runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Adelskov (S), 2002-02-07:
Jeg skal spørge den konservative ordfører, om hun er enig i følgende citat, og det citat er fra hr. Brian Mikkelsen, der den 20. april 2001 holdt en tale om den fri ungdomsuddannelse.
Deri hed det: »Intentionen med den fri ungdomsuddannelse er jo, at den skal tage sig af de unge, som ikke passer ind i et normalt skoleforløb, og vi er meget opmærksomme på, at der selvfølgelig er nogle, der ikke passer ind i det traditionelle skoleforløb.
Man skal passe på, at det ikke bliver for konformt, for alle eleverne, alle de unge mennesker er jo drønhamrende forskellige, ...« sagde Brian Mikkelsen og sluttede: »Som udgangspunkt er vi derfor på trods af tidligere snak ikke imod, at man har en konstruktion, som hedder den fri ungdomsuddannelse ...«
Er ordføreren enig med den nuværende kulturminister og daværende uddannelsespolitiske ordfører for Det Konservative Folkeparti?
Carsten Hansen (S), 2002-02-07:
med mest mulig uddannelse for pengene kan vi i Socialdemokratiet sagtens tilslutte os.
der er jo lavet et forlig, og man har lavet et forlig uden om os, men jeg vil gerne takke for tilsagnet om, at man går med.
Jeg vil gerne give et enkelt eksempel, som jeg har fået ind i dag.
F.eks vil man i Herning - og det er ikke helt tilfældigt valgt - miste 73 pct. af det tilskud, man i dag har til sin daghøjskole.
Er der hensigtsmæssigt?
Det synes jeg kunne være rart at høre fru Helle Sjelles mening om.
Så vil jeg spørge: Mener fru Helle Sjelle på indholdssiden i forhold til daghøjskolerne, at det er helt o.k.?
Vi vil gerne være med til en opstramning i forhold til indholdet og høre, om De Konservative vil være med her.
Helle Sjelle (KF), 2002-02-07:
Til hr. Thomas Adelskov vil jeg sige, at jeg ikke synes, det gør noget, at man får nogle ideer undervejs, heller ikke, når
man får nogle bedre ideer undervejs, og det er faktisk det, jeg synes, regeringen har fået, hvad angår den fri ungdomsuddannelse.
Værre er det jo heller ikke.
Men jeg synes, det er udmærket, at man bliver klogere og dermed også finder ud af, at vi synes, at den fri ungdomsuddannelse er noget, vi hellere skal nedlægge frem for at ændre.
Hvad angår hr. Carsten Hansens spørgsmål om det signal, der lå, så er jeg da glad for, at man tager det som en positiv håndsrækning.
Det er faktisk også sådan, vi ønsker det skal opfattes.
Jeg ser frem til, at vi får en meget, meget konstruktiv udvalgsbehandling af de her ting, og der synes jeg også, vi skal drøfte de andre ting, som hr. Carsten Hansen var inde på i sit indlæg, også bl.a. vedrørende daghøjskolerne.
Det kan godt være, der er nogle steder, hvor vi kan skrue tingene mere hensigtsmæssigt sammen, og det synes jeg vi skal være åbne over for.
Thomas Adelskov (S), 2002-02-07:
Jeg skal starte med at kvittere for ordførerens opfordring til vælgerne om at stemme på nogle andre ved næste valg frem for de nuværende regeringspartier.
Det er i hvert fald en opfordring, som vi vil gentage ved adskillige lejligheder.
Helle Sjelle (KF), 2002-02-07:
Hvad angår grunden til, at vi har ændret mening,
så opfatter jeg det nu ikke som så stor en ændring i vores opfattelse af den fri ungdomsuddannelse, som hr. Thomas Adelskov gerne vil gøre det til.
Jeg tror meget, det er et spørgsmål om ord.
Men derudover vil Det Konservative Folkeparti i hvert fald også meget gerne sende et signal om, at det altså er de kompetencegivende ungdomsuddannelser, vi først og fremmest satser på.
Thomas Adelskov (S), 2002-02-07:
Jeg har sådan set forstået synspunkterne omkring de kompetencegivende ungdomsuddannelser.
Dem har jeg respekt for og er faktisk også enig i.
Det, jeg sådan set bare forholder mig til, er, at den fri ungdomsuddannelse netop, som hr. Brian Mikkelsen sagde 20. april 2001, henvender sig til de unge, som ikke passer ind i det eksisterende uddannelsesforløb. Og det, jeg havde indtryk af, at hr. Brian Mikkelsen dengang talte om, var netop det der Systemdanmark, altså at dem, som ikke passer ind i Systemdanmark, er dem, han kerer sig om, og derfor bakkede han faktisk op om konstruktionen den fri ungdomsuddannelse.
Og det undrer mig så, at man i dag står på talerstolen og har ændret synspunkter og nu mener, at alle skal passe ind i de samme rammer og de samme kasser.
Marianne Jelved (RV), 2002-02-07:
Nu blev jeg fristet, fordi fru Helle Sjelle sagde det samme, som fru Gitte Lillelund Bech gjorde, og jeg fik ikke svar fra fru Gitte Lillelund Bech, så jeg prøver nu med Det Konservative Folkepartis ordfører.
Fru Helle Sjelle siger, at de elever, der er gået gennem den frivillige ungdomsuddannelse, lige så godt kunne have taget en kompetencegivende uddannelse fra starten af.
Så spørger jeg igen: På hvilket grundlag siger fru Helle Sjelle det, eftersom den fri ungdomsuddannelse jo netop er beregnet for dem, som ikke kan finde ud af at gå den direkte vej og slagne vej gennem uddannelsessystemet?
Jeg er meget interesseret i at vide, hvad det er for et grundlag, der ligger bag Venstres og De Konservatives ordføreres betragtninger på det her punkt.
Helle Sjelle (KF), 2002-02-07:
Til hr. Thomas Adelskov vil jeg sige, at jeg føler faktisk, at jeg i mine forrige svar gav en forklaring på, hvorfor vi synes, det er en god idé, at vi nedlægger den fri ungdomsuddannelse.
Til fru Marianne Jelved vil jeg sige, at vi altså har den opfattelse, at der er mange andre gode, rigtig gode uddannelsestilbud, som de unge lige så godt kan tage del i som at bruge den fri ungdomsuddannelse.
Jeg tror meget, ligesom fru Gitte Lillelund Bech var inde på, at det handler om en god vejledning, og her må vi så se på, om vi skal sætte ind i langt højere grad, end vi gør på nuværende tidspunkt.
Men jeg er ikke nervøs for de unge, der ville vælge den fri ungdomsuddannelse.
Jeg tror faktisk godt, at den gruppe kan klare sig fremover, og hvis det ikke skulle blive tilfældet, og hvis der opstår nogle behov, må vi jo se på det hen ad vejen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-07:
Det, der lige fik mig op af stolen, var, at jeg synes, det var helt fantastisk at få noget ærlig tale heroppe fra talerstolen.
Det giver anledning til, at vi måske kan få en mere indholdsrig debat.
Jeg synes, det var utrolig rart at høre fru Helle Sjelle sige åbent og ærligt, at De Konservative vil prioritere de kompetencegivende uddannelser.
At man så kan ærgre sig over, at der også på de kompetencegivende uddannelser er en lang, lang række nedskæringer er, hvad det er, men det er ærlig tale: Vi vil prioritere de kompetencegivende uddannelser.
Hvor er det dog en lettelse at høre.
Det mener vi ikke i Enhedslisten at man skal, og det kan ikke være nogen overraskelse, at der er uenigheder mellem De Konservative og Enhedslisten, men nu får vi i det mindste en indholdsdiskussion, og det synes jeg er rart.
Vi mener, der skal være plads til det skæve, vi mener, der skal være plads til det alternative.
Vi mener ikke, at alle mennesker kan passe ind i de gængse rammer, og derfor er vi kede af, at man går ind og skærer i daghøjskolerne, og man nedlægger den fri ungdomsuddannelse, for vi mener, der er en masse mennesker, for hvem det her har været en mulighed for at få en uddannelse.
Det er det, vi ser som problemet.
Vi mener ikke, at det er muligt inden for et uddannelsessystem, der ud fra normerne i samfundet vil favne alle.
Det er det ikke, og derfor er det vigtigt at bevare de fri ungdomsuddannelser og daghøjskolerne.
Men tusind tak for lidt ærlig tale fra fru Helle Sjelle.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-02-07:
Enhedslistens forslag om psykologbehandling som valgfrit alternativ til fængselsstraf, det vil sige, at fængselsstraffen så at sige konverteres til en betinget dom, er endnu et af mange forslag, der skal dæmme op for volden mellem ægtefæller eller samlevere.
Venstre vil mere end nogen rigtig gerne være med til at iværksætte initiativer, som forebygger vold og især vold mellem ægtefæller, hvor der ofte er børn, der både fysisk og psykisk kommer i klemme.
Derfor er Venstre positivt indstillet over for, at psykologbehandling kan forebygge fremtidige overgreb, men vi holder meget fast i, at vold i hjemmet er lige så ulovligt som vold uden for hjemmet.
Vold skal straffes, uanset hvor og af hvem den begås.
Retssikkerheden skal gælde for alle.
Hver gang der er en voldsmand eller -kvinde, er der et offer.
Det må og skal være ofret, der tages mest muligt hensyn til, og derfor må ofret ikke føle sin retssikkerhed krænket. Venstre afventer, ligesom ministeren udtalte, den tværministerielle arbejdsgruppes indstilling på dette område, og vi afviser derfor beslutningsforslaget for nærværende.
Morten Bødskov (S), 2002-02-07:
Der er behov for et øget fokus på vold i hjemmet, og Socialdemokratiet deler derfor intentionerne i det fremsatte beslutningsforslag, men midlet er vi uenige i.
Vold splitter og ødelægger, som også rigtigt fortælles i forslaget, alt for mange familier.
I dag gør heldigvis både frivillige, foreninger, politi og andre myndigheder en stor indsats for at bekæmpe volden og ikke mindst også dens årsager.
På trods af denne indsats er antallet af voldstilfælde stadig for stort, hjælpen til ofret kan sagtens forbedres, og det er Socialdemokratiets holdning, at der skal sikres bedre behandlingstilbud til de voldsudøvende mænd.
Der er behov for bedre behandlingstilbud til de voldsudøvende mænd.
Men det er også Socialdemokratiets opfattelse, at en øget indsats mod vold i hjemmet skal ses i et bredere perspektiv, og derfor er der behov for bedre offerhjælp bl.a. til de voldsramte kvinder og en særskilt indsats over for børn i voldsramte hjem.
Beslutningsforslagets formål er at sikre, at der indføres psykologbehandling som valgfrit alternativ til fængselsstraf i de sager om vold i hjemmet, hvor der dømmes efter straffelovens §§ 244 og 245.
For Socialdemokratiet er det vigtigt, at vold straffes og forebygges, og det er her, at Socialdemokratiet ikke er enig i B 41.
Vi mener, at voldsudøvere, der dømmes efter de to paragraffer, skal udstå deres straf, og når man har begået en voldelig handling efter disse paragraffer, skal man ikke have valgfrihed til alternativ behandling.
Når det er sagt, er det også Socialdemokratiets opfattelse, at der som sagt er behov for bedre behandlingstilbud til voldsøvende mænd.
Socialdemokratiets mål er flere behandlingstilbud under afsoning af en dom til mænd, der er dømt for partnervold.
Vi mener, at der skal indføres behandlingstilbud ved voldelig adfærd som et vilkår ved betinget straf for vold.
Samtidig skal rådgivning og behandlingstilbud til voldelige mænd udbygges, så der regionalt over hele landet findes tilbud til mænd, der ønsker støtte til at ændre deres voldelige adfærd.
Socialdemokratiet er som sagt enig i, at der er behov for øget fokus på vold i familien, men indsatsen skal ses i et bredere perspektiv, og takket være den tidligere regerings indsats er der da også sat øget fokus på vold i familien, et fokus, som senere er blevet styrket markant.
I dag har politiet muligheder for at udstede tilhold til eksempelvis mænd, der begår vold mod deres samlever.
Politiet skal i dag behandle husspektakler, som inkluderer vold, som straffesag, og samtidig skal politiet vejlede ofret om advokatbistand, om erstatningsmuligheder, offerrådgivning og om nødvendigt også henvise ofret til et krisecenter. Socialdemokratiet er som sagt enig i intentionerne i beslutningsforslaget, men for Socialdemokratiet er det vigtigt, at vold straffes og ikke mindst forebygges.
Vi mener, at voldsudøvere, der dømmes efter de to nævnte paragraffer, 244 og 245, skal udstå deres straf, og når man har begået en voldelig handling efter disse paragraffer, skal man ikke have valgfrihed til alternativ behandling.
Socialdemokratiet kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Margrete Auken (SF), 2002-02-07:
Jeg skal lige underholde hr. Jacob Buksti med, at SF også var med, da vi lavede elektrificeringen, for da var det det klogeste.
Det viste sig, at det blev enormt meget, meget, meget, meget, meget dyrere, end vi havde forudset, og derfor var vi med til at sige, at det der med at sende gode penge efter dårlige altså ikke er så smart.
Vi var ikke med i de direkte aftaler, men vi tilsluttede os det.
Hovedforbindelsen fra København til Hamburg er nu elektrificeret, sådan at godsforbindelserne kan køre uden at skifte trækkraft, men de skal under alle omstændigheder derefter have ny trækkraft, så det er en klog beslutning.
Kaj Ikast (KF), 2002-02-07:
Det er jo meget tydeligt at høre, at hr. Jacob Bukstis tid i trafikken er meget kort.
Hvis han nu læste historien op, som han gjorde på universitetet i sin tid, så ville han opdage de store forlig.
Ud over broerne blev der også lavet alt muligt andet.
Forbindelsen direkte fra Hamburg til Odense har Socialdemokratiet ikke vedkendt sig i 1990'erne, men i 1980'erne gjorde de det, og sådan har der været det ene efter det andet. Elektrificeringen blev godkendt og lavet sammen med Socialdemokratiet.
Egentlig blev den startet af J.K. Hansen som minister i 1981 og så ført videre af den borgerlige regering, men stoppet af den socialdemokratiske regering, da den kom til.
Sådan har det været gang på gang.
Angående det forlig om Herningmotorvejen, som hr. Jacob Buksti omtalte, så sagde vi allerede under forhandlingerne dengang: Vi ønsker at lave den om til motorvej, den dag vi får magten.
Det synes jeg egentlig ikke man skal skælde ud over.
Jeg synes, det var et godt forlig, der blev lavet.
Jacob Buksti (S), 2002-02-07:
Jeg må sige, at fru Margrethe Aukens spørgsmål her til sidst næsten er et svar på hr. Kaj Ikasts spørgsmål.
Man får næsten tårer i øjnene, når man hører hr. Kaj Ikast stå og tale om brede forlig og aftaler, der skal holdes, når det, vi har oplevet, er, at det i hvert fald er en smags sag, hvorvidt det er tilfældet, for når det drejer sig om aftaler, som ikke er mere end 1 år gamle, begynder man, næsten inden blækket tørt, og i hvert fald før der er kommet mos på, at sætte os andre pistolen for panden, for så er det ikke jernbaner, det handler om, så er det motorveje et eller andet sted i Jylland.
Derfor vil jeg sige til hr. Kaj Ikast: Det kan godt være, at Venstre og De Konservative har været med.
Jeg ved godt, hvornår de har været med til dels at lave store broer, dels til en DSB-jernbaneaftale fra 1996.
Men Venstre og De Konservative var altså ikke med i 1999, Venstre og De Konservative var ikke med i de udvidelser, der skete omkring Ringbanen.
Det vil sige, at med hensyn til det, der ligger frem til 2005, er Venstre og De Konservative for store dele ikke med, fordi Venstre og De Konservative ikke ville betale pengene.
Venstre og De Konservative ville ikke betale pengene.
Man opererer med en fuldstændig afsporet tankegang om, hvad det var.
Det, det går ud på for de fire partier, som står bag den her forespørgsel, er at sikre kvaliteten i jernbanetrafikken, mens det, som borgerlige partier har stået for, er en anden model.
Og så vil jeg bare sige til fru Margrete Auken, at jeg har spurgt trafikministeren, også i spørgsmål her i salen,
om, hvad baggrunden er for, at man inddrager 1 mia. kr. af DSB's overskud og putter den ned i det store hul til finansiering af et fuldstændig perspektivløst skattestop. Jeg mener, at det i hvert fald er et spørgsmål, som burde være diskuteret, hvis det var sådan, at man mente, at der skulle være brede aftaler om jernbaner i Danmark.
Det er fuldstændig uacceptabelt for os, at man har taget DSB-pengene og brugt til ikke noget som helst andet end at finansiere skattelettelser for erhvervslivet, hvilket ikke har noget som helst perspektiv.
Margrete Auken (SF), 2002-02-07:
Det er så i forlængelse af det, hr. Kaj Ikast sagde.
Jeg vil lige minde om, at det var altså også i den periode, skinnenettet forfaldt, fordi man ikke sørgede for, at det blev vedligeholdt, men o.k., det var så det, vi skulle vide.
Det, der faktisk skete i 1999, var, at vi satte en frygtelig masse penge af til gamle regninger, som lå til os.
Det var både noget, der var efterslæb, og noget, som jeg ikke vil tøve med at kalde underslæb, for man tvang Frederikssundbanen igennem uden at sætte penge af til det, og så gik det fra vedligeholdet.
Det er så, hvad det er.
Det, som jeg synes vi skal have fat i, og som den socialdemokratiske ordfører lod regeringen slippe alt for blidt med, var det klare aftalebrud på det store DSB-forlig.
Det var SF også med i, og det var Socialdemokratiet også med i.
Det var, da vi selvstændiggjorde DSB.
Der tiltrådte vi forliget, og jeg går ud fra, at det var i forståelse med de øvrige forligspartier, for ellers kan man ikke gøre sådan noget.
Det har den nuværende regering blæst fuldstændig på, den har ikke mig bekendt - medmindre jeg ikke bliver ordentlig informeret - drømt om at inddrage os og heller ikke Socialdemokratiet og De Radikale i, hvordan vi håndterer spørgsmålet om det store overskud på DSB.
Der ligger jo en klar aftale i selve grundlaget for den der selvstændiggørelse om, at de første 3 år går en del af pengene direkte i statskassen, derefter tilhører resten Trafikministeriet og dermed også forligspartierne og dermed også, hvordan det skal bruges.
Jeg vil gerne spørge hr. Jacob Buksti: Er det ikke også hr. Jacob Bukstis opfattelse, at det skulle vi have været med i alle sammen?
Kaj Ikast (KF), 2002-02-07:
Jeg vil gerne stille hr. Jacob Buksti et spørgsmål.
Har hr. Jacob Buksti egentlig fulgt udviklingen inden for jernbanen i 1980'erne, og hvem der bar den igennem?
Jeg spørger, fordi vi byggede Storebæltsbroen, vi byggede Øresundsforbindelsen, som virkelig har været det, der gav det store løft for jernbanen i Danmark.
Det, hr. Buksti i dag omtaler som de fire jernbanepartier, har jeg aldrig hørt før.
Det advarede vi imod.
Vi advarede imod at lave et forlig med én stemmes flertal så lang tid frem i tiden.
Vi har altid i dette høje Ting haft nogle faste regler: Jernbanen har et stort bredt forlig bag sig, når vi laver aftalerne.
Når vi laver aftaler på trafikkens øvrige dele, har vi haft et bredt samarbejde i dette høje Ting.
Hvis jernbanepartierne vil have sådan en ekstra fjer i hatten for at kalde sig det, så lad dem kalde sig det, men det er til skade for jernbanen.
Jeg er glad for, at ministeren i dag bekræfter, at vi går tilbage til det store brede forlig, som vi havde hele vejen op igennem 1980'erne, ellers havde vi aldrig fået de store trafikprojekter op at stå.
Jacob Buksti (S), 2002-02-07:
Baggrunden for, at de fire partier bag denne forespørgsel har ønsket at få drøftet jernbanernes fremtid her i Folketinget, er, at vi samtidig med, at vi bl.a. på EU-plan ser en opprioritering af jernbanernes rolle i fremtidens transportpolitik, på grund af regeringsskiftet nu står i den særegne situation, at de fire partier, jernbanepartierne, der bærer det afgørende aftalegrundlag for jernbanernes udvikling i Danmark, nu sidder i opposition, mens de partier, der nu sidder i regering, samt deres parlamentariske støtteparti ikke har støttet det aftalegrundlag, ja, faktisk har været imod afgørende dele heraf.
Spørgsmålet er derfor, om det eksisterende aftalegrundlag loyalt vil blive ført ud i livet af regeringen eller ej. Den tidligere regering indgik således sammen med SF og Enhedslisten en række omfattende aftaler til sikring af jernbanernes udvikling her i landet.
Med pinsepakken fra 1998 og jernbaneaftalen fra november 1999 blev der skabt et fundament for jernbanernes fremtid, som allerede har givet klare positive resultater med stigende passagertal, indkøb af nye tog, bedre service, bedre økonomi hos DSB.
Men det er sådan, at vi nu frygter, at det bliver skudt ud i fremtiden. Samtidig kan vi også se, at regeringen i sit finanslovforslag har inddraget 1 mia. kr. ekstra fra DSB's økonomi, uden at det i nævneværdigt omfang anvendes til investering i nye baner og tog.
DSB betragtes som en pengemaskine uden perspektiv for jernbanernes fremtid.
Det er et forkert signal til de mange dygtige medarbejdere i DSB, at belønningen for at have medvirket til at gøre DSB til et af de mest effektive jernbaneselskaber i Europa er, at den bedre økonomi, der skabes, anvendes til finansiering af regeringens perspektivløse skattestop.
Derfor ser vi meget frem til at høre ministerens svar på regeringens syn på jernbanernes fremtid, og om regeringen vil forpligte sig på det aftalegrundlag, som denne udvikling
hidtil har hvilet på.
Besvarelse
Line Barfod (EL), 2002-02-07:
Jeg vil også gerne takke for tilsagnet fra ministeren og sige til ordføreren fra Socialdemokratiet, at jeg bestemt ikke tror, at forslaget fra Socialdemokratiets side var ment som en trænering.
Jeg var bare bekymret for, at sagen fik lov til at ligge og vente, fordi der er så mange andre presserende sager.
Jeg håber også, at vi til efteråret kan få belyst problemet og forhåbentlig få lavet nogle gode forslag, der kan løse de mange forskellige aspekter, der er ved enerumsanbringelse.
Det kunne jo være, vi samtidig kunne se på, hvad man kan gøre for at forbedre forholdene i fængslerne og få en bedre normering, få andre faggrupper ind, så vi forhåbentlig kan forebygge, at der sker de episoder, som gør, at folk skal enerumsanbringes, både de, som bliver tvangsmæssigt anbragt, og de, der vælger at gå frivilligt i enerumsisolation.
Jeg håber, at det vil lykkes for os.
Lissa Mathiasen (S), 2002-02-07:
Jeg vil godt starte med at sige tak til ministeren for tilsagnet om, at der kommer et udspil fra regeringens side.
Så til fru Line Barfod: Det er en misforståelse, hvis man opfattede det sådan, at vi fra Socialdemokratiets side er indstillet på at ville trænere det her.
Det er slet ikke det, der ligger i det, men jeg synes, det er mest hæderligt og også mest seriøst, at vi tager en samlet debat om spørgsmålet.
Det er i hvert fald for os at se et af de spørgsmål, vi i høj grad bør forholde os til, plus det, der i øvrigt ligger i rapporten, og hvad vi i øvrigt mener, der måske skal med.
Derfor mener jeg, det er rigtigt at tage en samlet debat, og den vil vi meget gerne deltage i fra Socialdemokratiets side.
Lene Espersen (KF), 2002-02-07:
Flere af ordførerne, bl.a. den socialdemokratiske ordfører og ordføreren for forslagsstillerne, var inde på høringsperioden
Det er min hensigt, at arbejdsgruppens rapport naturligvis skal i en grundig høringsfase.
Det er en god rapport, og der er ingen grund til at forhaste sig, så derfor skal der i hvert tilfælde gå nogle måneder med høringsperioden, så vi har sikkerhed for, at den får en god og grundig behandling.
Da vi ved, at Folketinget er temmelig presset i år, vil jeg ikke stille Retsudvalget og Folketinget i udsigt, at det er en sag, vi får klaret af inden sommerferien, for det er jo alvorlige og også temmelig komplicerede ting, vi har med at gøre. Men jeg vil gerne over for Folketinget tilkendegive, at vi naturligvis i den næste samling må tage en drøftelse af det videre forløb.
Så har vi høringssvarene, og der er nok også god grund til at tygge på dem, og så må vi se, hvad det kan ende med.
Men jeg tror ikke, jeg her vil tilkendegive, at vi skal ind i et forhastet forløb, for det vil være forkert, også fordi arbejdsgruppen faktisk lægger op til mange gode og også principielle spørgsmål.
Per Dalgaard (DF), 2002-02-07:
Det har vi set i mange andre tilfælde, og nu kommer der så endnu et eksempel på denne lidt besynderlige holdning.
B 41 foreslår, at en voldsmand nærmest kan forhandle sig til en frifindelse ved at acceptere psykologhjælp.
Det er en underlig holdning, og det er ikke noget, Dansk Folkeparti kan støtte overhovedet. Vi tror heller ikke på, at en lov om dette vil medføre mindre vold i hjemmet.
Vi tror derimod på, at en hurtig aktion fra det offentlige, dvs. en hurtig og konsekvent holdning til, at vold vil vi ikke acceptere, hverken i hjemmet mellem ægtefæller eller samboende eller for den sags skyld andre steder i samfundet, vil være en betydelig bedre form for hjælp.
Vi ønsker en konsekvent holdning, som også skal betyde
en hurtigere sagsbehandling ved domstolene og en hurtigere afsoning af en idømt straf.
Og det må gerne kombineres med en form for psykologhjælp i fængslet, ingen problem i det.
Men vi finder, at den overdrevne forståelse for voldsmænds adfærd ikke løser problemet, men måske endog vil få nogle til ikke at overveje konsekvenserne af voldelig adfærd. Derfor kan Dansk Folkeparti ikke støtte forslaget.