runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Rohde (V), 2001-05-31:
Hr. Holger K. Nielsen siger, at regeringen og dens parlamentariske grundlag vil gøre noget ved forsikringsdanmark.
Men hvornår er det sådan for alvor kommet i gang med de her forsikringer?
Er det ikke under den nuværende regering og den tidligere finansminister, der i 1999 lavede en overenskomst med 200.000 statsansatte med forsikring?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2001-05-31:
Statsministeren svarer jo som sædvanlig ikke på noget.
Statsministeren gemmer sig bag den sædvanlige tavshedens arrogante magtbrynje og havde så i øvrigt den frækhed at slå alle tre borgerlige liberale partier sammen i én gruppering.
Så må vi jo slå SF og Enhedslisten og regeringen, og hvad man ellers dertil kan regne, sammen i én gruppering og stille SF de spørgsmål, man burde have stillet regeringen eller regeringspartiets ordfører, og spørge: Bekymrer det ikke SF's formand, at man på trods af 8 års parlamentarisk grundlag for regeringen ikke har rykket det danske sygehusvæsen en tomme, men må konstatere, at 66.000 mennesker venter mere end 3 måneder på behandling, at ca. 30 pct. af alle, der har brug for en ikkeakut behandling, venter mere end 3 måneder?
Det er præcis den samme score, som regeringen i sin tid startede ud på.
Bekymrer det ikke?
Hvad vil man gøre ved det?
Tove Fergo (V), 2001-05-31:
Hr. Holger K. Nielsen var tidligere i dag i sin ordførertale inde på Venstres oplæg om de udsatte grupper.
Hr. Holger K. Nielsen ved jo godt, at vi i satspuljeforhandlingerne og i forligene omkring satspuljen har været enige om de forbedringer, der skulle ske for disse udsatte grupper, til mange milliarder kroner siden 1993, det er det, der står i oplægget.
Så vil jeg spørge hr. Holger K. Nielsen: Er det ikke faldet hr. Holger K. Nielsen for brystet, at statsministeren her i dag kan stå og sige, at regeringen har skaffet flere døgnbehandlingspladser til stofmisbrugere, når hr. Holger K. Nielsen jo godt ved, at der netop er kommet en delrapport fra narkofølgegruppen, som viser, at der faktisk ikke er skabt flere døgninstitutionspladser trods de mange hundrede millioner kroner til stofmisbrugsbehandling?
Det vil jeg godt høre, hvad hr. Holger K. Nielsen har at sige til.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-05-31:
Jeg synes også, det har været en interessant debat, vi har haft.
Den har været lang, det indrømmer jeg, men det er da nogle helt klare linjer, der har været tegnet op med et alternativ bestående af den nuværende regering og venstrefløjspartierne, og så højrepartierne, det moderate højre og det yderste højre i smuk forening.
Det er da et valg, som vælgerne skal forholde sig til, og der synes jeg, vi har fået illustreret meget, meget klart under diskussionen i dag, hvordan det yderste højre og det moderate højre, de borgerlige partier, helt klart satser på at skabe et alternativ til den nuværende regering.
Hvordan de helt klart selv ønsker det forsikringsdanmark, som jo ganske rigtigt skyldes, at der er problemer i velfærdssamfundet, men hvor der er to svar på det, enten et svar, hvor man virkelig gør noget ved det offentlige system, eller et svar, hvor man bevidst satser på, at pengene skal have mere indflydelse.
Det er nogle helt klare valgmuligheder, der er for befolkningen, og der synes jeg, det er godt, at det er illustreret i denne her ganske lange debat.
Der er ingen, der skal være i tvivl om, hvor vi står, og derfor synes jeg i og for sig, at det har været udmærket.
Jeg skal lige give en praktisk oplysning omkring de forslag til vedtagelse, der er fremsat her.
Vi kan stemme for det forslag, der er fremsat af Enhedslisten omkring asylbehandlingen, omkring kritikken af regeringens håndtering af det også.
Vi kan også stemme for det forslag, der er kommet fra regeringspartierne, som er det mere operative.
Vi synes, at begge forslag er udmærkede og i hvert fald lægger op til, at der nu bliver gjort noget effektivt ved asylbehandlingen, at der nu bliver sagt, at det her er uacceptabelt, det vil vi gøre noget ved.
Derfor kan vi stemme for begge de vedtagelsesforslag, der er fremsat.
Bendt Bendtsen (KF), 2001-05-31:
Vi hørte, at statsministeren var tilfreds med sundhedsvæsenet, med sygehusvæsenet, med personalet.
Det er vi også i Det Konservative Folkeparti, vi er tilfredse med den indsats, som læger og personale gør på vore sygehuse. Vi fik en historie om, hvor mange milliarder kroner, der var tilført.
Det skal nok være rigtigt.
Men i de publikationer, som er sendt ud fra Sundhedsministeriet, kan vi jo se, at sundhedsudgifternes andel af samfundsøkonomien er blevet mindre.
Vi brugte mindre af samfundskagen i 1999, hvor tallene går til, end vi gjorde i 1993.
Det hele kan jo ikke gå op i tal, vi er også nødt til at se på, hvordan temperaturen er.
Og når statsministeren bruger meget tid i dag på sundhedsområdet ved at bekymre sig over sygeforsikringen, så kan jeg godt forstå det.
Jeg kan godt forstå, at når der bliver tegnet forsikringer, så er der noget galt, for hvis vi ikke havde de massive ventelister, blev der jo ikke tegnet forsikringer.
Hvis der ikke var ventelister, var det jo ikke nødvendigt selv for fagforeninger og lignende at begynde at operere med at betale penge ind.
Der er jo andre lande i Europa, der betaler mindre i skat, som har et mere effektivt sygehusvæsen.
Jeg synes, det er dybt beskæmmende at høre, at det hele kan afvises i tal og lignende, når vi ved, at der står så mange mennesker på venteliste, når vi ved, at vi har kræftpatienter, hvor vi ikke kan opfylde garantierne.
Så hørte vi også statsministeren i dag bruge tid på at tale lidt om erhvervspolitikken med oplæg til partnerskab for dansk erhvervsliv.
Jeg tror, det bliver noget af en illusion at opretholde det partnerskab.
For hvad er der sket ved de seneste to finanslove?
I finanslov 2000 og finanslov 2001 har regeringen jo sammen med venstrefløjen påført erhvervslivet væsentlig større omkostninger.
Og når regeringen og venstrefløjen skal finde penge til at dække nye udgifter, ja, så sender man regningen til erhvervslivet.
Hvis der er nogle, der ikke kan huske det, så kan vi sige, at finanslov 2000 medførte en belastning af erhvervslivet på mere end 1½ mia. kr. Det var afkortning af momskredittiden for store virksomheder på 21 dage, det var omkostninger på 750 mio. kr., administrationsgodtgørelsen, 300 mio. kr., dieselafgiften, 350 mio. kr., og vi kan blive ved dernedad.
Springer vi til 2001, var det jo en kørsel i samme spor: afkortning af momskredittiden, 550 mio. kr., afkortning af kredittiden for afregning af A-skatter, 215 mio. kr.,
ny arbejdsmiljøafgift, 315 mio. kr., afskaffelse af ATP-refusionen, 400 mio. kr. Jo, sådan kan vi blive ved.
Man prøver på at male et billede af, at man gør en hel masse for dansk erhvervsliv.
Man prøver på at skyde de borgerlige partier i skoene, at man ofrer en hel masse på en sundhedssektor, der ikke virker.
Jeg synes, det er beskæmmende.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-31:
Venstres politik minder mere og mere om de forvandlingskugler, jeg kan huske fra dengang, da jeg var barn.
Jeg kunne bedst lide den lyserøde, den var så flot.
Men når man så suttede på den, så blev den blå.
Det er nøjagtig det samme problem med Venstres politik.
Det ser så flot ud, så lyserødt ud, så socialt ud, men når man kommer ind til kernen, er det rendyrket borgerlig politik.
Men når fru Ulla Tørnæs nu tager en runde til, kan jeg jo stille det spørgsmål, jeg ikke har fået svar på endnu, og det kan jeg gøre flere gange.
Hr. Jørgen Winther har i dag sagt til Politiken: »Det frie valg gælder kun så længe, et bestemt sted ikke bliver alt for overbelastet«.
Jeg vil gerne stille ét spørgsmål, som jeg har søgt at få svar på fire gange, og nu har jeg to chancer mere, så kan det være, det lykkes.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2001-05-31:
Det er jo svært at spå, specielt om fremtiden.
Derfor tror jeg nu alligevel godt, at jeg kan forudse, at statsministeren vil besvare fru Pernille Blach Hansens spørgsmål bekræftende.
Det er jo, fordi vi har en god regering.
I den forstand kunne man jo godt udskyde valget i det uendelige, for vi har en god regering.
En god, god, selvgod regering.
Det er jo også derfor, det er nødvendigt at sende anden bølge på banen.
For på trods af, at statsministeren her står selvgod og selvtilfreds og delvis arrogant og fører sig frem med, at der er tilført det danske sygehusvæsen flere ressourcer, så er faktum jo, at det er en faldende andel af det danske bruttonationalprodukt, der allokeres til sygehusvæsenet, og det er også et faktum, at der er 66.000 danske patienter, der venter mere end 3 måneder på at komme i behandling.
Det er i omegnen af 30 pct. af alle patienter til ikkeakut behandling, der venter mere end 3 måneder.
Regeringen har ikke rykket det tal en millimeter ud af stedet fra 1993.
Jann Sjursen (KRF), 2001-05-31:
Indledningsvis vil jeg gerne takke for de svar, statsministeren også gav på det ordførerindlæg, jeg holdt.
Det er jo altid godt at få gentaget, ikke mindst på de punkter, hvor regeringen og Kristeligt Folkeparti kan være enige.
Jeg vil godt tilkendegive, at vi fra Kristeligt Folkepartis side vil stemme for det fremsatte forslag til vedtagelse.
Vi synes, det er vigtigt at få nedbragt sagsbehandlingstiderne.
Vi synes også, det er vigtigt, at der bliver givet et klart signal til kommunerne om at gå positivt ind i de forhandlinger, som regeringen nu indbyder til, for at finde de indkvarteringssteder, der er helt nødvendige for, at vi kan huse de asylansøgere, som vi har modtaget.
Jeg vil godt understrege, at det for Kristeligt Folkeparti er vigtigt, at regeringen gør sit yderste på sin side i forhold til at nå en frivillig aftale med kommunerne, og det, der står i forslaget til vedtagelse om eventuelt at bringe planloven i anvendelse, må absolut kun gøres, efter at man har gjort ihærdige forsøg på at opnå de frivillige aftaler med kommunerne, som jeg også forstår, at regeringen nu har indbudt til.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-31:
Det er ikke for at træde i det, men Venstre må virkelig have en dårlig sag på sundhedsområdet.
Hvordan kan det ellers være, at man efter en debat på mere end 12 timer ikke føler, at første styrke var nok, men føler behov for at sende tæskeholdet ind?
Kan statsministeren ikke bekræfte, at slaget er tabt for Venstre?
Vi har i dag fundet ud af, at Venstre støtter en politik, hvor børn, handicappede og ældre skubbes bag i køen, og at Venstres opreklamerede frie valg snarere er et frit fald, som ikke duer i virkeligheden, og at Venstres politikere overhovedet ikke praktiserer det, når de sidder med et politisk ansvar.
Kristian Jensen (V), 2001-05-31:
Jeg vil gerne starte med at kvittere over for statsministeren, for statsministeren siger, at han synes, han
har hørt klare holdninger fra de borgerlige partier.
Det er jeg glad for, især efter at den socialdemokratiske ordfører havde brugt hele dagen på at påstå, at der ingen er, der nogen sinde har svaret på hendes spørgsmål.
Så er jeg glad for, at statsministeren i hvert fald har lyttet bedre efter end den socialdemokratiske ordfører. Jeg har et spørgsmål til statsministeren. Statsministeren siger, som han jo gjorde, at man skal passe på ikke at tilrettelægge en politik, der sender kvinderne hjem igen, hvilket jeg er enig med statsministeren i.
Skal det så forstås sådan, at statsministeren er enig med det, ligestillingsministeren siger?
Hun siger: Hvis vi overhovedet skal lave en længere barselorlov, synes jeg, at de ekstra måneder skal være forbeholdt manden.
Er statsministeren enig med sin ligestillingsminister i, at en forlænget barselorlov, som nu også efter en stor kovending er blevet socialdemokratisk politik, skal udformes på den måde, at man forbeholder en vis del til faderen?
Bendt Bendtsen (KF), 2001-05-31:
Der var noget, som fru Pernille Blach Hansen ikke forstod.
Der er mere.
Jeg kan sige, at vi føler, at hvis man har en privat virksomhed, skal virksomheden have ret til at forsikre sig og de medarbejdere, man ønsker at forsikre.
Er det en kommune, Trehøje Kommune: Hvis de ønsker at lave en forsikring af skatteborgernes pengene, jamen så mener vi, at den skal dække også ud over arbejdsstyrken.
Og så mener vi altså, at det med private firmaer og det her er to ting.
Og så med hensyn til det, at en kommune kan gå ind og prioritere et sted, hvor det hele er ved at falde fra hinanden, fordi Socialdemokratiet ikke har haft et sundhedsvæsen, der har fungeret i en årrække, skal det virkelig være forbudt?
Hvis en slagteriarbejder har en eller anden håndskade og man skal vente i 1 år, må kommunen så ikke gå ind og betale det?
Og det kan være en pensionist, det kan være en anden.
Det skal jeg ikke blande mig i.
Det er et frit valg for kommunerne.
Tove Fergo (V), 2001-05-31:
Aldrig har den økonomiske vækst i det danske samfund vel været større, end den har været i den senere årrække.
Og så kan man jo undre sig over, at statsministeren i dag står her og siger, at vi først og fremmest skal bruge den fremgang til at fortsætte indsatsen over for de svageste i samfundet.
Jeg synes, det burde være sådan, og sådan synes de fleste vel også, det burde være, at man først og fremmest hjælper de svageste i samfundet, når man har råd til det.
Nu har regeringen haft en økonomisk velstand og haft regeringsmagten i 8 år, og alligevel er det dét, statsministeren må nævne som det første.
Jeg vil godt bede statsministeren om at redegøre for, hvordan det kan være, at vi kan sætte hundreder af millioner kroner af i fællesskab til boliger til de sindslidende, og der kun er kommet 250 boliger ud af det?
Ulrik Kragh (V), 2001-05-31:
Vi har hørt meget selvros i dag, også hvad angår erhvervspolitikken.
Regeringen bryster sig af én ny medicinalvirksomhed i Hillerød.
Det kan jeg godt forstå, for der er tusindvis af andre virksomheder, der ikke kunne finde på at rose regeringen.
Men ud over det er erhvervspolitikken i dag indskrænket til mindre stress, bedre arbejdsmiljø, mindre fravær.
Det er udmærket, det er en god målsætning.
Men hvordan når vi det?
Vi siger, at vi når det
ved et skattestop, så lønudgifterne ikke øges på grund af udhulingen af reallønnen med nye skatter og afgifter.
Vi siger, at vi når det ved afbureaukratisering, så virksomhederne kan koncentrere sig om at drive virksomhed og få frigivet administrativ tid til planlægning og tilrettelæggelse af arbejdet, så arbejdsmiljøet kan tilgodeses.
Hvordan vil statsministeren påskønne dansk erhvervsliv, så det kan trække endnu flere værdier til det danske velfærdssamfund?
Gitte Lillelund Bech (V), 2001-05-31:
Jeg vil sådan set bare bede statsministeren om at bekræfte, at produktivitetsudviklingen i sygehusvæsenet er på samme niveau i dag, som den var i 1990, og at produktivitetsudviklingen i sygehusvæsenet faktisk er faldet under den nuværende regering.
Jeg forstår, at statsministeren har tænkt sig, at man sagtens kan komme de lange ventelister til livs via det offentlige sygehusvæsen, men helt ærligt, når produktivitetsudviklingen er faldet under den nuværende regering, hvordan vil statsministeren så klare det?
Kristian Jensen (V), 2001-05-31:
Jeg under da gerne, at hr. Holger K. Nielsen får flere stemmer ved næste folketingsvalg.
Hvis man som vælger i Danmark ønsker at stemme på venstre side af Folketingssalen, så er det da klart et bedre alternativ end mange af de andre muligheder, der er. Det, vi ikke hørte noget om, var, hvad hr. Holger K. Nielsen så vil bruge de flere stemmer og mandater til.
Hvad er det, hr. Holger K. Nielsen vil med forsikringsdanmark?
Vil hr. Holger K. Nielsen gå ud og ændre den overenskomst, der er indgået?
Vil hr. Holger K. Nielsen forbyde Alka at tilbyde de her forsikringer?
Vil hr. Holger K. Nielsen forbyde Arbejdernes Landsbank at tegne sygeforsikringerne?
Hvad er det egentlig, hr. Holger K. Nielsen vil, hvis hr. Holger K. Nielsen får de mandater, han går og drømmer om?
Gitte Lillelund Bech (V), 2001-05-31:
Jeg vil så bare spørge: Hvad har SF gjort for at forbedre effektiviteten på sygehusene?
Kan hr. Holger K. Nielsen ikke bekræfte, at produktionseffektiviteten faktisk er faldet under den nuværende regering?
Den er status quo
, hvis man sammenligner med 1990-niveauet.
Så hvad er det, man har gjort så godt fra SF's side for at forbedre effektiviteten på sygehusene?
Søren Søndergaard (EL), 2001-05-31:
Ja, det er jo snart 11-12 timer siden, at vi fra Enhedslisten fremsatte et forslag til vedtagelse, som ikke har haft nogen betydning for debatten overhovedet, selvfølgelig, og som heller ikke har haft nogen som helst indflydelse på det forslag til vedtagelse, som er kommet fra regeringen
- næsten ikke i hvert fald.
Men alligevel synes jeg jo måske, at det, at vi har fremsat det dér forslag til vedtagelse, gør, at der ligger en vis forpligtelse til, at vi så meddeler, hvordan vi vil stemme til de forslag, der ligger.
Og der er jo to forskelle på det forslag, vi selv har fremsat, og så det forslag, som er fremsat af regeringen.
Den ene forskel er, at vores forslag placerer et ansvar for, hvorfor tingene ikke er gået, som de burde være gået.
Det synes vi egentlig er meget rimeligt at man gør.
Men på den anden side, hvis det fremadrettede er i orden, så er det heller ikke afgørende.
Den anden store forskel er, at der er en sætning i Socialdemokratiets og De Radikales forslag til vedtagelse, der lyder sådan her, at man opfordrer regeringen til, og jeg citerer, »at forstærke indsatsen for yderligere nedbringelse af sagsbehandlingstiden...« Forstærke indsatsen for yderligere nedbringelse af sagsbehandlingstiden!
Og så var det, jeg fandt denne her statistik frem fra Udlændingestyrelsen for at se, hvordan den nedbringelse, der skulle fortsætte, så kom til at se ud.
Og der kan man se, at den gennemsnitlige sagsbehandlingstid i 1998 var 131 dage.
Den gennemsnitlige sagsbehandlingstid i 1999 var 105 dage.
Og den gennemsnitlige sagsbehandlingstid i år 2000 var 162 dage. Så er det, jeg spørger: Hvordan kan man lave en sætning, der hedder at forstærke indsatsen for yderligere nedbringelse af sagsbehandlingstiden, når sagsbehandlingstiden altså det sidste år er blevet øget med 50 pct.?
Så skal man da i hvert fald ligesom vende den dér kurve fuldstændig på hovedet.
Det afgørende er jo det, der står nedenunder.
Det er det, der er det vigtigste, og det vil vi så godt kvittere for at man er nået frem til.
Derfor skal jeg meddele, at vi vil stemme for begge de to fremsatte forslag til vedtagelse.
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-05-31:
Der er ikke så meget polemik om, hvordan tallene er, for alene familiesammenføringer er jo 12.514 for år 2000.
Og jeg skal sige, at tallet allerede inden for de første måneder af det her år er vokset, både asylansøgere plus familiesammenføringer.
Jamen det kan ikke nytte noget, at hr. Kalnæs ryster på hovedet, for det beviser de faktiske tal. Men det er en diffus diskussion.
Vi er bare grundlæggende uenige, CD og Dansk Folkeparti, om det her problem.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-31:
Nu vil jeg prøve venligt og på en anden måde så: Kan jeg få en bekræftelse på, at det maksimalt, hvis vi tager dem, der er nordiske og danske, hvor vi kunne risikere, at det var statsborgere, der er kommet nede fra Tyrkiet engang,
hvis jeg lægger dem til også, er der maksimalt at tale om 15.000, når der er tale om at forblive her, men de andre er altså nogle, der er her i en kortere periode og bliver afvist og sorteret fra, fordi de rent faktisk ikke har et grundlag for at få asyl.
Det er 15.000, der er blivende, både efter familiesammenføring og så dem, vi giver asyl efter § 9, nr. 7, stk. 2, og hele balladen.
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-05-31:
Det er fra Udlændingestyrelsen.
Det er jo ikke mine tal.
Det er jo de fuldstændig officielle tal, som jeg her fremlægger, og jo, de belaster Danmark i allerhøjeste grad.
Det er dem, vi i øjeblikket diskuterer hvorvidt skal bo i beboelsescontainere, eller om man skal sætte dem ind i nedlagte kaserner, eller man skal bruge planlovens bestemmelser, sådan som det her forslag til vedtagelse lægger op til.
Jo, de belaster Danmark i allerhøjeste grad.
Jo, de belaster Danmark i allerhøjeste grad, og det med retorikken skal jeg nok selv svare for.
Hr. Kalnæs
skal ikke belære mig om, hvilken retorik jeg skal bruge.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-31:
Jeg nævnte også, at der ifølge en ny teknik var 2.550 - børn, som fødes af herboende, der har boet her i årevis - som også bliver betragtet enkeltvis - enkeltvis - som familiesammenføring.
Det er ren teknik.
Dem tæller man roligt med også.
Det, der er det bekymrende, og det vil jeg gerne sige, er - og jeg tror, indenrigsministeren har fortrudt det -
at vi alle sammen kommer i den situation, hvor vi i en Profil i den bedste sendetid hører det samme: Der kommer 22.000 her til landet.
Men vi ved jo alle, at det ikke er det, der opfattes.
Det opfattes præcis, som om der nu er 22.000, der skal belaste Danmark.
Det er jo samtidig heller ikke nogen rimelig måde at udlægge det på, og derfor: Kunne vi ikke holde os til det, det drejer sig om, og fortælle, hvor mange der rent faktisk bliver afvist, og afvist hurtigt, mange af dem?
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-05-31:
Nej, det er det ikke, for det er jo sandheden, der bliver fortalt.
Jeg kan forstå, at hr. Kalnæs har brugt rigtig lang tid til at ruge over de her tal og også har haft nogle tabeller at slå op i og har fundet ud af, at det faktisk er fuldstændig rigtigt.
Men det, jeg sagde, var, at der var 10.077 asylansøgere.
Det er dem, der kommer igennem systemet,
og korrekt, det er ikke alle, der bliver anerkendt, men det er jo faktisk dem, vi diskuterer om vi skal bruge ressourcer på.
Det, som det her forslag til vedtagelse fra fru Pernille Blach Hansen og fru Elisabeth Arnold lægger op til i den første pind, er, at nu skal der ansættes flere.
Det er dem, der skal igennem hele systemet, det er dem, der ikke umiddelbart er afvist, plus familiesammenføringer, som selvfølgelig er anerkendt.
Så derfor er tallene naturligvis ganske, ganske nøjagtige, jeg kunne aldrig nogen sinde drømme om andet.
Og lad mig sige ved samme lejlighed, at det her forslag til vedtagelse kunne Dansk Folkeparti ikke drømme om at stemme for.
Jeg ved da ikke, hvad det er for et indgreb i det kommunale selvstyre, den sidste pind er.
Altså jeg håber virkelig, at der vil være stor modstand imod det her.
Regeringen kan bare gøre sådan, beslutte fra den ene dag til den anden, at man skal bruge bestemmelserne i planloven.
Jeg har da aldrig hørt noget lignende.
Og det der lille ord »eventuelt« tror jeg ikke en døjt på.
Det er jo det, regeringen vil gøre.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-31:
Jeg vil slet ikke sige noget om sygehuse.
Jeg vil vende tilbage til noget andet, ikke mindst fordi hr. Thulesen Dahl lidt senere efter de korte bemærkninger, jeg havde tidligere på dagen til fru Pia Kjærsgaard, også snakkede om 22.000 osv., altså til antallet af de flygtninge, man taler om, som er presset, og som er kommet til landet.
I det ligger der jo også, at alle de, der afvises, er talt med, i det ligger der jo også de 2.500, som rent teknisk er børn, der fødes her i landet, i det ligger der en lang række ting, som er helt urimelige at have med.
Jeg vil gerne understrege, at de papirer, jeg lagde til fru Pia Kjærsgaard på pladsen, viser dem, som man med rimelighed kan regne ind på den måde.
For hvis det skal være dem, der ankommer, så er der mange flere.
Der er nogle, der afvises umiddelbart, der er nogle, der ikke engang registreres og optages, fordi man rent faktisk i Dublinkonventionen lige skal finde ud af, hvor de er kommet fra, og om vi kan vise dem tilbage.
Og så til slut noget, som godt nok er kedeligt: Det gælder os alle her, at vi skal passe på den retorik.
Og jeg vil gerne sige, uden at det skal være ondt eller noget andet, at det altså er urimeligt, når vi argumenterer på den måde.