runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ulla Tørnæs (V), 2004-10-06:
I mine tidligere udmeldinger i denne her sag har jeg lagt stor vægt på, at der i dag uddannes flere og flere børn og unge, og at staten, amterne og kommunerne aldrig har brugt flere penge på uddannelserne, end tilfældet er i dag.
Jeg har i den sammenhæng heller ikke lagt skjul på, at regeringen delvis har valgt at fortsætte den løbende produktivitetsbesparelse, som også tidligere regeringer har pålagt uddannelsesområdet.
Efter Undervisningsministeriets vurdering er hovedproblemet, at Arbejderbevægelsens Erhvervsråd udlægger enhver nedgang i de gennemsnitlige tilskud pr. elev som en besparelse og dermed som en tilsigtet eller utilsigtet standardforringelse for den enkelte elev.
F.eks. er og vil det aldrig blive en besparelse, sådan som Arbejderbevægelsens Erhvervsråd udlægger det, når de unge vælger at gå på en billig uddannelse frem for en dyr uddannelse.
Endelig vil jeg på spørgsmålet om min brug af centraladministrationen i denne her sag og debat blot konstatere, at der intet fordækt er heri.
Det vil jeg sige.
Det vil sige, at jeg har brugt mine embedsmænd på fuldstændig normal vis, så at tale om magtmisbrug, eller hvad det var, fru Pernille Blach Hansen brugte af udtryk her, er helt ved siden af.
Det gælder i øvrigt også i forhold til den dialog, der har været mellem embedsmænd og Arbejderbevægelsens Erhvervsråd.
Hovedformålet med den dialog mellem embedsmænd og Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har været at afklare, hvilket talgrundlag og hvilke beregningsmetoder der kunne anvendes til beregning af et gennemsnitstilskud pr. elev.
I den dialog er ministeriets embedsmænd loyalt gået ind i Arbejderbevægelsens Erhvervsråds beregning og talgrundlag, men de har aldrig været enige i Arbejderbevægelsens Erhvervsråds metode, og de har heller aldrig haft til hensigt at pålægge Arbejderbevægelsens Erhvervsråd en bestemt metode, endsige en bestemt måde at udregne besparelserne på.
Pernille Blach Hansen (S), 2004-10-06:
Jeg synes, det er problematisk også for den offentlige debat, når der opstår så stor uenighed om, hvordan tallene ser ud på ministerens område.
Arbejderbevægelsens Erhvervsråd siger jo ud fra deres tal, at skulle man have videreført de oprindelige tal, de udgifter, der var pr. elev, da ministeren overtog området, så er der i forhold til den udgangsposition, ministeren overtog, sparet, hvad der svarer til ca. 1,4 mia. kr. På den anden side siger ministeren, at der er tilført 3,5 mia. kr.
Det er så stort et udsving, at jeg synes, der er god grund til at sige, at der må være et eller andet her, man er gået fuldstændig fejl af.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren: Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har jo fremlagt deres tal for offentligheden til efterprøvelse for alle, der måtte ønske det.
Vil ministeren sørge for, at hele talgrundlaget for ministerens tal også bliver lagt frem til offentligheden, så der er mulighed for reelt at se, hvilke forudsætninger ministeren bygger sine tal på?
For det er jo ganske klart fra de sidste ugers debat, at ingen, der har deres daglige gang i virkeligheden, kan genkende ministerens tal.
Lærere, elever, rektorer osv. osv. har alle sammen den opfattelse af virkeligheden, der hedder, at der bliver sparet på uddannelse.
Og når ministeren så håndfast siger, nej, det gør der ikke, var det så ikke oplagt at sige: Jamen så vil jeg gerne fremlægge hele talgrundlaget, så det kan gennemprøves af alle, der måtte have en anden opfattelse, så vi ligesom kunne få ryddet de her sten af vejen?
Ulla Tørnæs (V), 2004-10-06:
Jeg skal bestemt være den første til at beklage, at det er uhensigtsmæssigt for debatten og i det hele taget for at have en konstruktiv debat om de uddannelsespolitiske udfordringer, som vi står over for, at vi er kommet i en situation, hvor Arbejderbevægelsens Erhvervsråd hårdnakket påstår, at den nuværende regering har beskåret det samlede uddannelsesområde med 1,4 mia. kr., når det rent faktisk forholder sig sådan, at den nuværende regering har tilført det samlede uddannelsesområde 3,5 mia. kr.
Så det skal jeg bestemt være den første til at beklage.
Men for at imødekomme den situation, som vi nu altså er havnet i, valgte vi at tage en kontakt til Arbejderbevægelsens Erhvervsråd med henblik på at få afdækket det talgrundlag, som Arbejderbevægelsens Erhvervsråd byggede sin analyse på.
Og vi er nået til den konklusion, at vi ganske enkelt bare er uenige i opgørelsen af de samlede udgifter på Undervisningsministeriets område.
Hvorfor Arbejderbevægelsens Erhvervsråd hårdnakket holder fast i deres tal, er jeg ikke i stand til at kunne redegøre for her, men det må fru Pernille Blach Hansen jo spørge Arbejderbevægelsens Erhvervsråd om.
Pernille Blach Hansen (S), 2004-10-06:
Så vil jeg gerne bede ministeren forholde sig til det faktum, at alle, der ellers har ytret sig på området, elever, studerende, lærere, rektorer osv., alle sammen siger, at de ikke kan genkende ministerens billede af, at der er tilført flere penge pr. elev.
Det vil jeg gerne bede ministeren forholde sig til.
Og så vil jeg gerne én gang til spørge: Vil ministeren lægge tallene frem fra Undervisningsministeriet med de forudsætninger, der er, så andre også har mulighed for at vurdere talkrigen her?
Jeg er af den klare opfattelse, at Erhvervsrådets tal er de mest retvisende, og jeg synes, ministeren har en dårlig sag.
Hvis ikke ministeren selv kan se det, var det måske en god idé at fremlægge alle tallene, så andre også havde mulighed for at se ministerens tal efter.
Ulla Tørnæs (V), 2004-10-06:
Det er jo lige præcis derfor, vi fra regeringens side har valgt at afsætte midler, som er målrettet til forbedringer netop inden for disse to områder.
Som statsministeren så rammende sagde i går i sin åbningstale, kan vi simpelt hen ikke byde unge mennesker i folkeskolen, unge mennesker, som skal være en del af den globale udvikling, at de landkort, der trækkes ned fra loftet i klasselokalet, altså er forældede, og at man stadig kan se grænsedragninger og lande, som ikke længere eksisterer.
Det er jo lige præcis dér, vi har valgt at sætte ind.
Vi har valgt at sætte ind med midler til forbedringer af undervisningsmaterialer og til renovering af undervisningslokaler, så jeg vil bestemt ikke afvise, at man rundtomkring kan opleve det, som en række elever giver udtryk for, nøjagtig som en række elever peger på, at der er mulighed for forbedringer af undervisningsmiljøet, noget, som vi også har taget fat på med lov om undervisningsmiljø og de mange initiativer, som er blevet sat i værk som følge af lov om undervisningsmiljø.
Så jeg vil bestemt ikke afvise, at eleverne i den konkrete undervisningssituation kan opleve, at tingene kunne være bedre.
Jeg mangler fortsat at svare på fru Pernille Blach Hansens anden del af spørgsmålet ...
Pernille Blach Hansen (S), 2004-10-06:
Jeg kan så konstatere, at ministeren ikke har svaret på, om Undervisningsministeriet vil fremlægge alle sine tal.
Det håber jeg så kan blive nået her i den sidste besvarelse, for jeg vil gerne sige, at der også er andre områder, hvor vi har oplevet, at ministerierne gang på gang har benægtet, at der blev sparet, f.eks. på miljøområdet.
Det har den tidligere miljøminister gjort til sin mærkesag de sidste 3 år i træk.
Det betød faktisk, at nogle foreninger udenfor fik et uafhængigt revisionsfirma, Deloitte & Touche, til lave en opgørelse af, hvordan det så ud på Miljøministeriets område.
Og de nåede ikke overraskende frem til, at der var sparet.
Så jeg synes jo, der kunne være brug for her at bede et uafhængigt firma om at tjekke og forsøge at finde ud af, hvad der var hoved og hale på denne her diskussion.
Jeg er som sagt ikke i tvivl om, at der er sparet.
Ministeren nægter det.
Så lad os få nogle ind, der ser med friske øjne på det her.
Derfor vil jeg spørge: Vil ministeren tage initiativ til at bede nogle uden for huset, et uafhængigt revisionsfirma, om at kigge på tallene og ligesom sige, hvad der er hoved og hale på det her?
Ulla Tørnæs (V), 2004-10-06:
Jeg finder overhovedet ikke noget grundlag for, at jeg skulle bede et privat firma om at gennemgå de tal, som vi har lagt frem i denne her sammenhæng, og som i øvrigt fremgår af Undervisningsministeriets hjemmeside, hvor vi tilbageviser de tal, som Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har ført frem i debatten her.
Lad mig bare give et enkelt eksempel, som jeg ikke mener man behøver et privat firma for at kunne analysere sig frem til, og det er enhedsudgifterne pr. elev i folkeskolen, hvor Arbejderbevægelsens Erhvervsråd i sin analyse sammenligner regnskabstal og budgettal.
Det er to usammenlignelige størrelser i denne her sammenhæng.
Ved at sammenligne regnskabstal med budgettal når Arbejderbevægelsens Erhvervsråd frem til, at regeringen angiveligt skulle have sparet 0,5 mia. kr. på folkeskoleområdet.
Det er ganske enkelt to usammenlignelige størrelser, og derfor kan man ikke drage den konklusion, som Arbejderbevægelsens Erhvervsråd drager i sin analyse.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Line Barfod (EL), 2004-10-06:
»Når ministeren nægter at undersøge konsekvenserne af hjemmeplejekonkursen, der for nylig ramte Holbæk og andre kommuner, og når ministeren heller ikke vil afdække omfanget af hjemmeplejekonkurser på landsplan, er årsagen så, at ministeren er bange for, at en sådan undersøgelse vil afsløre, at den frit valg-ordning, som regeringen har påtvunget kommunerne, kun giver større omkostninger for kommunerne og ingen serviceforbedringer for de ældre?«
Skriftlig begrundelse
For nylig var der et firma, der leverer ældrepleje, som gik konkurs.
De leverede bl.a. ældrepleje til 72 borgere i Holbæk Kommune.
Det affødte, at borgmesteren i Holbæk var ude at sige, at kommunen nu kan spare 1 mio. kr.
Det synes jeg jo lød ret interessant, så jeg stillede en række spørgsmål til socialministeren, og socialministeren har så nægtet at svare på nogen af spørgsmålene med hensyn til at indhente nærmere oplysning om, hvordan det kan hænge sammen, at Holbæk Kommune kan spare så mange penge på, at man ikke længere har det her firma.
At ministeren ikke vil svare på folketingsmedlemmers spørgsmål, kan jeg så tage op med Folketingets formand.
Men jeg vil gerne høre, om grunden til, at ministeren ikke vil undersøge nærmere, hvordan Holbæk Kommune kan spare så mange penge, og om andre kommuner vil kunne spare tilsvarende, er, at ministeren faktisk er bange for, at en sådan undersøgelse af virkeligheden ville afsløre, at regeringens stort anlagte frit valg-projekt, som man kalder sin tvangsprivatisering, faktisk fører til øgede omkostninger for kommunerne samt dårligere service og ikke bedre service for borgerne.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-06:
Fru Line Barfod spørger, om jeg er bange for at undersøge følgerne af frit valg-ordningen.
Det korte svar til fru Line Barfod er: Nej, det er jeg sandelig ikke.
Hverken jeg eller regeringen i øvrigt nærer nogen som helst frygt for undersøgelse af det frie valg på ældreområdet, hverken med hensyn til de økonomiske eller de indholdsmæssige elementer.
Tværtimod har det fra starten af været regeringens politik at følge omstillingen på hjemmehjælpsområdet tæt, bl.a. jo for at følge med i, om der er behov for at justere reglerne undervejs.
Ankestyrelsen og Styrelsen for Social Service er da også ved at gennemføre en undersøgelsesrække over flere år som led i opfølgningen på frit valg-reglernes gennemførelse i kommunerne.
Resultatet fra undersøgelsesrækken skal bl.a. bruges som grundlag for lovrevisionen, som jeg fremsætter lovforslag om til december.
Så sent som i juni måned offentliggjorde Ankestyrelsen resultaterne af en landsdækkende spørgeskemaundersøgelse til alle landets kommuner, der netop belyste det frie valgs betydning for kommunernes ældrepleje.
Og til november offentliggør Ankestyrelsen resultaterne af en undersøgelse af leverandørernes forhold inden for frit valg-ordningen.
I den forbindelse kan jeg oplyse, at de løbende tilbagemeldinger, som Ankestyrelsen får fra bl.a. landets kommuner, ikke tyder på, at der er et særligt behov for at gennemføre en landsdækkende undersøgelse af omfanget af konkurser i hjemmeplejen.
Med hensyn til økonomien i ældrepakken skal jeg for god ordens skyld henlede opmærksomheden på resultatet af KL's og regeringens fælles undersøgelse, som Finansministeriet offentliggjorde her den l. oktober.
Den undersøgelse dokumenterer, at kommunerne har anvendt den ekstra halve milliard kroner årligt til et generelt løft på ældreområdet i forlængelse af ældrepakken og frit leverandørvalg.
Så regeringen følger absolut med i udviklingen på hjemmehjælpsområdet.
I den konkrete sag fra Holbæk Kommune kan jeg kun gentage, at jeg ikke mener, at der er behov for en undersøgelse.
Jeg har ikke noget grundlag for at betvivle pressens oplysninger om, at Holbæk Kommune har håndteret sagen professionelt og godt, så borgerne kom til at mærke mindst muligt til den pågældende leverandørs konkurs.
Line Barfod (EL), 2004-10-06:
Jeg tror, vi har en meget forskellig opfattelse af, hvad der ligger i, at man følger et område tæt.
Lige siden den tidligere socialminister indførte ordningen, har vi været mange, der har forsøgt at spørge ind til, hvor mange ressourcer der blev brugt på administration af den her ordning.
Vi har prøvet at spørge til, hvor mange flere hjemmehjælpstimer de ældre egentlig fik, for det var jo det, som mange ældre efterlyste.
Det har været stort set umuligt at få de oplysninger.
Jeg kan forstå, at ministeren stadig ikke vil indhente oplysninger fra Holbæk Kommune om, hvordan det går til, at man sparer 1 mio. kr., når der er et firma, der går konkurs.
Det synes jeg ellers måtte være ret interessant, hvis det, man er interesseret i, er, hvordan vi får den bedst mulige ældreomsorg for skatteydernes penge, og man ikke er ude i et ideologisk korstog for, at det først og fremmest er private, der skal levere hjemmehjælp.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-06:
Jeg vil gerne oplyse fru Line Barfod om, at jeg har besvaret alle de spørgsmål, jeg har modtaget fra fru Line Barfod.
Med hensyn til oplysninger om, hvordan midlerne, de 500 mio. kr., er blevet brugt, har Finansministeriet jo netop offentliggjort tallene på baggrund af den undersøgelse, som KL og Finansministeriet i fællesskab havde sat i værk, og den viser jo, at pengene er blevet brugt på området, men selvfølgelig også, at noget er gået til administration.
Det er klart, at i det øjeblik, der bliver stillet nogle krav til omstrukturering i kommunerne som led i frit valg-ordningen, jamen så vil der også være nogle udgifter forbundet hermed.
Men det vigtigste er jo at nå frem til, at markedet også spiller en rolle.
Line Barfod (EL), 2004-10-06:
Jeg benægter ikke, at ministeren har fremsendt et stykke papir, hvor der står noget som svar på de spørgsmål, jeg har stillet, men på det stykke papir står der, at ministeren ikke vil undersøge sagen fra Holbæk, ikke vil undersøge, hvordan Holbæk Kommune har kunnet spare 1 mio. kr. på, at firmaet er gået konkurs, så Holbæk Kommune fremover selv skal levere hjemmehjælp.
Når ministeren nu taler så varmt for, at markedet skulle betyde bedre service, så vil jeg da gerne høre, hvordan ministeren forholder sig til citatet fra direktøren for det firma, der er gået konkurs.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-06:
Selvfølgelig gør det indtryk med sådan nogle tilbagemeldinger, og jeg synes jo, det er vigtigt, at vi i forbindelse med den kommende lovrevision netop får taget fat på de problemstillinger, der bliver meldt tilbage om, med hensyn til hvordan regelsættet virker i dag.
Jeg synes også, det er vigtigt at sige, at der jo næppe er tvivl om, at vi også fremover vil kunne opleve konkurser hos private virksomheder.
Det er nu engang en del af vilkårene på det private marked.
Det er jo altid kommunalbestyrelsens ansvar at sikre, at der er et beredskab, så borgeren får den nødvendige hjælp, selv om der sker nogle ændringer i rammerne for leveringen af hjemmehjælpen, f.eks. i denne her situation, hvor leverandøren går konkurs.
Jeg vil også gerne minde fru Line Barfod om, at med den korte tid, frit valg-reglerne egentlig har været i kraft, er vi allerede nu derhenne, hvor 10 pct. af de ældre helt eller delvis har valgt at benytte private leverandører.
Line Barfod (EL), 2004-10-06:
Ministeren er jo netop inde på hele problemet, som jeg gerne ville have haft svar fra ministeren på, nemlig: Hvad koster det kommunerne, at de skal have et beredskab, så der står nogle hjemmehjælpere klar til at tage over, når de private virksomheder ikke kan klare det?
Det er jo det, der er hele problemet, når ministeren er så ivrig efter at få private ind.
Som man også kunne læse i ministerens udtalelse til Politiken i går: »Jeg mener, kommunerne skal koncentrere sig om deres kerneopgaver, nemlig at være myndighed, visitere de ældre – og så overlade til forskellige leverandører at levere den hjemmehjælp.«
Jeg vil bare gerne høre, om det her betyder, at det, ministeren ønsker, er, at der slet ikke skal være offentligt ansatte hjemmehjælpere, at fremover skal private firmaer stå for det hele.
Så må vi så bare håbe på, at der ikke er nogen af dem, der går konkurs, for så er der ikke de offentligt ansatte til at tage over, som der heldigvis var i Holbæk, da firmaet gik konkurs deroppe.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-06:
Jeg synes ikke, det er et problem, at kommunen skal stille et beredskab til rådighed, jeg synes, det er en forpligtelse, kommunen har, men kommunens hovedopgave er først og fremmest at være myndighed og tage sig af den sociale hjælp, som borgeren har brug for, og det er f.eks. at visitere hjemmehjælp til den ældre, der har brug for hjemmehjælp.
Så er det for mig ikke så vigtigt, hvem det er, der leverer den hjemmehjælp.
Det, der er vigtigt for mig, er, at borgeren har indflydelse på, hvem man gerne vil have til at levere hjemmehjælpen, og det er lige præcis det, vi har fået med frit valg-reglerne.
Men det er selvfølgelig vigtigt, at kommunen som myndighed til enhver tid så også vil kunne levere den hjemmehjælp, hvis der f.eks. ikke er andre til at gøre det.
Jeg synes, at de kommunale hjemmehjælpere yder en god og en flot og en rigtig indsats på området, men de har jo også gavn af, at der netop gennem frit valg-reglerne er mulighed for at sammenligne, for at hente gode ideer hos hinanden; der er nogle at måle sig med.
Erfaringen viser jo, at når der er nogle alternativer, så bliver begge bedre til at udføre deres opgave.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-06:
Jeg forstår, at det ikke er genetisk muligt at få statsministeren til at udtrykke ordene: Jeg beklager, jeg fortryder.
Den genetiske evne ejer statsministeren ikke.
Jeg vil så spørge, om statsministeren fortryder, f.eks. at han sagde, at det med masseødelæggelsesvåben ikke er noget, jeg tror, det er noget, jeg ved, eller om han fortryder at have sagt alt det om, at Danmark ville følge FN-sporet, når FN's generalsekretær nu siger, at det var klart ulovligt.
Statsministeren siger så: Alle de her spørgsmål, er de i virkeligheden ikke ligegyldige?
Jo, det kan man godt mene, hvis man har det forhold til menneskeliv, at snesevis – at snesevis – af dræbte irakere hver dag er en ligegyldighed, at Irak i dag er omdannet til et slagtehus, at processen risikerer at komme fuldstændig ud af kontrol, og at vi får endnu en muslimsk fundamentalistisk stat i Mellemøsten.
Hvis alle de ting er ligegyldige, så kan man tillade sig at have det forhold til fortiden, at den vil vi ikke diskutere; vi vil kun se fremad.
Er det virkelig statsministerens svar i dag?
Jeg håber oprigtigt, at statsministeren vil deltage i en længere debat, når vi kommer til åbningsdebatten i morgen.
Så sølle slipper man ikke uden om det her, vil jeg sige til statsministeren.
Pernille Blach Hansen (S), 2004-10-06:
Spørgsmålet er foranlediget af den debat, der har været i offentligheden om besparelser på undervisningsministerens område.
Jeg har undret mig meget over hele processen og den måde, den er forløbet på, for det begyndte jo med, at Arbejderbevægelsens Erhvervsråd lavede en undersøgelse, som blev offentliggjort i august, og som viste store besparelser på uddannelsesområdet.
Ministeren bestred de tal, og så blev der lavet et samarbejde eller en møderække mellem Arbejderbevægelsens Erhvervsråd og ministerens embedsfolk.
Der blev holdt en fem-seks møder og nogle telefonmøder, hvorefter Arbejderbevægelsens Erhvervsråd korrigerede deres oprindelige notat ud fra de her drøftelser.
Så gik der ikke ret lang tid, før ministeriet og ministeren blev opmærksom på, at de unge, som protesterede ude på slotspladsen i går, forberedte en større aktion.
Og pludselig går ministeren ud med et helt nyt notat, der viser noget fuldstændig andet.
Jeg har undret mig utrolig meget over, at embedsmændene i den grad kan sige to forskellige ting inden for et par uger, og jeg synes, det er oplagt at bede ministeren om at redegøre for det her, for det tenderer jo mod den type misbrug af embedsapparatet, som jeg synes vi har set flere eksempler på i denne regerings tid.
Men jeg vil gerne høre ministerens besvarelse.
Connie Hedegaard (KF), 2004-10-06:
Jeg må medgive hr. Keld Albrechtsen, at jeg er sikker på, at det har holdt hårdt at gemme den dom helt til i dag.
Det er jo dybest set det, hr. Keld Albrechtsen har ment fra den første dag, og det er fuldstændig uafhængigt af, hvilken miljøpolitik jeg ville føre, og hvilken miljøpolitik regeringen ville føre.
Jeg synes egentlig: Når man ser ned over nogle af de ting, jeg har haft lejlighed til at nævne i dag, er det så egentlig så tosset, hvad der er nået på 2 måneder?
Jeg ved ikke, hvad hr. Keld Albrechtsen har opnået af konkrete politiske resultater til gavn for miljøet i de sidste 8 uger, men hvis vi kan vise en resultatliste, der ser omtrent sådan ud, hver gang der er gået 2 måneder, skal det såmænd nok gå.
Jeg ser da frem til den store debat.
Noget af det, der kan være lidt ærgerligt, er jo de mange, mange kræfter, man som minister skal bruge på at svare på meget, meget bittesmå og somme tider finurlige og polemiske spørgsmål, frem for at vi netop sammen kunne diskutere de lidt større linjer.
Jeg ville se meget frem til – jeg kan se, at hr. Keld Albrechtsen nikker – hvis det kunne være et sådant løfte, der blev givet fra den anden side her i dag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bortfaldne spørgsmål
Pernille Blach Hansen (S), 2004-10-06:
»Vil ministeren redegøre nærmere for sit bidrag til den offentlige debat og sin brug af centraladministrationen i debatten om udgiftsudviklingen i uddannelsessystemet, herunder særskilt for modsætningerne mellem ministerens konklusioner og vurderingerne fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, KL og Finansministeriet?«
Ulla Tørnæs (V), 2004-10-06:
Jeg kan forsikre fru Anne Baastrup om, at jeg heller ikke ønsker at få smadret den danske folkeskole.
Jeg har ikke haft lejlighed til at se på kommunernes budgetforslag, så jeg ved ikke helt nøjagtigt, hvad fru Anne Baastrup hentyder til, men jeg går ud fra, at fru Anne Baastrup er enig i, at vi skal sikre, at i det omfang, det er muligt at varetage en målrettet undervisning inden for folkeskolen, inden for klassens rammer, skal vi gøre det.
Det er jo i øvrigt det, som ændringerne af folkeskoleloven fra sidste år understøtter muligheden for at gøre, altså i stedet for at sende et barn til specialundervisning med risiko for efterfølgende stigmatisering da at prøve at målrette undervisningen, så den kan foregå inden for klassens rammer.
Når det så er sagt, er jeg helt enig med fru Anne Baastrup i, at børn, som har behov for specialundervisning i helt særlige tilfælde eller har behov for specialundervisning, naturligvis også skal henvises til specialundervisning.
Det ændres der ikke på hverken med ændringerne af folkeskoleloven eller med de ændringer, der kommer til at ske i forbindelse med kommunalreformen.
Jacob Buksti (S), 2004-10-06:
»Vil ministeren, idet der henvises til ministerens svar på spørgsmål nr. S 5221, bekræfte, at udviklingen i skattetrykket fra 1993-2001 ligesom udviklingen fra 2001-2004 også dækker over en række forskydninger mellem de enkelte delkomponenter, herunder en række forhold, der ikke er udtryk for ændret skattebelastning eller regelændringer, og at udviklingen i skattetrykket derfor i sig selv ikke kan tages som udtryk for skattebelastningen i den pågældende periode?«