Christian Brix Møller (RV), 2002-03-14:
Vi kender alle de store problemer forbundet med, at grundvandet er truet af overforbrug, forurening og for lille fornyelse.
Vi bruger vores grundvand, som om mængden var ubegrænset.
Forureningen fra det nedsivende vand på grund af kemikalieaffald og landbrugets udledning af nitrat og pesticider er forståelig nok urovækkende for store dele af befolkningen, som løbende hører om problemer med drikkevandsboringer og grundvandsforurening.
Uden dermed at devaluere ordene kan vi udmærket fastslå rent vand som en menneskeret, og vi er i Det Radikale Venstre meget åbne over for ethvert initiativ, som kan bidrage til beskyttelse og forebyggende sikring af rent og urenset drikkevand.
Her er det naturligvis også helt afgørende med en ekstensivering af landsbrugsdriften i områder, hvor der indvindes drikkevand.
Det var rationalet bag oprettelsen af Vandfonden, som vi behandlede forleden, og igen vil jeg sige, at det var altså kun dårlige argumenter, der i den forbindelse blev fremført fra de partier, som vil nedlægge fonden. Her venter vi så med spænding på, hvordan især regeringspartierne vil råde bod på skaderne, og vi hjælper gerne på vej.
Det er også nævnt i den vedtagelse, som vi er medforslagsstillere til med Socialdemokratiet og SF.
I denne sammenhæng kommer vi jo heller ikke uden om indsatsen i og måske især over for landbruget.
Det er jo her de største problemer, eller skal vi kalde det udfordringer, ligger.
Landbruget kan jo godt være lidt sart, nøjagtig som vandressourcerne.
Det skulle være ensbetydende med en reduktion på 14 pct. fra 1999 til 2000, og det giver os et godt grundlag for optimisme i bestræbelserne på at nå væsentlig længere endnu.
Desværre går det knap så godt eller endnu værre alt efter temperament med målene for beskyttelse af særlig pesticidfølsomme områder og for udvidelsen af økologiske arealer.
Her håber vi, at regeringen, hvis den efter forventningen vil være for svag til for alvor at presse landbruget, så da i det mindste vil overveje en større målretning af økologisk omstilling.
Vi kunne kalde det selektiv miljøbeskyttelse forstået på den måde, at følsomme områder skal have større beskyttelse, herunder for at beskytte grundvandsreserver.
Tiden er nu inde til at opstille
nye og mere ambitiøse mål på området.
Det bringer mig til sidst til den opfordring til regeringen om at sammenkæde de initiativer og processer, som er sat i gang på området nu og i de næste år.
Her tænker jeg på overvejelserne omkring en Vandmiljøplan III, EU's vandrammedirektiv og måske endda også Wilhjelmudvalgets arbejde og en forhåbentlig afvikling af EU's landbrugspolitik.
Vandmiljøet er i den grad noget, som optager befolkningen.
Vi aner jo dybest set ikke, om vi er købt eller solgt, når vi drikker et glas vand fra hanen, og derfor er der brug for helhed, sammenhæng, tillid til politikerne og derfor også for politisk mod og handlekraft.
Som allerede nævnt så vi gerne en fuldstændig udfasning af brugen af pesticider i Danmark.
Forslaget til vedtagelse, vi er medforslagsstiller til, er dog på det punkt meget minimalt, og det er såmænd ikke for at drille regeringen så meget, at vi har fremsat den.
Hvis det bedste modargument endnu har været, at et total skulle ændres til et firtal, så er vi tilfredse, men forstår stadig væk ikke regeringspartiernes handlemåde, og vi efterlyser stadig gode argumenter for ikke at stemme for.
Vi er jo glade for tallet, og at det var det, som vi måske kunne handle lidt om, så regeringspartierne også følte, at de fik lidt ud af det og kunne sige, at de havde sejret i denne sammenhæng.