Svend Erik Hovmand (V), 1999-11-02:
For mindre end 2 uger siden, den 20. oktober, standsede for første gang en bus ved en helt ny busholdeplads lige ved Tiergarten i Berlin. »Nordische Botschaften«, sagde chaufføren, vel vidende at Berlins nyeste trafikinstallation var placeret ved siden af det fælles nordiske ambassadekompleks som det seneste eksempel på nordisk samarbejde.
Indvielsen, der blev en enorm mediebegivenhed, og som efterfølgende tiltrak sig mange tusinde berlineres opmærksomhed, var en manifestation, som viste, at de nordiske lande kan meget i samarbejde.
Om kort tid etableres et formaliseret samarbejde mellem børserne i København, Stockholm og Oslo.
Fra sidelinjen følger den islandske børs opmærksomt udviklingen og overvejer at indgå i samarbejdet, ligesom de tre baltiske landes børsbestyrelser allerede har givet grønt lys for forhandlingerne om samarbejdet.
Ét enkelt IT-system vil afløse 13 forældede systemer for handel med obligationer, aktier, futures osv.
Et nyt eksempel på et nordisk grænseoverskridende initiativ vil være en realitet.
Og vi vil se mange flere af den slags initiativer i fremtiden, hvis vi selv vil. De nordiske landes samarbejde kan udvikle sig både internt, som Øresundsregionen er et godt eksempel på, og i forhold til Nordens nærområder, som den nordlige dimension er et godt eksempel på.
Vi har i dag fået regeringens redegørelse for det nordiske samarbejde.
Det er en udmærket beretning for årets aktiviteter og for virksomheden i det hele taget.
Den takker vi for, men ser så i øvrigt frem til, hvad regeringen har at byde på.
- Jeg ved ikke, om jeg må tiltrække mig den gode samarbejdsministers opmærksomhed.
Det, vi gør, er, at vi ser frem til, hvad regeringen så i øvrigt har at byde på, når den om få dage fremlægger sit eget arbejdsprogram for den kommende sæson.
Jeg vil håbe, at det indeholder meget mere dynamik, meget mere initiativ, meget mere vision, end regeringen i øjeblikket udviser på det nordiske område.
Efter Venstres opfattelse er der netop nu mere end
Og i den forbindelse også ganske særlige muligheder for at Danmark skal gøre sig gældende, muligheder, som efter vores opfattelse har været forsømt af den danske regering, mens den finske og den svenske regering absolut ikke har holdt sig tilbage fra at få deres andel af udviklingen.
Østersøområdet er det største vækstområde i Europa i dag.
Vi oplever en udvikling, der kan lede tankerne hen på Hansestædernes renæssance, men uden tysk dominans som dengang for 600-700 år siden.
Det giver øget samhandel, det giver behov for ny infrastruktur.
Det skal jeg senere vende tilbage til.
Men det giver først og fremmest vigtige muligheder for, at de nordiske lande sammen med de andre Østersølande kan bidrage til at sikre freden og stabiliteten i vores region af verden.
Derfor er den såkaldte nordlige dimension, som inddrager landene på begge sider af det gamle jerntæppe, et meget, meget vigtigt initiativ.
Det er som bekendt en helt ny og fredsbevarende dimension af EU-samarbejdet, men det er også en helt naturlig del af Nordisk Råds samarbejde, og der er allerede etableret gode kontakter til de baltiske lande og til bl.a. de russiske nærområder.
Norden, som allerede har vist god inspiration og samarbejde i forhold til de baltiske lande, bør være værktøjet, bør være hovedentreprenøren, når det drejer sig om EU's nordlige dimension.
Hvis vi så ser på de indre anliggender i nordisk sammenhæng, ja, så må vi sige: Lad os dog få nogle konkrete resultater af det nordiske samarbejde.
Lad os få nogle konkrete udspil på nogle områder, som alle sammen har afsløret sig i forbindelse med det udredningsarbejde, der har været i forbindelse med en fast forbindelse over Øresund.
Lad os få mulighed for at sikre tryghed for arbejdsløshedsunderstøttelse for lønmodtagere i de nordiske lande.
Og hvad med den lønmodtager, som måske opholder sig 4 eller 5 år i Sverige og i øvrigt bor i Danmark?
Hvad med hans arbejdsmarkedspension?
Kan han bare flytte den frem og tilbage?
Og kan han få sikkerhed for det?
Hvordan
med bindende forhåndsbesked omkring skatteforhold?
Hvad med arbejdsmarkedsvilkår i det hele taget?
Hvordan er det
med barselsregler, for nu at nævne en enkelt lille ting?
Hvad med de studerende, som nu får mulighed for at læse dels på Roskilde Universitetscenter, dels på Københavns Universitet, og dels på Lunds Universitet i Sydsverige: Kan man overføre merit?
Kan man få overført det, man har beskæftiget sig med på det ene universitet, til det andet universitet?
Kan man efter første del uden videre fortsætte med anden del på et andet universitet osv.?
Lad os få nogle konkrete udspil og beslutninger på disse meget vigtige områder.
Jeg synes, det er helt fint, at man har taget initiativ til at nedsætte en vismandsgruppe.
Og må jeg i parentes sige, at jeg i øvrigt går ud fra, at partigrupperne i Nordisk Råd inddrages i overvejelserne i denne vismandsgruppe.
Jeg synes, det er meget vigtigt, at vi ikke glemmer andre dele af det nordiske samarbejde.
Fru Dorte Bennedsen
har været inde på en række af de kulturelle ting, og jeg vil gerne her fremhæve forholdet til Vestnorden, hvor jeg betragter det som utrolig vigtigt, at vi sikrer, at vi ikke skubber dem fra os i vores iver efter at samarbejde med de østeuropæiske lande og Østersøregionen.
Det er kolossalt vigtigt, at vi holder fast i Vestnorden og i den udvikling, der foregår dér. I øvrigt ser jeg for mig, at vi, hvis vi er lidt behændige, faktisk kan knytte dem tættere til EU-samarbejdet i de kommende år.
Men jeg vil godt vende tilbage til spørgsmålet om Østersøen, hvor jeg synes, som jeg allerede har nævnt, at den danske regering faktisk har forsømt nogle muligheder.
Vi har muligheden for at etablere et energisamarbejde, The Baltic Ring, som efterhånden er ved at være en realitet, som kan bruges til at udfase Ignalinaværket ovre i Litauen, som jo er meget farligt, i stil med Tjernobylværket.
Vi har muligheden for et miljømæssigt samarbejde.
Vi har rent faktisk opfordret regeringen til at gennemføre et forsøgsprojekt i Østersøregionen, joint implementation, handel med miljøkvoter osv. Vi står nu over for at få en ny samarbejdspartner i EU, nemlig Polen.
Polen er et land, der er dobbelt så stort som de nordiske lande tilsammen.
Væksten er den største i hele Østeuropa.
Men vi er meget uforberedt på samarbejde med Polen.
Ikke bare har vi nedlagt trafiklinjer - jeg tænker
eksempelvis på den direkte jernbaneforbindelse fra København over Gedser til Berlin, det var selvfølgelig meget betænksomt, få år før Berlin blev hovedstad - men også på andre områder er vi uforberedt, når det drejer sig om Polen.
Da muren faldt, havde vi tre danske virksomheder engageret i Polen.
Nu har vi vel omkring 300.
I dag ligger Polen blandt vores 10 vigtigste samhandelspartnere.
Når Polen om 3-4 år bliver medlem af EU, vil de være blandt vores 4 eller 5 vigtigste samhandelspartnere.
På det tidspunkt var det jo rart, om der var nogle unge mennesker i Danmark, der havde lært sproget, men det er der altså ikke.
Der er ikke noget tilbud fra Undervisningsministeriet eller på noget gymnasium om en valgmulighed for at lære polsk.
Bare for at nævne dét som eksempel.
Der kunne være mange andre eksempler, som viser, at vi i virkeligheden er uforberedt.
Jeg var sammen med den svenske samarbejdsminister for nylig.
Hvorfor har man gjort det i Sverige?
Ja, det er da selvfølgelig, fordi man ser muligheden for et samarbejde over Østersøen.
Og sådan synes jeg også den danske regering burde have gjort. Vi burde have tænkt meget mere på mulighederne
for samarbejde med de nye lande, for ellers ender det med, at svenskerne og finnerne løber med det hele.
Jeg vil gerne afslutningsvis sige tak til ministeren, ikke bare for redegørelsen, men også for samarbejdet.
Den danske delegation har nydt og nyder fortsat at have en minister, der brænder for en sag, vi er fælles om.