Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-10:
Debatten i dag har efterladt en lang række ubesvarede spørgsmål fra regeringspartierne og Dansk Folkeparti.
Når man ikke er i stand til at besvare en række centrale spørgsmål som f.eks., om de, der skal sidde i bestyrelsen for dette her institut, skal udvælges på et videnskabeligt grundlag og efter en faglig vurdering, eller om der bliver tale om folk, som i realiteten bliver repræsentanter for Landbrugsraadet og Dansk Industri, kan man jo godt have en betydelig mistanke om, at de store industri- og landbrugsorganisationer vil være dem, som kommer til at trække i trådene i forhold til det institut.
Når man ikke er i stand til at besvare så elementært et spørgsmål, bestyrker det selvfølgelig den mistanke, vi har,
om, at der er tale om, at man vil have et institut, som man kan bruge som støtte til at føre en ganske bestemt borgerlig miljøpolitik.
Det er sådan set
ikke så indviklet.
Man ønsker at føre en anden miljøpolitik end den, der har været i forvejen, og så vil man gerne have nogle, som får en eller anden form for halvvejs ekspertstatus, som kan gå ud i medierne og bakke den politik op, som regeringen har tænkt sig at føre på miljøområdet.
Kabalen bag dette her er til at gennemskue.
Det, der så kan gøre det besynderligt at se på for os andre, er jo, at vi samtidig har oplevet denne nytårstale, hvor statsministeren har vendt sig imod smagsdommeri og eksperter, der skulle bestemme, hvad vi skulle mene osv., osv.
Det hænger ikke rigtig sammen.
Der er et kraftigt element af hykleri fra regeringens side i den her sag.
Det er da bemærkelsesværdigt, at man har et sådant hastværk med at oprette nye råd og nævn, før man er kommet i gang med det ambitiøse mål om at lave en stor massakre på de allerede bestående, så der er ikke sammenhæng i tingene.
Man har heller ikke kunnet besvare spørgsmålene omkring proceduren og det manglende demokrati i beslutningsprocessen i den her sag.
Man ville på halvanden måneds tid kunne gennemføre en høring, således at alle de forskellige mennesker, der har konkret interesse i det her ude i samfundet - hvad enten det er grønne organisationer og økologer, eller det er folk fra den anden side i Dansk Industri osv. - kunne få mulighed for at give deres mening til kende, inden der, som Det Konservative Folkepartis ordfører erkendte det, udøves hastværk i den her sag.
Vi har heller ikke kunnet få at vide, om man vil afvente de spørgsmål, der vil blive stillet i Finansudvalget, om høring af alle berørte parter.
Kristeligt Folkeparti har heller ikke kunnet få svar på spørgsmålet, om dette her institut skulle være et institut, hvor kommende lovforslag inden for relevante områder skulle sendes til analyse, inden Folketinget behandlede dem.
Man har kort sagt
ikke kunnet få svar på et eneste af de relevante spørgsmål, som fra en samlet oppositions side er stillet i denne sag.
Det synes jeg rejser et generelt spørgsmål, nemlig om det her er udtryk for den arbejdsstil, som den nye regering har tænkt sig at anvende i forhold til Folketinget, om det er et signal om, at vi nu har en regering her i landet, som bruger sit flertal - og det kan den, det anerkender jeg, regeringen kan bruge sit flertal - fordi hr. Kristian Thulesen Dahl og hans parti ikke er indstillet på at stille nogle betingelser.
De har deponeret deres handlefrihed hos Venstre og De Konservative, og det betyder, at regeringen kan køre, som den vil, hen over hovedet på alle andre, for det sikrer Dansk Folkeparti fri bane for.
Det er i virkeligheden det signal, denne debat giver i forhold til regeringens arbejdsstil, men jeg synes ikke, at det minder meget om de mange fine udtalelse, der ellers har været i mange forskellige sammenhænge fra Venstre og De Konservative om, at nu skulle man forbedre folkestyret, øge Folketingets indflydelse, og jeg ved ikke hvad, og i EU skulle de nationale parlamenter også have større indflydelse og alt mulig andet.
Det hænger ikke rigtigt sammen.