Kristian Jensen (V), 2003-12-12:
Venstre ønsker, at danskerne skal kunne færdes i tryghed og uden frygt for kriminalitet, både tyveri, vold og det, der er værre.
Tryghed i hverdagen giver nemlig mulighed for, at man kan handle uden frygt og træffe sine beslutninger frit.
Et mere synligt, et mere effektivt og et mindre hierarkisk politi vil give Danmark og danskerne større tryghed i hverdagen og dermed gøre Danmark rigere.
Det sagde jeg den 9. september, da vi havde første behandling af finanslovforslaget for 2004.
Det var den indgangsvinkel, vi havde i Venstre forud for forhandlingerne om en flerårsaftale for politiet, og det er heldigvis også det resultat, som er kommet ud af de mange forhandlinger.
Aftalen om et 3-årigt politiforlig skaber rammerne for, at yderligere 720 betjente kommer på gaden for at skabe den tryghed, som er så stærkt efterspurgt.
Med et trecifret millionbeløb investerer vi i it, således at efterforskningen og opklaringen af forbrydelserne kan blive langt mere effektiv.
Et af de mange elementer i aftalen er opprioritering af nærpolitiet i de områder, hvor vi ved, at der er særlige problemer, som nærpolitiet kan være med til at afhjælpe.
Efter Venstres opfattelse er en øget indsats med nærpoliti i særlige områder ikke blot et spørgsmål om at fange flere forbrydere.
Det er naturligvis altid en fordel, hvis flere forbrydelser bliver opklaret, men det er endnu bedre, hvis vi kan undgå, at forbrydelserne overhovedet begås.
En øget nærpolitiindsats, især i aften- og nattetimerne, vil skabe bedre muligheder for, at politiet kan få et tættere og mere fortroligt forhold til beboerne i områderne, især de unge.
Det gør, at man hurtigere kan få fat i de unge, der ellers kommer ud på en forkert løbebane, og får taget fat på at løse problemerne, inden de opstår.
Aftalen om politiets rammer for næste år giver for første gang effektiv mulighed for at gennemføre den nærpolitiindsats, vi i Venstre længe har ønsket.
Et kraftigt ønske fra politiets side har også været, at der bliver gjort en indsats for at forbedre dets it-systemer.
Når vi kan se, at resten af samfundet for år tilbage gik ind i it-alderen med brug af e-mails og internet, må det siges at være på tide, at der kommer et politiforlig, der afsætter de nødvendige midler til at foretage den hårdt tiltrængte modernisering. Også det har vi skabt råderum til inden for rammerne af politiets økonomi.
Kl. 9.05
Vi ønskede at få et mere fremtidssikret og effektivt politi.
Det er gennemført nu med aftalen mellem regeringen og Dansk Folkeparti.
Ganske som det blev spået, stod mange partier i kø med krav, ønsker og forslag, når det gjaldt om at stille krav til udvidelse af politistyrken, oprettelse af nye enheder eller tildeling af nye redskaber.
Det nytter bare ikke, hvis alle partier stiller sig op i køen af gratister, som kun vil stille forslag om at bruge flere penge og ikke vil være med til at finde de penge, der er nødvendige for at betale de dyre ønsker.
Desværre har køen af gratister været alt for lang, og selv partier, som har slået sig op på en meget stærk vilje til at forbedre politiets vilkår, har ikke haft den samme vilje, når det gjaldt om at finde de nødvendige finansieringer til alle de dyre ønsker.
En række partier fremlagde som en slags sidste tilbud en plan, der havde et stort finansieringshul, som ville betyde, at der rent faktisk skulle fyres betjente - medmindre partierne altså troede, at betjentene følte deres job som et så stort kald, at de kunne arbejde uden løn.
Men sådan går det selvfølgelig ikke, når vi har et flertal i Folketinget, der ønsker at holde fast i en ansvarlig økonomisk linje.
I modsætning til tidligere regeringer og de nuværende oppositionspartier ønsker vi ikke at give køb på de økonomiske sigtelinjer.
Derfor gennemfører vi en finanslov, hvor alle udgifter er finansieret, hvor de økonomiske mål ligger inden for rammerne for en holdbar økonomisk udvikling, og hvor brugen af engangsindtægter er yderst marginal set i forhold til tidligere regeringers, især i den periode, hvor finansministeren hed Mogens Lykketoft.
Men det består jo ikke alt sammen kun af negative kommentarer til oppositionen.
Jeg vil godt dele nogle roser ud, især til Det Radikale Venstre, men også til SF.
I forbindelse med f.eks. aftalen om Det Kongelige Teater havde partierne en særlig konstruktiv tilgang til problemstillingerne, og jeg synes, vi skylder at kvittere over for de partier, som reelt skabte den aftale, der nu ligger til grund for, at vores nationalscene kan styrkes yderligere.
Derudover vil jeg gerne kvittere for samarbejdet med Dansk Folkeparti, Det Radikale Venstre og Kristendemokraterne om vedtagelsen af årtiers største trafikaftale.
Nu bliver der for alvor taget fat på at løse nogle af de problemer og flaskehalse, som har plaget danskerne i trafikken.
DSB og Banestyrelsen får fastlagt deres økonomi for de næste 10 år, hvilket giver en investeringssikkerhed og tryghed, som de har efterspurgt længe, og samtidig vil der blive frigjort de nødvendige penge til, at vi kan få genoprettet vores skinnenet.
Det har i alt for lang tid været udsultet og nedslidt, men med aftalen får vi endelig gjort noget ved problemerne med forsinkelser og langsom kørsel på grund af nedslidte skinner. Den kollektive trafik får også et yderligere løft i forbindelse med, at der nu bliver gennemført de længe savnede forbedringer på strækningen København-Ringsted.
Der har ligget en række projekter klar i skuffen, men alene den politiske handlekraft har manglet.
Da det desværre ikke viste sig at være muligt at få Socialdemokratiet med, var det rigtigt og nødvendigt, at vi fandt yderligere 800 mio. kr. til den kollektive trafik, så vi kan tilbyde bedre tog på denne vigtige strækning.
I alt for mange år er der ikke sket andet end flotte taler og en total mangel på handling, og i alt for mange år har man ladet stå til og undladt at reagere, selv om tusindvis af unge, årgang efter årgang, har spildt deres tid med at uddanne sig til arbejdsløshed.
Det kan vi ganske enkelt ikke være bekendt, og derfor er jeg særlig glad for aftalen om at forny erhvervsuddannelserne. Aftalen lægger op til at målrette, forny og udvikle uddannelserne, for at de unge kan blive hjulpet til en praktikplads og få de ønskede udviklingsmuligheder.
Samtidig lægger aftalen op til at sænke det alt for store frafald, der har været på erhvervsuddannelserne.
De mange skolepraktikpladser er i Venstres øjne ikke nogen succes, men et symptom på et alt for dårligt match mellem på den ene side elevernes uddannelsesønsker og på den anden side de praktikpladser, der er til rådighed.
Derfor skal vi nu tage fat på at gøre erhvervsuddannelserne mere smidige og mere målrettede, og derfor skal der også være plads til at tage forskellige redskaber i brug, alt afhængigt af hvilket område eller hvilken uddannelse der er tale om.
Kl. 9.10
Aftalen lægger også op til at understrege betydningen af arbejdsmarkedets parters indsats i forbindelse med at få tilstrækkeligt med praktikpladser.
Der er brug for mere smidige og samtidig mere præcise regler for at sikre, at alle de potentielle praktikpladser også bliver omsat til reelle praktikpladser.
Samtidig etableres der nogle nye korte uddannelser, som enten alene eller via ekstra kurser giver mulighed for uddannelser til konkrete funktioner i virksomhederne.
Jeg mener, at vi i misforstået godhed har gjort det alt for svært for nogle at gennemføre et helt uddannelsesforløb, sådan som forholdene er i dag.
Vi må bare erkende, at der er unge, for hvem det at overskue et 4-årigt uddannelsesforløb har været for besværligt.
Der er unge, som helt har afholdt sig fra at påbegynde en uddannelse, og der er andre unge, som er sprunget fra de uddannelser, de har påbegyndt.
Med de nye uddannelsestyper giver vi den gruppe unge en langt bedre mulighed for at få en anerkendt uddannelse, og samtidig sikrer vi de unge en god mulighed for senere at kunne bygge videre på deres uddannelse, hvis de på et tidspunkt skulle ønske at uddanne sig videre gennem den nye EUD+.
Jeg mener, det er på høje tid, vi holder op med at slynge om os med flotte hensigtserklæringer uden noget egentligt indhold og i stedet begynder at løse de virkelige problemer for de unge på erhvervsuddannelserne.
Det gør aftalen mellem Dansk Folkeparti, Det Radikale Venstre og regeringen, og derfor er det en ganske fremragende aftale.
Der er også grund til at fremhæve handicapområdet som et af de indsatsområder, der har fået et løft i aftalen om finansloven.
Via satspuljeaftalen kommer der en ekstra indsats for bygning af handicapboliger, hvor der er afsat 3 gange 150 mio. kr. over de næste år til flere boliger, via trafikaftalen kommer der en særlig indsats på 50 mio. kr. til at forbedre handicappedes mulighed for at benytte den kollektive trafik, og i SU-forhandlingerne lykkedes det at få afsat yderligere 25 mio. kr. årligt til at give et løft til handicappede studerende, så de kan få en ekstra støtte på over 5.000 kr. om måneden.
Disse initiativer skal ses i sammenhæng med den lange række af forbedringer for samfundets svageste, der er sket gennem satspuljen og gennem finansloven i øvrigt.
Det nok mest diskuterede emne i forbindelse med årets finanslov er faktisk slet ikke noget, som er med i ændringsforslagene, nemlig forslaget om at rette op på de uhensigtsmæssigheder, der har været i dagpengesystemet.
Der har været nogle hjørner af dagpengesystemet, som vi gerne ville drøfte med Folketingets partier for at sikre, at der ikke kunne ske omgåelser eller en uhensigtsmæssig brug af det system, vi har bygget op for at sikre, at de personer, der kommer i ledighed, får en rimelig levestandard.
Vores forslag gik bl.a. ud på at sikre, at der ikke skete en omgåelse af reglerne for afspadsering.
Efter at aftalen blev indgået har vi imidlertid måttet konstatere, at forslaget blev opfattet som et brud på de løfter, vi gav i valgkampen, og derfor valgte vi at reagere straks og har totalt fjernet forslagene om at ændre dagpengesystemet.
Jeg vil gerne gentage, hvad der allerede er blevet sagt tidligere af flere regeringsmedlemmer, nemlig at der ikke vil blive fremsat yderligere forslag vedrørende ændring af dagpengesystemet før det næste valg.
I de seneste uger har en række forskellige instanser givet hver deres vurdering af temperaturen i den danske økonomi.
Samstemmende giver de tre rapporter et billede af dansk økonomi i fremgang.
Der er udsigt til lavere ledighed, der er udsigt til større vækst, der er udsigt til et højere privatforbrug, og derfor er der ikke brug for flere tiltag eller en større lempelse af finanspolitikken.
Tværtimod har økonomerne direkte advaret imod at lempe finanspolitikken yderligere.
I Venstre finder vi det vigtigt, at der gøres en aktiv indsats for at få nedbragt ledigheden.
Kl. 9.15 Et væsentligt skridt på vejen til flere job er gennemførelsen af de første rigtige skattelettelser i 30 år.
Det sker nemlig fra nytår, hvor vi indfører beskæftigelsesfradrag og regulerer grænsen for, hvornår man skal betale mellemskat.
Det betyder, at danskerne får direkte skattelettelser på 5,7 mia. kr. næste år, og derudover vil skattestoppet og de lavere afgifter betyde yderligere penge i danskernes lommer til forbrug.
Venstre mener, det er rimeligt at give bedre rammer for det private forbrug.
Skattelettelse til danskerne giver et øget privatforbrug, som igen giver øget omsætning og flere arbejdspladser og dermed er med til at afhjælpe den alt for høje ledighed.
Skattestoppet og skattelettelserne vil næste år give en typisk LO-familie 6.600 kr. mere end i 2002, og i 2007 vil denne gevinst være steget til over 11.000 kr.
Når netop skattelettelser og muligheden for øget privatforbrug er så vigtige for at få sat gang i den danske økonomi, er det ekstra deprimerende at læse Socialdemokratiets ændringsforslag.
Godt gemt på en af de sidste sider i det store hæfte med ændringsforslag foreslår Socialdemokratiet nemlig, at skatterne hæves med hele 8,7 mia. kr. i forhold til regeringens forslag - det er en gigantisk regning til borgerne og vil være direkte skadeligt for det opsving, der er på vej.
Når jeg har været ude at holde foredrag, er jeg nogle gange blevet spurgt, om det nu også er rigtigt, når Venstre siger, at Socialdemokratiet er ude på at flå borgerne i skat.
Derfor er jeg meget glad for, at Socialdemokratiet nu åbent foreslår, at danskerne skal betale 8,7 mia. kr. mere i skat end det, regeringen lægger op til, og jeg er endnu mere glad for, at forslaget ikke gennemføres.
Men det er jo en sjælden ærlighed fra et parti, som ellers ikke har kunnet finde sine egne ben i finansieringen af de milliarddyre valgløfter.
Det kan jo være, at finansieringsforslagene ligger i det hemmelige velfærdsoplæg, som cirkulerer i partiet, men som ikke tåler dagens lys.
Velfærdsoplægget har ellers siden januar i år på skift været lovet færdig af fremtrædende socialdemokrater.
Hr. Mogens Lykketoft sagde den 8. januar, at arbejdsgruppen hurtigt skulle komme med oplægget, hr. Frank Jensen lovede den 3. marts, at der ville komme et større velfærdsoplæg i løbet af foråret, og hr. Henrik Sass Larsen har gentagne gange forsikret, at der blev arbejdet på oplægget.
Jeg ved godt, at nu har hr. Frank Jensen trukket lidt i land; den 28. november ville han kun love, at der kom et oplæg inden valget.
Men hr. Mogens Lykketoft har senest været i gang med den store cementblander og har hældt god gammeldags socialdemokratisk beton ud over arbejdet og dermed sikret, at velfærdsoplægget forbliver hemmeligt.
Det betyder, at svaret på, hvordan Socialdemokratiet vil finansiere de mange milliarder, som valgløfterne koster, forbliver hemmeligt, men jeg er nu alligevel sikker på, at vi ikke har set det sidste i føljetonen om det hemmelige velfærdsoplæg. Venstre ønsker at leve op til ansvaret for at sikre en stabil økonomisk udvikling, og også derfor må vi afvise den stribe af ændringsforslag, der er kommet fra oppositionen.
Jeg synes, det er særlig bemærkelsesværdigt, at begge de partier, som tidligere sad i regering og udarbejdede år 2010-planen, nu groft svigter målet om en afdæmpet vækst i den offentlige sektor.
Det Radikale Venstre har ellers været heftigt ude efter andre partier for at banke dem på plads med den velkendte håndtaske, men partiets egne ændringsforslag til finansloven lægger på den ene side op til at anerkende regeringens mål om en vækst på 0,7 pct. i det offentlige forbrug, samtidig med at man på den anden side selv foreslår en vækst på 1,1 pct., altså en overskridelse på 50 pct. af målet.
Denne overskridelse slås dog med flere længder af Socialdemokratiet, som sprænger alle rammer og foreslår en vækst i det offentlige på 2,5 pct. eller over 150 pct. mere end det, de selv lagde op til i år 2010-planen.
Hvis denne uansvarlige linje bliver ført ud i livet, vil den bl.a. føre til, at det offentlige slet ikke vil nedbringe sin alt for store gæld.
Rent faktisk vil gælden i 2010 komme til at ligge højere end i dag, nemlig på 47 pct. af BNP, og dermed vil Socialdemokratiets forslag være en bombe under ansvarlig økonomi og være et enormt generationstyveri. Derfor kan jeg med sindsro slutte af med at gentage mig selv fra sidste års debat: Venstre vil stemme for de fornuftige ændringsforslag - det er dem, der er stillet af finansministeren - og vi vil stemme imod de uansvarlige ændringsforslag, især de forslag, der er stillet af Socialdemokratiet.
Kl. 9.20