Anni Svanholt (SF), 2001-05-10:
Vi betaler stadig for meget for medicin i Danmark i forhold til andre europæiske lande.
År 2000 blev endnu et år, hvor amterne måtte konstatere, at medicinudgifterne var steget.
SF har længe ønsket at få gjort noget ved medicinindustriens høje priser, og vi har stillet forslag om priskontrol.
SF har også i mange år presset skiftende regeringer for at få lavere medicinpriser, og det lykkedes så på et tidspunkt, at vi fik regeringen til at lave en frivillig aftale med medicinalindustrien om at nedsætte priserne.
Det fik dæmpet medicinpriserne for en tid, men det var jo tidsbegrænset, og så steg priserne igen.
Derfor opfordrede vi fra SF's side i den forbindelse ministeren til at indføre decideret priskontrol på medicin. Men det lykkedes desværre ikke.
Sidste år i november indførte et enigt Folketing så et prisstop på medicin, og der blev samtidig nedsat et udvalg, som skulle komme med en model for, hvordan medicinpriserne kunne holdes på et europæisk niveau, så vi ikke i Danmark skal betale en væsentlig højere pris end resten af de europæiske lande.
Og det arbejde ligger nu og er baggrunden for det forslag, vi behandler i dag.
Men forslaget indebærer jo samtidig, at udbudsmodellen for synonyme lægemidler er lagt til side, som det hedder.
Det er jo netop den model, som var aftalt i finansloven for år 2000, og som vi i SF meget gerne ville have afprøvet.
Spørgsmålet er så: Det, der nu ligger her, er det en brugbar model? Er den langtidsholdbar?
Medicinalindustrien har sagt god for tilskudsmodellen, dog med en lang række forbehold, og indtil videre har industrien lovet at holde priserne i ro - med forbehold stadig - 1 år; men hvis priserne holdes i ro og fastholdes på det europæiske gennemsnitsniveau, vil det selvfølgelig være en fordel indtil videre. Men det er jo ikke godt nok.
Vi vil gerne videre.
Vi vil gerne have priserne ned.
Det er klart, at industrien er gået ind i det her arbejde for at få noget ud af det, og det, de har fået ud af det, er i hvert fald, at der ikke umiddelbart kommer et krav
om priskontrol eller andre former for mekanismer, så man kan presse prisen ned.
Det er meget uklart, hvad der skal ske, hvis det ikke går som forudsat.
Hvilke initiativer ligger klar i skuffen?
Regeringen siger, og ordføreren har sagt i dag, at den vil holde meget nøje - vist time for time - øje med det her.
Men hvad så?
Det er jo ikke godt nok, der må nogle initiativer til.
Vi har en aftale om udbud i licitation, og det vil vi holde fast i.
Det er stadig væk en mulighed, som kan tages i anvendelse, og der kan være tale om andre initiativer.
Jeg vil spørge: Hvor lang tid skal denne her ordning køre?
Er regeringens ambition kun at håbe på, at Danmark ikke skal betale mere for medicin end de andre lande?
Det kunne jo godt indebære, at der kom kraftigere stigninger alligevel på grund af de andre europæiske lande, så det betød prisstigninger i Danmark.
Er det den situation, vi vil have sådan mere permanent?
Så der er altså en række meget væsentlige spørgsmål her i forhold til det system, der nu bliver lagt op til, og hvad er fremtiden for det?
Det er baggrunden for, at vi under udvalgsarbejdet vil søge afklaring på de spørgsmål, og dermed vil jeg så sige, at SF ikke har tilkendegivet sin stillingtagen i dag.
Den afhænger fuldstændig af udvalgsarbejdet og de svar, vi måtte kunne få i forhold til det, der ligger her.