Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-04-19:
Dette lovforslag er en del af den indfødsretsaftale, som Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti indgik kort før jul.
Alene af den grund kan jeg allerede nu afsløre, at Det Radikale Venstre vil stemme imod lovforslaget, da vi ikke er med i aftalen.
Det er måske ikke så mærkeligt.
Men jeg vil godt lige præcisere et par ting, for det bliver fremstillet, som om Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti er de eneste, der ønsker at stille krav til de mennesker, der gerne vil have dansk statsborgerskab.
Det ønsker vi sådan set også fra radikal side.
Vi er sådan set med på at stille krav til sprogkundskaber, og vi er sådan set med på at stille krav til viden om historie og samfundsforhold.
Vi er faktisk enige med Institut for Menneskerettigheder, der i sit høringssvar bemærker, at kendskab til samfundsforhold m.v. i et stigende antal lande er blevet gjort til betingelse for naturalisation, sideordnet med krav om kendskab til landenes sprog.
Efter instituttets opfattelse er det klart, at det kan være af væsentlig betydning for udlændinges integration i et land, at de har kendskab til landets sprog.
Men de siger så, at det ikke er tilsvarende klart, at udlændinge også skal have paratviden om samfundsforhold, kultur og historie, som landets indfødte befolkning ikke har.
Det er jo det, der er pointen.
Det er fint nok at undervise udlændinge i danske samfundsforhold og dansk historie i løbet af den undervisning, hvor man også skal lære sproget, og man kunne eventuelt tage det op i den mundtlige prøve.
Men en skriftlig prøve, hvor man sandsynligvis vil ende med at stille højere krav end de krav, man kan stille til almindelige danske statsborgere, kan vi ikke være med til.
Når jeg siger sandsynligvis, er det jo, fordi det her lovforslag er en lang række af carte blanche-bemyndigelser til integrationsministeren.
Jeg vil gerne kvittere for ministerens venlighed og også nogle gange imødekommenhed, men mit personlige syn på integrationsministeren kan bare ikke være afgørende for, hvilke love vi vedtager i Folketinget.
Jeg vil ikke vedtage love, der alene baserer sig på tillid til ministeren, og hvor Folketinget ikke har ordentlig hånd i hanke med de ting, vi vedtager.
Er det en multiple-choice-test, vi skal have?
Det mente Venstres ordfører i første svar til mig.
Da jeg havde læst op fra lovforslaget, regnede hun med det.
Er det en multiple-choice-test, vi skal have?
Det bliver det nok, mener den konservative ordfører.
Men vi ved det ikke.
Vi ved heller ikke, hvor mange spørgsmål der er.
Der er en lang række ting, vi ikke ved.
Endelig er der det med ansøgere med forskellige handicap eller fysisk/psykiske sygdomme.
Det kom Venstres ordfører, Fru Britta Schall Holberg, jo selv ind på i sin tale.
For der er to misforståelser, som jeg synes vi skal have ryddet af vejen, inden et flertal desværre – sandsynligvis – vedtager dette lovforslag.
Det ene er, at fru Britta Schall Holberg nævnte, at folk med alvorlige, dokumenterede psykiske/fysiske lidelser har mulighed for at søge dispensation.
Det er og bliver forkert.
For der står i den aftale, som fru Britta Schall Holberg selv har været med til at indgå, at folk, f.eks. torturofre, der lider af posttraumatisk stress-syndrom, ikke kan ansøge på denne baggrund.
Den anden ting er til den konservative ordfører, hr. Allan Niebuhr.
Han sagde nemlig tidligere: Hvis jeg havde været mere opmærksom på de her ting omkring det med posttraumatisk stress-syndrom noget tidligere, så havde vi ikke været i den situation, vi er i nu, hvor Det Konservative Folkeparti er med i et, jeg er lige ved at sige moralsk flertal sammen med oppositionen og et andet realpolitisk flertal sammen med Venstre og Dansk Folkeparti.
For sandheden er jo, at det problem har Indfødsretsudvalget, der i øvrigt har hr. Allan Niebuhr som formand, været opmærksom på hele tiden.
Det havde vi møde med dem om, inden aftalen mellem Venstre og Dansk Folkeparti og De Konservative blev indgået.
Vi fik et skriftligt forslag fra RCT, inden aftalen mellem Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti blev indgået.
Men 14 dage senere indgik hr. Allan Niebuhr fuldt vidende om problematikken og fuldt vidende om, at der var et andet flertal i Folketinget, en aftale med Venstre og Dansk Folkeparti.
Man kan overveje, om lige præcis dette spørgsmål egner sig til det politiske spil og drilleri, som vi også er vidne til her.
Det ville jeg normalt sige at det ikke gør.
Men når Det Konservative Folkeparti opfører et spil, som om det er noget, de er blevet opmærksom på på et senere tidspunkt, og når de kan gå ud i tv og underholde den danske befolkning hele påsken med, at de nu er blevet klogere og derfor har det rigtige synspunkt, men desværre er bundet af en aftale med Venstre og Dansk Folkeparti, så er det jo ikke korrekt.
Det Konservative Folkeparti vidste det, og de gjorde det med åbne øjne.
Det skal være ordene, og vi stemmer selvfølgelig imod.