Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-11-04:
Jeg vil gerne bede ministeren svare på mit spørgsmål om det oprindelige lovforslag i stedet for alene at læne sig op ad høringssvarene.
Det er tilladt at tænke frit og evaluere, hvad det er for nogle forskelle, der på de to forslag.
Det er altså ikke et spørgsmål om, at man som anklager skal bevise, at der er foregået noget ulovligt, men at man som anklaget skal bevise, at man er uskyldig.
Det er omvendt bevisbyrde, og det er noget, som er yderst betænkeligt, fordi det jo er fuldstændig korrekt, at det ikke altid er sikkert, at man kan bevise, at man er uskyldig, og derfor skal det selvfølgelig være den anden vej rundt.
Vil ministeren bekræfte, at det, der lå i det oprindelige forslag, ikke handlede om, at virksomheden skulle bevise sin uskyld, men handlede om, at virksomheden skulle gøre aftaler tilgængelige for myndigheder, sådan at myndighederne kunne vurdere, hvorvidt der var tale om ulovlige handlinger?
Der er altså ikke tale om omvendt bevisbyrde, men alene tale om at skulle stille informationer til rådighed.
Det er to fuldstændig forskellige ting.
Vil ministeren bekræfte det?
Jeg fremlægger jo ikke et høringsforslag, men når der nu kommer kritik, når man sætter retssikkerhedsmæssige spørgsmålstegn ved nogle af de formuleringer, der er i det, der er lagt frem – jeg lægger jo ikke noget frem, hvor jeg mener der er omvendt bevisbyrde – når folk, der er eksperter på de her områder, rammer ned i formuleringen af § 10 a, stk. 3, om at godtgøre, at ens adfærd ikke er i strid hermed, så har vi hørt på det, for det var ikke det, der var meningen med det.
Jeg er nødt til at sige endnu en gang, at det her er et ekstra værktøj, et håndtag, der ligger i de danske konkurrencemyndigheders værktøjskasse, til at gå ind og få en tidligere dialog for tidligere at få det afdækket, hvis der er nogen, der ikke opfører sig ordentligt.
Glem nu ikke, at vi har alle Konkurrencestyrelsens muligheder til på Konkurrencerådets vegne at aflægge kontrolbesøg, dawn raid, eller hvad de kalder det.
De muligheder er stadig væk til stede, vil jeg gerne sige.
Jeg synes sådan set, jeg har gjort det ret klart i både mit ordførerindlæg og mine tidligere bemærkninger, hvad Enhedslisten gerne vil, men hvis det er svært for ministeren at forstå det, kan jeg godt gentage det.
Det er sådan, at Enhedslisten ønsker at etablere en konkurrencelovgivning, der sikrer, at de store virksomheder ikke kan tryne de små virksomheder.
Det er, hvad Enhedslisten ønsker.
Det mener vi ministeren levede op til i sit første lovforslag, og derfor er vi kede af, at ministeren på baggrund af industriens og andres indvendinger har forandret det oprindelige lovforslag, så det ikke længere er muligt at få fingre i de nødvendige informationer.
Det vil i mange, mange tilfælde være umuligt for konkurrencemyndighederne at godtgøre, at der er begrundet mistanke, når de ikke har adgang til informationerne, og det var netop derfor, vi ønskede, at der var mulighed for, at de kunne få adgang til dem.
Jeg synes sådan set, jeg har gjort det klart, at i denne sammenhæng ønsker Enhedslisten ikke en omvendt bevisbyrde, men at konkurrencemyndighederne får adgang til informationer.
Det synes vi er et rimeligt minimum, og det stiller i øvrigt overhovedet ikke danske virksomheder i en anderledes position end alle andre virksomheder i EU, så når Venstres ordfører tidligere har sagt heroppefra, at det vil betyde, at virksomhederne flytter til udlandet, er det ganske simpelt noget vrøvl.
I udlandet vil de jo opleve, at reglerne er præcis de samme som dem, ministeren lagde op til i første omgang, og man kan sige, at i forbindelse med EF-retten er det faktisk sådan, at lovgivningen går endnu videre.
Ved EF-retten kan man nemlig kræve decideret omvendt bevisbyrde, altså noget, som vi i Enhedslisten måske synes er at trække det lige langt nok ud.
Så mener jeg egentlig blot, at man som opsamling på denne debat må sige, at ministeren starter med at fremlægge et ganske fornuftigt udkast til et lovforslag, som jeg vil tro at den samlede opposition og alle de borgerlige partier kunne bakke op om.
Herefter kommer forslaget i høring, og der kommer nogle indvendinger fra industrien og Advokatrådet, som gør, at ministeren forandrer lovforslaget, så der tilsyneladende ikke længere er bred opbakning til det i Folketingssalen, og en række andre organisationer formodentlig også ville have nogle indvendinger.
Ministeren har været rigtig opmærksom på at lytte til industrien – det kender vi også fra andre situationer med denne regering – men er efterfølgende ikke interesseret i at høre, hvad andre organisationer måtte have at sige i denne sammenhæng.
Det synes jeg er sørgeligt, og jeg synes, det er en ensidig måde at tage stilling til, hvordan et lovforslag skal se ud.
Jeg synes, Enhedslisten skulle bruge sin taletid til at fortælle, hvad man ønsker at ændre.
Vi har haft lovforslaget i høring, vi mener, at der ligger et godt og ambitiøst forslag, og jeg må sige, at når man muligvis ikke vil stemme for mere fusionskontrol og ikke vil stemme for mere bindende videresalgspriser, kan man kun være en lille smule forundret.
Og så må jeg sige, at jeg beklager, at Enhedslisten ikke ønsker at deltage i arbejdet.
Det glæder mig, at ministeren gik op igen, for der var et spørgsmål, jeg ikke fik svar på i sidste runde, fordi vi kun har to korte bemærkninger.
Ministeren har lagt megen vægt på nogle af de høringssvar, der kom til udkastet til lovforslaget, og derfor vil jeg gerne bede ministeren svare på, om ministeren vil sende forslaget ud i en ny formel høringsrunde, så alle parter igen får mulighed for at tage stilling til de forandringer, som ministeren har lagt ind i lovgivningen.
Hvis man kigger på de høringssvar, der angår den paragraf, vi har diskuteret meget indgående i dag, er det jo sådan, at f.eks. Forbrugerrådet og Håndværksrådet synes, at den oprindelige form var rigtig god og ytrede sig positivt om den, mens en række andre ytrede sig negativt.
Derfor var det måske på sin plads, når man forandrer den paragraf, at man åbner mulighed for, at disse mange gode organisationer får mulighed for at tage stilling til det, der foreligger.
Det kunne jo også være, ministeren endnu en gang blev klogere, som han blev under første runde.
Vi har haft første behandling i dag, og nu ser vi frem til udvalgsbehandlingen.