Søren Kolstrup (EL), 1999-04-15:
Ja, vi står jo med en sammenkogt ret; der er flere elementer i spil.
Det ene element i loven er udviklingskontrakter, det andet større element - ja, hvis man kan kalde det sådan - er altså en anelse mere arbejdspladsdemokrati.
Lad mig tage udviklingskontrakterne først: Enhedslisten er som udgangspunkt ikke tilhænger af udviklingskontrakter.
Hvis udviklingskontrakterne hæmmer det interne demokrati, så siger vi nej tak.
Hvor vi havner i de kommende drøftelser, ja, det må forhandlingerne jo så vise.
Det kan være nyttigt for de studerende og for de ansatte på universiteter selv at synliggøre de demokratiske processer og resultaterne deraf
, hvis ikke man stresser de berørte gennem udviklingskontrakter.
Forskning og undervisning kræver ro.
Et andet element i loven er så spørgsmålet om Ph.D.-studerende.
Det er meget fornuftigt, at Ph.D.-studerende med lønarbejderstatus flyttes fra valggruppen af studerende til valggruppen af heltidsansatte.
Hvad angår sammenlægning og samarbejde: Jamen for at få flere sammenlægninger og lignende vil ministeren have udvidet muligheden for at søge dispensation til disse samarbejder.
Jeg kunne godt være en smule nervøs for, at ministeren ønsker flere sammenlægninger og derfor bruger en lovændring som signal.
For Enhedslisten er det centralt, at vi undgår flere sager som Odense Universitet, hvor de studerendes demokratiske rettigheder blev trådt grundigt under fode i forbindelse med skabelsen af Syddansk Universitet.
Vi ønsker derfor at sikre, at sådanne samarbejder kun kan ske under iagttagelse af de demokratiske spilleregler på det enkelte universitet, altså efter høringer og grundig inddragelse af alle de daglige brugere, studerende og ansatte.
Når man betænker de lyriske ord, der er blevet brugt i den forskningspolitiske redegørelse om nødvendigheden af, at de studerende tager medansvar, får medindflydelse, ja, så skal jeg da ikke nægte, at det er meget, meget beskedent, hvad man præsterer i det her forslag, nemlig at sikre de studerende en vægt på 25 pct., og at de får en plads i institutbestyrelsen.
Det er et godt, et lille, men et regulært fremskridt.
Forslaget om, at studerende skal besætte næstformandsposten i studienævnene er ærlig talt
lidt af en narrehat.
Det flytter ikke så meget.
Men jeg har også bemærket i debatten i dag, at der var flere ordførere, der talte pænt om øget demokrati, og så kunne det jo være interessant, om der kunne laves ændringsforslag for en skærpelse af den tanke, der ligger bag.
Når vi nu er ved at lave et lovforslag, kunne vi så ikke gøre det en anelse større, så man også mærkede det i dagligdagen?
For Enhedslisten er det centralt, at de studerende får reel indflydelse på deres hverdag.
Vi ønsker et arbejdspladsdemokrati.
Som udgangspunkt vil vi derfor gerne være med til at flytte magt fra den enkelte leder til de kollegiale organer, således at der kommer en mere kollektiv ledelse.
Vi ønsker at få oprettet f.eks. institutråd, hvor forskere, undervisere, studerende og TAP'ere får indflydelse i stedet for bestyrelser.
Jeg vil også sige: O.k., det er der, vi står.
Den mindste styrkelse af de studerendes og de ansattes rettigheder vil vi se positivt på.
Hvis der f.eks. i den her sag kan dannes et flertal for, at studienævnet og de studerende her får en langt større eller i hvert fald mere reel indflydelse, så vil vi meget gerne være med til at se på det, og derfor vil vi gerne drøfte en udbygning af den her fremlagte, lad mig kalde det skitse, men jeg synes, at den har behov for, at vi fylder noget mere i den.
Den kan passende udrenses, mener vi.