Carsten Koch (S), 1998-12-09:
Der er ingen tvivl om, at brystkræft er en alvorlig sygdom.
Vi ved også, at det er vigtigt, at sygdommen opdages på et tidligt stadium.
Og screening ved hjælp af mammografi er en metode til at opdage flere kræfttilfælde på et tidligt stadium, og der er dokumentation for, at den kan reducere dødeligheden blandt kvinder i alderen 50-69 år.
Men der er også ulemper forbundet med screening for brystkræft.
Mammografiundersøgelser kan f.eks. ikke give 100 pct. sikkerhed for, at der er et rigtigt svar på, om en kvinde har brystkræft.
Der vil kunne forekomme falske positive undersøgelsesresultater, og det vil sige, at nogle kvinder vil blive indkaldt til ekstra undersøgelse uden at have brystkræft.
Og der vil også være falske negative resultater, som betyder, at nogle kvinder fejlagtigt vil få oplyst, at de ikke har brystkræft.
I den forbindelse kan der også være en psykologisk belastning forbundet med et sådant screeningprogram.
På baggrund af et udvalgsarbejde, som Sundhedsstyrelsen har etableret, har man vurderet, at fordelen ved mammografiscreening opvejer ulemperne.
Sundhedsstyrelsen har også vurderet, at gevinsten ved mammografiscreening står i et fornuftigt forhold til omkostningerne sammenlignet med andre forebyggelsesprogrammer som f.eks. screening for livmoderhalskræft.
Sundhedsstyrelsen har derfor anbefalet, at alle kvinder i alderen 50-69 tilbydes en mammografiundersøgelse hvert andet år.
Samtidig er det imidlertid også blevet påpeget, at mammografiscreening ikke kan indføres fra den ene dag til den anden.
Det er f.eks. vigtigt at sikre sig, at indførelse af mammografiscreening af en stor gruppe raske kvinder, som hverken har tegn på eller formodning om kræft, ikke fører til en nedprioritering af undersøgelserne af kvinder, hvor der faktisk er en konkret mistanke om kræft.
Jeg har tidligere på året nedsat en kræftstyregruppe, som skal kortlægge behandlingen på kræftområdet og stille forslag til, hvordan kræftbehandlingen kan forbedres.
Sundhedsstyrelsen udsendte i begyndelsen af 1997 vejledende retningslinjer for ventetiden til udredning, behandling og efterbehandling i forbindelse med brystkræft.
Ifølge retningslinjerne bør ventetiden til at få foretaget en mammografiundersøgelse ikke overstige 2 uger.
Og som en del af finanslovforliget er det som bekendt nu også aftalt, at der ved lov skal fastsættes en procedure, der skal sikre, at ventetiden højst bliver 2 uger.
Den frist overholdes allerede på nuværende tidspunkt i de fleste amter, og nu får kvinder så vished for, at den også overholdes i fremtiden.
Kravet til amterne om overholdelse af denne fremtidige sikring af hurtig undersøgelse og behandling understreger nødvendigheden af, at indførelse af mammografiscreening vurderes i sammenhæng med den samlede indsats inden for kræftbehandling.
Endelig vil jeg påpege, at det foreliggende forslag indebærer, at kvinderne ikke inviteres til at deltage i screening; de skal selv melde sig til screening.
Den procedure vil medføre en lavere deltagelse og dermed give mindre gevinst i forhold til udgifterne sammenlignet med Sundhedsstyrelsens anbefalede procedure.
Det er derfor regeringens opfattelse, at screeningtilbudet bør tilrettelægges i overensstemmelse med de faglige anbefalinger fra Sundhedsstyrelsen.
Dermed får vi også de mindre undersøgelsesmotiverede med i større udstrækning - det synes jeg selv er særdeles vigtigt - og desuden får vi den bedst mulige udnyttelse af ressourcerne.
Jeg har indtil nu beskrevet nogle af de problemer, der vil være ved at træffe en beslutning her og nu, selv om jeg godt forstår baggrunden for forslaget.
Udgangspunktet for denne debat må derfor være: Hvordan kommer vi videre med indførelse af et generelt tilbud til kvinder i alderen 50-69 år?
Jeg vil derfor give tilsagn om, at der er brug for en stillingtagen til forslaget, og at der til forslaget bliver udarbejdet en redegørelse for, hvad det vil kræve af sundhedsvæsenet at indføre et landsdækkende screeningstilbud.
Det materiale kan så tilgå Sundhedsudvalget, hvorefter der kan tages ordentlig stilling til, på hvilken måde et sådant landsdækkende tilbud skal etableres.