runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2004-01-23:
Fordi det er unødvendigt.
Regeringen har påtaget sig det ansvar løbende at være med til at udvikle det danske sprog, støttet af et meget bredt flertal i Folketinget.
Så godt som alle Folketingets partier er jo enige i strategien om, at det danske sprog skal udvikles.
Men vi vil ikke putte det danske sprog ind i en egentlig zoologisk have, hvor det ikke må udvikles, og hvor man stationært fastholder sproget som et konformt sprog, der ikke må blive udsat for påvirkninger udefra, for selvfølgelig må det det - selvfølgelig må det det.
Men vi er os vores ansvar bevidst og sikrer os, at det danske sprog kan udvikle sig inden for de rammer, vi nu engang udstikker.
Lad os tage et eksempel.
Når man udgiver opgaver fra universitetet, afhandlinger osv., så vil vi nu bede om, at der på dansk bliver en mere udførlig redegørelse
for, hvad det projekt handler om, end der tidligere har været.
Men samtidig skal man selvfølgelig have mulighed for at dyrke internationale sprog på nogle studier, engelsk, fransk eller tysk, eller hvad det er.
Parallelsprog hedder det.
Man skal igen passe på, at man ikke bliver alt for protektionistisk.
Man skal passe på, man ikke opfatter dansk som en anakronisme, men man skal opfatte dansk som et sprog i en moderne udvikling, som har brug for omsorg, men ikke brug for at blive lukket inde.
Det er forskellen.
Naser Khader (RV), 2004-01-23:
Det er jo ikke det, det handler om.
Det handler om at få en sproglov, der minder lidt om den svenske eller norske.
Der er heller ikke tale om sanktioner, hvis man ikke bruger sproget ordentligt.
Det handler om at få skabt nogle gode rammer.
Vi skal ikke ind og blande os i, hvordan man bruger sproget, eller hvordan man fordansker fremmedudtryk.
Det mener jeg ikke vi skal blande os i som politikere, men hvorfor får vi ikke en sproglov, der ligesom sætter nogle gode rammer for det danske sprog?
Brian Mikkelsen (KF), 2004-01-23:
Hvis vi tager det sidste først, så er det jo netop udtryk for, at det danske sprog ikke skal kapsles ind.
Det er nu engang den måde, man udtrykker sig på inden for it-verdenen, og man må jo regne med, at dansk er et sprog, som også må kunne gå i en dialog med andre sprog og med den teknologiske udvikling i den verden, vi lever i.
Se, årsagen til, at vi generelt er imod en sproglov, er, at vi mener, at de initiativer, vi har taget, er tilstrækkelige.
Jeg synes, at det, som hr. Ole Sohn taler om her, er lidt sådan dobbeltungeagtigt, for det, jeg hørte hr. Ole Sohn angribe Venstres ordfører for, var hele spørgsmålet omkring de tiltag, vi har besluttet at implementere i folkeskolen.
Det er jo netop en konsekvent holdning til, at man skal lære dansk i folkeskolen, at der kommer minimumstimetal i 1.-2.-3. klasse inden for dansk, at vi strammer bekendtgørelsen op også i gymnasiet med hensyn til læreplaner.
Det er en konsekvent tilgang til det, for på den måde bliver man relevante samfundsborgere, kan indgå i det demokratiske liv og komme ud på arbejdspladsen.
Naser Khader (RV), 2004-01-23:
To spørgsmål i første omgang.
Ministeren siger, at der ikke er behov for en sproglov, og at der ikke skal lovgives på området.
Men vi har faktisk allerede nogle love på området, eksempelvis sprognævnsloven af 1997 og retskrivningsloven af 1997, så det er ikke noget helt nyt at skride til lov på området, som jeg mener er vigtigt, sådan at vi kan skabe nogle gode rammer for sproget.
Mit andet spørgsmål er: Hvorfor de mange afvigelser fra sprogudvalgets redegørelse og ministerens redegørelse?
Det er egentlig en udmærket redegørelse, som sprogudvalget er kommet med.
Hvorfor er der de mange afvigelser i forhold til ministerens redegørelse?
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-27:
Når vi Kristendemokrater igen fremsætter det her forslag, er det jo ikke for ingenting, og det er også min opfattelse, at ministeren har forståelse for det.
Men så må mit enkle spørgsmål til ministeren blot være: Hvor meget skal der egentlig til, før der skal lovgives på området?
For vi har jo set, at sagerne på området faktisk har eskaleret, efter at rapporten fra DA og LO i sommer ligesom indikerede, at nu er der skred i den.
Freddy Dam (V), 2004-01-27:
Jo, jeg har, synes jeg selv, temmelig tydeligt tilkendegivet i mit indlæg, at Venstre er utilfreds med enhver form for tvang, der udøves på arbejdsmarkedet og andre steder, så jo, svaret er ja.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-27:
Hr. Freddy Dams sidste bemærkning glæder mig meget: for øjeblikket ikke støtte forslaget.
Så er der håb for næste gang.
Det glæder mig.
Freddy Dam (V), 2004-01-27:
Ifølge Kristendemokraternes beslutningsforslag bør der indføres en begrænsning i de faglige organisationers konfliktret over for arbejdsgivere, der har overenskomst med en organisation uden for LO-området, medmindre meget stærke grunde taler for, at der oprettes en ny overenskomst.
Dette synspunkt har Venstre megen sympati for, og vi finder det faktisk stødende, at en faglig organisation har mulighed for at tage en virksomhed som gidsel, der for så vidt har ordnede forhold for medarbejderne, og som tilbyder vilkår svarende til dem, der er almindeligt gældende i branchen.
Efter vor opfattelse skal såvel virksomheder som medarbejdere
frit kunne indgå aftaler med hvem, de vil.
Omvendt er det også Venstres opfattelse, at konflikter på arbejdsmarkedet som altovervejende hovedregel skal søges løst af parterne selv, og at lovgivningen må være den allersidste udvej.
Forslaget var fremme i nogenlunde uændret form i 2002, hvor behandlingen resulterede i nedsættelsen af et udvalg, der i sommeren 2003 redegjorde for Arbejdsrettens praksis.
På den baggrund fandt beskæftigelsesministeren ikke anledning til at foretage yderligere, hvad vi i Venstre var enige i.
Af redegørelsen fremgik, at der faktisk er sket, og at der fortsat sker en udvikling i Arbejdsrettens praksis, om end i det mindste én enkelt efterfølgende sag synes at afkræfte denne vurdering.
Omvendt må man jo erkende, at en enkelt svale ikke gør nogen sommer, og der skal efter Venstres opfattelse en længerevarende og fortsat praksis til, før man eventuelt kan konstatere en stagnation eller et tilbageslag i Arbejdsrettens praksis.
I øvrigt fremgår det af de seneste dages presse
, at der måske er ved at indtræde en vis opblødning af organisationernes positioner med hensyn til gensidig anerkendelse.
Jeg tænker her på drøftelserne imellem Kristelig Arbejdsgiverforening og Foreningen af Offentligt Ansatte, og det understøtter for så vidt forhåbningen om, at arbejdsmarkedets parter selv løser problemstillingen på længere sigt.
Venstre vil fremover følge udviklingen nøje for at konstatere, om der sker den ønskede afvikling af monopoliseringen på arbejdsmarkedet, og om Arbejdsrettens retspraksis faktisk udvikler en højere grad af frihed.
Derfor kan Venstre ikke for øjeblikket støtte Kristendemokraternes forslag.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-27:
Jeg håber, at organisationerne forstår alvoren i det budskab, som jeg fornemmer at et flertal af Folketingets partier gerne vil sende i de her sager.
Vi synes, det er rigtigt, at arbejdsmarkedets parter har de konfliktrettigheder og -muligheder, som man har på det danske arbejdsmarked, men med en ret følger naturligvis også et ansvar for hele tiden at udøve den respektfuldt over for det samfund, vi opererer i.
Jeg kan ikke klart svare på, om det er antallet af sager, grovheden af sager, men vi kan jo i hvert fald sige, at der vil være en grænse et eller andet sted for, hvad vi vil stå model til, men grundlæggende må vi sige, at den konfliktret - strejkevarsel og lockoutmulighed - som arbejdsmarkedets parter har, jo har vist en fin balance på arbejdsmarkedet.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-27:
Jeg har forståelse for, at retspraksis udvikler sig, og verden er ikke den samme i dag, som den var i går.
Men som sagt har vi set sagerne blive
flere og flere
Er det mængden af sager, er det størrelsen af sager, eller hvad er det, der skal til, for at ministeren vil tage et initiativ på det her område, hvor ministeren jo også erkender at der er et problem?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-27:
Jeg er enig med hr. Mogens Nørgård Pedersen i, at vi her er ude i en balancegang, hvor organisationerne altså også må tage deres ansvar i visse situationer.
Jeg skal jo ikke skjule, at jeg synes, at nogle fagforbund i visse tilfælde er gået for langt.
Derfor vil vi jo en gang imellem opleve et tilbageslag på det her område, men afgørende i fremtiden bliver naturligvis, at organisationerne pålægger sig selv det ansvar ikke at forgribe sig på virksomheder og lokalsamfund, som så påføres skadevirkninger.
Det er ca. 2 år siden, jeg stod her sidst i samme anledning, og det er ½ år siden, at jeg på baggrund af den gennemgang af udviklingen i retspraksis, som DA og LO afleverede til Folketinget i sommeren 2003, meddelte, at regeringen ikke havde til hensigt at lovgive på området.
Det er en udmelding, som jeg siden har måttet gentage et par gange.
Denne beslutning står vi fast på.
Retspraksis har trods alt ikke stået stille gennem de seneste mange år.
Udviklingen bærer præg af større erkendelse af, at arbejdsmarkedet har ændret sig og fortsat vil ændre sig.
Også organisationernes rolle ændrer og udvikler sig.
På flere områder følger organisationerne med tiden.
Det gælder f.eks. i forbindelse med større valgfrihed for den enkelte lønmodtager inden for overenskomsten.
Det burde ikke være nogen overraskelse, at regeringen fuldt ud støtter det danske overenskomst- og aftalesystem.
Vi har i Danmark et helt unikt system på godt, men også nogle gange på ondt.
På godt, fordi det er med til at sikre, at det danske arbejdsmarked hele tiden er fleksibelt og dynamisk, og fordi de faglige organisationer i høj grad er medansvarlige for, at forholdene på arbejdsmarkedet følger med tiden.
På ondt, fordi disse organisationer ikke altid lever op til deres ansvar, men nogle gange misbruger deres stilling.
Det ser vi jo desværre til tider eksempler på, når der konfliktes over for virksomheder, der allerede har overenskomst med en anden fagforening, og hvor konflikten bærer præg af at være ren og skær magtopvisning.
Dette efterlader i nogle tilfælde borgere, virksomheder og sågar små byer med følelsen af, at der bliver gjort vold på deres selvbestemmelsesret og frihed.
Regeringen har derfor stor forståelse og sympati for de intentioner, der ligger bag dette forslag.
Jeg skal heller ikke lægge skjul på, at det har været en svær afvejning for regeringen, men en regulering af konfliktretten vil være meget vanskelig og vil fundamentalt ændre den måde, hvorpå vi hidtil har fordelt rollerne på det danske arbejdsmarked.
Lovgivningen må være sidste udvej, og der mener jeg ikke vi er nået til endnu.
Regeringen kan ikke støtte forslaget.
Lad os nu give det arbejdsretlige system en chance for at vise, at udviklingen på arbejdsmarkedet også afspejler sig i deres vurderinger og afgørelser, ligesom vi skal holde arbejdsmarkedets parter fast på deres ansvar for, at udviklingen følger med tiden.
Samtidig vil jeg opfordre til, at visse fagforbund i stedet bruger kræfterne på at få overenskomst på de områder af det private arbejdsmarked, som i dag er helt uden overenskomst.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-27:
Hvis det, der lige er blevet sagt, er dokumentation for noget som helst i Dansk Folkepartis hoveder, ja, så må man sige, at det er en helt særegen form for dokumentation.
Jeg forstod, at det var et eller andet med, hvad der foregik i Dansk Folkepartis hoveder, og hvad der foregik i Det Radikale Venstres hoveder, og så fandt jeg ikke rigtig ud af, hvad det var dokumentation for.
Jeg bad bare om dokumentation for, at den skræmmekampagne, som Dansk Folkeparti har stået i spidsen for, faktisk er noget, der har hold i virkeligheden.
Kan jeg få den dokumentation?
Kan jeg få nogle sidehenvisninger?
Kan vi få nogle konkrete eksempler på, hvor det er gået galt?
Bent Bøgsted (DF), 2004-01-27:
Jamen jeg kan konstatere her, at hr. Anders Samuelsen alligevel har lyttet til, hvad jeg har sagt heroppe, og det vil jeg gerne takke for.
Jeg kunne bare ikke se hr. Anders Samuelsen i salen.
Det kan godt være, jeg har overset noget, men jeg kan da i hvert fald sige til hr. Anders Samuelsen, at det, der foregår i Dansk Folkepartis hoveder, ikke er mere vildt, end hvad der foregår i Det Radikale Venstres hoveder, så vi kommer ingen steder ad den vej.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-27:
Det er, fordi hr. Bent Bøgsted nu nævner, at der ikke er den store interesse for sagen, og at man ikke har villet lytte til Dansk Folkepartis argumenter.
Jeg ved ikke, om det ikke er et meget klart udtryk for interesse for sagen, at man faktisk laver en bred aftale.
At Dansk Folkeparti så vælger ikke at vise den interesse at gå konstruktivt ind og byde med, fordi man har lagt sig fast på forhånd på, at man bare vil have det her jerntæppe ned, er jo Dansk Folkepartis egen sag.
Er der nogen som helst form for dokumentation, man kan hænge den her skræmmekampagne op på, eller er det netop bare en skræmmekampagne?
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-27:
Det er jo ikke for ingenting, at vi udvider EU.
Det øger samhandelen, det sikrer fred og stabilitet, og det må naturligvis også medføre gensidig respekt.
Nogle tager arbejde her, andre tager arbejde der.
Den aftale, som hovedparten af partierne i Folketinget har vedtaget, er et udtryk for, at vi i hvert fald ikke i det her tilfælde er os selv nok.
Derfor kan vi heller ikke sige, at vi gerne vil have østeuropæerne med i Fællesskabet, men at der er en række betingelser, bl.a. om 7 år, inden det sådan for alvor gælder.
Det var netop derfor, vi indgik en aftale.
Denne respekt må nemlig virke begge veje.
Derfor kan Kristendemokraterne naturligvis ikke støtte forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-27:
Jeg vil sige, at noget af det, der ligger i aftalen, som man tog fat på, nemlig at sikre, at der ikke skal være illegal arbejdskraft i Danmark, var der et behov for at få kigget på, og den del af aftalen synes jeg er en godt ting.
Fru Anne Grete Holmsgaard har selvfølgelig ret i, at for så vidt angår retten til at optjene dagpenge, burde der ikke have været en undtagelsesbestemmelse for dem, der kommer udefra og får arbejde i Danmark.
Når først folk lovligt har arbejde i Danmark, skal de også kunne optjene sociale ydelser på lige fod med alle andre, der lovligt arbejder i Danmark.
Det er mit synspunkt.
Men der er altså efter min opfattelse den skønhedsfejl ved aftalen.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-01-27:
Nu kritiserer hr. Keld Albrechtsen aftalen, og det har han gjort tidligere i debatten.
Da kritiserede han den for, at man ikke kan optjene dagpenge.
Så nu kunne jeg egentlig godt tænke mig at vide, om det er det punkt, som er hovedanken, og om det så ikke betyder, at det, Enhedslisten ønskede, var, at der slet ikke skulle have været en overgangsordning, men at man sådan set fra dag et skulle have fulgt de retningslinjer, der gælder for borgere fra alle andre gamle EU-lande.
Er det Enhedslistens holdning?
Bent Bøgsted (DF), 2004-01-27:
Jeg kan sige til hr. Anders Samuelsen, at meget af den dokumentation, der er, står i beslutningsforslaget.
Det er ikke nogen tal, vi selv har opdigtet.
Det er noget, vi har læst, vi har lyttet os til, og som vi har hørt sker rundtomkring.
Det er tal, der kommer fra Østeuropa.
Det er tal, der kommer fra de forskellige instanser i Danmark.
Det er ikke nogen tal, vi selv har opdigtet.
Vi kunne have kontrol med, hvilke personer der kom ind, hvem de var, og hvor mange der var.
Det var det, vi kunne tænke os med en 7-års-overgangsordning, og det var det, vi var klar til at gå videre med og åbne op for en opblødning af, kan man sige.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-27:
Nu har jeg meget respekt for hr. Ole Sohn og for hr. Ole Sohns engelske udtryk overrule, men er det ikke lidt bemærkelsesværdigt, at det kun er bestemte foreninger, der har ret til at forhandle overenskomster?
Er det ikke netop at overrule?
Ole Vagn Christensen (S), 2004-01-27:
Den debat har vi også taget mange gange tidligere her i Folketingssalen, men det her handler jo ikke om foreningsfrihed.
Det handler om en forhandlingsret og om at sikre, at forholdene mellem danske lønmodtagere og danske arbejdsgivere er så stabile, at de kan være grundlaget for, at man kan have det moderne arbejdsmarkedssystem, som vi har her i landet, og som har skabt de velfærdsordninger, vi også kender til.
Vi har masser af eksempler på, hvordan man andre steder slås med hinanden uden i og for sig at få noget fornuftigt ud af det, så det her handler altså om en forhandlingsret og retten til at skabe disse forhold, må jeg sige til hr. Mogens
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-27:
Jeg har prøvet at forklare gentagne gange, at vi har lavet en aftale sammen med regeringen, som vi står inde for, og som vi mener løser det eventuelle problem, der kunne være opstået f.eks. i forbindelse med børnepasningsorloven.
Dermed mener vi faktisk, at vi har gjort tilstrækkeligt.
Det tror vi på, det tror Dansk Folkeparti ikke på.
Jeg tror til gengæld ikke på Dansk Folkepartis ordførers, hr. Bent Bøgsteds, påstand om, at jeg skulle trøstes ved, at Dansk Folkeparti sandelig ikke håber, at vi bliver løbet over ende.
Jeg tror sådan set lidt i mit stille sind, at Dansk Folkeparti håber, at vi bliver løbet over ende, for så får Dansk Folkeparti endnu et kort på hånden, som de kan bruge i den generelle skræmmekampagne, de har over for alt, hvad der bevæger sig af levende syd for Kruså.
Det er bare ikke en retorik og en tankegang, som jeg ønsker at bevæge mig ind på.
Jeg mener, at vi har lavet nogle regler her, som er ordentlige, og som giver en mulighed for, at der kan komme noget arbejdskraft udefra til Danmark, men som samtidig også, og det er måske lige så væsentligt at få med her, sikrer, at dansk arbejdskraft kan bevæge sig rundt i Europa på samme måde, som vi har haft tradition for helt tilbage til tidernes morgen, i hvert fald fra dengang, da man gik på valsen.
Ole Sohn (SF), 2004-01-27:
Hovedaftalen og hele grundlaget for arbejdsmarkedets spilleregler er der en lang historisk baggrund for, og jeg har meget stor respekt for det resultat, arbejdsmarkedets parter er kommet frem til.
De spilleregler har dannet grundlag for opbygningen af det velfærdssamfund, vi har i dag, trods alle forsøgene fra visse sider i Folketinget på at nedbryde dem, så jeg synes faktisk, arbejdsmarkedets parter fortjener stor ros.
Jeg synes, det var flot og ærligt sagt af hr. Lars Barfoed, at det er en meget kompliceret sag, for det er det.
Det ville være meget betænkeligt, hvis Folketinget overrulede - undskyld mit engelske udtryk, men det er også et nudansk udtryk - arbejdsmarkedets parter, for dermed ville vi jo netop tage en tråd ud af det meget fintmaskede net, hele arbejdsmarkedet er bygget op af.
Jeg ved, at Det Konservative Folkeparti har meget stor respekt for, at der ikke må fjernes tråde fra dette meget indviklede og komplicerede net, så derfor har jeg meget respekt for, at Det Konservative Folkeparti siger: Klap nu lige hesten.
Det er jo ikke nogen overraskelse, at vi af principielle grunde finder det af stor betydning, at det er det civile samfund - i denne sammenhæng arbejdsmarkedets parter - der, havde jeg nær sagt, tilrettelægger slagets gang ude på arbejdspladserne og får tingene til at fungere.
I langt, langt, langt, langt hovedparten af tilfældene foregår det i fuld fordragelighed, og netop derfor mener jeg, det vil være uhyre problematisk, for ikke at sige ødelæggende, for arbejdsmarkedets spilleregler, altså den danske model, hvis man begynder at rokke ved den.
Derfor kan SF som ved tidligere lejligheder ikke støtte det af Kristendemokraterne fremsatte forslag.
vil det være fuldstændig malplaceret, hvis man fjerner et af de værktøjer, der sætter arbejdsmarkedets parter i stand til selv at regulere arbejdsmarkedet, så østaftalen kan implementeres på ordentlig sæt og vis.
Det er også et argument for ikke at støtte det af Kristendemokraterne fremsatte forslag.
Lars Barfoed (KF), 2004-01-27:
Jeg vil ikke lægge mig fast på nogen bestemt tid, for det er både et spørgsmål om sagernes karakter, hvor grove de er, og i hvor lang en periode vi skal afvente en vending i udviklingen.
Jeg vil ikke lægge mig fast på noget her og nu.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-27:
Ja, men der har faktisk været adskillige sager siden august, og det er derfor, vi allerede nu prøver at forholde os til tingene.
Men hvor lang tid skal der efter hr. Lars Barfoeds opfattelse gå, inden der skal tages initiativer på området?
Hvor langt skal udviklingen være skredet, om jeg så må sige?
Lars Barfoed (KF), 2004-01-27:
Jeg er altså ikke bekendt med nogen folkestemning i hverken den ene eller den anden retning i denne sag.
Jeg har ikke noteret nogen voldsom offentlig opmærksom omkring forslaget, så vores vurdering er baseret på, at det er komplekst, at der kan tales både for og imod, og at vi synes, der skal være meget vidtgående grunde til at gribe ind.
Vi har en forhåbning om, at tingene falder på plads af sig selv.
Jeg er opmærksom på, at der er faldet en afgørelse i Arbejdsretten fra august, hvor man egentlig ikke fraveg den praksis, der har været tidligere, men på den anden side må man også sige, at afgørelsen vedrørte omstændigheder, der gjorde sig gældende, inden LO og DA kom med deres redegørelse i juni måned.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-27:
Jeg må sige til hr. Lars Barfoed, at vi jo har set udviklingen, siden vi sidst fremsatte forslaget, og vi mener, det er på sin plads at fremsætte det igen, fordi vi synes, der har været en negativ udvikling.
Jeg har da megen forståelse for De Konservatives og hr. Lars Barfoeds positive afvisning, men det forholder sig vel ikke på samme måde med forslaget her, som det gjorde med regeringens håndtering af dagpengeforslaget?
Er man bange for folkestemningen
Det er vel ikke deri, det ligger?
Lars Barfoed (KF), 2004-01-27:
Jamen det er da sådan set en ærlig udmelding, at området er kompliceret, og at det principielt er meget vidtgående at give sig til at lovgive om konfliktret i disse sammenhænge.
Der er en tradition for, at det ordner arbejdsmarkedets parter og Arbejdsretten selv, så derfor skal vi være meget tilbageholdende fra Folketingets side med at blande os.
Og hvis der på baggrund af de debatter, der har været, og den redegørelse, der er afgivet, er udsigt til, at vi ikke ser sådanne graverende tilfælde i fremtiden, er der jo ingen grund til at lovgive, og det er derfor, Det Konservative Folkepartis position er, som den er her og nu.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-27:
Man må bare konstatere, at de folk, som er i klemme i det eksisterende system, ikke kan regne med Det Konservative Folkeparti, og de skal overhovedet ikke fæste lid til Det Konservative Folkeparti.
Der bliver brugt udtryk som »det er meget kompliceret«, »det er meget vidtgående«, »det er ikke rigtig til at gennemskue«, og der er på den ene side, og der er på den anden side.
Som den konservative ordfører antydede, kunne man næsten forledes til at tro, at den konservative ordfører var radikal. Der bliver oven i købet sagt, at der skal være tilstrækkelig mange provokationer - igen sådan noget udflydende noget, som ikke er til at få fat i.
Hvad betyder det egentlig?
Det Radikale Venstre gjorde det, når vi f.eks. som i den tidligere regerings tid erkendte, at vi ikke kunne få et forbud mod eksklusivaftaler igennem, at vi sagde åbent, at der simpelt hen var et hensyn at tage til regeringspartneren.
Kunne vi ikke få en ærlig udmelding fra Det Konservative Folkeparti i stedet for, at man kun henviser til ord som »kompliceret« og hvor mange ting der skal til, osv. osv.?
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-27:
Nu er der jo ikke noget underligt i, at hr. Ole Vagn Christensen henviser til DA og LO's undersøgelse, fordi man jo kunne sige, at de næsten er part i sagen.
Men hvad er årsagen til, at Socialdemokraterne ikke går ind for foreningsfrihed?
Jeg har ellers oplevet på andre områder, når det gælder hele det folkeoplysende arbejde, at Socialdemokraterne går ind for foreningsfrihed, hvorfor så ikke på det her område?