Margrethe Vestager (RV), 2004-12-16:
Mens ministeren samler sine noter med henblik på at svare på de spørgsmålet, der er stillet, vil jeg godt gøre et af mine spørgsmål klarere, hvis ministerens mangel på markering med henblik på at tage ordet skyldes uklarhed.
Lovforslagets formål er at fremme, at flere unge får en kompetencegivende uddannelse.
Det er formålet.
Hvorfor er det særlig fremmende for, at flere unge får en kompetencegivende uddannelse, at det for kommuner, der har en produktionsskole, er meget, meget dyrere, at de unge går på produktionsskole, i forhold til kommuner, hvor man ikke har en produktionsskole?
Hvorfor er det fremmende for, at unge får en kompetencegivende ungdomsuddannelse?
Det er simpelt hen et meget, meget stort mysterium, hvad der er sammenhængen mellem lovforslagets formål og det, der foreslås.
Det ville nu være meget rart for Folketinget, hvis den sådan set egentlig ret grundlæggende uklarhed kunne opklares, for det, vi skal stemme om i dag, er et ændringsforslag, der vil gøre, at det er lige meget, om kommunen har en produktionsskole eller ej i forhold til den kommunale omkostning – i hvert fald i forhold til en gennemsnitsbetragtning.
Ministerens bedste argument for sit lovforslag er, at den nuværende ordning ikke er god.
Det har vi nu fået udmalet med kropssprog og det hele.
Den nuværende ordning er ikke god.
Alle ordførere er enige med hende i, at den nuværende ordning ikke er god.
Ministerens bedste bud på en ny ordning er det forslag, som blev kasseret af SR.
Vi synes faktisk ikke, det er godt nok, at regeringen sådan lader sig nøje med noget, som SR ikke fik vedtaget, og i stedet kører det til torvs.
Ministeren synes godt om produktionsskolerne.
Det siger hun, det står nu i Folketingets forhandlinger, men ministerens model betyder, at de kommuner, som ifølge ministeren gør det gode, som giver mulighed for, at unge, der har behov for det, kan komme på produktionsskole, skal betale ekstra for det.
Når vi rejser det spørgsmål, får vi at vide, at vi viser mistillid.
Ministeren skriver i et svar på et spørgsmål, at forslaget om at forhøje de kommunale bidrag endvidere er begrundet i et ønske om at sikre, at kommunerne oplever en sammenlignelighed i udgifterne i forhold til andre tilbud.
Nå, så ministeren tror, at kommunerne kan fristes.
Hvis et produktionsskoletilbud ser billigt ud, er det den vej, man lokker eleverne frem for at betale selv.
Nej, det ærinde, vi er ude i, er ikke et mistillidsærinde.
Det er et principielt ærinde, som går ud på, at de kommuner, som tager uddannelsesansvar, ikke skal straffes for det.
For ministerens model betyder, at den anden chance, som nogle unge har brug for,
bliver genstand for en rent lokal prioritering: Vil vi, eller vil vi ikke sammenlignet med nabokommunen?
De unge, deres muligheder, deres anden chance bliver begrænset af det lovforslag, som et flertal vil vedtage om et øjeblik.
Samtidig får vi at vide, at det frie optag er fastholdt.
Det er jo et frit optag, som er begrænset til den gruppe, som af Ungdommens Uddannelsesvejledning er blevet visiteret eller godkendt til at være sølle nok til at komme på produktionsskole.
Alle disse elementer i L 3 og i det her lovforslag efterlader kun ét indtryk: at posen snøres til, og at de unge, som har sværest ved at få et greb om uddannelseslivet, skal have stadig færre muligheder.
Det burde have været omvendt, og så kunne vi måske nå den fælles målsætning, at alle unge skal have en kompetencegivende uddannelse.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning