runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 2002-05-30:
Også jeg synes faktisk, at det er lidt ynkeligt her ved tredjebehandlingen på den ene side at høre, at fru Birthe Rønn Hornbech jubler over denne historiske dag, hvor Venstre og De Konservative langt om længe med Dansk Folkepartis hjælp kan få gennemført de synspunkter, som man i årevis har fremsat på udlændigeområdet.
Den jubel vil jeg ikke tage fra fru Birthe Rønn Hornbech, Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti, den er helt i orden.
Politikere er bl.a. på Tinge for at få gennemført deres politik.
Når jeg alligevel på den anden side synes, det bliver ynkeligt, er det, fordi vi igen derefter må høre en stor beklagelse fra fru Birthe Rønn Hornbech over, at det ikke kunne lade sig gøre at få skabt et bredt flertal, først og fremmest med Socialdemokratiet, det skal jeg ikke svare for, fordi regeringspartierne i valgkampen lagde op til at ville et bredt samarbejde også om udlændingepolitikken, ja, man ville sågar et nationalt kompromis, blev der sagt på et tidspunkt. Jeg vil bare sige, at regeringen har på intet tidspunkt lagt op til, at der skulle indgås et nationalt kompromis på det her område - på intet tidspunkt!
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-05-30:
Jeg vil først og fremmest sige til hr. Kamal Qureshi, at den venlige opfordring bliver der jo lejlighed til at få afprøvet til efteråret.
Vi er jo ikke færdige med lovgivningen, og jeg har forstået, at hr. Kamal Qureshi og jeg har nogle fælles holdninger til integration, som jeg vil se frem til at dyrke. Der er nogle, der skælder andre ud for at være hyklere.
Det må de jo så gøre.
De, der har taget ordet heroppe og brugt den slags ord, har ikke været hos mig for at høre, om der var noget, vi skulle prøve at blive enige om.
Det vil jeg naturligvis ikke kalde hykleri.
Jeg vil bare konstatere, at sådan er det.
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-30:
Jeg fik ikke svar tidligere, så jeg vil spørge om en ny.
Der er mange her, listen er lang.
Vi har en Martha Skytte, dansk statsborger, som har været så dum, at hun har forelsket sig i en fyr fra Ghana.
Sådan er det jo en gang imellem, så kan man ikke rigtig gøre for, at kærligheden dukker op.
Hun kan ikke få lov til at bosætte sig i sit eget land.
Peter Skaarup (DF), 2002-05-30:
Det er underligt at høre en socialdemokratisk ordfører i Folketingssalen i dag, hvor vi skal vedtage en ny udlændingelov, tale på den her måde.
Når man kommer ud til møder og debatter rundtomkring i det danske samfund, er den entydige besked også fra mange af de vælgere, som typisk vil stemme på Socialdemokratiet,
at der skal strammes op på de her ting, og man har overhovedet ingen forståelse for de bemærkninger, som f.eks. nu fremkommer fra den socialdemokratiske ordfører, fru Sophie Hæstorp Andersen, om, at det her vil skabe større kløfter, større splittelse, større konflikter i det danske samfund. Det er altså ikke det, man taler om ude på arbejdspladserne, skal jeg hilse og sige.
Det er ikke det, Anker Boye, Odenses borgmester, taler om, når han siger, han synes, det er en god aftale, der er indgået mellem regeringen og Dansk Folkeparti, som sikrer nogle stramninger her.
Det, jeg efterlyser et svar på, er, hvad det er, man vil have, når nu Socialdemokratiet ikke vil støtte det her.
Man taler meget om integration, men med til ordentlig integration hører, at vi får strammet op på antallet af flygtninge, der kommer hertil, og antallet af familiesammenføringer.
Hvad vil Socialdemokratiet gøre ved det?
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-05-30:
Tid til forundring, vil jeg så have lov at sige, for man kan stadig væk være totalt målløs.
Efter det svidende valgnederlag, som Socialdemokratiet led i november, og hvor det er kendt fra dagspressen, at Socialdemokratiets folketingsgruppe er hundrede procent bevidst om, hvorfor man led det nederlag - man har oven i købet indhentet eksperter til at fortælle det, som vi andre har vidst igennem en årrække, nemlig at Socialdemokratiet ikke var i tråd med deres vælgere på det her punkt - går Socialdemokratiets ordfører alligevel op og nedgør det, vi nu om lidt skal stemme om, og der er hovedrysten og overlegne bemærkninger og attituder fra Socialdemokratiets folketingsgruppe.
Jeg fatter det simpelt hen ikke, og mit spørgsmål til Socialdemokratiet, ligesom det var ved sidste behandling, er: Hvis Socialdemokratiet, og det må man forbyde, skulle komme tilbage til regeringsmagten, hvad vil Socialdemokratiet så? Rulle loven tilbage til det, den er i dag med den splittelse, det giver i den danske befolkning, og ikke mindst den splittelse, det giver i Socialdemokratiets bagland?
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Hvem der er i overensstemmelse med vælgerne, det tror jeg vi skal overlade til vælgerne at afgøre på valgdagen.
Jeg har et spørgsmål til den socialdemokratiske ordfører, for jeg hørte det på den måde, at den socialdemokratiske ordfører som begrundelse for at stemme nej blandt mange andre fremragende begrundelser sagde, at det her var med til at svigte vores forpligtelser i forhold til folk på flugt. Det forstår jeg ikke, for der er jo mange ting, der er galt med det her lovforslag, men på alle områder handler det jo primært om diskrimination eller noget, jeg vil opfatte som diskrimination.
Der er sådan set kun ét område, hvor det omhandler spørgsmålet om folk på flugt, og det er lige præcis spørgsmålet om ambassadeansøgninger.
Før var der en mulighed
for Socialdemokratiet til at give udtryk for sin klare støtte dér, men det valgte Socialdemokratiet at undlade at gøre.
Har jeg misforstået den socialdemokratiske ordfører?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-05-30:
Nu er det jo nødvendigvis ikke et selvstændigt mål for Socialdemokratiet, at fru Pia Kjærsgaard forstår vores politik.
Det, vi sagde under valget, var, at vi godt ville være med til at stramme op i forhold til familiesammenføringerne, i forhold til tvangsægteskaber, og at vi heller ikke ville acceptere kriminelle udlændinge, og det er også de ting, vi tilkendegiver at vi støtter i regeringens forslag.
At det eneste element for flygtninge i dette lovforslag, der i øvrigt tæller 30-50 forskellige ændringsforslag til de nuværende love, skulle handle om ambassadeansøgninger, er jeg fuldstændig uenig med hr. Søren Søndergaard i.
Det, som jeg siger på flygtningeområdet, er, at vi må tillade, at folk kommer ind i vores land, og at vi må tillade, at folk også bliver anerkendt som flygtninge, og det er derfor, vi vender os imod, at man nu fjerner de facto-begrebet.
Vi mener ikke, at det nye beskyttelsesbegreb på nogen måder er dækkende nok for de mennesker, vi ønsker skal kunne få asyl i Danmark - de mennesker, som vi mener er på flugt, og som vi mener skal have asyl, fordi de bliver individuelt forfulgt i deres hjemlande.
Peter Skaarup (DF), 2002-05-30:
Jeg kunne forstå, at fru Sophie Hæstorp Andersen er ude på mange arbejdspladser, og der har man den holdning, at man skal sige nej til udlændingeloven og nej til stramninger. Det lyder interessant.
Kunne fru Sophie Hæstorp Andersen ikke fortælle, hvad det er for nogle arbejdspladser, man har været ude på, hvor man får det signal?
Det hører jeg i hvert fald aldrig, når jeg kommer ud til debatmøder på arbejdspladser eller offentlige møder i forsamlingshusene.
Det er ikke det signal, der gives.
Det signal, der gives, er, at man i Danmark ikke vil være til grin for flygtninge, der udnytter systemet, og det ønsker man opstramninger på.
Man vil heller ikke have, at vi bliver ved med at tage mange flygtninge til landet, der sendes hertil af kyniske menneskesmuglere, men som lige så godt kunne hjælpes i det nærområde, de kommer fra, eller i det land, de kommer fra.
Det er også en holdning, som jeg fornemmer meget klart på alle arbejdspladser og til offentlige møder, jeg er ude til.
Det er holdningen.
Derfor er mit spørgsmål, som fru Sophie Hæstorp Andersen ikke svarede på, igen: Hvad vil Socialdemokratiet gøre ved den tilstrømning, som sidste år blev til ca. 25.000 nye flygtninge og familiesammenførte?
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-05-30:
Der er manglende svar fra Socialdemokratiet.
Jeg synes, at Socialdemokratiets ordfører bør svare på, hvad Socialdemokratiet vil.
Det der med, at man burde være indbudt til forhandlinger, og at man burde have været med, er meget godt, men hvad vil Socialdemokratiet? Jeg skal meget bede om, at spørgsmålet fra hr. Peter Skaarup bliver besvaret, og mit spørgsmål er, om det ikke også drejer sig om antallet, at der er en grænse for, hvordan vi kan få det her til at lykkes, og at antallet er meget, meget afgørende.
Det næste spørgsmål, som fru Sophie Hæstorp Andersen bør svare på,
er: Hvad vil Socialdemokratiet, hvis - det tror jeg ikke på, og jeg håber ikke på det - Socialdemokratiet fik chancen og der var et flertal for den politik, som vi nu forlader?
Vil Socialdemokratiet så genindføre det?
Vil Socialdemokratiet genindføre, at der åbnes for de facto-flygtninge, retskravet på familiesammenføringer og de andre ting, som Socialdemokratiets ordfører siger hun er uenig i?
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Den nuværende regering laver mange love.
Den laver også mange dårlige love, der betyder dårlige forhold for flygtninge og indvandrere og dermed skaber spændinger i det danske samfund.
Den laver sågar også love, der begrænser tilstrømningen til Danmark af flygtninge, der virkelig har et asylbehov.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-05-30:
Til det sidste skal jeg sige: Det, som fru Sophie Hæstorp Anderesen kom med, var i hvert fald citatfusk.
Jeg kan se, at fru Sophie Hæstorp Andersen har udtalelsen fra Ritzau.
Jeg har den også selv liggende, og jeg vil godt have den refereret helt korrekt.
Men det, jeg må spørge fru Hæstorp Andersen om, er: Brugte man de der æbler til at kyle efter socialdemokratiske vælgere, der lige tilfældigvis kom forbi?
For det er faktisk det, Socialdemokratiets ordfører åndeligt gør her fra talerstolen.
Et æble om dagen holder en socialdemokrat væk.
Det må være ud fra den devise.
Har fru Hæstorp Andersen ikke bemærket, at der i de målinger, der er foretaget om udlændingeudspillet, er tilfredshed blandt vælgerne i Danmark?
Har fru Hæstorp Andersen ikke bemærket, at der faktisk var et komfortabelt flertal efter november, hvor en meget stor del af debatten handlede om udlændingepolitikken, og hvor de partier blot nu efter bedste evne forsøger at leve op til de løfter, der blev afgivet?
Og det er da al ære værd.
Nej, Socialdemokratiet gav ingen løfter om et stop for det her.
Nej, det gjorde Socialdemokratiet ikke.
Og Socialdemokratiet ligger, som det har redt.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-05-30:
Er der nogen, der ligger, som de har redt, er det da netop regeringen, der i dag vedtager dette her lovforslag kun med støtte til højre i salen.
Jeg vil godt sige, at jeg har Ritzautelegrammet her, og her udtaler Dansk Folkepartis leder, fru Pia Kjærsgaard, at hun tvivler på, at partiet kan blive enigt med regeringen om et integrationsudspil til efteråret.
Det er urealistisk at skaffe arbejde til 50.000-60.000 indvandrere i årene op til 2010.
Hvis det ikke er det samme som at sige, at integration i Danmark er direkte umulig, så ved jeg ikke, hvad det er.
Det kan godt være, at fru Pia Kjærsgaard enten føler sig forkert citeret, eller at jeg måske lægger noget forkert i det, som står her.
Men sådan opfatter jeg det i hvert fald.
Peter Skaarup (DF), 2002-05-30:
Jeg synes, at der er en mangel på svar fra den socialdemokratiske ordfører.
Jeg har nu to gange spurgt: Hvad er det, Socialdemokratiet vil gøre i forhold til tilstrømningen?
Og hver gang bliver der bare sagt: Nå ja, men Socialdemokratiet har fremsat et forslag angående noget integration.
Men det besvarer altså ikke spørgsmålet om, hvad man vil gøre ved tilstrømningen.
Og det er jo netop det, som det her forslag sigter på at gøre, nemlig fjerne de facto-begrebet, som har været det forhadte begreb, der har betydet, at Danmark på en række områder går langt ud over, hvad konventionerne siger at vi skal gøre.
Derfor er mit spørgsmål til Socialdemokratiet: Hvis man ikke vil fjerne de facto-begrebet, og det vil man åbenbart ikke, hvad vil man så? Skal vi fortsat modtage 25.000 asylsøgere og familiesammenførte om året, eller skal det være 30.000, skal det være 40.000?
Og det er der, jeg fornemmer, at man i det socialdemokratiske bagland og langt ind i den socialdemokratiske folketingsgruppe har en anden holdning, end de åbenbart førende i Socialdemokratiet fortsat har.
Og så længe der ikke bliver gjort noget ved de holdninger, vil vi fortsat se, at der vil være stor opbakning blandt vælgerne til den politik, der er fremført her.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-05-30:
Til det sidste må jeg bare sige, at det har vi åbenbart forskellige holdninger til.
Jeg mener også, at det er et meget særskilt område, hvorvidt man som flygtning overhovedet kan få asyl i Danmark eller ej, og det er derfor, vi kritiserer, at man nu fjerner de facto-begrebet.
I morges stod jeg på Hovedbanegården sammen med DSU og delte æbler ud og talte med en del mennesker om, hvordan det sidste halve år havde virket på folk, og hvad de syntes om den politik, der er blevet ført i Danmark, efter at den nye regering er trådt til.
Det var altså ikke lutter positive røster om, at det var en fantastisk udlændingepolitik, vi i dag vedtager.
At sige, at vi heller ikke har et alternativ og vi ikke er kommet med nogen ideer til, hvad vi vil gøre, hvis vi kommer i regering, er også forkert.
Vi har fremsat B 80 om forslag til en øget integrationsindsats i Danmark.
Det er mere end, hvad Dansk Folkeparti har gjort. Tværtimod kan man i dag på Ritzau læse, at fru Pia Kjærsgaard ser det fuldstændig umuligt at styrke integrationsindsatsen i Danmark.
Det er i hvert fald ikke noget, Socialdemokratiet kan tilslutte sig.
Tværtimod mener vi, at den største udfordring for Danmark er at sikre, at alle kommer i arbejde, og at Danmark fortsat kan være et sted, hvor folk, der er på flugt, kan få beskyttelse.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-05-30:
Jeg skal love for, at når det drejer sig om holdningen til dansk folkestyre, er der meget langt imellem os.
Der er ikke tale om, at jeg på nogen måde vil undskylde vores udlændingepolitik, eller at loven bliver stemt igennem med Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti, tværtimod.
Vi står ved den politik, vi har stået for i årevis.
Vi har opnået en aftale med Dansk Folkeparti.
Det har været som med alle andre ægteskaber.
Det har været sådan lidt op og ned med stemningen, man må give og tage, og så når man et resultat, og det er historisk.
Det historiske er også, at nu er der et klart flertal for, at loven kan forvaltes, som den er vedtaget.
Vi ser allerede resultatet i denne uge: Der blev ikke nogen særlov for Københavns Domkirke.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-05-30:
Fru Birthe Rønn Hornbech bevæger sig længere og længere ud.
Nu er undskyldningen for kun at lave et forlig med Dansk Folkeparti interne fløjkampe i Socialdemokratiet.
Hvor langt kan man efterhånden komme ud, vil jeg spørge fru Birthe Rønn Hornbech.
Vi har ikke lagt skjul på, at det her spørgsmål er noget, der optager os meget.
Vi har mange diskussioner.
Vi har også forskellige opfattelser, og ud af det laver vi et kompromis.
Vi føler os fuldt ud i overensstemmelse med vælgerne i den stillingtagen, som vi har valgt på det her område.
Regeringen kunne, hvis regeringen havde været interesseret i det, også have inddraget Socialdemokratiet.
Vi har tilbudt det.
Regeringen valgte fra, regeringen ville have sit flertal med Dansk Folkeparti.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Nu er jeg lidt ked af, at de borgerlige partier fuldstændig undlod at deltage i debatten om ændringsforslagene.
Så jeg ved sådan set ikke helt præcis, hvad der er årsagen til, at f.eks. Venstre har den opfattelse, at folk, som har et klokkeklart asylkrav og særlige forbindelser til Danmark, nu ikke længere kan søge om at opnå asyl via en dansk ambassade.
Jeg vil så godt spørge til, hvordan loven ser ud nu.
Mener fru Birthe Rønn Hornbech ikke, det er en uskik, at vi i dansk lovgivning forlanger noget af andre lande, som vi ikke selv er villige til at opfylde?
Det vil sige, at vi forlanger, at andre skal tage imod flygtninge med særlig tilknytning til deres land, og vi vil afvise dem fra Danmark, der har et asylbehov, hvorimod vi ikke selv vil opfylde den samme betingelse.
Synes fru Birthe Rønn Hornbech ikke, at det ikke hænger særlig godt sammen?
Jann Sjursen (KRF), 2002-05-30:
Fru Birthe Rønn Hornbech hæfter sig ved, at der ligesom ikke er nogen, der har været hos hende og spurgt, om man ikke kunne snakke om nogle ting.
Jeg har haft et udmærket forhold til integrationsministeren i forhold til det her lovforslag.
Vi har sådan set været enige om, at vi var så uenige, at der ikke kunne bygges bro. Og vi var så uenige, fordi udgangspunktet for regeringen, for Venstre og De Konservative hele tiden har været det kasseeftersyn, som V og K fremlagde før valget, og som vi var lodret imod på det tidspunkt.
Derfor har der været en ganske afklaret uenighed mellem
Det, jeg synes er problemet, og som faktisk er voldsomt irriterende, er, at man på en og samme tid fastholder, at man bare vil gennemføre sin politik, og så klandrer man oppositionen i Folketinget for, at den ikke vil samarbejde, at den ikke fremkommer med sine ønsker.
Det hænger altså ikke sammen.
Debatten bliver ganske præget af irritation og frustration, når vi på én og samme tid skal beskyldes for, at vi ikke vil lægge stemmer til det, der nu en gang er regeringens politik, og det, at regeringen i øvrigt sådan set ikke er til sinds at ændre på den politik, som den fremlagde før valget.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-05-30:
Jeg hørte hr. Kamal Qureshi i sit første indlæg efterlyse, om han kunne få - det synes jeg jeg kunne høre - samme fortrinsret som specielt præsterne, hr. Søren Krarup og hr. Jesper Langballe, har fået.
Og der svarede jeg, synes jeg,
meget imødekommende, og så får jeg det svar, som jeg godt kender, når man er imødekommende over for en mand: Jamen så går jeg videre, sagde hr. Kamal Qureshi.
Og så må jeg sige: Det gør jeg ikke.
Hr. Søren Søndergaard er ked af, at vi ikke har diskuteret ændringsforslagene. Jamen vi har jo argumenteret for lovforslagets indhold i bemærkningerne.
Og når hr. Søren Søndergaard så stiller ændringsforslag om, at noget af det skal være, som det var tilforn, skal vi altså ikke argumentere én gang til.
Det er jo velbegrundet set fra regeringspartiernes synspunkt, at lovforslaget er ændret.
Så det bliver altså ikke anderledes. Så mener hr. Søren Søndergaard, at vi pålægger andre lande noget.
Så må jeg sige til hr. Søren Søndergaard, at Venstre er meget optaget af at få fælles regler i EU på dette område, men jeg har ikke hidtil sporet nogen særlig hjælp fra hr. Søren Søndergaard. Så vil jeg da meget gerne svare hr. Jann Sjursen, men jeg betragtede det mest som en henvendelse til regeringen.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-05-30:
Fru Birthe Rønn Hornbech kritiserer oppositionen for ikke at have henvendt sig til fru Birthe Rønn Hornbech i forbindelse med forhandlingerne om udlændingepakken.
Det må jeg sige!
Selv om fru Birthe Rønn Hornbech opfatter sig selv som en slags viceminister på så at sige alle områder og såmænd også godt kunne fylde pladsen ud, er det stadig sådan, at man normalt henvender sig til ministeren, hvis man vil forhandle, eller også henvender ministeren sig.
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-30:
Jeg undskylder, hvis jeg har misforstået det.
Men jeg forstod, at det var integrationsloven, vi snakkede om.
Når jeg siger, at jeg gerne vil gå videre, er det jo, fordi den eksisterende lov rammer de her mennesker.
Jeg har fået at vide af deres foreningsrepræsentation, at jeg på et eller andet plan skal gøre opmærksom på de her personer. Derfor vil jeg gerne tage den næste på listen, som er en hr. Torben Estermann, som har forelsket sig i en pige fra Afrika.
, uanset til hvilken persons fordel hans forelskelse er faldet ud.
Han vil ikke kunne bosætte sig i det her land, hvis lovforslaget bliver vedtaget, hvad det selvfølgelig gør, fordi der er et flertal i Tinget for det.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Først og fremmest vil jeg godt bede fru Birthe Rønn Hornbech gøre opmærksom på, hvor i bemærkningerne til lovforslaget argumentationen for det forslag ligger.
Det kan fru Birthe Rønn Hornbech gøre på to sekunder, så det vil formentlig ikke være noget problem for fru Birthe Rønn Hornbech.
Det lovforslag, vi behandler her, indebærer altså, at efter at vi har afvist, at vi vil give folk, der har et asylbehov, ret til at få asyl i Danmark, selv om de har nær tilknytning til Danmark, at vi fastholder en paragraf, der hedder: Opholdstilladelse kan nægtes »...på grund af længerevarende ophold, derboende nære slægtninge eller andre tilsvarende forhold har nærmere tilknytning til et andet land, hvor udlændingen må antages at kunne opnå beskyttelse.«
Det vil sige, at hvis en udlænding har en nærmere tilknytning til et andet land, kan vi fra dansk side sige: Søg derovre, prøv at søge derovre.
Men hvis der kommer en udlænding og siger: Jeg har tæt tilknytning til Danmark, jeg vil godt søge, og jeg er i udlandet, jeg vil godt søge, så siger vi, at det kan vedkommende ikke få lov til
Er det ikke en selvmodsigelse?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-05-30:
Nej, sagt til hr. Søren Søndergaard, det er ikke nogen selvmodsigelse.
Ambassadeansøgninger foregår i nærområderne, hvor der er andre muligheder for at søge tilflugt, f.eks. i FN's flygtningelejre.
Den anden situation, hr. Søren Søndergaard nævner, er den situation, hvor asylsøgeren befinder sig i Danmark.
Men enhver vil kunne forstå, at man i hvert fald så skal søge beskyttelse der, hvor man har størst tilknytning.
Man skal ikke kunne shoppe rundt i EU-landene.
Jeg er nødt til at sige til hr. Kamal Qureshi, som så charmerende bliver ved med at lægge op til dans, at jeg ikke foretager sagsbehandling her fra Folketingets talerstol.
Der skal udøves en afvejning af de forskellige kriterier, som er opregnet i udlændingeloven, og det forudsætter, at man kender de konkrete sager.
Som hr. Kamal Qureshi ved, er jeg meget stor tilhænger af grundlovens regler om magtfordeling og holder mig til det, jeg skal, nemlig at være lovgiver.
Og så skal jeg lige sige til fru Elsebeth Gerner Nielsen, at hvis man synes, rønnebærrene er sure, er det helt i orden, at man giver udtryk for det.
Men efter forretningsordenen er det jo sådan, at hvis man begynder at komme med korte bemærkninger til ordføreren, må man også finde sig i, at ordføreren svarer.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Jeg må indrømme, jeg bliver forvirret, når fru Birthe Rønn Hornbech siger, man skal søge der, hvor man har størst tilknytning.
Det er jo lige præcis det, man har vedtaget at man ikke længere kan få mulighed for, medmindre man bruger menneskesmuglere.
Det er lige præcis det, man har afskaffet.
Hvad er det, vi snakker om?
Vi snakker om tre iranske flygtninge, brødre, som kæmper mod det fundamentalistiske islamiske diktatur.
Det må være noget, som mange her i Tinget vil kunne støtte; jeg gør i hvert fald.
En af dem bliver forfulgt og kommer til Danmark.
Et par år senere bliver de to andre forfulgt.
De slipper ud.
En kommer til Danmark, og både den første og den anden får asyl.
Den tredje ender f.eks. i Tyrkiet eller et andet sted og søger så via en dansk ambassade på grund af nær tilknytning til Danmark til landet, fordi familien er her.
Den person vil typisk efter den nye lovgivning - måske også efter den gamle; det ved jeg ikke engang - få afslag.
Det er den slags ting, vi snakker om, folk, der har et klokkeklart asylbehov, og så siger fru Birthe Rønn Hornbech, at man skal søge det sted, hvor man har størst tilknytning.
Ja, men når man nu ikke har nogen tilknytning til Iran, fordi man er blevet smidt ud af det fundamentalistiske islamiske diktatur og har to brødre i Danmark, har man så ikke størst tilknytning til Danmark?
Eller hvad?