runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Garsdal (SF), 2002-11-01:
Ministeren startede med at sige, at han ville reklamere for en god sag.
Nu er arbejdsmiljøet en god sag, og det er derfor, vi beklager, at det er gået så skammeligt tilbage for arbejdsmiljøet.
Jeg lyttede meget interesseret, da ministeren skulle redegøre for de konkrete tiltag, som skulle føre frem til, at det skulle blive godt.
Der var snak om et planseminar, og det er da sikkert godt, det er sikkert udmærket, at nogle vil diskutere og komme med nogle bud.
Men er det ikke lidt sølle og lidt småt kun at tilbyde det?
Så vil jeg gerne have ministeren til at svare på, om det er noget fuldstændig nyt, at parterne skal høres og inddrages.
Mig bekendt er der altså ikke lavet én eneste regel på arbejdsmiljøområdet tidligere, hvor Arbejdsmiljørådet og dermed parterne ikke har været inddraget, så hvorfor er det så nyt?
Beskæftigelsesministeren sluttede sin tale med at sige, at han regner med, at målene nås, og så blev jeg lidt mystificeret, for hvordan kan beskæftigelsesministeren vide det, når han ikke ved, hvilke tiltag der overhovedet skal sættes i værk?
Prioriteringsudvalget er jo ikke kommet med nogen rapport endnu.
Sagen er pantsat hos parterne, vi ved ikke, hvad der skal ske, så hvordan kan beskæftigelsesministeren så sige, at målene kan nås?
Der blev også sagt i ministerens første tale, at Arbejdstilsynet påtog sig ansvaret eller skulle pålægges ansvaret, eller hvad det nu var, for, at de mål blev nået.
Er det beskæftigelsesministerens mening, at den reduktion i Arbejdstilsynets bemanding, som vi har talt om flere gange i dag, ingen betydning har, og at kvaliteten i Arbejdstilsynet fortsat er høj?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-11-01:
Jeg undskylder den lidt kortfattede form, jeg omtalte Rosa i.
Det er måske ikke alle, der ved, hvem Rosa er, men det troede jeg i hvert fald hr. Bjarne Laustsen vidste med det indgående kendskab, han har til hjemmesider.
Rosa er en spørgerobot, der findes på den socialdemokratiske hjemmeside.
Man kan stille spørgsmål om alt mellem himmel og jord, og jeg vil opfordre alle til at gå hjem og stille en lang række interessante spørgsmål om arbejdsmiljø, for man kan helt givet få svar på dem på den hjemmeside.
Derimod synes jeg, at det er lidt sølle argumentation, fru Lene Garsdal og hr. Carsten Hansen bruger her i debatten.
Nu har vi bedt arbejdsmarkedets parter om at se på det her, og så synes jeg, at det er naturligt, at vi afventer deres udspil.
Nu prøvede jeg at angive før, hvad det var for nogle mål, man havde på de fire områder, og hvordan man ville måle, om indsatsen var lykkedes eller ikke lykkedes.
Det var ikke instrumentet, jeg talte om, det var målingen af, hvad der rent faktisk foregår. I forvejen kender vi en lang række af de instrumenter, vi skal bruge, men nu har vi jo bedt arbejdsmarkedets parter og Arbejdsmiljørådet om at lave en gennemgang, og lad os så høre, hvilket resultat de kommer til.
Det er selvfølgelig klart, at der er instrumenter til rådighed; det er jo tilsyn, påbud, kampagner, oplysninger, information osv., som vi alle sammen kender i dag.
Men nu skal vi høre, om der kan komme nye aktører på banen med hensyn til rådgivning.
Det arbejde er i gang, og jeg agter at afvente resultatet af det, inden der bliver truffet nogle beslutninger på området.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-11-01:
Beskæftigelsesministeren sagde, at nu skal vi jo ikke tage konkrete tiltag og ikke gribe ind i en proces.
Men så omtalte beskæftigelsesministeren alligevel ulykker som værende det, der kunne være målbart for arbejdsmiljøet i Danmark. Hvordan vil man køre udstødning og udelukkelse fra arbejdspladserne på grund af det psykiske arbejdsmiljø?
Hvordan vil man få det kortlagt i den situation, hvor man vil se på ulykker?
Jeg mener, at det største arbejdsmiljøproblem, vi har, er det, der omhandler det psykiske arbejdsmiljø.
Carsten Hansen (S), 2002-11-01:
Nu har vi i samråd, i spørgetider og i forespørgsler hørt den samme sang i 11 måneder: nu intensiverer man indsatsen, og nu afventer man parterne, og så håber man at nå målene.
Men der har intet konkret været endnu, og det mest konkrete i dag er, at vi har fået lovning på, at man vil følge indsatsen lidt tættere.
Kunne vi dog for søren ikke snart komme til at diskutere substans i stedet for overordnede store ord og fedt flæsk?
Det kunne være rart, hvis ministeren også havde holdninger og ikke udelukkende deponerede sin handlekraft hos parterne.
en enig indstilling, hvilket jeg tror der er stor sandsynlighed for?
Hvordan vi man leve op til Prioriteringsudvalget på de fire prioriterede områder?
Hvordan vil man sikre, at kontrollen med virksomhederne er til stede?
Hvordan skal Arbejdstilsynet leve op til det med de store besparelser, osv. osv.?
Vi kan ikke få svar på noget som
helst, ud over at partssøjlen og myndighedssøjlen skal tage højde for den prioritering, der er lagt ind i Prioriteringsudvalget.
Men hvad nu, hvis Strukturudvalget ikke kan komme med klare svar?
Jeg har papirerne fra udvalgene og ved godt, hvad de arbejder med, men efter de meldinger, jeg har fået, tror jeg ikke, at man kan blive enige, og hvad vil ministeren så gøre?
Det kunne da være rart, at vi kunne få nogle klare svar i stedet for den samme sang.
Der er jo ikke noget nyt i, at parterne er inddraget, det nye er, at den ene part har en tættere forbindelse til regeringen, end den havde tidligere, og omvendt.
Men det kunne være rart, hvis man gjorde det.
Så siger ministeren om rådgivningsindsatsen, at her kunne man godt forestille sig nye initiativer. Vil det sige, at ministeren har overvejelser om at afskaffe BST og indføre andre ordninger?
Det kunne da være rart, og det var det eneste konkrete, jeg kunne høre før.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-11-01:
Jeg synes, det er fantastisk at høre en debat, hvor man gør nar af, at der er opstillet nogle konkrete mål for reduktion af antallet af ulykker.
Det synes jeg næsten er forargeligt.
Nu har vi opstillet nogle konkrete mål, og det betragter jeg som en betydelig forbedring i forhold til den tidligere regerings politik.
Men jeg kan forstå, at hr. Carsten Hansen hellere vil snakke om de ting, uden at der opsættes nogen målsætninger, for så kan han jo ikke blive ansvarliggjort for en snus i denne debat.
Det er selvfølgelig rart at lægge sig i læ af sådan en totalt uforpligtende historie og stå her på talerstolen og himle op over, hvor mange ulykker der er, men nu er der sat nogle mål. Nu kan vi diskutere, om vi kan nå målsætningen og ikke bare totalt uforpligtende ting, hvor det er sådan, at hver gang nogen nævner et problem, er det også et prioriteret område.
Så nævner hr. Carsten Hansen en anden ting, og så er det også et prioriteret område.
Men man kan aldrig blive gjort ansvarlig for noget som helst
, og derfor synes jeg altså, at der skal komme lidt orden i debatten i stedet for at man forklejner, at arbejdsmarkedets parter nu har opstillet nogle mål, som tydeligt angiver, hvad det er, der skal måles på, og hvad det er for nogle målemetoder, som kan give os en viden om, hvorvidt det, vi foretager os på arbejdsmiljøområdet, nytter noget.
Det synes jeg faktisk er et kæmpe fremskridt.
Så er jeg enig med hr. Ole Vagn Christensen i, at arbejdsmiljøproblemer skifter karakter over tid.
Vi har måske fået løst en del af de traditionelle arbejdsmiljøproblemer, men nu kommer det psykiske arbejdsmiljø til, hvor mennesker bliver stressede, og det er da nogle af de ting, som vi skal arbejde med. Derfor synes jeg også, det er interessant at få Arbejdsmiljørådets vurdering af, i hvilket omfang vi kan aftaledække det.
Vil det være et effektivt instrument, at vi i de kollektive overenskomster får bestemmelser ind på et bredere område end i dag?
Det vil jeg utrolig gerne have nogle tilkendegivelser om.
Man kan sige meget om Arbejdstilsynet, men selv om der ikke var skåret ned, havde det altså heller ikke været muligt for SF og Socialdemokraterne at kontrollere hver eneste medarbejder og hver eneste virksomhed i kongeriget.
Derfor er det da utrolig interessant at få at vide, om det vil være en mulighed at aftaledække nogle af spørgsmålene, så der bliver overvågning på virksomhederne hver dag.
Men ellers må jeg altså sige, at jeg er ikke en person, der tror, at der ikke kan komme noget godt ud af besparelser.
Jeg tror faktisk, det er meget nyttigt, at man en gang i mellem foretager nogle besparelser, så man også bliver tvunget til at tænke sig om og måske prioritere på en anden måde.
Bjarne Laustsen (S), 2002-11-01:
Det mest konkrete i dag er måske, at vi har fået afdækket, hvordan partierne arbejder med arbejdsmiljø.
Vi kan også forstå, at hjemmesider spiller en central rolle, og så har jeg fået at vide, at Rosa eksisterer.
Jeg spurgte, hvad det er for en dokumentation, ministeren bruger som argumentation for at fjerne de små sikkerhedsorganisationer.
Har man bare fjernet dem for at fjerne dem?
Hvis man ikke har fået nogen henvendelser fra hverken lønmodtagere eller arbejdsgivere om, at man skulle fjerne dem, hvorfor har man så gjort det?
Ministeren har jo selv svaret undertegnede, at det vil tage 20-30 år at få kategoriseret alle virksomheder i Danmark, og er det tilfredsstillende?
Ministeren siger også, at nu skal vi lige vente og se, hvad Arbejdsmiljørådets strukturudvalg kommer med.
Ja, men en af forudsætningerne for at kunne tage sig af de slemme - og vi er jo enige om, at det er de sorte pletter - er jo, at der er nogle, der kan klare opgaven selv, og det er jo ved, at de laver et certifikat.
Men hvorfor skulle de lave et certifikat, når de ingen tilskyndelse har til det?
Det er jo det, der er problemet.
Hvad er det for nogle incitamenter, der skal til, for at man skal lave det certifikat, når nu tilskudsmulighederne er væk?
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad det er for en optik, ministeren regner med.
Pernille Falcon (EL), 2002-11-01:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om han vil uddybe, hvilke nye aktører der skal på banen som alternativ til BST og til Arbejdstilsynet.
Carsten Hansen (S), 2002-11-01:
Jamen det er jo en hel Haugaardsk betragtning.
Men set i forhold til de store besparelser, der er sket på forebyggelsesindsatsen i Arbejdstilsynet, som skulle ud og kontrollere, og på rådgivningsindsatsen og indsatsen for de særlig farlige virksomheder, virker det jo lidt komisk, at man nu siger, at nu vil man sikre alle dem, der er blevet syge af at gå på arbejde.
I øvrigt påpeger Prioriteringsudvalget, at man skal se på, hvorfor folk bliver så syge, og i øvrigt også se på, hvorfor så mange bliver førtidspensionister.
Det var interessant, om ministeren gav et tilsagn om, at når Prioriteringsudvalget ikke kunne være med, vil man gerne gøre en ekstra indsats for at få analyseret, hvorfor de mennesker bliver syge, hvorfor de bliver førtidspensionister, og hvorfor de bliver nedslidt, og i øvrigt gøre en indsats over for det. Så er jeg nødt til også at sige til ministeren med hensyn til de effektive instrumenter: Er det virkelig nok bare at følge udviklingen til 2006?
Der påhviler regeringen et voldsomt stort ansvar for alle de mennesker, der bliver ramt af en arbejdsulykke eller af en arbejdsbetinget lidelse, et ansvar for, at det ikke fortsætter.
Sidste år så vi jo for første gang et stort fald i ulykkestallet, og jeg håber, ministeren er i stand til at følge op og ikke bare med besparelser.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-11-01:
Jeg er glad for, at beskæftigelsesministeren var enig med mig i, at man ikke kan nøjes med at se på ulykkerne, men også er nødt til at se på det store problem, der er med det psykiske arbejdsmiljø. Men så forstod jeg beskæftigelsesministerens indlæg som en stor forsvarstale for, at parter, overenskomster og den slags skulle bringes ind i billedet.
For mig at se
er den aftale, der er om sikkerhedsorganisation, også en partsaftale, men jeg forstår, at her skal man altså ikke bruge dette instrument, selv om man har det.
Derfor vil jeg også godt...
ja, det må jeg vende tilbage til i det næste spørgsmål, kan jeg se, for min tid er udløbet.
Bjarne Laustsen (S), 2002-11-01:
Har man taget hårdt nok fat?
Når man er imod administrative bøder - og det kan jeg forstå man er - hvordan kan det så være, at man ikke har fjernet den del på de materielle ting? Der har Arbejdstilsynet jo stadig væk mulighed for at udstede bøder, og det er jo sådan set det, det hele handler om.
Det er kun på de formelle ting, man har fjernet det, kan jeg sige til oplysning for den konservative ordfører.
Så vil jeg gerne have at vide, hvad det er for nogle urimelige retningslinjer, vi har lagt, for at man kan give en bøde.
Hvad var det for nogle?
Fru Charlotte Dyremose nævnte jo selv, at der var nogle urimelige ting.
Hvad er det for nogle?
Jeg kender ikke til nogen.
Jeg har aldrig hørt om dem.
Så vil jeg gerne spørge: Man taler om det der med et certifikat og siger, at det er en god ting, fordi virksomhederne forlanger det.
Hvad var der galt i, at Folketinget forlangte det?
De virksomheder, der lavede det, kunne endda få deres afgift tilbage, og det vil sige, at det var udgiftsneutralt.
Nu har virksomhederne, der laver et godt arbejdsmiljø, en udgift, og de, der lader være, slipper.
Hvordan passer det ind i konkurrencevilkårene, som også fru Pernille Falcon nævnte?
Hvordan hænger det sammen?
Det giver jo en skæv konkurrence, når der er nogle, der springer over, hvor gærdet er lavest, og det er dem, der snyder og påfører samfundet mange, mange udgifter til arbejdsskader, sygdom, hospitalsindlæggelser osv.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-11-01:
Til fru Pernille Falcon vil jeg godt sige, at spørgsmålet om andre aktører drøftes af Strukturudvalget, og nu må vi se, hvad de kommer frem med som resultatet af deres drøftelser.
Men jeg synes altså, det er jammerligt at høre, at denne regerings indsats på området nu har medført store ulykker.
Det, der var tilfredsstillende under den tidligere regering, og som man affandt sig med, var, at der var tilsyn af 4-5 pct. af virksomhederne om året, og det tog måske 20-25 år at komme hele vejen rundt.
Det er lige pludselig en katastrofe nu, men sådan kan vi selvfølgelig godt sidde og more os.
Til hr. Bjarne Laustsen: Nu har vi altså siddet i regering i 11 måneder, og jeg tror stadig, at de mange ulykker, der er påført det danske samfund, må vi kunne tilskrive den tidligere regerings indsats gennem 8-9 år.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-11-01:
Et eksempel på bureaukrati, mit yndlingseksempel, er det gebyrbelagte tilsyn: Du pålægger samtlige virksomheder at betale en afgift, og hvis de opfører sig ordentligt, kan de så få et certifikat, og så kan de få et tilskud til deres afgift.
Der stod direkte i bemærkningerne til lovforslaget, at man kunne få tilskud til sin afgift.
Det er virkelig primaeksemplet på socialdemokratisk bureaukrati, at man har tilskud og afgifter, der opvejer hinanden, så det eneste, man får ud af det, er ikke en bøde, men at man skal bruge en masse tid på papirnusseri.
Administrative bøder, jo netop, administrative bøder skal fokuseres dér, hvor man rent faktisk sætter arbejdsmiljøet over styr; det er det, der er vigtigt.
Det er ikke, hvad man lige gør med papirer osv.
Som jeg flere gange har prøvet på at sige det her, er det altså ikke vigtigt for Det Konservative Folkeparti, hvad der står på folks hjemmesider, hvad de siger, og hvad de skriver ned; det er vigtigt, hvordan de agerer, det er vigtigt, om de er en stor risikofaktor, det er vigtigt, om der er ulykker på arbejdspladsen.
Så skal de selvfølgelig have bøder, hvis de sætter arbejdsmiljøet over styr.
Til det her med om det er rimeligt, hvem der slipper for tilsyn, vil jeg sige, at det sandelig er rimeligt, at man, hvis man har et godt arbejdsmiljø, og hvis tingene fungerer, så ikke får så mange tilsyn.
Derfor vil jeg netop også gerne prioritere tilsynene dér, hvor der er store problemer.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-11-01:
Man græmmes, når man sidder og hører på fru Charlotte Dyremoses argumentation, og når man græmmes, hænger det jo sådan set sammen med, at man ikke fatter, at Det Konservative Folkeparti, som har et stort kendskab til det danske erhvervsliv, vil fremføre sådan en gang sludder.
Er administrative bøder ikke bøder, man får, fordi man har overtrådt arbejdsmiljøloven?
Svar mig ærligt på det, så kan det jo være, at vi kan forstå hinanden.
Det var en gang sludder, vi her blev præsenteret for.
Samarbejde på virksomhederne kræver, at man har en ligeværdighed.
Når man fjerner sikkerhedsorganisationen fra de små virksomheder, hvor er så ligeværdigheden på det her område?
Carsten Hansen (S), 2002-11-01:
Jeg må tilstå, at man bliver mere og mere forvirret, jo mere man hører på fru Charlotte Dyremose.
Det er måske også meningen. Jeg har opfattelsen af, at De Konservative er sådan et lov og orden-parti.
Nu er det sådan, at der er en række virksomheder, der ikke har overholdt den lovgivning, der gjaldt på det tidspunkt, hvor de overtrådte arbejdsmiljølovgivningen.
Syv af dem havde fået en bøde, og de fik pengene tilbage.
Der var andre, nogle og halvfjerds, som havde fået et bødeforlæg, og de fik det bare trukket igen.
Synes fru Charlotte Dyremose, det er helt o.k., at de virksomheder, som ikke overholder den eksisterende lovgivning og får en bøde, bare får pengene betalt tilbage?
De har overtrådt loven om APV, de har overtrådt loven omkring sikkerhedsrepræsentanter osv.
Er det helt i overensstemmelse med De Konservatives målsætning om, at de, der overtræder reglerne, skal straffes, og de, der ikke gør, skal belønnes?
Lene Garsdal (SF), 2002-11-01:
Fru Charlotte Dyremose får det til at fremstå, som om alt sådan set er såre godt ude på de danske virksomheder, og at man dér kan klare det hele selv uden indgriben fra nogen. Hvis det nu er sådan, at parterne ikke kan blive enige f.eks. på BST-området, hvordan er så Det Konservative Folkepartis syn på BST-udbygningen?
Skal vi så bare lade det hele stå og fortsat lade den være hvilende, eller mener fru Charlotte Dyremose, at man, hvis parterne ikke kan blive enige, må gribe til lovgivningsmæssige tiltag herindefra?
Charlotte Dyremose (KF), 2002-11-01:
Nu synes jeg faktisk ikke, det er noget sludder, når jeg siger, at de, der sætter arbejdsmiljøet i fare, de, der har mange arbejdsulykker, kan få bøder.
Så var der det her med, om det er ligeværdigt med en sikkerhedsorganisation, når man er så få.
Jeg synes faktisk ikke, det her har noget med ligeværdighed at gøre; jeg synes faktisk nærmere, at det bare er at spænde en klods om benet på et par medarbejdere, der taler sammen til daglig.
Jeg husker en tidligere debat, hvor vi diskuterede min tandlæge, der rent faktisk syntes, det var temmelig tåbeligt, og det gjorde hendes assistent også.
Det er et kæmpeproblem med de her formularer og bureaukratiske forordninger specielt for de små virksomheder, som ikke har et stort apparat til at håndtere dem.
Så jeg mener faktisk, det er mere ligeværdig at sige: Jeg synes, I skal have lov at tale om de her ting, sådan som
Hvis de så ikke overholder reglerne, og hvis de har mange arbejdsulykker, jamen så kommer Arbejdstilsynet selvfølgelig også.
Og nej, jeg mener ikke, at alt er såre godt ude på de danske arbejdspladser, for hvis alt var såre godt, havde vi jo ikke nogen arbejdsulykker.
Det er jo også derfor, vi har
et Arbejdstilsyn, der skal sørge for at bruge flest ressourcer dér, hvor problemerne er størst.
Med hensyn til BST og alle andre gode tiltag vil jeg stadig væk gerne se, hvad parterne kommer med i Strukturudvalget.
Men det er klart, at kommer parterne ikke med noget, er vi jo nødt til at gribe til lovgivning herindefra; så er vi nødt til at sætte nogle retningslinjer uden parterne, men jeg synes, det ville være utrolig tragisk, for parterne kommer faktisk på arbejdspladsen, og det gør jeg ikke; jeg kommer kun på min egen.
Bjarne Laustsen (S), 2002-11-01:
Fru Charlotte Dyremose har en meget høj kadence med at svare på mange af spørgsmålene.
Far nu med lempe; vi har tid nok.
Det er meget væsentligt, at vi får diskuteret det her ordentligt.
Jeg vil gerne spørge: Hvilke incitamenter har
arbejdsgiverne til at lave et arbejdsmiljøcertifikat i dag?
Hvilke incitamenter?
Hvorfor skulle man lave et arbejdsmiljøcertifikat?
Det koster mange penge.
Hvorfor skulle arbejdsgiveren gøre det i dag?
Man harcelerer over, at vi har indført en ordning, hvor man skulle betale en afgift, og hvor man fik pengene tilbage, hvis man lavede det.
Det er længe siden, jeg har hørt så meget sludder og vrøvl.
Man skulle ikke have det gebyrbelagte tilsyn, hvis man havde et certifikat.
Det er jo hele humlen i det her.
Fru Charlotte Dyremose siger, vi skal gøre noget ved de dårlige arbejdsgivere, de sorte pletter.
Jo, og det var jo nøjagtig det, vi gjorde.
Dem tog vi fat i og sagde, at der skulle gøres en ekstraordinær indsats.
Det har man fjernet nu.
Nu har man tværtimod sendt et signal om, at det er fuldstændig ligegyldigt, hvad de gør derude.
Det er et meget dårligt signal at sende til virksomhederne, at det er ligegyldigt, hvad man gør med arbejdsmiljøet i Danmark.
Margrethe Vestager (RV), 2002-11-01:
Jeg troede egentlig, at alle Konservative havde sådan et broderi over hovedgærdet, hvor der stod: Lov er lov, og lov skal holdes, og at det ligesom var den konservative tilgang
til verden, og det synes jeg sådan set er meget fint. Derfor har jeg behov for, at fru Charlotte Dyremose præciserer noget, hun sagde tidligere, for jeg blev efterladt med det indtryk, at der er dele af arbejdsmiljølovgivningen, som fru Charlotte Dyremose synes det er hensigtsmæssigt at man ikke overholder.
I hvert fald synes der ikke at være noget særligt konservativt ønske om, at der bliver givet bøder dér, hvor der er hjemmel til at give bøder på grund af manglende overholdelse.
Jeg synes, det ville være mere direkte, hvis man har problemer med lovgivningen, at foreslå den fuldstændig afskaffet, hvis man ikke længere synes, det er rimeligt at give bøder dér, hvor det hjemles.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-11-01:
Jeg fik jo ret i min antagelse med hensyn til fru Charlotte Dyremoses argumentation.
Jeg fik jo ret på den måde, at man prøver på at fortælle, at man er et retsparti, men administrative bøder er ikke noget, man finder skal anvendes i arbejdsmiljøpolitikken.
Det, man kan sige her, er jo helt klart, at simple overtrædelser skal have lov til at gå i glemmebogen, og kun de store sager, hvor der bliver blandet
forskellige myndigheder ind, skal der tages fat på.
Det er altså den retspolitiske holdning, som ligger til grund for fru Charlotte Dyremoses argumentation.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-11-01:
Jeg bliver spurgt om, hvorfor man skulle lave certifikater.
Det skal man bl.a., fordi leverandørerne efterhånden kræver det; det skaber prestige.
Et eksempel på det har jeg her fra Entreprisen, hvor der bliver udtalt: »Fra Danske Entreprenører vil vi derfor anbefale, at virksomhederne på sigt bliver arbejdsmiljøcertificeret.«
Det er netop, fordi de ellers får problemer med deres leverandører, med dem, de skal levere til.
Derfor er det selvfølgelig både prestigemæssigt, og når man skal tilføre arbejdskraft, mange steder nødvendigt at have et certifikat.
Så virksomhederne vil gerne selv.
Dejligt, det sætter jeg pris på.
Så er det det her med, at lov er lov, og lov skal holdes.
Ja, det mener vi også i Det Konservative Folkeparti.
Til hr. Ole Vagn Christensen og til fru Margrethe Vestager: Vi mener sandelig også, at når man får en bøde, skal man betale den, og når man ikke overholder loven, så skal man selvfølgelig have en bøde.
Vi kender alle den situation, der var.
De retningslinjer blev ophævet.
Vi bliver nødt til at sørge for, at vi ikke laver konkurrenceforvridning, idet nogle tilfældigvis får et tilsyn og en bøde, og andre ikke.
Vi er også nødt til at ligestille de erhverv, som vi tjekker.
Men ellers: Ja, lov er lov, og lov skal holdes, det mener vi og har hele tiden ment i Det Konservative Folkeparti.