Brian Mikkelsen (KF), 2001-01-30:
Jeg må sige, at det ikke er en diskussion, der kan hidse mig så meget op, når vi lige taler om den flig af det, der hedder karaktergennemsnit.
Jeg kan forstå, at det ikke rigtig betyder noget for tilvalget, men hvad har man så imod, at man offentliggør det, hvis det ikke betyder noget?
Jeg tror, at det har en betydning, ikke en kolossal, essentiel betydning, men det har en betydning, at man kan se på værdiidentitet, og selvfølgelig også noget om, hvilket karaktergennemsnit den pågældende skole har.
Det er at være blåøjet og naiv at tro på, at det, at man satser på, at eleverne får nogle højere karakterer, ikke også er en værdi i sig selv - at man satser på nogle grundlæggende fag og en grundlæggende viden og en grundlæggende indlæring, som giver nogle højere snit.
Og det er derfor, at vi i dag ser en verden - sagt til hr. Søren Kolstrup blandt andre -
hvor de, er det 1.700 folkeskoler, man har, er vidt forskellige.
Og det er derfor, at der også er vidt forskellige karaktergennemsnit på de forskellige skoler.
Det har ikke kun noget at gøre med, som
hr. Søren Kolstrup sikkert vil indvende, store sociale klasseforskelle i befolkningen.
Nej, det har det ikke.
Det har noget at gøre med satsningsintensiteten på den pågældende skole.
Jeg vil kigge på det som forælder, klart, men vil ikke lade det være det afgørende parameter.
Det er en del af det, en brik i puslespillet, en ud af 100 brikker.
Men det kan absolut ikke skade overhovedet.
Jo mere viden, jo mere information, man som forældre og som elev og studerende får, jo bedre.
Det danske samfund er jo et videnssamfund, og én af vores vigtigste ressourcer er veluddannede og højt kompetente medarbejdere.
Og hvis vi skal ruste os til den globale udfordring, som jo består i, at vores omkringliggende nabolande - både de tidligere Sovjetrepublikker og sågar Polen med 33 millioner indbyggere - kommer op på vores uddannelsesniveau til lavere omkostninger, til lavere lønninger, så skal vi udvikle vores uddannelsessystem hele tiden.
Én af de vigtigste forudsætninger for kvalitet i uddannelsessystemet er gennemsigtighed og åbenhed.
For det kan være med til, at vi kan lade os inspirere af hinanden institutionerne imellem, men det kan også åbne op for et frit valg foretaget på baggrund af konkret viden frem for skøn og referencer.
Det vil helt sikkert også kunne være med til at skabe et mere slagkraftigt og indholdsfyldt elev- og forældredemokrati, hvor elever og forældre engagerer sig mere i både valg og tilvalg, og også i udvikling af kvaliteten af deres egen skole og deres egen institution.
Sidst, men ikke mindst vil det jo skabe en øget konkurrence skolerne imellem.
Nu er der jo nok nogle her i salen, ved jeg, som ikke bryder sig om ordet konkurrence, men der er ikke nogen tvivl om, at i denne her situation vil konkurrencen være til gavn for kvaliteten, altså at man som forældre - og det må jo være det vigtigste parameter - kan vælge imellem, hvad der passer ham eller hende bedst som forældre til vedkommendes barn.
Men hvad ligger der så i ønsket om øget åbenhed og gennemsigtighed?
Jo, vi mener altså fra konservativ side, at det skal være muligt at komme helt ind under huden på den enkelte skole eller uddannelsesinstitution.
Det skal være muligt at finde let tilgængeligt materiale, der fyldestgørende beskriver skolen eller uddannelsesinstitutionen og den pågældende uddannelse til bunds med de referencerammer, som er nævnt i beslutningsforslaget.
Der skal altså være adgang til fagudbud, læseplaner, værdigrundlaget og de uddannelsesmæssige principper, der er gældende for den specifikke skole.
På den måde kan man som elev, studerende, forældre, få skabt et fuldt dækkende billede af skolen og kvaliteten af skolen.
Dermed etableres der et mere sagligt grundlag for elever, studerende og forældre, hvorpå man som beslutningstager kan træffe den endelig beslutning om, hvilken skole der er bedst for ham eller hende.
Vi kommer jo ikke uden om i den verden, vi lever i, at karaktergennemsnittet er et vigtigt pejlemærke for skolen om undervisningens kvalitet.
Den viden bør man selvfølgelig også offentliggøre, så den er til rådighed for forældrene og for børnene.
I særdeleshed er det jo til gavn for elever og forældre.
Jeg synes, at man er noget for bekymret og noget for nidkær i sin beskyttelse af institutionen.
Man har den jo ikke for institutionens egen skyld.
Vores indtryk er, at der er alt for lidt åbenhed i det danske uddannelsessystem.
Mere åbenhed vil være til gavn for elever, studerende og forældre og aftagere, og det vil skabe større viden om indhold og kvalitet og dermed bedre grundlag for det endelige valg.
Det skylder vi altså alle uddannelsessystemets interessenter, og det vil også komme skolerne og uddannelsesinstitutionerne til gode og være medvirkende til at højne kvaliteten.
Så vi kan støtte vores eget beslutningsforslag.