Hans Christian Schmidt (V), 2001-02-22:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til de øvrige forslagsstillere, hr. Thorkild B. Fransgaard, hr. Svend Aage Fauerholdt og fru Henriette Kjær.
Jeg vil nok sige, at jeg synes, at fru Henriette Kjærs indlæg i grunden på udmærket vis fortalte, hvad grundlaget var for alle de fire forslag, der ligger her,
så jeg vil sådan set ikke begynde at komme med en lang erklæring om det, men tilslutte mig det. Jeg vil også sige om det, som hr. Svend Aage Fauerholdt fik sagt, og hr. Thorkild B. Fransgaard, at jeg sådan set også er enig i, at den bevægelse, der har været her, er til at tage og føle på. Men jeg må så også nok sige, som det blev antydet fra den konservative ordfører, fru Henriette Kjær, at vi er nødt til at få lidt nærmere præciseret, hvad det er, ministeren tænker på.
Jeg synes, det er nogle positive meldinger, og det vil jeg godt kvittere for over for miljø- og energiministeren, men det skal jo altså også omsættes til praksis.
Det viser i al fald med al tydelighed, at når man igen og igen bliver ved med at fremsætte de her beslutningsforslag, så får det en virkning, så flytter det nogle hegnspæle, så giver det nogle nye meldinger, og så fører det til en ny praksis.
Men jeg må sige, at vi jo også er nødt til at få at vide fra ministeren, præcis hvor det så er man vil sætte ind, og det vil vi selvfølgelig forfølge under udvalgsarbejdet.
Så forstod jeg det i grunden sådan, at SF var positiv.
Man ville godt kigge på, om der var nogle problemer, men generelt var man så alligevel imod forslaget.
Det er jo lidt ærgerligt, og jeg vil måske opfordre til, at SF ikke har den rygmarvsreaktion hver gang. Jeg vil også gerne sige til hr. Ebbe Kalnæs fra CD, som jo ikke er medforslagsstiller, at jeg synes, det var en dejlig tilbagemelding.
Men jeg synes, det var positive tilbagemeldinger her.
Jeg er altså også nødt til at sige til fru Vibeke Peschardt, at det holder jo ikke, når man siger, at der er store muligheder for at lave forskellige ting ude i landdistrikterne.
Vi må konstatere, at vi har en stor bygningsmasse liggende derude, som både rent kulturelt og rent økologisk og økonomisk fører til, at nogle bygninger vil stå og forfalde, hvis ikke man i tide får lov til at lave produktion af mindre art i de her bygninger.
Derfor vil jeg opfordre til, at også De Radikale kommer med på banen.
Afslutningsvis vil jeg kun minde om det, Kommunernes Landsforenings formand, hr. Anker Boye, sagde, da man havde den her landdistriktskonference i Legoland sidste år.
Der sagde han, og jeg citerer fra hans papir: »Kravet om, at erhvervslivet så vidt muligt skal placeres i de større byer, giver selvsagt ingen mening i landdistrikterne.«
For det andet: »Ønsket om at mindske kørslen mellem arbejdsplads og hjem kan løses på andre måder end ved at flytte borgere og arbejdspladser ind i byerne.«
Og endelig for det tredje: »På trods af den teknologiske udvikling vil landkommunerne stadig have behov for at kunne udlægge arealer til erhverv, så der på den måde kan skabes
lokale arbejdspladser tæt ved bopælen også i landdistrikterne.«
Og så slår han det helt fast til sidst ved at komme med den afsluttende kommentar: »Der bør ikke være unødige problemer for iværksættere.
Barrierer for investering i landdistrikterne skal derfor fjernes.«
Det er næsten sådan, at KL-formand hr. Anker Boye går længere, end vi i grunden gør med forslagene, men jeg vil gerne bakke op bag det synspunkt og håbe, at miljø- og energiministeren vil sørge for, når nu man udsender de her nye vejledninger, at man virkelig tager hensyn til de ting, som miljø- og energiministeren selv nævnte i sit indlæg.
Vi vil følge det i udvalget under udvalgsbehandlingen, og jeg vil gerne bede miljø- og energiministeren om at oversende det til Miljø- og Planlægningsudvalget, sådan at vi der kan se, hvor meget det har flyttet sig, også i de konkrete tiltag, når vi ser vejledningerne.