Kristen Touborg (SF), 1998-12-17:
Jeg tænker selvfølgelig på hele den opsigtsvækkende procedure omkring finanslovforhandlingerne, som har vakt oprigtig harme i store dele af befolkningen.
Og den lussing, som Socialdemokratiet har fået i den anledning, var én, der sved. Da jeg var på vej herop, hørte jeg en bemærkning fra statsministeren til finansministeren, der lød således: »Jeg troede egentlig, vi var færdige, men nu skal vi åbenbart i gang med privatisterne.«
Og det siger måske i virkeligheden mere om, hvordan regeringen ser på folkestyret og demokratiet, end så mange andre ting, og derfor valgte jeg rent faktisk at benytte min ret til at være privatist her, uanset hvad finansministeren måtte mene om det.
Når man som folkevalgt i Folketinget ifølge grundloven er en del af den lovgivende forsamling, kan man godt blive noget forundret over hele dette finanslovcirkus, for hvem er det egentlig, der lovgiver?
Tilsyneladende har det store flertal af politikerne fra regeringspartierne og fire borgerlige oppositionspartier pantsat deres pligt til at lovgive ovre hos regnedrengene i Finansministeriet, hvor man lige i nogle snuptag har ordnet de store problemområder.
I nattens mulm og mørke fik vi således en helt ny pensionslov, som kommer til at gå ud over et ukendt antal mennesker.
Men det kan ikke være anderledes, har vores finansminister sagt.
Alt det dér med, at folketingsmedlemmerne deltager i debatten, for slet ikke at tale om den gode danske tradition, at alle berørte parter har mulighed for at deltage i det grundlæggende lovgivningsarbejde, alt det er altså blevet fejet til side af finansministeren og hr. Anders Fogh Rasmussen.
Jeg mener bare, at sådan en demokratiopfattelse er stærkt belastende for folkestyret.
Og tiden er nu inde til at stoppe dette ekspertvælde.
Nu må vi op på barrikaderne og værne om vort folkestyre.
For det her handler altså ikke bare om, at statsministeren ikke har holdt, hvad han lovede i valgkampen; det handler nemlig også om, at nogle ganske få smarte teknokrater i de store partier har overtaget lovgivningsarbejdet.
Og det kan da godt være, at de synes, at demokrati på den gammeldags facon er upraktisk og besværligt,
men vi ved nu helt eksakt, hvad der sker, når det folkelige element sættes ud af spillet: Det giver skuffelse og vrede, hvad der jo er fuldstændig forståeligt. Det er efter min mening flot, at så mange i fagbevægelsen har protesteret over den førte politik, men det er også helt åbenbart, at det er Socialdemokratiet, der har parkeret sig på øretævernes holdeplads, når der er blevet
uddelt bank for næste års finanslov.
Jeg vil her nøjes med at citere blot et par af hr. Ivar Hansens udtalelser i den anledning, først til JydskeVestkysten den 4. april i år: »Jeg vil medvirke til, at kritikken af kvaliteten kan bringes til ophør.
Det er min væsentligste opgave, og jeg påregner regeringens aktive medvirken.« Og til Jyllands-Posten den 3. august udtaler hr. Ivar Hansen, at han allerede til efteråret vil tage initiativ til reformer af Folketingets arbejdsproces.
Da jeg læste det, gik jeg ud fra, at det var efteråret 1998, men det var måske et andet efterår, han tænkte på.
Hvordan har Venstre så i finanslovproceduren medvirket til at forbedre lovkvaliteten for at opfylde dette flotte Venstreløfte?
Og hvordan har Venstre sikret, at følgende udtalelse fra fru Birthe Rønn Hornbech til Politiken den 16. september ikke er gældende for denne finanslovproces?
»Politiske forlig om selv større reformer, der har været igennem en grundig politisk drøftelse bag lukkede døre, får ofte en let gang gennem Folketinget.
Den værst tænkelige form for lovsjusk er følgelovgivningen til det årlige pseudoslagsmål om finansloven.
« Disse spørgsmål er efter min opfattelse særdeles vigtige af hensyn til folkestyrets troværdighed.
Er det i overensstemmelse med Venstres demokratiopfattelse, at man over en nat gennemfører dybtgående ændringer af væsentlige samfundsområder, uden at der er sket nogen som helst form for høring eller debat hverken i Folketinget eller i befolkningen?
Er det kvalitet at tredjebehandle 65 forslag i denne uge, hvoraf 18 er fremsat i december måned?
For SF er disse spørgsmål meget lette at besvare: Det er det ikke.
Det er en hul og ynkelig latter, man hører fra de borgerlige i disse dage, men andres ulykke er selvfølgelig altid mere morsom end egen lykke.