, så er det vores skyld, at der ligger 26 km, som er tosporet.
Det er jo ikke en rimelig form for forhandling, og derfor siger jeg bare, at det også er sådan, at hr. Kaj Ikast måske skulle hjem og læse den aftaletekst, for der står, at den kun kunne ændres til motorvej, hvis trafikudviklingen tilsagde det.
Det står der, og man har ikke sagt, at det gør den.
Vi har forhandlet en tilføjelse til det, og det står vi naturligvis ved, men den der snak om brede forlig og aftaler, der skal holdes, gør det altså ikke bedre, og der må vi sige, at det efterhånden med den nuværende regering er en forholdsvis tyndslidt sag.
Kaj Ikast (KF), 2002-02-07:
Det er jo netop det interessante her, vil jeg gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, de fem jernbanepartier, vi hørte om i formiddag, er dybt uenige.
Når hr. Keld Albrechtsen ikke ønsker udlicitering i andre lande, som både DSB og de andre jernbaneforligspartier gør, så er det, man står i den anden del af Folketingssalen
og undrer sig en lille smule over, hvordan det så skal komme til at gå, når man ikke engang kan holde sammen om det punkt.
Jeg vil nu nødig være hr. Jacob Buksti og komme med de udtalelser, for hvis man nu tænker længere tilbage end forliget, som blev lavet på socialdemokratisk opfordring - de
Socialdemokratiet ophørte lige pludselig med at gennemføre det, og den sidste strækning fra Tinglev til Sønderborg nægtede den socialdemokratiske regering oven i købet at gennemføre, indtil man med den tidligere socialdemokratiske ordfører fandt ud af, at der var et bredt forlig om det.
Vi har aldrig fået at vide, at det forlig var ophævet.
Hvis det er den måde, hr. Jacob Buksti mener man skal holde aftaler på, så kender jeg linjen.
Jacob Buksti (S), 2002-02-07:
Under en forespørgsel, hvis tema er jernbanernes fremtid i Danmark, har hr. Kaj Ikast indtil nu kun kunnet hæfte sig ved jernbanernes fortid.
Hvordan kan det være, at hr. Kaj Ikast ikke beskæftiger sig med det, der er temaet for det her, nemlig hvad man vil i fremtiden? Hr. Kaj Ikast ved jo godt, at så sent som i efteråret, lige før valget, blev der afholdt en høring i Trafikudvalget om det store elektrificeringsprojekt.
Hvis ellers hr. Kaj Ikast kan løsrive sig - jeg har hørt, at det er tid til forandring, men det er det åbenbart ikke for hr. Kaj Ikast - var konklusionen klart, at elektrificering godt kan være interessant i nogle sammenhænge, men set i forhold til andre store projekter, er det det i særklasse mindst samfundsøkonomisk rentable projekt, man overhovedet kan finde på inden for jernbanetrafikken, og det er i øvrigt en klods om benet på DSB.
Når man prioriterede, som man gjorde, var det, fordi man hellere ville have nogle tog, som folk kunne køre i, gode tog, så folk kunne komme ud og køre i tog, og det kan man jo så sent som i dagens avis se, at det gør folk faktisk i større udstrækning.
Det er en konsekvens af de fire jernbanepartiers prioritering, ikke af den borgerlige regerings prioritering.
Margrete Auken (SF), 2002-02-07:
Jeg må give hr. Kaj Ikast en uforbeholden undskyldning.
Jeg tror, at når jeg var sikker på, at han ikke havde været til stede, var det, fordi min respekt for hr. Kaj Ikast faktisk er betragtelig større, end det normalt fremgår fra denne talerstol, og jeg tænkte: Han kan umuligt have været der, sådan som han lyder.
Der er intet sket.
Vi havde sat en hel lang dag af, og der var ikke én eneste af de indkaldte eksperter, der argumenterede for, at vi skulle fortsætte elektrificeringen - ikke én eneste - og derfor tænkte jeg: Hr. Kaj Ikast kan ikke have været der.
Men jeg undskylder, for nu har han jo bekræftet, at han var der, men at han vitterlig ikke lod sig rokke af fakta og sådan nogle ting.
Det kan også være besværligt.
Jeg tror stadig, at af hensyn til de meget, meget store omkostninger, der er ved det, er det klogt af resten af Folketinget at lægge mærke til, hvad det faktisk koster, hvis man skal køre elektrificeringen videre.
Det er enormt dyrt, passagererne får ikke glæde af det, og det vil vare mange år, før det kunne blive nødvendigt af hensyn til nogle af vore godstransporter - rigtig mange år.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-07:
Jeg vil godt stille hr. Sven Buhrkall et helt principielt spørgsmål.
Når man nu går til valg på at sige, at man har et skattestop, og det så bagefter viser sig, at man vil til at finansiere det skattestop ved at konfiskere det overskud, der er i DSB, så vil jeg godt spørge hr. Sven Buhrkall, om han ikke kan se, at han dermed i virkeligheden indfører en skattestigning ad bagdøren?
For man må gøre sig klart, at hvis man tager pengene, således at de ikke længere kan bruges til forbedringer på f.eks. nærbanerne, jamen så rammer man passagererne.
Så er det passagererne, der kommer til at betale.
Nu siger hr. Sven Buhrkall, at han gerne vil have bedre skinner.
Jamen hvordan vil han finansiere bedre skinner, når han samtidig vil tage pengene til at finansiere regeringens skattestop?
Det hænger simpelt hen ikke sammen.
Det er bare en skjult form for skattestigning, som så kommer til at blive en regning til alle dem, der kører i tog.
Jacob Buksti (S), 2002-02-07:
Jeg synes ikke, at vi hørte meget i Venstres ordførers tale om, hvad for nogle konkrete initiativer man fra Venstres side forestiller sig i fremtiden.
Vi hørte noget om fjernbusser, som jo dybest set ikke har så meget med jernbaner at gøre.
Hvis det endelig er, så er det vel noget, der gør det en lille smule sværere for DSB at få sammenhæng i økonomien, hvis DSB i øvrigt skal overholde sine forpligtelser til at transportere folk også i de tyndere befolkede områder.
Vi hørte noget om, at man måske ville gøre DSB til et aktieselskab i stedet for en selvstændig offentlig virksomhed, men hvad skulle det egentlig hjælpe?
Er det, fordi man ikke bare skal bruge overskuddet, men også derefter tage en gevinst ved at sælge det?
Der er stort set ikke den Venstremand, som ikke har en togstrækning i sin valgkreds, som ikke har været fremme med alt det, der skulle ske.
Det gælder både fremtrædende ministre i regeringen osv., men ingenting hørte vi om den sjællandske regionaltrafik.
Ingenting hørte vi om forbedringer af nærbaneprojekterne på Djursland.
Men vi hørte også, at der skulle være gode faciliteter, stationer osv.
Hvordan kan det så være, at man nedlægger stationsmoderniseringspuljen, som er den, der skal sikre, at det faktisk sker?
Man siger en hel masse fine ting, men man gør noget andet.
Hvor er perspektivet?
Sven Buhrkall (V), 2002-02-07:
Til fru Margrete Auken vil jeg sige, at jeg ikke skal svare på vegne af ministeren, men jeg kan komme med min egen vurdering af sammenhængen mellem kapacitet og antallet af tog.
Det ene er jo, at man kan udvide i, kan man sige, kvantitative størrelser, og det andet er, at man kan gøre det måske mere i kvalitet.
Det er det, jeg kan sige i den sammenhæng.
Med hensyn til spørgsmålet om det, at ejeren trækker penge ud, kan jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg betragter det som en ganske naturlig ting, at ejeren placerer midler, og i det øjeblik det går godt, som man kan se er tilfældet her, jeg har noteret mig et overskud på 1,1 mia. kr., der føler jeg, at der er fin plads til at tage et sådant overskud på 500 mio. kr., det ser jeg ingen problemer i.
Med hensyn til konkrete tiltag synes jeg ikke, at Folketingets talerstol er et velegnet sted til at tage de operationelle ting ind, der føler jeg, at vi skal holde os til de brede linjer, og det er det, jeg har forsøgt at gøre i min ordførertale.
Margrete Auken (SF), 2002-02-07:
Som punkt 1 kan jeg erklære mig fuldstændig enig med Venstres ordfører i, at man skal tænke sig godt om, når man skal se, hvordan man kan forbedre regularitet og kvalitet på banestrækningen.
Og så kan jeg forstå, at det var bare en sætning, der var banal, medmindre ministeren havde en finte.
Dernæst lige et spørgsmål om DSB's overskud.
Når vi er lidt optaget af det, er det jo ikke bare, fordi vi synes, det er fortvivlende sørgeligt, at det, der skulle have været brugt til den skinneforbedring, som koster kassen, det tager
man bare.
Vi sad dér i 1999, og vi kunne ikke få V og K til at betale med på den gamle regning, så vi måtte bruge så mange penge på det, og så var det stadig ikke nok.
Derfor er det fortvivlende, at man bare tager pengene.
Det er så, hvad det er, for sådan gør den her regering, det kan jeg ikke andet end tage afstand fra.
Men her står vi med et forlig, og det vil sige, at de penge, der var tilovers, når det, der skulle gå til statskassen, var blevet betalt ifølge aftalen - og det var den 3-årige periode - tilhørte ikke Finansministeriet, men Trafikministeriet, og det er faktisk ikke helt det samme.
Det er derfor, vi siger, at forligspartierne, hvortil SF hørte, men altså også S og R, skulle have været med i forhandlingerne om, hvad man gjorde ved de penge.
har man bare taget, fordi man åbenbart mener, at forlig er noget, man kan tørre sig et vist sted med.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-07:
Jeg er meget ked af, at hr. Sven Buhrkall ikke vil gå ind i en konkret diskussion.
Man har taget pengene for at finansiere finansloven.
Så er der ikke penge til at reparere skinner for, så er der ikke penge til de planer, som kommunerne rundtomkring med rette har kunnet forvente skulle sættes i værk, f.eks. oprettelse af nye stationer osv., som man har gået og håbet på - også f.eks. i en nu Venstreledet kommune som Århus.
Hvad skal de gøre?
Det synes jeg faktisk er meget for dårligt, for én ting er, at man så siger, at nu skal jernbanen betale, og så må det gå, som det kan.
Det er jo et politisk valg.
Men jeg synes ikke, det er rimeligt, at man samtidig stikker folk blår i øjnene og påstår, at man vil gennemføre alle mulige forbedringer.
Jacob Buksti (S), 2002-02-07:
Jeg synes også, det er interessant, at Venstres ordfører siger, at når det går godt, så må ejeren kunne inddrage sin del af fortjenesten.
Spørgsmålet er jo, hvorfor det går godt.
Hr. Buhrkall sagde, at det var, fordi man havde skilt nogle funktioner fra - gods osv. Javel, men det går også godt, fordi der er indsat flere tog, bedre tog, flere afgange med det resultat, at selve antallet af passagerer er steget. Og det går jo også godt, fordi medarbejderne i DSB har gennemført en effektivisering og rationalisering.
Og hvad er præmien så?
Præmien er, at man tager alle pengene og stopper dem ned i et stort sort hul for at finansiere et skattestop, som primært gavner nogle virksomheder, som ikke har noget med DSB at gøre.
Så sagde ministeren også, at man vil lave mere udbud.
Men hvordan kan det være, at man, allerede inden man har høstet erfaringer af det, man har gang i, så allerede vil love sig fast på, at det kunne ske?
Hvad nu hvis erfaringerne fra det udbud, der er, viser sig at være negative,
vil man så også lave mere udbud?
Jeg kan hilse og sige, at det vil Socialdemokratiet ikke.
Det bliver svært at lave meget mere udbud, hvis det stadig skal hænge sammen.
Så vil jeg gerne høre Venstres ordfører, om Venstres ordfører er enig med hr. Kristian Jensen, når hr. Kristian Jensen siger, at som det ser ud nu, så må man finansiere resten af rute 18-motorvejen ved at tage pengene fra København, for der kan de jo bedre klare sig med den kollektive trafik.
Dækker det Venstres synspunkt?
Margrete Auken (SF), 2002-02-07:
Meget af det, som Venstres ordfører sagde, er vi jo selvfølgelig enige i.
Der vil jeg godt spørge Venstres ordfører - det kan da godt være, at han heller ikke ved det, men så er det o.k. - om han kan forklare, hvad den mærkelige sætning betød.
Det andet er spørgsmålet om forligstroværdighed.
Jeg vil lige igen minde om, at det der store jernbaneforlig om DSB's status, det var S og R med i, og SF tiltrådte det.
Der skal vi f.eks. også diskutere yderligere udliciteringer, det kommer vi ind på i næste forespørgsel.
Men forligskredsen må jo med, hvis den her regering skal være til at regne med, og man skal kunne lave aftaler med den.
Nu hører jeg både, at overskuddet ryger, det snupper
man, og man snakker yderligere udliciteringer uden at inddrage forligspartierne.
Er det stilen?
Eller skal vi regne med, at det bare er den hovenhed, der er kommet ind, at nu har vi magten, så kan andre gå hjem og vugge?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-07:
Hr. Kaj Ikast bekræfter, at det, han vil have over Femern Bælt, er en motorvejsbro, og så vil han godt lige have toget med.
Jeg må bare sige, at alt til rådighed stående materiale viser, at dette Femernprojekt er en gigantisk samfundsmæssig fejlinvestering.
Det var det udtryk, hr. Kaj Ikast brugte: en forpligtelse til at gennemføre det projekt med alle de følgeomkostninger, det vil medføre på både vejsiden og jernbanesiden.
Hvor er den forpligtelse?
Kan hr. Kaj Ikast ikke forklare mig, hvorfor vi skulle være forpligtet til at gennemføre Femernforbindelsen?
Den eneste forpligtelse er en, hr. Kaj Ikast har påtaget sig over for sig selv.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-07:
Jeg prøver også en sidste gang, om jeg kan fravriste ministeren et svar.
Jeg tror, det ville skabe større tryghed i f.eks. Aalborg og Århus, hvis ministeren kunne gå op og garantere, at nærbaneudbygningen fortsætter som planlagt i disse to store jyske byer.
Derfor bekymrer det mig, at ministeren ikke svarer på det spørgsmål.
Jeg tror, det er et spørgsmål, der vil være meget interesse for at få belyst og skabt sikkerhed for i Århus og Aalborg, så jeg vil meget opfordre ministeren til at komme op og give en garanti for, at vi kan fortsætte nærbaneudbygningen.