Søren Kolstrup (EL), 2000-10-25:
Ja, det her er jo en lidt spøjs debat, for på den ene side har vi hr. Jeppe Kofod, der vurderede dette forslag som ét, der gav elever meget stor indflydelse, på den anden side har vi så fru Susanne Clemensen, der er meget skeptisk, og endelig en del af det borgerlige Danmark, der med egne ord sagde, at de er noget lunkne over for den her sag.
Dog kunne jeg forstå, at Venstre var noget positiv, hvis Videnscenteret kommer til at ligge i Tønder.
Og jeg synes også, det er vigtigt at betænke egnsudviklingen og Tønder.
Men hvad angår forslaget, vil jeg godt præcisere, at hos Enhedslisten kvitterer vi for, at det her er kommet frem.
Elever og studerende har været aktive.
Der har været nedsat arbejdsgrupper, der har været skrevet rapporter, og først og fremmest har studenter og elever i kampagner, f.eks. kampagnen »Nu er det nok«, prøvet at være aktive omkring det her spørgsmål.
Enhedslisten og SF med støtte fra CD osv. har prøvet at fremlægge denne sag i Folketinget.
På den baggrund kan vi jo ikke andet end sige: Nu er der sket noget; det skal selvfølgelig støttes.
Det her er en trædesten til at komme videre.
Når det så er sagt, bliver jeg nødt til at sige: Der lægges altså ikke umiddelbart op til, at elever får stor indflydelse.
Men vi konstaterer, at elever og studerende har ret til et godt undervisningsmiljø.
Der skal oprettes et center for undervisningsmiljøet, elever og studerende har ret til at vælge repræsentanter til at varetage deres interesser, og så skal der laves en undervisningsmiljøvurdering.
Det er fremskridt, klart nok; det skal støttes.
Når det så er sagt, synes vi, det ville være klogt, om man gjorde det her forslag noget stærkere.
Jeg vil godt præcisere fem forhold. Det ene er spørgsmålet om elevers og studerendes stemmeret.
Netop fordi man præciserer, at det ikke er alt vedrørende institutionens arbejdsmiljø, elever og studerende skal have indflydelse på - det mener jeg sagtens man kunne diskutere - men netop fordi det ikke er tilfældet, så synes jeg roligt, regeringen kunne gå ind i en drøftelse om, hvorvidt man kan sikre elever og studerende en egentlig stemmeret.
Vi synes, man umiddelbart kunne gøre det på nogle udvalgte områder, gerne på alle.
Det er det ene forhold.
Det var CD, der var inde på det.
Der finder vi det vigtigt, at man reelt prøver at bruge det center, som nu introduceres her.
Det tredje er, at man kunne jo også forestille sig, at elever og studerende fik en plads i centret.
Det fjerde er spørgsmålet om uddannelse af elevers og studerendes nye repræsentanter.
Noget sådant vil også være vigtigt. Og endelig det sidste, det er spørgsmålet om at sikre nogle egentlige sociale rettigheder, nogle egentlige miljømæssige rettigheder.
Det kunne være noget, der vedrører antallet af kvadratmeter og kubikmeter, og som sikrede, at man under alle omstændigheder fik et ensartet arbejdsmiljø overalt i landet, det er vores mål, CD var inde på det, altså en egentlig investeringsplan for folkeskolen.
Vi skylder velfærdsstatens kerneydelser, at de er intakte.
Vi lever i et rigt samfund; det burde man kunne finde ud af.
Men afgørende for os er som sagt, at vi gerne vil gå positivt ind i den her drøftelse, og vi vil gerne slås for, som i hvert fald ét fremskridt ud over de, der foreligger, at få givet elever og studerende stemmeret.
Vi tror,
det er meget, meget vigtigt for at sikre, at man ikke får sådan et a-hold og et b-hold inden for sikkerhedsarbejdet.
Som sagt, vi håber, at vi kan få forbedret forslaget, men der må ikke herske tvivl om, at vi kvitterer for, at det nu endelig er blevet fremsat.
Men der er altså også gået en pæn periode.
Og så skal vi huske at sige til elever og studerende: Det nytter at være aktiv.
Det er sådan set den vigtigste erfaring, der ligger i denne her proces.
Og vi håber selvfølgelig også, at elever og studerende har mod på at gøre det her forslag stærkere, end det er lige for øjeblikket.