Morten Helveg Petersen (RV), 2005-06-01:
Det Radikale Venstre har den principielle indstilling, at det er den til enhver tid siddende regering, der har ansvaret for at forhandle med kommuner og amter.
De forhandlinger skulle gerne føre til nogle aftaler, som regeringen så står til ansvar for efterfølgende.
Det betyder ikke, at vi ikke er kritiske over for regeringens kurs og politik, tværtimod.
Vi finder som bekendt, at skattestoppet er dybt problematisk, ikke mindst når det nu også overføres til det kommunale område i det kommende år, og vi finder hele ideen om at bruge stort set hele det økonomiske råderum på forhånd helt mærkværdig.
Den seneste valgkamp var vel helt særlig, i og med at regeringen overhalede oppositionen indenom i gyldne løfter og fugle på taget.
Efter valgkampen var 24 mia. kr. lovet væk på forhånd af de kommende års økonomiske råderum.
Det betyder selvfølgelig, at der ikke er meget tilbage at fordele fra centralt hold.
Langt den største del af væksten i de offentlige udgifter i de kommende år prioriteres til fordel for kommuner og amter, hvorfor disse forhandlinger nødvendigvis også må tiltrække sig større opmærksomhed.
Der er jo stort set ikke noget tilbage af råderummet, hvis valgløfterne skal udmøntes.
Det kommer selvfølgelig også til at sætte sit præg på forhandlingerne om de kommende års kommuneøkonomi.
Dertil kommer, at der indføres et kommunalt skattestop i 2006.
Det må vel indebære, at en økonomiaftale med kommuner og amter, der duttes, som det hedder så smukt, og fordeler rammerne uens fra kommune til kommune, reelt betyder, at man binder kommuner på hænder og fødder.
Låser man den enkelte kommunes indtægt, jamen så har man reelt bundet kommunen.
Jeg kan så forstå, at indenrigsministeren under en tidligere debat i salen har ladet sig presse til, at enkeltkommuner godt må sætte skatten ned og kan søge ministeren om dispensation til at sætte skatten op, hvis det er et led i en harmonisering mellem kommuner, der fremover skal indgå i en fusion.
Men hvor meget og hvordan og hvorledes kommunerne reelt på den måde får lov til at bevæge sig er altså usikkert.
Det betragter vi som en spændetrøje for kommunerne.
Og det rejser så i øvrigt en diskussion om det kommunale selvstyres vilkår i disse år, en spændende diskussion, som vi jo har haft utallige gange i forbindelse med strukturreformen, hvor vi også er kritiske fra Det Radikale Venstres side i forhold til kommunernes selvstyre i den kommende tid.
Dertil kommer så beslutningsgrundlaget for strukturreformen, som vi har kredset lidt om her i debatten i dag, den største reform i årtier, hvis ikke ligefrem århundredets største reform, og samtidig helt ubelyst i forhold til de økonomiske konsekvensvurderinger.
Derfor er vi gået med på det forslag til vedtagelse, der ligger på bordet i dag.
Vi opfordrer regeringen til at belyse disse konsekvenser.
Det ville være interessant, hvis finansministeren ville svare på her fra Folketingets talerstol, om det virkelig forholder sig sådan, at der ikke i Finansministeriet er nogen samlet vurdering af de økonomiske konsekvenser af den her reform.
Hvis ikke det er tilfældet, ja, så betyder det, at man går ind i århundredets største reform om ikke med bind for øjnene så da med noget, der minder om det.
Og det har vi temmelig svært ved at forstå virkelig skulle være tilfældet.
Det håber jeg på at finansministeren vil svare på senere.