runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2004-05-10:
Jamen så tror jeg, vi er ved at finde hinanden.
Det er klart, at sagen om undersøgelseskommissionen i Farumsagen havde et noget vanskeligt forløb i starten
, fordi det var en sag, som regeringen af helt principielle årsager ikke kunne tilslutte sig.
Men jeg er glad for anerkendelsen af den måde, hvorpå vi valgte at sætte proceduren i gang, da kommissoriet skulle udarbejdes.
Som sagt er jeg ganske enig med hr. Svend Auken i, at vi skal se på, hvordan processen fungerer, og om vi kan lære noget af det. Jeg er glad for, at hr. Svend Auken fremhæver undersøgelseskommissionen om skattefradragssagen som en succeshistorie om, hvor hurtigt det kan gå, men det tog alligevel adskillige måneder, før man havde tingene på plads her, og det var endda på trods af, at grundlaget for kommissoriet lå klart ganske hurtigt. Jeg tror ikke, der er meget mere at tilføje, end at når loven skal revideres, skal vi selvfølgelig se på, om der er områder, hvor processen kan speedes op.
Men for ikke at skuffe Folketinget vil jeg bare sige, at der nok er nogle steder i systemet, hvor det vil være vanskeligt at presse mere på, end man allerede gør.
Svend Auken (S), 2004-05-10:
Der er selvfølgelig ingen kritik af, at man inddrager Folketinget, ikke mindst når et flertal uden om regeringen pålægger justitsministeren at benytte sin adkomst ifølge loven til at beslutte en undersøgelseskommission.
Det er jo fuldstændig naturligt.
Jeg husker også, at den fase gik hurtigt, og jeg husker også, at resultatet var tilfredsstillende.
Men jeg tager spørgsmålet op i dag, fordi vi ikke behøver at afvente en revision af loven for at kunne gøre det bedre.
Vi havde masser af drøftelser om Farumsagen, også principielle drøftelser, og vi kunne have lavet kommissoriet i fællesskab i sommeren 2002.
Der var ingen grund til at vente ½ år, eller i virkeligheden 9 måneder, inden vi kom i gang med det, og jeg synes stadig, det er utilfredsstillende, at der derefter skulle gå mange måneder, før retterne kom i arbejde.
Hvorfor kan nogle af tingene i øvrigt ikke foregå mere sideløbende?
Det er en kritik, som er velanbragt på dette tidspunkt, og jeg er glad for, at ministerens tilkendegivelse kan tages som udtryk for, at der er et problem, at man gerne vil gøre noget ved det, og at ministeren er optaget af at få det fjernet.
Det er ikke så meget fortiden, der interesserer mig, det er lignende situationer i fremtiden.
Lene Espersen (KF), 2004-05-10:
Jeg er i hvert fald glad for, at hr. Svend Auken nu siger helt klart, at der ikke er nogen anklager mod justitsministeren eller Justitsministeriet, men at man blot synes, det er utilfredsstillende, at der er gået så lang tid.
Jeg vil blot sige til hr. Svend Auken, at de kræfter, der er lagt i undersøgelseskommissionen i Farumsagen, langt, langt, langt overstiger de kræfter, der fra ministeriets side er blevet lagt i Dan Lynge-sagen og skattefradragssagen tilsammen.
Der er udfoldet betydelig større kræfter på at få Farumsagen op at stå, og det skyldes bl.a., at på trods af, at det er justitsministeren, der fremlægger et kommissorium, har jeg fundet det rigtigt at lytte til, hvilke ønsker flertallet havde om, hvad kommissoriet burde indeholde.
Derfor tog det ganske betydelig tid.
For så vidt angår skattefradragssagen, tillod jeg mig
også at gå til Folketinget og forelægge kommissoriet.
Her gik det meget hurtigt for Folketinget med at sige god for kommissoriet, og det var en af grundene til, at det gik meget stærkere.
Der var en langt, langt, langt kortere proces, bl.a. fordi der var, hvad jeg fornemmede som en politisk tilfredshed med kommissoriet.
Nu er kommissoriet jo justitsministerens ansvar, men jeg lyttede naturligvis til, om der måtte være kritikpunkter, så derfor gik det langt hurtigere.
Vi kan jo godt have lange diskussioner i dag, men jeg synes ikke, det er det rigtige tidspunkt.
Jeg synes, det rigtige tidspunkt til at tage diskussioner om fremtiden og eventuelle revisioner af bestemmelserne i lov om undersøgelseskommissioner må være, når vi har et grundlag at diskutere ud fra.
Vi er enige om, at vi gerne ser, at tidsforløbet bliver kortere, end vi bl.a. så i forbindelse med, at undersøgelseskommissionen i Farumsagen skulle nedsættes.
Der gik meget, meget lang tid, og jeg tror sagtens, vi kan finde hinanden.
Jeg synes bare, det er væsentligt at få understreget her, at det altså ikke er kræfter og ressourcer, der har manglet i Justitsministeriet, men at det er mange andre faktorer, der har gjort, at det tog frygtelig lang tid.
Svend Auken (S), 2004-05-10:
Jeg tror nok, det er korrekt, at ministeren bliver stående, og at jeg kommer med en bemærkning herfra. Ministeren siger, at man ikke bevidst har trukket sagen i langdrag, men det kan vel tilsvarende siges, at man ikke ligefrem har fremskyndet behandlingen af sagen.
Jeg vil bare nævne ét eksempel: Det tog mange måneder at skrive kommissoriet, som sagtens kunne være lavet og diskuteret med de politiske partier, der dengang manifesterede et flertal, allerede i foråret 2002. Vi havde mange drøftelser, og imens kunne man have skrevet kommissoriet, men det gik der mange, mange, mange, mange måneder med.
Derefter gik der mange måneder med at få retterne til at reagere, og senest var der problemer med at finde de særligt sagkyndige.
Jeg anklager ikke Justitsministeriet for at have gjort noget af ond vilje eller lignende.
Jeg siger bare, at det ikke er tilfredsstillende for Folketinget, og det kan rettes uden at revidere loven.
Det er bare at sætte de fornødne ressourcer ind, sådan som det er mit indtryk at man har gjort med loven om skattehuller.
Det har også taget tid, men det er mit indtryk, at her har man virkelig lagt kræfterne i, og det er det samme, jeg efterlyser ved alle nedsættelser af kommissioner.
Jeg har ikke sagt noget mellem linjerne.
Jeg har sagt det direkte, der er ikke nogen insinuationer i det, det er en åben kritik, som jeg håber vil blive modtaget konstruktivt med henblik på at undgå gentagelser i fremtiden.
Lene Espersen (KF), 2004-05-10:
Jeg må sige til hr. Svend Auken, at jeg fuldt ud deler hr. Svend Aukens og Socialdemokratiets opfattelse af, at når der er truffet en beslutning om at nedsætte en undersøgelseskommission, og når der er udarbejdet et kommissorium, er det i alles interesse, at undersøgelseskommissionen bliver nedsat så hurtigt som overhovedet muligt.
Men jeg må også sige her fra Folketingets talerstol, at det er meget forkert at forsøge at give offentligheden det billede, at det er Justitsministeriet, der forsøger at trække tingene i langdrag.
Det kan være, jeg forstod det, hr. Svend Auken forsøgte at sige mellem linjerne, forkert, men ikke desto mindre mener jeg, at det er et forkert billede.
Justitsministeriet har efter bedste evne forsøgt at få undersøgelseskommissionen i Farumsagen nedsat så hurtigt, som det var muligt.
Men jeg må medgive, at der har været mange årsager til, at det er trukket ud i meget lang tid, og derfor tror jeg, det er en god idé, at når vi kommer til det tidspunkt, hvor loven om undersøgelseskommissioner skal revideres, ser vi på, hvilke processer der sættes i gang ved udpegning af dommere osv.
Lad os se på, hvad det er, der gør, at tingene tager lang tid, også på områder, hvor man måske ikke forventer, de skulle tage lang tid.
Men det er altså ikke et korrekt billede at give offentligheden, at det er Justitsministeriet, der har trukket sagen unødigt ud.
Vi har efter bedste evne forsøgt at sørge
for, at den blev behandlet så korrekt, hurtigt og ordentligt som overhovedet muligt, men jeg må medgive, at det bl.a. har taget meget lang tid at finde medlemmerne af kommissionen og få kommissionen nedsat, og det er naturligvis beklageligt, at det har taget så lang tid.
Ikke desto mindre må jeg blot sige, at jeg altså føler, vi har gjort, hvad vi kunne.
Det er muligt, det ikke er godt nok for hr. Svend Auken, men til det er der at sige, at nu bliver reglerne om undersøgelseskommissioner og procedurerne jo revideret inden for en overskuelig tid, og så må vi se på, om der er nogle steder, hvor man kan speede op under processen og afkorte forløbet.
Jeg må dog sige, at med det kendskab, jeg har til forløbet af sådanne sager, også Farumsagen, har jeg umiddelbart lidt svært ved at sige, hvor det er, man skal presse på.
Er det over for præsidenterne ved Østre og Vestre Landsret?
Eller hvor er det, man mener der ikke skal være den fornødne tid til at finde de kvalificerede personer, som skal sidde i kommissionen?
Svend Auken (S), 2004-05-10:
Jamen 2 år for at finde en dommer og et par mere - man kan altså ikke bilde mig ind, at det skal tage så lang tid.
Men jeg er helt enig med fru Birthe Rønn Hornbech i, at der sagtens kan forekomme situationer, hvor det tager tid, også selv om regeringen har en anden sammensætning. Jeg tror ikke, spørgsmålet har nogen speciel partipolitisk adresse, og det var også derfor, jeg tillod mig at bruge udtrykket Justitsministeriet, for det er jo også et spørgsmål om en prioritering af ressourcerne inden for ministeriet og om at sætte de fornødne ressourcer af for at få noget etableret. Jeg ved godt, at der er mange modstridende krav om ressourcer osv., men det er ikke tilfredsstillende, at når et flertal i Folketinget ønsker en sag undersøgt og klarlagt, skal der gå år og dag med bare at udpege de personer, der skal foretage undersøgelserne.
Selve kommissionsarbejdet kan tage lang tid, det har fru Birthe Rønn Hornbech ret i, og det er i øvrigt et af problemerne, når begivenhedsforløbet skal klarlægges på den måde.
Men de vanskeligheder har vi jo i fællesskab valgt at leve med.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-05-10:
Jeg er principielt enig med hr. Svend Auken i, at arbejdet i undersøgelseskommissioner naturligvis skal gå så hurtigt som muligt.
Men jeg tror faktisk også, det går så hurtigt som muligt her.
For at det nu ikke skal lyde, som om vi foregøgler befolkningen, at den slags undersøgelser kan gå meget hurtigt, vil jeg lige minde om 18. maj-undersøgelsen om Nørrebrourolighederne.
Hr. Svend Auken kan måske svare på, hvor lang tid den tog, og hr. Svend Auken kan måske også fortælle, hvordan det går med PET-kommissionen, som blev nedsat af den forrige regering.
Det tog sandelig også lang tid at få den i gang, så desværre er det nok ofte nødvendigt.
Det er jo ikke sådan, at gaderne er brolagt med kommissionsformænd og udspørgere og advokater, som kan være forsvarere i de sager.
Svend Auken (S), 2004-05-10:
Vi støtter naturligvis det her forslag om udskydelse af revisionen.
Som ministeren siger, er de første undersøgelseskommissioner først kommet i gang nu, og det er for tidligt at revidere loven.
Derfor er det rimeligt at udskyde den til folketingsåret 2005-2006.
Det er derfor, man gerne vil benytte dette instrument til at finde ud af, hvad der faktisk er foregået i en sag.
Jeg synes ikke, at den måde, det fungerer på i dag, er tilfredsstillende.
Man behøver ikke at lave loven om for at gøre det bedre, som jeg er kritisk indstillet over for.
Lad os tage Farumsagen.
Allerede i foråret 2002, altså for 2 år siden, blev det konstateret, at et flertal her i Folketinget ønskede en bred undersøgelse af Farumsagen.
Der var mange principielle indvendinger; man sagde, at det bl.a. ville give konflikter i forbindelse med den straffesag, der samtidig var bebudet mod borgmester Peter Brixtofte.
I øvrigt har disse indvendliger vist sig ikke at have megen substans, for så vidt jeg kan vurdere, er der overhovedet intet overlap mellem det arbejde, det er hensigten at Farumkommissionen skal udføre, og den straffesag, som pågår i øjeblikket.
Men det, der er utilfredsstillende, er altså, at fra det tidspunkt, hvor man ved i Justitsministeriet, at undersøgelsen kommer, fordi et flertal i Folketinget har sagt, at nu skal der være en undersøgelse, går der år og dag, hvis jeg må bruge det gamle danske udtryk.
Ifølge lovforslaget meddeler man, at man tidligst begynder at starte afhøringerne i eftersommeren, altså august/september 2004, og det vil altså sige, at først over 2 år efter, at Folketingets flertal har manifesteret sig, kan man komme i gang med afhøringerne. Der tales meget om konsekvens osv., og at vi skal have et retssystem, man kan have tillid til, og som fungerer.
Dette her er totalt utilfredsstillende, det er også utilfredsstillende for de mennesker, som bliver omfattet af undersøgelsen, at der skal gå så lang tid, og derfor er jeg nødt til at sige til justitsministeren
Jeg må bede ministeren om, at når der foreligger den slags sager - og ikke mindst sager, hvor ministeren ikke selv er en del af flertallet, men hvor der er tale om et flertal uden om justitsministeren - handler ministeriet med det engelske revisorudtryk, som nu er blevet berømt, nemlig »due diligence« - altså rettidig omhu - og indskærper over for domstolene, at sagen er højt prioriteret, og også gør det over for de erhverv, som typisk leverer sagkyndige, hvis det er det, der er problemet.
Det kan ikke give andet end en lidt dårlig smag i munden at se, hvor hurtigt det kan gå, selv om der er problemer med tidsforbruget, når regeringen selv er interesseret i at få en undersøgelse gennemført, frem for når et flertal uden om ministeren ønsker det.
Vi støtter altså fuldt ud forslaget, men blot dette hjertesuk, fordi jeg er af den bestemte opfattelse, at Justitsministeriet kan gøre det bedre, hvis man vil det.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-05-10:
Jeg kan på Venstres vegne tilslutte mig forslaget, som jo drejer sig om revisionsbestemmelsen af lov om undersøgelseskommissioner.
Vi finder det velbegrundet, at vi udsætter revisionen, da der ikke er nogen undersøgelseskommissioners arbejde, der endnu er tilendebragt.
Vi har også bemærket os, at der er nogle udeståender med Grønland og Færøerne, og dem vil vi godt have bragt i orden, inden vi skrider til betænkningsafgivelse.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-05-10:
Det Radikale Venstre tilslutter sig lovforslaget.
Jeg finder det meget velbegrundet.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-05-10:
af § 35 i den gældende lov
, og jeg kan oplyse, at Kristendemokraterne støtter forslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-10:
I forbindelse med gennemgangen af de skærpede strafferammer for voldtægt, som justitsministerens regering har været med til at gennemføre, brugte justitsministeren udtrykket de gode resultater på det her område.
Jeg vil gerne spørge, hvad justitsministeren egentlig mener med det.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-05-10:
Vi Kristendemokrater er naturligvis enige i, at det er vigtigt, at der er åbenhed om tingene, også når det gælder partistøtten.
Men vi synes faktisk, at de nuværende grænser er ganske fine.
Derudover er det godt, at vi får debatten og også får sat fokus på det igen, og jeg tror også, at vi under udvalgsarbejdet vil få en god debat omkring principperne i forbindelse med at modtage partistøtte.
Det siger vi ikke, fordi vi Kristendemokrater er et af de få partier, der netop ikke modtager støtte.
Men jeg er enig med forslagsstillerne i, at der er en skævvridning, og de mange økonomiske midler, som skydes ind i det politiske arbejde på den her måde, er selvfølgelig med til at gøre en forskel.
Nu kan man jo ikke måle partiernes størrelse direkte i støtte fra forskellige virksomheder og privatpersoner, men der er dog trods alt noget, der tyder på, at der er en pejling i den retning.
Så om det kunne få nogle af de mindre partier til at blive større, hvis de havde flere penge, ved jeg såmænd ikke.
Vi prøver at have et godt budskab og en god politik.
Derudover vil jeg gerne give et par kommentarer til det konkrete forslag, netop når det gælder beløbsstørrelsen og lokalforeningerne.
Jeg synes, at det er vanskeligt nok indimellem at drive politisk arbejde i lokalforeningerne, og vi skal ikke være med til - ved at sætte en beløbsgrænse på 1.000 kr. eller 5.000 kr. - at gøre det endnu mere bureaukratisk, så der skal bruges endnu flere kræfter på det i stedet for på det, som er lokalforeningernes opgave, netop at være med til at fremme de politiske ideer.
Så ud fra den betragtning vil vi nødig have, at det skal være en hæmsko, men der skal være en åbenhed omkring det.
Vi er i tvivl om beløbsgrænserne, og derfor kan vi heller ikke støtte forslaget, som det ligger her, men er positive over for ideen om at kikke på det principielle i partistøtten i det hele taget.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-05-10:
Jeg vil sige, at i Det Radikale Venstre finder vi, at spørgsmålet om partifinansiering, valgkampfinansiering, er et principielt emne af meget stor betydning.
Offentligheden, synes vi, har krav på at have et godt indtryk af, hvem der finansierer de politiske partier, deres kampagner.
Man bør ikke kunne købe sig til politisk indflydelse, og derfor må man til stadighed meget nøje følge det regelsæt, som vi har for finansiering af de politiske partier.
Vi erkender, at der er meget store vanskeligheder med at opgøre de såkaldt indirekte tilskud, men vi kan ikke rigtig se nogen løsning på det problem.
Vanskelighederne ved at opgøre dem er så store, at det er vanskeligt at gøre noget ved dem.
Det er min vurdering, at det regelsæt, vi har, kan vi godt leve med, men må følge det nøje og til stadighed kritisk.
Jeg må så sige, at jeg ikke synes, at det er nødvendigt
at gå ned til de beløbsgrænser, som SF foreslår.
5.000 kr. til partiarbejdet på landsbasis synes jeg er for lille et beløb.
Jeg synes, det nuværende beløb på de 20.000 kr. er meget velvalgt.
Det kan håndteres, og man kan ikke købe sig en afgørende indflydelse for 20.000 kr.
Offentliggørelse af virksomhederne selv af disse beløb er en lidt anden ting, og beløb på 1.000 kr. til lokale partiforeninger finder vi ikke er hensigtsmæssigt.
Af de grunde, som bl.a. justitsministeren var inde på, vil det give anledning til meget unødigt besvær i de lokale partiforeninger, som ikke rigtig er indrettet på det. Endelig må jeg sige om dette, at de enkelte politiske partier jo har ret til i deres egne vedtægter at gå betydelig længere i retning af offentliggørelseskrav, og i Det Radikale Venstre dyrker vi en udpræget offentlighed omkring vores regnskabsaflæggelse i alle led.
Per Dalgaard (DF), 2004-05-10:
Da Dansk Folkepartis ordfører på kommunalområdet, hr. Poul Nødgaard, ikke kan være til stede, har jeg lovet at varetage funktionen som ordfører på B 146.
Dansk Folkeparti går ind for åbenhed i al almindelighed, og specielt når det drejer sig om åbenhed i forbindelse med tilskud til politiske partier, lister og kandidater.
Vi ønsker også, at vi skal have beløbsgrænserne sat ned, at tilskud, som ikke direkte er kroner og øre, men som f.eks. repræsenterer betalte annoncer, kampagner i lokalradio osv., kommer for dagens lys.
Det gælder, hvad enten de kommer fra fagbevægelsen, arbejdsgiverorganisationer eller fra private.
Om de nævnte beløbsstørrelser, der er listet op i beslutningsforslaget, også skal være gældende, vil vi ikke lægge os fast på nu.
Men vi vil under udvalgsarbejdet se positivt på, om ikke man kan nå frem til en eller anden form for offentliggørelse af tilskud til forskellige politiske partier, kandidater osv.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-05-10:
Til gengæld kan Venstre støtte hvert eneste ord, som justitsministeren kom med.
Derfor skal jeg gøre det kort.
Det er jo ikke så mærkeligt, for dels er vi i regeringssamarbejde, dels er det jo en sag - hvilket ministeren også har nævnt - hvor de fleste problemstillinger har været drøftet gentagne gange før. Vi finder, at der er en fornuftig afvejning, og tilblivelseshistorien er jo, som ministeren også har været inde på, at der var lange drøftelser dengang.
Vi finder altså stadig væk, at loven har fundet en fornuftig afvejning mellem offentlighedens berettigede interesse og den enkeltes berettigede interesse i at give til et parti i diskretion.
Den sidste del af talen viser jo også de vanskeligheder, der kan komme, hvis man begynder krone for krone som ude i erhvervslivet at skulle gøre op, hvad man lægger af frivilligt arbejde.
Det er meget vanskeligt at afgrænse.
Jeg skal meddele, da Det Konservative Folkepartis ordfører, fru Pia Christmas-Møller, ikke kan være til stede, at heller ikke Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Per Dalgaard (DF), 2004-05-10:
Jeg behøver ikke at tage briller på til det næste spørgsmål.
Nu er det jo en kendt sag, at Socialdemokratiet, når de har haft regeringsmagten, ikke har haft majoritet, men f.eks. har været støttet af Socialistisk Folkeparti, hvor vi jo har en trafikpolitisk ordfører, som hader biler, som jeg ved ikke hvad, og så kunne det jo være, at der ad den vej ville komme en pression, således at Socialdemokratiet ikke kunne undgå at indføre ATK stort set der, hvor SF synes det skulle være.
Det kan hr. Morten Bødskov jo selvfølgelig ikke svare på, men han kan forholde sig til det.
Lene Espersen (KF), 2004-05-10:
Det lovforslag, vi behandler her i dag, indebærer en ændring
af revisionsbestemmelsen i § 35 i lov om undersøgelseskommissioner
Efter denne bestemmelse skal forslag om revision af loven fremsættes i Folketinget senest i folketingsåret 2003-2004.
Ændringen medfører en udskydelse af dette tidspunkt, således at revisionsforslag i stedet skal fremsættes for Folketinget senest i folketingsåret 2005-2006.
I forarbejderne til den oprindelige revisionsbestemmelse er det som også fremhævet i bemærkningerne til det foreliggende lovforslag anført, at der 5 år efter ikrafttrædelsen af lov om undersøgelseskommissioner, der som bekendt er trådt i kraft den 1. juni 1999, vil være behov for at tage stilling til, hvorvidt loven skal revideres. Behovet herfor er begrundet med, at der på dette tidspunkt på grundlag af praktiske erfaringer bl.a. vil kunne foretages en bedømmelse af, om ordningen er betænkelig ud fra retssikkerhedsmæssige synspunkter, og om dommernes deltagelse i undersøgelseskommissioner har påvirket opfattelsen af domstolenes integritet på en sådan måde, at ordningen bør søges ændret.
Der er siden lov om undersøgelseskommissioners ikrafttrædelse nedsat i alt tre undersøgelseskommissioner i medfør af loven, nemlig undersøgelseskommissionen i Farumsagen, undersøgelseskommissionen i Dan Lynge-sagen og undersøgelseskommissionen i skattefradragssagen.
Arbejdet i undersøgelseskommissionerne, der er nedsat i 2003 og begyndelsen af 2004, er endnu ikke gennemført.
Regeringen er derfor enig i, at spørgsmålet om revisionen af loven bør udskydes, således at der i folketingsåret 2005-2006 i lyset af de til den tid indhøstede erfaringer foretages en vurdering af, hvorvidt der er behov for at foreslå en revision af loven.
Regeringen kan altså støtte lovforslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-10:
Til hr. Per Dalgaard
: Netop fordi forhandlingerne ikke er gået i gang endnu, er der jo al mulig grund til at sige fra Dansk Folkepartis side: Ja, vi mener det alvorligt, som vi går ud og siger i pressen; det mener vi også, når det kommer til forhandlingerne herinde.
Jeg er helt sikker på, at både voldtægtsofre og voldsofre rundtomkring i landet vil være glade, hvis blot en del af det her kommer igennem, hvor Dansk Folkeparti bagefter kan gå ud og sige: Ja, vi hjalp med at få det her gennemført til stor glæde for ofrene.
Per Dalgaard (DF), 2004-05-10:
Jeg mener jo nok, at problematikken i forbindelse med det beslutningsforslag, der ligger i øjeblikket i Retsudvalget, B 82, hænger lidt sammen med, at der skal findes midler til det i 2005-finanslovforhandlingerne.
De er jo ikke i gang endnu, og derfor synes jeg ikke, at man kan sige, at det er det, vi vil, for det bliver måske kun til halvdelen af det forslag.
Jeg synes egentlig, at man bliver nødt til først at have finansieringen på plads.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-10:
Nu nærmer vi os noget, for nu får hr. Per Dalgaard jo chancen
for at lade handling følge ord.
I B 82, som ligger i Retsudvalget nu, har vi jo mulighed for at forhandle, sådan at vi kan få sat årstallet 2005 ind.
Så har hr. Per Dalgaard mulighed for at tilslutte sig det ganske glimrende forslag om voldtægtsofre.
Hr. Per Dalgaard har altså muligheden for allerede nu at tilkendegive, at han alvorligt mener det, han siger i pressen om, at både voldtægtsofre og voldsofre skal støttes.