runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 2001-01-18:
I de senere år er der rent faktisk blevet strammet betydeligt op på reglerne, når det gælder familiesammenføring.
Kravene til at kunne forsørge sig selv og sin familie er skærpede, tilknytningskravet og boligkravet ligeså, og det er noget, som har gjort, at det for mange faktisk er blevet til et forhindringsløb at blive familiesammenført med børn og ægtefælle.
Retskravet for familiesammenføring for ægtefæller under 25 år blev også ophævet sidste år.
Så må jeg sige, at Dansk Folkeparti lægger op til et helt minimalistisk forslag.
Når det gælder familiesammenføring, skal Danmark kun overholde de internationale konventioner, de er ligesom stopklodsen, om man så må sige.
Det kan man selvfølgelig mene, men jeg synes altså, det er interessant, at med hensyn til de debatter, vi har haft her i Folketinget de sidste par år om netop stramninger på familiesammenføringsområdet,
Det har jo været det reelle tema i diskussionen, også om
nogle af de forslag, som den nuværende regering har fremlagt på familiesammenføringsområdet.
Det har jo ikke været en diskussion om, hvorvidt vi vil overopfylde, om jeg så må sige, de internationale konventioner, når det gælder familiesammenføring. Flere ordførere har her i debatten peget på, at uanset grundlæggende holdninger til spørgsmålet om familiesammenføringsregler - hvor man skal ligge i forhold til konventionerne - er de regler, Dansk Folkeparti foreslår i beslutningsforslaget, utrolig firkantede.
Lad mig bare trække det aspekt frem, at man ikke skelner præcist nok mellem flygtninge og indvandrere
Jeg vil også godt hæfte mig ved det, som står i bemærkningerne hen imod afslutningen.
Der står, at det centrale for Dansk Folkeparti er at bevare Danmark som et homogent samfund og forsvare danskheden baseret på et kristent værdigrundlag.
Selv om Danmark er, hvad jeg vil kalde et flerkulturelt samfund, vil vi selvfølgelig også gerne fra Kristeligt Folkepartis side arbejde for, at de kristne værdier fortsat skal have vægt og også præge vort samfund, men jeg vil også godt understrege, at det har ikke en pind med reglerne for familiesammenføring at gøre.
Jeg vil godt sige, at efter min og Kristeligt Folkepartis opfattelse er det altså ikke de herboende familiesammenførte flygtninge eller de udlændinge, der bor her i øvrigt og får familiesammenføring, der udgør en eventuel trussel mod de kristne værdier i Danmark, hvis man skal tale om en sådan.
Den helt overvejende del af befolkningen er hvide danskere, som kalder sig kristne, og hvis der er noget, der truer den danske kristne kulturarv, vil jeg sige, at så er de danskere, der kun kalder sig kristne.
Det er ikke den i denne sammenhæng lille brøkdel af familiesammenførte udlændinge, der måske har en anden religion, end de fleste har her i landet, og hvis Dansk Folkeparti mener det med de kristne værdier alvorligt, synes
jeg nok, det aspekt burde optage Dansk Folkeparti noget mere end at bruge udlændinge som prügelknabe for en befolkning, som ikke længere er så bevidst om de værdier, det danske samfund har bygget på i 1.000 år.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-01-18:
Når man læser forslaget, er det et forslag om ændring af reglerne for familiesammenføring.
Men hvis man skal forstå det, skal man også læse nogle af bemærkningerne, hvor det kommer frem, hvad det egentlig er, man vil med forslaget.
Der står i bemærkningerne, at der er en frygt for det multikulturelle, at vi bliver et multietnisk samfund.
Der står oven i købet, at det er en stor opgave at forsvare Danmark som et homogent samfund på et kristent grundlag.
Det er for mig at se en ganske stor ensretning, hvis man vil gøre
Jeg synes også godt, man kan spørge: Hvad er det egentlig, der er skræmmende?
Er det antallet af folk med etnisk baggrund, og hvad kan de true?
Et samfund, der er ensrettet, et samfund, hvor vi skal have nogle bestemte meninger, for at vi kan være i det danske samfund. Er det dansk tradition? Ikke efter min mening.
Jeg synes også, man kan sige, at det at tro, at vi er et homogent samfund, er da også en falsk opfattelse.
Der er mange forskelle på folk, der har levet i Danmark i mange år.
Der er en arbejdertradition; der er en akademikertradition; borgerskabet har sine traditioner; der er jyder og københavnere.
Vi kan finde mange andre måder, hvor vi har forskellige vaner og forskellige kulturer.
Og nu får vi nogle ind med etnisk baggrund.
De har så nogle andre traditioner, der er nye.
Men principielt er det jo ikke forskelligt fra det, vi har og er vant til at have, nemlig folk med forskellige kulturer.
Hvis noget kan frygtes at gå galt, er det ikke på grund af forskellige kulturer.
Men det er klart, at hvis vi sørger for, at der fortsættes med diskrimination, og sørger for, at de med en anden etnisk baggrund ikke kommer ind på arbejdsmarkedet og får samme muligheder, ja, så kan vi få et samfund, hvor etniske grupper bliver sociale tabere, og det er klart, det kan give et problem.
Så synes jeg, man skal sige, at det er fordi man diskriminerer, at det kan give problemer.
Og hvad er det så, vi snakker om her?
Det er jo familiesammenføring.
Jeg synes også, vi mangler en forklaring på, hvorledes familiesammenføring kan give grundlæggende problemer.
Det, vi snakker om, er 4.000, der bliver gift med danske statsborgere.
Er det et stort problem?
Vi snakker om ca. 2.500 børn, der bliver forenet med deres forældre.
Er det et problem?
Vi snakker om ca. 700, som lever i Danmark og fungerer i Danmark, som ganske vist ikke er danske statsborgere, men som har opholdstilladelse og har lov til at være her.
Kan de udgøre et stort problem, hvis de gifter sig med en fra et andet land?
Vi har svært ved at se, at det er en trussel.
Vi har svært ved at se det store behov for at stramme op.
Det vil gøre mange mennesker ondt, og vi synes, det lægger op til et fremmedhad, der ikke er grundlag for.
Vi har den grundlæggende holdning, at vi skal behandle hinanden ordentligt i det danske samfund og tage hensyn til hinanden, og det synes vi ikke, det her forslag gør, og slet ikke, hvis man udsættes for en vilkårlig vurdering af, hvem der nu skal have lov til at være her.
Vi sætter megen pris på, at man har nogle rettigheder, og at reglerne er klare, og alene af den grund vil jeg også tage afstand fra forslaget.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-01-18:
Det fremgår af beslutningsforslaget, at det er båret af en bekymring for Danmarks fremtid, og jeg skal sige, at vi i Venstre deler den bekymring.
Vi mener fortsat, det er et kæmpe problem, at Danmark ikke selv kan styre udviklingen i udlændingepolitikken.
Der er stort set to adgangstegn til at komme til Danmark: At man får familiesammenføring, og at man søger asyl.
Venstre har gennem 12 år forsøgt at få begrænset familiesammenføringsreglerne.
Vi anerkender, både som ministeren og den socialdemokratiske ordfører har været inde på, at reglerne er blevet strammet flere gange, men der er fortsat et for stort antal familiesammenføringer, hvor personer, der egentlig har større tilknytning til deres hjemland, får opholdstilladelse her i Danmark.
Vi kan ikke blive ved med, at indvandrere i tredje og fjerde generation rejser hjem og henter ægtefællerne derhjemme.
Derfor mener vi, at vi i langt højere grad, end loven giver mulighed for i dag, eller som loven er formuleret, skal stoppe opholdstilladelser, hvor tilknytningen er større til hjemlandet end til Danmark.
Derudover mener vi, at vi kan styre antallet af familiesammenføringer ved i højere grad også at stille krav. Der er et vist forsørgelseskrav nu.
I Venstre har vi den opfattelse, at man ikke skal kunne opnå de fulde sociale ydelser, før man har fået permanent opholdstilladelse.
Permanent opholdstilladelse skal man ikke kunne få fra starten.
Man skal have en begrænset, midlertidig opholdstilladelse.
Og først, når man har vist vilje til integration, skal man kunne få permanent opholdstilladelse, og først derefter skal man kunne få de fulde sociale ydelser.
Jeg vil også tage et andet punkt frem i beslutningsforslaget, nemlig at forslagsstillerne ønsker at stramme reglerne over for de kriminelle.
Det gør vi også i Venstre.
Når politiet havde undersøgt sagen og interviewet havde været på et sproglaboratorium i udlandet, og der var foretaget alle mulige biologiske undersøgelser, så kunne man konstatere, at det ikke var mindreårige mennesker fra Hviderusland, men voksne mennesker, der var 5-6 år ældre, end de havde oplyst, og som i virkeligheden kom fra et af de baltiske lande.
Vi har den opfattelse, at når den slags løgnehistorier er blevet afsløret, så skal de pågældende fastholdes ved en frihedsberøvelse og udsendes omgående.
I det hele taget har vi den opfattelse, at hvis det overhovedet er muligt efter internationale konventioner, så ønsker vi udvisningsreglerne strammet.
Vi mener, at det samråd, vi havde med justitsministeren, og at den redegørelse, vi har fået fra Rigsadvokaten, viser, at Strasbourgdomstolen levner et vist spillerum for de forskellige lande, og derfor tror vi også, det er muligt at stramme reglerne for udvisning af kriminelle yderligere. Men de meget firkantede regler, som fremgår af Dansk Folkepartis forslag, kan vi naturligvis ikke støtte.
Der må selvfølgelig være forskel på, hvor længe man har været i landet, og hvilken kriminalitet man har begået.
Alt i alt kan jeg sige, at der er punkter i forslaget, som lægger sig tæt op ad Venstres udlændingepolitik, og dem kan vi støtte.
Men der er altså også flere punkter, vi ikke kan støtte.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-01-18:
Man kan jo risikere nogle gange, at der er nogle, der hører efter, hvad man siger, også fra Folketingets talerstol.
Fru Gyda Kongsted sagde sådan set, at hun havde nogle oplysninger fra de lande, der har indført reklameforbud, men hun fortalte os ikke, hvad de reklameforbud har afstedkommet.
Det er jo væsentligt at vide.
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-18:
Hr. Henrik Svane sagde lige før, at der er masser af udfordringer.
Ja, det er der så sandelig.
Jeg ved ikke, om hr. Svane læste Berlingske Tidende i går. Med hensyn til den frivillige fordeling indbyrdes mellem kommunerne af disse kvoter er kommunerne ved at give op.
Repræsentanter fra Kommunernes Landsforening siger, at intet står tomt, og det medfører jo så, at frivilligheden altså er ved at være forbi.
Hvad vil hr. Svane gøre?
Kommunerne skal skaffe 1.200 boliger nu, og der er intet, der står tomt.
Det er sandelig noget, som man kan sige, der er masser af udfordringer i.
Hvordan vil hr. Svane løse den udfordring?
Hr. Jann Sjursen sagde, som jeg forstod det, at vi overopfyldte vores forpligtelser i henhold til konventionerne med hensyn til familiesammenføringerne.
Har jeg forstået det rigtigt?
Så vil jeg gerne spørge hr. Jann Sjursen, om vi i tilfælde af, at der er en overopfyldning, ikke skulle tage og se på konventionerne som sådan og sætte nogle statsretseksperter til at se på, hvordan Danmark fortolker disse konventioner.
Jeg har før spurgt ministeren om det her fra Folketingets talerstol, men jeg synes ikke rigtig, det er blevet til noget.
Og så vil jeg gerne have en definition: Hvad er en flygtning, og hvad er en indvandrer?
Jann Sjursen (KRF), 2001-01-18:
Jeg skal medgive, at hvis man også ser på de svar, ministeren har givet til Folketinget og Retsudvalget,
Men det synes jeg ikke er en debat værd her.
Hvis man ser på, hvad der er sket på familiesammenføringsområdet i de senere år, er der faktisk foretaget ganske markante opstramninger, og vi er altså fra Kristeligt Folkepartis side af den opfattelse, at uanset om vi overopfylder, og hvor meget vi i givet fald overopfylder de internationale konventioner i dag, er der ikke brug for yderligere stramninger på dette område.
Det er vores synspunkt.
Man kan godt kigge på de internationale konventioner, det er sådan set fint nok for mig.
Men med hensyn til de grundlæggende principper, f.eks. også grundlæggende definitioner af, hvem der er flygtninge, finder vi sådan set ikke, der er anledning til helt basale ændringer, og tiden tillader altså ikke, at jeg kommer ind på en begrebsmæssig afklaring af, hvad der er hvad.
Søren Søndergaard (EL), 2001-01-18:
Spørgsmålet til mig om hr. Henrik Svane fra fru Aase D. Madsen vil jeg ikke besvare, men jeg kan bekræfte, at der eksisterer et transportøransvar, det er fuldstændig rigtigt.
Så den mulighed skal der da være, at man har nogle holdninger til noget, og så skyder man lidt fra hoften.
Men det, der bare undrer mig, er, hvordan man stadig væk fokuserer på ét eneste problem.
For eksempel når vi snakker kriminalitet, så snakker Dansk Folkeparti altid vold, og vold er jo noget frygteligt noget, og den mest ultimative vold er mord, og der dør ca. 50 mennesker i Danmark om året på grund af mord.
Det er frygteligt, og det skal der gøres noget ved.
Men der dør over 500 mennesker i trafikken.
Der bliver dræbt familier.
Nogle mister deres forsørger, deres far, deres mor, deres bror, deres søster, deres søn, deres datter.
Små børn bliver slået ihjel på grund af mord i trafikken.
Og hvad er Dansk Folkepartis svar på det spørgsmål?
Ja, det er, at vi skal afskaffe fartgrænserne, så der er endnu flere, der kan blive slået ihjel i trafikken.
Det er det, der er det symptomatiske med Dansk Folkeparti: Man har ét problem, man forholder sig til, og alle andre problemer forholder man sig ikke til, også selv om de i omfang er meget større.
Det er det helt store problem i den her debat.
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-18:
Det svar er jeg da også spændt på at høre.
Jeg ved da også godt, hvem den bliver møntet på, den dér med, at enten er man dum, eller også har man ikke sat sig ind i stoffet.
Den bliver møntet på min bemærkning.
Det er jeg da godt klar over. Men der er jo også dem, der måske ikke er så dumme, men som måske går med skyklapper på af helt andre grunde, og til den kategori kan man måske regne hr. Svane.
Det er jeg bange for.
Henrik Svane (RV), 2001-01-18:
Jeg vil gerne spørge Enhedslistens ordfører, om man ikke er enig med mig i, at man for at kunne have en ordentlig saglig debat bør sætte sig ind i det stof, man gerne vil diskutere.
Hvis man ikke gør det, kan man beskyldes for to ting:
Enten er man dum eller ubegavet, eller også er man manipulerende.
Når jeg stiller det spørgsmål, er det med baggrund i fru Aase D. Madsens bemærkning for lidt siden om, når man kommer med en flyvemaskine til Kastrup Lufthavn, og man har passet
med, når man står om bord, men når man står af, er det der ikke
Er hr. Søren Søndergaard enig med mig i, at der gælder den regel, at der er et transportøransvar, så hvis det er tilfældet, så bliver vedkommende sendt med flyvemaskinen direkte tilbage igen på flyselskabets regning?
Er hr. Søren Søndergaard enig med mig i, at den regel gælder?
Søren Søndergaard (EL), 2001-01-18:
Javist, 10.000 analfabeter hvert år, og hvis og hvis min bagdel var spids osv., hvad jeg ikke vil citere af hensyn til formanden. Men der kommer jo ikke 10.000.
Hvorfor skal det så nævnes?
Fordi det skal bruges i den kampagne, som er Dansk Folkepartis eneste kampagne.
Den skal nemlig bruges til at antyde, at flygtninge og indvandrere i sig selv er et problem, og derfor skal man sige 10.000 analfabeter, fordi man ikke har modet til at gå i gang med at løse de politiske opgaver, som den danske befolkning er interesseret i.
Ja, den danske befolkning er interesseret i bedre hjemmehjælp.
Derfor er den danske befolkning f.eks. interesseret i, at hjemmehjælperne ikke nedslides.
Derfor er den danske befolkning interesseret i, at hjemmehjælperne har nogle ordentlige vilkår, så de kan gøre noget og være ordentligt sammen med de ældre.
Men det vil Dansk Folkeparti ikke gøre.
Derfor er det et spørgsmål om, at man snakker udenom og vælger ét emne, som man ene og alene fokuserer på.
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-18:
Ja, det lyder meget godt, hvad hr. Søren Søndergaard siger, men det er jo svært i et samfund som vores, hvis der kommer 10.000 analfabeter eller noget i den stil om året, ikke?
Er det ikke meget svært? Er det ikke også svært at kalde flygtninge for flygtninge, når de har rejst det halve af jorden rundt og lige pludselig står foran Sandholmlejrens port og får kollektivt hukommelsestab?
Er det ikke lidt af et problem også?
Er det ikke også lidt af et problem, at man, når man går om bord på en flyver, så har et pas, og når man så kommer til Kastrup Lufthavn, har man lige pludselig ikke noget pas?
Er det ikke noget problem?
Er man så også flygtning?
Søren Søndergaard (EL), 2001-01-18:
Da Dansk Folkepartis ordfører anmodede om at få oplyst forskellen på flygtninge og indvandrere, var det ikke en hånlig latter, der blev slået op.
Det var en hjertelig latter over den overraskende og morsomme pointe, som lå i spørgsmålet, fordi spørgsmålet jo giver svaret i sig selv.
En flygtning er en, der har fået opholdstilladelse, fordi vedkommende er anerkendt som en, der er flygtet fra forfølgelser, og en indvandrer er en, der har fået opholdstilladelse af andre grunde.
Så enkelt er det vel, og derfor var det jo en utrolig overraskende pointe at stille det spørgsmål, og derfor var vi nogle, der lo ad det.
Generelt forstår jeg, at denne her diskussion påfører fru Pia Kjærsgaard en lidelse.
Diskussionen er meget smertefuld for hende at gennemføre, og denne her lidelse har åbenbart sat sig på ørerne, det må den jo have gjort, når vi er i en situation, hvor fru Pia Kjærsgaard kan sige, at af dem, der gik herop, var der ikke nogen, der anerkendte, at der var nogen problemer.
Jeg vil godt citere for fru Pia Kjærsgaard, hvad jeg sagde.
Skal vi lige snuppe den én gang til: Et kulturmøde vil altid give gnidninger og problemer.
Men så fortsatte jeg: Men åbenhed, nysgerrighed og gensidig respekt giver det bedste udgangspunkt for at overvinde problemerne og skabe et samfund, der opfylder de normer, vi ønsker af et samfund.
Det er altså ikke et spørgsmål om ikke at anerkende, at der er nogle problemer, men det er et spørgsmål om at have en opfattelse af, hvordan vi bedst løser problemerne.
Det er sådan set det samme derhjemme i den lille familie.
Hvis lille Peter har været uartig, opfatter vi så, at den bedste måde at løse problemerne med lille Peter på er ved at sætte ham i skammekrogen, at give han stuearrest eller, måske endnu værre, at give ham bank eller spanskrør eller hvad ved jeg, eller opfatter vi mulighederne for at overvinde problemerne som et spørgsmål om at forsøge at nå frem til nogle løsninger, der kan holde, uden den type af metoder?
Problemet er, at Dansk Folkeparti har sat sig i en krog, og ønsker alle flygtninge og indvandrere hen i skammekrogen, og det er klart, at hvis det lykkes for Dansk Folkeparti at få held med at få placeret folk i skammekrogen, jamen så opfører folk sig, som de opfører sig, når de har stået tilstrækkelig lang tid i skammekrogen.
Derfor er det ikke en metode, der generelt kan anbefales.
Jeg synes, at hovedproblemet ved denne her diskussion er, at det endnu en gang fra Dansk Folkeparti er blevet gjort til, at det største problem i Danmark er, at der er nogle flygtninge og indvandrere, i stedet for at det største problem er, hvordan vi sikrer en integration.
Det er jo ikke selve det, at der kommer 20.000 flygtninge og indvandrere, der er et problem.
Hvad skulle vi dog gøre, hvis befolkningstallet begyndte at stige af mere naturlige årsager?
Skulle vi så også begynde at gøre det til et problem?
Selvfølgelig ikke.
Det kan det danske samfund sagtens rumme, hvis vi integrerer mennesker og giver mennesker en plads i det her samfund.
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-01-18:
Der er ingen stramninger sket.
Der er ingen stramninger sket.
Ud af 12.514 tilladelser er der søreme givet 260 afslag.
Så kan jeg ikke stå og sige: Nå, ja, men hvor mange ville så have søgt yderligere, hvis ikke man havde lavet - og jeg nægter at bruge ordet stramninger - den lov, som har givet 260 afslag?
Nej, det kan jeg ikke.
Jeg kan bare sige, at der er blevet givet 12.514 tilladelser.
Altså 260 afslag.
Det er jo grotesk.
Det er simpelt hen grotesk.
At man ikke skammer sig rent ud sagt, i stedet for at gå op og fremhæve det som stramninger.
Må jeg så sige med hensyn til de danske statsborgere: Altså vi oplever jo i den her megen debat, der er omkring udlændingepolitikken, adskillige interviews med folk, som har fået dansk statsborgerskab, som stadig væk taler deres hjemlands sprog.
Som stadig væk fuldt og helt til gene for det danske samfund påberåber sig deres rettigheder.
Det er ikke sådan, at jeg siger, at når man er udlænding
i Danmark, så skal man ikke have lov at opretholde sine egne normer osv., fordi det ved jeg godt, at danskere også gør i udlandet.
Det er mere for at tage højde for det.
Men de skal i hvert fald ikke være til gene for det danske samfund.
Det er jo sådan, at tyrkere f.eks. for størstedelens vedkommende stadig væk henter deres ægtefælle i Tyrkiet, fordi de stadig væk lever efter de regler. Men tyrkeren i Danmark har fået dansk statsborgerskab, og det er dér, forskellen er.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-01-18:
Jeg fik ikke noget svar på, om det er udtryk for, at man ikke vil integrere sig, hvis man vil gifte sig med en dansk statsborger.
Jeg fik et svar, som lød: Jamen man kan let blive dansk statsborger.
Det kan man ikke let.
Man bliver dansk statsborger, hvis man har levet i det danske samfund i en årrække og har fungeret i det danske samfund.
Så bliver man dansk statsborger og kan blive det.
Men er det, at man vil gifte sig med en dansk statsborger, udtryk for, at man ikke vil integrere sig?
Jeg har svært ved at se det som et udtryk for, at man ikke vil integrere sig.
Det er altså snarere tværtimod.
Jeg vil gerne have svar på det.
Henrik Svane (RV), 2001-01-18:
Men jeg får lyst til at gå herop.
Et samfund, der er uden fordomme over for de fremmede,
sagde fru Pia Kjærsgaard lige.
Jeg mener ikke, det er os, der er modspillere i den her debat, der forplumrer debatten med ting, som bare ikke hænger sammen.
Det var i forlængelse af, at fru Pia Kjærsgaard sagde, at den danske regering, det danske Folketing, humanisterne, det humanistiske flertal ikke vil gøre noget som helst ved noget som helst.
Jeg havde i min ordførertale brugt lidt tid på at sige noget om, hvor mange forslag denne regering rent faktisk er kommet med, også til stramninger, fordi vi så i øjnene, at integrationspolitikken i 1970'erne og 1980'erne har givet et efterslæb, fordi man da ikke turde tage ordentligt fat, og det gjaldt jo alle partierne.
Men for at gøre noget ved det har vi så lavet nogle stramninger.
Og det, jeg spurgte om, var: Hvor mange tror fru Pia Kjærsgaard, når hun harcelerer over, at der kun er én afvist ægteskabsindgåelse eller ægtefællesammenføring sidste år, der har afstået fra at ville ansøge på grund af, at Folketinget netop har lavet stramningerne?