Hanne Severinsen (V), 1998-10-22:
Da jeg først så forespørgslens omfang, tænkte jeg, at det var en stor mundfuld.
Men det er jo alligevel en nyttig øvelse, at vi nu får mulighed for at se tingene i sammenhæng, og det er jo også tankevækkende, at der skal være tre ministre til stede.
Der er brug for at se tingene mere i sammenhæng, og vi har mange forslag om, at man måske skulle lægge al undervisning ind under ét ministerium.
Det gælder f.eks. AMU og efteruddannelse, som vi mener burde være i det almindelige undervisningssystem.
Så det er nyttigt at have sådan en debat og også en debat, hvor vi ikke nødvendigvis skal nå frem til nogle dagsordener, men hvor vi kan formulere os bredt om disse spørgsmål og også de mange udspil, som regeringen har bebudet at den vil komme med, og som jo går i så mange forskellige retninger, at man måske godt kan blive lidt forvirret over, hvad regeringen i virkeligheden vil.
Men så meget desto mere godt kan det være at få denne debat forud for, at regeringen finder ud af, hvad den rent faktisk vil, og så kommer med de vigtige udspil, som er blevet bebudet.
Det, at et land bør have et højt uddannelsesniveau, er et varmt emne i mange lande.
Det er ikke kun i Danmark, vi diskuterer det, og vi ved godt, at i alle lande, der satser på at være med i den internationale udvikling, er et højt uddannelsesniveau noget af det allervigtigste. Og man kan alt for nemt tabe nogle kompetencer på gulvet, og man kan alt for let komme bagud, og dér har vi jo i nogle af de internationale undersøgelser, hvor Danmark har været med, til vores skræk opdaget, at selv om mange sagde, at vi havde verdens bedste folkeskole, så havde vi det ikke.
Derfor skal vi virkelig gøre en indsats i disse år, og alle danskere skal bestræbe sig på at være gode til det, de beskæftiger sig med.
Det skal være en ambition, at alle har en faglig stolthed, at alle kan et eller andet.
Det skal være moderne at yde en indsats. Det er jo interessant, at når man diskuterer de her ting, er der nogle, der siger, at det er den sorte skole, men hvis man diskuterer det med idrætsudøvere, kan de godt se, at det at øve sig faktisk er vigtigt for, at de kan yde en præstation, og at det faktisk også er spændende, når de så når frem til præstationen.
Vi kan tage et emne som naturvidenskab, som jo har været drøftet meget herinde i Folketinget og har været drøftet meget i det hele taget.
Og dér kan man f.eks. starte med at spørge universiteterne, hvad de siger, og de siger, at eleverne i gymnasiet er for dårlige; og man kan spørge gymnasierne, hvad de siger, og de siger jo, at eleverne i folkeskolen er for dårlige; og man kan spørge folkeskolen, og dér synes man måske, at læreruddannelsen er for dårlig.
Og da vi diskuterede det i Venstres folketingsgruppe, sagde man, at forældrene også er for dårlige til at opdrage børnene til at få den ambition og holdning, at man skal lære noget, så vi kan sådan set gå helt ned til en diskussion om familiepolitik.
Men det er jo også et spørgsmål om læreruddannelsen, men når man så diskuterer læreruddannelse, får man øje på, at det jo også er et spørgsmål om seminarierne og deres læreres uddannelse og efteruddannelse.
Vi har simpelt hen nogle brede problemer, som gælder hele uddannelsessystemet.
Vi kan også tage et emne som IT.
Dér er der jo i høj grad et aldersproblem, for det er jo tit sådan, at det er børnene, der lærer forældrene, hvordan tingene foregår, og det er også tit sådan, at mange lærere har sværere ved det end eleverne.
Og dér er der også brug for en bred indsats i hele uddannelsessystemet, og at man ikke siger, at det er en anden del af uddannelsessystemets skyld.
Der er også brug for at tænke mere i, at børnene skal være selvstændige, og der er brug for en selvstændighedskultur i hele uddannelsessystemet.
Det er jo tankevækkende, at hvor man i udlandet starter virksomheder på basis af sit høje vidensniveau, er der i det danske uddannelsessystem en tendens til, at jo længere uddannelse man får, jo mere ønsker man at være lønmodtager.
Og i fremtiden vil vi se mange eksempler på, at man køber kompetence så fra det ene land og så fra det andet land, og at det er små firmaer, som byder på opgaverne, og derfor har vi brug for en helt anden uddannelseskultur, og det skal også være bredt i hele uddannelsessystemet.
Så vi har brug for at tænke på tingene i en sammenhæng, og det er bl.a. det, vi vil med vores forslag, som det jo nu ser ud til at regeringen også har taget til sig, nemlig at man ser på hele evaluerings- og kvalitetskontrolsystemet under ét.
Og dér vil jeg godt sige om den debat, der har været om, at der jo er meget vigtige kvaliteter, som man ikke kan måle: Ja, det er da fuldstændig rigtigt, men derfor kan man jo godt måle det, som faktisk kan måles, og derfor kan man godt have en ambition om, at børn som noget naturligt skal kunne læse i 7-års-alderen, sådan at man ved, at når de ikke gør det, er der faktisk grund til at gribe ind.
Ellers svømmer det hele jo, og så er man som forældre f.eks. ikke klar over, om det er helt normalt, når éns børn ikke kan læse, selv om de går i 4. klasse.
Så vi har virkelig brug for de her ting, og der har jo heldigvis også været mange forsøg rundtomkring i skolerne på at gøre tingene på en bedre måde.
Leg og læring er jo noget, som mange på forskellige skoler har prøvet med succes, og vi tror, at dét vil være en god ting.
Og vi tror også, at de forsøg, der har været med at dele børnene efter 7. klasse, så der kommer nogle overbygningsskoler, er en god ting.
Men vi skal også sørge for stadig væk at beholde det frie skolevalg, hele det system, at man, hvis man ikke er tilfreds med sin skole, har mulighed for at oprette sin egen skole, for det har været med til at udvikle det danske skolesystem, sådan at vi helt gratis har fået en lang række forsøg og videreudviklingsprojekter i den danske folkeskole. Hele vejledningssystemet er jo også noget, vi skal have set på.
Det er jo tankevækkende, at der er 21 uddannelser og 25 ordninger på vejledningsområdet.
Vi er meget glade for, at det ser ud til, at man har opgivet tanken om bare at nedlægge 10. klasse, for vi vil gerne bevare 10. klasse, men vi er meget optaget af, at 10. klasse bliver et ordentligt tilbud, som virkelig betyder, at man lærer noget nyt, og ikke bare, at man venter på at finde ud af, hvad man nu vil.
Vi er også glade for, at man har droppet tanken om enhedsgymnasiet, for vi vil gerne bevare de selvstændige uddannelser.
Selvfølgelig skal de kunne samordnes, men vi vil ikke være med til, at en merittankegang fører til, at det hele bliver gjort ens, og at de forskellige uddannelser bliver gjort til små bidder af hinanden.
Det gælder også hele diskussionen om fusioner og om meritering på tværs af uddannelserne, altså både vertikalt og horisontalt.
Og dér vil jeg sige, at problemet med den horisontale meritoverførsel, det, at man skal kunne gå fra det ene universitet til et andet, må vi se at få en løsning på.
Navnlig er den internationale meritoverførsel utrolig vigtig, fordi de unge skal have mulighed for at kunne tage dele af deres uddannelse i udlandet.
Men vi skal selvfølgelig også passe på, at vi ikke i vores forsøg dér gør alting ens.
Og når det gælder den vertikale meritering, det, at man skal kunne gå fra en handelsskole til en handelshøjskole og videre til universitetet, vil vi meget gerne have en diskussion om, hvad det egentlig er, vi vil opnå, og om vi skal gøre alting til en forskole for noget andet.
For hvis vi gør dét, risikerer vi så ikke, at vi også her udvander både universiteterne og de professionsorienterede uddannelser? Så vi glæder os meget til de diskussioner, der kommer om det 21. århundredes uddannelsesstruktur, og vi håber ikke, at regeringen lægger sig for fast, for det har jo faktisk vist sig i det her halve år, at der er kommet gode fusioner af både den ene og den anden slags.
Vi har f.eks. set, at Odense Universitet har fusioneret med Sydjysk Universitetscenter og med Handelshøjskole Syd, og det er én måde at gøre det på.
Og vi har set, hvordan man i en lang række provinsbyer har slået videregående uddannelser sammen eller i hvert fald sammenarbejdet uddannelser på samme niveau, men med forskellige fag, og det er også sikkert en succes.
Men det bliver jo først og fremmest en succes, fordi man er optaget af ideen, og ikke fordi det bliver presset ned over hovedet på én.
Vi håber altså, at vi kan få en diskussion om, hvordan vi kan få lavet den slags strategiske alliancer, så vi får nogle stærkere miljøer, men også en bedre spredning geografisk.
De to ting er målsætninger, som vi lægger meget vægt på i Venstre.