Svend Auken (S), 2001-03-29:
Et gennemgående tema i hele diskussionen har været, om det, der er sket ved den samlede løsning for hovedstadsområdet, vil danne præcedens eller skabe retsusikkerhed i resten af landet.
Til det spørgsmål kan jeg svare klart nej.
Vi har behandlet en lang række sager efter det, og ingen har nogen sinde påberåbt sig, at der skulle være ændret praksis som følge af det her. Og vi er snart færdige med alle amterne.
I øvrigt var et af de væsentligste argumenter for mig i forhandlingerne med hovedstadsområdet - som jo ikke var nemme - netop, at vi havde en løsning, som var godkendt i Århus Amt, og som efterlevede planlovens formål, intentioner, bestemmelser osv.
Det har jeg stået fast på hele vejen igennem, og det vil jeg stadig væk stå fast på.
Så jeg mener ikke, der er noget præcedensproblem. Derimod kan der godt være - også fordi selve den offentlige diskussion kan give anledning til det, og nogle af de ting, der har været citeret i dag, også kan give indtryk af, at der i offentligheden er usikkerhed - behov for at præcisere, hvordan reglerne er. Jeg vil gerne til hr. Kalnæs sige, at jeg ikke har givet tilsagn om stramninger.
Jeg har givet tilsagn om præciseringer.
Det, man skal være opmærksom på, er, at den lovgivning, vi i sin tid vedtog, og som regeringen har givet sin tilslutning til, ikke er en lovgivning mod centre.
Det er en lovgivning mod eksterne centre.
Det er ikke mod fornyelser, udvikling, bygning af flere butikker osv. osv., det er et spørgsmål om butiksstørrelser.
Og vi har prøvet at efterleve det meget, meget strikte.
Mange har sagt: Jamen det her er en lovgivning, der er til fordel for de store byer, hvorimod den ikke er til fordel for de små byer.
Det er bestemt ikke de mindre bysamfunds opfattelse.
Tværtimod er der - jeg tror, at hr. Kalnæs var inde på et enkelt konkret eksempel - fra de mellemstore og mindre byer en meget massiv opbakning bag denne her
lovgivning.
Derimod - kan man vel godt sige, uden at det kommer til at fremtræde som et eller andet oxfordmøde - har de værste holmgange været med centerkommunerne, som jo ofte har borgmestre, der har den samme partifarve som jeg.
Jeg har stået fast hele vejen igennem, og det har været mit ønske at gøre det.
Men Folketinget har vedtaget en lov om, at der skal være en ny by derude.
Jeg har i offentligheden givet udtryk for, at jeg ikke personligt synes, det er en god ting, at man lader, om jeg så må sige butikscentre starte et sådant område,
men det er nu engang det lokale selvstyre, der selv bestemmer, hvad man vil.
Vi har også en sag i Århus, hvor jeg selv er valgt, hvor man har valgt en bestemt løsning for et butiksområde, som jeg ikke er enig i, men det er kommunens ret, for det er inden for rammerne af loven.
Det kommunale selvstyre handler om, at man selv har ret til at træffe en beslutning, også selv om ministre eller andre føler, at den er forkert.
Jeg har blot sikret, at det er de samme principper, der gælder, uanset hvor i landet vi arbejder.
Jeg tror i virkeligheden, at der er meget stor respekt for den konsekvens, hvormed det her har været forvaltet.
Alle de kritikpunkter, jeg har hørt af loven, har været knyttet til overgangsbestemmelserne.
Vi lavede med vilje overgangsbestemmelserne stramme for at, om jeg så må sige fremtvinge regionplanerne, hvor der er meget større fleksibilitet indbygget i loven.
Vi ville ikke administrere efter overgangsbestemmelser; vi ville administrere efter, om jeg så må sige gennemarbejdede regionplaner.
Og det er nu lykkedes. Det ønske, vi har haft, var nemlig at undgå de eksterne centre, undgå flere gigantbutikker.
Vi har jo nok gigantbutikker, havde jeg nær sagt, og vi har jo nok spørgsmål om eksterne centre.
Jeg har taget al kritikken til mig og skal nok eftertænke, om jeg har gjort noget forkert undervejs og sådan noget.
Det synes jeg er det gode resultat.
Jeg synes i øvrigt også, at det er helt i orden, at Folketinget både i samråd og i forespørgselsdebatter retter et kritisk lys mod den måde, vi forvalter tingene på.
Det synes jeg er i orden.
Jeg er indstillet på at mødes og diskutere med de politiske partier osv., hvis de ønsker at få noget gjort klart.
Men det er alligevel tilfredsstillende at kunne fastslå, at den frygt, man har haft om præcedensvirkning, retsusikkerhed osv., ikke har vist sig i praksis.
Der er jo gået mange måneder, siden beslutningerne om hovedstadsområdet blev truffet.
Må jeg i øvrigt også nævne, for det er et andet spørgsmål, vi har været optaget af herinde: Hvis man husker tilbage, var et af de væsentligste kritikpunkter i sin tid - og vi behandlede vist ligefrem et beslutningsforslag om det i Folketinget - spørgsmålet om afgrænsningen af bymidten.
Hvad forstår vi ved bymidten?
Skal det være amterne og sådan noget?
Det har overhovedet ikke givet anledning til problemer
noget sted i landet.
For man kender jo forholdene og ved jo udmærket godt, hvad der er bymidten; man ved jo godt, hvad man snakker om.
Det har ikke givet anledning til konflikter
Derfor synes jeg, at det er godt at kunne konstatere, at den lovgivning, der i sin tid startede med et meget konkret udgangspunkt, nemlig udsigten til bygning af et meget betydeligt antal kæmpecentre uden for de eksisterende byområder, hvilket ville have smadret bystrukturerne i det her land, faktisk er lykkedes og lykkedes på en god måde.
Det skal man hele tiden have i baghovedet og ikke lade et enkelt hjørne af problemstillingen - hvor vigtigt det hjørne ellers er - overskygge, om jeg så må sige den samlede effekt af det, der er blevet gennemført, og som jeg gerne vil sige tak til ordførerne for at de har bekræftet at de fortsat står bag; de ordførere, der altså tilhører flertallet.