Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-06-14:
Fru Line Barfod stillede spørgsmål vedrørende forståelsen af spørgsmålet om overtagelse af sagsområdet statsforfatningen, og jeg forstod på fru Line Barfod, at det i særlig grad var spørgsmålet vedrørende anvendelse af sproget dansk.
Det er korrekt, at det efter regeringens opfattelse hører til spørgsmålet om statsforfatningen.
Anvendelsen af sproget dansk kan efter vores opfattelse ikke overlades de færøske myndigheder inden for rammerne af den her lovgivning.
Nu nævnte fru Line Barfod selv, at det er en selvfølge, at sådan noget som reguleringen af det danske sprog, herunder dansk retskrivning, naturligvis ikke kan overlades de færøske myndigheder.
Men der er faktisk en anden grund, som er den tungtvejende grund, nemlig at det efter regeringens opfattelse ikke kan være sådan, at borgerne i visse dele af riget bliver afskåret fra at anvende sproget dansk i offentlige forhold.
Det kan således f.eks. ikke være sådan, at det ikke er muligt at henvende sig på dansk til en eneste offentlig myndighed på Færøerne, blot for nu at nævne en praktisk omstændighed, som nødvendiggør, at det, i hvert fald så længe vi har den ordning, vi har inden for rigsfællesskabet, efter vores opfattelse ikke er muligt at lægge den regulering over til de færøske myndigheder.
Den lovgivning, vi står med her, er historisk.
Det er en milepæl i forholdet mellem Færøerne og Danmark, den største nyordning af forholdet siden hjemmestyreloven.
Selve tanken med lovforslaget er meget enkel.
Den er, at Færøerne herefter kan overtage de sagsområder, som Færøerne ønsker, på færøsk anmodning og inden for rammerne af rigsfællesskabet.
Jeg er meget enig med hr. Anfinn Kallsbergs fremstilling af lovforslaget, sigtet med det og filosofien bagved, nemlig at det med denne lovgivning nu bliver et færøsk anliggende, i hvilken takt og i hvilket omfang man ønsker at overtage sager.
Så er det jo rigtigt, som også hr. Anfinn Kallsberg udtrykker det, at når der så er et vist antal sager, der i henhold til denne lovgivning ikke kan overdrages, er det udtryk for, at loven, som den ligger her, ikke omfatter et vist antal områder.
Der har hr. Anfinn Kallsberg også fuldstændig ret i at henvise til, at et meget bredt flertal her i Folketinget har sagt, at skulle der fra færøsk side komme et ønske om på et senere tidspunkt at gå videre end det, der ligger i denne lovgivning, så er der et flertal her i Folketinget, der er parat til at følge et sådant færøsk ønske.
Derfor må jeg selvfølgelig også fuldstændig afvise hr. Høgni Hoydals påstand om, at den her lovgivning skulle være udtryk for en genial moderne kolonipolitik.
Det er der overhovedet ikke tale om.
Jeg kan også afvise hr. Høgni Hoydals påstand om, at der i Statsministeriet skulle ligge et strategidokument om, hvordan man holder sammen på det danske rige.
Jeg skal sige hr. Høgni Hoydal en ting, og det er: Jeg har ikke noget ønske om at holde sammen på noget, som nogle andre ikke måtte have noget ønske om at være med i.
Færøerne kan få det, nøjagtig som Færøerne gerne vil have det.
Ønsker Færøerne ikke at være en del af rigsfællesskabet, er det bare at sige til, og så kan Færøerne få sin selvstændighed.
Det er jo det, et stort flertal her i Folketinget har sagt den ene gang efter den anden.
Men det må hr. Høgni Hoydal så tale med det færøske folk om først, og det, der er hr. Høgni Hoydals problem, er jo, at det har hr. Høgni Hoydal ikke opslutning til på Færøerne, for indeværende i hvert fald, og så fører hr. Høgni Hoydal, sådan som hr. Anfinn Kallsberg sagde det, færøsk indenrigspolitik ind i det danske Folketing.
Det er også i orden, det er her, vi skal have den principielle debat om dette lovforslag, så ingen kritik af det.
Men det er bare en konstatering af, at hr. Høgni Hoydal er i gang med skyggeboksning, en kamp mod fjender, der ikke eksisterer, for der er ikke nogen, der vil modsætM051S44234589KAJE.FM.FM Page 4464 Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM te sig et færøsk ønske, hvis et sådant skulle komme, om at gå videre end det, der ligger i den lovgivning her.
Den anden bemærkning til hr. Høgni Hoydal er, at jeg også må afvise hr. Høgni Hoydals kritik af, at det færøske folk ikke skulle være blevet spurgt.
Det er sket fuldstændig efter reglerne.
Hvis hr. Høgni Hoydal har et ønske om en videregående proces på Færøerne, er det igen et spørgsmål, som hr. Høgni Hoydal må tage op på Færøerne og i det færøske Lagting og der få tilslutning til en anden procedure end den, der er anvendt.
Jeg må melde hus forbi, for så vidt angår regeringen.
Endelig en yderligere bemærkning til hr. Høgni Hoydal.
Hr. Høgni Hoydal siger, at det her handler om, hvordan vi bedst kan ruste Færøerne til at klare globaliseringens udfordringer.
Det synes jeg da er et godt og et relevant spørgsmål at stille, og det synes jeg netop er en vigtig sag at diskutere på Færøerne.
Hr. Høgni Hoydal siger så, at det er mærkeligt at komme med sådan en lovgivning her i en tid, hvor man søger nye internationale samarbejdsformer.
Jeg vil gerne sige til hr. Høgni Hoydal: Når den danske regering og når et meget bredt flertal her i Folketinget fremsætter sådan et lovforslag og støtter sådan et lovforslag, er det jo ud fra, skal vi sige, en opfattelse af en historisk forpligtelse over for Færøerne.
Man kunne også kalde det en solidaritets- og samhørighedsfølelse, hvor vi fra dansk side siger, at vi er parat til at løfte vores ansvar over for Færøerne – og i øvrigt også over for Grønland – så længe man fra færøsk side har et ønske om det.
At vi lytter til, hvad der bliver sagt fra færøsk side, er sådan set det eneste, der bærer det her.
Vi har et ønske om at udvikle og modernisere det solidariske fællesskab, som rigsfællesskabet er.
Når hr. Høgni Hoydal taler om nye internationale samarbejdsformer, vil jeg sige, at jeg egentlig synes, det er tankevækkende, at udviklingen i det hele taget i verden jo dog går i retning af mere og mere internationalt samarbejde.
Jeg forstår, at hr. Høgni Hoydal altså ønsker, måske ikke at afbryde samarbejdet med Danmark, men i hvert fald at svække og slække forbindelserne.
Det er de grundtanker, der ligger bag den her lovgivning.
Jeg vil gerne sige til hr. Høgni Hoydal, at jeg rent principielt går ind for princippet om folkenes selvbestemmelsesret, og det er derfor, jeg gang på gang fremhæver, at det er det færøske folk selv, der bestemmer sin skæbne og sin fremtid.
Her tager vi et meget, meget betydningsfuldt skridt fremad i retning af, at det er det færøske folk, der selv bestemmer, i hvilket omfang og i hvilken takt man ønsker at overtage sagsområder i fremtiden.
Jeg omtalte faktisk NAMCO, og NAMCO er ikke et brugbart fortilfælde.
Det er regeringens opfattelse, at indgåelsen af NAMCO-aftalen, hvor Færøerne og Grønland deltager i aftalen på egne vegne, var en fejl, og det er tidligere meddelt landsstyret.
Derfor er NAMCO ikke et brugbart fortilfælde.
Som jeg sagde: Såfremt et ønske om færøsk og grønlandsk deltagelse i internationale organisationer opstår, går vi fremover ud fra, at fremgangsmåden i fuldmagtsloven bliver fulgt.
Hele diskussionen her handler jo om, om man er inden for eller man ikke er inden for rigsfællesskabet.
Sådan er det nu engang.
M051S44234589KAJE.FM.FM Page 4459 Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM
Men som jeg har sagt så utrolig mange gange, er det vores opfattelse, at det er Færøerne selv og det færøske folk selv, der bestemmer sin fremtid, og der vil vi lytte til, hvad der kommer fra færøsk side.
Her er der altså med Færøernes landsstyre indgået en aftale om denne lovgivning, og derfor gennemfører vi den.
Hr. Høgni Hoydal har absolut ikke ret.
Der sker ikke nogen inddæmning, der sker ikke noget tilbageskridt.
Efter den gældende regel er der ikke mulighed for at optræde selvstændigt.
Sådan er reglerne.
Men med den nye lovgivning, bliver der altså en generel fuldmagtsordning, og det er et fremskridt.
For så vidt angår Nordisk Råd, ved hr. Høgni Hoydal udmærket, at jeg er meget tilhænger af at komme så langt, som vi overhovedet kan, i retning af, at Færøerne og Grønland kan optræde de facto som selvstændige medlemmer af Nordisk Ministerråd.
Hr. Høgni Hoydal ved også godt, at den traktat, som det nordiske samarbejde hviler på, er en mellemstatslig aftale indgået mellem fem selvstændige nordiske lande.
Derfor er det ikke så ligetil, men fra dansk side er vi altså indstillet på gennem et politisk protokollat eller på anden vis at opnå en ordning, der rent faktisk vil stille Færøerne og Grønland, som om Færøerne og Grønland var direkte og selvstændige medlemmer af Nordisk Ministerråd.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Afstemning