runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2000-11-17:
Når jeg nævnte det blå hæfte om de politiske aftaler, var det blot, fordi jeg kan forstå på Det Konservative Folkeparti og Venstres ordførere, at de ikke helt har tiltro til, at de politiske aftaler, der bliver indgået, også bliver realiseret, og så ville jeg blot her fra Folketingets talerstol understrege, at de aftaler, SF har indgået med regeringen om den samlede incitamentspakke, agter vi så sandelig også at omsætte til lovforslag, som kommer igennem første-, anden- og tredjebehandling, så der kan være fuldstændig sikkerhed for, at når vi siger ja til arbejdsmiljøafgiften i dag, gør vi det ikke isoleret.
Vi gør vi det med en understregning af, at de andre elementer i incitamentspakken naturligvis også skal omsættes til konkret lovgivning, og jeg siger det blot for at give Det Konservative Folkeparti sikkerhed for, at incitamentspakken er det helt afgørende.
Men jeg forstår bare ikke, hvorfor Det Konservative Folkeparti ikke kan se, at når man indfører en afgift, giver man også sikkerhedsorganisationen, som jo i dag virker på en række virksomheder, et dobbelt incitament, så det ikke kun er lønmodtagerne, der hele tiden presser på for at få et bedre arbejdsmiljø.
Nu får arbejdsgiveren et incitament til at bidrage for gennem en certificeringsordning at blive fritaget for afgiften, fordi man lever op til god standard inden for området, og det er en fordel for alle.
Anders Samuelsen (RV), 2000-11-17:
Hr. Knud Erik Kirkegaard sagde, at forslaget her i bedste fald ingen virkning ville have og i værste fald ville have en skadelig virkning.
Jeg kunne godt tænke mig at få forklaret, hvordan det kan have en skadelig virkning, når vi fastholder alt, hvad der ellers er af regler, men nu indfører en ny regel, som siger, at virksomheder, som har et godt arbejdsmiljø, kan slippe for en afgift, hvorimod de, der har et dårligt arbejdsmiljø, vil få en afgift.
Hvordan kan det virke modsat?
Hvordan kan det motivere virksomheder til at få
et endnu dårligere arbejdsmiljø, end de har i dag?
Det er mig komplet uforståeligt.
Carsten Hansen (S), 2000-11-17:
Det er mærkeligt at høre ordførerne for de to store borgerlige partier stå her i dag og forsvare en utilfredsstillende ordning, og jeg må spørge hr. Knud Erik Kirkegaard: Synes hr. Knud Erik Kirkegaard og Det Konservative Folkeparti, at det går godt nok med arbejdsmiljøet?
Synes man virkelig på baggrund af de mange, mange skader og ulykker, at det går godt nok? Og hvad er det så, man vil gøre?
Hvordan vil man sikre, at arbejdsmiljøet bliver forbedret?
Vi har fremlagt en model, hvorefter de virksomheder, der opfører sig ordentligt og gør noget ved arbejdsmiljøet, selv i de særligt belastede brancher, kan få et tilskud, der betyder, at de slipper for afgiften.
Men hvad er det, De Konservative vil?
Ole Sohn (SF), 2000-11-17:
Af hensyn til almindelig pli i Folketingssalen vil jeg anbefale hr. Knud Erik Kirkegaard blot at bruge fingeren, når han skal trykke på afstemningsknappen. Jeg har lagt mærke til, at hvis hr. Knud Erik Kirkegaard sad på sin rigtige plads - ikke fordi han skal gøre det - så ville han kigge ned på et blåt hæfte, som beskriver samtlige de aftaler, som regeringen har indgået med Folketingets partier omkring finansloven, og heri er det faktisk meget, meget klart skitseret, specificeret og beskrevet, hvordan den samlede incitamentspakke på arbejdsmiljøområdet vil komme til at virke.
Derfor er det ikke korrekt at sige, at man ikke ved, hvad der i øvrigt skal ske.
For der står altså som sagt - som jeg også nævnte det over for hr. Jens Vibjerg -
i bemærkningerne til lovforslaget her, hvilke andre incitamenter der skal til for at give det samlede billede af, at man netop ved at forbedre arbejdsmiljøet kan frigøre sig for afgiften og dermed skabe et bedre arbejdsmiljø.
Så mit spørgsmål til De Konservative er: Hvad vil man så?
Har man slet ikke interesse for at sikre erhvervslivet en tilstrækkelig duelig arbejdskraft, som også kan være længst muligt på arbejdsmarkedet?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-11-17:
Dette ulyksalige forslag fra regeringen vil give anledning til megen frustration, især i de virksomheder - og det er formentlig de fleste - som gør en stor og helhjertet indsats for et godt arbejdsmiljø.
Til trods for indsatsen bliver virksomheden jo alligevel straffet med arbejdsmiljøafgiften, og min frygt er, at reaktionen typisk vil være, at så nytter egen indsats i arbejdsmiljøets tjeneste alligevel ingenting.
Effekten af dette forslag kan derfor meget vel vise sig at være et tilbageslag for arbejdsmiljøet i danske virksomheder.
Efter forslaget opkræves 420 mio. kr. i afgift, og det er det eneste, der står helt fast.
Man kan undre sig over, hvorfor regeringen har valgt en sådan Storm P.-model og ikke i stedet nøjes med at opkræve en afgift fra de virksomheder, som man mener ikke gør noget for arbejdsmiljøet.
Men forklaringen er jo ligetil: Det ville nemlig ud fra et almindeligt retssikkerhedssynspunkt fordre, at regeringen opstillede helt klare og objektive kriterier for, hvor godt arbejdsmiljøet skulle være, for at virksomheden kunne slippe for afgiften - og det kan man ikke.
Nu opkræver man så i stedet afgiften fra alle virksomheder, og så vil man til gengæld give et tilskud til de virksomheder, der gør en særlig indsats.
Men reelt og i virkelighedens verden giver denne Storm P.-ordning præcis de samme retssikkerhedsmæssige problemer som den førstnævnte ordning.
Virksomhederne ved ikke, om de er købt eller solgt, og de vil ikke præcist kunne få oplyst, hvad de konkret skal gøre for at opnå tilskuddet.
I Det Konservative Folkeparti er vi ikke i tvivl: Dette forslag er måske skadeligt, i bedste fald virkningsløst.
Det er bestemt ikke hensigtsmæssigt at vedtage et enkeltelement i regeringens såkaldte incitamentspakke - nemlig afgifterne - uden at der bliver mulighed for at vurdere hele pakken som en helhed.
Det Konservative Folkeparti opfordrer derfor regeringen til at trække forslaget tilbage og til at drøfte hele pakken grundigt igennem med arbejdsmarkedets parter i Arbejdsmiljøråde, sådan som det er sædvane, før man fremsætter den samlede pakke til behandling her i Folketinget.
Jette Gottlieb (EL), 2000-11-17:
Jamen det kan da godt være, at der alligevel er et lille problem med læsningen af lovforslaget.
Når man nu laver en afgift, som man skruer sammen f.eks. på baggrund af anmeldte arbejdsskader, er det så ikke et udtryk for, at man rent faktisk tager hensyn til den ulykke, som påføres ude i de enkelte virksomheder, når det oven i købet skrues sammen på den måde, at man får pengene tilbage, hvis man har tingene i orden?
Den anden ting, jeg vil spørge om, er: Sådan, som jeg lige hørte den sidste udtalelse fra hr. Jens Vibjerg, lyder det, som om Venstre går ind for certificeringsordningen.
Er det korrekt?
Jens Vibjerg (V), 2000-11-17:
Jeg kan godt forstå, at forligspartierne gør, hvad de kan, for at afspore debatten fra det, det her lovforslag handler om, for man har virkelig en dårlig sag, men forligspartierne kan lige så godt erkende først som sidst, at det her er en ny skat på erhvervslivet; det er ikke andet.
Og så kan hr. Ole Sohn stå og citere fra lovforslagets side 3.
Der er et par linjer med nogle hensigter, som vi overhovedet ikke aner en pind om, hvad skal bruges til, hvad vil indeholde, og som vel ikke har nogen som helst virkning på noget som helst.
Det forslag, vi behandler her i dag, er et rent fiskalt lovforslag, som kun har til hensigt at hive penge ud af virksomhederne uden hensyn til arbejdsmiljøet.
Man giver det betegnelsen arbejdsmiljø for at pakke det ind i håb om, at det bliver spiseligt for borgerne, men så dumme er borgerne altså ikke i Danmark.
Man undervurderer i den grad den danske borger.
Carsten Hansen (S), 2000-11-17:
Hr. Jens Vibjerg plejer da ellers nok at læse finanslovforslaget, når det kommer - jeg har da gjort mig bekendt med, at han kender det på andre områder - og nøjagtig de samme ting, som hr. Ole Sohn beskrev nu, er faktisk også beskrevet i den aftale, der ligger om finansloven.
Men det undrer mig lidt, når vi nu kender Venstres udmeldte politik, at der hver gang man skal foretage en udvidelse af budgettet, skal være en besparelse - hvilket i øvrigt afskærer Venstre fra at deltage i en lang række af dansk politiks hovedområder - at på det her område, hvor der er 20 mia. kr. i spil for samfundet, med en afgift, som er ganske lille, og som man i øvrigt kan kvalificere sig til ikke at få, hvis man har et ordentligt arbejdsmiljø, dér vil Venstre ikke være med.
Hvad er det for en model, Venstre har til at forbedre
arbejdsmiljøet?
Den model, hr. Jens Vibjerg fremlagde her, er jo den gammelkendte model, hvor vi samtidig kan sige, at den ikke har virket i tilstrækkeligt omfang, hvis vi også fremover vil sikre erhvervslivet kvalificeret arbejdskraft.
Ole Sohn (SF), 2000-11-17:
Jeg tror, der er sket det, at vi ikke helt taler om den samme sag.
Altså jeg går ud fra, at vi er i gang med lovforslag nr. L 100: lov om en generel arbejdsmiljøafgift, hvor der udtrykkeligt står - jeg siger det, fordi hr. Jens Vibjerg ikke er helt opmærksom på det - at lovforslaget er et led i en incitamentspakke.
Det er oven i købet specificeret i enkeltoverskrifter, at der er en sammenhæng mellem arbejdsmiljøafgiften og en certificerings- og tilskudsordning, hvorefter de virksomheder, der kan dokumentere et særlig godt arbejdsmiljø, kan opnå et tilskud til betaling af afgiften, så den næsten går i nul, netop for at give de virksomheder, som vil gøre noget for arbejdsmiljøet, en mulighed for ikke at skulle betale afgiften.
Omvendt står der i punkt 3, at man kan lave et gebyrbelagt tilsyn til dem, som ikke har det så godt med at få hanket op i arbejdsmiljøet.
Der er altså tale om en incitamentspakke med konkrete arbejdsredskaber til at forbedre arbejdsmiljøet.
Det er altså det lovforslag, vi behandler, og disse ting står faktisk på side 3 under bemærkningerne.
Jette Gottlieb (EL), 2000-11-17:
Nu er hr. Jens Vibjerg jo lidt ny i arbejdsmiljøet, og vi har jo sådan set kendt stort set alle de redskaber, der lige blev nævnt her i sidste sætning, i mange år. Nogle af dem er fra 1899, andre kom til med arbejdsmiljølovens indførelse, og nogle enkelte er relativt nye - der stemte hr. Jens Vibjerg imod dem, men lad nu det ligge.
Det, vi bliver nødt til at spørge om - vi bliver nødt til at være konkrete - er: Hvilke typer incitamenter forestiller hr. Jens Vibjerg sig, man kan indføre, som kan sikre, lad os sige indførelse af et udsugningsanlæg i en virksomhed, hvor der foregår ting, der rummer giftige dampe, når man er i den situation, at den bøde, man får for ikke at installere det, er i en størrelsesorden i 1000 kr.-klassen, medens den udgift, der er ved at indføre den lovbefalede udsugning, er i millionklassen? Hvordan forestiller hr. Jens Vibjerg sig, man konkret kan lave incitamenterne i sådan en situation, hvis ikke man benytter den metode, som er her, og som rummer, at man kan frigøre sig fra en afgift, hvis tingene er i orden?
Jens Vibjerg (V), 2000-11-17:
De elementer, som regeringspartierne siger skulle være motiverende, kender vi ikke noget til; de er jo ikke en del af det her lovforslag.
Det her lovforslag handler om at banke alle virksomheder oven i hovedet med en ekstra skat - også eftertrykkeligt.
Når man branchevis pålægger en afgift, uanset hvordan den enkelte virksomhed opfører sig, så er det, det kommer til at virke i den grad demotiverende.
Når man skal have fat i arbejdsmiljøet, skal man bruge en flertrinsraket, hvor man selvfølgelig først og fremmest tager fat om tingene ude på arbejdspladserne i samarbejdsudvalg, sikkerhedsudvalg, og hvad man har af samarbejdsrelationer på arbejdspladsen.
Og så har vi vores bedriftssundhedstjeneste, og vi har Arbejdstilsynet, som elementer, der går ind og bidrager her, når ellers de elementer bliver sat til at udføre arbejdet på en måde, så det virker incitamentsfremmende, frem for at man kommer og slår folk oven i hovedet.
Anders Samuelsen (RV), 2000-11-17:
Hvordan kan Venstres ordfører påstå, at det her forslag kommer til at virke direkte mod hensigten, nemlig demotiverende?
Hvordan kan det komme til at virke demotiverende, at man, hvis man har et godt arbejdsmiljø, kan slippe for at betale en afgift?
Det er da oplagt, at det er en motivation for at have et godt arbejdsmiljø.
Og stadig væk har vi ikke fået bare antydningen af, hvad Venstre vil gøre andet end at sidde med korslagte arme og være fornærmet.
Ole Sohn (SF), 2000-11-17:
Det er klart, at som den foregående spørger ønsker også jeg naturligvis at få svar på mine spørgsmål fra første runde, men jeg går ud fra, at hr. Jens Vibjerg på side 1 har noteret spørgsmålene, så han kan tage dem i anden runde. Men det undrer mig lidt, at Venstre ikke kan se sammenhængen: at der laves en certificeringsordning, at der kommer en bedriftssundhedstjeneste, som bliver udvidet til hele arbejdsmarkedet, alt sammen forebyggende, netop for at undgå nedslidning, for at undgå arbejdsskaderne, for at undgå arbejdsulykkerne.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at Venstre ikke interesserer sig for det.
Det er jo trods alt erhvervslivets interesser, som står på spil; det er jo dem, der har brug for arbejdskraften. Det er til glæde for den enkelte, som får et længere arbejdsliv på arbejdsmarkedet og naturligvis også til glæde for socialministeren, som forhåbentlig kan komme til at spare nogle udgifter til sygedagpenge, og til sundhedsministeren, som kan spare nogle penge på hospitalsindlæggelser.
Carsten Hansen (S), 2000-11-17:
Venstres ordfører, hr. Jens Vibjerg, undlader fuldstændig at forholde sig til substansen og til det, vi - ordførerne for de forskellige partier - spørger om.
En af hovedessenserne i lovforslaget er jo, at virksomheder - også i belastede brancher - der har et godt arbejdsmiljø, faktisk kan slippe for at betale afgiften, og det må da være et væsentligt incitament.
Men vi fik ikke noget bud fra Venstre: Hvad er det, man vil?
Hvornår vil man tage arbejdsmiljøet alvorligt?
Der er jo de tre w'er, som har været brugt fra den her talerstol så mange gange: WWW - Wa' wil Wenstre?
Lad os få et bud på, hvad Venstre vil gøre ved arbejdsmiljøet.
Jens Vibjerg (V), 2000-11-17:
En af årsagerne til, at forslaget her overhovedet ingen effekt har, er, at man nu lægger en afgift på virksomhederne, en afgift, som kun er en skat.
Der er ingen incitamenter hos den enkelte virksomhed til at gå seriøst ind i det her.
Det er jo den alt overvejende del af virksomhederne, der tager det her alvorligt, netop fordi man ved, at det betyder meget for medarbejderne og for medarbejdernes produktivitet på arbejdspladserne, og derfor går man altså utrolig seriøst ind i det her.
Og er der noget, der er demotiverende, så er det altså at få et gok oven i nødden, når man gør alt, hvad man kan, for at gøre det bedst muligt for sine medarbejdere.
Så skal man have nogle incitamenter herinde, skal det altså være sådan, at de påvirker den enkeltes gøren og laden og man ikke bare over en kam slår folk oven i hovedet, uanset hvordan de opfører sig.
Og den her lov kommer jo til at virke på den måde.
Anders Samuelsen (RV), 2000-11-17:
Jeg kunne også godt tænke mig at følge op her, for det minder
jo meget om den situation, vi så under behandlingen af det foregående lovforslag.
Man starter med at indlede med at lovprise kampen for et bedre arbejdsmiljø - ligesom man ved det foregående lovforslag lovpriste kampen mod sexchikane - hvorefter man går imod det forslag, der ligger på bordet, men man kommer overhovedet ikke i nærheden af et bud på, hvad man så vil gøre.
Er problemet her ikke egentlig, at Venstre ikke har noget bud, når det kommer til stykket?
Hvor varmt og i hvor stort et omfang går Venstre egentlig ind for at kæmpe for et ordentligt arbejdsmiljø?
Jeg synes godt, at vi kunne forlange, at Venstre i det mindste bare antyder, hvilken vej man vil gå.
Måske er problemet egentlig med det her - hvor der er tale om en certifiseringsordning, så man kan få tilskud til at betale afgiften - at afgiften er for lille, så der ikke er nogen motivation.
Ole Sohn (SF), 2000-11-17:
Når man hørte hr. Jens Vibjergs indlæg, var der én ting, der manglede, og det var Venstres bud på, hvordan man skaber et bedre arbejdsmiljø.
Overskriften for ordførertalen var: Venstre ønsker et bedre arbejdsmiljø.
Men hvordan?
Det svar udeblev.
Interesserer det slet ikke Venstre, at erhvervslivet skriger på arbejdskraft inden for en række områder, og at erhvervslivet ønsker, at arbejdskraften skal kunne blive længere tid på arbejdsmarkedet, end tilfældet er i dag?
Det kan jo løses bl.a. ved det her forslag.
Vi er jo i en situation, hvor der er et sygefravær på grund af nedslidning, dårligt arbejdsmiljø og arbejdsskader svarende til 55.000 fuldtidsstillinger om året.
Hvad ønsker Venstre at gøre for at minimere det tal og sikre ikke mindst erhvervslivet - ja, underforstået naturligvis også den enkelte, som bliver ramt, og samfundet - en bedre, mere handlekraftig arbejdskraft?
Carsten Hansen (S), 2000-11-17:
Det var interessant at høre Venstres ordfører, hr. Jens Vibjerg, komme med begrundelserne for at stemme imod det lovforslag, vi her behandler.
Det er sjovt, når vi ser på, hvordan Venstre ude i kommunerne og i deres generelle politik går ind for brugerbetaling.
Det har altså været gratis for en lang række virksomheder at misbruge medarbejdere, slide dem op ved hjælp af virksomhedernes ledelsesret, og derefter kunne samfundet så overtage forpligtelserne.
Må jeg spørge ordføreren for Venstre, hr. Jens Vibjerg, hvad Venstre egentlig vil gøre ved de 15.000 arbejdsulykker og 50.000 arbejdsskader, der er om året.
Hvad vil Venstre på det her område, vil jeg gerne spørge hr. Jens Vibjerg om.
Jens Vibjerg (V), 2000-11-17:
Et godt arbejdsmiljø ønsker vi alle, ja, jeg tror ikke, man kan finde nogen, der ikke ønsker, at vi alle skal have et godt arbejdsmiljø, men for regeringen og forligspartierne hopper kæden af ved den måde, man prøver at gennemføre tingene på.
Det er ren fiskalt.
Det understreges af, at regeringen og venstrefløjen her kun gennemfører afgifterne.
Den øvrige del af incitamentspakken, som man kalder den, den bebudede certificering og tilskudsordning, er der ingen afklaring af, og det samme gælder gebyrordningen for virksomheder i særlig belastede brancher.
En generel afgift, som rammer en hel branche, har slet ingen effekt.
Når man sælger en ny skat som forbedring af arbejdsmiljøet, ødelægger man ethvert incitament til at gå aktivt ind i dette arbejde.
De 98 pct. af virksomhederne, der i dag er meget opmærksomme på arbejdsmiljøet og dets betydning for virksomhederne og de ansatte, får her et ordentligt skud demotivation.
Jeg ved godt, at det selv for regeringen er ved at være nok med alle de nye skatter og afgifter, og derfor er det selvfølgelig fristende, hvis man skal give indtryk af, at det er noget andet, også at kalde det noget andet.
Derfor sætter man ordet arbejdsmiljø foran og tror, at danskerne hopper på den.
Det er en grov undervurdering af borgerne.
Men det viser regeringens manglende evne til at tænke visionært, operationelt og kvalitativt.
Man har her den gamle skatteskrue, som man efter nu 123 forgæves forsøg siden 1993 stadig forsøger at bilde befolkningen ind er en løsning.
Hr. Carsten Hansen sagde, at det var en mærkedag, ja, så kan jeg forstå, at man i hvert fald i Socialdemokratiet har mange mærkedage, for som sagt har vi haft 123, siden regeringen tiltrådte. Hvad siger de, der har forstand på de her ting?
Hvad siger parterne?
Hvad siger Arbejdsmiljørådet?
Der er heller ingen tvivl om, at forslaget er en kæp i hjulet for en udvikling af det rummelige arbejdsmarked.
En ny skat på arbejdskraft vil uundgåeligt nedsætte virksomhedernes lyst til at ansætte personer med nedsat arbejdskraft. Forslaget er direkte skadeligt for det rummelige arbejdsmarked.
Forslaget giver kun penge i statskassen, og det er en skam, at man vil ødelægge en debat om arbejdsmiljø med et skatteforslag.
Man må sige, at forslaget er ægte rødt, og at det naturligvis kun får den røde knap fra Venstre.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-11-17:
Nej, det kan man selvfølgelig mene, men det er klart, at der skal nogle borgerlige stemmer til for at få noget ud af det, og vi er altså ikke helt nok endnu.
Men det må vi jo se om vi kan lave om på.
Så vil jeg gerne sige til hr. Frank Aaen, at det, jeg reagerer på, er de tilråb, der kommer, når man siger, at man vil fritages, osv.
Det er klart, at Venstre og De Konservative har ikke været med i den her sammenhæng, og det er ikke afgørende, hvad der bliver stemt, det må man selv afgøre i den sidste ende.
Men vi har et finanslovforlig, som fortæller, at det bliver 12 promille, og der er ikke nogen grund til at skabe nogen som helst stemning for, at det ikke skal lykkes at gennemføre det, og så er det klart, at jeg føler trang til at sige, at så er det heller ikke afgørende, om Enhedslisten vil være med.
Vi er heldigvis tilstrækkelig mange tilbage.
Rikke Hvilshøj (V), 2000-11-17:
Ja, hr. Lars Kramer Mikkelsen fik meget elegant sprunget over det, der nok er problemet i det her lovforslag, nemlig det, der ikke har noget med direktivet at gøre.
Jeg vil starte med at ridse situationen op i forhold til det her lovforslag, fordi vi står over for et direktiv fra 1997; der er frist for implementering den 1. januar 2001, Folketinget gives kun 1½ måned til at behandle forslaget.
Lad så det være ved det, hvis det ikke var, fordi regeringen som så mange andre gange benytter et EU-direktiv som løftestang til at indføre direktivets bestemmelser på andre områder end det, der er formålet med direktivet, og dermed overimplementerer direktivet. I det her tilfælde drejer det sig om indførelse af delt bevisbyrde.
Direktivet dækker ligebehandlings- og ligelønssager, og den del af lovforslaget kan Venstre støtte.
Med lovforslaget udvider regeringen og arbejdsministeren princippet om delt bevisbyrde til også at gælde ligestillingsloven og dermed sager om sexchikane.
Og det er måske nødvendigt netop at understrege, at det er altså ikke i det her tilfælde EU, der pålægger os at indføre delt bevisbyrde i sager om seksuel chikane.
Der er en himmelvid forskel på at benytte princippet om delt bevisbyrde i sager om ligebehandling og ligeløn og så i sager om sexchikane.
Når det gælder ligebehandling og ligeløn, drejer det sig om en sag mod en virksomhed, hvor det ofte er oplagt, at virksomheden ligger inde med beviser i form af f.eks. lønoplysninger.
Når det drejer sig om sexchikane, vil der være tale om en anklage mod en fysisk person, som kan få betydelige personlige konsekvenser.
Der skal ikke være tvivl om, at Venstre tager afstand fra seksuel chikane, men det er fuldstændig urimeligt, at man som anklaget for f.eks. blufærdighedskrænkelse retsmæssigt er bedre stillet, end hvis man bliver anklaget for sexchikane.
Anklages man for sexchikane, skal man ifølge dette lovforslag rense sig selv, en opgave, der kan være meget svær at løfte, om man så er helt uskyldig.
I Venstre sætter vi stort spørgsmålstegn ved, om dette overhovedet er i overensstemmelse med menneskerettighedernes princip om fair trial.
Regeringen og ministeren burde have holdt sig til at implementere direktivet på de områder, som direktivet omhandler.
Venstre kan ikke støtte lovforslaget, så længe indførelsen af delt bevisbyrde i sager om seksuel chikane fastholdes som en del af lovforslaget.
Henning Grove (KF), 2000-11-17:
Skal jeg forstå hr. Kristen Touborgs udtalelser sådan, at SF til næste år vil have jordskatten væk, så man får råd til at betale den, for den her aftale gælder kun for et år, og når den ikke kan betales i år, så bliver det jo endnu sværere til næste år, hvis den får lov til at stige.
Men jeg tager altså hr. Kristen Touborgs ord for, at der bliver råd til at betale skat til næste år, og derfor tager man jordskatten væk til den tid.
Det vil SF gå ind for.