runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2003-10-22:
Jeg blev et øjeblik forvirret, fordi fru Louise Frevert snakkede om det problem, der består i, at der tages ting ned fra internettet.
Synes fru Louise Frevert ikke, at det er en meget stor mangel, at det ikke er løst?
Nu forstår jeg, at Dansk Folkepartis underskrift på en aftale eller en betænkning i Kulturudvalget skal vi ikke lægge så meget i, men er det ikke stadig væk Dansk Folkepartis opfattelse for fremtiden, at rettighedshaverne skal have kompensation for ulovlig og lovlig brug af deres værker?
Er det ikke fortsat Dansk Folkepartis opfattelse?
Ole Sohn (SF), 2003-10-22:
Jeg konstaterede sådan set blot fortiden, og derfor stillede jeg et meget konkret spørgsmål om fremtiden.
For de dvd'er, som man optager film på, har man valgt at fastsætte en enhedspris, hvilket betyder, at jo større kapacitet, dvd'erne får, og de får stadig stigende kapacitet, jo dårligere kompensation vil kunstnerne få.
Fuldstændig unødvendigt.
Det er også derfor, at man bl.a. i Sverige og også i andre europæiske lande arbejder på at lave en kapacitetspris
, og når vi nu reviderer loven, så spørger jeg, hvorfor vi ikke skal gøre det på en sådan måde, at vi i hvert fald ikke undergraver kunstnerne yderligere, men sikrer, at de får en kompensation i forhold til kapacitet på dvd'erne.
Jeg synes, fru Louise Frevert stillede en række relevante spørgsmål, som jeg selvfølgelig håber bliver afklaret, måske ikke i dag, men så under udvalgsarbejdet.
Men jeg vil gerne stille fru Louise Frevert et andet spørgsmål.
Mener fru Louise Frevert, at de intentioner er opfyldt?
Det, vi ser her, er jo det stik modsatte.
Jeg er godt klar over, eller jeg går ud fra, at Dansk Folkeparti har bundet sig til at støtte aftalen.
Mette Frederiksen (S), 2003-10-22:
Hvis jeg var fru Carina Christensen, ville jeg være meget varsom med at have for stor tiltro til, at den nedsatte afgift betyder en mindsket grænsehandel.
Så vidt jeg ved, er erfaringerne med hensyn til spiritus indtil videre, at danskerne sådan set bare drøner rundt i butikkerne og indkøber en masse sprut og en masse alkohol.
Der er altså ikke nødvendigvis en sammenhæng mellem grænsehandel og det, der foregår i de danske butikker, så det bliver vi nødt til at afvente og se.
Det er klart, at betyder det her, at grænsehandelen stopper, og at alle, der køber blanke cd'er, begynde at købe dem i danske butikker, er det selvfølgelig kun glædeligt.
Jeg vil også gerne understrege, at forbuddet mod kopiering af lånte og lejede musik-cd'er og dvd'er har jeg jo lige præcis stået og rost her fra talerstolen, og den øgede informationsadgang og kampagner synes jeg da kun er positivt.
Jeg er ikke sikker på, at det er det, der får folk til at stoppe med at kopiere cd'erne, det er jeg ikke sikker på, men vi hilser selvfølgelig ethvert godt initiativ velkommen.
Det, der er det økonomiske problem for kunstnerne med det her lovforslag, er naturligvis, at blankbåndsvederlaget nedsættes; det er selvfølgelig det økonomiske problem for kunstnerne.
Carina Christensen (KF), 2003-10-22:
Nu hørte jeg fru Mette Frederiksen flere gange nævne ordet
forringelser
, tre gange tror jeg, at ordet forringelser blev nævnt.
Jeg vil meget gerne bede fru Mette Frederiksen om at komme herop og præcisere de her forringelser med et konkret regnestykke over, hvor meget vi forringer rettighedshavernes vilkår med.
Som jeg ser det, er der betydelige forbedringer i det her forslag: Vi mindsker grænsehandelen; det kan jeg kun se kan være til fordel for rettighedshaverne.
Vi hæver loftet, som er i den oprindelige beslutning fra foråret 2002, for hvor stort provenu Copy-Dan må få fra 40 mio. kr. til 60 mio. kr.
Vi øger også respekten for den almindelige ophavsretsbeskyttelse med udvidede strafferammer og en øget informationsindsats, og vi forbedrer ophavsretsbeskyttelsen ved at lave forbud mod kopiering af lånte eksemplarer.
Hvori ligger forringelserne?
Kim Andersen (V), 2003-10-22:
Så vidt jeg er orienteret, er hr. Søren Søndergaards løsningsforslag næppe fremkommeligt, idet Tyskland, som det er oplyst for mig, har en betydelig lavere afgift på blankcd'er. Så vil jeg gerne sige til fru Mette Frederiksen, at fru Mette Frederiksen altså ikke kan tage patent på rimelige vilkår for kunsten og kulturen.
Det synes vi sandelig også, og vi synes også, at vi i VK-regeringen med kulturministeren i spidsen fører en aktiv og dynamisk kulturpolitik til fremme af mangfoldighed og kvalitet og kreativitet på alle niveauer.
Så jeg synes, det er lidt hult, hvis fru Frederiksen tror, at det er noget, Socialdemokratiet kan tage patent på.
Men jeg vil derimod gerne have lov at stille fru Frederiksen et spørgsmål.
Hvad med alle de almindelige mennesker, som synes, at afgiften er for høj?
Selv den reducerede sats, som vi nu lægger op til, er for høj.
Det er vel også et aspekt, der skal indgå i afvejningen.
Det er selvfølgelig også derfor, at det foreliggende forslag trods alt og med de modstridende interesser, der er i denne sag som i så mange andre, har vundet accept i begge lejre.
Louise Frevert (DF), 2003-10-22:
Jeg vil spørge hr. Ole Sohn, om vi ikke skulle se lidt fremad.
Jeg ved jo godt, at venstrefløjen ikke altid har været dem, der har været mest fremsynet, venstrefløjen er som regel yderst konservativ i tingene.
Se, der er en ny samling, og der er nye initiativer.
Det kunne jo godt være, at man som tiden går kommer mere til fornuft og besinder sig.
Vi mener, at det her forslag, som er oppe nu, er rigtig udmærket.
Det er ikke et spørgsmål om at have lovet nogen noget på et eller andet tidspunkt.
Så også med hensyn til grænsehandel og at vi ikke skal have folk til at tage ting ned over nettet.
Der foregår jo en hel masse handel over nettet, og der foregår en hel masse handel over grænserne, og det er en af grundene til, at vi synes, det havde været i orden at sætte vederlaget ned til det, som er blevet fremlagt i lovforslaget.
Søren Søndergaard (EL), 2003-10-22:
Jeg forstod ikke helt argumentationen, som Dansk Folkepartis ordfører udviklede om, at nu havde man jo så mange tekniske hjælpemidler til at forhindre og en lov mod at kopiere, så derfor kunne kunstnerne ikke forvente den samme kompensation via denne her ordning.
Så kan det selvfølgelig være, at fru Louise Frevert vil anlægge den betragtning, at det er, fordi de danske kunstnere er blevet dummere og dårligere, og at folk ikke gider at købe det mere.
Vil fru Louise Frevert det?
For så kunne det jo være interessant. Men derudover synes jeg ikke rigtig, jeg fik et fuldstændig krystalklart svar på spørgsmålet, om fru Louise Freverts velvilje betyder, at hvis ikke der kommer den kompensation ud af det her forslag, som der hidtil har været, så vil Dansk Folkeparti øjeblikkelig være med til at lave det om.
Ulla Tørnæs (V), 2003-10-22:
Der er ikke med ændringerne i folkeskoleloven eller med aftalen om folkeskolen foretaget nogen ændringer af bestemmelserne om den løbende interne evaluering af elevernes udbytte af undervisningen.
Det fremgår da også som nævnt af bemærkningerne til loven, både i relation til fastsættelse af bindende trin- og slutmål og i relation til bestemmelserne om holddannelse, at der ikke er tale om en ændring eller udvidelse af den gældende evaluering i folkeskolens § 13, stk. 2.
Det vil jeg selvfølgelig fuldt ud respektere.
Med Fælles Mål er der imidlertid skabt grundlag for en styrket evaluering, der sikrer, at undervisningen tager udgangspunkt i og tilpasses det enkelte barn.
Det giver både elever og forældre mulighed for at følge med i, om der læres det, der er hensigten.
Fælles Mål vil derfor danne grundlag for en mere effektiv intern evaluering.
Sammen med de ændrede regler om holddannelse kommer evaluering i stigende grad i fokus som et pædagogisk værktøj, der kan sikre den bedst mulige undervisning.
Dette er da også en del af baggrunden for, at regeringen som nævnt i det supplerende regeringsgrundlag vil fremlægge et oplæg om evaluering, som bl.a. omfatter folkeskolen.
Så det korte svar på spørgsmålet er: Ja, jeg vil naturligvis leve op til folkeskoleaftalen, som den blev indgået tilbage i november sidste år.
Carsten Hansen (S), 2003-10-22:
Når jeg i det hele taget som forligspartner i folkeskoleaftalen stiller spørgsmålet, er det, fordi der både med statsministerens åbningstale, men sørme også med de krav, som den konservative regeringspartner jo stillede ret kort tid efter statsministerens åbningstale, er skabt betydelig usikkerhed om, hvorvidt regeringen vil leve op til den aftale, regeringen har lavet med Dansk Folkeparti og Socialdemokraterne.
Derfor er der et meget evident behov for, at vi får afdækket, om regeringen, og derved ministeren, vil leve op til den aftale, og det, vi fik forhandlet os frem til i aftalen omkring test og prøver, og det, vi fik skrevet i bemærkningerne; om regeringen vil leve op til og få det fuldstændig mur- og nagelfast slået fast, at det vil regeringen selvfølgelig, samt hvad det er for en politik, regeringen fører, for det er man jo meget i tvivl om, efter at De Konservative har været ude at sige, at de vil have test og prøver helt fra 2. klasse.
»Vil ministeren leve op til, hvad der står i bemærkningerne til folkeskoleloven om test og evalueringer, og den politiske aftale, der er lavet om folkeskolen?«
Skriftlig begrundelse
Der er med statsministerens åbningstale og det efterfølgende konservative krav om test og prøver helt fra anden klasse skabt betydelig usikkerhed i landets kommuner og folkeskoler
om, hvad der egentlig står i folkeskoleloven, og hvad den officielle politik er.
Det er derfor nødvendigt med en præcisering af, hvad der egentlig står i aftalen om folkeskolen og i bemærkningerne til loven, samtidig med at det er nødvendigt med en afklaring af, om regeringen står ved aftalen efter De Konservatives klare undsigelse af aftalens grundlag om evalueringer og test.
Thor Pedersen (V), 2003-10-22:
Det er en fantastisk god sag, for det er et udtryk for solidaritet med en gruppe af ansatte eller personer, der tidligere ikke kunne ansættes, som man her synligt hjælper.
Det er positivt for dem selv, positivt for de arbejdssteder, de kommer ud på, fordi det er baseret på en solidarisk ordning, som er almindeligt anerkendt.
Så derfor er det en succeshistorie.
Jeg har også indledningsvis takket for spørgsmålet og sagt, at jeg er glad for at få lov at svare på de spørgsmål, som hr. Bjarne Laustsen har stillet, og nu går jeg ud fra, at hr. Bjarne Laustsen kan vende tilbage til Nordjylland og sige, at jeg er meget glad for, at det er en succes med fleksjobordningen, at der er så mange, at vi når det mål i år, som er sat af den tidligere regering - det er jo sådan set imponerende - og at det er ambitiøst og i øvrigt ikke koster noget for de institutioner, der viser deres solidaritet ved at ansætte fleksjobbere.
Det synes jeg er en rigtig dejlig historie.
Det glæder jeg mig over at man kan få ud på den anden side af Christiansborgs mure. Hermed sluttede spørgsmålet.
Bjarne Laustsen (S), 2003-10-22:
Jeg tror såmænd ikke, det hjælper at spørge beskæftigelsesministeren, for det har jeg faktisk allerede gjort, og der var ikke noget kvalificeret skøn, men der var nogle gæt.
Det, vi står tilbage med her, er jo, at der er en opgave, der skal løses i vores samfund.
Regeringen er jo meget flink til sådan at lade lunser af et lovforslag, en finanslov osv. sive til pressen, til udvalgte medier.
Hvorfor har man ikke gjort det med det område her, forsøgt at sælge en dårlig historie som en god historie, når nu finansministeren omtaler det så positivt, at man faktisk kan tjene på ordningen?
Hvad vil man så gøre fra regeringens side
for at overbevise de skeptikere, der er, om det gode ved den ordning, som finansministeren har underholdt mig med her? Jeg synes da, det ville være en vigtig opgave for regeringens spindoktorer at fortælle, at her virkelig er en vindersag både for samfundet, for finansministeren og for erhvervsskolerne, for de oplever det stik modsat derude.
Thor Pedersen (V), 2003-10-22:
Nu vil jeg slet ikke ind her og diskutere den samlede økonomi
for erhvervsskoler.
Umiddelbart er det ca. 1 mia. kr., man tilbagefører fra tidligere kantineordninger, hvor der har været opkrævet moms, som ikke skulle opkræves.
Det er ca. 1 mia. kr., der tilbageføres.
Men det afgørende er, at jeg ikke har nogen bekymring omkring fleksjobordningen.
Man gør det tværtimod mere synligt fordelagtigt at ansætte dem.
Det mål, som den tidligere regering havde for antallet af fleksjobbere ved udgangen af 2003, var 3,5 pct.
Det vil sige, at vi faktisk har nået det mål, som heldigvis var et positivt mål for 2003.
Jeg tror, man vil se, at vi også kommer over på den anden side.
Årsagen til, at fleksjobbere stopper i deres job, har jeg ikke et, om jeg så må sige, kvalificeret skøn over, men der kan man vel spørge beskæftigelsesministeren, hvad det er, der ligger bag.
Men ifølge det, der ligger fra ansættelsesmyndighedens side, er der et større motivationsfelt for at ansætte fleksjobbere synligt nu i 2004, end der har været tidligere.
Bjarne Laustsen (S), 2003-10-22:
Nu husker jeg ordningen sådan, når det drejer sig om private, at der da også er et tilskud fra kommunekassen.
Jeg tror, at fordelingen er 65/35, når det drejer sig om folk, der er i fleksjob, og modsat, når det drejer sig om ledighedsydelse, fordi kommunerne skal have et incitament til at få folk i job.
Det kan vi jo kun være enige i.
Men det, der står tilbage, er stadig væk, når vi diskuterer det her spørgsmål omkring fleksjob, hvad der er utrolig vigtigt, om ikke finansministeren er bekymret, når vi nu har så stor en stigning.
Det er lykkedes at oprette ret mange job, javel.
Men vi har altså en ledighed blandt de fleksjobbere på 20 pct. Bekymrer det slet ikke finansministeren, at vi har så mange fleksjobbere, der efter at de har fået et job som fleksjobber, mister det ret hurtigt igen?
Jeg tror, at det hænger lidt sammen med den generelle stigning, der er i ledigheden, afmatningen i erhvervslivet osv.
Når man afskediger ordinært personale, kan det være svært at få folk ind på særlige vilkår.
For folk, der ikke har 100 pct.s erhvervsevne, bliver vi nødt til også her i samfundet at konstruere løsninger, der gør, at man har nogle specielle løsninger, for ellers får vi dem ikke ud i et job.
Det var det, der lykkedes i 2000.
Det er det, der har været en succes siden.
Men vi skal stadig væk huske på, at dem, vi beder om at løse opgaven, også skal kunne se det fornuftige i det, og at deres budgetter også skal hænge sammen. Så må der herefter også være en drøftelse mellem erhvervsskolerne og undervisningsministeren og andre om at få økonomien til at hænge sammen for 2004.
Vi ved også, at der er en momsudligningsordning.
Det betyder millioner af kroner
for hver enkelt institution i Danmark, som de skal betale mere næste år, end de skal p.t.
Thor Pedersen (V), 2003-10-22:
Mit argument er lige modsat.
I og med at det er synligt, at man også bidrager bare lidt til det, man i virkeligheden vinder ved at have en fleksjobber ansat, og det i øvrigt ikke er en ekstra udgift rent faktisk at ansætte fleksjobberen, så er det kun at motivere til, at man ansætter fleksjobberen.
Jeg mener, at det, at det er synligt, at man betaler lidt, også øger interessen. Hvis man vendte det om og sagde, at man overhovedet ikke deltog i nogen udligningsordning, hvis ikke man valgte at have fleksjobbere, så havde man et problem, for så kunne man stå og sige, at ansætter vi en fleksjobber, så bliver det dyrere for os.
Men sådan er det jo lige præcis ikke, medmindre man ikke anerkender, at fleksjobbere godt kan løse opgaver efter en vurdering i den visitation, der finder sted.
Hvis man har forudsætningen, at man vinder en arbejdskraft, så er det vel den billigste form for arbejdskraft, man overhovedet kan få i den måde, det er etableret på på det statslige område, hvad enten vi taler om staten selv eller de institutioner, der er selvejende, men hvor staten i virkeligheden bidrager med halvdelen eller mere af de overordnede driftsudgifter.
Det er jo dem, vi taler om.
Jeg synes blot, man skal lære lidt af, at der altså er en privat sektor, som er villig til selv at afholde udgiften helt, uden at der er en udligningsordning til stede.
Jeg håber, at man måske også engang har det samme syn i det offentlige, at vi også her anerkender en fleksjobber f.eks. med halv arbejdsevne; at man også her er villig til at betale for det, man rent faktisk får, nemlig en halv arbejdsevne.
Bjarne Laustsen (S), 2003-10-22:
Jeg kommenterede ikke, hvorfor jeg har stillet spørgsmålet, men jeg var meget spændt på at høre svaret, fordi jeg jo godt vil vide lidt om konsekvenserne i forhold til det rummelige arbejdsmarked. Vi er enige om efter de regler, som både Venstre, De Konservative og Socialdemokratiet lavede i år 2000, at det har været godt for fleksjobordningen, at man har fået lavet den nye konstruktion.
Det betyder, at der er rigtig mange, der er kommet ind i den.
Det, vi ved, er, at rigtig mange fleksjobbere efter at have fået et fleksjob mister det ret hurtigt igen og dermed kommer ud i ledighed.
Vi ligger på en ledighedsprocent på 20, når det drejer sig om fleksjobbere.
Det er jo interessant at høre, hvad finansministeren vil gøre ved det, for det system, som vi talte om tidligere, vil jo opleves sådan derude, at fordi de har gjort en ekstraordinær indsats, skal de også af med flere penge. Sådan er det med solidaritet.
Men hvad nu, hvis det fører til, at folk derude i de selvejende institutioner siger, jamen vi har jo bidraget så meget til vores egen succes, at vi er ved at blive kvalt i ordningen.
Derfor skal vi da overveje, hvor mange der skal i den for at få prisen ned igen i forhold til niveau.
Det er jo det, der er interessant ved det spørgsmål her, hvordan man også i fremtiden vil skaffe de mange, mange pladser.
For det er jo langt bedre, at vi får skaffet fleksjob, det må vi være enige om, end at folk går på sygedagpenge eller eventuelt på kontanthjælp.
Men kan vi få dem ud og være produktive i erhvervslivet, er det jo godt.
Men ordningerne skal være sådan, at skolerne kan betale og være med.
Carsten Hansen (S), 2003-10-22:
Jeg synes, at det her var et konstruktivt og klart svar på, at ministeren selvfølgelig vil leve op til den aftale.
Jeg havde heller ikke forventet andet, det ville have været meget, meget underligt, hvis ministeren havde gjort det.
Men det er klart, at når man ude omkring oplever, at folk bliver i tvivl om, hvad der står i folkeskoleloven, er det nødvendigt at få det slået fast.
Det er det ene.
Det andet er, at jeg godt vil have ministeren til at bekræfte, når ministeren selv var inde på, at de bindende trinmål er indført, at de er præcis de samme, som de var, da der var tale om delmål.
Så vil jeg bede ministeren om at oplyse offentligheden og Folketinget om, hvor mange penge det kostede at indføre de bindende trinmål.
Hvor mange penge er der sat af i lovgivningen til de bindende trinmål?
Det kunne jo være interessant at få den facet ind i debatten. Det næste, jeg vil tage op, er selvfølgelig evalueringerne.
Thor Pedersen (V), 2003-10-22:
Jeg mener i virkeligheden, at jeg har svaret på det; når det gælder motivationen for at få flere fleksjobbere, så er den ikke blevet mindre med det her, men tværtimod større, fordi man godt ved, at man betaler et bidrag til en udligningsordning, som man har glæde af, hvis man ansætter en fleksjobber.
Jeg gentager: Vi ændrer jo ikke noget ved, at kommunerne betaler enten halvdelen, hvis vurderingen er halv arbejdsevne,
betaler to tredjedele, hvis vurderingen er en tredjedel arbejdsevne, og for den sidste del er der så yderligere 50 pct. over denne udligningsordning
Det kan ikke, synes jeg, være mere gunstigt, hvad enten man er en selvejende eller en statslig institution, hvis man ansætter fleksjobbere og anerkender, at gør man det ikke, så deltager man i en solidarisk betaling.
Bjarne Laustsen (S), 2003-10-22:
»Vil ministeren oplyse, hvilke konsekvenser det efter regeringens opfattelse vil have for opfyldelsen af målsætningen om det rummelige arbejdsmarked, at Finansministeriet har indført en stærkt forøget betaling til fleksjobordningen?«
Thor Pedersen (V), 2003-10-22:
Jeg synes, det er udmærket, at hr. Bjarne Laustsen i virkeligheden hjælper med svarene.
Spørgsmålene er jo interessante, for det, den nuværende regering har gjort, var at ændre den udligningsordning fra en 100 pct.s udligning, der gælder for dem, der var ansat før 1. april 2002, til en 50 pct.s udligning. Hvis ikke vi havde gjort det, havde det virkelig været dyrt, for så betød det jo i virkeligheden, at det, der skulle udlignes, over tid var det dobbelte af det, man opkræver nu som bidraget pr. fastansat.
Så ville det være dobbelt så stort måske ud fra en forestilling om, at der ikke var nogen værdi i de fleksjobbere, der blev ansat.
Vores synspunkt er, at nu må man nærme sig en anerkendelse af, at man i virkeligheden får tilført en arbejdsstyrke til sin virksomhed, som har en værdi, og det gælder, hvad enten man er en erhvervsskole, eller hvor det er, man er så heldig at modtage en fleksjobber på de vilkår, som gælder på det statslige område, som er langt gunstigere end for den private virksomhed, der modtager en fleksjobber.
Det synes jeg er fantastisk flot, at det private område løser halvdelen af opgaven uden en udligningsordning, men selv betaler halvdelen af udgiften.
At man her skal høre, at nogle beklager sig over, at de skal betale fra en fjerdedel til en sjettedel af det, det koster at have en fleksjobber - jeg synes ikke, at det livssyn skal have lov at brede sig, at fordi det er det offentlige, vil man ikke anerkende, at man får en arbejdskraft, som man selvfølgelig også skal værdsætte; at folk naturligvis har en værdi; at man ikke siger til hr. Bjarne Laustsen: Ved du hvad, det er jo en fleksjobber, og vi vil ikke betale én krone i løn selv.
Sådan bør vi ikke være; det tror jeg i hvert fald heller ikke var det, som K.K. Steincke i sin tid havde som forudsætning for sociallovgivningen.
Bjarne Laustsen (S), 2003-10-22:
Jeg synes, det er godt med solidaritet, jeg synes, det er godt alle de steder, hvor man løser en opgave og får gang i det rummelige arbejdsmarked.
Men når nu ordningen er så stor en succes, at den kommer til at koste nogle ekstra penge, så kommer det til at føles sådan på den enkelte institution - hvad der også er korrekt - at man skal finde nogle flere penge.
Hvis ikke man får flere penge over taxameteret, flere kunder i butikken, kan løbe lidt hurtigere, eller hvad det er, så svarer det til, at man skal afskedige folk, der er ordinært ansat, for ellers kan man ikke få det til at hænge sammen. Jeg er fuldstændig enig i, at der er mange af de fleksjobbere, der gør et ganske udmærket arbejde, og at de også bidrager fornuftigt.
Og sådan vil det jo være i solidaritetens hellige navn, at de steder, hvor man gør noget, får man også noget ud af det.
Det er jo egentlig rimeligt nok, at hvis det er sådan, at man ikke ansætter nogen her, ja, så skal man også være med til at bidrage til fællesskabet. Det, vi udelukkende kigger på her, er den stigning, som der ligger.
Det kunne jo også være interessant at høre.
Thor Pedersen (V), 2003-10-22:
Det er klart, at det koster noget at være i en solidarisk ordning.
Der er bygget en solidarisk ordning op, og hvis Socialdemokratiet ønsker, at man skal fjerne den solidaritet, jamen så kan vi overveje det, hvis det virkelig er et ønske.
Jeg mener, det er en meget dårlig vej at gå.
Altså det, det koster at have en fleksjobber ansat,
stiger ikke med én krone i forbindelse med udligningsordningen, for de penge skal man betale alligevel.
Det gælder da også på efterskoler og andre steder, hvis økonomi i øvrigt ikke er dårligere for 2004 eller 2003, end den var i 2001.