runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Stavad (S), 2003-12-19:
Deri, hvor vores uenighed først og fremmest består, er, at hr. Martin Lidegaard signalerer, at der er betydelige muligheder, hvor det er vores opfattelse, at mulighederne er skrumpet voldsomt ind.
Det er rigtigt, at hvis det er sådan, at man er indstillet på at forhøje skatten så meget, at man først betaler kompensation og derefter får af statskassen, er der muligheder.
Men hvis hr. Martin Lidegaard ser på de besvarelser, vi har fået, passerer vi 100 pct. i kulbrinteskat for bare at betale kompensation, inden staten har fået én krone, og når vi kommer længere frem, f.eks. til 2020, skal vi op på 192 pct., inden staten får den første krone.
Det vil sige, at vi skal over de 200 pct., hvis staten overhovedet skal have noget.
Her er det vores opfattelse, at det ikke er særlig realistisk at få Folketinget til at vedtage en lovgivning med en beskatning, der ligger langt over 100 pct. for dem, der tager kulbrinterne op.
Hvis man i øvrigt har den intention, er det, man spørger efter, hvorfor vi så skal lave en aftale af den karakter med de bindinger.
Det er dér, uenigheden er mellem Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-19:
Jeg fik ikke svar på det spørgsmål, jeg stillede vedrørende oplysningerne fra DONG, som jeg altså mener at ministeren har manipuleret med, og jeg synes, at ministeren skal tage kontakt med DONG og give DONG en undskyldning.
Så vil jeg da bare sige, at det jo ikke er den eneste måde, ministeren har manipuleret med det her på.
Det faktuelle er, at A.P. Møller forventes at bogføre en værdi på 30 mia. kr. Hvis man regner ud fra denne realistiske værdi, så vil den fremtidige gennemsnitlige årlige forrentning fra 2004 til 2042 blive på 26,1 pct.
Det vil jeg bede ministeren komme herop og bekræfte, for det er faktisk rigtigt, hvorimod den i de foregående år fra 1962 til 2003 kun var 10,4 pct. Der sker altså en voldsom forøgelse af det gennemsnitlige afkast til A.P. Møller som følge af den her aftale.
Det forsøgte ministeren også at manipulere ved at ændre beregningsmetoden, som man lagde til grund.
Ved at påstå, at A.P. Møllers indre værdier var 60 mia. kr., forsøgte han at borttrylle denne forhøjelse af afkastet, som er det reelle i forløbet.
Det vil jeg også godt bede ministeren bekræfte.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-12-19:
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at det jo har været vigtigt for regeringen, at vi sikrer et solidt og et robust beskatningsgrundlag. Vi må konstatere, at det har vi ikke haft indtil nu.
Og når man taler om rentabiliteten, så kan man på de notater og det notat, der ligger om samfundsøkonomien, jo se, at den rentabilitet, der ligger i denne aftale, der rækker fremad, er mindre end den, der var tidligere, og også, hvis man blot havde forlænget aftalen.
Så må jeg også lige sige til det med risiciene: Det er jo forudsat i det scenarie, der ligger om Nordsøen nu, at der skal gøres et fund, et stort eller mellemstort fund, plus at man skal blive bedre til at trække olien ud af felterne.
Det er faktisk en del af det mellemscenarie, der ligger.
Vi har været igennem det her utallige gange.
Det, der måske ikke helt er fremgået, er, at et olieselskab jo kan det, man i fagsproget kalder at creame felterne, altså skynde sig at trække så meget ud som overhovedet muligt.
Men der var jo et bredt flertal i Folketinget, der mente, at det var en god idé at genforhandle aftalen.
Det har vi så gjort, og vi har fået et godt resultat.
Derfor må jeg blot sige til hr. Keld Albrechtsen, at sammenligningerne omkring rentabiliteten kan man sætte mange spørgsmålstegn ved.
Det er jo fuldstændig afgørende, hvilken værdi vi går ud fra for at beregne det her.
Det har også været under angreb fra hr. Keld Albrechtsen.
Det, vi blot må konstatere, er, at vi - som det er i dag - har halvdelen af olien oppe inden 2012, og om 16 år har vi 80 pct. oppe.
Det er derfor, regeringen har været optaget af allerede nu, at vi får en del af pengene ind.
Så det der med blot at vente og udbyde har vi jo været dybt imod fra regeringens side.
Martin Lidegaard (RV), 2003-12-19:
Det var såmænd bare den lille krølle, der handlede om, hvordan vi bedst får belyst konsekvenserne for dansk økonomi og energipolitik, når olieproduktionen på et tidspunkt stopper.
Jeg er jo klar over, at økonomi- og erhvervsministeren har haft nok at se til i de sidste par uger og måske ikke har nået at tænke det igennem.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-19:
Nu synes jeg godt nok, at det er ved at være for stærkt, vil jeg sige til ministeren.
Men det kan jo skyldes, at ministeren er træt efter et stort stykke arbejde.
Men vi spurgte faktisk ministeren, hvad den forrentning var, som DONG forudsætter ved ny olieproduktion.
Og så skriver ministeren tilbage, at når DONG går ind i en forøgelse af sin andel i oliefelterne, så kræver de et afkast på 10 pct. realt efter skat.
Er det ikke korrekt, at det, der var spurgt om, var: Hvad var afkastkravet ved afgivelse af bud på nye koncessioner?
Det er klart, at der beregner man sig da selvfølgelig en højere risikopræmie.
Det har bare ikke noget med den her situation at gøre, for det er ikke nye oliefelter, vi snakker om, det er eksisterende oliefelter uden den risiko.
Og er det ikke korrekt, at der beregner olieselskaber sig normalt 3 pct.?
3 pct. og ikke 10 pct.?
Jeg synes, at ministeren skal benytte lejligheden til at komme herop og dementere, jeg vil nærmest sige undskylde, for det er ren manipulation, og det er misbrug af DONG i en situation, hvor DONG's folk jo ikke har nogen mulighed for her over for Folketinget at korrigere de fejlagtige oplysninger, ministeren kom med.
Jeg synes ikke, det er en værdig afslutning på den her debat, uanset hvilke uenigheder man ellers kan have.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-12-19:
Det er en historisk beslutning, vi står over for, når vi om, ja, jeg vil ikke sige om lidt, for jeg ved ikke, hvor lang tid det varer, skal stemme om Nordsøaftalen og de tilhørende lovforslag.
Det er også en sag, som har stor betydning for de næste mange års aktiviteter i Nordsøen og for statens indtægter fra aktiviteterne de næste mange år.
Der har været mange store tal og mange ord fremme i debatten.
For mig og regeringen har det været vigtigt at sikre staten større indtægter fra Nordsøolien.
Det har også været en vigtig drivkraft bag ved aftalen, at vi har kunnet skabe en samlet set større samfundsøkonomisk gevinst til deling mellem staten og selskaberne.
Ud over at skabe en større samfundsøkonomisk gevinst sikrer aftalen også, at en større del af overskuddet i fremtiden vil tilfalde staten.
Aftalen udstikker rammerne for fremtiden i Nordsøen.
Der er nu basis for at fortsætte investeringer og for at udvikle og anvende ny teknologi, så vi kan få fat i mere af den olie, som ligger i felterne.
Olie kommer ikke af sig selv.
Man kan ikke bare stikke sugerøret ned.
Der skal ske nye investeringer, så det kan lykkes at få indvundet mere af olien.
Jeg er særdeles godt tilfreds med, at vi har kunnet indgå en god aftale, og jeg glæder mig over, at et bredt flertal bestående af Dansk Folkeparti, Det Radikale Venstre og Kristendemokraterne står bag aftalen.
Jeg er ikke så overrasket over, at hverken SF eller Enhedslisten har ønsket at støtte aftalen.
Jeg kan godt være noget forundret over, at Socialdemokratiet ikke ønsker at støtte aftalen.
Ikke nok med det, men jeg synes faktisk også, at Socialdemokraterne har gjort deres til at forsure debatten, fokusere på elementer, der ikke har meget at gøre med det faktum, at vi med aftalen har opnået, at de tilbageværende ressourcer i Nordsøen udnyttes mere effektivt og giver en større samfundsøkonomisk gevinst.
Det er en gevinst, som fremover vil bidrage til at skabe flere arbejdspladser i Danmark.
Det svarer til et merprovenu på 31 mia. kr. sammenlignet med gældende regler.
Der er skabt en robust løsning med et langt mere stabilt beskatningsgrundlag og en mere effektiv marginalbeskatning på
ca. 73 pct.
Og sidst, men ikke mindst, vil jeg sige, at den fremtidige forrentning af aktiviteterne i Nordsøen jo ikke adskiller sig fra, hvad der må forventes i branchen.
En kommentar til slut til hr. Keld Albrechtsen: Vi hørte, at DONG var sådan et rigtig godt selskab.
Jeg kan sige til hr. Keld Albrechtsen, at det er jeg fuldstændig enig i, og de beregner sig faktisk den samme forrentning for at gå om bord i Nordsøen.
Bodil Kornbek (KD), 2003-12-19:
Nu håber jeg ikke, der sidder nogle her, der har en forventning om, at Kristendemokraterne kommer med nogle helt nye argumenter for at sige ja til denne aftale, end der allerede er blevet fremført i dag, for det gør vi ikke.
Jeg har såmænd heller ikke noget nyt at tilføje i forhold til, hvad vi har sagt tidligere.
Vi har før været inde på, at hvis den koncession skulle have løbet videre frem til 2012,
så ville der dér have været et incitament for A.P. Møller til at skrue op for olieudvindingen, og dette ville så føre til en dårligere udnyttelse af olieforekomsterne og vil ikke ligefrem være til gavn for staten.
Vi mener, at den nye aftale sikrer staten højere indtægter fra Nordsøen, hvilket vi har ønsket og også efterlyst tidligere.
Endvidere mener vi altså også, at aftalen sikrer stabile vilkår for olieudvindingen, og det betyder så også gode muligheder for fortsatte investeringer i Nordsøen.
Det er også vigtigt for mig at sige, at Kristendemokraterne baserer sit ja til aftalen på de forudsætninger, som er fremlagt af den danske regering i forbindelse med behandlingen af de her tre forslag: B 7, L 48 og L 62.
Hvis disse forudsætninger ændres afgørende, vil vi benytte de muligheder, som aftalen indeholder, til at genforhandle aftalen.
Kristendemokraterne støtter fortsat den indgåede aftale
med A.P. Møller
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-19:
Jeg vil godt medgive hr. Svend Auken, at man naturligvis godt kan nære bekymring for, om det kan lykkes ministeren at nå frem til en besvarelse.
Men det var faktisk også først og fremmest et råd til ministeren og en opfordring til ordførerne fra regeringspartierne og fra Dansk Folkeparti om, at de jo faktisk har muligheden, hvis de vil, til at få de ting belyst
Men hvis hr. Aukens antagelse af, at det kommer der alligevel ikke noget ud af, er rigtig, fordi de altså ikke vil foretage sig mere, så er det jo det.
Men jeg synes, det ville være klogt af det borgerlige flertal lige at tage sig den tid.
Vi har kun hr. Martin Lidegaards lille håndtag at klamre os til.
Det har vi været inde på, det skal jeg ikke genoptage.
fuldstændig utraditionelt, men det er jo sket før.
Det er tredje gang, man laver en aftale.
Det er tredje gang, man har været nødt til at lave om.
Fjerde gang kommer også.
Der må så hr. Martin Lidegaard og jeg i fællesskab, forhåbentlig da, bruge al den fantasi, vi kan sætte i sving, og alle de jurister, vi kan sætte i arbejde, samt politisk pres og alt, hvad der kan tænkes.
Men det bliver så frygtelig svært, fordi man har lavet aftalen fra regeringens side naturligvis med det sigte at gøre det så frygtelig svært som overhovedet muligt.
Det er næsten, hvad jeg kan svare, for det er ikke på nuværende tidspunkt muligt at udtænke i detaljer, hvad vi skal gøre til den tid.
Det, jeg bare har sagt, er, at vi kommer til at gøre det.
Vi vil gøre det, og vi vil gøre det
så hurtigt som muligt.
Martin Lidegaard (RV), 2003-12-19:
Jeg forstår, at ministeren er så optaget af diskussionen om DONG, der pludselig kom ind i billedet, så jeg tror, at han blev grebet af iver og derfor glemte det andet spørgsmål, der blev stillet i forhold til kommissionen.
Kim Andersen (V), 2003-12-19:
Vi har ikke haft noget ønske om, at der skulle gribes ind i de eksisterende vilkår med et lovindgreb.
A.P. Møller - Maersk har indgået i nogle forhandlinger med mulighed for en forlængelse ud over 2012, sådan som det også lå i Folketingets oplæg fra 20. februar, og i den sammenhæng har man ad frivillighedens vej kunnet indgå en aftale, både med hensyn til en forlængelse og en justering af skattebetalingen.
Det synes vi er flot, det er vi glade for, og vi er tilfredse med den aftale, der foreligger.
Vi har ikke ligget på maven for nogen, men vi vil ikke gribe ind med lovgivning i eksisterende aftaler, som hviler på bestemte forudsætninger.
Så vil jeg gerne sige til hr. Ole Stavad, at for mig stod det rimelig klart efter den folketingshøring, vi gennemførte for et par uger siden, og hr. Jens Peter Christensen fra Aarhus Universitet slog fast, at Folketinget har sin fulde og uindskrænkede beskatningsret, og at kompensationsaftalen er i overensstemmelse med grundloven og Folketingets deri beskrevne beskatningsret.
Til hr. Keld Albrechtsen
: Jeg står med et opsamlingsnotat, tror jeg det hedder, fra Skatteministeriet, der siger, at i hele perioden fra nu af og frem til 2042 bliver der et provenu på 133,4 mia. kr. til samfundet, og efter de nugældende regler ville der have været et provenu på 102,4 mia. kr. Det er nogle helt andre tal end dem, hr. Keld Albrechtsen opererer med, og jeg har stor tillid til de tal, jeg har fra ministeriets notat.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-19:
Hr. Martin Lidegaard er jo meget imponeret over det såkaldte håndtag, som han mener ligger i kompensationsbestemmelserne.
Er hr. Martin Lidegaard ikke er enig i, at det sådan set er meget realistisk, at olieprisen kan komme derop, netop når man som Det Radikale Venstre også er optaget af den situation, hvor olien snart er opbrugt, hvilket er meget realistisk? Er det så ikke også korrekt - det er i hvert fald de beregninger, vi kan se ud af papirerne - at så vil DUC i perioden fra 2008 og frem til 2042 få omkring 40 mia. kr. i ekstra overnormal profit, ud over de maksimalt 10 mia. kr., som hr. Martin Lidegaard tror han kan få ind?
Synes hr. Martin Lidegaard så, at det er tilfredsstillende, at der oven i alle de andre milliarder bliver en ekstra overnormal profit på 40 milliarder ubeskattede kroner til DUC?
Jeg kan da ikke tro, at Det Radikale Venstre mener, at det kan være rimeligt.
Skal vi bare se på, at disse samfundsværdier, disse 40 mia. kr., også bare ryger ned i DUC's og A.P. Møllers kasse?
Kim Andersen (V), 2003-12-19:
Jeg vil gerne sige, at det ikke har været muligt at lave den her aftale ad frivillighedens vej uden en kompensationsbestemmelse.
Vi har fået bekræftet fra sagkyndige eksperter, at den er i orden i forhold til grundloven, at Folketinget har sin beskatningsret og -mulighed.
Jeg har to gange citeret fra aftalen, hvordan kompensationsbestemmelsen skal tænkes og udmøntes.
Vi har ikke indgået den her aftale, og vi stemmer ikke for den, med henblik på at kompensationsbestemmelsen skal tages i anvendelse; det vil jeg gerne sige.
Vi hæfter os ved, at der her er tale om en aftale, som er afbalanceret og god og fornuftig, og som efter vores opfattelse vil udvide aktiviteterne i Nordsøen, skabe en større kage til deling mellem koncessionshaverne og den danske stat.
Fra at få omkring 40 pct. i government take får vi nu 61 pct. i aftaleperioden.
Hr. Lykketoft har tidligere udtalt, at Socialdemokraternes mål var at få omkring 50 pct.
Det essentielle i aftalen er, at den skaber øget vækst i sektoren, flere penge til samfundet, som kan bruges til gældsafvikling og dermed komme kommende generationer til gode, og så kan den sikre 3.000 arbejdspladser i Nordsøen.
Det er værd at snakke om.
Jacob Buksti (S), 2003-12-19:
Jeg skal helt i modsætning til mit almindelige temperament lade være med at nævne, hvad jeg måtte mene om hr. Kim Andersens form og facon i denne her diskussion, blot konstatere, at Venstres ordfører i hvert fald ikke rutter med svarene, og derfor vil jeg gerne give Venstres ordfører endnu en chance for at komme herop og forklare, hvad Venstres ordfører mener er det spidsfindige i de spørgsmål, hr. Ole Stavad stillede.
Så vil jeg også godt bede Venstres ordfører bekræfte, at det er sådan, at hvis staten, det offentlige, skal have nogle skatteindtægter ud af det her, så skal man altså op over 40 mia. kr. i løbende priser, idet det er det, ministeren selv har regnet ud er kompensationen.
Er det ikke korrekt, at vi altså skal op og have over 40 mia. kr., før der er noget til staten?
Kim Andersen (V), 2003-12-19:
Til hr. Homannn vil jeg gerne sige, at vi jo stadig væk har mulighed for at bruge skatteinstrumentet, også over for A.P. Møller - Mærsk og DUC, når der er tale om generelle regler.
Der, hvor kompensationen får sin virkning, er jo, hvis der er tale om specifikke skatter og afgifter, der rammer den virksomhed og den aktivitet.
Så det er ikke korrekt, at vi ikke fortsat har skattemuligheden, også i forhold til den virksomhed og den aktivitet, men det skal bare være generelt i forhold til erhvervslivet.
Jeg vil gerne sige til fru Rosenkrantz-Theil, at jeg har besvaret spørgsmålet én gang tidligere.
Der er jo ikke nogen, der har betalt kulbrinteskat, og vi har reelt ikke fået en indtægt via kulbrinteskatten, sådan som den har været indrettet indtil nu med 250 pct.-fradraget.
70 pct. eller 90 pct., eller hvilket tal fru Rosenkrantz-Theil kan nævne, af 0 er 0.
Det er bedre at få 52 pct. af et reelt tal.
Jeg vil vende tilbage til hr. Homann: Jeg bliver nødt til at henvise til den radikale ordfører.
Jeg vil ikke begive mig ud i udlægninger af, hvad den radikale ordfører måtte have udtalt.
Jeg noterer mig, at Det Radikale Venstres leder, fru Marianne Jelved, og energiordfører, hr. Martin Lidegaard, i forgårs i Politiken havde et meget sagligt indlæg, hvor man roste aftalen og vedstod sig et langsigtet ansvar, også på det her område; det er jeg glad for.
Så vil jeg gerne sige til hr. Erik Mortensen, at jeg ikke skosede Socialdemokraterne for, at man havde lyttet til BUPL i LO og ikke til Metal, som er afhængig af arbejdspladserne, bestemt ikke.
Nej, hr. Erik Mortensen, jeg konstaterede det bare, jeg konstaterede det i al venlighed, i det tilfælde, at medlemmer af den socialdemokratiske folketingsgruppe skulle have glemt det forhold; det kunne jo være.
Og vi har jo ikke stemt endnu, så det kunne jo være, at nogle kom på andre og klogere tanker.
Det var såmænd alt, hvad der kunne lægges i det.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-12-19:
Jeg synes sådan set, det er et holde den danske befolkningen en lillebitte smule for nar, at vi ikke kan få Venstres ordfører til at bekræfte et spørgsmål, ministeren har svaret på.
Nu er der gentagne gange blevet spurgt heroppefra, om Venstres ordfører vil bekræfte, at ministeren i et svar på spørgsmål 39 siger, at A.P. Møller skal afstå 4 mia. kr., sammenlignet med hvad han skulle under de nugældende regler.
Jeg synes sådan set, at man fra Venstres side og fra regeringens side skylder meget grundigt at forklare befolkningen, hvad det er, der foregår her, eftersom det er befolkningens ressourcer, man sælger ud af, og derfor vil jeg give hr. Kim Andersen endnu en anledning til at svare på spørgsmålet om, hvor mange penge det er, A.P. Møller afstår i forhold til de nugældende regler.
Morten Homann (SF), 2003-12-19:
Hr. Kim Andersen undgik meget behændigt at svare på mit andet
spørgsmål om den radikale ordførers forslag om at hæve skatten med nogle hundrede procent for at sikre, at staten kan få en gevinst ud af det uanset kompensationsklausulen.
Jeg vil gerne høre hr. Kim Andersens kommentar til den model, herunder om det er i overensstemmelse med aftalen mellem regeringen og A.P. Møller, og om det er i overensstemmelse med de aftaler, man har indgået mellem bl.a. Venstre og Det Radikale Venstre.
Så vil jeg bede hr. Kim Andersen bekræfte, at uanset at
Vil hr. Kim Andersen ikke godt bekræfte det?
Erik Mortensen (S), 2003-12-19:
Så kunne man jo nok på samme måde spørge: Hvilke pædagoger har regeringen og dermed også Venstre støttet sig til i de her forhandlinger, hvilke eksterne eksperter?
Nu har det været nævnt flere gange, og hr. Kim Andersen har været inde på det gang på gang her og har måttet medgive, at olien sådan set er nationens, det er danskernes.
Spørgsmålet er jo så: Hvem skal hive den op?
Man kunne måske godt have forestillet sig, at andre operatører end DUC kunne gøre det, og man kunne også godt forestille sig, at det kunne have været gjort under andre betingelser.
Men skal man kaste lys over sådan en situation, skal man spørge nogle mennesker.
Jeg har fuld respekt for de eksperter, man råder over i vores egen statsforvaltning, men det kunne jo godt være, man skulle have gjort det lidt anderledes og have kigget lidt ud.
Når man nu her skoser Socialdemokratiet for at støtte sig til det, som hr. Kim Andersen kalder pædagogerne i LO, så kunne det jo godt være, at man inden for regeringspartierne skulle have støttet sig til nogle andre pædagoger.
Kim Andersen (V), 2003-12-19:
Jeg skal love for, at hr. Buksti puster sig op.
Jeg citerede rent faktisk i mit svar til hr. Stavad det, som er det essentielle i aftalen omkring dette punkt, og jeg skal gerne gentage det.
DUC-selskaberne kan kompenseres for virkningerne af nye love og regler, der specifikt rammer aktiviteter i Nordsøen.
Kompensationen skal etableres med henblik på, at den økonomiske balance, som er i aftalen mellem staten og bevillingshaverne, genoprettes, og den kan maksimalt, vil jeg gerne sige til hr. Buksti, den kan maksimalt udgøre den nettofordel, staten opnår ved den aftale.
Jeg vil gerne sige til hr. Homann fra SF, som mener, at man kunne have fået en mere retfærdig beskatning - jeg har allerede været inde på det i adskillige besvarelser - at vi ikke mente, det var rigtigt at foretage en ensidig stramning af skattereglerne i en koncession, som løb til 2012, og hvor forudsætningerne var kendte.
Det syntes vi ville være et ensidigt indgreb, og det syntes vi ikke ville være udtryk for nogen retfærdighed over for operatørerne, som har påtaget sig en risiko, endda en meget stor risiko, og som efter vores mening på professionel, dygtig måde lever op til de forventninger, vi som samfund kan have.
Jeg vil også gerne til fru Rosenkrantz-Theil nå at sige, at det jo er fuldstændig rigtigt, at kulbrinterne i Nordsøen tilhører det danske samfund, det er vi ikke uenige om, men de skal jo udvindes, for at de har en værdi, og det kræver risikovillig kapital i milliardklassen.
Man skal have teknologi, man skal have en langsigtet investeringshorisont, for at det bliver til værdier, der er noget værd for den enkelte dansker.
Sammenligner vi så med, hvad det danske samfund får ud af det i forhold til de lande, der ligger omkring os, ja, så er vi jo med denne her aftale oppe på et meget fint gennemsnit.
Fru Rosenkrantz-Theil skal jo huske på, at i modsætning til i Norge var den danske stat ikke risikovillig, da olieeventyret begyndte i Nordsøen for mange, mange år siden.
Jacob Buksti (S), 2003-12-19:
Hr. Kim Andersen gør sig stor umage for at beskæftige sig med hr. Ole Stavads spørgsmål uden i øvrigt at besvare dem. Derfor synes jeg, jeg gerne vil bede hr. Kim Andersen om at gå lidt længere ind i, hvor det er, hr. Ole Stavad var spidsfindig; om der var noget som helst af det, hr. Ole Stavad sagde heroppefra, som hr. Kim Andersen mener er forkert.
Er det forkert, at når det er sådan, at man har den fulde beskatningsret, som man har, så man sådan set godt kan kræve 100 kr. ekstra ind, så skal man tilbagebetale de 100 kr. i kompensation plus den selskabsskat, som betales af de penge, altså 143 kr.?
Vil hr. Kim Andersen ikke godt bare forholde sig til de konkrete spørgsmål i stedet for at komme med udenomssnak og alle mulige polemiske bemærkninger?