Sandy Brinck (S), 2004-04-20:
Jeg vil godt starte med at sige tak for en god og spændende debat om, hvordan vi kan forbedre børnefamiliernes vilkår.
Man kan jo spørge sig selv: Hvorfor er det nu så vigtigt, at vi får lavet en pasningsgaranti i alle kommuner?
Men det er, fordi familierne i Danmark skal have en reel mulighed for selv at vælge, hvor lang deres barselorlov skal være.
Forældrene skal selv kunne beslutte, om de vil gå tilbage til arbejdet efter et halvt eller efter et helt år. Derfor synes jeg faktisk også, at Kristendemokraternes seneste indlæg her var lidt underligt, for jeg synes nu nok, at fru Tove Videbæk lød, som om Kristendemokraterne helst ville bestemme; det lød ikke, som om forældrene skal have ret til at bestemme. Ja, fru Tove Videbæk gik faktisk så langt som til at prøve at tage et 6 måneders barn til indtægt for, hvad det helst ville.
Det synes jeg egentlig ikke er at vise familierne tillid.
Næh, de steder, hvor man så ikke kan få sit barn passet, har man jo netop ikke mulighed for at vende tilbage til arbejdspladsen.
Det synes vi faktisk at familien og forældrene er de bedste til at bestemme.
Derfor er det, vi ønsker, at de skal have et mere frit valg.
Vi mener faktisk ikke, at det er rimeligt, når det er sådan, at nogle er afskåret valget til selv at kunne beslutte, hvornår de vil tilbage på arbejdsmarkedet, og hvornår de ønsker at få børnene i daginstitution.
Det er egentlig lidt beskæmmende at høre Venstre tale imod børnepasningsgarantien i dag, for det var jo det, der blev enden på det, også fordi Venstre slet ikke ønsker, at det skal være lovfæstet.
Venstre, der sådan ellers går og bryster sig af at gå ind for flere valgmuligheder, vælger altså i den her sammenhæng at gå imod flere valgmuligheder
for familierne.
i hvert fald i mine ører.
Det er jo endnu mere skuffende med en socialminister, som selv siger at have et ønske om en pasningsgaranti, men har problemer med at få det igennem i regeringen.
Nu håber ministeren så, at regeringens store mænd bliver bløde om hjertet.
Jeg tror, det er rimelig præcist ministerens ordvalg.
Det er dem, der skal blive bløde, så socialministeren har god brug for vores hjælp.
Derfor er det heller ikke det sidste, socialministeren har hørt til forslaget, det kan ministeren være helt sikker på.
Det samme kunne man sådan set sige til De Konservative, som prisværdig klart har sagt ja til en pasningsgaranti.
Men noget tyder på, at Venstre står i vejen, og det beklager vi. Jeg kan sige til både De Konservative og Venstre, at Socialdemokraterne også i finanslovforslaget har beskrevet finansieringen af det her forslag, for det er ikke nogen ny idé i Socialdemokratiet.
Når der ikke er sat noget beløb på i det her beslutningsforslag,
er det ganske simpelt for at skabe de bedste forhold for et godt forhandlingsklima.
Vi håber jo netop snart, at vi skal forhandle om det her, og hvis vi nu havde skrevet, at det koster 10 kr., så ville fru Eva Kjer Hansen sikkert have sagt: Nej, nej, det koster 20 kr.
Og hvis vi havde skrevet 20 kr., havde det sikkert også været et problem.
Det samme gælder for finansieringen.
Det, som har været vigtigt for os i dag at slå fast, er, at der faktisk er bredt flertal for i Folketingssalen, hvis ellers De Konservative måtte og Venstre i øvrigt kunne tage sig sammen til det, at vi får en pasningsgaranti.
Vi er op til flere partier, som allerede har fundet finansiering, og derfor er der sådan set ikke de store kvaler i det, hvis man ellers ville invitere til forhandlingsbordet, sådan som en minister jo har mulighed for.
Ja, hvad skal man næsten sige?
Det er jo lidt svært, når det er sådan, at vi har et parti, som sådan har deponeret sin stillingtagen hos regeringen.
Jeg synes, det er lidt sørgeligt, at den bedste argumentation imod forslaget er, at man ikke vil tage stilling til forslaget, fordi det er for konkret.
Dansk Folkeparti vil gerne vælge mellem forskellige forslag.
Det kan jeg sådan set godt forstå, men de kommer ligesom ikke selv med nogen.
Og offentligheden og vi andre må altså ikke vide, hvad Dansk Folkeparti synes om lige det her konkrete forslag.
Det synes jeg er ærgerligt.
Når det hele skal gøres op, må vi jo sige, at debatten i dag har vist, at der faktisk bredt er en politisk vilje til at få en pasningsgaranti.
Så er der nogle store stærke mænd i regeringen, som står i vejen, og dem må vi så se om vi kan hjælpe særlig De Konservative med at blødgøre.
Det gør vi gerne.
Så vi håber, at det her blot har været endnu et skridt
på vejen mod bløde mænd i regeringen.