Helen Beim (S), 1998-02-17:
At befolkningens livsstil og samfundets udvikling gennem tiden kan aflæses i mængderne og i sammensætningen af det affald, som produceres hver eneste dag året rundt, er en fastslået kendsgerning. Når jeg går rundt i mit supermarked derhjemme, kan jeg tydeligt at se, at især i de seneste 10 år har indretningen af butikken ændret sig meget.
Der er kommet mange flere meter køledisk, kølemontrene er blevet mange kubikmeter større, og tilbudene på forarbejdede fødevarer er også blevet mangfoldigere.
Dermed er mængderne af affald og især emballageaffald fra husholdningerne tilsvarende blevet voldsomt forøget.
Altså har både mængden og især sammensætningen af husholdningsaffaldet ændret sig meget i de senere år.
er de store bigballer, som de kaldes, med restprodukterne fra røgrensningsfiltrene på bl.a. vore kraftværker.
At vi står med dette problem i dag, er et håndgribeligt bevis på, at de senere års skrappe krav til røgrensning har virket - et resultat af en fastsat miljøpolitisk indsats.
Den skulle sendes godt op i luften og dermed væk fra de nære omgivelser.
Derfor blev skorstenene faktisk bygget højere og højere, og man fik bildt sig selv ind, at nu var de farlige stoffer borte.
Men der er aldrig noget, der hedder borte, når man taler om miljøet.
Nu finder der som sagt en solid og effektiv røgrensning sted, og det er bestemt godt.
Men der er altså også rundt om i landet store mængder af disse bigballer med de giftige restprodukter.
I dag sendes restprodukterne til Tyskland, hvor de bliver blandet op med cement og brugt til stabilisering af gamle, udtjente minegange, bl.a. i det store mineområde nede ved Stuttgart.
Jeg ved da godt, at de geologiske forhold i mineområderne er af en sådan beskaffenhed, at det er fuldt forsvarligt.
Men mon ikke det er på tide, at vi inden for landets egne grænser laver forsøg med at behandle dette affald på en forsvarlig og mere miljørigtig måde i stedet for at eksportere vort problemaffald?
Der er grund til at gøre opmærksom på, at der rent faktisk arbejdes med et projekt om udvikling af en proces til behandling af restprodukter fra røgrensning på affaldsforbrændingsanlæg.
Det er et samarbejde, som finder sted imellem Vandkvalitetsinstituttet, F.L. Smidth Miljøaktieselskab og I/S Kara ved Roskilde. Regeringen har i sin redegørelse oplistet de mangfoldige emner, der indgår i et moderne samfunds affald.
At det kun er godt et års tid siden, vi her i Folketinget sidst havde affaldsproblemerne på dagsordenen, viser jo, at samfundets håndtering af affald er et væsentligt politisk spørgsmål.
Man skal ikke have beskæftiget sig med miljøpolitik i ret lang tid, før man er klar over, at der dels i store dele af befolkningen er stærke ønsker om at medvirke til, at affaldet bliver indsamlet, sorteret og bortskaffet på forsvarlig vis, og dels har såvel staten som kommunerne den største interesse i, at affald ikke skaber uoverskuelige miljøproblemer.
Derfor skal affaldsstrømmene ses i en større sammenhæng.
De mange væsentlige og centrale elementer i regeringens affaldsredegørelse har ministeren på bedste vis redegjort for for et øjeblik siden.
Men man kan jo ikke snakke affald uden at komme ind på affaldshierarkiet, som det bliver kaldt i ministerens redegørelse.
Jeg kalder det de seks affaldsbud.
Vores prioritering må altid være sådan, at vi for det første minimerer mængden af ressourceforbruget, for det andet genanvender så meget som muligt, for det tredje nyttiggør affald ved at anvende det til produktion af kraftvarme, for det fjerde nyttiggør affald ved at bruge energien til produktion af varme, for det femte at der sker en miljørigtig forbrænding af affaldet, og til sjette og sidst, hvis ikke andet kan lade sig gøre, at så lidt som muligt lægges ud på lossepladserne.
Det er i den forbindelse vigtigt at pointere, at samfundet både kan og skal opstille krav til kvaliteten og sammensætningen af det affald, som skal behandles.
Det er jo et resultat af en skrap miljøpolitik, at den samlede mængde bly i miljøet er blevet væsentlig lavere inden for de senere år. Det samme gør sig heldigvis også gældende for det farlige stof cadmium.
I den forbindelse skal det nævnes, at ideen »at tænke i vugge til grav-konceptet« må vi forlange bliver gennemtænkt såvel i produktionen som i de enkelte produkter.
Fra Socialdemokratiets side er der et stærkt ønske at øge genbruget.
Vi finder, at det må være muligt at komme op på en langt højere procent end de 50, der er målet for dagens planlægning.
Men det var flot, at vi for år tilbage satte os det mål, at 50 pct. skulle genbruges.
Det er en klar forudsætning for et mere nuanceret og stærkt forøget genbrug, at der er en effektiv bagstopper i en meget kvalificeret affaldsbehandling, som så kan tage vare på det restaffald, som nødvendigvis vil være tilbage, som vil være problematisk, og som skal behandles og bortskaffes på en miljørigtig måde.
Inden for genbrugsområdet vil jeg bare nævne nogle få emner.
Genbrug af papir og pap må forøges.
Det er da nemt at forstå, at det er bedre at genbruge cellulosefibre 4-5-6 gange end bare at brænde dem efter førstegangsbrug.
Det ejendommelige er jo for resten, at selv om der i de senere år er en stærkt forøget anvendelse af elektronisk databehandling, viser det sig, at forbruget af pap og papir stadig er så stærkt stigende.
Vi ønsker også øget genbrug af glasemballage, genbrug af elektronisk udstyr, genanvendelse af byggeaffald, regenerering af plastic, rensning af blæsemiddelrester, kompostering og meget mere.
Vi ser i forbindelse med biogasdiskussionen, at det nu er på tide, at vi kommer forbi vores stopklods, som vi af og til kalder det, nemlig problemstillingen omkring Helsingør Biogasanlæg.
Nu må vi se at komme videre i den diskussion.
I den grønne kommune Albertslund er der eksempler på, at man nogle steder på kildesorteringspladserne sorterer i mere end 40 forskellige emner.
Det kom ministeren også ind på i sin tale for et øjeblik siden.
Det er for resten også en mere social side af tilværelsen. Det er vigtigt, at kommunerne og borgerne inddrages i diskussionen om de systemer, der skal tages i anvendelse landet over.
For selvfølgelig skal man ikke anvende samme metode over hele landet.
For eksempel skal det vurderes i forhold til boligtætheden, om det er nødvendigt at sende en 10 t lastbil ud for at hente 5 kg affald.
Langt de fleste borgere er indstillet på, at det er forbundet med lidt besvær at leve mere miljørigtigt.
For Socialdemokratiet er det ligeledes vigtigt at understrege, at når det gælder arbejdsmiljø, vil vi ikke gå på kompromis.
I redegørelsen er der flere nyskabelser, som kan hjælpe med til at forøge og effektivisere genanvendelsen af affaldet, og vi finder, at redegørelsen er et godt udgangspunkt for at udarbejde en samlet plan for de kommende års indsats på affaldsområdet.
Jeg vil ikke undlade at rejse en diskussion om, hvorvidt det ikke er på tide, at kommunerne også bliver omfattet af pligten til at udarbejde grønne regnskaber.
Det var da en diskussion værd. Listen af emner, som skal tages op i forbindelse med affaldsbehandling, er meget lang.
Der er forskellige virkemidler som forbud, påbud, afgift og præmiering, der skal tages op i forbindelse med den samlede plan for de kommende års indsats på affaldsområdet, men ikke uden omtanke.
I min by, i Roskilde, har vi jo en stor og berømt festival om sommeren.
Nu er det altså ikke musik, jeg vil snakke om, men om det miljøinitiativ, man tog for et par år siden for at gøre ressourceforbruget grønt.
Det blev en kæmpe succes.
Men det er bare sådan, at komposterbart engangsbestik er meget tungere end plasticbestik, og nu, hvor afgiften er lagt om, så den skal beregnes efter vægt, er det grønne bestik, som laves af majsstivelse, blevet meget, meget dyrt.
Men mon ikke det løser sig, inden de mange tusinde gæster kommer til Roskilde til sommer?
I Socialdemokratiet vil vi også i fremtiden være opmærksomme på, hvilke initiativer der er nødvendige på affaldsområdet.
Det forventer befolkningen, og det er kun ved at øge kvaliteten i affaldsbehandlingen, at vi kan sikre et renere miljø.
Selvfølgelig går vi ind for det fremsatte forslag til vedtagelse.