runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Klaus Hækkerup (S), 2002-03-13:
»Hvorledes vil regeringen neutralisere virkningen af en stigning i kommuneskatterne, såfremt kommuneskatten under ét alligevel stiger fra 2002 til 2003, f.eks. fordi Farum Kommune bliver nødt til at øge kommuneskatten for at påbegynde afvikling af sin milliardgæld?« Skriftlig begrundelse
I fællesbrev af 27. februar 2002 fra regeringen og KL til kommunerne er det bl.a. anført, at »såfremt kommuneskatten for kommunerne under ét alligevel måtte stige i 2003, har regeringen tilkendegivet, at den vil neutralisere virkningerne heraf.«
Bertel Haarder (V), 2002-03-13:
Jeg bliver nødt til at sige det, men nu blander hr. Klaus Hækkerup to vidt forskellige ting sammen, og det er et helt nyt spørgsmål, der nu rejses, nemlig spørgsmålet om, hvorvidt en person på tålt ophold som den irakiske hærchef skal kunne henvises til at opholde sig i Sandholmlejren eller ej.
Det har regeringen ikke kunnet, for det er der ikke hjemmel til, men ifølge det lovforslag, der ligger i Folketinget, bliver der nu hjemmel til, at f.eks. den irakiske hærchef kan blive pålagt at tage ophold i Sandholmlejren af de grunde, jeg nævnte, til at der kan være bruge for at have ham i nærheden: dels hvis der skal foretages en retslig efterforskning, dels hvis der bliver mulighed for at sende ham ud, sådan som jeg beskrev.
Og på det punkt har regeringen til punkt og prikke levet op til det, vi har sagt.
Det andet spørgsmål er noget helt andet.
Det er spørgsmålet om, hvorvidt en, som er på tålt ophold, i forbindelse med en udrejse vil have forhåndsgaranti for, at vedkommende kan vende tilbage.
På det punkt ligger der ikke noget lovforslag fra regeringens side, og på det punkt ligger
der ikke nogen løfter fra før valget.
Det er derfor, jeg på dét punkt henholder mig til den tidligere regering.
Det er to vidt forskellige ting, som her blandes totalt sammen.
Klaus Hækkerup (S), 2002-03-13:
Jeg vil godt sige, at jeg forstår overhovedet ikke, at integrationsministeren i denne her sag henviser til den tidligere regerings praksis.
Under valgkampen blev det fremført, især af Det Konservative Folkeparti, men også af andre partier, at nu skulle der en ny praksis til.
Nu skulle den slaphed, der udvistes ved, at de, der var på tålt ophold i Danmark, kunne gå frit rundt uden at være spærret inde, ophøre.
Nu skulle de, om jeg så må sige, sættes fast i Sandholmlejren, nu skulle der styr på dem, nu skulle man vide, hvor de var.
Så er spørgsmålet selvfølgelig: Hvad er den nye praksis?
Hvad var det, regeringen under valgkampen lovede at man ville stramme op om?
Når jeg hører integrationsministeren nu, er det jo nærmest ingenting, så er det jo en henvisning til tidligere praksis.
Jeg vil godt spørge: Betyder det, at det, de nuværende regeringspartier gik ud og skitserede, det, som blev sagt i forbindelse med præsentationen af lovændringen af den fungerende justitsminister, om, at krigsforbrydere og andre, som befinder sig på såkaldt tålt ophold i Danmark, fremover skal interneres i Sandholmlejren, ikke er rigtigt, at nu vil man alligevel dispensere fra det, at man vil finde ganske særlige omstændigheder, som man kalder det, og så tillade de pågældende at vende tilbage til Danmark, når de er rejst ud?
Ole Sohn (SF), 2002-03-13:
Jeg er helt enig i, at arbejdsmarkedet er omdrejningspunktet for integration på det danske arbejdsmarked; herom ingen tvivl.
Det er der vist ingen der har været uenig i.
Det, der bare undrer mig, er, at når der er en ordning, hvor der er mulighed for virksomhedspraktik, hvori ligger forenklingen så, bortset fra at man forenkler det på den måde, at man giver virksomhederne muligheden frem for 4 uger så at sige: I kan få 52 uger?
Det er da det eneste sted, hvor jeg kan se, at der ligger en forenkling - for virksomhederne selvfølgelig - og det er da et forkert signal at give. Kan en virksomhed ikke i løbet af 4 uger finde ud af, om vedkommende, man ansætter, kan gå ind på normale vilkår, eller om der skal iværksættes et job-/uddannelsestilbud, eller skal der bruges et helt år til det? Forestiller ministeren sig, at virksomheden selv bestemmer, hvornår vedkommende person kan gå fra gratis virksomhedspraktik til et ordinært job, eller er det noget, der skal aftales? Hvis det sidste er tilfældet, hvorfor kan det så ikke relativt enkelt foregå inden for 4 uger?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-03-13:
Nu kan jeg jo ikke stille spørgsmål her i spørgetiden.
Men et nærliggende spørgsmål til hr. Ole Sohn ville jo være: Hvordan synes du selv, det har været i den periode, der er gået? Jeg synes, vi kan se, at der er nogle problemer på det her område.
Vi indbyder arbejdsmarkedets parter til drøftelser, vi går ind i et forløb, hvor vi siger, at vi kombinerer de her ordninger med opkvalificering og uddannelse af medarbejdere, lad os prøve at aftale nogle rammer for det, så vender vi tilbage, og så ser vi på alle de eksisterende ordninger.
Det kunne jo være, at man kunne finde på noget, der var smidigere og bedre end det, man har prøvet hidtil.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-03-13:
Det er jo faktisk
regeringen selv, der har opfundet det her skattestop.
Så stiller man et enkelt spørgsmål, der går ud på, at hvis der nu sidder en kommune, og, lad os sige, opfører sig pænt og ordentligt, har orden i sine budgetter og siger: Vi sætter ikke skatten op til næste år, vi kører videre - og det må vel være tæt på et skattestop, ikke sandt - kan de så alligevel risikere at blive ramt ved, at man siger: I kan lige pludselig få et diktat om, at I skal sætte skatten ned, fordi I skal hjælpe med på det, der er sket i Farum?
Det er da et meget rimeligt spørgsmål at få besvaret.
Og det er da meget rimeligt også, at finansministeren tilkendegiver det her, for hvordan skal de ellers bære sig ad med at planlægge ude i kommunerne?
Det er da ikke urimeligt.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-13:
Jeg har bestemt ikke bedt ministeren om at tilgodese nogen som helst enkeltperson.
Jeg har bedt ministeren om at sikre bevaringen af det kvæg.
Det er sådan set noget andet. Jeg vil godt spørge ministeren, om ministeren er enig i den konklusion, der er i den internationale rapport, som staten selv har bestilt, og som siger, at mange af de her problemer er opstået på grund af manglende kommunikation, dårlig kommunikation, inden for det Genressourceudvalg, som der har været, og hvor man jo konsekvent fra alle sider har talt forbi hinanden i den her sag.
Men er ministeren også enig i, at den dårlige kommunikation jo ikke kan betyde, at vi alle sammen læner os tilbage i passivitet og ser på, at de få dyr, der er tilbage, forsvinder og går tabt?
Det er bare det, jeg vil have ministeren til at bekræfte i dag, at regeringen er optaget af at sikre de tilbageværende dyr, således at en bevaring af racerne overhovedet vil være mulig.
Jeg hører, at ministeren mere er optaget af at diskutere, hvordan ministeren undgår at få et medansvar for alt det, der er gået galt i fortiden.
Men der kan jeg sige til ministeren, at jeg ikke vil forsøge at pådutte ministeren et ansvar for, hvad tidligere ministre har gjort.
Det kan jeg give en garanti for.
Men jeg vil til gengæld mindeligt bede ministeren om at sørge for, at der bliver grebet ind nu, så de dyr ikke går tabt.
»Vil ministeren sørge for at sikre, at uerstattelige gamle husdyrracer ikke forsvinder, mens ministeren overvejer, hvad der må gøres, efter at den internationale evaluering har kritiseret hovedhjørnestenene i det danske genressourcebevaringsarbejde og påpeget en manglende succes?«
Skriftlig begrundelse
Ø-kvæg
»Der eksisterer kun en besætning bestående af 25 hundyr.
Den er i overhængende fare.
Anbefalinger: Populationens status bør verificeres som en hastesag.
Yd tilskud og alle andre former for støtte, indtil der foreligger en afklaring af status.«
IEC placerer endvidere hovedansvaret for mistilliden mellem mange private avlere og GRU hos GRU, eftersom der peges på, at den bl.a. har rod i uenighed om rekonstruktionsstrategien, der bl.a. omfatter Jysk Kvæg.
Denne rekonstruktionsstrategi »er uden relevans set i genbevaringsperspektiv«, konkluderer IEC.
Det jyske kvæg, som IEC i afsnit 4.1.3. mener »sandsynligvis er en gammel dansk race«, er i stor udstrækning bevaret på Oregaard, uden at det gennem mange år er blevet støttet af GRU.
IEC anbefaler bl.a. »Udeluk rekonstrueret Jysk Kvæg fra programmet..« og »Giv tilskud til alle relevante dyr..«
Mariann Fischer Boel (V), 2002-03-13:
Til hr. Keld Albrechtsen vil jeg sige, at det ville ligge mig
utrolig fjernt at placere en skyld i denne her sag.
Det vil jeg overhovedet ikke begive mig ud i, det ville være farefuld sejlads, er jeg overbevist om.
Men jeg bliver nødt til at sige til hr. Keld Albrechtsen, at vi har ressourcer til rådighed i dag, der er registreret, der er stambogsført, og som er inde i vores tilskudssystem, og jeg mener, at det på den måde også er sikret, at vi fortsat - det er den Jyske Race, vi snakker om - kan sikre, at de ressourcer, de gener, der ligger i de gamle husdyrracer, også kan føres videre.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Sohn (SF), 2002-03-13:
Jamen altså jeg afviser ikke, at man kan finde noget, der er smidigere, men der ligger ikke noget som helst i regeringens oplæg, som smidiggør det, bortset fra at man frem for en 4 ugers gratis praktikperiode siger, at nu kan man forlænge den op til 1 år.
Man angiver ikke nogen som helst værktøjer
med hensyn til, hvilken forpligtelse der skulle være for arbejdsgiverne til at sige: Skal der forhandles med tillidsrepræsentanten, og hvem skal afgøre, hvornår vedkommende person er kvalificeret?
Det er da et ret centralt spørgsmål.
Og så et andet spørgsmål, jeg også synes er væsentligt at få afdækket: Når regeringen meget målrettet og bevidst, går jeg ud fra, i oplægget skriver, at der er tale om personer, der har svært ved at få varig kontakt med arbejdsmarkedet, betyder det så, at der også kan være tale om personer på 50 år, altså seniorfolk - der er jo en stigende arbejdsløshed blandt ældre; det kan være folk, der har gået lang tid på kontanthjælp - eller er det alene indvandrere og flygtninge?
Er det alle personer?
De to spørgsmål synes jeg da, at det er meget relevant at få afklaret.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-13:
Jeg forstår simpelt hen ikke ministerens svar.
Det må forstås sådan, at ministeren vil vente med at gøre noget, til det er for sent.
Men jeg vil godt stille et spørgsmål.
Selv hvis det, ministeren siger, nu var rigtigt, at det var Leo Kortegaards skyld, skal statens konklusion så være: Nå, men så ofrer vi de dyr, så er der ikke mere at gøre?
Hvis det nu var rigtigt, skal vi så drage den konklusion, at fordi en ejer af de dyr ifølge ministerens opfattelse har grebet det forkert an, er der ikke mere at gøre, så staten må se passivt til?
Jeg håber, at ministeren selv kan høre, at det er en helt urimelig konklusion.
er jeg bange for, overordentlig gode grunde til, at han ikke har søgt, fordi han jo godt vidste, at det Genressourceudvalg bestod af personer, der simpelt hen ikke kan lide det, han laver, og ikke ønsker at anerkende det grundlag, han arbejder på.
Det er det, som ligger bag rapportens omtale af kommunikationsproblemer.
Derfor forstår jeg udmærket godt, at han ikke har søgt.
Men det er en helt anden diskussion, og den synes jeg i og for sig, at vi må finde ud af en anden gang.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-03-13:
Som jeg sagde i min indledning, står det enhver avler frit at søge på ordningen.
Det har Leo Kortegaard ikke ønsket.
Det kunne han ellers have forbedret sin økonomiske situation ved at gøre.
Men det er et valg, som formodentlig helt bevidst er truffet i denne her sag.
Med hensyn til rapporten må jeg gentage, at jeg ikke vil udtale mig om en rapport, som ikke er færdiggjort.
Den er ude til høring, og når høringssvarene foreligger, vil jeg meget gerne tage en drøftelse om indholdet og de konklusioner, der
kan ligge på det tidspunkt.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-13:
Jamen er ministeren enig i, at rapporten jo også siger, at det, det gælder om med hensyn til disse her kvæg, er at få sikret her og nu, at de bliver bevaret, og så få foretaget det, man kalder en verificering, altså få undersøgt til bunds: Er vi sikre på, at det er de oprindelige dyr?
Det er der en stærk formodning om at det er.
Men der peges også på, og det er jeg enig med ministeren i, at det er nødvendigt, at der bliver lavet det arbejde med at få stamtavlerne bragt på plads.
Det er jeg enig i.
Men skal det forstås sådan, at fordi der er problemer, som skal løses, så har ministeren givet op?
For det er, som om ministeren vil lægge ansvaret på Leo Kortegaard, og hvis han ikke kan løse det, så er der ikke mere at gøre.
Det synes jeg ikke er ansvarligt af staten, for jeg går ud fra, at ministeren er enig med mig i, at det er statens forpligtelse at sørge for, at racerne bliver bevaret.
Hvis det er sådan, at de går tabt, hvis ministeren er passiv,
er det ministeren, der må gribe ind.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-03-13:
Nu vil jeg overhovedet ikke i dag komme ind på den internationale evaluering, der er lavet, for den er jo ikke færdig.
Den er nu sendt ud til høring, sådan at de parter, der har bidraget til rapporten, får mulighed for at udtale sig, og det synes jeg er utrolig vigtigt, inden vi konkluderer på sådan en rapport.
Men jeg bliver nødt til at sige, at i rapporten erklærer
Evalueringsudvalget sig enig med Genressourceudvalget i, at med hensyn til avl bør man basere sig på stamtavler, og de stamtavler er øjensynlig ikke tilgængelige eller eksisterende i Leo Kortegaards besætninger.
Nu har Leo Kortegaard haft mulighed for at modtage tilskud via de midler, der er til rådighed i Fødevareministeriet, men betingelsen for at modtage tilskud baserer sig jo på organiserede avlsprogrammer, og hvis man skal lave organiserede avlsprogrammer, bliver man sådan set nødt til at have en stambogsføring for at kunne dokumentere linjerne, som man avler på.
Det tror jeg også hr. Keld Albrechtsen vil være enig med mig i.
Men jeg har ikke nogen konkret vurdering, der kan ligge til grund for den beslutning, Leo Kortegaard har truffet om ikke at ville opfylde de betingelser, for hr. Leo Kortegaard har på den måde afskrevet sig selv muligheden for at modtage dyretilskud og derfor den økonomiske støtte til sin besætning af de gamle husdyrracer, som han nu har.
Det har jo stået Leo Kortegaard frit for at udnytte mulighederne, sådan at han på den måde kunne have forbedret sin økonomiske situation løbende.
Det er beklageligt, men det er ikke en situation, der medfører, at jeg som minister kan gå ind helt uden om systemet og tilgodese enkeltpersoner i det her regi.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-13:
Nu kan man jo have en lang diskussion om fortiden, og om det har været grebet forkert an, og hvem der har søgt, og hvem der ikke har søgt og sådan noget.
For jeg går ud fra, at ministeren kan bekræfte, at der kun er 130 hundyr tilbage inden for Jysk Kvæg.
Så nævnte ministeren, at man havde sikret nogle ganske få dyr, nogle encifrede tal nævnte ministeren.
Jeg håber ikke, at ministeren så vil sige, at dermed har man sikret dem.
Det har man jo ikke.
Den største mulighed for at bevare racen ligger jo i, at de 50 dyr bliver bevaret.
Det går jeg ud fra ministeren er enig med mig i.
Det er ministeren, der har mulighed for at få embedsmænd til at finde ud af, hvad der kan gøres.
Men jeg håber, ministeren kan give mig det svar, at hun ikke vil sidde passivt og se på, at dyrene forsvinder, men følge anbefalingerne i rapporten, som staten selv har bestilt, som siger, at det er meget vigtigt her og nu at gå ind og sikre dyrene og få verificeret, at der er tale om de oprindelige gener og så få iværksat en bevaringsplan, der kan sikre ind i fremtiden.
Derfor er jeg ked af, hvis ministerens svar skal forstås sådan, at ministeren har tænkt sig at forholde sig passiv.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-03-13:
Nu forstod jeg, at spørgsmål nr. S 1279 primært gik på en enkelt producent, og derfor vil jeg tillade mig at besvare det spørgsmål, der er stillet.
Det drejer sig jo om Leo Kortegaard, der tidligere både i perioden fra 1989 til 1994 under den gamle bevaringsstrategi og i perioden fra 1996 til 1999 under den nye bevaringsstrategi har fået udbetalt betydelige beløb fra Udvalget til Bevarelse af Genressourcer hos Danske Husdyr.
Blandt andet modtog Leo Kortegaard i 1996 20.000 kr. for at udlåne en tyr af Jysk Race til tapning for sæd, og i perioden fra 1997 til 1999 fik Leo Kortegaard udbetalt 215.000 kr. i dyretilskud.
Jeg kan oplyse, at Leo Kortegaard også efterfølgende har haft mulighed for at modtage dyretilskud fra Genressourceudvalget, men har valgt ikke at benytte sig af den mulighed.
Jeg mener principielt, at al offentlig støtte skal udmøntes gennem åbne ordninger, hvor alle, der opfylder de objektive kriterier, kan søge på ordningerne.
Det er efter min mening det rigtige princip for at tildele støtten.
Det betyder samtidig, at der er frit valg for den enkelte, om man ønsker at opfylde kriterierne og dermed opnå den offentlige støtte.
Hvad angår spørgsmålet om bevarelsen af Jysk Kvæg, så kan jeg oplyse, at der er 23 avlere, der sidste år har søgt om og er berettiget til støtte til i alt 11 hanlige avlsdyr og 52 hunlige avlsdyr.
Der er således allerede på nuværende tidspunkt tale om en betydelig avlerkreds, der har fået støtte til bevarelse af det jyske kvæg.
Den er reguleret igennem en EF-bekendtgørelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-13:
Årsagen til, at jeg har stillet det her spørgsmål og også det næste spørgsmål, er jo den kendsgerning, at der er kommet en rapport, som staten selv har bestilt, en international faglig vurdering af det bevarelsesarbejde, der skulle finde sted under Genressourceudvalget til at sikre, at de oprindelige racer inden for avlsdyr, herunder ikke mindst kvæget, kan bevares.
Den rapport viser, at den bevaringsindsats, der har været, har været forfejlet, har koncentreret sig om de forkerte områder, og at situationen er meget kritisk med hensyn til de få dyr, der er tilbage inden for de oprindelige kvægracer, samt at hvis ministeren ikke griber ind øjeblikkelig, så mister vi racerne, så mister vi genmaterialet.
Ole Sohn (SF), 2002-03-13:
Som jeg forstår ministeren, så er kernen her, at de overenskomstmæssige aftaler selvfølgelig skal respekteres, og at det er inden for dem, man skal forsøge at finde løsninger, og det synes jeg er meget betryggende. Ministeren må jo have mig undskyldt, at jeg stiller spørgsmålene, men det er jo ikke så mange dage siden, at vi har behandlet et andet forslag, hvor der gribes ind i overenskomsterne.
Derfor er jeg meget glad for at få bekræftet, at det ikke er tilfældet her.
I dag er det faktisk sådan, at parterne på virksomheder, tillidsrepræsentanten og virksomheden, hvor man har 120 kr. i timen med en startløn på 86 kr. i timen, kan aftale startlønninger i det spænd.
Det er der ingenting der forhindrer.
Men det helt afgørende, og det vil jeg notere med tilfredshed, er, at ministeren bekræfter, at det her er noget, der skal lægges an til forhandlinger om, og at det er inden for de rammer, der er gældende i overenskomstsystemet.
Det synes jeg i sig selv er betryggende.
Så tror jeg, at vi fra det udgangspunkt måske kan komme dertil, at vi kan få en åben og fordomsfri debat, som er med til at sikre, at den mangel på arbejdskraft, som vi helt beviseligt kan se er i de kommende år, finder vi også en løsning på.
Det bidrager vi som sagt gerne til.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-03-13:
Nu skal jeg jo næppe være den rette til at belære hr. Ole Sohn om arbejdsmarkedsforhold, for jeg kender jo hr. Sohns store erfaring på det område.
Mig bekendt foregår det sådan på en række virksomheder, at hvis lønniveauet f.eks. er kommet op på 125 kr. i timen, så fungerer det effektivt på den virksomhed som mindstebetalingen, uagtet at der i overenskomsten måtte være en sats, der hedder 86 kr. Det, mine tanker går på, er, at man måske inden for aftalte, kortere perioder kunne udnytte det spænd, og der så var medarbejdere, der kunne starte på 90 kr. i timen i de 2 måneder, hvor de så måtte bevise, at de kunne det samme som kollegerne.
På en måde kan man sige, at det, vi beder om, er, at man mellem overenskomstparterne overvejer, om ikke det ville være relevant at aftale nogle rammer, inden for hvilke
man også kunne udnytte den overenskomstmæssige mindstebetalingssats.
Jeg vil gerne igen understrege, at jeg er helt overbevist om, at det her kun kan lykkes ved accept ude på de enkelte arbejdspladser.
Jeg vil også sige, at det har glædet mig meget, når jeg har mødt SiD, når jeg har mødt
Dansk Metal, når jeg har mødt alle mulige forskellige, Dansk Industri osv., at så er alle enige om, at vi her står med det største samfundsmæssige problem, som vil præge debatten i Danmark i mange år fremover. Der beder jeg bare om, at vi, når vi giver garantier for, at det skal foregå på ordentlig og redelig og aftalt vis, fordomsfrit ser på, hvordan vi kan bryde de barrierer, der ligger på arbejdsgiverside, og som ligger på lønmodtagerside: krav på arbejdsgiverside om, at de ikke gider sætte sig ind i besværlige ordninger, for de vil møde alle mulige konsulenter, samt frygt på arbejdstagerside for, at det nu er noget med en løntrykkermekanisme, vi indfører. Og der vil jeg bare sige, at vi gerne vil afgive de garantier, og vi vil gerne afmystificere det her område, så vi kan komme i gang med en af de største samfundsmæssige opgaver, vi står over for.
Ole Sohn (SF), 2002-03-13:
Men når ministeren fortsætter og taler om en startløn, er jeg nødt til at spørge: Hvad er det?
I dag findes der jo en startløn.
Der er overenskomstmæssige minimumslønninger, som er det, folk, der ikke har kvalifikationer, kommer ind og starter på.
Så er det klart, at så kan der være nogle skifteholdstillæg og nogle andre tillæg, som er bestemt, som man selvfølgelig også får.
Men så er der kvalifikationstillæg, som man får, efterhånden som man har kvalifikationer.
Derfor er jeg nødt til at stille et spørgsmål.
Er startløn noget nyt, som ikke er gældende i overenskomsterne, eller er det bare en anden måde at sige: de overenskomstmæssige mindstelønninger?
Ole Sohn (SF), 2002-03-13:
Jeg vil gerne her tilkendegive, at SF går meget åbent ind i de her diskussioner, for vi er helt enige om, at arbejdsmarkedet er omdrejningspunktet.
Men jeg er jo nødt til på en eller anden måde at give udtryk for min forundring, for jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvori incitamentet for at få flere i arbejde ligger, ved at man frem for 4 ugers gratis virksomhedspraktik skal kunne gå op til et helt år.
Deri ligger der altså ikke nogen forenkling.
Der ligger en bekymring hos en lang række indvandrer- og flygtningegrupper for: Jamen nu kan vi jo ikke længere sikres ordinær beskæftigelse i starten, nu vil alle vel bruge os gratis i 1 år.
Der ligger bekymringer hos de faglige organisationer.
Og jeg har aldrig hørt et krav fra en arbejdsgiver eller en arbejdsgiverorganisation om, at de har behov for at se en indvandrer eller flygtning an i 52 uger.
Det har jeg aldrig hørt.
Derfor forstår jeg simpelt hen ikke, hvad der er begrundelsen for det, og jeg forstår heller ikke, hvorfor man skriver i oplægget, selv om det er et integrationsudspil, at det er noget, der generelt gælder for alle personer, for det er jo det, der står.
Der står, at det her gælder alle personer, som har svært ved at få fodfæste.
Derfor giver det da anledning til megen bekymring.
På trods af at overskriften om, at arbejdsmarkedet er omdrejningspunktet for integrationen, hvad jeg er fuldstændig enig i, så må ministeren da have forståelse for, at når der ikke er nogen på arbejdsmarkedet, nogen af siderne, der har krævet at få 52 ugers gratis virksomhedspraktik, så undrer det lidt, at det skulle være en forenkling eller et omdrejningspunkt, der kan fremme en fornuftig integration.