Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-11-04:
Jeg kan godt gentage det.
Problemet er, at konkurrencemyndighederne for at komme med noget, der ligner begrundet mistanke, bliver nødt til at have adgang til nogle informationer, som de ikke har adgang til.
Det er sådan set sagen i en nøddeskal.
Det er derfor, at der er nogle parter i denne her sag, nemlig f.eks. dem, der beskytter forbrugerinteresser, som var rigtig godt tilfreds med det første forslag, fordi det netop gav myndighederne mulighed for at gå ind og indhente oplysninger.
Deri lå der jo ikke nogen dom.
I det, at man beder om at få adgang til nogle informationer, ligger der ingen dom.
Det er først i vurderingen af de informationer, at der kan foreligge en indgriben.
Det er det, som Venstres ordfører har fået til at lyde som omvendt bevisbyrde.
Altså omvendt bevisbyrde handler sådan set om, at en anklaget skal bevise sin uskyld.
Det er slet ikke det, der lå i det oprindelige forslag.
Der lå blot i det oprindelige forslag, at man skulle fremsende de dokumenter, der gjorde det muligt for andre at tage stilling til, hvad der foregik.
Det er sådan set blot et spørgsmål om åbenhed.
Men det kan jeg forstå at hverken Venstre eller i øvrigt ministeren for nuværende er interesseret i, og dermed lader man sådan set bare de store fortsætte med at tryne de små.
Det synes jeg er et meget, meget stort problem.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Jeg skal først på vegne af den radikale ordfører, som ikke kan være til stede i salen, meddele, at Det Radikale Venstre er positiv over for det her forslag.
Enhedslisten er til gengæld måske en lille bitte smule mere kritisk, det kan nok heller ikke undre.
Men ligesom i forbindelse med det konkurrencelovforslag, som vi behandlede tidligere her i salen, må man sige, at industrien har fået sin vilje på en række områder.
Regeringen fremlægger et forslag, der har til formål at sikre åbenhed om, hvor økonomisk sunde de finansielle virksomheder er, i form af åbenhed om, hvor stor en kapital der skal til, for at banken kan køre forsvarligt, altså offentliggørelse af solvensbehovet – også i de tilfælde, hvor Finanstilsynet har krævet en større solvens, end ledelsen i banken mener der er behov for.
Den åbenhed ønskede bankerne ikke, og derfor ændrede man reglerne, så solvenskravet ikke skal offentliggøres, og det mener vi i Enhedslisten er til skade for samfundets og investorernes mulighed for indsigt i, hvor sårbar en bank kan være, hvis der skulle komme en finansiel krise.
Finanstilsynet kan, men skal ikke offentliggøre navnet på en virksomhed, der har overtrådt god skik-regler, og det synes vi er et problem.
Det er faktisk sådan, at bankerne har noteret sig det med tilfredshed, men til gengæld er situationen, at Forbrugerrådet er kritisk og fuldstændig på linje med Enhedslisten ønsker, at der skal være en større åbenhed i forbindelse med den kritik, der kan rejses i forbindelse med forbrugersalg.
Der er en masse andre elementer i lovgivningen, som jeg kunne sige en masse om.
Det er et kæmpe konglomerat af et lovforslag, vi har at gøre med her, og vi er positive over for langt størstedelen af de tiltag, regeringen kommer med, men vi ønsker altså gennemgående en større åbenhed end den, regeringen lægger op til.
Vi vil gerne have, at der sker en offentliggørelse af solvenskravene, og vi vil gerne have, at afgørelser i forbrugersager bliver lagt frem, så alle kan få adgang til dem, hvis god skik er overtrådt.
Med disse bemærkninger skal jeg sige, at Enhedslisten går positivt ind i udvalgsarbejdet for at få skabt en større åbenhed.
Det overordnede formål er at bidrage til de finansielle virksomheders udvikling og konkurrencedygtighed på så vel nationalt som internationalt plan og forbedre forbrugerbeskyttelsen på det finansielle område.
Det gør vi bl.a. ved at give de finansielle virksomheder mulighed for at anvende internationale regnskabsstandarder, som er godkendt af EU, for derved skaber vi en bedre sammenlignelighed og gennemskuelighed over landegrænserne, samtidig med at vi giver de finansielle virksomheder størst mulig fleksibilitet ved valget af regnskabsregler.
Jeg vil ikke bruge en masse taletid på at komme ind på de utrolig mange elementer til lovændringer, der er i lovforslaget.
Jeg vil dog godt nævne – bare for at pille et enkelt ud – at forslaget til ændring af finansieringsloven drejer sig om reglerne for opbygning af formuen i garantifonden for skadesforsikringsselskaber.
Det skal gøres administrativt lettere, og der skal skabes en mindre omkostningstung model.
Jeg vil gerne sige tak for den positive modtagelse og sige, at det er et lovforslag, vi nok skal bruge nogen tid på under udvalgsbehandlingen.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Lad os sige, at et lille mejeri har en mistanke om, at der bliver anvendt ufine metoder af et større mejeri.
Så kan det lille mejeri godt henvende sig til konkurrencemyndighederne for at bede om at få det undersøgt, men konkurrencemyndighederne har ikke skyggen af chance for at vide, om der er begrundet mistanke.
Deres problem er jo, at de bliver nødt til at vide, hvilke aftaler der foreligger, for at kunne godtgøre, at der er begrundet mistanke.
Det vil altså sige, at konkurrencemyndigheden står i en hårknudesituation, fordi den ikke har mulighed for at indhente de oplysninger, der afgør, om den har en begrundet mistanke.