runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-28:
Statsministeren bliver simpelt hen mere og mere polemisk og manipulerende for hver besvarelse, han giver, og jeg kan da frygte for, hvordan det kan gå videre frem i spørgetiden.
Nu siger statsministeren, at Enhedslisten ikke vil have tingene til at hænge sammen.
Hvis vi nu kommer med et fuldt finansieret og konkret forslag til at sikre, at det slår igennem ude lokalt, uden at tingene lægges ind under staten, men med nogle rammer, et oplæg til forhandlinger med amterne og forslag til finansieringen - vil statsministeren så give os mulighed for at komme til trafikministeren og statsministeren, forelægge forslaget, høre de andre partiers forslag og se, om det kan lade sig gøre?
Det kan statsministeren da ikke tillade sig bare at afvise på forhånd.
Hidtil har han ikke kunnet bidrage med noget som helst til at løse det problem, borgerne står med - intet!
Men alligevel tillader han sig at afslå vores tilbud om at få bare en drøftelse.
Én ting er, at det ikke er pænt over for Enhedslisten - her kan statsministeren gøre, som han vil - men over for borgerne er det jo en forsømmelse.
Det er et tilbud til statsministeren.
Vi skal nok komme, vi skal nok pege krone for krone på dækning af udgifterne, og så kan statsministeren ...
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-28:
Gid det var så vel, at hr. Keld Albrechtsen kun var en synder
på det punkt.
Jeg vil sige til hr. Albrechtsen, at jeg ikke afviser gode ideer og gode forslag.
Men den almindelige procedure er altså, at dette emne tages op i de forhandlinger, der skal være med amterne og, kan man sige, dermed indirekte med trafikselskaberne.
Disse årlige økonomiforhandlinger finder som bekendt sted hen over foråret.
Jeg har allerede sagt her i dag, at det vil regeringen også gøre.
Trafikministeren laver nu en undersøgelse af, hvorfor takststigningerne har været så store rundtomkring, hvorfor der er så store forskelle, og ikke mindst hvad der er blevet af statens tilskud på 2 mia. kr., som er ydet siden 1998.
De er i hvert fald ikke gået til takstsænkninger, taksterne er steget.
Alt dette vil indgå som grundlag for drøftelserne med amterne om næste års økonomi, og her vil vi selvfølgelig også gøre det til et tema. Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2004-01-28:
I weekenden sagde lederen af USA's våbeninspektion i Irak, David Kay, at der ikke vil blive fundet masseødelæggelsesvåben i Irak af den enkle grund, at de ikke findes, hvorefter han i øvrigt sagde sin stilling op.
Powell, den amerikanske udenrigsminister,
understøttede synspunktet og udtalte sig nogenlunde enslydende
, så efterhånden er det vel kun den danske regering, der sammen med nogle af høgene i USA fortsat fastholder masseødelæggelsesvåbenargumentet. Det andet argument var terror.
For en uge siden, den 21. januar, var der en artikel i Berlingske Tidende, og jeg citerer fra indledningen af artiklen: »USA's krig mod terror har slået fejl, mener førende konflikteksperter fra topmødet i Davos.«
Deler statsministeren den opfattelse?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-28:
Det, jeg har kommenteret, er takstudviklingen i hovedstadsområdet.
Her er taksterne vokset med ca. 50 pct. fra 1998 og til i dag, og det er betydelig mere end den almindelige pris- og lønudvikling, som har været ca. 15 pct., og det er betydelig mere, end hvad der kan henregnes til afskaffelsen af det statslige tilskud.
Til den første del af spørgsmålet er svaret altså, at det er Hovedstadens Udviklingsråd, som har det primære ansvar for den takststigning, der er sket siden 1998 i hovedstadsområdet.
Og til den anden del af spørgsmålet er svaret: Nej, regeringen har ikke i sinde at pålægge nogen at nedsætte taksterne.
Nej, jeg deler ikke den vurdering.
Hr. Villy Søvndal får det nærmest til at lyde, som om det var den almindelige vurdering og konklusion på mødet i Davos, at nettoresultatet af krigen mod terrorisme har været mere krig og terror.
Det var ikke den almindelige konklusion på mødet i Davos, og i øvrigt er jeg heller ikke enig i den vurdering.
Men det, man må gøre sig klart, er, at kampen mod international terrorisme beklageligvis er en meget omfattende og meget langvarig affære.
Det har man altså i amterne og i Hovedstadens Udviklingsråd, og det har regeringen også.
Vi sidder med et ansvar for, at økonomien skal hænge sammen.
Fru Line Barfod taler, som om det er sådan, at hvis man giver tilskud eller gør tingene gratis med den ene hånd, skal der ikke betales noget med den anden hånd.
Men sådan er det ikke, for der er jo ikke noget, der er gratis.
Hvis fru Line Barfod vil gøre noget billigere eller gøre noget helt gratis, skal pengene jo komme et andet sted fra, og der er altså nogle, der skal få det til at hænge sammen.
Når Enhedslisten siger, at tingene ikke behøver hænge sammen, skyldes det alene, at Enhedslisten ikke har og ikke vil påtage sig et samlet økonomisk ansvar, men det er vi altså nogle, der er nødt til.
Det lyder, som om det, hr. Keld Albrechtsen vil, altså er, at staten simpelt hen skal overtage ansvaret for de regionale trafikselskaber.
Men det må hr. Albrechtsen så selv arbejde med.
Jeg synes, det bedste er, at ansvaret ligger regionalt, der, hvor man kender områderne.
Men lad mig så tage fat på det felt, hvor staten faktisk har ansvar, og hvor regeringen har ansvar for takstpolitikken.
Vi har indgået en trafikaftale, som bl.a. betyder, at der i den kommende tiårsperiode stilles krav til DSB om, at selskabets takster på fjern- og regionaltrafik ikke må stige med mere end den almindelige pris- og lønudvikling.
En lignende bestemmelse findes allerede i Trafikministeriets kontrakt med Arriva.
Det vil altså sige, at der, hvor vi rent faktisk har ansvaret som regering og kan påvirke takstpolitikken, er der indgået aftaler om, at taksterne ikke må stige med mere end den almindelige pris- og lønudvikling.
Så det er også at påtage sig ansvar, og det gør regeringen gerne.
Line Barfod (EL), 2004-01-28:
Nu siger statsministeren, at der er tale om meget betydelige takststigninger.
Hvor meget skal taksterne stige, før statsministeren synes, at nu er det nok, nu skal der gribes ind?
Socialministeren meldte på et tidspunkt ud, at hvis forældrebetalingen kom op over 3.000 kr. om måneden, var det nok ved at være for meget, uden at socialministeren dog ville følge op og fastsætte et loft.
Hvor højt mener statsminsteren, at buspriserne skal op?
Hvor meget skal en busbillet koste, før statsministeren mener, at nu må det være nok, og nu må vi fastsætte et loft? Så skal statsministeren ikke blande det sammen med at fastlægge ruter og andet.
Vi siger jo heller ikke, at fordi der ikke er brugerbetaling i folkeskolen, skal vi blande os i detaljer i, hvor skolerne skal ligge.
Der behøver ikke være sammenhæng mellem brugerbetaling og den måde, tingene i øvrigt reguleres på.
Hvor går statsministerens grænse for, hvor høje buspriserne må blive?
Eller mener statsministeren, de bare skal have lov til at stige lige så højt, som det kan være nødvendigt for amterne at fastsætte dem?
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-28:
»Vil regeringen indbyde samtlige partier til forhandlinger om nedsættelse af bus- og togtakster?« Forhandling
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-28:
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg da bestemt deler det ønske, at taksterne kan blive holdt i ro.
Jeg har da ikke noget ønske om, og det er ikke noget mål for regeringen, at taksterne skal være så høje som muligt.
Tværtimod.
Vi så da gerne, at taksterne kunne holdes i ro, men jeg er bare nødt til at fastholde, at ansvaret for takstpolitikken altså ligger lokalt.
Den ligger i trafikselskaberne.
Den ligger i Hovedstadens Udviklingsråd.
Det er der, man beslutter taksterne.
Det er ikke regeringen, der gør det.
Regeringen har omdirigeret et tilskud, som hidtil er blevet givet til en såkaldt takstnedsættelse, men helt åbenbart jo ikke har udvirket en takstnedsættelse hidtil.
Det har vi omdirigeret til et sted, hvor det med sikkerhed kunne give virkning, nemlig til investeringer i f.eks. et bedre skinnenet, som jo var nedslidt, da vi overtog det.
Så pengene er blevet givet til kollektiv transport, men går altså til noget, hvor det med sikkerhed giver en positiv effekt.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-28:
Nu er statsministerens beskrivelse af tingene jo ikke korrekt.
Da vi lavede taksttilskuddet, satte man i 1997 i hovedstaden taksterne ned med 5,9 pct., og året efter i 1988 satte man ikke taksterne op.
Det var selvfølgelig ikke det fulde gennemslag, det burde have været 10 pct. ned og ikke de godt 5.
Derfor skal vi selvfølgelig have en ordning, hvor det skal sikres, at de takstnedsættelser, vi laver, slår igennem fuldt ud.
Det kan vi være helt enige om.
Det skal vi have sikret.
Men statsministerens fremstilling af fortidens begivenhedsforløb er altså ikke faktuelt korrekt, det er jeg bare nødt til at sige.
Så kommer der i de efterfølgende år en hel masse store takstforhøjelser, som vi har diskuteret, men det er noget lidt andet.
Poul Andersen (S), 2004-01-28:
Jeg skal spørge statsministeren, om man ikke er orienteret om, at der i forbindelse med de her takststigninger - det er jo ikke noget der bare sker fra den ene dag til den anden, det er jo ikke noget, man bare foretager i amter og kommuner - kommer en skriftlig indberetning, og at der også er en dialog med amter og kommuner om de takststigninger, der foregår?
Takststigninger er heller ikke noget, der foregår over løbende år.
hvert andet-tredje år.
Vedrørende spørgsmålet om det meget nedslidte skinnenet:
Er statsministeren ikke blevet orienteret om, at netop investeringen i skinnenettet med de midler her var en fortsættelse af en proces, som den tidligere regering havde igangsat?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-28:
Jeg tror, det er rigtigt at få fremhævet, at en meget stor del af de takststigninger, der har fundet sted f.eks. i HUR-området, som er på 50 pct. siden 1998, har fundet sted under den tidligere regering, som jo havde ansvaret i størstedelen af den her periode.
Men det fører da ikke til, at jeg så beskylder den tidligere regering for at være skyld i takststigerne, for beslutningerne er truffet lokalt.
Det, jeg bare må fastholde, er, at regeringen ikke har taget penge fra den kollektive transport.
Pengene er blevet fastholdt til kollektiv transport.
Men de bliver nu dirigeret et sted hen, hvor de med sikkerhed giver en positiv virkning
for den kollektive transport her i landet
, nemlig til investeringer i bedre skinner, og det har togdriften i allerhøjeste grad brug for.
Og derfor synes vi, det var en rigtig omprioritering af pengene.
Det er jo et forkert udtryk, når hr. Keld Albrechtsen påstår, at jeg indrømmer, at der har været takststigninger.
Det er mig, der fastslår, at der har været takststigninger på 50 pct. siden 1998, altså takststigninger i en meget stor del af den periode, hvor hr. Keld Albrechtsen støttede den tidligere regering.
Det er under den tidligere regering, det er sket.
Hr. Keld Albrechtsen støttede den tidligere regering.
Jeg påstår ikke, at det er hr. Keld Albrechtsens skyld, eller at det er den tidligere regerings skyld, for ansvaret for takstpolitikken ligger altså i trafikselskaberne og i Hovedstadens Udviklingsråd.
Regeringen løber ikke fra, at vi har omdirigeret et tilskud fra et område af den kollektive trafik til et andet område, fordi det tilskud ingen virkning havde før.
Det får det nu, for nu kommer det med sikkerhed
Poul Andersen (S), 2004-01-28:
Med det, statsministeren siger her, mener statsministeren da ikke, at det har nogen betydning for en almindelig lønmodtagerfamilie, hvad det koster at blive transporteret i kollektiv trafik?
Det bliver ligesom udlagt her, som om det er fuldstændig uden betydning, hvad billetter til det kollektive trafiksystem koster, desuagtet at mange mennesker er dybt afhængige af det her, særlig i storbyområder, København osv.
Der er familier, der ikke har nogen anden mulighed for at blive transporteret end at vælge det kollektive trafiksystem.
Vi har også gjort opmærksom på det over for trafikministeren.
Jeg tror, at man skulle tænke sig lidt om med hensyn til den måde, man får formuleret sig på.
Jeg synes ikke, det er særlig klogt at signalere ud til den almindelige lønmodtagerfamilie, at det er uden betydning, hvad en billet koster.
Jeg skal også afslutningsvis spørge statsministeren, om man mener, det er rimeligt, at buspassagererne er med til at betale til en videreførelse af renoveringen af skinnenettet.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-28:
Det er lidt anstrengende i den her debat, at statsministeren bare fortsætter den bortforklaring, som han var ude i sidste tirsdag, med at ingenting var hans skyld, og at pengene stadig væk gik til den kollektive trafik.
Det hjælper altså ikke de buspassagerer, der har fået en prisstigning, fordi statsministeren har fjernet pengene, de 10 pct., fra busserne.
Jeg forstod også, at statsministeren i løbet af sidste uge egentlig havde indrømmet, at det selvfølgelig fører til prisstigninger i busserne, når regeringen fjerner taksttilskuddet.
Så hvorfor skal vi blive ved med at trampe rundt i det?
Nej, det, jeg gerne vil vide, er: Når nu statsministeren indrømmer, at der er sket takststigninger på helt op til 50 pct. i hovedstadsområdet inden for en kort årrække, er det så rimeligt, at passagererne skal udsættes for noget sådant, endda med statsministerens aktive bistand for så vidt angår de sidste 10 pct.?
Er det rimeligt?
Synes statsministeren, det er i orden?
Og vil statsministeren bare se på, at taksterne også til næste år, for det ligger jo i kortene, det ved statsministeren formentlig godt, stiger langt mere end løn- og prisudviklingen?
Det kan en statsminister da ikke bare passivt sidde og se på.
Det er det, jeg spørger om.
Statsministeren bliver ved med sit forsøg på at fraskrive sig ansvaret.
Det er alle mulige andres skyld, han var endda lige før nærmest ved at antyde, at det var min skyld.
Jeg vil dog sige, at jeg faktisk var med til at få indført taksttilskuddet og dermed forsøge på at gøre noget ved problemerne.
Det står i Politiken i dag, at formanden for Amtsrådsforeningens Miljø- og Trafikudvalg - det er amtsborgmester Carl Holst, som er statsministerens partifælle - siger, at han ingenting vil gøre.
Der skal ikke indføres prisstop, vi har ikke behov for nye regler og rammer.
Han er altså ligeglad.
Han synes åbenbart heller ikke, det er hans ansvar, og det er amtskommunernes formand inden for det her område.
Det vil sige, at vi ved, at de, der har ansvaret for det, dvs. statsministerens partifæller udeomkring i amterne, ikke vil gøre noget for at bremse prisstigningerne.
De er ligeglade.
Jamen, det er da ikke holdbart.
Når statsministerens partifæller udeomkring i landet ikke kan løse deres opgaver, når de vokser dem over hovedet, og de nu er ved at drukne i dem, og de er afmægtige, og de ingenting vil gøre, kan statsministeren så bare sidde og se passivt på det?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-28:
For det første må jeg lige slå fast, at jeg aldeles ikke forsøger at løbe fra noget ansvar, men jeg er bare nødt til at fastslå, hvor ansvaret ligger.
Ansvaret for taksterne ligger altså i trafikselskaberne, og sådan er det.
Så siger hr. Keld Albrechtsen, at han i sin tid var med til at indføre tilskud for at sætte taksterne ned.
Men det er jo åbenbart for enhver, at det tilskud ikke virkede, for vi kan se, at taksterne i hovedstadsområdet altså er steget med 50 pct. siden 1998 på trods af hr. Keld Albrechtsens tilskud. Det vil altså sige, at der er givet et tilskud, som ingen virkning havde. Det, vi så gør, er at flytte tilskuddet over til et område, hvor det har virkning, nemlig bl.a. til at sikre bedre togdrift.
I øvrigt er det jo tankevækkende, at da hr. Keld Albrechtsen indførte det tilskud i sin tid - eller var med til det - sagde amterne og dermed trafikselskaberne nej, nej, vi vil ikke have, at staten blander sig i det her, det er vores ansvar at fastsætte taksterne.
De ville ikke have tilskuddet i sin tid, og det er helt tydeligt, at det ikke har virket, og derfor flytter vi nu tilskuddet over, så det stadig væk er i den kollektive trafik, men et sted, hvor det bliver til gavn for passagererne.
Nej, der er jo netop tale om, at vi påtager os ansvaret for at sikre, at de penge, der går til den kollektive trafik, virkelig går til noget, hvor det hjælper på den kollektive transport og dermed i sidste ende også på passagererne.
Det er derfor, vi sagde, at i stedet for at give tilskuddet til et område, hvor det helt tydeligt ikke virkede, for det gav ikke takstsænkninger, det gav ikke stigninger i passagertallet, så er det bedre at bruge de penge et andet sted i den kollektive transport, hvor det virkelig kommer passagererne til gode, og det er det, vi har gjort.
Jeg er altså nødt til at gentage, at da Enhedslisten var med til at indføre det tilskud i sin tid, da havde det ingen som helst virkning.
Så ved jeg ikke, om Enhedslisten kan give nogen garanti for, at hvis man gav tilskud i dag, så ville det pludselig nu få en virkning.
Det havde det altså ikke i 1998, så hvordan i alverden kan Enhedslisten tro, det har det
Nej, det er netop at påtage sig ansvar for omhyggelig forvaltning af pengene til gavn for passagererne, at regeringen har besluttet at omdirigere tilskuddet til et sted, hvor det med sikkerhed giver en forbedring for den kollektive transport.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Line Barfod (EL), 2004-01-28:
Statsministeren glemmer, at noget af det tilskud, der blev indført, gik til at gøre det gratis for børn at køre.
Det har faktisk virket ret godt og er en stor forbedring for børnefamilierne.
Men statsministeren bliver ved med at skyde ansvaret fra sig, og statsministeren udtaler sig, som om vi forlangte, at han skulle gøre noget ved regnvejr eller den slags.
Det ville jeg kunne forstå at statsministeren ikke mener at han kan gøre noget ved. Men statsministeren har faktisk mulighed for at gøre noget for at få sat taksterne ned.
Statsministeren har mulighed for at indføre taksttilskud igen, så man kan sætte priserne ned.
Statsministeren har muligheden for at hjælpe børnefamilierne, hvis statsministeren vil, og det er jo det, der er spørgsmålet: Ønsker statsministeren at hjælpe de mange børnefamilier og andre, der ikke har noget valg, de mange pensionister og andre, der ikke kan gøre andet end at bruge offentlig transport, eller vil statsministeren bare lade dem klare sig selv?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-28:
Jo, men vi må sige, at det eksempel, som hr. Keld Albrechtsen og fru Line Barfod trækker frem, nemlig at man kan sænke takster ved at give tilskud, ikke har virket.
Det er rigtigt, at der blev indført et sådant tilskud med virkning fra 1998, men alligevel er taksterne steget med 50 pct., så det er jo helt tydeligt, at det tilskud, som trafikselskaberne og amterne i sin tid også sagde nej tak til at modtage, men som de fik alligevel, slet ikke har virket.
Det har ikke virket på passagertallet, det har ikke virket på taksterne, og derfor er det, vi siger, at så er de penge da bedre brugt et sted, hvor det virkelig kommer til gavn for den kollektive trafik.
Jeg vil gerne understrege: Denne regering går ind for, at vi i Danmark har et velfungerende net af offentlige transportmidler, og vi har kun det ønske, at taksterne bliver holdt i ro, men vi er altså nødt til at fastslå, at sådan som reglerne er i dag, er det i trafikselskaberne, man træffer beslutning om, hvad taksterne skal være.
Line Barfod (EL), 2004-01-28:
Enhedslisten var optaget af, at der er et problem for de mange, der ikke har særlig mange penge, når taksterne bliver ved med at stige.
Derfor gjorde vi noget med et taksttilskud.
Statsministeren skyder ansvaret fra sig og siger, at det er de regionale selskaber og politikere, der har ansvaret.
De regionale politikere siger, at det er statsministeren, og at problemet er, at der ikke kommer penge nok.
Så bliver man altså nødt til, hvis man vil gøre noget
ved problemet, at tage ansvaret på sig.
Statsministeren vil øjensynlig ikke tage ansvaret på sig, men mener bare, at de, der ikke har penge nok i dette land til at anskaffe sig en bil eller til at betale de meget høje takster, må klare sig selv.
Hvor høje mener statsministeren, at taksterne skal være, før statsministeren vil gribe ind? Hvis priserne bliver ved med at stige med samme fart, så vi kommer op på måske at betale 30 kr. for en busbillet, vil statsministeren så også bare skyde ansvaret fra sig og ikke gøre noget for at gribe ind?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-28:
Hr. Poul Andersen har jo ikke ret i, at jeg har sagt, at det er uden betydning, eller at det er ligegyldigt.
Jeg har tværtimod sagt, at jeg og regeringen da bestemt har det ønske, at taksterne kan blive holdt i ro.
Jeg skal da ikke lægge skjul på, at når jeg kigger på det, synes jeg, at det er meget mærkeligt.
Det var ikke den tidligere regering, det er heller ikke den nuværende regering.
Men de er altså steget med 50 pct., selv om almindelige priser og lønninger kun er steget med 15 pct., og det synes jeg da også er underligt.
Men ansvaret ligger altså i Hovedstadens Udviklingsråd, og de må have deres grunde til det.
Men hr. Poul Andersen har ikke ret i, at jeg forsøger at bagatellisere det.
Jeg synes i høj grad, at det er beklageligt, at udviklingen har været sådan.
Louise Frevert (DF), 2004-01-29:
Man behøver jo altså ikke forkaste det ene for at kunne gøre det andet.
Det her er et spørgsmål om, i hvor stor udstrækning man skal støtte.
Det er det, jeg siger.
Der er nogle, der har en holdning, der gør, at de føler, det er en menneskeret, at alting skal have støtte, at alting skal etableres i statsligt regi, og det mener jeg ikke er en nødvendighed.
Der er mange af os, der har børn, som går på private skoler eller i institutioner, om man kan kalde dem det, som er opstået ved privat initiativ.
Men nu kommer så pointen i hele denne her diskussion, som jeg synes det egentlig er dårligt at man ikke har taget op tidligere.
Jeg savner en behovsanalyse, for det er hypotetiske gisninger hver eneste gang.
Hvad er behovet for dit?
Hvad er behovet for dat?
Hvor er de her behovsanalyser, der hver eneste gang er til grund for det her?
Hvor er de?
Hvem siger det, og hvor står det skrevet?
Hvor står det skrevet, at børn, der får lov til at se 400 teaterstykker igennem deres opvækst i gymnastiksale eller andre steder eller er blevet tvunget til det i sådan socialrealistiske stykker gennem 1970'erne og 1980'erne, bliver bedre teatergængere, når de bliver voksne?
Hvor har vi en undersøgelse af det?
Det er gisninger hele vejen igennem.
Det var jeg næsten sikker på!
Jeg er fuldstændig klar over, hvad det her går ud på, men det havde nu alligevel været meget rart med en form for kalkule, så man havde noget økonomi at gå ud fra.
Det er altid meget rart at vide, hvad tingene koster, før man kaster sig ud i et tilsagn om noget som helst. Med hensyn til billedskoler, til musikskoler og andre kunstneriske tiltag kan det da godt være, at mange af dem, der er derude, er udøvende kunstnere, men det, vi taler om, er ikke altid at proppe tingene ind i nogle faste rammer.
Se, det, jeg talte om her, var eksempelvis i skolen, hvor man i fagene kan møde de professionelle kunstnere i stedet for kun at have udlærte lærere til at undervise i fagene.
Og det, jeg taler om, er, at man ikke altid behøver at have det statsfinansierede til at kunne udøve kunst.
Talent kan ikke købes, heller ikke hos børn, og det er min helt klare opfattelse af de her ting, for der foregår rent faktisk
mange gode private initiativer udeomkring i landet, og hvis man skal effektuere det her forslag, som forslagsstillerne har, så er det helt klart, at det sagtens kan gøres i et kommunalt regi.