Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2001-05-18:
Beslutningsforslaget har to overordnede formål: For det første at skabe frekvensmæssige muligheder for at styrke lokalradioernes sendeforhold i Danmark.
For det andet at åbne muligheder for yderligere landsdækkende radiokanaler.
Endvidere foreslås det, at kommercielle lokalradioer skal have mulighed for samsending af alle typer af programmer og ikke som nu alene nyheds- og aktualitetsudsendelser samt natradio.
Beslutningsforslaget drejer sig således både om frekvensmæssige og mediepolitiske problemstillinger.
For at tage det sidste først: Mediepolitikken fra 2001-2004 er fastsat i medieaftalen af 28. marts 2000, det gælder også for lokalradioområdet.
Partierne bag aftalen drøfter løbende behovet for justeringer af den pågældende ordning, men der er ingen planer om på nuværende tidspunkt at give adgang til samsending for alle programtyper på lokalradioområdet.
Der er heller ikke planer om at gå væk fra det principielle udgangspunkt for lokalradioordningen, nemlig at der så vidt muligt skal være en sendemulighed i alle kommuner og gerne flere i de store byområder.
Det er således fortsat aftalepartiernes grundlæggende opfattelse, at lokalradioordningen skal være lokal.
Da ordningen i sin tid i 1986 blev gjort permanent, blev det oplyst, at hensigten med ordningen skulle være at udvide borgernes muligheder for at formidle og modtage oplysninger, underholdning m.v. inden for det lokale område, som udgangspunkt den pågældende kommune.
Det mener vi stadig skal være gældende.
Derfor skal Networking fortsat være undtagelsen på lokalradiområdet.
Det er også baggrunden for at fastholde en sendestyrke for de lokale radioer, som er i overensstemmelse med det lokale område.
For så vidt angår de frekvensmæssige forhold, er beslutningsforslaget tydeligt inspireret af de igangværende overvejelser om replanlægningen af frekvensanvendelsen af FM-båndet i Holland, som jeg sidste år besvarede en række spørgsmål om her i Folketinget.
Jeg kan derfor henvise til den omfattende redegørelse udarbejdet af Telestyrelsen om samme sag, som jeg i december måned sidste år oversendte til Kulturudvalget.
I forbindelse med besvarelsen af de nævnte spørgsmål tilkendegav jeg, at jeg på baggrund af de foreliggende oplysninger fandt det rigtigst at afvente dels den igangværende nabolandskoordinering af den nye hollandske frekvensplan, dels erfaringerne med planen i praksis, før der bliver taget stilling til, om der skal tages initiativ til et tilsvarende beregningsarbejde i Danmark.
Det er fortsat regeringens opfattelse. Jeg kan i forlængelse heraf oplyse, at Telestyrelsen på baggrund af beslutningsforslaget på ny har været i kontakt med de hollandske frekvensmyndigheder, der har oplyst, at frekvenskoordineringen i forbindelse med replanlægningen af FM-båndet endnu ikke er afsluttet, for så vidt angår nabolandene Tyskland og Belgien.
Koordinationsprocessen forventes afsluttet i løbet af få måneder.
Der er endvidere for nylig iværksat en omfordeling af de allerede planlagte og koordinerede sendemuligheder med henblik på at øge antallet af kommercielle sendenet fra 8 til 10 delvis landsdækkende net.
Det er hensigten, at overgang til den nye frekvensplan skal ske i perioden september 2001 til maj 2002, hvorefter de hollandske frekvensmyndigheder vil undersøge modtageforholdene frem til november 2002.
På dette tidspunkt forventes offentliggjort en rapport, der belyser de praktiske konsekvenser for lytterne af den anvendte planlægningsmetode.
Det er fortsat Telestyrelsens opfattelse, at en bedømmelse af mulighederne for at anvende den hollandske metode i Danmark med fordel kan afvente offentliggørelsen i november 2002 af resultatet af den undersøgelse af modtageforholdene, som de hollandske frekvensmyndigheder har bebudet.
Alene det forhold, at frekvensmyndighederne i Holland finder anledning til at foretage en sådan undersøgelse, indikerer for mig at se, at udfaldet ikke på forhånd anses for givet.
Jeg kan henholde mig til Telestyrelsens opfattelse og mener derfor ikke, at der er grundlag for på nuværende tidspunkt at gennemføre den replanlægning af frekvensanvendelsen på FM-båndet, som forslaget lægger op til.
I stedet skal vi se fremad, og fremtiden på radioområdet er DAB, det vil sige digital radio. Vi har allerede besluttet i samarbejde med bl.a. de partier, der står bag det foreliggende beslutningsforslag, at indføre digital radio i Danmark.
Jeg henviser her til tillægsaftalen af 14. marts 2000 til den forrige medieaftale.
DR får i henhold til tillægsaftalen en betydningsfuld rolle i introduktionen af DAB i Danmark og derfor også i første omfang rådighed over en væsentlig del af frekvenskapaciteten, men også andre foretagender får i de kommende år adgang til at sende DAB.
Hertil kommer, at Telestyrelsen har anmodet om at søge at skaffe yderligere sendemuligheder, bl.a. til lokalradioområdet.
I løbet af nogle år kan der blive tale om i hvert fald 12 til 18 landsdækkende digitale sendemuligheder i god teknisk kvalitet.
Alt i alt er der således grund til at tro, at det vil være muligt at imødekomme behovet for landsdækkende sendemuligheder til de radioforetagender, som måtte være interesseret heri.
Det virker faktisk en lille smule umoderne.
Jeg er helt opmærksom på, at der endnu ikke er mange DAB-modtagere på det danske marked, og at de er temmelig dyre, men når Danmarks Radio fra oktober i år dækker alle de større byer og hovedvejsstrækninger, er jeg sikker på, at det kun er et spørgsmål om tid, før der kommer gang i DAB-markedet.