Poul Nødgaard (DF), 1999-05-12:
Først en tak til statsministeren for det fine indlæg, han holdt.
Det var næsten synd, han blev afbrudt midt i det, men sådan er det, når man ikke har styr på minutterne.
Det problem kender vi andre også, når vi står her på talerstolen.
Jeg vil sige, at det er et kæmpearbejde, der ligger bag udarbejdelsen af betænkningen om den fremtidige ligestilling og dets organisering; men man må også sige, at det kommissorium, der er blevet udarbejdet, er så bredt formuleret, at der i realiteten har været mulighed for at få en kæmpestor frihed til at udarbejde den betænkning, som nu har været små 3 år undervejs.
Jeg kan se, at statsministeren satte arbejdet i gang den 1. april 1996.
Ved flere lejligheder har vi her i Folketinget debatteret ligestilling, bl.a. i forbindelse med kvindekonferencen i Beijing.
Vi synes også i Dansk Folkeparti, det er helt i orden, at man tager sådanne ligestillingsdebatter; men udgangspunktet i dag, må man desværre sige, har jo for de fleste partiers vedkommende været, at det er kvindernes rettigheder, det drejer sig om.
Lad mig give som et konkret eksempel, at det faktisk er ene kvinder, der er ordførere for partierne i dag, og det tror jeg bestemt ikke er nogen tilfældighed.
Det er såmænd mærkeligt, at statsministeren ikke har valgt at sende sin vicestatsminister, for så havde der jo været endnu flere kvinder til stede her i salen. Efter vores opfattelse må det være sådan, at folk skal sættes på de rigtige poster.
Når regeringen f.eks. har syv kvindelige ministre ud af 20, så kunne det vel i realiteten lige så godt have været omvendt, så der havde været 13 kvinder og syv mænd, for jeg går da ud fra, at den til enhver tid siddende statsminister vil vælge det hold, der er stærkest til at føre regeringens politik, og sådan er det også ude i virksomhederne og andre steder.
Man kunne give en lang række eksempler på det.
Men der er dog trods alt stadig en lang række typiske kvindejob og en lang række mandejob.
Jeg kan bare nævne, at jeg ikke har set ret mange kvinder, der er jord- og betonarbejdere. Jeg sagde tidligere i en kort bemærkning, at vi synes, nedlæggelse af Ligestillingsrådet er en god idé, og jeg vil gentage her, at jeg derimod synes, det er en mindre god idé, at man vil oparbejde en ny institution, selv om den får en selvstændig bestyrelse.
Spørgsmålet er egentlig også, om hele ligestillingsarbejdet ikke kører ganske godt ude i amterne og kommunerne og også inden for statens område, så hvorfor skal der være en sådan overordnet instans, der ligesom skal styre hele foretagendet?
Jeg kunne også godt tænke mig at få at vide, om statsministeren eller andre kunne beskrive, hvad der er den økonomiske konsekvens af at nedlægge Ligestillingsrådet og oprette et nyt videncenter; det kunne da være ret spændende at få at vide.
Det forslag til vedtagelse, der er fremsat i dag, kan vi ikke støtte i Dansk Folkeparti, og det vil nok ikke være overraskende ud fra det, jeg har sagt.
Vi vil hellere koncentrere vore kræfter om noget andet.
tilbage til salen, for vi mener, at på hele dette område skulle man måske beskæftige sig meget mere med arbejdsmiljøet, både i relation til mænd og kvinder.
Jeg synes, det er tæt på at være en katastrofe, at der i hvert fald enkelte steder stadig findes forhold, som gør, at folk bliver både fysisk og psykisk nedslidte.
Det synes jeg er en sag, vi vældig godt kunne give os til at diskutere, og jeg synes, den burde presse sig betydelig mere på end en debat om ligestilling i et land som Danmark, hvor man må erkende, at vi er kommet utrolig vidt på ligestillingsområdet, og hvor jeg egentlig tror, alle vil skrive under på, at det må være sådan, at man ansætter de rigtige folk på de rigtige poster.
Kristeligt Folkepartis ordfører, fru Tove Videbæk, var inde på forholdene i Ringsted.
Dér kommer jeg tilfældigvis fra, og det er helt korrekt, at her har vi et ligestillingsudvalg med en meget aktiv SF'er i spidsen, og det skal han ikke lastes for, for han gør et stort stykke arbejde, men det er dog stadig sådan, at den pågældende SF'er, der sidder i kommunens økonomiudvalg, hvor jeg også selv sidder, konsekvent går efter, at vi til alle stillinger, som skal besættes, naturligvis vægter kvalifikationerne, og at det er ud fra kvalifikationerne, vi ansætter folk.
Så vil jeg slutte med at komme ind på en enkelt ting, der har været fremme i debatten, men som vi nok ikke kan nå at runde af i dag, og det er mændenes rolle i forbindelse med skilsmisser.
Hvis vi vil have lidt ligevægt i vægtskålen, synes jeg nok, man ser mange eksempler - jeg ser det også selv som kommunalpolitiker - på mange tragiske skæbner, hvor jeg synes, at mænd får en for ublid behandling i forbindelse med en skilsmisse, specielt i relation til børnenes placering osv.
Pressen beskriver også med jævne mellemrum meget kedelige episoder.
Jeg synes, jeg må sige det nu, selv om der er mange kvinder til stede i salen: Efter min mening har en del kvinder en lidt hysterisk indstilling til hele samkvemsproblematikken.
Nu kommer jeg måske langt ud over debatemnet, men jeg synes, jeg vil nævne det, for det er noget, der ligger mig på sinde.
Hvis vi skal tale ligestilling, må det være ligestilling på alle fronter.