runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2006-04-25:
Det Radikale Venstre er meget positivt indstillet over for forslaget til folketingsbeslutning om en styrket indsats til bekæmpelse af hiv/aids blandt verdens fattigste, og det er vi af ret indlysende grunde.
Beslutningsforslaget viser med al ønskelig tydelighed, hvor alvorlig situationen er i forbindelse med hiv/aids-epidemien.
Det forekommer os helt afgørende, at Danmark følger op på de internationale aftaler og på den meget kraftige vinkling, der er i både FN og andre sammenhænge i støtten til kampen mod hiv/aids, men vi vil måske gerne diskutere, om det skal være med anvendelse af Den Globale Fond.
Vi synes, det er vigtigt, at kampen mod hiv/aids integreres i alle udviklingstiltag, så den ikke kun isoleres i en global fond, men faktisk implementeres overalt, uanset om det er i sektorstøtte, budgetstøtte, eller hvad det nu kan være.
Det hænger sammen med, som der også står i beslutningsforslaget, at hiv/aids har markante effekter – både samfundsnedbrydende og også samfundsskabende.
Uanset hvordan man vender og drejer det, er det sådan, at i nogle af de lande, som er kraftigt ramt af hiv/aids, er det netop hiv/aids, der strukturerer samfundet og den fremtid, som samfundet har foran sig.
Med hensyn til diskussionen om, hvad der er forebyggelse, og hvad der er behandling, gjorde det i hvert fald et stort indtryk på mig, da vi drøftede netop det spørgsmål på Udenrigsudvalgets rejse til Tanzania.
Det virkede fuldstændig, som om det var en diskussion, der ikke rigtig var råd til, hvis landets befolkning var meget kraftigt ramt af hiv/aids, fordi behandling set med deres øjne også kunne være forebyggende.
Det er forebyggende, hvis forældre overlever i stedet for at dø, fordi de så kan give deres børn en langt bedre opvækst, og det er forebyggende, hvis landets befolkning står til rådighed som en stabil arbejdsstyrke, der kan være med til at opbygge en økonomisk udvikling i landet.
Behandling er også med til at forebygge, hvis den uddannelse, folk har fået, rent faktisk kan stilles til rådighed for arbejdsmarkedet og det demokratiske liv i samfundet, og behandling kan også forebygge, hvis den i det hele taget er medvirkende til at give stabilitet i landets udvikling.
Sidst, men naturligvis ikke mindst, kan behandling – som det også står meget tydeligt i beslutningsforslaget – være med til at forebygge, fordi den giver en tilskyndelse til at finde ud af, om man overhovedet er bærer af virus, og dermed også finde ud af, hvordan man kan forebygge, at man selv viderespreder virus.
Også derfor synes vi i Det Radikale Venstre, det er helt afgørende, at man har en dybt pragmatisk holdning til spørgsmålet om forebyggelse og behandling, og at målet må være, at epidemien standses, og at vi kan bekæmpe de negative samfundsmæssige effekter, den har – ikke kun for det enkelte land, men også for hele den globale balance i forholdet mellem udviklede og ikkeudviklede lande.
Derfor synes vi, det er godt, at vi får diskussionen en gang til, fordi det må være en del af vores kollektive hukommelse, at der er ting, som vi undlader at gøre, men som vi kunne gøre.
Bertel Haarder (V), 2006-04-25:
Jeg vil gerne tilslutte mig ønsket.
Om jeg også kan udstede en garanti, vil jeg vente med at meddele, til jeg får et spørgsmål og svarer på det i udvalget.
Så vil jeg føje til med hensyn til cpr-problemet, som fru Anne Baastrup nævnte, at det vil jeg også gerne tage stilling til i et udvalgssvar.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Bjarne Laustsen (S), 2006-04-25:
Jeg synes, det er dejligt at høre, at man også drøfter socialdemokratiske forslag og bekymringer i Venstres folketingsgruppe.
Det skal hr. Troels Christensen ikke have utak for, for det er jo bare et tegn på, at man trods alt følger lidt med i, hvad der sker derude i det åbne land, for det her er jo et stykke regionalpolitik.
Vi ved, at der er nogle, der har lang vej til gymnasiet osv.
Det skal vi snakke lidt mere om.
Det, jeg godt vil høre hr. Troels Christensen om, er: Er det her et spareforslag?
Altså, hvorfor skal satsen lige ligge midt i?
Og hvorfor skal der være al den centralisme?
Der må Venstre og regeringen jo svare for sig.
Hvorfor er det, at man ikke kan administrere det derude lokalt, hvorfor skal det være en central løsning?
Troels Christensen (V), 2006-04-25:
Denne lov om befordringsrabat til uddannelsessøgende er den næste konsekvens af kommunalreformen, som Folketinget skal tage stilling til.
Med nedlæggelsen af amterne og overførelsen af ungdomsuddannelsesinstitutionerne til staten er det absolut rimeligt, at rabatvilkårene gøres ensartede til erstatning af de mange forskellige ordninger, amterne hidtil har praktiseret.
Betingelserne for at opnå befordringsrabat i forbindelse med undervisning er klare.
Rabat ydes til SU-berettigede, når uddannelsen er tilrettelagt som heltidsundervisning på mindst 23 timer pr. uge, og hvis eleven ikke modtager løn eller andre ydelser i en praktikperiode eller modtager andre befordringsgodtgørelser, og eleven skal naturligvis være studieaktiv.
Nogle af de gamle ordninger har været administreret som rabatordninger, mens andre har været baseret på efterfølgende refusion.
Nu ydes der rabat på køb af diverse kort, og de, der ellers skulle indberette deres omkostninger, bliver fri for besværet med at rapportere og med at vente på refusionen.
Den gennemsnitlige egenbetaling var i 2005-2006 på 285 kr. pr. måned.
Omlægningen til en dagsats på 9,50 kr. finder vi hensigtsmæssig, idet det nu vil være muligt at yde rabat på køb af kort, der er gyldigt i en kortere periode end en måned.
Det gør systemet fleksibelt, det gør systemet mere brugervenligt.
Sammenlægning eller en uændret videreførelse af de regionale trafikselskaber kan betyde svagt varierende egenbetalingssatser.
Derfor er det hensigtsmæssigt med en 5-årig overgangsordning, ja, selv 5 år kan jo synes som lang tid.
Det tilstræbes, at overgangen til en statsligt ledet ordning bliver så smidig som mulig.
Omdrejningspunktet vil fortsat være uddannelsesinstitutionerne, der har eleverne gående.
Her modtages ansøgning om befordringsrabat, og herfra rapporterer man de faktuelle forhold omkring eleven elektronisk til styrelsen, som suverænt korresponderer med ansøger om godkendelse af rabat baseret på uddannelsesperiode og rejselængde.
Erfaringerne fra en lignende rabatordning for uddannelsessøgende på de videregående uddannelser vil blive indarbejdet.
Vi har i Venstre noteret os, at hr.
Bjarne Laustsen i Nordjyske Stiftstidende har været ude med en frygt for forringelser af de unges muligheder for at benytte rejsehjemmel med rabat til befordring til andre aktiviteter end uddannelse.
Skulle der vise sig en uhensigtsmæssighed her, er Venstre indstillet på at drøfte dette i udvalget og at medvirke til at finde en løsning, ligesom visse høringssvar fortjener en nøjere granskning.
Venstre anbefaler Folketinget at stemme for forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2006-04-25:
Når jeg ønskede, at gymnasierne skulle have ro, var det på baggrund af undervisningsministerens udmeldinger i starten om, at gymnasiereformen ikke duede.
Så fik vi nedsat følgegruppen, så lød der nogle nye toner, og så fik vi fastholdt forliget.
Det er klart, at følgegruppen skal arbejde videre, men det, der er mit projekt, er bare at få slået fast, at forliget stadig hænger sammen, og at Dansk Folkeparti ikke er på vej ud.
Selvfølgelig skal de hele tiden udvikle sig på gymnasierne, og selvfølgelig skal de hele tiden være opmærksomme, hvis der sker fejl, men det er bare vigtigt for mig, at man ikke rundtomkring på gymnasierne skal være bange for, at det hele eksploderer, så man skal starte forfra med noget helt andet om 5 år.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Carina Christensen (KF), 2006-04-25:
Det er egentlig nærmest et opklarende spørgsmål.
Jeg hæftede mig ved, at fru Anne Baastrup sagde i sin ordførertale, at nu giver vi gymnasierne ro.
Nu har vi nedsat en følgegruppe, nu har vi lavet dette lovforslag, som vi vedtager med et bredt flertal, og nu giver vi gymnasierne ro til at implementere gymnasiereformen.
Jeg håber, vi er enige om, at følgegruppen arbejder videre.
Vi har fået en delrapport, men gruppen har jo allerede tilkendegivet, at den kommer med yderligere forslag til ændring af reformen, så jeg håber, vi er helt enige om, at vi ikke har afmeldt følgegruppen, men kommer til at forstyrre gymnasierne igen, fordi følgegruppen vil komme med yderligere anbefalinger.
Anne Baastrup (SF), 2006-04-25:
Hr. Martin Henriksen siger lige præcis endnu en gang det, jeg refererede ham for at sige før.
Hr. Martin Henriksen står bag forliget, hr. Martin Henriksen vil gerne være med til at forbedre de steder, hvor der er nogle åbenlyse problemer, men hr. Martin Henriksen vil ikke forlange, at undervisningsministeren skal gennemføre noget andet med Dansk Folkeparti, og det er jeg glad for.
Martin Henriksen (DF), 2006-04-25:
I Dansk Folkeparti vil vi mægtig gerne styrke f.eks. de kulturbærende fag, som jeg også sagde, og den vision vil jeg i al ydmyghed tillade mig at bevare.
Men kunne vi ikke få fru Anne Baastrup til at bekræfte – det er jo sådan set det, vi alle sammen gør ved at stemme for, men også gøre det med ord – at gymnasiereformen ikke har været skruet korrekt sammen, og at det netop er derfor, vi følger de forslag, som følgegruppen er kommet med?
Det er jo baggrunden for, at vi har debatten i dag.
Det har ikke været godt nok, og derfor forsøger vi at gøre det bedre.
Kan fru Anne Baastrup ikke bekræfte det?
Troels Christensen (V), 2006-04-25:
Det er ikke et spareforslag.
Det her er et forslag, som skal sikre, at vi får harmoniseret de ordninger, der har ligget ude regionalt i amterne.
Vi får en fælles indgang, vi får lige vilkår for alle omkring befordringsrabat.
Og det synes vi vil være en fordel.
Anne Baastrup (SF), 2006-04-25:
Hr. Martin Henriksen endte, sådan som jeg forstod det, med at sige: Naturligvis er vi alle sammen indstillet på at forbedre i det omfang, det er muligt, men forliget står fast, og reformen skal gennemføres, og det er jo det, der er problemet.
Hvis man rundtomkring på gymnasierne tror, at hvis man laver en frygtelig ballade og ikke kan finde ud af noget som helst, står man pludselig i en situation, hvor hr. Martin Henriksen endnu en gang har hørt, at der er problemer, og at der er nogle gymnasier, hvor ledelsen ikke kan klare det, så derfor er det bare vigtigt, at den vision, hr. Martin Henriksen kom til at skabe, bliver manet i jorden.
Da gymnasierne startede i august 2005, gik der jo ikke lang tid, før det så ud, som om vi straks skulle i gang med at revidere hele gymnasiereformen.
Heldigvis gik det ikke så galt, heldigvis blev den nye undervisningsminister talt til fornuft, og heldigvis lykkedes det at få følgegruppen til at arbejde og komme med nogle i vore øjne fornuftige forslag.
Derfor er det også en stor tilfredsstillelse for mig, når det af høringssvarene tydeligt fremgår, at alle er tilfredse, og at man fra ministeriets side stort set kun skal skrive knap en side for dels at give et resumé af, hvad de forskellige høringsberettigede har sagt, dels at sige, at der ikke er noget, der ikke imødekommes.
Det helt centrale er, at når man laver en reform af denne karakter – den er stor, den er anderledes, og folk skal arbejde på andre måder, end de er vant til – medfører det bøvl og besvær og store administrative opgaver for ledelsen.
Det, vi så bare må gå ud fra, er, at med denne revision af gymnasiereformen vil vi kunne se frem til en række år, hvor gymnasierne stille og roligt kan udvikle sig og give gymnasiereformen indhold, så derfor håber jeg meget, at den debat, vi har haft med Dansk Folkepartis ordfører, rent faktisk også har ført til, at man ikke rundtomkring på gymnasierne skal regne med, at Dansk Folkeparti vil lave hele reformen om, når der er gået 5 år.
Jeg fik det indtryk, at Dansk Folkeparti ikke på noget tidspunkt har planer om at lave noget om uden for forligskredsen, og at det, Dansk Folkepartis ordfører kom til at sige, var en fejl.
Derfor ser jeg frem til, at vi nu kan give gymnasierne ro til at få implementeret og udviklet reformen.
Margrethe Vestager (RV), 2006-04-25:
Det Radikale Venstre var særdeles tilfreds med de forhandlinger, vi havde, dengang vi lavede gymnasiereformen, også fordi det forarbejde, der gik forud, netop var et forsøg på et udviklingsarbejde, hvor man kunne finde ud af, hvad der var bæredygtigt, hvad der skulle gås videre med, og hvad vi gerne ville opnå.
Jeg tror, det dengang var en fælles indstilling hos forligspartierne, at det, vi gjorde med gymnasiereformen, var et forsøg på visionært og nytænkende at etablere en studieadgangsgivende eksamen med vægt på det studieforberedende.
Det var det, vi gerne ville, og vi ville også gerne være sikre på, at de gymnasiale uddannelser havde den fokus, at vælger man en gymnasial uddannelse, har man også øjnene rettet mod en efterfølgende videregående uddannelse.
Det mål synes vi er helt afgørende fortsat at stræbe imod.
Vi har ingen form for bondeanger over den reform, vi lavede, og vi synes, det er fantastisk inspirerende at iagttage, hvordan rektorer, ledelser, lærere og andre medarbejdere løser de selvfølgelig mange, mange problemer, der opstår i forbindelse med implementeringen af en så grundlæggende reform.
Det er selvfølgelig ikke problemløst at lave en sådan reform, det er klart, men der bliver arbejdet godt ude på skolerne, og derfor synes vi også, vi har den rigtige tilgang i forligskredsen.
Når vi oplever, at der er problemer med reformen, bliver der lyttet – ikke kun til følgegruppen, men også til rektorer og andre, som har forslag til, hvad der kan gøres bedre.
Det Radikale Venstre synes, det er helt rigtigt, at skolerne får større frihed, og at den større frihed kan tilrettelægges sådan, at målsætningerne i reformen fastholdes, men at der også bliver mulighed for at tilrettelægge tingene mere hensigtsmæssigt.
På den baggrund kan Det Radikale Venstre støtte lovforslaget.
Carina Christensen (KF), 2006-04-25:
Det lovforslag, vi behandler her, bygger i høj grad på anbefalingerne fra den følgegruppe, som undervisningsministeren har nedsat til at følge og vurdere implementeringen af den nye gymnasiereform.
Lad mig som udgangspunkt sige, at vi i Det Konservative Folkeparti er meget glade for det arbejde, som følgegruppen udfører.
Med hensyn til stx får skolerne og ikke mindst skoleledelserne nu bedre mulighed for at løse de problemer, man har oplevet på grundforløbet med fagtrængsel og et uhensigtsmæssigt stort omfang af almen studieforberedelse, samt at eleverne møder mange forskellige lærere som følge af det store antal fag og kravene om fagligt samarbejde.
Ændringerne vil forhåbentlig bidrage til at skabe mere ro i grundforløbet til glæde og gavn for eleverne.
Vi er godt klar over, at reglerne i sig selv ikke er løsningen, men de foreslåede ændringer vil give ledelserne ude på skolerne bedre muligheder for at finde holdbare løsninger.
Vedrørende den ændring, der handler om, at skolerne nu får mulighed for at beslutte, at undervisningen i et eller flere af de fag, som eleverne har i samtlige 3 år, dvs. dansk, engelsk, historie og idræt, først begynder samtidig med studieretningsforløbet, hæfter vi os særlig ved, at forslaget ikke indebærer en ændring i fagenes timetal, men udelukkende vedrører fordelingen af timetallet.
Vi støtter også, at også hhx- og htx-skolerne nu får mulighed for at udstrække studieområdets første del i op til 1 år, altså ud over grundforløbets længde, ligesom de nu også får frihed til selv at bestemme, om de vil påbegynde flere fag i grundforløbet.
Om gymnasiereformen bliver en succes, afhænger i høj grad af skoleledelserne landet over.
Vi kan godt lovgive herindefra, men det er op til skoleledelserne at sikre, at målene for reformen nås.
I Det Konservative Folkeparti har vi stor tiltro til, at skoleledelserne kan og vil løse den opgave, og vi kan således støtte lovforslaget.
Martin Henriksen (DF), 2006-04-25:
Det er jo den socialdemokratiske fortolkning, og der kan selvfølgelig være nogen politisk interesse i at have den fortolkning.
Hvis jeg stod her og sagde, at vi melder os ud af forligskredsen, ville det selvfølgelig ikke være godt, men det er jo heller ikke det, jeg gør.
Jeg har naturligvis også lov til at sige, at set i bagklogskabens klare lys ville vi nok have gjort det anderledes, og det burde egentlig klæde de øvrige forligspartier, hvis de også erkendte det.
At vi godkender følgegruppens forslag til forbedringer og justeringer er jo udtryk for, at det, forligskredsen blev enige om, ikke var godt nok, og hvis Dansk Folkeparti er det eneste parti, der tør sige, at det, vi blev enige om, ikke var godt nok, står det vel ikke for godt til med ærligheden hos de øvrige forligspartier.
Jeg har bare en enkelt kort bemærkning.
Det kan godt være, at det ikke så meget er et spørgsmål, og jeg skal selvfølgelig læse referatet efterfølgende, men rent umiddelbart har jeg overhovedet ikke belæg for at trække nogen af mine udtalelser tilbage.
Fru Anne Baastrup sagde, at ude på gymnasierne kan man være ganske trygge ved, at Dansk Folkeparti selvfølgelig vil følge udviklingen, og at vi ud fra de input, vi får fra elever og lærere, som har med tingene at gøre i hverdagen, selvfølgelig vil tilstræbe at skabe relevante forbedringer, som kunne være relevante.
Det er forhåbentlig en intention, som også resten af forligskredsen deler, og ønsker fru Anne Baastrup ikke også at gøre det så godt som overhovedet muligt for ikke kun gymnasierne, men også htx og hhx?
Kan fru Anne Baastrup ikke bekræfte det?
Bertel Haarder (V), 2006-04-25:
Jeg vil i udvalget forsøge at besvare også hr. Bjarne Laustsens forslag i den ånd, som han her har stillet dem i.
Det lyder, som om vi ikke er meget uenige, men som jeg sagde, har regeringen altså ikke ekstra penge til det her.
For os er opgaven at få de samme penge brugt til den samme gavn for de studerende med den særlige hensyntagen til syge og handicappede, som vi er enige om.
Bjarne Laustsen (S), 2006-04-25:
Jamen det er da helt i orden og kun godt, at der foregår andre ting også.
Så må man håbe, at det er til gavn og glæde, for det kan det her forslag sådan set blive, hvis det bliver kvalificeret en lille smule, og det har jeg forsøgt.
Og jeg er selvfølgelig også glad for de ordførere, der allerede har sagt, at det vil man gerne se på.
Det, jeg nævnte, før undervisningsministeren kom, drejede sig om den måde, man har håndteret det på, for det skal være en meget let og smidig og ubureaukratisk ordning.
Det kan ske, at elever bliver syge, og vi skal ikke forringe nogen ordninger og noget, der kører godt.
For det kan være både kortere end 1 uge og længere end 3 måneder.
Det, der er vigtigt, er, at de unge mennesker, selv om de har været syge på en eller anden måde og ikke kan klare sig på almindelig vis, kommer frem og modtager undervisning.
Jeg har signaleret, at jeg synes, det er en god måde at drive regionalpolitik på, at det ikke er alt for dyrt at bosætte sig i yderområderne, så jeg vil selvfølgelig gerne høre, om ministeren er enig i det.
Bertel Haarder (V), 2006-04-25:
Fru Margrethe Vestager bebudede, at hun vil spørge angående måden, det gøres på, og angående niveauet for betalingen.
Og jeg forstår, at hr. Bjarne Laustsen, før jeg kom, har nævnt nogle alternative forslag, som imidlertid vistnok koster penge, men jeg er i hvert fald klar til at oplyse alt desangående til udvalget.
Så vil jeg i øvrigt lige understrege, at når det gælder befordring af midlertidigt syge og invaliderede, som i en periode ikke selv kan klare skolevejen, så vil det ansvar gå over til kommunerne.
Det er dem, der skal varetage al særkørsel af henholdsvishandicappede uddannelsessøgende og deltagere i specialundervisning m.v.
Jeg beklager, at jeg på grund af forhandlinger i Finansministeriet ikke har været her under hele behandlingen, men jeg har fået den refereret og takker for den brede støtte til forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2006-04-25:
Det er jo en bunden opgave at sikre, at elever og studerende kan få et befordringsfradrag.
I modsat fald ville vi jo kunne stå i en situation, hvor en lang række elever ville droppe ud af ungdomsuddannelsen og de andre uddannelser, de var i gang med.
Så derfor står vi jo med mange af de lovforslag, der i øvrigt er kommet her i foråret, med en bunden opgave.
Nu skal vi reparere på, hvad regeringen lavede i huj og hast sidste forår.
Så SF går naturligvis velvilligt og positivt ind i behandlingen af det her lovforslag.
Der er imidlertid nogle af høringssvarene, hvor det undrer mig lidt, at man måske har været lidt hurtig i afvisningen af, at der er problemer.
Jeg synes eksempelvis, det er lidt forunderligt med den måde, hvorpå Datatilsynets berettigede, synes jeg, indvendinger om brugen af cprnummer og brugen af visning af cpr-nummer og andet blot bliver afvist.
Vi ved jo, at det er utrolig nemt at misbruge folks personlige oplysninger, hvis blot man har et cpr-nummer.
Derfor tror jeg, at vi i udvalgsarbejdet lige grundigt skal overveje, om det nu er den rigtige metode bare at afvise Datatilsynets i mine øjne berettigede indvendinger.
Så er hr. Bjarne Laustsen kommet med et ændringsforslag, eller et bud på, hvordan man kunne skitsere et ændringsforslag, som i højere grad ville være retfærdigt.
Det synes vi lyder rigtig, rigtig godt, og jeg synes også, at det er fornuftigt og godt, at hr. Bjarne Laustsen på denne måde er gået på research selv, således at vi ved afslutningen af behandlingen af det her lovforslag kan komme frem til en lov, der er rimelig og retfærdig og sikrer, at de unge ikke af økonomiske årsager skal afholde sig fra at tage en uddannelse.
Margrethe Vestager (RV), 2006-04-25:
Det er selvfølgelig indlysende, at man må være lidt praktisk, når regeringen nedlægger amterne, så skal der findes andre måder at gøre tingene på, og Det Radikale Venstre har med den tilgang læst på lovforslag L 186.
Det synes vi er godt.
Vi synes også, det tyder på, at man har lagt op til en relativt enkel måde at håndtere det på, men vi synes, at der rejser sig nogle spørgsmål i høringssvarene, bl.a. med hensyn til måden, tin gene gøres på, men også med hensyn til fastsættelsen af niveauet for egenbetalingen.
Det er muligt, at det for det store flertal ikke er en væsentlig hindring for at deltage i uddannelse, hvis egenbetalingen lægges på det høje niveau eller på gennemsnitsniveauet, men det er klart, at der kan være spørgsmål, som er relevante for mennesker, som har langt til et uddannelsessted, og som har en anden social baggrund end de fleste.
Vi synes, der skal stilles nogle spørgsmål i forbindelse med udvalgsbehandlingen, så vi sikrer, at det her ikke alene bliver en praktisk ordning på et uløst problem i forbindelse med amternes nedlæggelse, men at vi også kan se på, om vi måske kan gøre ordningen både enklere og bedre for de uddannelsessøgende.
Vi håber via udvalgsbehandlingen at nå til at kunne støtte forslaget.