Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-12:
Den sidste del af debatten har jo anskueliggjort et problem, som er vokset frem undervejs.
Det begyndte med, at ministeren principielt var tilhænger af en beskyttelse af drikkevandet og en indsats mod forurening af drikkevandet med sprøjtegifte, men efterhånden som de borgerlige ordførere fik markeret sig i debatten, viste det sig at blive til en mere og mere indædt modvilje mod at gøre noget.
Det så vi også her til sidst, hvor der stables kæmpestore samfundsøkonomiske problemer op foran os.
Bare der laves en sikkerhedszone rundt om vores vandboringer, bliver det pludselig et kæmpestort samfundsøkonomisk problem.
Og hvad med disse enorme arealer, hvor man nu skal til at dyrke giftfrit?
Frygteligt for samfundsøkonomien og for landmændene osv., for nu skal man planlægge sine afgrøder hen over året og sørge for at holde afgrøder på jorden, så kvikgræsset ikke breder sig, fordi man ikke længere kan hælde gift ud over jorden.
Det er kommet frem, at i virkeligheden vil man ikke gøre noget.
Det bliver jeg mere og mere overbevist om, når jeg hører de borgerlige ordførere.
I virkeligheden ønsker man bare at lade stå til, og så skal man finde alle mulige påskud og problemer, som man kan stable op foran os. Jeg vil gerne sige mange tak for debatten til Socialdemokratiet, SF og Det Radikale Venstre, som har vist en positiv og ansvarlig holdning til, at vi har et kæmpe problem, at det haster med at få det løst, at der skal gribes ind, mens tid er, og at der skal gøres noget.
Men ministeren snakker udenom.
Jeg stillede nogle præcise spørgsmål, og dem vil jeg gentage.
Jeg vil godt spørge ministeren: Hvis det er sådan, at det konstateres, at et stof går ned i grundvandet og endda i større koncentrationer end grænseværdierne, og ministeren er klar over det - og det er ministeren jo med hensyn til glyphosat, det vil jeg godt bede ministeren bekræfte -
skal stoffet så forbydes, eller skal det ikke forbydes?
Det må ministeren da kunne svare på.
Jeg må indrømme, at jeg bliver meget bekymret.
Nu er beslutningen blevet udsat i mange måneder, og i dag er ministeren ikke stand til eller vil ikke tilkendegive noget.
Jeg håber det da stadig, for debatten er jo ikke slut, men der kommer ingen tilkendegivelse fra nogen af de borgerlige ordførere af, om glyphosat skal forbydes eller ej, selv om det er klarlagt, at grænseværdierne er overskredet, og vi ved, at det vil fortsætte med at gå ned i grundvandet.
Vi har advaret imod det længe.
Alle har vidst det, fire amter dokumenterede det sidste år, men ingenting sker fra ministerens side.
Nu foreligger der oplysninger, som dokumenterer, at koncentrationerne er langt over grænseværdierne, og vi ved, at det rammer det vand, der ligger øverst.
Vi troede, at her havde vi en uforurenet reserve, som vi kunne bruge i den periode, hvor resultatet af fortidens synder når ned til det dybtliggende grundvand, men nu har vi det problem, at det dybtliggende grundvand rammes af fortidens synder, samtidig med at vi ødelægger det øverst liggende grundvand.
Man har kastet os ud i den ved letsindige godkendelser af alle mulige stoffer, og jeg synes, det er helt mærkværdigt, hvis vi ikke kan få en klar tilkendegivelse fra Dansk Folkeparti, Venstre og De Konservative om, at når grænseværdierne er overtrådt, falder hammeren, og så kan man ikke længere bruge det stof.
Det er helt utroligt for mig, at det ikke er sket under denne debat.
Er der samfundsøkonomiske konsekvenser forbundet med beslutningen om Roundup, hr. minister?
Er det det, der er årsagen til, at ministeren tøver?
Så bringer man et helt nyt princip ind i debatten, som vi aldrig har mødt før, og som ministeren introducerede i sin indledning, om, at man nu skal have erstatning, hvis man fratages retten til at forurene.
Vi har hidtil haft det princip, der hedder, at det er forureneren, der betaler, når der forurenes.
Nu går ministeren så op og formulerer et princip om, at det nu er forureneren, der skal have kompensation for at holde op med at forurene.
Det er altså virkelig et fundamentalt skred i dansk miljøpolitik, der er sket under den her debat, hvis det virkelig er rigtigt.
Det er jo så årsagen til, at man forsøger at bygge en myte op om, at der ikke er finansiering for Enhedslistens forslag om beskyttelseszoner.
Der er naturligvis finansiering, for man har fra statens side naturligvis lov til at fastlægge beskyttelseszoner, hvor der ikke må forurenes, medmindre man altså nu har tænkt sig at introducere et helt nyt princip om, at forureneren ikke længere skal betale, men at forureneren tværtimod skal have penge for at holde op med at forurene.
Det er i realiteten det, ministeren har lagt op til.
Jeg synes, det er dybt bekymrende, for det ville jo umuliggøre en ny pesticidplan.
Det ville jo umuliggøre, at en ny pesticidplan overhovedet kan komme i nærheden af en løsning af problemerne.
Man må jo stille det spørgsmål, at hvis de, der bor rundt om en vandboring, skal have kompensation, og det så viser sig at være nødvendigt at forbyde Roundup, skal alle, der har brugt Roundup, så kunne møde frem og sige: Jeg har brugt Roundup, så nu skal jeg have 10.000 kr. eller 100.000 kr. af ministeren, eller hvor meget man nu kan få skrevet på den regning.
Det er jo absurd.
Jeg håber da også, at ministeren kan gå op og klart afvise, at man skal ud i sådan noget.
Ja, det kræver en omlægning af driften.
Jeg er fuldstændig enig med fru Elsebeth Gerner Nielsen i, at vi skal have faset de giftstoffer ud.
Jeg er glad for, at Det Radikale Venstre har meldt det så klart ud.
Det er et gammelt princip for Enhedslisten, at vi skal have dem faset ud i det hele taget.
Jeg vil godt bede ministeren bekræfte, at man da sagtens kan det.
Man kan da sagtens dyrke uden sprøjtemidler.
Det gør økologerne jo allerede i forvejen, og økologerne kan altså godt dyrke markerne.
Det kræver nogle andre dyrkningsmetoder, javist, men det kan da sagtens lade sig gøre.
Det kan da også lade sig gøre med et rimeligt produktionsresultat, og så kan vi bevare vores drikkevand også i fremtiden.
Alternativet, hvis man skal til at gå ind for ministerens nye økonomiske principper og denne her nølen, bliver, at vi så skal til at rense vores drikkevand eller købe det på flasker, måske endda i udlandet.
Man kan så sige, at det kan give os en tættere tilknytning til Grønland, for det ville gøre det muligt for Grønland at sælge en stor del af indlandsisen på flasker her i Danmark.
Men jeg tror, vi står os ved at få grebet ind i tide, så vi bevarer vores uforurenede drikkevand, som vi nu altså kun har halvt så meget tilbage af, som vi troede for 1 uge siden.
På baggrund af de oplysninger havde jeg da faktisk forventet som en given ting, at der ville have været et flertal her i Folketinget, der viste fornøden rettidig omhu og handlekraft og ikke sad tilbage i passivitet med dårlige undskyldninger, sådan som vi har set i debatten her i dag.
Tag nu for eksempel debatten om de 300-meter-zoner, som Enhedslisten har foreslået.
Så siger hr. Jørn Jespersen, at han er sikker på, at hr. Keld Albrechtsen gerne vil forhandle om en præcis udformning, hvis der er nogen, der kan dokumentere, at der skal være en fleksibilitet, så det nogle steder kan være 200 m og nogle steder 400 m. Ja, selvfølgelig vil hr. Keld Albrechtsen det.
Det er da klart, og det er jo helt normalt, at når man har et beslutningsforslag, og der så er ændringer, så forhandler man om det i udvalget, og så finder man en løsning.
Det er vi naturligvis også helt indstillet på, hvis det til gengæld er sådan, at der er et flertal i Folketinget, der også er indstillet på, at der skal findes en løsning.
Men man får bare den forstemmende fornemmelse, at afvisningen af forslaget ikke er et spørgsmål om, at vi skal ændre, så der bliver den fleksibilitet, så der f.eks. kan være et spillerum mellem 200 og 400 meter, eller hvordan det nu kunne være.
Det er slet ikke det, det handler om.
Det, det handler om, er, at man simpelt hen bare ikke vil have det, for man vælger passivitetens vej, når det gælder drikkevandsproblemet.
Det synes jeg er en skuffelse.
Regeringen risikerer i allerhøjeste grad at blive dømt for nøl i denne her sag.
Nu skal man så høre, at det her ikke er baseret på videnskabelige oplysninger.
Det er de naturligvis heller ikke.
De er fremsat på et meget tidligere tidspunkt, faktisk den 1. april, og de er fremsat på basis af den grundvandsovervågning, som fandt sted fra GEUS' side i 2002.
Det vil jeg godt bede om at få bekræftet.
Og den er vel så videnskabelig, som det nu kan være - det vil jeg også bede om at få bekræftet - og den viser, at der er nedsivning af bl.a. rester fra Roundup i vores grundvand, og det er fuldt ud tilstrækkeligt grundlag for at gribe ind.
Så derfor vil jeg spørge: Hvordan kan det være, at man lader så lang tid gå, uden at man foretager sig noget som helst?
Og hvordan kan det være, at man så i dag står og siger: Nå ja, men altså bare fordi der stod noget i avisen i går, det kan vi da ikke handle på baggrund af?
Det er jo fuldstændig uansvarligt, eller også afslører
det en chokerende mangel på viden om den problemstilling, vi drøfter her i dag.