Ebbe Kalnæs (CD), 1999-03-03:
Inden jeg sådan for alvor starter ordførerindlægget, skal jeg da lige for at spare lidt tid sige, at når man har brugt midlerne til kloaksystemet i Sandholmlejren, hænger det jo sammen med, at Sandholmlejren rent faktisk huser flygtninge, og det var så det, som jeg ikke fik svar på, om man ville være med til at stemme for, at de kunne ligge på Indenrigsministeriets konto i stedet for.
Selve udtrykket freds- og stabilitetsrammen bekommer CD
meget vel.
Jeg vil også gerne sige, at den diskussion om, hvad der hører til hvor, vil vi da gerne deltage i; men vi opfatter alle de her indsatser og hele den bredde, der er i det her, som ganske væsentlig, men vi opfatter bestemt også forsvarets deltagelse i den proces her som noget, der hører hjemme her.
Det, jeg oplever i debatten i dag, er jo, at der i almindelighed i sådan en ramme nemt bliver trængsel, så det, jeg vil opfordre til, er jo, at man til anden tid, når man netop drøfter forsvaret og forsvarets vilkår og økonomi i den kommende tid,
så vil tænke på de sider, der er, og de opgaver, der også er i denne her ramme.
Det, der har bekymret mig, det, der har bekymret CD, er jo, at i det oplæg, der nu er til forsvaret, er der jo hulet ganske meget ud inden; det vil sige, at grønne afgifter og lignende jo har tømt forsvarsbudgettet for måske omkring 900 mio. kr. i den tid, der er gået, og nu lægger man altså op til en lignende besparelse på området.
Det er klart, at hvis man skal lave en international indsats - og vi er jo oppe på en styrke nu - bruger vi næsten alle vores ressourcer hos dem, der skal ordne den opgave for os, og vi trækker hårdt på dem, vi slider hårdt på dem; det mener jeg man skal have med i overvejelserne.
Ellers var jeg lidt ked af undervejs, at diskussionen her var ved at ende i det, jeg vil kalde en konto-diskussion for revisorer.
Det, der er det afgørende, er selvfølgelig, hvad det er for nogle holdninger, der ligger bag ved det her.
Det, der er det afgørende, er, at man giver nogle klare udtryk for, at man vil være med til at betale det her og dermed også argumentere for, at der så vil være et andet sted, hvor der ikke bliver midler, for det her er jo også en prioritering - i meget høj grad.
Det kan være, at vi en gang imellem skulle overveje de indsatser, vi laver generelt.
Det kunne også være på det miljømæssige område.
Men det kan jo godt være, vi en gang imellem - og det er jo et synspunkt, som CD ofte fremfører - ofrer noget på relativt små miljøgevinster, som koster meget, hvor vi for pengene kunne få væsentlig mere miljø andre sted i samarbejde med andre lande.
Hvis der er - og det kunne der jo være noget der tyder på - områder, hvor sagsbehandlingen er for langsommelig, steder, hvor der er nogle små kongedømmer, der ikke kan tale sammen, hvor man bruger de her midler, så vil jeg understrege med det samme, at det vil CD under ingen omstændigheder holde hånden
hverken over eller under.
Vi går helt ud fra, at ministrene, som har det som ansvar, sørger for at holde nøje øje med, at de her penge bliver brugt både rigtigt, fornuftigt og effektivt.
Så er det ligesom sagt.
Men det, der er det vigtige i den her sammenhæng, er, at selv om Danmark ikke er noget stort land, så er det, Danmark gør i denne sammenhæng, dvs. de mærker, vi sætter på det her område, den virkning, det giver at gøre det her både rigtigt og fornuftigt, noget, der har en virkning, som måske tilskynder andre til at gøre det samme. Og det er et af de steder, hvor vi i CD er meget stolte over, at vi har et højt niveau i Danmark; at vi virkelig er indstillet på at bruge alle de instrumenter, der skal til. For os er det lige så meget sikkerhedspolitik og forsvarspolitik, men selvfølgelig ikke det eneste, også en humanitær indsats, som er vigtig at vise for et land som Danmark, som er et rigt land.
Det, der også er væsentligt at have med i denne her sammenhæng, er, at selvfølgelig er vi i Danmark på en række områder - ikke mindst på det miljømæssige - ret skrappe til at løse de mange opgaver, og det er ganske væsentligt, at vi også viser det; ikke bare for at sikre dansk industri, men det er klart, at det, at vi er i stand til at løse mange af de opgaver og vise det rundt omkring, har vi selvfølgelig nogle sidegevinster ved, som er ganske vigtige: samarbejde på det område, der hedder miljø, samarbejde på det område, der hedder katastrofe og fred, og også, som hr. Per Stig Møller nævnte, i forholdet til mindretallene.
Det er i virkeligheden det, der er det vigtigste.
Det er dér, konflikter næres, det er dér, de skabes, og det er dér, indsatsen skal gøres.
Men jeg vil gentage, at det, der er vigtigt i den her diskussion, er, at de, der gerne vil tale varmt for, at vi laver en bred eller en bredspektret indsats på det her område, er klar over, at der altså er en økonomisk prioritering at gøre; der skal vises en reel vilje til at betale regningen.
Vi skal i hvert fald ikke bruge debatten til sådan revisormæssigt at se på, om vi kan finde ud af at se rigtige ud i den her sammenhæng, uden at vi samtidig fortæller, hvad vi rent faktisk har tænkt os at betale.
CD vil på de her indsatsområder meget bredspektret være klar til at deltage, være klar til at betale og være klar til at bakke op om den her indsats. Vi vil også gerne sige tak for ministerens redegørelse og samtidig sige, at vi også meget gerne ser en debat, som nuanceret tager fat på, hvordan vi anvender de her midler bedst muligt.