runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Hald Madsen (V), 2006-12-05:
I Danmark bekræfter B 139 fra den 30. maj 2006 vores nuværende mandat, som løber til den 1. juli 2007.
Den 28. november vedtog FN's Sikkerhedsråd enstemmigt en ny resolution, 1723, om Irak, som handler om at forlænge mandatet for den multinationale sikringsstyrke med 1 år til udgangen af 2007.
Så kunne man jo sige, at det var det.
På baggrund af det kan Venstre afvise beslutningsforslaget.
Men jeg synes alligevel, at jeg vil føje lidt til i forhold til, hvad der står indholdsmæssigt i det her forslag.
Der kommer faktisk nogle postulater om, at der ikke er nogen alliance tilbage.
Og jeg vil bare sådan lige for de øvrige pointere, at de, der fortsat bidrager til den multinationale styrke, ikke kun er, forstå mig ret, USA, England og Danmark.
Det er også Albanien, Bulgarien, Estland, Letland, Litauen, Makedonien, Polen, Rumænien og Tjekkiet, og derfor synes jeg, at det er for nemt, når man siger, at der ikke er nogen alliance tilbage.
Jeg synes måske også, at de, der er kommet med forslaget, skulle overveje, om man fortsat skulle fremsætte det her beslutningsforslag, når man tænker på Forsvarets Efterretningstjenestes trusselsvurdering, hvor det egentlig står lysende klart, hvad konsekvensen kan være, hvis man trækker de danske styrker tilbage.
Hvis det virkelig er sådan, at man inderst inde ønsker at forhindre en potentiel borgerkrig, ja, så burde man lytte noget mere til Forsvarets Efterretningstjenestes trusselsvurdering om konsekvensen af at trække styrkerne ud.
Så har vi jo talt meget i dag om bl.a. signalgivning.
Og det, der er ved den her signalgivning, er: Hvad er det for et signal, man sender til den irakiske befolkning?
Hvilket signal ønsker man at sende?
Hvad er det for et signal, man sender til de terrorister, som sprænger en bilbombe?
Er det, at jo flere bomber, de sprænger, desto usikrere bliver vi på hånden, og desto utryggere kan den irakiske befolkning være med hensyn til, om de fortsat kan få beskyttelse udefra.
Hvad er det egentlig for et signal, vi sender til den danske soldat, som risikerer sit liv, ved hele tiden at komme med alle mulige mærkelige beslutningsforslag om, at nu skal I trækkes hjem?
Er det ikke et udtryk for, at man rent faktisk ikke sætter pris på det arbejde og den idealisme, som der er hos de danske soldater?
Er det ikke grundlæggende farligt og et helt forkert signal at sende?
Sluttelig vil jeg sige, at det, der er problemet og har været problemet i hele det her debatforløb i dag, har været, at man ikke er enige om, hvad alternativet er.
Man har ikke nogen tidsplan.
Man kan ikke forklare, hvordan man så skal løse problemerne.
Enhedslisten siger, de har en plan.
SF siger, de har en anden plan.
De Radikales plan har jeg endnu ikke fundet ud af hvad er, andet end at hr. Niels Helveg Petersen med sikkerhed ved, at vi på et tidspunkt trækker os ud.
Det er vi, som statsministeren sagde, meget glade for at vide nu.
Det kan opfattes fuldstændig forkert af de folk, som vi i virkeligheden burde støtte, de danske soldater og den irakiske befolkning.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-05:
Jamen igen må jeg sige, at hr. Niels Helveg Petersen har ramt en selvindlysende sandhed, nemlig at når et valg giver et nyt valgresultat, så skabes der en ny dynamik.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-12-05:
Filosofisk og sprogligt har statsministeren jo ret i, at udtrykket »det er ikke et spørgsmål om hvorvidt, men hvornår« kan opløses til at være ligegyldigt, men det er det ikke i den her sammenhæng.
Når jeg bruger det her, så har vi en ganske bestemt baggrund, nemlig i det amerikanske midtvejsvalg.
Det er min politiske vurdering, at dér skabtes der en ny politisk dynamik, således at både USA og nu også Storbritannien aktivt, jeg var lige ved at sige aktivistisk, søger en vej ud.
Det er det nye, og det er det, der ligger bag udsagnet.
Jeg vil gerne høre, om statsministeren deler den vurdering.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-05:
Altså, det er jo kun, når man er et parti uden for indflydelse og uden for ansvar, at man kan tillade sig at slå ud med armene og sige, at der ingen gode løsninger findes tilbage.
Sådan kan en regering jo ikke gøre.
En regering er jo nødt til at påtage sig et ansvar og forsøge at finde de bedst mulige løsninger, og vores opfattelse er altså, at den bedst mulige løsning er, at irakerne gradvis, provins for provins, overtager ansvaret for deres egen sikkerhed, således at de udenlandske tropper kan tage hjem, når sikkerhedssituationen tillader det.
Mogens Lykketoft (S), 2006-12-05:
Jeg må konstatere, at man simpelt hen ikke kan lave en aftale med hr. Jens Hald Madsen.
Vi var enige om for et øjeblik siden, at det ikke var muligt for nogen af os at gå herop og sige noget, vi ikke havde sagt tidligere i dag.
Hr. Jens Hald Madsen var et levende bevis på, at det er tilfældet.
Jeg vil nøjes med at gentage et punkt fra det, jeg tidligere har sagt, og det er, at vores holdning om tilbagetrækning fra Irak på ingen måde kan tages til indtægt for det ubehagelige synspunkt, at vi har kritik mod soldaternes indsats på det politiske mandat, et flertal i Folketinget til enhver tid giver dem.
Rune Lund (EL), 2006-12-05:
Statsministeren har ikke hørt ordentligt efter.
Det, som jeg har stået og sagt fra Folketingets talerstol, er, at vi er nået ud over det punkt, hvor der er gode løsninger tilbage.
Hvis vi bare vælger at forlænge troppernes tilstedeværelse i Irak, vil vi om et år stå i en situation, som er endnu værre end den, vi står i i dag, og så beslutte, at tropperne skal trækkes ud.
Og det problem er selvfølgelig opstået, i og med at man i sin tid gik ind og skabte det morads i Irak, som er blevet skabt.
Villy Søvndal (SF), 2006-12-05:
Det er vores opfattelse, at de danske soldater i Irak burde trækkes tilbage, for ved at have soldater i Irak er vi med til sådan at lege med i den leg, der oprindelig startede som en krig, og spille vores rolle i den rollefordeling, der er.
Og jeg er helt overbevist om, at det ikke er med til at bringe en løsning på de problemer, der er i Irak i dag, men tværtimod til at forstærke problemerne.
I stedet for sådan at tage et enkelt element ud af situationen i Irak har vi været optaget af at tage den overordnede diskussion om, at der ikke findes noget svar ved at fortsætte den nuværende militære tilstedeværelse og indsats; hver måned er værre end den forudgående både i forhold til irakiske drab og i forhold til militære drab af styrkerne dernede.
Derfor er man nødt til at finde forhandlede løsninger.
Når Bakerkommissionen har talt i morgen, tror jeg i øvrigt også, at den konservative ordfører vil være i stand til at holde en meget smuk ordførertale om nødvendigheden af at finde politiske løsninger, og så kan det være, at vi bedre kan mødes.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-12-05:
Jeg kunne ikke drømme at mistænke amerikanere eller briter for, at de ikke ville være indstillet på, at danske sikkerhedsfolk kunne arbejde sammen med dem i det miljø, der findes i Bagdad.
Selvfølgelig kunne sådanne aftaler opnås.
Afstemning
Allan Niebuhr (KF), 2006-12-05:
Men de der 20 soldater, der arbejder i Bagdad omkring ambassadøren, har jo netop den resterende del af koalitionen som deres sikkerhedsnet.
Vi må jo gå ud fra, hvis vi skal følge op på det, der er blevet sagt fra oppositionens side i dag, at vi skal have renset Irak, vi skal have gjort Iraks soldater fri, og vi skal have gjort Irak til et sted, hvor irakerne selv kan møblere det hele og så få lidt hjælp udefra fra nogle civile.
Så kan vi jo altså ikke blive ved med at regne med, at der enten er amerikanere eller englændere til at hjælpe os med støtte.
Jeg synes stadig væk, at det, man her siger, ikke virker overvejende gennemtænkt.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-12-05:
Jeg forstår ikke spørgsmålet.
Vi har 20 mand i Bagdad.
De opererer overhovedet ikke i forbindelse med styrken i Basra, men opererer som sikkerhedsfolk i Bagdad uden at være i nærkontakt, om jeg så må sige.
Men jeg er da overbevist om, at man kan opnå aftaler med den irakiske regering og med amerikanerne om tilstedeværelse af sådanne sikkerhedsfolk.
Allan Niebuhr (KF), 2006-12-05:
Man må have mig undskyldt, men som formand for Forsvarsudvalget bliver jeg alligevel nødt til at stille et spørgsmål.
Mener De Radikale så ikke, at den måde, man vil møblere på med de soldater, der nu skal til for at følge de her civile rundt i Irak, hvor de skal arbejde, er at spille endnu mere hasard med de danske soldaters liv og helbred end det, vi ser i dag, hvor de trods alt er med i en talstærk koalition?
Nu skal vi altså til at sende ganske få soldater rundt på må og få uden en stor opbakning, hvis det går galt.
Jeg synes, det virker som ren hasard, hvis det skal ske på den måde.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-12-05:
Det kan jeg virkelig ikke sætte tal på.
Det kommer an på typen af civilt personel og hvor mange, så det må jo bero på en konkret vurdering.
I øvrigt vil jeg sige, at der faktisk i sidste folketingsår skete det, at regeringspartierne stillede spørgsmål til oppositionspartier, der havde fremsat et beslutningsforslag, så det er der altså fortilfælde for.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-12-05:
Nu vil jeg ikke udvikle en lang debat om Folketingets procedure, men hr. Helveg Petersen ved jo godt, at vi ikke kan stille skriftlige spørgsmål med krav og forventning om, at oppositionen svarer skriftligt, sådan som man kan til regeringen.
Lad det nu være.
Jeg vil meget gerne vide: Hvor mange soldater mener forslagsstillerne, der er brug for for at sikre tilstrækkelig sikkerhed til det civilpersonel, som åbenbart gerne må fortsætte arbejdet i Irak?
Hvordan forestiller man sig det skruet sammen?
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-12-05:
Folketingets regler tillader jo også regeringspartierne at stille spørgsmål i et hvilket som helst udvalg, og det synes jeg da, man skal benytte sig af, hvis der er noget, man har brug for at få at vide.
Hvad angår det specielle, der står i forslaget om beskyttelse af civile, så forholder det sig jo sådan, at vi har civile dernede, som vi også beskytter med militært personel.
Jeg tror, der er et beskyttelseselement dernede på ca. 20 mand.
Det, vi har sagt her, er, at hvis der er brug for, at dansk civilt personel dernede har beskyttelse for at kunne udføre deres arbejde, er vi helt klar til at være med til at støtte noget sådant.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-12-05:
Det er ikke for at trække debatten i langdrag, men jeg forstår fuldt ud ordførerens motivation for at stille spørgsmål via udvalgsarbejdet og på den måde få yderligere oplysninger.
Nu er mekanikken i udvalgsarbejdet her i Folketinget sådan, at det er regeringen, der svarer, og derfor er debatten her i Folketingssalen de regeringsbærende partiers mulighed for at få oppositionens forslag underkastet nærmere analyse.
Jeg er altså oprigtig meget interesseret i at vide, hvem det er, der skal passe på de danske civile, som godt må være i Irak, efter at man har trukket de danske soldater hjem ifølge det forslag, som hr. Niels Helveg Petersen er ordfører for her.
Jeg er meget optaget af, hvad det er for en tænkning, man har i oppositionspartierne på det her område.
Ifølge forslaget skal de danske soldater trækkes hjem hurtigst muligt, hellere i går end i morgen i virkeligheden, det har jeg forstået.
Men de civile danskere, som gerne må blive der – også langsigtet – hvem skal passe på dem?
Vi er jo enige om, at der er meget farligt i mange dele af Irak netop for tiden; det har jeg jo hørt gentagne gange fra hr. Villy Søvndal i dagens løb.
Jeg går ud fra, at en vis beskyttelse af de civilister, vi vil sende derned, vil finde sted.
Hvem skal stå for den?
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-12-05:
Det Radikale Venstre har stemt imod, at vi tog del i Irakkrigen, da vi – om jeg så må sige – skyndte os ind –
det er sådan set et meget godt udtryk.
Det gjorde Danmark, og det var en forkert beslutning.
Det var Det Radikale Venstre imod, det var hr. Naser Khader også.
Hr. Naser Khader har deltaget i debatten tidligere i dag, og jeg kan forsikre om, at hr. Naser Khaders synspunkter med hensyn til Irakspørgsmål er fuldstændig identiske med dem, jeg har fremført her i dag.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-12-05:
Nu nævnte udenrigsministeren jo før, at der var utrolig mange flere i Irak, der kunne glæde sig over at have fået adgang til internet, siden styrkerne fra international side var kommet derned.
Men hvis man så kigger herhjem og kigger lidt på historien, kan man jo se, at den daværende danske statsminister forud for engagementet i Irak udtalte, at USA bare skulle sige, hvad de ville have, vi stod skulder ved skulder med USA, og vi vil følge USA hele vejen.
Det udtalte statsminister, Poul Nyrup Rasmussen, dengang.
Det skal De Radikale naturligvis ikke stå til ansvar for.
Ordene kommer fra den radikale hr. Naser Khader.
Hr. Khader er også klar til at støtte et ensidigt USA-ledet angreb, fordi alternativet for ham er endnu værre.
Det var så en radikal politiker, som er udenrigsordfører for Det Radikale Venstre i dag.
Jeg vil gerne spørge: Er udenrigsordføreren alene med den holdning i Det Radikale Venstres folketingsgruppe?
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-12-05:
Debatten i dag har jo allerede været lang, og jeg skal ikke forlænge den.
Der har været en diskussion om signaler.
Det har været fremhævet især fra hr. Jens Hald Madsens side, at det var farligt at sende signaler om en dato for tilbagetrækning.
Men jeg tror, man er nødt til fra de borgerlige partiers side at vænne sig til, at den her diskussion om tilbagetrækning og datoer vil intensiveres i den kommende tid.
Efter midtvejsvalget søger man i USA efter veje til at påbegynde tilbagetrækningen.
Det samme er tilfældet i Storbritannien.
al-Maliki har prøvet at sætte en dato på: den 1. juli.
Og i en dansk sammenhæng er det mest interessant, at den danske regerings retorik jo er under tydelig forandring.
Man taler nu om, at vi ikke vil blive en dag længere end nødvendigt, og det er en anden stemning, en anden retorik, der anvendes nu, end bare for få uger siden.
Midtvejsvalget virker.
Vi mener fra radikal side, og det jo er forslagsstillernes opfattelse, at Danmark bør sende det signal, at vi ønsker at trække os ud.
Det har vi ment i 2 år, og det mener vi stadig væk.
Intet, der er sket i de 2 år, har kunnet rokke det mindste ved det ønske.
Tværtimod er ønsket om, at vi kommer ud, stærk forøget.
Vi var godt klar over, at vi ikke ville kunne få en vedtagelse, sådan som de politiske forhold er her i Tinget, om straks at trække os tilbage.
Det er vi meget tilfredse med, fordi vi synes, der er en række spørgsmål om Irak, der fortjener at blive yderligere og bedre belyst, end de kan belyses inden for rammerne af § 20-spørgsmål.
Der er f.eks. spørgsmål om militserne i Irak.
Hvor store er de?
Hvordan finansieres de?
Hvordan er de koblet på det politiske system?
Det er også i høj grad spørgsmål om at få belyst den økonomiske udvikling i Irak, få belyst arbejdsløshed, forsyning med el og olie.
Det er spørgsmål om infrastrukturen, og hvordan den virker i Irak.
Det er også et spørgsmål om flygtningestrømme, om mordene og henrettelserne, om i det hele taget at have mulighed for at skaffe os bedre viden om, hvad der rent faktisk foregår i Irak, og i hvert fald den danske regerings vurdering af, hvad der foregår.
Alt sammen for at bygge op til en plan for dansk tilbagetrækning.
Det er hensigten med at fremsætte et forslag til folketingsbeslutning, og jeg takker for de bemærkninger, der er faldet.
Jeg er klar over, at forslaget ikke ser ud til at kunne vedtages, men i det mindste er der den fordel ved et sådant forslag, at det kommer til udvalgsbehandling, og det giver os mulighed for at stille en række af de væsentlige spørgsmål om udviklingen i Irak.
Første næstformand Svend Auken
: Jeg beder ordføreren om at blive stående.
Der er to, der har bedt om korte bemærkninger.
Først er det hr. Skibby.
Villy Søvndal (SF), 2006-12-05:
Hvis jeg skal prøve at granske, hvorfor hr. Holger K. Nielsen har udtalt sig, som han har, er jeg sikker på, at det er, fordi han har været bekymret for De Konservative og også for Venstrefolk.
Derfor har han sagt, at når nu man befinder sig helt oppe i moralens allerhøjeste træ og holder de der stærke taler, som kan have en dramatisk appel, om forskellen mellem diktatur og demokrati og ved, at man om lidt skal til at samarbejde med nogle af dem, der af statsministerens bedste ven Bush er omtalt som Ondskabens Akse, nemlig Iran, så er det ikke ret pynteligt, hvis ikke man har overvejet, hvordan man tilbagelægger den der lange vandring.
Allan Niebuhr (KF), 2006-12-05:
Nu kan jeg så forstå, at det her bliver det helt store kolde tagselvbord.
Så er det jo også nemmere at finde tilbage og sige: Jeg havde i hvert fald ret.
Men nu var det jo altså ikke statsministerens mening, jeg bad om, det var SF's mening, og det er den, jeg spørger hr. Villy Søvndal om.
Villy Søvndal (SF), 2006-12-05:
Det helt rigtige er både at lytte efter, hvad hr. Holger K. Nielsen, som er meget klog på udenrigspolitik, siger, og høre efter, hvad jeg siger.
Det, jeg tror, hr. Holger K. Nielsen er optaget af, er, at når man har svunget sig så højt op på den moralske hest, som statsministeren har, at den store kamp – og i den kamp findes der intet kompromis, sagde statsministeren; det var et direkte citat af Bush ligesom så meget andet – foregår mellem forskellen på demokrati og diktatur, og så skal kravle ned igen, skal man bare overveje, at nedstigningen kan blive meget lang.
Jeg tror, det såmænd bare var for at forberede den situation, at hr. Holger K. Nielsen, som er et usædvanligt venligt menneske, og som altid har blik for folk, der kan risikere at komme i problemer, advarede imod den situation.
Allan Niebuhr (KF), 2006-12-05:
Jeg skal gøre det kort.
Nu ved jeg godt, at SF er et parti med stor bredde, men for nu lige i hvert fald at få styr på min forvirring vil jeg gerne høre, om det er hr. Holger K. Nielsens udlægning, eller om det er hr. Villy Søvndals udlægning, at vi skal snakke med naboerne.
Jeg synes, jeg hører nogle meget forskellige udtalelser med hensyn til Iran, med hensyn til hvordan vi skal håndtere problematikken omkring Iran i forbindelse med Irak.
Jeg har hørt to vidt forskellige udlægninger nu, hvilken en af dem er den rigtige?
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-12-05:
Det vil sige, at vi kan konkludere, at hr. Naser Khader har flyttet sig fra at være fortaler for, at man kunne være til stede i Irak uden FN-mandat, og uden at der var ødelæggelsesvåben i øvrigt, og også selv om der kun var tale om en direkte amerikansk foranlediget besættelse af Irak for at fjerne Saddam Hussein.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-05:
Tværtimod har jeg sagt, at situationen er meget alvorlig.
Men målet må være, at irakerne kan blive herrer i eget hus, at de kan overtage ansvaret for deres egen sikkerhed.
Det er jo egentlig ret fantastisk at høre de påstande, som jeg nu det meste af dagen har skullet lytte til, om, at tilstedeværelsen af de udenlandske tropper er en del af problemet og ikke en del af løsningen, og at det i sig selv ville være en løsning at trække de udenlandske tropper tilbage.
Når vi så rent faktisk følger en strategi, der går ud på at trække de udenlandske tropper ud af de provinser, hvor irakerne selv overtager ansvaret, er det også galt.
Altså, det hænger jo ikke sammen.
Rune Lund (EL), 2006-12-05:
Jeg går ud fra, at statsministeren er bekendt med, at der er rigtig, rigtig mange sunnier, der har måttet flygte fra det sydlige Irak, netop fordi det er blevet et shiadomineret område, hvor militserne regerer.
Er det en viden, som statsministeren har?
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-12-05:
Det er jo demagogi på et meget specielt plan, hr. Holger K. Nielsen gør sig skyldig i her.
Der er ikke tale om, at det har været et mål eller en tilsigtet konsekvens, at Irans position i Mellemøsten skulle styrkes.
Og det er heller ikke afgørende nyt i regeringens Mellemøstpolitik, at vi gerne vil bruge dialogen som middel – tværtimod.
Vi vil faktisk også gerne have, at Syrien bliver bragt ind i dialogens sammenhæng, og det er allerede sket.
Vores udenrigsminister er i tæt dialog med Syrien og prøver gang på gang at berede vejen for at få disse naboer til at indse deres egen hovedinteresse i at leve i et fredeligt område.
Derfor er det da vejen frem at prøve af skabe en fundamental forståelse for, at det er i deres egen interesse.
Det betyder ikke, at vi pludselig kommer til at holde af diktatur eller synes, at Irans præsteskab er mere behageligt.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-12-05:
Men det er da noget andet end Ondskabens Akse, som George W. Bush talte om, og som den danske regering jo også har støttet.
I hvert fald tror jeg, det her kan give anledning til nogle yderligere studier i, hvordan regeringens Iranpolitik udvikler sig.
Derfor er det altså af stor vigtighed, at befolkningen får klarhed over: Kan det virkelig være regeringens mening, at den her krig, som skulle være en krig for demokratiet mod diktaturet, betyder, at det iranske præstestyre får styrket sin indflydelse i hele Mellemøsten?
Det her er virkelig interessant.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-12-05:
Jeg omtalte det iranske lederskab som et tyrannisk despoti på mange områder, men fraskrev dem dog ikke enhver mulighed for at ræsonnere sig frem til, at det måske nok kunne være en fordel en gang imellem at have fred med sine naboer.
Hvis det er meget positivt, så ved jeg ikke helt, om vi taler samme sprog, selv om det jo dog er dansk, vi benytter her i salen.
Det korte af det lange er, at hr. Holger K. Nielsen ved eller burde vide, at Danmark gik i krig i Irak, fordi det var den direkte konsekvens af verdenssamfundets mange krav til Saddam Hussein om at arbejde sammen med våbeninspektørerne og tage konsekvensen af betingelserne for våbenhvile efter det uprovokerede overfald på den lille golfstat Kuwait i 1990.
Det var en konsekvensmæssig opfølgning af det internationale samfunds betingelser for våbenhvilen.
Det ved hr. Holger K. Nielsen godt.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-12-05:
Jeg må sige, der er ved at ske noget interessant i regeringen.
Iranpolitik, det må jeg sige.
Det var da en fantastisk venlig beskrivelse, der her blev givet af Iran af den konservative ordfører.
Det var da nye toner – interessant, interessant.
Det var en kamp mellem demokratiet og diktaturet, sagde statsministeren.
Så er det da interessant at få afklaret, at hvis konsekvensen af denne krig for demokratiet betyder, at Iran får styrket sin position, var det så det, som statsministeren og George W. Bush tænkte på i 2003?
Det er jo muligt, når man så hører den konservative ordførers Irananalyse, som jeg virkelig synes er interessant.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-12-05:
Iran er på mange måder ledet af tyranniske despoter.
Men Iran har jo også et behov for i hvert fald undertiden at leve i fred med sine naboer.
Det er vel det, der er det bærende, når man netop har indgået en aftale med Irak om olieleverancer.
Selv om man selv er olieproducerende, så eksporterer man ganske meget olie, hvorfor man har brug for yderligere olie fra Irak, og man har altså indgået en aftale, som er første skridt i retning af en stabilisering af grænseområdet mellem Irak og Iran.
Hvorfor skulle man ikke kunne tro på, at man ad den slags veje kan opnå en større grad af fredelig sameksistens?
Rune Lund (EL), 2006-12-05:
Men der er jo ingen tvivl om, at Iran vil kræve indrømmelser, hvis Iran skal spille en såkaldt konstruktiv rolle i at få skabt en varig løsning i Irak.
Hvis det så ikke skal være atomvåbenområdet, hvor man skal dæmpe kritikken af Iran, så kan fru Pia Christmas-Møller måske oplyse Folketinget om, hvad det er for nogle krav, man ikke skal stille til Iran, eller hvad det er for nogle krav, man skal imødekomme i forhold til Irans ønsker, som man ikke imødekommer i dag, og som Iran helt sikkert vil komme og kræve i den proces, der kommer nu.
Det vil fru Pia Christmas-Møller måske løfte sløret for.