Tove Videbæk (KRF), 2003-05-13:
Jeg siger tak til ministeren for besvarelsen, hvor vi fik gennemgået både historie, nuværende og fremtidige muligheder, tilbud osv.
Det kommer vi jo måske tilbage til senere.
Men hvad er egentlig en god samfundsborger, og hvad er et godt liv?
Det er jo nogle grundlæggende spørgsmål, der i dag er til diskussion.
Skal vi have succes på arbejdsmarkedet, eller skal vi være en minimal belastning for sundhedsvæsenet?
Ja, hvad det er det egentlig, der skal til for, at den enkelte har værdi? Formålet med fosterdiagnostik er jo først og fremmest at blive i stand til at identificere flere fostre, der afviger fra det, som vi almindeligvis betragter som normalt.
I Sundhedsstyrelsen rapport, »Fosterdiagnostik og risikovurdering«, anslås det, at antallet af provokerede aborter på baggrund af et generelt tilbud om fosterdiagnostik vil stige fra 250 til 375 årlig, altså med
125 aborter.
Heldigvis er det et synspunkt, som mange er enige i.
Formanden for Landsforeningen Downs Syndrom, Kitt Boel, der selv er mor til en dreng med Downs syndrom, har i Politiken udtalt, at ved at forsøge at frasortere mennesker med ikkenormal baggrund laves der en negativ liste over, hvilke individer der ikke har ret til en plads i livet.
Vi mener, at ethvert menneske er værdifuldt uanset individuel udrustning, og at frasortere mennesker med bestemte lidelser og handicap har meget vidtrækkende konsekvenser for den måde, vi betragter handicappede på, for er et handicappet menneske i virkeligheden en belastning eller et ligeværdigt menneske, som har krav på samme respekt og menneskelige værdi og værdighed, som alle andre?
Hvis man går ind på Sundhedsstyrelsens præmisser bag et generelt tilbud om fosterdiagnostik, rejser der sig en lang række spørgsmål.
Og spørger man forældre til børn med Downs syndrom, som jo er nogle af dem, der af Sundhedsstyrelsen betegnes som en risiko, er det slående, hvor glade disse forældre generelt er for deres børn.
Nogle har måske overvejet abort, men er i dag lykkelige for, at de alligevel valgte at få barnet.
Netop børn med Downs syndrom viser med al ønskelig tydelighed, at der ikke er nogen som helst sammenhæng mellem at være såkaldt normal og det at have et godt og indholdsrigt liv.
Et generelt tilbud om fosterdiagnostik kan desuden være udtryk for en sygeliggørelse af alle gravide kvinder.
Formålet med scanninger er at give forældrene øget tryghed, kontrol og selvbestemmelse.
Men scanningerne kan jo lige så godt medføre det stik modsatte, nemlig større utryghed
, idet scanninger medfører, at diagnosen gravid defineres som en form for en sygdom, der kan gøre kvinder unødigt nervøse, men det er ikke og skal ikke gøres til en sygdom at være gravid. Af og til kommer hensynet til samfundsøkonomien mere eller mindre udtalt frem i medierne som et argument for fosterdiagnostik, og penge bliver sat over etikken. Det tager vi i Kristeligt Folkeparti skarpt afstand fra.
I Kristeligt Folkeparti ønsker vi derimod, at der skal prioriteres ressourcer til at styrke samarbejdet med handicapforeninger m.v. i forbindelse med rådgivning af gravide før og efter fosterdiagnostik, netop for at sikre, at beslutningen tages på det bedst mulige grundlag.
Det skal sikres, at gravide ikke føler sig tvunget til at få abort på grund af manglende økonomiske eller sociale hjælpeforanstaltninger.
Kristeligt Folkeparti ønsker ikke et samfund, hvor der kun er plads til de perfekte.
Et sådant samfund er egentlig fattigere end det fattigste uland. Respekten for menneskelivet må fastholdes, ellers smuldrer det hele for os. Jeg skal her til slut på vegne af Venstre, Socialdemokraterne, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti, SF, De Radikale, Enhedslisten og Kristeligt Folkeparti fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget mener, at der er behov for øget klarhed om, at formålet med fosterdiagnostik ikke er at hindre, at børn med alvorlige sygdomme fødes, men at bistå en gravid kvinde til at træffe sine egne valg.
Folketinget finder, at det ikke er de tekniske muligheder for at finde sygdomme hos fostre, der skal fastsætte grænserne for fosterdiagnostikken.
Etiske
overvejelser bør altid være udgangspunktet.
Det skal sikres, at gravide ikke føler sig tvunget til at få en abort på grund af manglende økonomiske eller sociale hjælpeforanstaltninger.
Derfor opfordrer Folketinget regeringen til - at sikre en løbende etisk overvågning af fosterdiagnostikken, - at styrke samarbejdet med handicaporganisationerne i forbindelse med rådgivning af gravide før og efter fosterdiagnostik, - at fremlægge en redegørelse i Folketinget i den kommende samling om de eksisterende hjælpemuligheder for familier, der venter eller har børn med handicap, og om regeringens fremtidige planer på området.«