runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Langballe (DF), 2002-01-31:
Jeg kom faktisk på talerstolen for at sige noget til fru Anne Baastrup.
Men jeg ved godt, at det er en diskussion, som ikke kan afgøres her i korte bemærkninger, det er den alt for kompliceret til.
Så kommer det pludselig til at betyde, at alle ikke er lige for loven.
Så begynder man at lovgive med straffe til de forkerte og belønning til de rigtige.
Det er lige præcis det, jeg vil sætte mig imod.
Og så vil jeg sige, at der sker også det, når man begynder at tale på denne fromme måde om den kvalitative værdistat, at man begynder at forgribe sig på en virkelig grundlæggende frihedsrettighed som ytringsfriheden, når det tjener den gode sag.
Derfor vil jeg gerne gentage min sympati for, at fru Anne Baastrup så et problem i indskrænkningen af ytringsfriheden.
Per Dalgaard (DF), 2002-01-31:
Det er vist alle bekendt, at den terroraktion den 11. september, der tales meget om, og som bl.a. er basis for denne her lovgivning, blev udført af folk, som ikke direkte var fattige.
Jeg kan ikke forestille mig, at den tredje verdens fattige mennesker egentlig er de direkte terrorister.
Så jeg tror ikke helt på, at det er økonomiske midler som sådan, der kan være med til at afbøde potentielle, kommende terrorister.
Der må være noget andet også.
Hvad er det egentlig, dét kunne være, vil jeg spørge hr. Jann Sjursen?
Jann Sjursen (KRF), 2002-01-31:
Jeg kan svare hr. Per Dalgaard meget klart: Svaret er nej.
Men det vil være et væsentligt bidrag, hvis Danmark og andre rige nationer tog ansvaret og forpligtelsen over for denne verdens fattigste alvorligt og også så det i lyset af, at gør vi ikke det, er vi altså med til at skabe mere grobund for, at gale mennesker kan få folk med sig og forføre hele folk, som vi desværre også har set nutidige eksempler på.
Til hr. Søren Søndergaard vil jeg sige, at jeg er fuldt ud overbevist om, at Enhedslisten i forbindelse med det forestående udvalgsarbejde vil bore i alskens eksempler rettet mod folkekirkelige sammenhænge og andre sammenhænge for at få belyst, hvilke konsekvenser lovgivningen her får.
Det synes jeg er fint.
De svar, som Enhedslisten vil få, og de svar, som jeg vil få på de spørgsmål, jeg måtte rejse, vil selvfølgelig være afgørende for, hvilken holdning vi vil have til de enkelte paragraffer og de eventuelle ændringsforslag, der måtte udformes. Så jeg ser med fortrøstning frem til, at hr. Søren Søndergaard drager omsorg for, at forfulgte kristne mindretal m.fl. ikke skal lide, jeg havde jeg nær sagt den tort ikke at kunne modtage eventuel støtte fra meningsfæller andre steder i verden.
Per Dalgaard (DF), 2002-01-31:
Nu er det her jo ikke en debat om ulandsstøtte, men jeg vil spørge hr. Jann Sjursen, om han mener, at alle verdens uligheder løses, ved at den vestlige verden drysser penge ud over den tredje verden, og så bliver alt såre godt.
Søren Søndergaard (EL), 2002-01-31:
Tak til hr. Jann Sjursen for bemærkningerne især på det sidste område.
Der er vi jo fuldstændig enige.
Men jeg fik ikke helt fat på, hvor afgørende, eller man kan måske sige, hvor ultimativt det er for Kristeligt Folkeparti, at den terrordefinition bliver ændret.
Jeg tænker på et helt konkret eksempel, som man måske kunne forestille sig gjorde, at det var vigtigt for Kristeligt Folkeparti at få terrordefinitionen ændret.
Som hr. Sjursen ved, er der jo en voldsom kamp i Sudan mellem det muslimske Nordsudan og det kristne Sydsudan, hvor man tidligere fra amerikansk side har støttet syden mod de overgreb, der foregår fra nord.
Nu har man så haft et behov for at lave en stor alliance
mod terror, hvor man ser bort fra menneskerettighederne, og nu i stedet for har lavet alliancer og tilnærmet sig Nordsudan
Det vil sige, at risikoen jo er til stede for, at vi fra alle mulige højtidelige rapporter, fra CIA og hvem som helst, får stemplet organisationer i Sydsudan som terrororganisationer, hvilket bl.a. måske så ifølge det lovforslag vil gøre det umuligt at sikre dem støtten fra forskellige folkekirkelige kredse i Danmark.
Derfor er mit spørgsmål til hr. Jann Sjursen: Hvis det her eksempel har noget på sig, er det så ikke meget afgørende, også for Kristeligt Folkeparti, at få ændret den terrordefinition?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-01-31:
Med det kendskab, jeg har til den danske strafferetspleje - og det er jo et ret vidtgående kendskab i min høje alder - må jeg sige, at jeg slet ikke kan få ind på nethinden, at det her bare blev sådan masseransagninger, domstolene nogen sinde ville gå med til.
Jeg kan betro fru Elisabeth Arnold, at det er ret så vanskeligt at komme i retten og få den slags kendelser, man skal kunne sine ting, og man skal kunne begrunde, hvorfor det er nødvendigt.
Man skal også kunne begrunde, hvorfor man har brug for flere ransagninger inden for samme kendelse.
Jeg er ikke i tvivl om, at der vil komme nogle principielle kendelser, som vi kan læse i Ugeskrift for Retsvæsen, og ellers kan justitsministeren forsyne os med retspraksis, det er der ingen problemer i.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-01-31:
Jeg mistænker ikke domstolene for at være gummistempler, jeg mistænker ikke politiet for at være overfladiske, men jeg appellerer blot til partier, der normalt hylder den personlige frihed, boligens ukrænkelighed og privatlivets fred højt, om at sige, at her har vi et indgreb i den personlige frihed, i korrespondance, e-mails osv.,
hvor hemmelig ransagning er den mest indgribende handling, som politiet kan foretage over for den enkelte person.
Og det er selvfølgelig personer, som ikke er dømt, men som i princippet er uskyldige.
Derfor er det et indgreb, man skal omgås med stor varsomhed, og sådan vil jeg fortolke fru Birthe Rønn Hornbechs bemærkning.
Derfor vil jeg gerne endnu en gang appellere både til fru Birthe Rønn Hornbech og til justitsministeren om at lytte til de indvendinger, der har været, og være med til at give os tid i Retsudvalget til at vurdere, om denne her bestemmelse i virkeligheden er lidt for vidtgående, eller om vi kan præcisere den yderligere for dermed at mindske gråzonen og mindske usikkerhedsfølelsen i befolkningen over, hvilke beføjelser politiet nu får.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-01-31:
Da fru Elisabeth Arnold henviste til partier, der taler så meget om privatlivets fred og husfredens ukrænkelighed, følte jeg mig bestemt ramt, for det taler vi meget om, det mener vi meget med.
Det er jo også derfor, det indgår i regeringsgrundlaget, at der skal nedsættes en retssikkerhedskommission til at se på, hvordan man indskrænker alle de beføjelser, som alle mulige myndigheder har fået rundtomkring i lovgivningen over for personer, der ikke er mistænkt for en forbrydelse.
Det er det, retssikkerhedskommissionen handler om.
Det er noget andet end det her.
Men også her har vi talt om det, det er rigtigt, og det er jo rigtigt, at hemmelig ransagning er et indgribende foretagende.
Det fremgår allerede af retsplejeloven, at vi har adgang til det, og bedre bliver det naturligvis ikke af, at man kan foretage gentagne ransagninger inden for den samme kendelse.
Jeg kan godt følge synspunktet, men derfor er det jo
også, at det skal præciseres, at man slet ikke kan gå i gang med det her, uden at en domstol først har truffet en kendelse om det
Jeg ved ikke, om fru Elisabeth Arnold vil mistænke domstolene - jeg vil i hvert fald ikke - for bare at sige, at hvis politiet er dovent, så siger vi bare, at de bare kan ransage, fuldstændig som det passer dem i månedsvis.
Det tror jeg ikke på.
Faktisk er forslaget præciseret mere, end da den tidligere justitsminister sendte det ud til høring.
Anne Baastrup (SF), 2002-01-31:
Til fru Sandy Brinck
: I min ordførertale sagde jeg, at vi anerkender eksistensen af lovforslaget, og så synes jeg, vi skal standse den diskussion.
Det handler så om indholdet af lovforslaget.
Det tager vi under udvalgsbehandlingen.
Til hr. Jesper Langballe: Jeg synes faktisk, der er forskel på stater.
Jeg synes, der er stater, hvor man skal have muligheden for og retten til at yde modstand.
Det var jo lige præcis det, professor Henning Koch også sagde i går - det er modstandsretten.
Jeg mener simpelt hen, der er diktaturer, der ikke skal have lov til at overleve.
Forudsætningen for, at man kan få fjernet de diktaturer, er, at man kender forskel på ret og vrang.
Og det er lige præcis forskellen på ret og vrang, der er afgørende i denne her behandling i Retsudvalget af det her lovforslag. Det ved jeg godt at hr. Jesper Langballe ikke kan se.
Men i hvert fald er SF's ønske, at der skal være forskel på ret og vrang.
Og det skal vi have afgrænset, således at den legitime stat kan adskilles fra den illegitime.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-01-31:
Det er fuldstændig unødvendigt af fru Birthe Rønn Hornbech at sige, at danske domstole arbejder grundigt, og at politiet er veluddannet, det skulle så sandelig også bare mangle andet.
Peter Skaarup (DF), 2002-01-31:
Vi er selvfølgelig nødt til at acceptere
, hvis integrationsministeren ikke mener, at der er mulighed for at oplyse nogle ting omkring EU's terrorliste.
Jeg mener nu ikke, at det er så hemmeligt endda, for af Ministerrådets afgørelse af 27. december sidste år fremgår det, at terrorlisten omfatter den terroristiske gren af Hamas, og det palæstinensiske Islamisk Jihad står også på terrorlisten.
Men PFLP og Hizbollah mangler på listen, og det virker
jo egentlig mærkeligt.
Man tager ganske vist et fremtrædende medlem af Hizbollah og sætter vedkommende på den individuelle liste, som jeg har forstået det, men generelt mangler Hizbollah og PFLP på listen, og det synes jeg er mærkeligt.
Så jeg synes på en eller anden måde, at ministeren kunne give tilsagn om at undersøge, hvad årsagen kan være til det, og så ved jeg ikke, hvordan man vil svare tilbage på det.
Grundlæggende mener jeg i hvert fald godt, at man kan svare på den åbne del, der hedder Rådets afgørelse af 27. december, hvor altså palæstinensisk Islamisk Jihad decideret står på listen, men kun den terroristiske del af Hamas.
Det synes jeg er lidt sløjt, hvis ikke vi er kommet længere end det.
Anne Baastrup (SF), 2002-01-31:
SF ønsker under ingen omstændigheder, at der skal kunne ske misbrug af flygtningebegrebet.
Men jeg vil så godt spørge: Hvad er grunden til, at § 45 a foreskriver, at man uden udlændingens samtykke kan videregive oplysninger fra en sag til efterretningstjenesterne i det omfang, videregivelsen kan have betydning?
Hvorfor har man ikke skrevet »konkret betydning«?
Det er en fuldstændig åben dør, alt kan jo i princippet have betydning.
Vi plejer ikke, når man videregiver oplysninger myndigheder imellem, blot at åbne døren fuldstændig.
Det plejer at være den nødvendige oplysning, den, man har brug for af konkrete grunde.
Hvor står det i FN's resolution, at man skal have den der fuldstændig åbne dør?
Jeg skal ikke bede integrationsministeren om at komme med en konkret beskrivelse af, hvad det er for nogle bestemmelser, der følger direkte af resolutionen.
Men jeg kan godt forsikre ministeren om, at der er meget i det her lovforslag, som overhovedet ikke er nødvendigt, hvis man skal gennemføre FN's resolution.
Det synes jeg også ministeren burde sige her fra talerstolen.
Lovforslagets overskrift er ikke dækkende for indholdet. Det synes jeg er uheldigt.
Jesper Langballe (DF), 2002-01-31:
Jeg bemærkede, at fru Birthe Rønn Hornbech fuldstændig rigtigt gjorde opmærksom på, at det, man kaldte forældrenes revselsesret, jo ikke var nogen ret, Folketinget havde tildelt forældrene, men derimod en kriminalitetsundergrænse, hvor man ved domstolene frasorterede rene bagateller.
Det er åbenbart ikke blevet forstået af hr. Morten Bødskov, men sådan forholder det sig jo. Jeg kunne godt tænke mig med hensyn til denne meningsløse lov, som et tidligere Folketing har vedtaget, hvor man forbyder dommerne at anlægge et sundt og rimeligt skøn over, hvor små klaps i halen der skal kriminaliseres og føre til domfældelse - denne meningsløse lov, som jo alligevel ikke kan bruges til noget som helst, fordi dommerne selvfølgelig er alt for fornuftige til det - at spørge fru Birthe Rønn Hornbech, om Venstre eller regeringspartierne i det hele taget var til at tale med med henblik på, at man fik ophævet denne tåbelige lov.
Fru Birthe Rønn Hornbech kan selvfølgelig kun tale for Venstre.
Morten Bødskov (S), 2002-01-31:
Mit første spørgsmål er så derefter til fru Birthe Rønn Hornbech: Hvornår kan vi, hvis vi skal følge Venstres ordfører, forvente, at det her lovforslag kommer?
Dernæst er hykleri jo et meget, meget stort ord at tage i sin mund særlig fra denne stol, og derfor er det principielle spørgsmål, når nu Venstres ordfører udtrykker sympatiske tanker over for beslutningsforslaget, som er fremsat af Kristeligt Folkeparti: Hvorfor skal eksempelvis en familiefar have lov til at slå sit barn, men ikke sin kone?
Det er jo sådan set dér, det hænger, og det principielle er, om man mener, at det, at forældre har lov til at slå deres børn, bidrager til mere eller mindre vold i familien.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-01-31:
Det vil ikke gøre et klap forskel.
Den lov, Socialdemokratiet har fået indført, er dybt latterlig og komisk og i strid med alt, hvad der hedder retlige reguleringsprincipper i Danmark.
Man har skrevet i en eller anden civilretlig lov, at det her er der nogle der ikke må, men man har ikke været parat til at tage sanktionerne.
Man vil jo netop ikke henføre det under straffeloven.
Det var jo det, jeg forsøgte dengang.
Men lad os så få spyttet rent ud.
Vold mod børn er jo strafbart i dag.
Men man ville have det i en lov, der faldt uden for straffeloven, og derved har man i virkeligheden svækket strafferetten, så det er rent hykleri fra Socialdemokratiets side.
Vold mod børn er strafbart og skal straffes efter straffelovens § 244, 245 og 246, og det bliver det.
Men man svækker det, når man begynder at slæbe det over i den civilretlige lovgivning.
Så det ville være rart, jo før jo bedre Socialdemokratiet selv kunne indse det og slette den fuldkommen latterlige paragraf.
Bliver det næste, at det skal stå i en civil lovgivning, at man ikke må slå sine børn ihjel, hvad?
Det er en fuldkommen vanvittig lov.
Den har ingen retlig betydning overhovedet.
Morten Bødskov (S), 2002-01-31:
Det er jo et principielt og meget, meget vigtigt spørgsmål, når man behandler vold, og særlig når man ser på vold over for børn, om forældre skal have lov til at slå deres børn.
Venstres tidligere ordfører på området, fru Inge Dahl-Sørensen, har jo klart udtrykt her fra Folketingets talerstol, at i det øjeblik, borgerlige partier fik flertal her i Folketinget, ville den lov, som vi nu har på det her område, være afskaffet.
Spørgsmålet er sådan set meget enkelt, nemlig om Venstre mener, at det vil give mere eller mindre vold, hvis man giver forældre lov til at slå deres børn.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-01-31:
Nu vil jeg bruge et udtryk, jeg ikke burde: Det er rent vrøvl, hvad hr. Bødskov siger.
Der har ikke været nogen revselsesret i nogen lovgivning i flere hundrede år eller i hvert fald i 100 år.
Det, der har været tale om, er, at domstolene i et vist omfang har sagt, at forhold kan være så atypiske og falde uden for det strafbares område, at man altså fra domstolenes side har godkendt en vis revselsesret.
Det har man så i en lov fastslået, at det må der ikke være mere, men Socialdemokraterne har jo aldrig villet tage konsekvensen af at gøre det til en særlig straffelovgivning, hvad der også ville være vanvittigt, for vold mod børn - vold mod uanset hvem - er strafbart ifølge straffeloven. Men det er altså sådan, at domstolene altid har givet et råderum for forældrene, som er blevet mere og mere snævert igennem årene, og jeg vil da godt spørge, om hr. Bødskov kan finde nogle domme, som han i de senere år har fundet har været fuldkommen urimelige, hvor der har været udøvet noget, der bare overhovedet ligner vold.
Det tror jeg ikke hr. Bødskov kan.
Morten Bødskov (S), 2002-01-31:
Fra Socialdemokratiets side er vi selvfølgelig enige i, at vold i familien skal forhindres, og det vil jeg komme tilbage til i min ordførertale.
Især er vi optaget af børn, som oplever meget vold i familierne.
Og hvad er vold i grunden for en størrelse, når man taler om det inden for hjemmets fire vægge?
Det er jo en interessant betragtning, og derfor vil jeg gerne spørge Venstres ordfører, om det er vold i familien, hvis en far eller mor slår sit barn.
Det er jo en kendt sag, at Venstre længe og indædt har arbejdet for, at revselsesretten skulle genindføres.
Vil det medføre mere eller mindre vold i familien, hvis det bliver tilfældet?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-01-31:
Jamen jeg vil sige, at bestemmelsen er så tåbelig, at det ville være at tillægge den alt for stor betydning overhovedet at ophæve den.
Og havde det ikke været for hr. Bødskov, så havde jeg heller ikke taget det op her.
Den er fuldkommen værdiløs.
Som hr. Jesper Langballe siger: Dommerne er jo stadig væk fornuftige.
Men der ligger naturligvis, som også hr. Jesper Langballe ved det, en helt klar ideologi fra Socialdemokratiets side.
Det er ikke en beskyttelse mod vold
mod børn, for det er strafbart og har altid været det.
Det er en ren opdragelseslov.
Det er ren ideologi fra Socialdemokratiets side, at man vil trænge sig ind i hjemmene og blande sig i, hvordan børnene bliver opdraget.
For vold mod børn er og har altid været strafbart, og det er naturligvis en skærpende omstændighed for anklagemyndigheden, der procederer i en voldssag, hvis man har slået sine børn.
Alt andet lige er det jo både fejt og et overgreb af den stærke mod den svage.
Så det er ikke andet end et ideologisk korstog fra Socialdemokratiet, der aldrig har kunnet lade familierne være i fred.
Jann Sjursen (KRF), 2002-01-31:
Det er rigtigt, som fru Sandy Brinck siger, at den tidligere regering havde tænkt sig og havde det også med i et lovprogram, at man skulle sætte ind over for fiktiv børnepornografi, men når det gælder om at medtage ikke bare grov børnepornografi, men alle former for børnepornografi under det strafbare område for besiddelse af børnepornografi,
så var det ikke noget spørgsmål, den tidligere regering, om jeg så må sige, dyrkede. Det var netop den tidligere socialdemokratiske justitsminister Erling Olsen, der i sin tid var med til at fremsætte det beslutningsforslag med de bemærkninger, som jeg gav udtryk for tidligere.
Men jeg er glad for, at også Socialdemokratiet i dag er villigt til at se lige præcis på det spørgsmål, og at fru Sandy Brinck klart og utvetydigt - og det var i øvrigt en fin ordførertale, synes jeg - tog afstand fra seksuelt misbrug af børn og det, at man påtvinger børn en anden seksualitet end den, der er naturlig for dem.
Sandy Brinck (S), 2002-01-31:
Hr. Jann Sjursen siger, at af forskellige omstændigheder er beslutningsforslaget blevet overhalet indenom, og det får mig til at bede hr. Jann Sjursen om at bekræfte, at logningen, som altså er den første del af beslutningsforslaget, lå i den antiterrorpakke, som vi har behandlet i dag, men som også var fremsat, i hvert fald som udkast, af den tidligere regering, og at kriminaliseringen af fiktiv børneporno også var i den tidligere regerings lovkatalog langt før valget og dermed også længe før denne her folketingssamling.
Så det undrer mig lidt, at det skulle komme som en overraskelse for hr. Jann Sjursen. Så føler jeg anledning til at gøre et par bemærkninger om, hvorfor Brydensholtudvalgets anbefalinger ikke endnu er gennemført, for hr. Jann Sjursen fik det til at lyde, som om det var, fordi Socialdemokratiet havde været imod.
Nej, må jeg sige til hr. Jann Sjursen, faktum er, at det, vi også i dag under L 35 behandlede som en bemyndigelse
til ministeren om at finde de tekniske metoder til at gøre det, var faktisk den diskussion, som lå mellem justitsministeren og forskningsministeren og branchen, og derfor vil jeg også sige, at forarbejdet til den bemyndigelse, som Folketinget formentlig giver den nuværende justitsminister, er gjort.
Det er altså det, der har været årsagen, og ikke en decideret modvilje.
Line Barfod (EL), 2002-01-31:
Misbrug af børn er en modbydelig forbrydelse, og det skal bekæmpes; det er der ikke megen tvivl om. Hvad angår spørgsmålet om logning af trafikken på internettet, har vi tidligere under terrorpakken og høringen i går diskuteret de forskellige problemer, der kan være i forhold til det, så det får vi afklaret i den forbindelse.
jeg, som fru Anne Baastrup, en betænkelighed i forhold til, hvad det er man udvider det til.
Hr. Jann Sjursen fik ikke afgrænset det på en måde, så min betænkelighed blev mindre.
For det, hr. Jann Sjursen gentog, og det, der også står i bemærkningerne på side 3 om, at det, Kristeligt Folkeparti ønsker skal være omfattet af bestemmelsen, det er seksuelt prægede billeder af børn og børn, der berører sig selv på seksuel måde. Hvis man har små børn, er man klar over, at de kan altså godt nogle gange, når de render rundt uden tøj på, når de er små, undersøge sig selv på en måde, som nogen kan opfatte som seksuel.
Hvis man nu har taget en ferievideo om sommeren, hvor man er kommet til at få et lille klip med af sit barn, der berører sig selv på kønsdelene,
vil det så være omfattet af den her bestemmelse?
Jeg går ud fra, at det overhovedet ikke er det, Kristeligt Folkeparti lægger op til.
Men hvis det måske blev lagt ud på en hjemmeside, kunne der være nogle lande, der har en anden opfattelse af, hvordan børn skal opføre sig, som indberettede, at her var der altså en, der havde børneporno liggende, og så kunne man risikere, at politiet kom og foretog en razzia og måske rejste en sigtelse.
Selv om vedkommende så blev frifundet senere, har vi altså set, at alle opfatter jo det her med misbrug af børn som så forfærdeligt, at folk, der er rejst en sigtelse imod, foretaget razzia hos, får ødelagt deres liv, selv om de bliver fuldstændig frikendt bagefter.
De bliver fyret fra deres arbejde, og nogle af dem bliver så påvirket af det, at de begår selvmord, selv om der altså overhovedet ikke var noget om mistanken.
Der skal helst ikke være mulighed for nogen tvivl om det.
Når det så er sagt, så mener vi, at man skal gøre noget for at bekæmpe de forbrydelser, hvor børnene bliver misbrugt, bliver fotograferet til det, som vi normalt forstår som børnepornografi, og her skal man også prøve at sætte ind med noget behandling.
For det er jo desværre sådan, at mange af dem, der selv er blevet krænket som børn, gentager krænkelsen senere, når de bliver voksne, mod andre børn.
Så hvis vi skal have stoppet den onde spiral, så handler det altså om at sikre, at der er gode behandlingstilbud til dem, der bliver udsat for krænkelser, så de ikke selv begår krænkelser senere.
Det handler også om, at de, der begår krænkelser, kommer i forskellige former for behandling, så de ikke fortsætter med at begå de her krænkelser.
Det håber vi at Kristeligt Folkeparti også vil være med til at arbejde for, forebyggelsen af, at det her overhovedet finder sted.
Jann Sjursen (KRF), 2002-01-31:
Jeg vil godt prøve allerede nu at give et svar på fru Anne Baastrups undren vedrørende den sidste pind, når det gælder besiddelse af børnepornografi.
Hvor er det, vi vil have udvidet lovens anvendelsesområde?
Det er præcis, som det står i beslutningsforslagets bemærkninger på side 3, at i dag er billeder, der fokuserer på børns kønsdele, og billeder af børn, der berører sig selv på seksuel måde, undtaget fra det strafbare område, når det gælder besiddelse af børnepornografi.
Så det er i hvert fald et eksempel på, hvilken afgrænsning det er vi fra Kristeligt Folkepartis side vil.
Og jeg er da enig med fru Anne Baastrup i, at billeder af vores egne børn, eller det kan for den sags skyld også være andres børn, som leger på stranden, eller hvad det nu måtte være, skal jo ikke ind under lovens anvendelsesområde som sådan, men jeg mener nok, at bare de eksempler her, som i dag ikke medtages under det strafbare område, mere end antyder, at lovens anvendelsesområde i dag er for begrænset.
Det mener jeg også det er, i øvrigt både i forhold til FN's tillægsprotokol, som nu skal ratificeres, og også i forhold til Europarådets nye konvention, der hedder Convention on Cybercrime, hvor man netop siger, at seksuel aktivitet også omfatter æggende fremstilling af barnets kønsdele.