runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Louise Frevert (DF), 2002-05-28:
Som udgangspunkt er Dansk Folkeparti opmærksomt på, at der stadig væk er problemer med praktikpladser, og vi vil da også kvittere for, at Socialdemokraterne har fremsat et sympatisk forslag.
Vi er også helt enige i forslagets intentioner om at få flere erhvervsuddannelseselever i ordinær praktik i virksomhederne, offentlige såvel som private.
Tværtimod har antallet af praktikpladser generelt været faldende lige siden.
Et af de vigtigste argumenter for at få dette forslag gennemført vil være, at man ser nødvendigheden i at forhøje virksomhedernes indbetaling til Arbejdsgivernes Elevrefusion, AER, og gennemgående i forslaget har jeg forstået, at der er en hel del, man vil prioritere igennem AER-finansiering.
Det vil være en form for kollektiv afstraffelse, som de i virkeligheden ikke har råd til.
Nye afgifter vil medvirke til en generel forværring af virksomhedernes konkurrenceevne, hvilket vi i Dansk Folkeparti naturligvis ikke kan støtte.
Samtidig vil vi arbejde for, at der sker en reel afbureaukratisering af området, så flere af de allerede praktikpladsgodkendte virksomheder ansætter elever og dermed medvirker til at uddanne faglærte til fremtidens arbejdsmarked.
Nye afgifter og tilskud vil ej heller afhjælpe den situation, at vi faktisk mangler elever inden for nogle brancher.
Det gælder f.eks. social- og sundhedsområdet.
Vi vil derfor hellere medvirke til en forbedret vejledning af eleverne, så de i højere grad søger områder, hvor de har mulighed for praktik og efterfølgende beskæftigelse.
I øvrigt har vi i Dansk Folkeparti forstået, at regeringen er på vej med bud på løsning af problemerne, bl.a. med udgangspunkt i parternes bidrag på det merkantile område, hvilket vi ser meget frem til.
Vi er opmærksomme på, at det har været vejledningen, det har været galt med gennem flere år, og det er en af Dansk Folkepartis hjørnestene, at praktikpladserne skal udbydes på en mere relevant måde end hidtil praktiseret, og det skal ske gennem en mere kvalitativ vejledning.
Sagt på en anden måde:
Vi skal give en bedre uddannelse til vejlederne og optimere hele tankegangen omkring EMMA mere effektivt.
Dansk Folkeparti kan altså ikke støtte det fremsatte forslag, men vil gerne give tilsagn om at bidrage til forbedringer af strukturen, så vi får de flest mulige uddannet på bedst mulig vis på såvel kort som lang sigt.
Men vi ser frem til, at regeringen kommer med et forslag, som vi kan se nærmere på.
Ulla Tørnæs (V), 2002-05-28:
Som jeg også har været inde på i min besvarelse, tager jeg gerne drøftelser om konstruktive forslag på det her område.
Men som det også klart er fremgået af det, jeg allerede har sagt, finder jeg ikke Socialdemokratiets forslag særlig konstruktivt, og jeg finder ikke, at det er et særlig konstruktivt bidrag til at løse denne her problemstilling.
Men jeg vil selvfølgelig gerne drøfte konstruktive forslag, og jeg vil naturligvis også involvere arbejdsmarkedets parter og tillige de relevante skoleorganisationer i en diskussion om, hvordan vi får løst denne her problemstilling.
For løses skal den naturligvis.
Lene Jensen (S), 2002-05-28:
Jeg er klar over, at det ikke er fremmende for min personlige popularitet at tage ordet igen.
Jeg vil ikke stå her og redegøre for, hvad en regering
har ført af politik 5 år før, jeg kom i Folketinget.
Det, jeg gerne vil efterlyse svar på, er, om det er fuldstændig urealistisk at tænke sig, at vi i en fart kan komme i realitetsforhandlinger om nogle ting, der kan forbedre situationen her og nu.
Men det, jeg efterlyser svar på, er, om man kan forestille sig, at der var et eller andet, man kunne finde sammen om at gøre på initiativ af ministeren, når nu ministeren ikke vil bakke op om vores initiativ, der hjælper i en fart.
Ulla Tørnæs (V), 2002-05-28:
Nu må hr. Thomas Adelskov og fru Lene Jensen have mig meget undskyldt.
Jeg synes, det er udtryk for næsten umådeligt hykleri at skulle lægge øre til, at den nuværende regering, som har siddet ½ år, skulle løse det, som Socialdemokratiet har haft knap 10 år til at være med til at løse.
Fru Lene Jensen fremdrog afskaffelsen af præmieordningen i 1997.
Lad mig minde om, at det ikke var os, der afskaffede den, men jo derimod bl.a. den regering, som Socialdemokratiet var en del af.
Så jeg forstår ikke helt argumentationen.
Hvis nu det var så fantastisk en ordning, hvorfor afskaffede man den så?
Og hvis nu det var så fantastisk, fantastisk en ordning, hvorfor genindførte man den så ikke lynhurtigt?
Lene Jensen (S), 2002-05-28:
Jeg synes, det er vigtigt, at vi får argumentationerne på plads i forhold til ministerens analyse.
Der, hvor jeg bliver nysgerrig, er på to felter.
Det ene er, om det ikke gør indtryk, at man samtidig med afskaffelsen af det generelle tilskud tilbage i 1997 så det drastiske fald til et andet niveau for antallet af praktikpladser, et
Det er den ene ting i forhold til denne her meget kategoriske afvisning af, om det der med generelt tilskud overhovedet kunne hjælpe. Det andet, jeg er bekymret for, er timingen.
Jeg synes, det er fortvivlende, at vi må vente på noget, som er relativt stort, relativt forkromet og derfor sandsynligvis også har en relativt lang gennemførelsestid.
Så jeg beder om som punkt et enten at få lidt mere på timingen eller som punkt to at høre, om der ellers er vilje til at lave nogle midlertidige tiltag.
Thomas Adelskov (S), 2002-05-28:
Argumentet mod dette beslutningsforslag, kan jeg forstå på ministeren,
Det er det, jeg kan forstå på ministerens besvarelse.
Jeg vil godt spørge igen: Er det ikke korrekt, at der sidste gang, der var en sådan ordning, var ca. 38.000 oprettede praktikpladser, og i dag er vi under 30.000?
Og når nu ministeren gerne vil fremdrage, hvad Socialdemokratiet har gjort på dette område, så kunne ministeren måske bekræfte, at vi i vores finanslovforslag for dette indeværende finansår rent faktisk lagde op til en 4-årig aftale for erhvervsskolerne for at få gennemarbejdet og kigget på hele praktikpladssituationen og skabt holdbare løsninger.
Nu ser vi tydeligt, at systemet endnu en gang må bære fanen forrest og lade mennesket stå bagest i køen, og det, der er effekten af det, er, at 11.000 unge mennesker kan vente på et forkromet forslag fra ministeren.
Men der sker intet, og der er intet stillet i udsigt.
Ulla Tørnæs (V), 2002-05-28:
Nu synes jeg lige, vi for en ordens skyld skal have styr på de tidsmæssige proportioner i det her.
Hr. Thomas Adelskov og hr. Thomas Adelskovs parti har haft knap 10 år til at ændre på det her.
Den nuværende regering har siddet siden den 27. november, det vil sige, at vi har haft et halvt år.
Men jeg mener ikke, der er behov for lappeløsninger som det, der lægges op til her.
Der er behov for mere fundamentale løsninger netop i respekt for de unge mennesker, som der er tale om her.
Så jeg synes, hr. Thomas Adelskov skal bevare jordforbindelsen og have for øje, hvad der egentlig er tale om med hensyn til Socialdemokratiets egen indsats på det her område.
For hvorfor gennemførte man ikke denne her ordning, mens man havde mulighed for det, altså før den 27. november, hvis det nu lige præcis er det, der skal til?
Thomas Adelskov (S), 2002-05-28:
Nu svarer ministeren, at ministeren har stor respekt for de 11.000 unge mennesker, der er i denne ulykkelige situation.
Så vil jeg gerne spørge: Hvorfor har ministeren så ikke gjort noget noget før?
Der har jo været masser af muligheder og masser af lejligheder til at gribe fat om denne her sag, til at tage en drøftelse med partierne i Folketinget om at løse det her kæmpe problem.
Ministeren afviser det her som et hovsaforslag.
Kan ministeren ikke bekræfte, at sidste gang, man havde en sådan ordning, hvor man belønnede praktikpladsoprettelser, var der ca. 38.000 praktikpladser, og i dag har vi under 30.000 oprettede praktikpladser?
Kan ministeren ikke bekræfte, at dengang kunne det godt fungere? At det er en bureaukratisk ordning, jamen det vedkender vi os jo også i forslaget.
Men et eller andet må der gøres, og ministerens svar er endnu en gang, at nu skal vi afvente det store forkromede forslag, og det har vi sådan set ventet på i enormt lang tid.
Ulla Tørnæs (V), 2002-05-28:
Jeg kan forsikre hr. Thomas Adelskov om, at jeg har umådelig stor respekt for de unge mennesker, som er i den situation, som hr. Thomas Adelskov beskriver, og det er lige præcis derfor, at jeg ikke ønsker at hoppe med på denne her lappeløsning, som Socialdemokratiet lægger op til, fordi jeg anser det for intet mindre end - hvis formanden tillader det - blot at tisse i bukserne.
Det vil sige, at det har ikke nogen reel effekt, det forslag, som Socialdemokratiet her lægger op til.
Så kan jeg ikke dy mig for at minde hr. Thomas Adelskov om, at hele denne situation jo sådan set var velkendt under den tidligere regering.
Så jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Thomas Adelskov, hvorfor man ikke tog fat på det
, dengang hr. Thomas Adelskovs parti sad i regering. Hvorfor gennemførte man så ikke det her forslag, hvis hr. Thomas Adelskov mener, at det lige præcis er det her, der skal til for at udvise respekt over for de unge mennesker, der er tale om? Jeg mener som sagt, at vi er nødt til at se det langt mere grundlæggende og tage fat på problemstillingen på en helt, helt anderledes grundlæggende måde end det, som Socialdemokratiet lægger op til her.
Thomas Adelskov (S), 2002-05-28:
Jeg synes, ministerens besvarelse er sølle.
Vi står og stod pr. 1. januar med næsten 11.000 mennesker, som var praktikpladssøgende, et tal, der jo ikke kom bag på ministeren, og et tal, som chokerede alle os andre.
Den 25. april sender vi et brev til ministeren og beder ministeren om at handle på det her område, om at gøre noget.
Og da der ikke sker noget, og da vi ikke får et tilfredsstillende svar fra ministeren, andet end at vi får at vide, at vi kan vente på, at der sker noget på et senere tidspunkt, når ministeren kommer med sit store forkromede forslag, ja, så fremsætter vi det her beslutningsforslag.
Jeg vil godt spørge ministeren: Har ministeren slet ikke nogen respekt for de mange mennesker, som står i en situation og er vidende om, at så længe de er skolepraktikpladssøgende, er deres chancer for at komme i varig beskæftigelse efterfølgende meget, meget ringere end for dem, der er ude i ordinært praktikophold?
Tina Nedergaard (V), 2002-05-28:
Fint, jeg forstår godt overvejelserne om skolepraktikordningen, ud og ind-princippet osv.
Men er det alligevel ikke bekymrende, at de, der gennemfører uddannelsen med skolepraktik, kommer ud og får så dårlige vilkår, når de skal ud og have ordinær beskæftigelse? Her mener jeg, at man skal stille sig selv spørgsmålet, om en sådan overrepræsentation i ledighedskøen efterfølgende egentlig ikke betyder, at vi snarere taler om opbevaring end om uddannelse, og spørgsmålet er så, om det er det rigtige værktøj. Det er bare de overvejelser, som jeg gerne vil bede fru Marianne Jelved reflektere over.
Anne Baastrup (SF), 2002-05-28:
Jeg vil også holde mig udelukkende til den ændring, der sker af ungdomssanktionen.
Ungdomssanktionen er efter min bedste overbevisning ikke blevet vellykket, og grunden hertil er, at de sikrede institutioner på ingen måde er indrettet til at kunne opbevare og fastholde og udvikle de unge i en længere periode.
Det er de meldinger, vi får fra de ansatte og fra lederne rundtomkring på de sikrede afdelinger.
Dertil kommer, at vi på ingen måde har tilstrækkeligt med institutioner, der efterfølgende i åbent regi kan tage vare på de unge og sikre, at de får mulighed for at få en fremtid og at kunne se en fremtid for sig uden kriminalitet.
Det er hovedproblemet med ungdomssanktionen.
Det bliver ikke bedre af, at man nu oven i købet kan give dem en straf for at flygte fra en sikret institution, men hovedproblemet er, at de sikrede institutioner ikke er indrettet til, at de unge kan være der i så lang tid.
Marianne Jelved (RV), 2002-05-28:
Der lykkedes det alligevel hr. Oppfeldt at provokere en radikal.
De allernyeste tal, der er kommet af effekten af pinsepakken på opsparingsviljen i Danmark, er meget, meget anderledes end dem, hr. Flemming Oppfeldt kom med for et øjeblik siden heroppefra.
Aldrig nogen sinde har danskerne sparet så meget sammen som efter pinsepakken, over 60 mia. kr. om året stiger det med. Men hr. Oppfeldt sagde noget ganske interessant, nemlig at man skal have lyst til at spare op: Betyder det, at Venstre vil afskaffe folkepensionen og ATP?
Mette Frederiksen (S), 2002-05-28:
Jeg kan sådan set godt forstå, at både hr. Lars Barfoed og nu også hr. Flemming Oppfeldt har utrolig travlt med at kigge tilbage og henvise til, hvad der skete i 1990'erne.
Det er sådan set også et sørgeligt lovforslag, vi tredjebehandler i dag.
Det er et lovforslag, som gør, at den hårdtarbejdende, lavtlønnede skal indbetale uden at få ret meget til gengæld, det er et lovforslag, der gør, at eksempelvis hr. Flemming Oppfeldt med en rimelig god folketingshyre får meget mere fortjeneste end alle mulige andre, og det er et lovforslag, som med social- og ligestillingsministerens egne ord er, kan man sige, til skade for ligestillingen mellem mænd og kvinder, fordi det vil ramme kvinder, især lavtlønnede kvinder. Nu brugte hr. Flemming Oppfeldt selv ordet retfærdigt om det lovforslag, vi behandler her i dag.
Jeg skal derfor bare spørge ordføreren: Er det i Venstres optik retfærdigt, at der skal så at sige stoppes for omfordelingen fra dem, der tjener meget, til dem, der tjener lidt, og er det retfærdigt, at kvinder, som igennem hele arbejdslivet tjener mindre end mænd, også skal have en dårligere alderdom rent økonomisk?
Flemming Oppfeldt (V), 2002-05-28:
Der skete ikke ret mange ting fra 1998 og til år 2002, men en af de ting, der skete, var, at der blev gennemført dette her indgreb med pinsepakken i 1998 og siden hen med efterlønsreformen, og begge disse indgreb har påvirket de fremtidige pensionisters vilje til at spare op.
Det viser en undersøgelse udarbejdet af Finansrådet, en interviewundersøgelse ved et anerkendt interviewinstitut.
Man gennemførte for 2 år siden en sådan undersøgelse, og der spurgte man: Har pinsepakken og efterlønsreformen forøget eller forringet lysten til at spare op til pension?
Kun 4 pct. af de adspurgte lønmodtagere sagde, at disse to indgreb har øget deres vilje til at spare op, 29 pct. af de adspurgte sagde, at den slags indgreb havde forringet deres vilje og lyst til at spare op.
Det bringer os på den tanke, at når vi opererer med pensionsopsparing i Folketinget, skal det være ægte pensionsopsparinger.
Når man indbetaler noget, skal man da også have det udbetalt.
Det er baggrunden for den ændring, der kommer med forslaget her, en ændring, der var identisk med det, Socialdemokratiet hidtil har stået for, men som det ikke står for længere.
Det er en retfærdig ordning, man ved, man sparer op, det er ikke en skat, og man får pengene tilbage igen.
Hvis man er rengøringsmand eller rengøringskone og knokler og tager overarbejde og tjener lidt mere ekstra, så skal man ikke straffes, og det er det, lovforslaget her siger.
På alle punkter er lovforslaget retfærdigt.
Det belønner dem, der får lyst til at spare op, og det skulle egentlig også give flere mennesker lyst til at spare op i det hele taget.
Når vi spørger hinanden om, hvad med kvinderne og deres pensionsopsparing, så må vi sige: Udgangspunktet må vel være, at vi skal give folk lyst til at spare op frivilligt, det vil være det allerbedste ligestillingsinitiativ, der kan findes. Så Venstre er glad for, at vi i dag kan få ændret SP-skatten til en SP-opsparing.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-28:
Ud fra en given forudsætning kan det da være ganske fornuftigt, at hvis man har indbetalt et eller andet beløb, så får man det tilbage med renter.
Det var jo det, hr. Ole Hækkerup svarede engang i sin tid, og det var også fint nok.
Alle politiske partier, selv social- og ligestillingsministeren, har i dag sagt her: Vi er meget opmærksomme.
Beskæftigelsesministeren har sagt: Vi er meget opmærksomme, nu skal der også til at ske noget på de her områder med lønstatistik, pension osv. Der kommer jo bare ingen forslag.
Derfor var SP i sin grundsubstans et meget, meget godt forslag, der løste et problem, således at vi ikke om nogle år fik et nyt pensionsproletariat i Danmark, fordi der var den store forskel i lønnen.
De andre lovforslag med barsel, deltid, manglende lønstatistik osv. fører alle sammen i samme retning.
Når man så lægger lovforslag nr. L 46 oveni, så bliver det meget, meget værre, og det har også den der skævhed i sig, at det er kvinderne, det går mest ud over.
Derfor var der rimelighed, må jeg sige til hr. Oppfeldt, i, at vi i 1998 lavede Den Særlige Pensionsopsparing og tog lidt fra de rige og gav til de fattige.
Det er god socialdemokratisk politik; det vedstår vi gerne.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-05-28:
Vi prøver at ændre en SP-skat til en SP-opsparing, en opsparing, som mange mennesker er interesseret i.
Jeg synes, Socialdemokratiet opfører sig fuldstændig utroværdigt i denne her sag, for den socialdemokratiske ordfører sagde fra talerstolen for lidt siden, at det var i 1997, at det var som et led i et kompromis osv., og at i 1998 var der en ny situation.
Jeg refererede til, at det lovforslag, den daværende regering fremsatte i 1998, er lig med det lovforslag, der ligger i dag, og jeg refererede til den ordførertale, den daværende ordfører holdt, hvor en begejstret socialdemokratisk ordfører forsvarede det lovforslag, som vi andre forsvarer i dag.
Intet har ændret sig fra 1998 til år 2002
, bortset fra at Socialdemokratiet er blevet opposition.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-28:
Jeg vil gerne svare hr. Lars Barfoed, at der var i hvert fald to grupper, jeg ikke nævnte.
Den ene var regeringen, der ikke ville tabe på det her, den vil tværtimod vinde, og 38 pct. vil jo så også vinde, når der er 62 pct., der sætter til, sådan må det jo være.
Så de to grupper har jeg ikke nævnt.
Der kunne ikke nås mere.
Det var jo klart, at ved førstkommende lejlighed, vi fik mulighed for det, ville vi ændre på det forhold.
Det fik vi som sagt i 1998 sammen med gode venner, hvis det er i orden, jeg bruger det udtryk.
Til hr. Flemming Oppfeldt, som taler meget om, hvad der er sket i de 4 år: Ja, der skete jo det i 1998, at der var mulighed for et andet flertal.
Det er politik.
Det er realpolitik, at hvis man kan lave en politik, der tilgodeser nogle i vores samfund, som efter ens politiske overbevisning har behov for det, ja, så kan Folketinget træffe en sådan beslutning, og det er lige nøjagtig det, der er sket i den sag her.
Det, der er problematisk, er, at både hr. Flemming Oppfeldt og hr. Thulesen Dahl jo ikke på deres partiers vegne har noget som helst forslag til, hvordan man kan ændre på de her ting.
Man erkender fuldt ud, at der er en ulighed på de her områder, når folk kommer frem til pensionsalderen.
Jeg kan sige til hr. Thulesen Dahl
, at når jeg nævner de hårdtarbejdende, er det selvfølgelig, fordi det er dem, Dansk Folkeparti appellerer til, men det var ikke positivt den her gang, det var meget negativt endda.
Jeg synes jo, at hvis Dansk Folkeparti vil noget på de her områder, ja, så skulle de se at finde sig nogle andre venner, for man gør i hvert fald mere skade end gavn med det her lovforslag.
Det, der er interessant, er, at man endnu en gang må spørge Dansk Folkeparti, hvad det egentlig har at byde på.
Vi kan se, at samtlige de lovforslag, der er kommet, og især det om barslen, hvor folk fik 14 ugers ekstra barsel uden beregning, er forslag fra samme skuffe.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-05-28:
Jeg bliver altid så beæret, når en socialdemokratisk ordfører vælger at bruge ca. 80 pct. af sin taletid på Dansk Folkeparti, for det viser jo selvfølgelig lidt om, hvordan stillingen er, og det er udmærket i en fodboldkamp, når man kommer til halvleg, at det ser helt godt ud, og at modstanderen derfor skal bruge så mange kræfter.
Sagen er jo, når man kigger på det her, at det er lidt utroligt, at en socialdemokrat kan hidse sig voldsomt op over det her.
Altså sagen er, at den ordning, der nu bliver indført, er præcis den ordning, der blev indført under socialdemokratisk ledelse tilbage i slutningen af 1990'erne, og hr. Bjarne Laustsen ved jo også udmærket godt, at det er det, der sker her.
Når Dansk Folkeparti er gået med til det her under nogle forudsætninger, som også står klart og også har været nævnt under nogle tidligere debatter, jamen så er det jo bl.a., fordi vi mener, at vi skal slå fast, at det her er en konjunkturbestemt ordning.
Det vil sige, at det også er en ordning, som bør forsvinde på et tidspunkt, altså det tvangselement, der er i den her ordning, skal ikke få lov til at løbe uhindret fremefter.
Det er det ene punkt.
Hvordan er en opsparingsordning karakteriseret?
Ja, den er karakteriseret ved, at det, man indbetaler, får man også ud med renter.
Det er det, det her handler om, og så er det altså en ordning, som den socialdemokratisk ledede regering
i sin tid indførte tilbage i 1997.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-05-28:
Det lovforslag, der er fremsat her, er lig med det lovforslag, som Socialdemokratiet fremsatte for 4 år siden.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-28:
Efter denne lange svada fra hr. Bjarne Laustsen mod dette lovforslag, hvor der jo ikke var grænser for, hvilke ulykker der vil hagle ned over,
jeg tror, hr. Bjarne Laustsen stort set fik nævnt alle befolkningsgrupper i dette land - kvinderne, de fattige, alle mulige - vil jeg bare bede hr. Bjarne Laustsen bekræfte én ting for mig, nemlig at den ordning, vi nu indfører, er fuldstændig identisk med den ordning, som Socialdemokratiet selv indførte i sin tid, og som kun blev ændret, fordi SF og Enhedslisten tvang Socialdemokratiet til at gøre det i forbindelse med pinsepakken.
Bare at bekræfte det skulle være meget let.
Lene Jensen (S), 2002-05-28:
Jeg vil gerne understrege, at når vi har fremsat et forslag som det, vi har her, er det sådan set ikke, fordi vi synes, det er sjovt eller for den sags skyld vanvittig konstruktivt at bruge en sen time som denne på at diskutere det, så er
det, fordi der er brug for noget handling her og nu.
De ting, der har været på dagsordenen i den tidligere regerings tid, har jo også været af den mere langsigtede slags.
Jeg skal fortsat ikke gøre mig klog på noget, jeg ikke ved noget om - det er faktisk noget, der kan anbefales - men blot konstatere, at når fru Tina Nedergaard bringer spørgsmålet op, om vi ikke kan forstå, at der ikke er i det mindste jubel over, at der er nogen, der gider sætte det her på dagsordenen, at nej, det kan jeg faktisk ikke forstå. Det havde været utrolig let at forhindre os i at fremsætte det her forslag, hvis det svar, som vi havde fået på vores brev af den 25. april, for det første foruden løftet om at lave noget, der er langsigtet, også havde indeholdt en anerkendelse af, at det også er nødvendigt at gøre noget her og nu, sådan at de - om det nu er 10.000 eller 11.000 unge, eller hvor mange det er, der har problemet - kan se, at der er noget på trapperne nu, og ikke noget, der skal igennem lange og trange forhandlinger, og som måske kan blive til noget i år 2003.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-05-28:
Ja, nu var det jo fru Lene Jensen, som selv bragte på banen, at den tidligere regering havde forhandlinger gående også omkring økonomien, og som jeg forstod på andre ordførere, var det jo så med den mindre kreds, som stod bag den tilskudsordning, som er lavet for 2 år siden.
Så derfor måtte jeg have en formodning om, at fru Lene Jensen faktisk også vidste, hvad det var, der foregik, eller om ikke andet at kunne blive briefet af sine folketingskolleger.
Så derfor bliver jeg altså nødt til at spørge en gang mere: Var det det her, Socialdemokratiet ville, også i den tidligere regering?
Og var det også det, den tidligere undervisningsminister ville?