runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-24:
Jeg må sige, at jeg bliver mere og mere bekymret, jo mere ministeren udtaler sig.
Jeg tør næsten ikke spørge én gang til.
Men jeg går ud fra, at ministeren er enig i, at vi har et forskningsmæssigt problem, når det gælder sundheden, vurderingen af de sundhedsmæssige konsekvenser.
Og jeg må sige, at jeg er noget rystet over, at ministeren fuldstændig uden forbehold kan hævde, at han er fuldstændig tryg ved det godkendelsessystem, vi har i dag.
Så vidt jeg har forstået på miljøministeren, så har man forhandlinger om et nyt regelsæt i EU, bl.a. fordi det, man har i dag, ikke er godt nok.
Så den sorgløshed, som ministeren fremlægger i dag, bekymrer mig lidt.
Så vil jeg godt spørge ministeren: Når ministeren nu nævner, at de seneste EU-beslutninger, der blev truffet vedrørende mærkning, skulle sikre mærkning, så er det vel rigtigt, at det rent faktisk er en konsekvens af de seneste mærkningsregler i EU, at man netop ikke kan se på et produkt, om det indeholder f.eks. gensplejset soja eller gensplejset majs?
Jeg må sige, at jeg bliver lidt bekymret ved at høre ministerens svar i den her omgang, for ministeren kan vel ikke mene, at forskningen i dag er på højde med situationen.
Jeg vil godt bede ministeren bekræfte, at det meste af den forskning, der hidtil har været gennemført, har handlet om at udvikle nye gensplejsede organismer.
Den har ikke handlet om f.eks. at undersøge de negative effekter, der kan være i naturen og på sundheden.
Derfor vil jeg også spørge ministeren, når nu man kan se i Politiken i dag, at man i en butik, en Brugs i Silkeborg, gerne vil være fri for at have gensplejsede produkter.
Og når der eksisterer den her forskningsmæssige usikkerhed, er det så ikke ministerens opfattelse, at så vil det være fornuftigt
med en tænkepause?
Henrik Dam Kristensen (S), 1999-03-24:
Jeg vil gerne sige, at når man beslutter sig for at bruge et giftstof, der er velkendt i forvejen, er det jo ikke overraskende, at det så også giver sig udslag som i det her tilfælde på forsøgsrotter.
Det, der er det meget mere interessante, vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, er: Har vi systemer, som kan hindre, at noget sådant bliver godkendt?
Og der må jeg sige i en kombination af skrap EU-procedure plus national mulighed for også at kigge godkendelsesmaterialet igennem, ja, så tror jeg, vi har et meget højt niveau i EU og dermed også i Danmark.
Jeg tror også, jeg kan tillade mig at sige, at også uden for det, man kunne kalde det officielle regi, altså Fødevareministeriets regi, er der almindelig anerkendelse af, at når den sundhedsmæssige del har været igennem godkendelsesproceduren, ja, så behøver man ikke at have betænkeligheder.
Jeg vil gerne sige, at regeringen er optaget af det her spørgsmål.
Derfor er både jeg og sundhedsministeren, men også jeg og miljøministeren og vores systemer i jævnlig kontakt omkring disse ting.
Og svaret omkring sundhedsministerens og min samtale her på det seneste var så henvisning til det, jeg afslutter med at sige, at vi skal sørge for, at vi ikke alene nationalt, men først og fremmest i EU-sammenhæng får forsket og får opprioriteret forskningen i genteknologi.
Jeg må så endelig sige, at det er jo ikke kun Danmark, som har det her spørgsmål omkring gensplejsning på dagsordenen; det er en generel bred europæisk debat
Det synes jeg at hele den europæiske debat rent faktisk vidner om.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-24:
Tak for svaret.
Jeg vil gerne spørge ministeren: Det er jo rigtigt med de kartofler, at her var, om jeg så må sige, tale om et forsøg med gensplejsning, hvor man havde en kontrolleret negativ effekt, kan man sige.
Men er ministeren ikke enig i, at det, som forsøget jo viser, er, at vi sagtens kan risikere, at der i andre gensplejsede produkter findes sådanne negative sundhedsmæssige effekter, som man bare ikke har kendskab til på forhånd, og hvis virkninger så først indtræder siden hen og bliver klare siden hen, og at det derfor er et forsøg, der er foretaget, som med rette blandt mange forskere har vakt stor bekymring?
Så vil jeg godt spørge ministeren, om der er kommet noget ud af det møde, som ministeren skulle have med sundhedsministeren i anledning af de sundhedsmæssige konsekvenser af gensplejsning.
Det kunne godt interessere mig at høre, om der er kommet noget ud af disse drøftelser.
Henrik Dam Kristensen (S), 1999-03-24:
I forhold til de skotske forsøg synes jeg, det måske er klogt at repetere, at de rotter, der her var tale om, var blevet fodret med en kartoffel, som enten havde fået indsat et lektin, eller som direkte var tilsat lektin.
Det stof er jo i forvejen kendt som et giftigt stof, og der er derfor ikke noget overraskende ved, at de kunne have en skadelig virkning på rotters vækst og immunforsvar. Derudover var det heller ikke hensigten med disse gensplejsede kartofler, at de skulle anvendes som fødevarer for mennesker; det var de ikke godkendt til.
Og de gensplejsede fødevarer skal jo som bekendt igennem en godkendelse, før de må sendes på markedet.
Hertil kommer, at myndighederne under behandlingen af eventuelle ansøgninger om godkendelse uden tvivl vil være i stand til også at identificere virkninger, som skader både vækst og immunforsvar.
Så hvis der var blevet søgt om godkendelse af de gensplejsede produkter med den form for egenskab, ja, så ville de ikke kunne opnå godkendelse, hvad jo selvfølgelig er betryggende.
I forhold til tillægsspørgsmålet fra hr. Keld Albrechtsen vil jeg sige, at jeg synes, vi skal være optaget af, at vi har forskere på nationalt plan, men også på EU-plan, som er i stand til at matche de ofte store multinationale selskaber, som søger om godkendelse til gensplejsede produkter, at vi så at sige i offentligt regi har forskereksperter, der på vore vegne er i stand til at stille de rigtige spørgsmål og gennemskue de svar, der måtte komme.
Derfor har vi også fra dansk side prioriteret hele genforskningsområdet.
Og jeg synes også, den yderligere acceleration, der er sket omkring gensplejsning, gør, at det skal vi holde et vågent øje med.
Det vil sige, at vi selvfølgelig nationalt skal prøve at følge med, men jeg vil være lige så optaget af, vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, at vi også i EU-systemet sikrer forskningsprojekter på det her område.
Og det synes jeg egentlig er en selvstændig målsætning i den kommende tid at prøve at fremme i EU-debatten.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-24:
Nu er det jo på grund af forskellige omstændigheder noget siden, at spørgsmålet her blev stillet.
Ministeren har været ude at rejse osv. Men jeg vil da så gerne supplerende spørge ministeren - det vil sikkert også fremgå af svaret - hvad der er gjort, ikke mindst på den forskningsmæssige front, siden den 13. februar 1999, da de nye oplysninger om risikoen i forbindelse med de rotteforsøg, der fandt sted, kom frem.
»Vil ministeren nu erkende, at der ikke er videnskabelig sikkerhed for, at det er sundhedsmæssigt forsvarligt at spise gensplejsede fødevarer, og vil ministeren på den baggrund støtte kravet om et øjeblikkeligt stop for kommerciel produktion af gensplejset mad?«
Der henvises til Politikens artikler den 13. februar 1999 om 21 forskeres udtalelse vedrørende de britiske forsøg med rotter, der blev fodret med gensplejsede kartofler.
Jytte Andersen (S), 1999-03-24:
Jeg kan sige til spørgeren, at de steder, hvor jeg kommer, som jo også i meget høj grad er boligforeningerne, argumenterer jeg meget for, at man skal være fleksibel, man skal være imødekommende over for beboernes krav i så stor udstrækning, som det overhovedet er nødvendigt.
Den linje vil jeg selvfølgelig videreføre.
Nu kender jeg ikke den lokale boligforening, som spørgeren refererer til, men det kan jeg måske få at vide efter spørgsmålet her og efter besvarelsen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Egil Møller (DF), 1999-03-24:
Jeg siger tak for svaret.
Så er min bemærkning blot hertil, at jeg ønsker så, at ministeren måske gør sin indflydelse gældende dér, hvor hun kommer i disse boligforeninger, tager et sådant spørgsmål op og så ellers anbefaler en løsning på problemet.
Jytte Andersen (S), 1999-03-24:
Sådan som spørgeren fremstiller problemet, vil jeg sige, at så finder jeg det uhensigtsmæssigt, hvis en, der af forskellige grunde ønsker en mindre bolig i den lokale boligforening, tvinges til at bo i en stor bolig, hvis det vel at mærke er muligt at få en mindre bolig.
Nu er det sådan, at det jo er boligforeningerne, der i meget høj grad skal sikre, hvordan oprykningssystemet virker.
Vi har fra regeringens side med et folketingsflertal i ryggen lavet nogle forsøgsordninger, hvor man kan dispensere fra den almindelige oprykningsliste.
Men det er de lokale foreninger, der har ansvaret for det.
Jeg vil give spørgeren ret i, at det ikke lyder som nogen god idé at fastholde en enlig mor, der har et beskedent boligbehov arealmæssigt, i en stor lejlighed.
Det må man kunne løse mere hensigtsmæssigt og mere fleksibelt.
Egil Møller (DF), 1999-03-24:
Jeg kan oplyse ministeren om, at en enlig mor har henvendt sig til mig med sit boligproblem.
Vedkommende bor i en stor lejlighed i alment boligbyggeri.
De voksne børn er flyttet hjemmefra.
Denne kvinde ønsker nu at bytte sin store lejlighed til en mindre.
Her får hun det svar, at det ikke kan lade sig gøre, da hendes problem alene er af boligmæssig karakter.
Mit spørgsmål er: Finder ministeren det hensigtsmæssigt, at systemerne er så stive, at boligsøgende, der ønsker en mindre bolig, skal forblive i dyre, store lejligheder?
Og vil ministeren søge en mere smidig ordning gennemført?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-24:
Jeg skal bare præcisere, at vi ikke fra Enhedslistens side har foreslået, at der skal bruges flere penge, men vi har foreslået, at den samlede hektarstøtte, som gives, omlægges således, at der sker en ligestilling.
Det betyder, at kornhektarstøtten så naturligvis sammenlagt vil blive sænket, fordi der også skal være plads til græs.
Det er meget enkelt.
Derved kunne vi også endnu hurtigere komme i gang med den afviklingsplan for landbrugsstøtten, som jo også er en del af EU-målsætningen.
At der ellers skulle være noget godt miljø i »Agenda 2000«, vil jeg godt bede den konservative ordfører komme med bare ét eksempel på.
Mange af de ting, som kunne komme på tale, er jo nogle, som det økologiske landbrug opfylder i forvejen.
F.eks. har vi det i det danske støttesystem sådan, at hvis en konventionel landmand går ind og dyrker et særligt følsomt område, får han en stor hektarstøtte som belønning for ikke at bruge pesticider.
Det økologiske landbrug bruger i forvejen ikke pesticider, men det får ingen miljøbelønning.
Det er derfor, vi foreslår f.eks. en miljøbonus.
Der er den skævhed hele vejen igennem systemet både i EU og i de danske ordninger.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-24:
I den rapport, som Bichel-udvalget fremlagde i går, anbefales mest muligt omlægning til økologisk landbrug som redskab til også at fremme den generelle miljøpolitik, og her har udvalget naturligvis særlig været optaget af det faktum, at økologisk dyrkning er fri for pesticider.
Den økologiske dyrkning er den mest miljøvenlige form for landbrug, som vi råder over, og udvalgets anbefalinger fra i går er en yderligere understregning af behovet for en hurtig indsats til gennemførelse af de mange anbefalinger i den økologiske »Aktionsplan II«.
Det er derfor, Enhedslisten har rejst den her forespørgsel, og jeg håber, at debatten vil vise, at der hos et flertal i Folketinget nu er vilje til handling.
Jeg håber især, at vi kan undgå, at den her sag ender i en syltekrukke. Der er nemlig brug for initiativer her og nu. Det siger jeg ikke mindst på baggrund af de negative resultater for økologien, som desværre ser ud til at blive konsekvensen af det igangværende EU-topmøde i Berlin, de såkaldte dagsorden 2000-forhandlinger.
Den danske regering vil her ikke være med til at åbne den såkaldte landbrugspakke, selv om den betyder en diskrimination imod det økologiske jordbrug.
Det skyldes blandt andet, at man sætter hektarstøtten til korn op og dermed yderligere favoriserer det konventionelle landbrug på det økologiske landbrugs bekostning.
Samtidig kan man i dag på forsiden af Politiken læse, at miljø- og energiministeren ligefrem har tænkt sig at lempe målsætningen i den eksisterende pesticidplan, hvor landmændene allerede i 1996 skulle have overholdt skrappere regler end dem, miljø- og energiministeren nu vil lægge op til.
Det må man i sandhed sige er et pauvert udbytte af det arbejde, Bichel-udvalget har lavet, hvis det virkelig skulle være udtryk for regeringens ambitionsniveau.
I Enhedslisten ønsker vi et højt ambitionsniveau med hensyn til at få et gensplejsningsfrit landbrug, med hensyn til at få et pecticidfrit landbrug så hurtigt som overhovedet muligt.
Og den økologiske omlægning er og bliver det bedste middel, som vi råder over til at opfylde den målsætning.
Rapporten viser tilmed, at en sådan målsætning vil kunne opfyldes inden for relativt overkommelige økonomiske rammer i det danske samfund.
Så der er ingen undskyldninger for ikke at komme i gang af hensyn til menneskenes sundhed, af hensyn til dyrenes velfærd, af hensyn til arternes beståen, af hensyn til naturen, af hensyn til drikkevandet og også - og ikke mindst - af hensyn til fremtidens eksportmuligheder og muligheden for også om 10, 20 og 30 år at have et bæredygtigt dansk landbrugserhverv, som vil kunne beskæftige mange mennesker, og som vil kunne indgå fornuftigt i kultur og miljø lokalt og virke bevarende for natur og mennesker.
Det er sigtet med denne forespørgsel.
Besvarelse
Bodil Thrane (V), 1999-03-24:
Vi kan jo godt blive enige om i denne sal, at det ville være et ønske for alle mennesker til hver en tid og på hvert et sted altid at kunne få det frie forbrugsvalg, også hvis man bor på et plejehjem eller på et sygehus.
Men sådan som verden ser ud, vil jeg nok sige, at det må være den enkelte, det enkelte amtsråd, den enkelte kommunalpolitiker, den enkelte kommunalbestyrelse, der rundt i landets kroge og institutioner må træffe afgørelsen og lave de afvejninger, der er nødvendige for at finde ud af, hvordan trivsel og velfærd og sundhed for deres beboere på institutioner fremmes bedst.
Det kan være, at man nogle steder finder, at økologi er bedst, og at man steder ikke finder det, og det synes jeg der skal være frihed til at vælge.
Jeg ser også frem til, at det bliver et delelement i vores høring, når vi får den i Fødevareudvalget.
Margot Torp (S), 1999-03-24:
Lige netop her er vi i hvert fald ved et område, vi skal have drøftet.
Det med det frie forbrugsvalg er jo rigtigt, men hvis du bor på et plejehjem, hvis du er barn i en børneinstitutionen, måske endda i en døgninstitution, så har du faktisk ikke det frie forbrugsvalg, hvis du udelukkende kan få traditionelt producerede fødevarer.
Jeg synes faktisk, der er en vigtig debat her, vi skal have taget.
Bodil Thrane (V), 1999-03-24:
Jeg vil godt begynde med at sige til hr. Keld Albrechtsen, at selvfølgelig er man, hvad man spiser.
Men hvis man i en kort periode på et sygehus får økologisk og så tager hjem og spiser, som man altid har gjort efter den overbevisning, man har, så hjælper det jo fedt, at vi indfører den slags på vore
institutioner
Og så vil jeg da selvfølgelig gerne sige tak til hr. Ole M. Nielsen for det spørgsmål, han kom med.
Jeg kan helt bekræfte det, han siger, og det er jo rigtigt, at de pesticider og andre giftstoffer, vi får gennem maden, udgør en meget, meget minimal del af den sundhedsrisiko, vi i øvrigt løber ved at færdes i det virkelige liv.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-03-24:
Da jeg på det her tidspunkt kun kan stille spørgsmål til fru Bodil Thrane, så vil jeg spørge fru Bodil Thrane, om ikke hun kan bekræfte, at den artikel i Jyllands-Posten i går gik på pesticider, som man fik i sig ikke igennem maden, men igennem omgangen og brugen af pesticider.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-24:
Hvis Venstre virkelig har den opfattelse, at det, man spiser, ingen betydning har for helbredet og det kan stort set være lige meget, om man fylder sig med sukker og slik og pesticider, eller om man spiser sundt og fornuftigt, så synes jeg, vi står over for noget, der virkelig bør belyses, således at også Venstres folketingsgruppe kan få et minimum af forståelse for, hvad kosten rent faktisk betyder, og hvad vi vil kunne spare af sygehusudgifter, hvis vi får muligheder for en sundere og renere kost fri for f.eks. pesticider, og hvad vi kan undgå af allergisygdomme osv. osv.
Det er en kæmpemæssig debat og faktisk et godt tema for en høring.
Netop når det gælder sådan et sted som sygehusene, synes jeg, at fru Bodil Thrane skulle betænke meget, hvor stor betydning kosten rent faktisk har for helbredelsen.
Det er noget, man lægger alt for lidt vægt på i det danske sygehusvæsen i dag, og det er noget, som virkelig vil kunne fremskynde helbredelsen for mange patienter, hvis maden blev bedre.
Så det bekymrer mig lidt, at Venstre ser sådan på spørgsmålet om hospitalsmad, at det stort set ikke betyder noget.
Selvfølgelig skal man koncentrere sig om operationer og behandlinger osv., men maden betyder fantastisk meget for helbredet.
Så jeg vil godt spørge fru Bodil Thrane, om hun ikke er enig i det.
Og jeg vil også godt gøre fru Bodil Thrane opmærksom på, og det kan hun læse i Jyllands-Posten fra i går, at der faktisk er påvist risiko for brystkræft, i forbindelse med at man får pesticider i kroppen.
Også af den grund vil det være fantastisk vigtigt, at man kan forsyne patienterne på hospitalerne med mad, som man kan være sikker på ikke indeholder pesticidrester, og i den forbindelse er økologisk mad jo det sikreste, vi råder over.
Margot Torp (S), 1999-03-24:
At åbne Agenda 2000 tror jeg virkelig er som at åbne Pandoras æske, men bortset fra det så ønsker vi altså ikke i dag at binde os til konkrete ting, og det virker jo fuldstændig meningsløst at begynde at vedtage noget, der sådan set er finansiel dækning for.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-24:
Ja, men hvis vi er enige om en omlægningstakt på 50.000 ha om året, forstår jeg ikke, hvorfor man ikke vil være med til at vedtage, at der i finanslovene for 2000 og 2001 osv. afsættes de nødvendige midler.
Det er det, der ligger i vores forslag, altså at der i finansloven afsættes de nødvendige midler til den omlægning, som vi åbenbart er enige om, og det glæder mig da at høre.
Det glæder mig også at høre, at Socialdemokratiet ikke udelukker, at de forslag, Enhedslisten her har stillet i vedtagelsen, vil kunne komme i betragtning på et senere tidspunkt.
Jeg tillader mig bare at konstatere, at processen går meget langsomt på den måde, som de andre partier nu har planlagt, at arbejdet skal foregå. Så om »Agenda 2000«: Jeg har på udvalgsmøde efter udvalgsmøde opfordret den danske regering til at kræve denne ligestilling af økologiske landbrug ind i forhandlingerne.
Det har man ikke fra regeringens side - det kan fødevareministeren bekræfte - villet tage hensyn til, og det er en af årsagerne til, at det resultat, som sandsynligvis nu bliver vedtaget her i dag eller i morgen, bliver meget dårligt for økologien.
Men jeg synes fortsat, at de støtteordninger skal laves om, for det er jo disse støtteordninger, der er den afgørende økonomiske krumtap i, hvad retning det går.
Margot Torp (S), 1999-03-24:
Jamen det vi er utilfredse med, er jo, at vi skal begynde at sige ja til noget uden at have haft den meget grundige høring og den grundige drøftelse af tingene i en stor helhed.
Der kan jo også omlægges på anden måde, og så er vi faktisk tæt ved 50.000 ha om året.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-24:
Jeg må sige, at når jeg lytter til fru Margot Torp, bliver jeg desværre bekræftet i det indtryk, at fremskridtene på området her kommer til at foregå meget langsomt.
Jeg forstår slet ikke den betragtning.
Jeg kan naturligvis godt forstå, at penge, som man har brugt én gang, kan man ikke bruge en gang til, men jeg synes, at partierne i det mindste kunne sige, hvorfor de nu synes, at det forslag, Enhedslisten har udarbejdet, ikke er et godt forslag, og eventuelt fremlægge alternative løsninger.
Det havde da været rimeligt, for der ligger jo et kæmpestort, solidt beslutningsgrundlag i »Aktionsplan II«, og det er på baggrund af de analyser, der ligger i »Aktionsplan II«, at disse forslag fra Enhedslistens side er udarbejdet.
Jeg vil godt spørge den socialdemokratiske ordfører, hvorfor man ikke har været i stand til at tage stilling til indholdet i det forslag, vi kommer med, for jeg synes nu, det er nogle ret enkle forslag, som meget præcist vil gavne den økologiske omlægning.
Det tror jeg ikke den socialdemokratiske ordfører vil kunne bestride.
Margot Torp (S), 1999-03-24:
Der skal ikke være tvivl om, at Socialdemokratiet ønsker at styrke økologisk landbrug, både hvad angår kvalitet og kvantitet, fordi vi er overbevist om, at økologisk landbrug har en gavnlig effekt på både mennesker og miljø i bredeste forstand.
Derfor har vi også glædet os over regeringens initiativer på det område i de år, hvor »Aktionsplan I« er blevet ført ud i livet og på stort set alle områder til konkret gavn for erhvervets fremdrift.
Denne indsats er så på det seneste fulgt op med både en økologilov og en »Aktionsplan II«, som er blevet rost fra alle sider.
Jeg synes, det viser, at regeringen ikke har tabt pusten på dette vigtige område, men tværtimod på en række felter ønsker at gøre en ekstra indsats for at sikre, at økologisk landbrug videreudvikles og konsolideres.
Socialdemokratiet er godt tilfreds med, at regeringen med det samme vil tage initiativer inden for områder, hvor anbefalingerne i »Aktionsplan II« umiddelbart kan sættes i værk. Det gælder bl.a. indsatser, der styrker afsætningen af økologiske varer, det gælder en styrkelse af undervisningen i økologi på landbrugsskolerne, som vil øge unges muligheder for at kunne lægge om med succes, og det gælder alle de andre ting, som ministeren allerede har nævnt. Socialdemokratiet sætter også pris på, at regeringen, før den kaster sig ud i en prioritering af de øvrige anbefalinger, agter at foretage en grundig analyse af, hvilke anbefalinger der inden for en given økonomisk ramme vil kunne gavne økologisk landbrug i Danmark mest.
Vi ønsker bestemt ikke på baggrund af en enkelt forespørgselsdebat her i Folketinget at indsnævre regeringens muligheder for en seriøs prioritering af anbefalingerne, men vi vil meget gerne være med til at kvalificere prioriteringsprocessen.
Her oplistes en række udmærkede, men meget detaljerede krav, som vil båndlægge en betragtelig del af de midler, der reelt vil være til rådighed, og det sker uden en grundig belysning af, om det præcis er lige netop de indsatser, der bedst styrker erhvervet og imødekommer forbrugernes behov.
Jeg vil lige forholde mig til et enkelt punkt - jeg kunne sige noget til dem alle sammen, men jeg tror, det ville knibe rent tidsmæssigt - men specielt at genåbne »Agenda 2000« er da meget betænkeligt.
Der vil være en enormt stor risiko for, at vi ender med et for dansk landbrug i det hele taget dårligere samlet resultat uden nogen som helst garanti for, at økologien er blevet styrket.
Det vil betyde, at vi generelt får en dårligere økonomi i Danmark, og dermed også vil få sværere ved at få mange anbefalinger i »Aktionsplan II« gennemført.
I Socialdemokratiet forstår vi godt, at Enhedslisten gerne vil høre fødevareministerens bud på, hvordan han overvejer at anvende »Aktionsplan II«; det synes jeg sådan set er helt fint.
Men vi har svært ved at forstå, hvorfor Enhedslisten insisterer på, at denne debat skal munde ud i en vedtagelse, der uvægerlig vil indsnævre ministerens beslutningsgrundlag og forringe den demokratiske beslutningsproces.
og det kan vi på ingen måde støtte.
Bodil Thrane (V), 1999-03-24:
Jeg synes, det er fair nok, at Enhedslisten mener, at man skal indføre økologisk mad på sygehusene.
Vi mener noget andet i Venstre, for vi mener, at det grundlæggende er en holdningssag og et trosspørgsmål, om man skal spise økologisk eller ej.
Der er jo mange undersøgelser, der viser, også den, hr. Keld Albrechtsen refererer til fra Jyllands-Posten, at der ikke nødvendigvis er en sammenhæng mellem det, folk spiser, og så sygdomsfrekvensen.
Så det er mere en tro og en holdningssag, end det har noget med valg af økologiske forbrugsvarer at gøre, når vi taler om madvarer.