runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2004-01-15:
Ja, nu bliver jeg altså helt ked af det, for den meget beklagelige situation, som fru Charlotte Dyremose beskriver, kan jo kun finde sted i kommuner, hvor De Konservative ikke har indflydelse eller har folk i kommunalbestyrelsen, som kan sørge for de steder, hvor det står skralt til med forældreinteressen.
Jeg synes, det er meget interessant, at man så engageret tror på, at man for 25 mio. kr. som en engangsinvestering og derefter for 5 mio. kr. om året kan sørge for, at der sker noget markant nyt for de børn, der ikke oplever at blive stimuleret i deres hverdag.
Det andet er, at det allerede i dag er sådan, at vores institutioner skal redegøre for, hvordan de arbejder med deres formål, at de skal lave årsplaner for, hvad de faktisk foretager sig.
Vi har ikke fået antydning af svar på, hvorfor det er nødvendigt med statens indgriben i det regelsæt, der gælder i forvejen, som gør, at alle dagpasningstilbud på den ene eller på den anden måde skal arbejde med de her problemstillinger.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-15:
Det vil så sige, og det er helt rigtigt, at vi godt kan være så heldige, at selv om forældrebestyrelsen ikke får gjort det, så er der nogle knalddygtige pædagoger, der får taget hånd om de her ting.
For det sker jo også.
Der kan også være nogle kommunalbestyrelser, der får truffet nogle beslutninger om, at der skal ske noget på det her område, som gerne i deres kommune vil undersøge det med hensyn til de børn, som har nogle sociale problemer, de børn, som ikke bliver stimuleret hjemmefra lige så godt som andre børn.
Men der er altså også daginstitutioner, hvor der ikke bliver lavet læreplaner, hvor man ikke får lavet en sikring af, at man rent faktisk får stimuleret de her børn, og, synes jeg, vigtigst af alt med særlig fokus på de børn, som i forvejen har nogle problemer hjemmefra.
Og der undrer det mig, at fru Margrethe Vestager slet ikke vil være med til at hjælpe med at stimulere de her børn, som jo er de mest udsatte, og som sjældent er dem, som er i de gode institutioner, som har de gode forældre, har stærke kræfter omkring sig, men netop er de børn, der har svage kræfter omkring sig.
Det er dem, vi sikrer allerbedst ved det her forslag.
Margrethe Vestager (RV), 2004-01-15:
Jeg synes, at den konservative ordfører har meget stor tiltro til forældre.
Sådan som jeg kender det her område - og der sker jo, som jeg refererede i min ordførertale, ganske meget - så er der jo også pædagoger, kommunalbestyrelser, socialudvalg, faglige organiseringer; det er mange forskellige, der arbejder med de her ting, hvilket gør, at vi får et meget levende miljø, som udvikler sig på mange forskellige måder, som jeg ikke har nogen forestilling om kan rummes i en statslig bekendtgørelse.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-15:
Fru Margrethe Vestager indleder jo, synes jeg, meget rigtigt med at sige, at børn skal mødes der, hvor de er, og slutter så med at sige, at det, der vokser godt, skal blive ved med at vokse. Ja, men det, der bare undrer mig, er, hvorfor fru Margrethe Vestager mener, at det kun er de børn, hvis forældre har ressourcerne til igennem forældrebestyrelsen at sikre sig, at deres børn bliver stimuleret i daginstitutionen, at deres børn får leg og læring, at deres børn får kendskab til almindelige færdigheder, at det kun er de børn, der skal mødes der, hvor de er, i modsætning til de børn, der måske er i en institution, hvor der ikke er en forældrebestyrelse, der har ressourcerne til at sikre, at de her ting bliver gennemført, når nu det er sådan, at udenlandske forsøg har vist, at denne her gode og styrkede dagpasning bør have fokus på børns intellektualitet, deres følelser og deres sociale kompetencer, og at den rent faktisk bidrager til at bryde den negative sociale arv.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2004-01-15:
Jeg markerede også tidligere, fordi jeg godt ville tale om økonomi, men jeg må sige lige nu, at jeg tror, fru Pia Kristensen drømmer.
Når fru Pia Kristensen kan sige, at der bare er en gruppe, der kan tage af sted ud til havnen, der er en gruppe, der kan gøre dét, og der er en gruppe, der kan gøre dét, vil jeg sige, at der altså også skal være pædagoger med.
Der skal også være et ansvar.
Der er ikke én pædagog, der kan tage af sted med 20 børn, og især ikke, sådan som fru Pia Kristensen tidligere har talt om pædagogerne.
Som det sker i dag, er der jo ikke nogen pædagoger, som rigtig kan give børn ballast.
Det var ordret det, som fru Pia Kristensen sagde.
De skal ind med læring, børnene skal være rustet, til de skal i skole.
Min partifælle kom også ind på, hvor mange penge der skal til.
Det kan da ikke nytte noget, at man siger, at det har man tillid til at ministeren har undersøgt.
Mener fru Pia Kristensen, at 1.000 kr. pr. institution er nok til, at 10-12 pædagoger og medhjælpere, kan få en efteruddannelse?
Er det nok med 1.000 kr. om året for én institution?
Er det nok til at tage ud på ture?
Er det nok til, at man køber ekstra, som jo også skal med til de her pædagogiske læreplaner?
Pia Kristensen (DF), 2004-01-15:
Nu vil jeg godt citere en af Socialistisk Folkepartis normalt gode sparringspartnere, nemlig BUPL, eller rettere sagt Henning Pedersen fra forretningsudvalget i BUPL.
Han siger i Politiken den 16. december 2003: »Det er positivt, at vi har fået sat læring i en overordnet ramme, og at det er op til den enkelte institution, hvordan de arbejder med den.
Vi har ikke noget imod, at loven bestemmer, hvilke temaer og mål vi skal arbejde med, men hvis der kommer centrale metodeplaner, så står vi af.« Og det er ikke tilfældet i det her lovforslag.
Der bliver metodefrihed.
Hr. Villy Søvndal sagde før, at det var, som om der var vendt om på de politiske partier her.
Jeg kan ikke forstå, at hr. Villy Søvndal kan have noget imod to af de pinde, der er sat som temaer i det her forslag, for det må da kunne karakteriseres som SF-politik.
Det handler om at etablere fællesskaber med andre, føle og udtrykke empati og respekt for andre, indgå i sammenhænge med andre og kende til demokratiske værdier, selvværd og grænsesætning, fantasi, kreativitet, følelser, stillingtagen, motivation og vedholdenhed.
Hvis det ikke altid har været værdier for SF, så må jeg spørge: Hvad mener SF i dag? Har man totalt ændret holdning til de værdier?
Villy Søvndal (SF), 2004-01-15:
Jeg tror bare ikke - og det vil jeg godt gentage - at læreplaner retter op på noget som helst med et ambitionsniveau på 5 mio. kr. om året.
Nu er det altid interessant at høre Dansk Folkeparti citere forskere og eksperter, vi er jo ikke forvænt med, at man lægger så stor vægt på deres udsagn, men fint nok.
Men så er det vel vigtigt at være opmærksom på, at forskere og eksperter faktisk er meget uenige på det her punkt.
Jeg tror, det var fru Pia Kristensen, der nævnte Stig Brostrøm i sin ordførertale, men jeg husker måske forkert, men det tror jeg ikke.
Må jeg ikke godt sige, at det jo ikke er så underligt, at Brostrøm er tilhænger af strukturerende pædagogik, det har han faktisk skrevet bøger om i hvert fald i de sidste 35 år.
Nu har han fået sin renæssance, det er jo det nye, at den strukturerende pædagogik fik sit gennemslag under en konservativ socialminister.
Det synes jeg som sagt historisk er interessant.
Men der er ikke noget nyt i det.
Eksperter og vidende folk, forskere, skiller på denne her diskussion.
Jeg tror, det har meget at gøre med nogle grundlæggende syn på børn og det frie rum, børn kan udvikle sig i.
Pia Kristensen (DF), 2004-01-15:
Jeg ved ikke, om hr. Villy Søvndal er bekendt med, at forskere i småbørnspædagogik er bekymrede over det stigende antal bimmer- og zapperbørn, sådan kaldes de, som starter i skolerne i dag, børn, der ikke kan sidde stille, børn, der er urolige, børn, der ikke kan tie stille.
Jeg ved ikke, om hr. Villy Søvndal er bekendt med, at forskere og eksperter siger, at det skyldes den frie opdragelse og den alt for frie leg.
Forskerne siger: Børn skal have faste rammer, men inden for de rammer skal der selvfølgelig være frihed,
der skal være læring, og der skal være stimulering.
Hvis et barn ikke har nogen rammer og ikke får noget læring, så basker det barn rundt som en forvildet fugl, og så starter barnet i skole som en forvildet fugl. Jeg ved ikke, om hr. Villy Søvndal er bekendt med, at mange skoler udarbejder pjecer, som de må sende ud til hjemmene inden barnets skolestart, hvor de beder forældrene om, at når barnet møder, skal barnet kunne sidde stille; barnet skal kunne koncentrere sig; barnet skal kunne binde sine snørebånd osv. osv. Synes hr. Villy Søvndal så ikke, at det er sympatisk, at der nu kommer et lovforslag, der forsøger at få rettet op på de misforhold?
Villy Søvndal (SF), 2004-01-15:
Det, jeg synes er det afgørende, er så en helt anderledes vurdering af midlet, der hedder læreplaner, nemlig at de skulle være et stærkt middel til at give børnene en retssikkerhed; det tror jeg ikke.
Jeg tror, at retssikkerheden for børn ligger helt andre steder, ligger i nogle generelt bedre retningslinjer for drift af daginstitutioner, i nogle normeringsnøgler, der sikrer et antal voksne i forhold til børn, nogle miljølove for børn, der sikrer, at de har rimelige forhold at være under i en daginstitution osv. osv. Jeg er i virkeligheden også lidt fanget af, at jeg på den ene side ikke synes, at tankerne i forslaget her er særlig sympatiske.
På den anden side kan man sige: Jamen
herregud, det er trods alt kun et forslag, hvor man investerer 5 mio. kr. fra statens side
Det antyder også noget om ambitionsniveauet, og hvorfor hidse sig så meget op over noget, der i økonomi er så lidt ambitiøst?
Men det er, fordi vi efter min opfattelse også har den principielle diskussion, nemlig i hvor høj grad situationen for børnene skal bestemmes af forhold uden for børnenes felt, i det her tilfælde af, hvad statsmagten synes er nødvendigt.
Det synes jeg er en meget afgørende principiel diskussion, og jeg håber selvfølgelig, det ender med, at vi står på samme side i den principielle diskussion.
Sandy Brinck (S), 2004-01-15:
Jamen det, der også undrer mig lidt under debatten, er, at hr. Villy Søvndal og SF i de socialpolitiske debatter, vi har, plejer at være meget optaget af retssikkerhed.
Hvorfor må børn ikke have en sikkerhed for, at der rent faktisk arbejdes struktureret med det pædagogiske arbejde, en sikkerhed for, at man netop kommer omkring alle de kompetencer, der er, sådan at man ikke kun har fokus på tal og bogstaver men faktisk også har en sikkerhed for, at man værdsætter og stimulerer sociale kompetencer bare for at tage det som eksempel.
Er der ikke også et retssikkerhedsspørgsmål for børn i det her, som måske kunne bløde lidt op, så vi ikke taler om to børnesyn, der tørner sammen, men tværtimod måske har en diskussion om, hvem det er, der skal beslutte det?
Villy Søvndal (SF), 2004-01-15:
Nej, mit principielle synspunkt flyder også lidt, for jeg synes i virkeligheden ikke, at det er et problem, at daginstitutioner er forskellige.
Men hvis det betyder, at nogle helt mister ambitionen, så er det selvfølgelig et problem.
Men i virkeligheden synes jeg, det er lidt spændende ud fra en tro på mangfoldigheden i verden, at man udvikler sig forskelligt.
Der er nogle af daginstitutionerne, der har eksperimenteret med læreplaner, det ved vi jo, og som er glade for det, og der synes jeg ikke, det er statsmagtens opgave at tro, at vi har fundet de vises sten.
Det er sådan set det, hele min ordførertale har advaret imod, at vi tror, at statsmagten er i stand til at finde de vises sten på det her område.
De steder, hvor man godt kan lide læreplaner, der vil man udvikle læreplaner, og andre steder vil man foretrække ikke at have læreplaner og slet ikke med det centrale indhold, som det ender med at socialministeren skal fastsætte, men som vi ikke i dag er i stand til at vide hvad er.
Sandy Brinck (S), 2004-01-15:
Hr. Søvndal kan ikke sådan rende af pinden.
Jeg er jo enig med hr. Søvndal i analysen af situationen derude med besparelser, der netop fratager institutionerne mulighederne for at komme ud af huset og giver mindre voksenkontakt osv.
Men hr. Villy Søvndal sagde i sit indlæg, at denne her diskussion var et spørgsmål om, at to børnesyn tørner sammen.
Også affødt af det sidste svar begynder jeg at forstå det sådan, at SF er imod overhovedet at arbejde med pædagogiske læreplaner.
Det overrasker mig egentlig lidt, for af debattens tidligere forløb har jeg forstået, at det mere var et spørgsmål om, hvor det blev besluttet.
Derfor skal jeg blot bede hr. Villy Søvndal om at besvare, hvorvidt SF er imod, at man udeomkring faktisk allerede arbejder struktureret ved at have pædagogiske læreplaner.
Villy Søvndal (SF), 2004-01-15:
Nej, bestemt ikke.
SF er i voldsom grad tilhænger af fællesskaber.
Det er jo derfor, vi angriber så voldsomt, når vi ser fællesskaber blive brudt ned, når vi ser, at appellen til egoismen i samfundet er for voldsom, som vi synes den er i øjeblikket, og at man må klare sig selv.
Så, nej, vi har bestemt ikke ændret på de punkter. Det, vi skiller på, er jo ikke den der helt overordnede diskussion om det.
Det, vi skiller på i diskussionen, er, om det er klogt at sætte folk i gang med så central en manøvre, som der er lagt op til her, med at lave pædagogiske læreplaner i en situation, hvor det er helt givet, at nogle ude i landet synes, det er noget, de bare skal lave, og som ikke er noget værd.
Jeg synes også, at debatten i dag har understreget, hvor svært det er at få de borgerlige ordførere, som siger, at de er tilhængere af det, til overhovedet at byde på, hvad det så indeholder, bortset fra, undskyld udtrykket igen, nogle banale eksempler på glæden ved at få læst op, om fornøjelsen ved at gynge eller en undren over, hvorfor bladene fra træerne falder ned - ja, det var rigtigt nok.
Men er det virkelig det, vi skal?
Martin Lidegaard (RV), 2004-01-15:
Det Radikale Venstre lytter altid gerne til alle gode argumenter fra alle berørte aktører, det er et ret fast
princip.
Men det er også et meget fast princip for vores parti, at når vi indgår regler på internationalt plan eller på europæisk plan, så overholder vi dem.
Til det vil jeg sige, og det kan man så kalde en meget radikal holdning: Hvis ministeren skulle komme hjem med hele pakken, som flere har sagt, så vil vi ikke modsætte os det.
Men det er ikke et meget stort ønske fra radikal side, for vi synes faktisk, at der kan være en idé i at afprøve markedet, bl.a. fordi man, hvis man får afprøvet det, så har det rigtig gode argument for at gå tilbage til Kommissionen og sige: Hvorfor skal vi overhovedet have det?
Aage Frandsen (SF), 2004-01-15:
Da det er sådan, at jeg har megen erfaring i at være i opposition og ikke så megen erfaring med den modsatte situation, lægger jeg meget vægt på, at testen af mig skal gå på min oppositionsrolle.
Derfor skal jeg leve op til de krav, som jeg generelt stiller til en opposition.
Dem skal jeg leve op til hele tiden.
Det, der er problemet, er jo, hvis man kommer med et forslag, som er i klar strid med grundloven.
Jeg kunne slet ikke forstå, at man kunne tolke det på den måde, som man gjorde. Derfor var det, at vi dengang sagde: Det her kan vi ikke vedtage.
Derfor synes jeg, det er et glimrende forløb.
Jeg roser altid folk, når de er blevet klogere, og derfor roste jeg også fru Laubs ordførerindlæg.
Det viser også noget om det der med at love vælgerne en hel masse.
Det var også det, der stod i regeringsgrundlaget.
Jeg synes, at det ligesom var lidt dristigt af statsministeren at love vælgerne i regeringsgrundlaget, at det her ville man gennemføre, inden man havde tjekket, om det nu også er noget, der kan gennemføres.
Som sagt er der en magt, der er over lovgiveren, nemlig grundloven, og den tjekker jeg altid i mit indre i forhold til, om det nu også er i orden at få noget gennemført.
Folketinget er ikke over alt, grundloven er over os, og Højesteret skal kontrollere, at vi overholder grundloven.
Poul Fischer (DF), 2004-01-15:
Dansk Folkeparti kan ikke støtte det forslag til vedtagelse, som Enhedslisten sammen med andre har fremsat.
Vi har forholdt os til, hvad der er realistisk, og selvfølgelig også set på, at skulle der komme udbud, hvilke ruter der så er kapable til et udbud.
Det kan man selvfølgelig altid diskutere, og det er selvfølgelig også først realistisk at vurdere efter en eventuel licitation.
Vi har forholdt os til, at ruter under 1 mio. euro er det, man skal arbejde for at få ud af udbudsrunden.
Det er jo altså kun 5 ud af 42 færgeruter, man taler om eventuelt kan komme i udbud, hvis ministeren kommer igennem med det.
Men skulle ministeren vende hjem fra Bruxelles, for Danmark er jo ikke det eneste land, der har de problemer, med, at alle 42 færgeruter ikke skal i udbud, har Dansk Folkeparti da ikke noget imod det.
Der er vi helt på linje med det, hr. Svend Heiselberg har sagt her fra talerstolen.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-15:
Jeg vil gerne spørge hr. Poul Fischer, hvad der egentlig skal forstås med Dansk Folkepartis politik med hensyn til Læsøfærgen.
Nu nævnte hr. Poul Fischer, at der var kommet en henvendelse, og hr. Poul Fischer sagde, at man i virkeligheden helst ville have, at ingen af dem skulle tvinges i udbud.
Det var vist det, der blev sagt.
Det virker uforklarligt på mig.
Mener hr. Poul Fischer virkelig, at det er rimeligt, at Læsøfærgen skal sendes i udbud?
Vil hr. Poul Fischer være med til sammen med os andre at sikre, at den forhandlingslinje, Danmark skal føre, naturligvis også skal gå ud på at sikre Læsøfærgen?
Jeg synes, at det, hr. Poul Fischer sagde, var ubegribeligt, men jeg vil da godt spørge: Vil hr. Poul Fischer støtte det forslag, som Enhedslisten, Socialdemokraterne og SF har fremsat, eller et forslag med nogenlunde det indhold, således at f.eks. Læsøfærgen og de fire andre berørte færger, som bliver ofret, alligevel kan blive sikret?
Poul Fischer (DF), 2004-01-15:
Dansk Folkeparti hilser denne forespørgsel vedrørende færgeudbud til de danske øer velkommen.
EU har med henvisning til EU-retten forlangt, at samtlige færgeruter, der modtager offentligt tilskud, skal i udbud, og man kan ikke pålægge den vindende byder at overtage materiel og mandskab.
Lad det være sagt klart, at Dansk Folkeparti er tilhænger af offentligt udbud på forskellige områder
, såfremt der er et passende antal bydende, således at det offentlige er sikker på at få varen med den rette kvalitet til den billigst mulige pris, men at sende disse mange færgeruter i udbud er en tåbelighed af de helt store.
Der skal for hver færgerute udarbejdes et forkromet udbudsmateriale til mange penge, der skal annonceres og afholdes licitation, og den formentlig eneste bydende er den, der betjener ruten i dag.
Skulle det være tilfældet, at der er mere end en, der byder, og at denne vinder licitationen, så står den oprindelige operatør - det være sig kommune eller amt - tilbage med færger og andet materiel, der måske er bygget og tilpasset den rute.
Resultatet er et kæmpetab.
Herudover er der et antal medarbejdere, der oftest er bosiddende på den ø, hvor færgeruten er, der må se frem til at blive arbejdsløse.
I det materiale, som vi i Trafikudvalget har modtaget fra Læsø, drejer det sig om, at 7 pct. af samtlige beskæftigede på Læsø er ansat i færgeselskabet.
Uanset hvorledes en efterfølgende licitation om føje år ser ud, har den tabende kommune afhændet sit materiel og kan følgelig ikke byde, og så kan vi tænke os til resten.
Jeg tror, at samtlige partier i dette Folketing kan se tåbeligheden i EU's krav.
Der har hen over sommeren og efteråret
været forskellige udmeldinger om bagatelgrænser for dette og hint: Først skulle færgeruter med offentligt tilskud på under 1 mio. euro eller med under 100.000 passagerer ikke i udbud.
Herefter var det ruter med under 100.000 passagerer, der ikke skulle i udbud, såfremt en tilkendegivelsesrunde viste, at der ikke var andre bydende.
Sagen er jo, at der skal arbejdes på, at ingen eller færrest mulig af de 42 ruter, det drejer sig om, skal i udbud, da der ikke kan afholdes en ordentlig licitation nu eller i fremtiden.
Såfremt der skal være udbud på de største ruter, er det vigtigt, at færger, materiel og medarbejdere overtages af den vindende reder.
Svend Heiselberg (V), 2004-01-15:
Jamen Venstre har sammen med De Konservative og Dansk Folkeparti klart præciseret, hvad vi mener er realistisk at kunne få gennemført.
Jeg ved heller ikke, om det er realistisk, men det er i hvert fald en stor opgave, vi pålægger trafikministeren at skulle arbejde for, og det synes jeg at man skal stille sig tilfreds med. Jeg mener, at trafikministeren har gjort en stor indsats for netop at få ændret den oprindelige lov, så den tager størst muligt hensyn.
Jeg tror, at det ligger i det forslag til vedtagelse, som vi har fremsat, at de hensyn bliver taget.
Bjarne Laustsen (S), 2004-01-15:
Men desværre er det jo sådan, at statsministeren har sagt, at det eneste, der skal til for at få nedbragt færgetaksterne på Læsøfærgen, er, at færgen kommer i udbud.
Derfor er det jo ret interessant at høre
: Hvad er Venstres reelle holdning?
Vil man virkelig arbejde på at spænde trafikministeren hårdt for i forhandlinger med EU for også at få undtaget den færge?
Det er nemlig ikke bevist, at der er noget som helst tjent ved at udlicitere færgedriften.
De bemærkninger, der var om, at de skal overtage mandskab, som hr. Heiselberg udmærket godt ved er knyttet til Læsø, betyder, at man kan komme med folk udefra, og arbejdsløsheden er, som hr. Heiselberg også godt ved, høj nok på Læsø i forvejen. Der er så mange faldgruber i det her, at jeg synes, det ville være godt, hvis Venstre kunne sige, at man skal arbejde for også at fritage en færge som Læsøfærgen.
Svend Heiselberg (V), 2004-01-15:
Vi har klart præciseret, hvad vi mener det er realistisk at ministeren skal arbejde for; det er det, som vi håber på at vi kan komme igennem med; i stedet for at man stiller sig op og kommer med nogle måske urealistiske forslag.
Det mener jeg ikke tjener noget formål.
Men hvis ministeren i forhandlingerne ser, at der er god vilje - for der er jo også mange andre lande, der har den interesse - så er der vel ingen, der har noget imod det, hvis det er sådan, at de ikke skal i udbud.
Det er jo også kommet klart til udtryk, både fra De Konservatives og Venstres side.
Men det, som man forsøger her fra regeringens side, det, som ministeren klart giver udtryk for, og som vi jo i forslaget til vedtagelse har stillet forslag om, er jo netop, at man nu arbejder for det, som vi tror er realistisk, at færger under 1 mio. euro skal fritages.
Bjarne Laustsen (S), 2004-01-15:
Ud over at beskæftige sig med, hvad der er sket bagud, er det jo ret interessant at kigge på, hvad der skal ske i fremtiden.
Derfor synes jeg, at Venstre bør svare på følgende: Med hensyn til de fem færger, der er tilbage, der ligger over de grænser, som ministeren vil prøve at arbejde på en dispensation til, mener Venstre virkelig, at der er noget tjent ved for lokalbefolkningen at få udliciteret dem med de begrænsninger, der er i, at den nye ejer hverken skal overtage materiel eller mandskab; om ikke de gener, som man påfører et øsamfund som Læsø, er så store, at det er ganske uhensigtsmæssigt at køre videre med det projekt, og om ikke det var bedre at arbejde for en dispensationsmulighed, der også omfattede de fem resterende færger, herunder Læsøfærgen?
Svend Heiselberg (V), 2004-01-15:
Jo, men den tidligere trafikminister, hr. Jacob Buksti, kan vel ikke fralægge sig ansvaret for, at der blev sendt et nyt udkast med det indhold, som jeg har læst op, til Kommissionen, og tanken var vel, når man sendte sådan et udkast, at så var det også meningen, at man ville samle et flertal om at få det godkendt i Folketinget.
Jacob Buksti (S), 2004-01-15:
Jeg tror, at Venstres ordfører vil være enig i, at i efteråret 2001 skete der et eller andet særligt, som jeg tror specielt trafikministeren er meget tilfreds med, nemlig at vi fik et valg.
Hvis ikke Venstres ordfører har styr på datoerne, kan jeg sige, at den der fremsendelse til Kommissionen kommer sådan cirka i oktober 2001, og det vil sige, at vi har at gøre med et udkast, der ikke er truffet nogen beslutning om i den tidligere regering, heller ikke af den tidligere minister, men er sendt til høring før, hvorefter vi får et valg, som afbryder øvelsen, hvorfor det forslag aldrig nogen sinde har set dagens lys.