Jørn Jespersen (SF), 2004-12-02:
I SF har vi glædet os til den her debat, både fordi vi syntes, det var spændende at se, om vi kunne gøre noget, der både kunne imødekomme den voksende interesse for at spille golf, altså sikre nogle golfbaner, og også gøre det på en måde, der rent faktisk styrkede naturen i Danmark i stedet for at komme i konflikt med naturen.
Og så har vi også set frem til debatten, fordi vi troede, den kunne blive ganske munter undervejs, og det har den da til tider også været.
Jeg synes, den afgørende diskussion er det her med, hvad det er for en natur, vi taler om.
Der er blevet talt om natur som noget meget absolut i dag.
Enten er et område natur, eller også er det det modsatte, nemlig ikkenatur, og det er jo noget sludder.
Natur er mange forskellige ting, og der er grader af naturindhold i forskellige områder, og derfor er den afgørende diskussion jo, at når vi nu skal anlægge nogle nye golfbaner – det skal vi, fordi der er et stort behov og mange gerne vil spille golf – kan vi så gøre det på en måde, der styrker naturen eller undgår at komme i konflikt med eksisterende natur?
Lægger vi dem i eksisterende naturområder, hvor vi får al balladen, fordi folk, der ønsker at hæge om det pågældende område, bliver sure og irriterede og med rette protesterer, eller kunne vi inddrage nogle områder med et meget ringe naturindhold og så opgradere naturindholdet i de kommende baner?
Det er den afgørende diskussion.
Det, vi gerne vil gøre, er at inddrage udtjente lossepladser, landbrugsjord, andre områder, som i dag har et meget ringe naturindhold, og så sige, at nu etablerer vi nogle golfbaner, og vi etablerer dem på en måde, der giver et så rigt naturindhold med små biotoper, med søer, små områder af træer, hvor der er levesteder for planter og dyr osv.
Det er den diskussion, vi gerne vil fremme.
Ja, det kommer jo an på, hvad det er for nogle arealer, man inddrager.
Hvis man inddrager landbrugsjord i Danmark, så er der rigelig plads.
Landbruget udgør i dag over 60 pct. af Danmarks areal, og spørgsmålet er: Er der nogen grund til det?
Kunne vi ikke inddrage noget af landbruget til mere nyttige formål, som gavnede en større del af befolkningen, og som nedbragte forureningen med pesticider og med næringsstoffer?
Jo, selvfølgelig kunne vi det, og hvis vi begynder at gøre det, så ville det være til gavn både for naturen, miljøet og den brede befolkning.
Er det et perspektiv, som hr. Keld Albrechtsen i den grad kan have noget imod?
Det tror jeg mere er en forhåndsindstilling om at ville finde noget at være imod end en mere nøgtern overvejelse, der ligger bag det for hr. Albrechtsens vedkommende.
Så er der spørgsmålet om pesticider og gødning.
Kan man helt undgå at sprøjte?
Ja, det ser vi helst, det er vores målsætning, og vi mener faktisk godt, at det ville være muligt i hvert fald at komme frem til det.
Det er også en målsætning for offentlige arealer generelt, at man skal undgå sprøjtning med pesticider.
Men vi har selvfølgelig også den indstilling, at hvis vi ved et politisk initiativ som det, ministeren lægger op til, kan nedbringe sprøjteforbruget yderligere, så vil det under alle omstændigheder være en klar fordel for grundvand og natur i forhold til de eksisterende forhold på landbrugsjord i dag.
Og kan vi derfor komme ned på et minimum gerne med henblik på eventuelt helt at fjerne det, så er vi selvfølgelig så pragmatiske, at det samarbejde indgår vi meget gerne i.
Når vi snakker om udledning af næringsstoffer, er der undersøgelser fra Danmarks Jordbrugsforskning, som viser, at nedsivningen fra rodzonen på en golfbane er en lillebitte brøkdel af, hvad den er for almindelig landbrugsjord i almindelig omdrift.
Så også her er der en klar miljøgevinst.
Så har der været det her spørgsmål, om man risikerer ikke at få en kugle i hovedet, og er der ikke nogen sikkerhedsmæssige problemer?
Jeg vil sige, at når jeg tidligere har nævnt det her med at få en golfkugle i hovedet, så var det altså et forsøg på at være lidt humoristisk, som også hr. Nørgård Pedersen prøvede her til sidst.
Det skal man passe meget på med i den offentlige debat og også i Folketinget, for der er alvorsfolk, som tager tingene meget bogstaveligt og regner med, at det er det, man mener, og det er det jo ikke altid, når man bruger humor.
Så pas på med det, bare som en generel advarsel.
Jeg vil gøre opmærksom på, at i Dyrehaven nord for København er der offentlig adgang.
Men man kan selvfølgelig ikke udelukke det teoretisk, og hr. Keld Albrechtsen har da ret til at frygte det værste.
Man kan sige, det ligger jo i hans almindelige tilgang til tingene: Er der et problem, så finder hr. Keld Albrechtsen det altid.
Den offentlige adgang bliver også nævnt som et problem: Det kan man ikke, det sagde hr. Keld Albrechtsen vist også; det kan man ikke.
Denne rødglødende socialist mener, at det er meget forargeligt at kræve offentlig adgang til et privatejet areal.
Hvad med skovene?
Skovene er da også privatejede.
Der synes vi da vistnok alle sammen, at det er rimeligt, at der er offentlig adgang for almenheden efter visse regler, som vi så har fastsat i samarbejde med skovejerne, ikke altid lige frivilligt, men dog trods alt på bundlinjen frivilligt, og lovgivningsmæssigt i øvrigt.
Hvorfor skulle vi ikke kunne lave det på golfbaner?
Der er da offentlige interesser og offentlige penge og offentlig planlægning blandet ind.
Selvfølgelig kan man da også stille krav her om, at der skal være offentlig adgang, ikke til at vade hen over banerne, mens der spilles, men til, at vi anlægger nogle stier og skaber nogle muligheder for, at man kan gå en tur, selv om man ikke spiller golf; ikke bare for at se på spillet – det er man da sikkert velkommen til – men også for at se på den natur, som vi netop ønsker at etablere, genoprette og styrke på golfbanerne.
Så det synes jeg også ville være godt.
Jeg opfatter ministerens tilsagn som et konstruktivt tilsagn om at diskutere denne her problemstilling uden dog at ville give tilsagn om at støtte forslaget.
Det ved vi jo godt at en regering næsten aldrig gør, når det er et forslag fra oppositionen, så det havde jeg sådan set heller ikke ventet, men jeg synes, det er den mest venlige og imødekommende afvisning, jeg har hørt længe, så den tager jeg gerne imod – ikke afvisningen, men imødekommenheden – for at se, om vi ikke kan etablere et samarbejde, der gør, at vi etablerer en bedre planlægning.
Der er et udestående problem, nemlig hvad det er for en form for planlægning, vi kan etablere, for det er klart, at hvis strukturreformen går igennem, som den ser ud nu, så kommer der en planlægning ude i kommunerne, og den ved vi godt vi er uenige om, meget uenige om.
Vi er meget kede af den strukturreform på det her område.
Men det bør ikke nødvendigvis stå i vejen for, at vi kan lave et konstruktivt samarbejde om i hvert fald at planlægge seriøst for de her golfbaner.
Der bliver så sagt, at det endelig ikke må være en statslig planlægning.
O.k., men så ved jeg ikke helt, hvad det er for en planlægning, man så tænker på.
Så jeg kan ikke helt finde ud af, hvad regeringen mener på det område, men det er en anden diskussion og en større diskussion.
Vi vil gerne være med til at diskutere, hvordan vi kan sikre den her planlægning på det specifikke område og se, om vi kan møde hinanden, og også hvordan vi kan styrke naturindholdet i de kommende golfbaner, minimere forureningen med pesticider og næringsstoffer.
Det håber jeg rent faktisk at det her forslag fører til, og det synes jeg jeg kan fornemme ud fra det overvejende flertal af ordførernes taler at der er en mulighed for.
Så tak for de tilsagn, der har været.
Selvfølgelig har jeg noteret de indvendinger, der har været fra partier, som var overvejende negative, men jeg vil nu sige, at det ikke er indvendinger, som på nogen måde har anfægtet os så meget, at vi har tænkt os at ændre vores grundtanker på området.