runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-26:
Jeg takker da for den beundring, der blev givet udtryk for, og den skal jeg nok forsøge at leve op til.
Kendsgerningen er altså, at der skete en såkaldt uhensigtsmæssig eller – for at sige det som det er – forkert tildeling af penge til folk, der havde indstillet produktionen.
Der skete ikke nogen nedskæringer hos folk, der stadig producerede, men fordi der skete en forkert udbetaling af penge til nogle, der reelt var gået på pension, ville man prøve at få fat i nogle af de penge igen, og så blev de lagt oven i dem, som de produktive landmænd får i forvejen, og oven i det fik de en belønning i form af nedsat ejendomsskat.
Det er o.k., men man skal bare ikke komme og sige, at det er af hensyn til, at nogle produktive landmænd ikke skal gå fallit.
Man skal sige, hvad det drejer sig om, nemlig at man har fundet en metode til at give nogle landmænd nogle flere penge, og man skal holde op med at påstå, at man går ind for afvikling af landbrugsstøtten.
Det er såmænd bare det, jeg beder om.
Man skal stå ved det, man laver, og sige, som det er, at man har fundet listige midler til at give landmændene nogle flere penge, end de ville få i forvejen, i perioden 2005-2007.
Det er meget enkelt, og det er en legitim politik, at man gerne vil tilgodese en bestemt befolkningsgruppe.
Det kan der ikke siges noget til, man kan godt have den politik, men så skal man bare ikke sige, at man går ind for nedsættelse af landbrugsstøtten.
Christian H. Hansen (DF), 2004-11-26:
Jeg må sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg har lidt beundring for den måde, hvorpå hr. Keld Albrechtsen kan have en spand med nogle ord i og vende den fuldstændig på hovedet og få noget helt andet ud af ordene.
Jeg må sige, at det har jeg altid beundret.
Det er også sket i denne sag, og min beundring vil fortsætte resten af dagen.
Der er ikke tale om, at man laver den ordning, for at de kvægpensionister stadig kan få støtte.
Vi taler altså ikke om kvægpensionisterne, så hr. Keld Albrechtsen vender tingene fuldstændig rundt, men det har man selvfølgelig også lov til i en debat.
Så vil jeg sige om de 168 mio. kr., at som jeg før har sagt, har de ikke noget som helst med reformen at gøre.
Men det har længe været et ønske fra Dansk Folkeparti, at der skete de lettelser, og det står også i vores partiprogram.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-26:
Jeg vil godt bede hr. Christian H. Hansen forklare den mærkværdige påstand, at man har gjort det af hensyn til, at nogle aktive landmænd ikke skulle gå fallit.
Det, der først var tale om, var en pensionistordning, altså at landmænd, der havde afviklet produktionen, skulle have støtte, og det blev der afsat nogle penge til – en ren skandale.
Så erkendte man, at det var sandelig en fejl, man havde lavet, og nu bliver disse penge så fordelt til nogle andre landmænd under påskud af, at man gør det, for at de, der er gået på pension, ikke skal gå fallit.
Jeg må indrømme, at det er altså vanskeligt at forstå.
Hvis man så endda havde sagt: Det er uhensigtsmæssigt, det var en fejl, så vi tager de penge tilbage.
Men hvad sker der, efter at man er kommet med den syge bortforklaring?
Jo, så får landbruget oven i købet en gave på 168 mio. kr. i form af nedsat ejendomsskat, og den gave stiger i årene frem til 2007 formentlig helt op til omkring 400 mio. kr. om året.
Christian H. Hansen (DF), 2004-11-26:
Jeg må sige, at da jeg var med til at forhandle ordningen sammen med regeringen og den daværende fødevareminister, var der overhovedet ikke noget fremme om begrebet kvægpensionister.
Det indgik overhovedet ikke i forhandlingerne, men nu lyder det, som om vi har siddet og lavet en aftale, som vi egentlig godt vidste, at begrebet kvægpensionister indgik i, og at vi har sagt: Lad os skynde os at få lavet en aftale, for det er altid rart først at få en så varm politisk kartoffel lidt senere.
Men det er jo ikke sandheden.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-11-26:
Det er helt urimeligt at påstå, at sagen her er kommet frem via pressen.
Vores ordfører på sagen i Europaudvalget, fru Pia Gjellerup,
belyste helt, fuldt og præcist under forhandlingerne, hvad det gik ud på: Alt var klarlagt, men vi sagde fra, og det gjorde, at regeringen valgte at indgå en aftale om ordningen med Dansk Folkeparti. Jeg tænkte såmænd på på et tidspunkt, om det var sådan, at Dansk Folkeparti, som er modstander af EU, havde indgået denne aftale, fordi man vidste, at så ville der blive passende røre om sagen, og så ville folk sige: Der kan I se, hvor galt det er med EU. Det tænkte jeg egentlig på et tidspunkt, men nu har jeg altså hørt hr. Christian H. Hansen indrømme, at det var en fejl.
Men at sige, at sagen først kom frem i pressen, er direkte forkert, for den blev klart belyst af vores ordfører i Europaudvalget.
Christian H. Hansen (DF), 2004-11-26:
Lad mig starte med at sige til hr. Jens Peter Vernersen, at hvis vi tager de 168 mio. kr. først, har Dansk Folkeparti altid været tilhænger af, at jordskatterne blev afskaffet, så det er vi faktisk godt tilfredse med.
Men det har egentlig ikke noget med det andet at gøre.
Så vil jeg sige, at med hensyn til hvornår man opdager en fejl, og hvordan man griber sagen an, synes jeg bestemt ikke, der er noget galt i, at det er pressen, der først bliver opmærksom på en fejl.
Det skete også i sådan noget som multivitaminjuicesagen, hvor Socialdemokratiet jo har været meget aktiv.
Den blev også først omtalt i pressen, og det politiske system reagerede ikke, før det skete, det er der sådan set ikke noget unormalt i, og det er der heller ikke i denne sag.
Det forholder sig også sådan, at hullet bliver ikke kun lukket med en tragt.
Det kan godt være, at der er et lille hul til at starte med, men det hul bliver altså lukket hen ad vejen.
Ja, jeg må sige, at jeg er stadig fuld af beundring over, at hr. Keld Albrechtsen kan blive ved med at vende tingene fuldstændig rundt.
Det er sådan, at i denne reform ligger der netop en afkobling af støtten.
Tallene er blevet nævnt flere gange her i salen, så det skulle ikke være nødvendigt at blive ved med at ridse dem op.
Der har været en urimelig situation, hvor nogle kvægpensionister – nu bruger vi det ord, fordi det er endt med, at det skal det hedde – har kunnet få nogen støtte, selv om de faktisk havde stoppet deres produktion.
Men nu er reglerne skruet sådan sammen i EU, at man ikke bare kan ramme dem på én gang.
Afviklingen skal fordeles over en årrække, for at det ikke skal gå ud over nogle aktive landmænd, og jeg tror egentlig ikke, der er nogen, som er interesserede i, at det skal gå ud over nogle aktive landmænd.
For mig at se
er en anden ting også vigtig, nemlig at der ikke kommer gang i kalvetransporterne.
Vi får simpelt hen transporterne ud af landet, det er også det, vi har forsøgt, og jeg tror i hvert fald, at hr. Keld Albrechtsen og jeg kan rejse os op og sige samtidig, at det er vi enige om.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-11-26:
Det var en interessant bemærkning, der kom fra hr. Christian H. Hansen: Vi må indrømme, at det var en fejl, og vi kom frem, lige så hurtigt det blev omtalt i pressen.
Hvis det er sådan, at vi først skal træffe politiske beslutninger her på Christiansborg, når sagen bliver omtalt i pressen, er det måske en anelse for sent.
Det havde måske været klogere, at man havde forholdt sig til den, da bilagene blev lagt frem i Europaudvalget, og taget stilling til den med det samme og fundet ud af, at det var noget rigtig slemt.
Så blev det også sagt af hr. Christian H. Hansen, at man har lukket hullet.
Der er ingen afvikling, og derfor er der heller ikke noget som helst hold i det, når man siger, at man gerne ser, at det går i den retning.
Landbruget får mere støtte, den stiger fra 7,2 mia. kr. til 8 mia. kr. – det er bevist – og som kompensation for stigningen får landbruget i øvrigt 168 mio. kr. ekstra på finansloven.
Det tror jeg enhver kan se går i den forkerte retning.
Jørn Jespersen (SF), 2004-11-26:
Tak for den tilkendegivelse.
Netop fordi det er et så komplekst stof, er der jo ekstra behov for den åbne debat, der nu er blevet givet tilsagn om.
Det kan ikke udelukkes, at hvis Folketinget havde haft en almindelig lovbehandling af et forslag, der gik på valg af model, havde spørgsmål og svar og offentlighedens inddragelse ført til, at man var blevet opmærksom på problemet allerede på daværende tidspunkt og havde taget højde for det.
Demokratiet er jo netop vigtigt, fordi en god belysning af sagerne gør, at man kan undgå de mest eklatante fejl og ikke som nu skal stå efterfølgende og bøvle med at forsøge at løse nogle af de værste fejl, så jeg siger tak for tilsagnet.
Så siger hr. Wedell-Neergaard, at problemet er løst, men indrømmer samtidig, at der er en del landmænd, som vil kunne få støtten frem til 2009, selv om de er gået på pension.
Støtten bliver beskåret fra 2009 til 2012, men er det ikke rigtigt, at en del af støtten stadig er tilbage efter 2012?
Det er kun en delvis begrænsning, der vil stadig være støtte til de såkaldte kvægpensionister efter 2012, så derfor kan man vel sige, at problemet ikke er løst fuldt ud, fordi den valgte model og EU's regler ikke tillader det.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-11-26:
Hr. Christian Wedell-Neergaard giver udtryk for, at Det Konservative Folkeparti har presset på fra starten.
Men det var jo sådan set ikke helt fra starten.
Det var altså først her, hvor det skulle omlægges, der måske var en vilje til at tage fat, da man kunne læse i avisen, hvor slemt det var.
Man lyttede jo netop ikke til de advarsler, der blev givet af Socialdemokraterne lige netop vedrørende det her spørgsmål.
Det, der jo er helt åbenbart, det vil jeg så godt erkende, er jo, at det er Venstres landbrugshøge, der har presset det her igennem og fået den her ordning frem.
Jeg er såmænd ikke et sekund i tvivl om, at sådan er sammenhængen.
Det kan man jo forstå på den tidligere fødevareminister og de folk, som nu beskæftiger sig med landbrug i Venstre.
Der er en fuldstændig klar sammenhæng.
Men det, jeg godt vil spørge ind til, er, om det så er rimeligt, at når man nu laver en sådan ændring, så gemmer man en efterløn til disse mennesker i 5 år frem i tiden.
Det er jo faktisk det, der er tale om.
Altså man favoriserer den her gruppe og siger: Her kan vi så give en passende pension eller en passende efterløn frem til 2009 og i øvrigt også fremover.
Det er jo sådan konsekvensen.
Synes man virkelig, det er en rigtig god i idé i Det Konservative Folkeparti?
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-11-26:
Jeg er egentlig glad for, at hr. Jørn Jespersen nu ligesom bakker op om den linje, regeringen har valgt, at vi skal have den her danske regionale hybridmodel.
Nu har hr. Jørn Jespersen altid kritiseret og kritiseret, fordi det ligger til hr. Jørn Jespersens natur bare at kritisere regeringens model.
Hvis vi tænker tilbage til dengang, vi havde denne sag i Europaudvalget, da var SF også imod regeringen, og at man faktisk stod fast på, hvorfor man ikke valgte Fischlermodellen.
Dengang anbefalede de næsten regeringen at vælge den fuldstændig vanvittige Fischlermodel.
Men det, jeg er glad for, er, at hr. Jørn Jespersen nu siger, at han sådan set er enig i, at man har valgt en dansk hybridmodel, men den skulle måske være lidt anderledes; der kommer lige den der lille tilføjelse: måske skulle den være lidt anderledes.
Inden for EU's regler – de vedtagne regler, for jeg går ud fra, at hr. Jørn Jespersen er demokrat – hvad er det så helt nøjagtig for nogle ting, vi skulle have ændret?
For det er jo ikke bare sådan, at vi frit kan tage det fra hylderne, vi gerne vil.
Jørn Jespersen (SF), 2004-11-26:
Hr. Jens Kirk har ikke fået noget som helst bekræftet, andet end at han er en fuldblods protektionist – og det ved vi godt han er, og at Venstres politik er hyklerisk.
Man taler om frihandel og liberalisme på den ene side, og man beskytter protektionisme på den anden side.
Forslaget om at afvikle sukkerordningen, som et flertal uden om regeringen har vedtaget mod Venstres stemmer, har aldrig været ultimativt, aldrig.
Det er noget, den tidligere fødevareminister har fundet på og gået rundt og påstået, og så har hun sat sig hen i et hjørne og surmulet, fordi hun blev stemt ned af et flertal i Folketinget, men det er en helt urimelig fremstilling af sagen.
Det har aldrig været ultimativt.
Men det er vores klare mål, at vi skal afvikle så hurtigt som muligt og gerne over 5 år, og det havde klædt et parti, der påstår at være liberalt, at have støttet det forslag i stedet for at blive stemt ned.
Men jeg troede i øvrigt, at regeringen havde tilsluttet sig det nu.
Der ønsker man stadig væk protektionisme.
Jens Kirk (V), 2004-11-26:
Jamen hr. Jørn Jespersen sagde det jo selv.
Han ønsker at være i opposition og vedblive at være i opposition.
Med det antal år hr. Jørn Jespersen har været her i Tinget, burde han jo vide, at hvis man vil noget fremadrettet – han kunne som udgangspunkt tage 5 år, og det har han jo også holdt fast på, men min øresnegl siger mig da også, at de 5 år ikke er så nagelfaste, som de hidtil har været – skal man være villig til at give sig lidt for at få nogle ting igennem.
Det er vel det, vi alle sammen ved, at hvis vi skal det her til livs og få lige og fair vilkår, skal der altså forhandles; så skal man ikke stå fast på nogen stejle synspunkter.
Der skal gives og tages.
Det var såmænd bare det, jeg ønskede at hr. Jørn Jespersen selv skulle sige, og det har jeg fået bekræftet.
Jørn Jespersen (SF), 2004-11-26:
Det er jo utroligt, at man skal høre en ordfører fra Venstre – nu er han så ikke ordfører i dag, men er det i mange andre landbrugsstøttespørgsmål – sige, at et synspunkt, der hedder, at en sukkerordning, hvor producenter opnår en helt urimelig høj støtte til deres produktion, laver toldmure uden om vores marked, holder andre landes varer ude, at et sådant planøkonomisk system, som skal afskaffes over 5 år, er et synspunkt helt ude på kanten.
Det er da mageløst.
Et synspunkt om at afskaffe en på alle måder urimelig og skadelig støtteordning over 5 år og med kompensation indbygget kalder Venstres hr. Jens Kirk for et synspunkt helt ude på kanten.
Det synes jeg er utroligt.
Det er utroligt, fordi det jo afslører, at der intet liberalt overhovedet er i Venstre.
Det er den ene ting.
Den anden ting er: Har det været en succes?
Ja, det har da været en bragende succes, at Danmark som det eneste land holder fast i den totalt rigtige model og siger: Lad os nu komme af med den vanvittige og skadelige sukkerordning og gøre det på en måde, som bliver til gavn for alt og alle.
Det er da en vældig succes.
Har det ført til et forhandlingsresultat?
Det er ikke kommet, nej, fordi en lang række lande er protektionister, de er det åbent som Frankrig, eller de er det skjult som hr. Jens Kirk.
Jens Kirk (V), 2004-11-26:
Vi ved jo, at hr. Jørn Jespersen er sukkerentusiast, når det drejer sig om afkobling og om at tage støtten væk, og de 5 magiske år vender hr. Jørn Jespersen jo tilbage til og tilbage til hele tiden.
Har det været nogen succes at komme med disse ting nede i EU i Bruxelles, når vores kommissær eller vores minister rejste derned og fremførte, at de ting ønskede vi i Danmark?
Har man sådan set
hørt, at det har været nogen succes?
Har vores minister været i midten, i centrum, når der skulle forhandles om disse ting, eller er ministeren nærmest blevet sat hen i et hjørne, og så har man ikke hørt på tingene?
Jeg synes jo, at hr. Jørn Jespersen efterhånden med de år, han har været herinde, må have lært, at det at have et synspunkt helt ude på kanten ikke fører til, kan vi sige forhandlingsresultater, men kun fører til, at man bliver i opposition, som man har været hele tiden.
Er det ikke det, der også sker her, hvis hr. Jørn Jespersens tanker vinder frem?
Jørn Jespersen (SF), 2004-11-26:
Jo, afkoblingen anser vi bestemt for at være et fremskridt og en fordel ved den valgte model i EU-reformen – helt bestemt.
Man kan sige, at den jo et eller andet sted i sig selv virker grotesk, fordi den indebærer, at nogle landmænd begynder at få en støtte for ikke at lave noget.
Det er svært at forklare, men ikke desto mindre er det et fremskridt, fordi det afkobler sammenhængen mellem støtten og produktionen og derfor er mindre markedsforvridende.
Men samtidig med, at jeg anerkender, at afkoblingen i sig selv er et fremskridt, så synes jeg, det ville have været vigtigt at sige, at vi også skal have en aftrapning ind i afkoblingsperioden, for det kan jo ikke fortsætte som en afkoblet støtte i al tid og evighed.
Det burde have været med.
Når hr. Wedell-Neergaard spørger, hvad jeg ville have gjort, hvis jeg nu var blevet inddraget, fordi man havde valgt en demokratisk debat, så ville jeg nok have været tilbøjelig til at sige, at vi skulle have en mere ren regional model uden disse tillægspræmier i forhold til kvæg osv., fordi det ikke ville have givet de urimeligheder, som vi ser nu.
Men det ville jo have været muligt at diskutere det åbent, hvis det var blevet lagt frem til en åben debat.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2004-11-26:
Først vil jeg medgive hr. Jørn Jespersen, at dette stof er meget komplekst, og på baggrund af den kompleksitet er det klart, at det at drøfte det i en bredere kreds giver mulighed for at få de detaljer, vi beskæftiger os med her, frem.
Inden for rammerne af reformen er det ikke muligt at bortskaffe denne tredjedel, så det er altså på grund af selve valget af reformmodellen, denne konsekvens opstår.
Ja, men den model, der er valgt, skaber jo nogle muligheder.
Anser hr. Jørn Jespersen ikke det for at være en meget stor fordel ved den valgte model?
Hr. Jørn Jespersen og jeg var jo for et øjeblik siden enige om, at det er en meget indviklet reform.
Jeg skal bare oplyse, at de sparede kvægpræmier deles ud på hektarerne som øget hektartilskud og ikke til mælkeproducenterne, bare som en lille faktuel rettelse.
Men hr. Jørn Jespersen gør sig nu til talsmand for, at man skal afskaffe landbrugsstøtten over 5 år og derved sætte sig uden for selskabet i EU, sætte sig uden for indflydelse, for det er der ingen andre lande, der er enige med os i.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge, hvilken model hr. Jørn Jespersen så ville have valgt, hvis ikke man skulle vælge denne model.
Denne model er jo valgt ud fra ønsket om at tilgodese alle lige meget og skabe den bedst mulige løsning efter danske forhold, og det er jo grundmodellen, der er årsag til det her.
Men hvilken model skulle vi så have valgt?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2004-11-26:
Det er sådan, at Det Konservative Folkeparti vil medvirke til at afskaffe landbrugsstøtten i det omfang, der kan opnås enighed i EU omkring det forhold.
Så vil jeg sige, at det er konservativ politik at afskaffe ejendomsskatterne, og derfor finder vi det naturligt, at man i forbindelse med denne her aftale også har givet den kompensation, der ligger i de 168 mio. kr., idet det fører i den retning, som vi gerne vil, nemlig at ejendomsskatterne bliver afskaffet.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-11-26:
Jeg vil da godt sige, for at det ikke kan misforstås, at det konservative pres nu først og fremmest opstod, da sagen havde været vældig omtalt i dagspressen og enhver kunne se, hvor tudetosset det var.
Det var ikke, da oplysningerne blev lagt frem i udvalget.
Jeg vil godt spørge, nu vi har debatten her: Ønsker Det Konservative Folkeparti at afvikle landbrugsstøtten, eller er man med til sammen med Venstre at sige, at hvis man afvikler EUstøtten, så skal der gives en tilsvarende kompensation som den, vi har set?
Ja, der er endda tale om en overkompensation med de 168 mio. kr., som jo er givet som – og det står jo fuldstændig klart beskrevet – kompensation i forhold til EU's landbrugsstøtte.
Hvordan ser Det Konservative Folkeparti på at neddrosle den støtte?
Indtil nu er det i hvert fald gået den forkerte vej.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2004-11-26:
Jeg er glad for, at hr. Jens Peter Vernersen kvitterer for, at Det Konservative Folkeparti har presset på for at få en løsning af det her problem, for de uhensigtsmæssigheder her bør bringes ud af verden.
Det er jo sådan, at en kvægpensionist jo ikke er en, som sidder på plejehjemmet og ikke beskæftiger sig med landbrug.
Det kræver jo, at vedkommende har nogle hektar.
Det vil sige, at man går ud af landbruget og derefter genetablerer sig med et mindre antal hektar, og derved kan man stable hektarstøtten på nogle på få hektar.
Så man kan sige, at der altså er tale om, at man skal gøre en aktiv handling for at kunne få disse midler.
Jeg synes selv, at det tidsforløb, der er valgt i modellen, er afbalanceret, fordi det giver mulighed for at omstille, således at der ikke er nogen, der bliver ramt urimeligt hårdt på deres økonomi.
Men jeg vil på den anden side sige, at det ikke kan være rigtigt, at vi har den slags uhensigtsmæssigheder, og derfor er det meget vigtigt, at der sker en ændring således som foreslået.
Jørn Jespersen (SF), 2004-11-26:
For det første kan vi skændes længe om, hvor pengene går hen.
Hvorfor ikke bruge dem til nogle almennyttige formål, f.eks. til natur- og miljøformål?
Det har jeg ikke hørt nogen begrundelse for endnu.
For det andet påstår hr. Neergaard, at SF skulle ønske at bryde nogle EU-regler.
Vi er tilhængere af EU-samarbejdet, og også når det er vanvittigt eller grotesk, skal vi rette os efter det.
Men det forhindrer jo ikke, at man arbejder for at lave vanvittige og groteske regler om, og det er jo det, vi lægger op til, nemlig at man forsøger at ændre reglerne, sådan at de ikke bliver så vanvittige, som de er i det her tilfælde.
Men det vil regeringen åbenbart desværre ikke være med til.
Punkt 1: Regeringen skulle nok have søgt et bredere forhandlingsgrundlag end bare Dansk Folkeparti, da man gik ind i forhandlingerne om reformen.
Vi ville i hvert fald have valgt en model, hvor artikel 69, nemlig puljen til naturformål, var blevet anvendt.
Over et år efter, at Venstre har medvirket til, at denne debat ikke kom her i Folketingssalen, ikke blev lagt åbent frem, ikke blev behandlet parlamentarisk, så offentligheden kunne stille spørgsmål, komme i deputation, blande sig i debatten, men hvor man valgte at køre det igennem meget snævert med opbakning fra Dansk Folkeparti, dermed fra 90 mandater, og i virkeligheden med en aftale med Landbrugsraadet, står Venstres ordfører nu og angler efter at få at vide, hvad nogle partier ville have ment i en debat, hvis den var blevet lagt åbent frem.
Det synes jeg virkelig er interessant.
Hr. Wedell-Neergaard spurgte mig så om, hvilken model jeg ville have anbefalet, hvis den debat havde fundet sted.
Og da hr. Wedell-Neergaard har en noget anderledes åben måde at diskutere på og jeg derfor synes, han er en mere interessant samtalepartner end de fleste ordførere fra Venstre, så sagde jeg: Jeg tror, jeg i den hypotetiske situation ville have hældet i retning af en rent regional model uden de hybridelementer, der ligger i den valgte model, fordi vi dermed ikke ville have fået de her urimeligheder med kalvepræmierne.
Men det er en hypotetisk diskussion.
Christian H. Hansen (DF), 2004-11-26:
Jeg må sige til hr. Ole Vagn Christensen, at i starten af sin tale var ministeren også inde på, at hullet er blevet stoppet, men at der er nogle regler, der gør, at man ikke kun kan stoppe det for kvægpensionister.
Man er nødt til også at stoppe det for dem, der er aktive i erhvervet.
Hvis man havde stoppet det én gang for alle, var det også gået ud over de aktive landmænd.
Så ville det komme til at gå ud over det samlede aktive landbrugserhverv, men det har vi altså ikke ønsket skulle ske, og i øvrigt – og det tror jeg er noget hr. Ole Vagn Christensen er meget optaget af – ville følgeerhvervene, slagterier osv., også blive ramt, hvis det var sådan, at aktive landbrug i Danmark måtte lukke.
Så kan jeg sige det på den måde, at jeg ikke forstår, at man ikke for lang tid siden har fået afskaffet støtten.
Man har jo haft mulighed for det.
Kl. 9.50
Så vil jeg sige, at i den model, som er lavet her, er der netop taget højde for det, som jeg tror at heller ikke hr. Ole Vagn Christensen kan være interesseret i, nemlig at nogle landmænd kan blive nødt til at gå fra hus og hjem og opgive deres produktion.
Man har ikke ønsket, at det skulle ske, og derfor har man været nødt til at gennemføre reformen over en årrække.
Men det, som også må være vigtigt for hr. Ole Vagn Christensen, er, at det hul, der fandtes, nu er blevet lukket.