runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-03-14:
Der er jo næsten tale om en ekspeditionssag, hvor vi ratificerer en valgfri tillægsprotokol til FN's konvention om afskaffelse af diskrimination imod kvinder.
Tillægsprotokollen medfører også, at danskere enkeltvis og gruppevis vil få direkte klageadgang til den FN-overvågningskomité, der påser overholdelsen af den pågældende konventions bestemmelser, plus at den giver en mulighed for at foretage undersøgelser i henhold til mulige grove eller systematiske krænkelser.
Vi giver vores fulde opbakning til ratifikationen af tillægsprotokollen, som 24 lande i øvrigt har ratificeret.
Og lad mig så som en afsluttende bemærkning tilføje, at dette jo er et eksempel på, at man gennem internationalt samarbejde og gennem europæisk samarbejde rent faktisk kan gennemføre nogle ting, som er ganske fornuftige.
Pia Larsen (V), 2000-03-14:
I Venstre kan vi også tilslutte os beslutningsforslaget om ratifikation af den valgfri protokol af 6. oktober 1999.
Vi mener, det er vigtigt fortsat at spille en aktiv rolle i det internationale arbejde for ligestilling mellem mænd og kvinder, og vi ser gerne, at Danmark blandt de første ratificerer protokollen og dermed bliver en slags foregangsland for andre nationer.
Protokollen er et positivt tiltag, der udvider den enkeltes rettigheder.
Det bliver muligt for den enkelte eller grupper af individer selv at indgive en klage, som herefter vil blive behandlet
Vi har noteret os, at der for ngo'er kun indirekte åbnes adgang til at indbringe klager for komiteen: som repræsentanter for enkeltpersoner eller grupper af individer.
Vi ser ligeledes positivt på, at konventionens komité får adgang til på eget initiativ at foretage undersøgelser i forbindelse med mulige grove eller systematiske krænkelser af konventionen.
Vi kan som sagt tilslutte os beslutningsforslaget.
Per Stig Møller (KF), 2000-03-14:
Vi synes, det er fortræffeligt, at Danmark kommer meget hurtigt fra start i forbindelse med denne her ratifikation, hvor vi kan være med til at sikre os, at den træder i kraft så hurtigt som muligt ved at være blandt de ti første lande.
Det er væsentligt, at man får denne her klageadgang
individuelt og samtidig mulighed for - og det er også meget væsentligt - at få undersøgelser for komiteen på eget initiativ, således at man kan sikre sig denne ligestilling og undgå diskrimination af kvinder.
Det er en væsentlig konvention, og jeg komplimenterer udenrigsministeren for det hurtige arbejde, der er gjort, så vi kommer til at få den plads, vi skal have, her i dette tilfælde blandt de første og afgørende lande.
Margrete Auken (SF), 2000-03-14:
SF er sådan set også godt tilfreds med konventionen her, altså med protokollen, og vi vil støtte forslaget.
Vi har et par spørgsmål
Nu blev det sagt lige før, at det var godt, at man kun kunne rejse klage på vegne af enkeltpersoner.
Det kunne godt være nyttigt i enkelte sammenhænge måske - det må ministeren eventuelt forklare - også at kunne rejse klage på vegne af grupper.
, har man svært ved at forestille sig enkeltpersoner rejse sagen.
Og dér ville det jo være nærliggende, at det ville være ngo'er, der rejste den på vegne af, ja altså en eller anden større gruppe.
Men det kan godt være, der er noget, vi har misforstået dér, siden det ikke er reflekteret igennem uden videre. Så synes vi i øvrigt, det er lidt påfaldende, at man i høringen herhjemme, selv om det skulle gå stærkt, ikke har spurgt nogen af kvindeorganisationerne, Kvinderådet, KULU, Red Barnet for den sags skyld, da der jo meget tit er en sammenhæng i det: Vold over for kvinder er ofte i sammenhæng med vold over for børn og omvendt.
Og hvorfor er Det Danske Center for Menneskerettigheder ikke blevet spurgt?
Det er også lidt ejendommeligt.
Men bortset fra de dér småting, som vi vel lige kan få opklaret i udvalget, støtter vi forslaget, og vi mener også, det er vigtigt, at det kommer hurtigt igennem.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-03-14:
Jeg skal kort sige, at det ville være meget mærkeligt at sige nej til det her forslag, så derfor må det blive et ja, og jeg synes i lighed med en af de øvrige ordførere - jeg kan ikke huske, hvem det var - at det er helt naturligt, at Danmark som et af de første lande tilslutter sig denne her konvention.
Anders Samuelsen (RV), 2000-03-14:
Danmark har tiltrådt og ratificeret FN's konvention af 18. december 1979 om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder.
Til overvågning af konventionen er nedsat en komité, som staterne har ratificeringspligt over for.
168 lande har i dag tiltrådt konventionen.
Siden har den internationale bevidsthed om kvinders rettigheder udviklet sig i en mere positiv retning, og hertil kommer, at verdenssamfundet har opnået en større fortrolighed med globale klageorganer på menneskerettighedsområdet i øvrigt.
FN's Kvindekommission nedsatte i 1996 en arbejdsgruppe, der skulle forhandle en protokol, der skulle indeholde både en individuel klageadgang og samtidig en adgang for konventionens komité til at foretage undersøgelser på eget initiativ i forbindelse med mulige grove eller systematiske krænkelser af konventionen.
Den 12. marts 1999 blev protokollen endelig færdigforhandlet, og så blev den vedtaget på FN's 54. generalforsamling. 24 lande har indtil videre underskrevet den valgfri protokol, og håbet er, at et tilstrækkeligt antal lande ratificerer protokollen inden FN's opfølgning af kvindekonferencen i Beijing, som finder sted den 5.-9. juni 2000 i New York.
Forslaget indebærer, at Danmark forpligter sig til at anerkende komiteens kompetence til at modtage og behandle individuelle klager og at anerkende, at komiteen af egen drift kan foretage undersøgelser under særlige omstændigheder.
Det Radikale Venstre kan støtte dette forslag til folketingsbeslutning.
Jann Sjursen (KRF), 2000-03-14:
Kristeligt Folkeparti kan også tilslutte sig forslaget, og jeg skal i øvrigt hilse fra Enhedslistens ordfører, hr. Søren Søndergaard, og sige, at Enhedslisten også tilslutter sig forslaget.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-03-14:
Jeg takker for den enstemmige tilslutning til forslaget.
Der er blevet rejst et par spørgsmål, som vi kan arbejde
videre med under udvalgsarbejdet.
Specielt for så vidt angår klageadgangen, er det lidt mere kompliceret end som så.
Der er for så vidt en klageadgang både for individer og for grupper, men ngo'erne har kun indirekte adgang til at indbringe klager for komiteen som repræsentanter for individer og grupper af individer, men det synes jeg vi skal se nærmere på under udvalgsarbejdet.
Ulla Tørnæs (V), 2000-03-14:
Hr. Claus Larsen-Jensen spørger til Venstres opfattelse af Belgiens rolle i indførelsen af sanktionerne mod Østrig.
Vi har selvfølgelig haft kontakt med Guy Verhofstadt, og det var bl.a. den vej rundt, vi fik påvist, at statsministeren havde talt med Verhofstadt.
Statsministeren vidste på et tidspunkt ikke, hvorvidt Verhofstadt havde deltaget i det samme møde, som statsministeren havde deltaget i, men det fik vi jo så påvist den vej rundt.
Besynderligt nok var det ikke noget, statsministeren selv var parat til eller i stand til at fortælle om.
Men i hvert fald fik vi den vej rundt påvist, at Verhofstadt og statsministeren havde talt sammen, og at man også havde talt om indførelse af en fælles reaktion eller aktion imod Østrig, på trods af at det blev benægtet i den danske debat herhjemme.
Naturligvis er regeringslederne i Europa folkevalgte, lige så vel som Wolfgang Schüssel er folkevalgt i Østrig. Sådan er det, vil jeg sige til hr. Melchior.
Jeg forstår ikke helt, at såvel hr. Arne Melchior som fru Elisabeth Arnold farer op over, at jeg følte mig hensat til en forelæsning på Københavns Universitet, for jeg mente jo ikke, at det på nogen måde var forkert, det, statsministeren sagde.
Jeg mente måske bare, at der var nogle andre ting, som var mindst lige så relevante at påpege i en forespørgselsdebat om det tema, som vi diskuterer i dag.
Til hr. Søren Søndergaard vil jeg sige, at mig bekendt gik ÖVP, altså det konservative folkeparti, til valg på en regeringsændring, og vi ved jo alle, at der var lange regeringsforhandlinger.
Undervejs var der jo også meget tætte kontakter mellem socialisterne og FPÖ.
De kunne imidlertid ikke blive enige, og socialdemokraterne og de konservative kunne heller ikke blive enige, og så er det vel meget naturligt, at man forsøger at finde en flertalskonstellation.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-14:
Jeg vil for det første takke hr. Jann Sjursen for de venlige bemærkninger om Enhedslistens forslag og så kun sige med hensyn til det punkt, som hr. Jann Sjursen satte spørgsmålstegn ved, at selv om Enhedslistens forslag nu ikke bliver vedtaget i den her omgang i dag, har vi jo altså i Det Udenrigspolitiske Nævn vedtaget at sende et brev til regeringen, hvori behandlingen af EU-spørgsmål i Folketinget og i Det Udenrigspolitiske Nævn tages op til diskussion.
Og i den forbindelse vil Enhedslisten anmode om - og det håber jeg så også at Kristeligt folkeparti vil støtte - at man også får en diskussion om, hvad man kan gøre for, at beslutningstagning mellem regeringer, dels når det er inden for Traktaten, dels når det sker i et mellemstatsligt samarbejde, sker på en sådan måde, at det er demokratisk og gennemskueligt, så Folketinget kan følge med. Og det mener jeg at statsministrene fra de andre lande også bør indrette sig på, ikke bare af hensyn til Folketinget her i Danmark, men også af hensyn til parlamenterne i de andre lande.
Og dér håber jeg så, at vi i Det Udenrigspolitiske Nævn kan få en god diskussion om at nå nogle skridt i den retning på det punkt, og det kunne jeg da forestille mig at Kristeligt Folkeparti også kunne være enigt i.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-03-14:
Som forslagsstiller sidder jeg jo med en liste med partiernes navne og mandattal og prøver at tælle sammen, hvem der er for, og hvem der er imod, og jeg må sige til hr. Jens Hald Madsen, at jeg har lidt svært ved at finde ud af, om jeg skal sætte et plus eller minus ud for Venstre, som jo er et stort parti med mange mandater.
Går man ind for det her forslag, som altså siger, at regeringen skal tage initiativ til på Danmarks vegne - det kan man gøre sammen med andre, det binder ikke - tage initiativ til at få ophævet de diplomatiske sanktioner over for Østrig?
Jeg har lidt svært ved at finde ud af, om Venstre går ind for forslaget, eller om man går imod.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-14:
Jamen nu var der jo en risiko for, at den røde knap begyndte at lyse igen, og derfor vil jeg gerne spørge hr. Hald Madsen, hvorfor i alverden man så ikke vil støtte det forslag, som klokkerent siger, at Folketinget opfordrer regeringen til straks på Danmarks vegne at ophæve de bebudede diplomatiske sanktioner over for Østrig.
Det er meget klokkeklart.
Men hvis ikke det er den tekst, som skal pålægge statsministeren omgående at drage omsorg for at ophæve sanktionerne, vil jeg spørge: Hvordan er Venstres tekst så?
Altså, kan vi få et bud
på, hvordan det så skulle være formuleret, for at Venstre vil være med i et flertal her i Folketinget, der kunne pålægge regeringen at ophæve de her sanktioner.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-03-14:
Vi i Frihed 2000 tager kraftigt afstand fra den måde, statsministeren har håndteret den her sag på.
Det er helt uacceptabelt i så alvorlig en situation, hvor man indfører restriktioner mod et land, at statsministeren ikke rådfører sig med Det Udenrigspolitiske Nævn.
Men det har Det Udenrigspolitiske Nævn også givet udtryk for, så det behøver jeg ikke at kommentere.
I Frihed 2000 ser vi med stor alvor og skepsis på den måde, hvorpå EU's 14 stats- og regeringsledere taler sammen og starter sådan en aktion imod et land.
Ikke alene de 14 stats- og regeringschefer, men også EU's præsident, Romano Prodi, har jo udtalt, at hvis et land stemmer således, at det er uacceptabelt for EU, ja, så er man klar til at indføre lignende sanktioner.
Nu er der flere i debatten, der er gået tilbage i fortiden, den frygtelige tid i 1930'erne og 1940'erne.
Det er vi helt enige i.
Det gælder både nazismen og det kommunistiske diktatur.
Men de fleste af de 14 EU-lande, der er tale om, var jo en lille smule involverede på den eller den anden måde.
Derfor burde de efter min mening have læst Johannes-Evangeliet, kapitel 8, vers 7, hvor der står, hvis jeg med formandens tilladelse må citere: »Den af jer, der er syndfri, lad ham være den første, der kaster sten ...«.
Nej, man talte sammen og var klar til at angribe et land - et land, som desværre på det tidspunkt, vi taler om, i 1930'erne, var meget, hvad skal man sige, villig over for nazismen.
Det ved vi alle sammen.
Men vi er nu i år 2000, og fordi der så er en enkelt person, der har udtalt noget, som vi i Frihed 2000 absolut heller ikke kan fordrage: at han kan acceptere, hvad nazismen stod for, finder vi ikke, det er en begrundelse for, at 14 stats- og regeringschefer overfalder sådan et land og indfører restriktioner over for regeringen og befolkningen.
Det er for meget.
Det ligner mest magtmisbrug.
Det ligner mest, at EU nu vil til at skære igennem og beslutte, hvordan det skal være.
66 pct. af befolkningen stemte for den regering, der er dannet af de konservative, Folkepartiet, og Frihedspartiet, og det må vi acceptere.
Men det vil EU's stats- og regeringschefer ikke.
Nej, de viste deres sande ansigt: De stats- og regeringschefer og EU's præsident vil lidt efter lidt til at bestemme, hvad de forskellige lande gør, hvordan de stemmer, og hvilke holdninger de har.
Man kan sige, at det, der er kommet ud af det, de 14 stats- og regeringschefer har foretaget sig, ja, det er jo, at landene ser EU's sande ansigt.
Det gælder ikke bare de lande, der er medlemmer af EU, men gælder jo også Polen og Ungarn, som er på på vej ind.
Jeg har læst i nogle aviser dernedefra - jeg må sige, at det er derfra, jeg har det - at opinionsmålingerne dernede nu viser en kæmpe modstand mod EU, bl.a. i Polen og Ungarn, på grund af det her.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-03-14:
Statsministeren sagde, at den, der tier, samtykker, og at vi, Danmark, ikke skal tie.
Nej, det skal vi ikke, men man kan godt sige noget og blande sig i forholdene andre steder end lige i Danmark, uden at der skal trykkes på aftrækkeren og man skal iværksætte sanktioner, som f.eks. vil forhindre kyndige og ordentlige østrigere i at få internationale topposter. Vi skal ikke tie, men på forhånd at iværksætte sanktioner over for Østrig, som er et demokratisk land, og som har sin egen ret til at danne en regering, uden at der overhovedet er foretaget noget, som strider mod demokrati og menneskerettigheder, sanktioner, som derfor ikke ville kunne foretages inden for rammerne af EU og EU-traktaten, og som man derfor kører uden for, er ikke godt.
Jeg kan især tilslutte mig det, der blev sagt af ordføreren for Det Konservative Folkeparti, men også det, der blev sagt fra Kristeligt Folkepartis og faktisk også især SF's side.
Jeg synes, det var kloge ting, der blev sagt.
Så vil jeg føje én ting til: Østrig er et af de 11 eurolande, der er gået med i den fælles EU-mønt, og nu bliver man altså ikke bare mobbet, men sanktioneret af de andre lande, og det kan få uheldige følger for dem, der synes, at den euromønt er så god.
Den internationale finansverden kan jo meget let tænke, at kan man ikke enes om den ene ting, så kan man nok heller ikke om den anden ting: pengepolitik, rente, valuta og økonomi, og det er ikke noget, der gavner euroen.
Jeg siger det bare.
Jeg er ikke nogen tilhænger af den valuta og slet ikke af, at Danmark skal deltage, men det er aspekterne.
Og hvordan kommer man nu ud af en situation, hvor man har anbragt Østrig i skammekrogen, et demokratisk land, som ikke har foretaget sig noget som helst forkert?
Man har sagt, hvad man skulle sige.
Men man er gået videre og har bragt sig selv i en situation og har bragt Østrig i en situation, som ikke er rimelig og ikke er fornuftig.
Jeg kan tilslutte mig det forslag til vedtagelse fra seks partier, som handler om én ting, nemlig at give statsministeren og regeringen en næse i håndteringen af denne sag.
Det øvrige og vigtige om, hvordan man kommer ud af den situation, man har bragt sig i, nemlig ved at ophæve sanktionerne over for Østrig, er jo det, som næste punkt på dagsordenen handler om
Holger K. Nielsen (SF), 2000-03-14:
Jeg vil godt takke for besvarelsen fra statsministeren.
Der var ét punkt, som jeg syntes var overordentlig interessant, og som jeg godt vil have uddybet.
Det var, da statsministeren svarede på spørgsmålet om, hvad der skal til, for at vi ophæver sanktionerne.
Da sagde statsministeren - sådan hørte
jeg det: at der kommer praktiske handlinger til, som følger regeringserklæringen op.
Han nævnte så udvidelsesforhandlingerne, og han nævnte forholdet til sudetertyskerne.
Jeg vil godt spørge: Er det ikke udtryk for en ny linje i forhold til, hvad man sagde, da man indledte sanktionerne, hvor det jo var en forudsætning for, at man skulle ophæve sanktionerne, at Frihedshedspartiet skulle ud af den østrigske regering?
Det er også det, som franskmændene stadig væk siger, og det er mig bekendt også det, belgierne stadig væk siger og formentlig også andre EU-lande siger, men jeg tror også, der er visse EU-lande, der egentlig er af den opfattelse, at det ikke længere skal være kravet, for at sanktionerne skal ophæves.
Dér hører jeg statsministeren sådan, at den danske regering nu siger, at kravet til østrigerne ikke er, at FPÖ skal ud af regeringen; kravet til den østrigske regering er, at den lever op til det regeringsgrundlag, som den vedtog.
Det synes jeg personlig er meget fornuftigt.
Jeg vil godt høre, om det er rigtigt fortolket, og om den danske regering vil tage ned og offensivt arbejde for en sådan linje over for de andre EU-lande.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-03-14:
Under hele debatten har jeg flere gange efterlyst, hvad statsministeren agter at der skal gøres, for at vi kan ophæve sanktionerne, og det har statsministeren nu løftet sløret lidt for, nemlig at der skal ske en opfølgning af regeringsgrundlaget dernede.
Dér vil jeg gerne spørge statsministeren, om det, jeg refererede til under debatten, ikke er en opfølgning af regeringsgrundlaget.
Forbundsregeringen arbejder for, at Østrig skal være imod fremmedhad og racisme, og der må ikke findes mulighed for udfoldelse heraf i Østrig.
Er det ikke opfølgning nok for regeringen til, at vi starter på at ophæve nogle sanktioner, som går ud over hele det østrigske folk?
Ulla Tørnæs (V), 2000-03-14:
Statsministeren sagde i sin besvarelse her, at vi næppe havde fået den erklæring fra den østrigske regering, hvis ikke vi havde handlet.
Jeg kunne derfor godt tænke mig - lidt i forlængelse af det, som hr. Holger K. Nielsen var inde på, nemlig om det, at regeringserklæringen nu foreligger og der, må man sige, er gået en rum tid og noget tyder på, at også Europarådet vil træde i funktion over for Østrig med hensyn til at følge op, om regeringen nu også lever op til den erklæring, som regeringen har vedtaget - at spørge statsministeren, om det skal forstås sådan, at den danske regering lægger vægt på, at den østrigske regering nu er kommet med denne her erklæring, og om statsministeren ser det som trinbrættet for en videreudvikling af denne sag, altså i form af en ophævelse af sanktionerne.
Per Stig Møller (KF), 2000-03-14:
Statsministeren spørger mig: Hvad var alternativet?
Dér vil jeg godt sige, at vi føler, at da man startede regeringsforhandlingerne, skulle man være kommet med en erklæring om, at vi ville holde øje med Østrig, om Østrig overholdt konventionerne, sådan som jeg sagde det i min tale.
Ellers har man jo i øvrigt art. 7, man skulle reagere på, så man kunne godt, da regeringserklæringen kom, have suspenderet, standset, sanktionerne.
Jeg føler faktisk under indtryk af, at statsministeren tager demokratiet alvorligt, og det gør vi også, at demokrati og retsstat er to sammenhørende ting, og det er dér, vi virkelig føler at der her er sket noget galt, fordi man dømmer uden brøde.
Jeg forstod godt statsministerens udtalelse om, at respekt for demokratiet er ikke respekt for Haider.
Det er jeg enig i.
Demokratiet har også sine grænser, hvis demokratiet skal overleve.
Det er vi enige i.
Men her er der altså også tale om, at man har krænket retsprincipperne med hensyn til, at man ikke må dømme nogen, uden at der er sket noget, og man krænker retsprincipperne, når man indfører et fødestedskriterium ved at sige, at man ikke vil støtte nogen østriger til en international stilling. Dér dømmer man alle i et helt folk og forhindrer dem i at gøre det, de måske er bedst kvalificerede til.
Det krænker retsprincipperne i Europa.
Her er principper mod principper, og det er meget, meget vigtigt, at man ikke pludselig på grund af en flertalsstemning krænker de fundamentale retsprincipper, som præcis er sat ved siden af de demokratiske flertalsprincipper for at undgå, at flertallet går amok.
Vi skal jo ikke indføre Benny Andersen-syndromet, hvor vi synger: »Fuglene flyver i flok, når bare de er mange nok«.
Det er det, vi frygter er sket her.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-03-14:
Vi er jo ikke kommet særlig meget nærmere, hvad der skal ske
i forhold til sanktionerne, hvornår man finder, at det er på tide at ophæve dem, og hvor det er nok.
Yderligere er der jo sket det, som statsministeren ikke var inde på, at Jörg Haider er trådt tilbage som leder af Frihedspartiet.
I begyndelsen var hele det, det gik på, jo Jörg Haider som person, og nu er det altså blevet Frihedspartiet.
Man roder rundt i det her.
Jeg vil godt spørge statsministeren, som endnu en gang nævnte, at det her ikke var EU som sådan
, det var ikke en EU-aktion: Hvis statsministeren nu havde foreslået, at man først skulle drøfte det her med Det Udenrigspolitiske Nævn, sådan som grundloven foreskriver, med udenrigsministeren, hvilket måske også havde været korrekt, eller med regeringen, havde statsministeren så forbrudt sig mod EU-fællesskabet?
Hvis statsministeren først havde talt med sin regering, sin udenrigsminister og Det Udenrigspolitiske Nævn, der naturligvis skulle have indflydelse på de her ting,
havde han så forbrudt sig mod EU-fællesskabet?
Den diskussion, som vi har haft her i dag,
burde jo være foregået på et langt, langt tidligere tidspunkt.
Så må jeg til sidst spørge statsministeren, om det er gået op for statsministeren i løbet af debatten i dag, at der rent faktisk lå en ret kraftig næse fra Nævnet til statsministeren, for det synes jeg ikke fremgik af de udtalelser statsministeren meget arrogant kom med i går aftes i TV-Avisen.
Jens Hald Madsen (V), 2000-03-14:
Men kan jeg udtrykke det mere klart?
Jeg siger, at de 14 stats- og regeringsledere er kravlet op i et træ i fællesskab og den danske regering gjorde det uden at spørge Folketinget, så det er deres sag, og nu må de så prøve at komme ned fra træet igen.
Det bliver meget vanskeligt, og vi vil da opfordre regeringen og statsministeren til at opfordre de andre til at kravle med ned fra træet.
Så simpelt er det.