Søren Søndergaard (EL), 2004-02-20:
Fra Enhedslistens side er vi generelt positive over for det her forslag, denne her ændring.
Det, man næsten kan udlede som formålsparagraffen i den skriftlige fremsættelse, er, at Team Danmark sammen med relevante samarbejdspartnere skal have ansvaret for at udvikle dansk eliteidræt på en socialt og samfundsmæssigt forsvarlig måde. Det synes vi er en helt rigtig måde at udtrykke det på.
Imidlertid er der behov for, at vi under det udvalgsarbejde, der kommer, tager fat på nogle af de problemer, vi synes der er, og her vil jeg umiddelbart nævne fire problemer. For det første problemet omkring 15-års-reglen, hvor det ikke i sig selv er det, at man fjerner 15-års-reglen, der er problemet - det kan vi også se på med en vis positiv holdning - men hvor det er helt afgørende for os, at der så også tilføres og prioriteres de nødvendige økonomiske ressourcer og de nødvendige sociale kvalifikationer for at leve op til det ansvar, der følger med at fjerne den 15-års-regel.
Det andet problem, som vi ser, og som vi gerne vil drøfte under det kommende udvalgsarbejde, er lovforslagets §
, altså spørgsmålet om økonomisk støtte fra kommuner og amtskommuner til eliteidræt.
Hvor går grænsen mellem, at man giver en støtte til eliteidræt, og så, at man går over i et egentligt erhvervsmæssigt formål?
Der er en gråzone.
Jeg vil nu nævne den sag ud fra en lidt anden vinkel end den, der har været nævnt her, nemlig ud fra den vinkel, der går på, hvad denne her ændring egentlig vil betyde for domfældelsen i Brixtoftesagen.
Der kunne jeg da godt spørge ministeren, hvordan det forholder sig med straffelovens § 3 i forhold til denne her ændring; hvilke konsekvenser det egentlig vil have i forhold til Brixtoftesagen dér, fordi det jo klart fremgår af straffelovens § 3, at når man ændrer på regler, så får det også nogle konsekvenser for igangværende sager.
Det tredje problem, jeg vil nævne, er det spørgsmål, vi allerede har været inde på, altså spørgsmålet om, hvorvidt DIF skal udpege direkte, som det er nævnt her i forslaget, eller der skal være tale om en indstilling, som nogle har nævnt.
For Enhedslisten er det klart, at det, der er det afgørende, er en kombination af både helheden og forskelligheden.
Der er mange forskelligheder, der skal ind i den bestyrelse og repræsenteres i denne her bestyrelse.
Derfor synes vi, at det ville være oplagt at finde et kompromisforslag, som f.eks. tog udgangspunkt i, at man lavede en større bestyrelse og så kunne bevare DIF's mulighed for selv at udpege deres repræsentanter, eller at man lavede nogle muligheder for, at DIF kunne udpege flere, end der skulle vælges, sådan at ministeren havde muligheden for at lave helheden, men med udgangspunkt i indstillinger af en begrænset kreds fra DIF's side osv. Man kan forestille sig forskellige muligheder.
Vi mener, det er vigtigt at finde et kompromis der.
Den sidste ting, jeg vil nævne, er spørgsmålet om den direkte repræsentation af aktive udøvere og trænere.
Det er rigtigt, at det står i lovforslaget som en mulighed, at man kan udpege nuværende eller tidligere eliteidrætsudøvere og trænere.
Men derudover synes vi, det ville være oplagt at lade de aktive udøvere og de aktive trænere selv gå ind og pege på de folk, som de ønskede at have med, og det forslag vil jo passe godt ind i, hvis man laver en udvidelse af bestyrelsen, f.eks. ved at tage det forslag, der ligger fra Team Danmarks Træner-/Aktiv Gruppen om én aktiv træner og én aktiv idrætsudøver.
Alt i alt er der altså digre problemer, som vi ser i det, og det er ting, som må indgå i udvalgsarbejdet.
Vi håber, at der kan nås frem til et kompromis under udvalgsarbejdet, fordi vi synes, det ville være ærgerligt, hvis der bliver en vedtagelse af det her med et meget snævert flertal, for så ved vi jo, at så vil det blive lavet om efter næste valg, hvor kulturministeren ikke længere hedder Brian Mikkelsen, og hvor regeringen ikke længere vil være en Venstre-Konservativ regering.
Det er absolut en mulighed, som skal indgå i diskussionerne, og som vi vil være meget åbne over for.
Det er jo ikke et spørgsmål om principper, altså om det skal være lige den ene eller den anden model.
Det, der er det principielle for os, er, at der skal være en helhed, og at der skal være en mangfoldighed.
For at opnå det skal ministeren kunne udpege nogle, Danmarks Idræts-Forbund skal være med, og de aktive udøvere og trænere skal være med.
Hvis viljen er til stede, og man har det principielle fælles udgangspunkt, at der skal være helhed og mangfoldighed, og at ministeren, Danmarks Idræts-Forbund og aktive trænere og aktive udøvere skal være med, tror jeg også, vi kan finde en løsning.