runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Jespersen (S), 2002-01-22:
Jeg synes bestemt, at ideen om frikommuner er en god idé.
Jeg mener, at der er kommet mange gode initiativer og mange gode ændringer ud af de initiativer, der har været med frikommuner.
Jeg har også selv på et tidspunkt som socialminister luftet muligheden, når det drejede sig om aktivering, men måtte også sande, at det ikke var så nemt, som det kunne lyde, når man sagde frikommune.
Og det mener jeg også fremgår af SF's forslag.
Der bliver nævnt en række love: planlovgivningen, bygningsreglementer, miljøbestemmelser, lejelov, lov om almene boliger.
Der står oven i købet bl.a., at det er vel vidende, at der kan blive tale om endnu flere love, som man kan blive nødt til at sætte helt eller delvis ud af kraft.
Og det bliver oven i købet også sagt, at man i den forbindelse skal afklare barriererne.
Så på den måde synes jeg, at forslagsstillerne selv medgiver, at fra at sige det her er der faktisk et godt stykke vej til, at man får afklaret, hvordan det skal gøres.
Jeg synes også, at indlægget fra Venstres ordfører, hr. Hans Andersen, hejste et advarselsflag om, at vi er i en periode og har en regering, som ordentlig er ude med riven i forhold til en række reguleringer, og hvor det her måske kunne blive løftestangen til at fjerne en række reguleringer, som man ikke er interesseret i ud fra de holdninger, man nu har, og vil afskaffe, fordi de faktisk er en beskyttelse af borgere i forhold til nogle særinteresser.
Så jeg synes, der er en række ting, man skal være meget opmærksom på, når man nævner de ting her.
Når det drejer sig om muligheden for arbejde for mennesker med nedsat erhvervsevne, er det jo også - hvilket vi heldigvis har tradition for at være meget enige om i Folketinget - en meget vigtig opgave.
Vi har jo haft en meget lang periode, hvor arbejdsgiverne var meget negative og kritiske over for den produktionsvirksomhed, der foregår på beskyttede virksomheder og andre steder, men hvor jeg synes, at der i en del år nu har været ro om det, netop fordi man har de regler, man nu har, og der er en tillid til, at de bliver administreret på en fornuftig måde i forhold til almindelig produktionsvirksomhed.
Men når vi snakker om at udvide mulighederne for at lave beskyttede virksomheder - altså også efter de eksisterende regler - til at omfatte andre grupper, så var det måske et af de steder, hvor man godt kunne arbejde videre, for det kunne også være en af de veje, hvor man kan give mennesker en meningsfuld tilværelse som et alternativ til en førtidspension.
Så sympati over for målsætningen og tankerne, men med en advarsel mod at kaste sig ud i det, sådan som det er beskrevet her.
Måske kunne man, hvis regeringen var indstillet på det, lave den tværministerielle arbejdsgruppe, der skulle se på nogle af de barrierer, der bliver nævnt, og også se på en mulighed for en udvidet målgruppe for de beskyttede virksomheder.
Pia Kristensen (DF), 2002-01-22:
Igen finder Dansk Folkeparti, at det er et sympatisk forslag.
Det, der kendetegner et velfærdssamfund, er jo i høj grad, at man tager sig af de svageste samfundsgrupper, herunder de socialt marginaliserede.
Og i mellemtiden er der faktisk kommet flere hjemløse og udstødte til. Jeg tror, at der i mange af os sidder en lille hr. dårlig samvittighed og fortæller os, at vi for længst burde have forsøgt at resocialisere disse mennesker i samfundet.
Mange af os lever sikkert en meget traditionel tilværelse og har svært ved at være utraditionelle, men det er jo strengt taget en nødvendighed, hvis vi skal forstå og løse de marginaliseredes problemer.
Det kræver også, at kommunerne er aktive medspillere med hensyn til boliger, og at det rummelige arbejdsmarked kan rumme disse grupper.
Dansk Folkeparti er enig med forslagsstillerne i, at der savnes initiativer med forebyggelsessigte.
Måske var det nogle overvejelser, man kunne tage op i det kommende råd for socialt udstødte. Som sagt synes Dansk Folkeparti, at beslutningsforslaget er sympatisk, og så vil vi i øvrigt afvente regeringens udspil, hvor der jo netop er lagt op til at forstærke det fælles ansvar for de svageste i vores samfund.
Anders Stenild (KF), 2002-01-22:
Først vil jeg sige, at Det Konservative Folkeparti har sympati for intentionerne i beslutningsforslaget.
Det Konservative Folkeparti bakker regeringen op i at forstærke det fælles ansvar for de svage i samfundet.
Vi giver forslagsstillerne ret i, at det er vigtigt, at fokus også rettes mod beskæftigelsesproblematikken.
Det rummelige arbejdsmarked giver mulighed for at få de udstødte ud i private job.
Det Konservative Folkeparti er tilfreds med regeringens tilsagn om en bredere indsats på området.
Derfor skal vi afvise SF's beslutningsforslag.
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-22:
SF's forslag er interessant, fordi det har til formål at forbedre menneskers vilkår og mulighed for at vende tilbage til et liv, som måske er mindre på kanten eller mindre marginaliseret, og som måske også i højere grad er i overensstemmelse med deres egne ønsker og ambitioner.
Men forslaget virker nu dog alligevel som en sammenblanding af forsøg med etablering af boligtilbud og forsøg med etablering af virksomheder for særligt udsatte befolkningsgrupper og af social- og erhvervspolitik via virksomhedsetablering.
Ydermere, og det synes jeg næsten at forslagsstillerne selv skriver, er det upræcist i forhold
til, hvad det er, der er en barriere, og hvad det er, der skal nedbrydes.
I bemærkningerne til forslaget skriver forslagsstillerne fra SF, at der er behov for et tværministerielt og kommunalt samarbejde for at afklare, om og hvor barriererne findes.
Vi synes, det er helt afgørende, at vi får det overblik, før vi kan etablere frikommuneforsøg på området.
Vi synes dog stadig væk, at det er en meget rigtig tanke at arbejde med frikommuneforsøg.
Det er, som om
de to ting ikke rigtig passer sammen, at man på den ene side er klar til at give fuldstændig los for kommunal selvforvaltning, og på den anden side er ekstremt opmærksom på, at retssikkerheden skal være i orden.
Vi noterer os bare, at man ikke har det princip, at æres den, som æres bør, men fred nu være med det. Vi ser meget gerne en nærmere undersøgelse af beslutningsforslagets rækkevidde, hvad det er, man kan med det, og hvor vidt man kan komme, også for at sikre, at nok får vi kommunale frihedsgrader, men vi får også stadig væk et land, som hænger sammen.
På det grundlag kan vi ikke støtte det for indeværende, men vi arbejder meget gerne videre med det.
Pernille Falcon (EL), 2002-01-22:
Enhedslisten er meget positiv over for intentionerne i forslaget, men vi er ikke enige hele vejen igennem.
Det er helt sikkert, at der er brug for, at der skal tages særlige initiativer for at gøre boligmarkedet langt mere rummeligt, og specielt, hvis det lykkes for regeringen at komme igennem med salg af almene boliger, for så bliver det helt katastrofalt for de særligt udsatte grupper, uanset eventuelt nyt socialt boligbyggeri.
Hjemløse er meget synlige i bybilledet en række steder, og mange af de hjemløse har andre problemer end bare det at mangle en bolig.
Der er helt sikkert brug for flere forskellige løsninger, hvor man tager udgangspunkt i den enkeltes behov.
Selve ideen bag »Skæve boliger til skæve eksistenser« er god nok, men heller ikke skæve boliger løser alle problemer. Alle redskaber skal tages i brug, og de eksisterende boligområders rummelighed afhænger af, hvilken hjælp der er til at tage hånd om problemerne i områderne.
For eksempel viser det sig, at de boligsociale medarbejdere i boligområder eller bydele tit både kan forebygge og afhjælpe problemerne.
Det vil sige, at det også er vigtigt, at det boligsociale arbejde, som er sat i gang under den tidligere regering med venstrefløjens opbakning, får mulighed for at fortsætte, hvis man skal mene noget med at gøre noget på det her felt.
Enhedslisten vil meget gerne være med til at støtte nytænkning på området, f.eks. som forslagsstillerne foreslår det.
Derimod er vi ikke umiddelbart tiltrukket af forslaget
om særlige virksomheder, hvor udsatte grupper skal arbejde uden normale løn- og ansættelsesvilkår
Vi er tilhængere af offentlig produktion.
Allerede i dag foregår der rigtig meget kommunal produktion, ikke mindst som diverse aktiveringsprojekter.
Det er ikke ualmindeligt, at kommunal bygningsvedligeholdelse, produktion af møbler, legepladsudstyr, vandrehjem og catering drives som aktiveringsprojekter.
Men fælles for disse steder, uanset om det drejer sig om psykisk udviklingshæmmede, der driver vandrehjem i Fakse, eller tvangsaktiverede unge kontanthjælpsmodtagere, der producerer møbler til kommunens medborgerhus som i København f.eks., er, at de, der arbejder der, laver helt almindeligt, fornuftigt arbejde, uden at de har almindelige faglige rettigheder, og uden at de får en almindelig løn for det.
Det er Enhedslisten ikke tilhænger af.
Vi støtter denne produktion og oprettelsen af arbejdspladser, rummeligheden osv., men vi kræver, at medarbejderne får status af medarbejdere på helt almindelig vis.
Derfor kan vi ikke støtte anden del af forslaget, men vi vil godt være med til en drøftelse af, hvordan vi kan gøre arbejdsmarkedet rummeligere, og hvordan vi kan understøtte en offentlig produktion.
Så en lille bibemærkning i forhold til spørgsmålet om beskyttet beskæftigelse.
Der er jo altså mange mennesker, som i dag ikke får de sociale ydelser, de har ret til, fordi der ikke bliver søgt pension til dem, hvor man rent faktisk godt kunne udvide mulighederne for beskyttet beskæftigelse, hvis man rent faktisk også sikrede, at deres rettigheder til social pension blev imødekommet.
Tove Videbæk (KRF), 2002-01-22:
Dette forslag kan betragtes som et lille tre i ét-forslag om frikommuneforsøg og boligtilbud og offentlige virksomheder.
I Kristeligt Folkeparti er vi helt for frikommuneforsøg, men etablering af nye offentlige virksomheder er vi ikke så positive over for.
Vi mener ikke, det er den vej, vi skal gå
På mandag den 28. januar skal der her på stedet være en høring om virksomhedernes sociale ansvar, og vi mener, at det er her, der skal sættes ind - i de rigtige virksomheder.
Der er mange gode eksempler på virksomheder, der tager ansvar.
Men også det offentlige skal selvfølgelig med, og her har det knirket rigtig meget.
I satspuljen i forbindelse med førtidspension er der sat penge af og besluttet, at der skal turbo på oprettelse og anvisning af fleksjob.
Man hører fra private virksomheder, der gerne vil hjælpe, at når de kontakter kommunerne, ja, så bliver det besværligt, og det kan tage dage for dem at komme
igennem til den rette person, som ved noget og kan hjælpe dem på dette område
Det skal gøres meget enklere for virksomhederne, mere praktisk, mindre bureaukratisk, for så har vi i Kristeligt
Folkeparti den holdning, at så vil de fleste gerne hjælpe
Der er rigtig mange gode eksempler på det.
Ved siden af disse bestræbelser skal vi have nogle kommunale aktiveringsvirksomheder som en mellemting, som vi har nu, indtil der bliver nok pladser på de rigtige virksomheder.
Vi ser, at det fungerer godt i en del kommuner.
Men vi skal ikke til at etablere og drive nye offentlige virksomheder i konkurrence med private.
Jeg synes, at sporene skræmmer, så lad os straks få sat et fuld stop-skilt ved den mulighed.
Så ja til en del af forslaget og nej til en del.
Karen Jespersen (S), 2002-01-22:
Når nu socialministeren selv kom ind på det råd, som socialministeren vil nedsætte, kunne jeg godt tænke mig at spørge: Hvad er forskellen på det nye råd og den faglige følgegruppe på hjemløse-, alkohol- og sindslidendeområdet, der allerede eksisterer i dag?
Det andet, jeg godt kunne tænke mig at vide, er, hvad grunden er til, at nedsættelsen af et sådant råd ikke bliver drøftet med Folketingets partier, sådan som vi har en mangeårig tradition for.
Henriette Kjær (KF), 2002-01-22:
Til spørgsmålet om, hvorfor vi ikke skal debattere det her i Folketingssalen, vil jeg sige, at det simpelt hen har været, fordi vi meget gerne ville have det nedsat hurtigt, og fordi man jo også må sige, at Finansudvalget, som behandler aktstykket, jo repræsenterer Folketingssalen, så dér føler jeg at debatten bliver fint varetaget.
Karen Jespersen (S), 2002-01-22:
Nu er der jo et meget bredt flertal bag den faglige følgegruppe på hjemløse-, alkohol- og sindslidendeområdet, nemlig de såkaldte satspuljepartier, så jeg vil da gerne som repræsentant for et af satspuljepartierne tilkendegive, at jeg meget gerne er med til at gøre den følgegruppe mere offensiv og også pålægge den at komme med en årlig redegørelse.
Så hvis det var noget, der havde interesse, kunne man sagtens dér diskutere, hvordan man netop udvidede den følgegruppes arbejdsområde, så man ikke først begynder at nedlægge noget og så opretter noget, der er næsten magen til.
Med hensyn til Finansudvalget, hvor jeg også selv sidder, er det jo ikke et sted, hvor man har socialpolitiske diskussioner.
Jeg synes, det er en god tradition, vi har,
i fællesskab at diskutere et formål: Hvad vil vi med tingene, og hvordan sørger vi for at få dem ført ud i livet?
Hans Andersen (V), 2002-01-22:
Vi støtter fra Venstres side varmt regeringens ønske om en øget indsats for de svageste grupper i vort samfund.
Umiddelbart lyder et frikommuneforsøg, der kan give kommunerne større råderum for deres indsats over for netop disse grupper, også som en god idé.
Men vi mener ligesom regeringen, at forslaget har en for snæver indfaldsvinkel. Efter vores mening er løsningen på problemerne ikke et frikommuneforsøg, hvor nogle få kommuner får lov til at afprøve andre løsninger.
Derfor støtter Venstre helhjertet indenrigs- og sundhedsministerens initiativ med et såkaldt frihedsbrev, der for alvor kan åbne op for nye ideer og nye løsninger på det kommunale område.
I fremtiden skal kommunerne have langt større frihed til at udarbejde løsninger, som opfylder netop deres behov.
Det er vi helt sikre på også vil komme de udsatte grupper til gavn.
For Venstre er helt enig med forslagsstillerne i, at der i høj grad kan være forskellige barrierer hos kommunerne, som forhindrer en tilstrækkelig god indsats på f.eks. boligområdet.
At en varig tilknytning til arbejdsmarkedet er specielt vigtig for de udsatte grupper, er Venstre helt enig med forslagsstillerne i.
Men at denne tilknytning skal ske via offentligt støttede virksomheder, er vi betænkelige ved.
Vi ønsker hellere, at der skabes rum og mulighed for, at alle kan komme ind på arbejdsmarkedet i varige og reelle job.
Generelt ønsker vi fra Venstres side, at et fremtidigt socialt råd kan skabe øget fokus og bedre løsninger bl.a. af de problemstillinger, som dette forslag omhandler.
På denne baggrund kan Venstre ikke støtte beslutningsforslaget.
Pernille Falcon (EL), 2002-01-22:
Enhedslisten deler betragtningerne fra SF og Det Radikale Venstre.
Vi synes ikke, at noget, som ikke har været anvendt, skal indarbejdes permanent i loven.
Vi kan godt se logikken i, at man siger, at en revisionsbestemmelse skal ophæves, når man har haft den oppe et par gange i forvejen, men vi synes omvendt, at det er for vigtigt et spørgsmål til bare at bruge den type simpel logik.
Den mest logiske konsekvens af, at loven aldrig har været anvendt i praksis, ville efter Enhedslisten mening være helt at afskaffe loven, og vi er enige med Narkotikarådet i, at behandlingsmæssige og etiske-praktiske grunde gør, at tvangstilbageholdelse aldrig er en god idé, heller ikke selv om stofmisbrugeren principielt har sagt ja på forhånd.
Vi kan derfor ikke støtte socialministerens forslag om en ophævelse af revisionen, og her er vi helt på linje med Amtsrådsforeningen. Selv om de forudgående revisioner ikke har haft nogen indholdsmæssig betydning, har de dog været en påmindelse om, at denne her lov har tvangsmuligheder, og at den skal revurderes, når og hvis der nogen sinde bliver indhentet erfaringer. Vi så som sagt allerhelst, at loven helt blev ophævet på det her felt.
Der er ingen positive erfaringer med tvang på det her felt, og hvis det var, man endelig mente, at man ville drage nogle erfaringer i forhold til at bruge tvang, så skulle man se at arbejde på at oprette flere stoffri fængsler, for dér har man dog en vis kontrol, hvis man ellers ville håndhæve den, men det er så ikke et område, man har ønsket at tage op.
Tove Videbæk (KRF), 2002-01-22:
Kristeligt Folkeparti er enig i, at der fortsat skal være en mulighed for at fastholde stofmisbrugere i behandling.
Og den gruppe af misbrugerne, som vi i Kristeligt Folkeparti specielt tænker på i denne forbindelse, er de gravide misbrugere.
Vi ved, at et misbrug, hvad enten det er et stof- eller alkoholmisbrug, kan tilføje et foster uoprettelige skader både fysisk og mentalt, og at nogle børn skal behandles resten af livet for disse skader.
Der er meget alvorlige og svære konsekvenser af gravides misbrug, både for
den gravide selv, for barnet, for familien og for samfundet.
I forbindelse med behandlingen af forslaget vil jeg da også spørge om, hvordan en formulering i loven skal fortolkes.
Det spørgsmål kan så blive rettet til ministeren, eller også kan jeg rette det til ministeren via udvalget.
Men der står i loven, at stofmisbrugeren kan tilbageholdes, hvis vedkommende frembyder nærliggende og væsentlig fare for sig selv eller andre.
Dette »andre«, og det er egentlig mit spørgsmål,
kan det forstås således, at et foster er omfattet?
Kan »andre« være fosteret?
Ifølge lov om social service § 2, stk. 1, må denne paragraf kun anvendes på bestemte offentlige døgninstitutioner i forbindelse med et igangsat behandlingsforløb, når der er indgået en kontrakt om behandling med mulighed for tvangstilbageholdelse.
Den nuværende lov giver altså ikke mulighed for at tilbageholde gravide misbrugere på sygehusafdelinger eller andre behandlingsafsnit og/eller i en akutsituation uden forudgående kontrakt.
Lederen af familieambulatoriet på Hvidovre Hospital
, læge May Olofsson, har ved flere lejligheder, også ved den konference, som blev nævnt lige før, gjort opmærksom på, at op til 75 pct. af alle fostre bliver forgiftet af moderens misbrug.
May Olofsson har i flere omgange udtrykt et inderligt ønske om, at læger skal have mulighed for at tvangstilbageholde gravide misbrugere, inklusive alkoholikere, som er i behandling på sygehusafdelinger.
Og når vi nu taler om erfaringer osv., jamen så er May Olofsson nok den, der har størst erfaring på det her område.
Vi ved jo alle, at når et barn er født, står vi som samfund med alle mulige tilbud om hjælp og behandling, men da er skaden jo sket.
Så hvorfor ikke forsøge at træde til, før skaden sker, forebyggende for at undgå, at den sker?
Og det skal ske så tidligt som muligt i graviditeten.
I Norge har man mange gode resultater og erfaringer på det her område, og May Olofsson efterspørger mere af den her slags.
Det håber jeg at ministeren vil tage med og muligvis overveje at lave en ændring på det her område.
Men den her lille lovændring, som vi diskuterer i dag, kan vi stemme for.
Eva Kjer Hansen (V), 2002-01-22:
SF rejser her en debat om retssikkerhedslovens § 69.
I Venstre er vi enige i, at der er grund til at se på de gældende formuleringer.
Men jeg er så ikke enig i SF's forslag til ændringer.
Det skal naturligvis være sådan, at et skøn kan efterprøves, men det skal vel at mærke være en efterprøvelse af skønnet inden for kommunernes serviceniveau.
Det skal ikke være sådan, at man den vej rundt kan ændre på det kommunale serviceniveau.
Det skal fortsat være en lokal afgørelse, hvad det er for et serviceniveau, borgerne lokalt skal have.
Da der hersker en vis usikkerhed om, hvad bestemmelsen siger, er der grund til at præcisere bestemmelserne og dermed få ryddet enhver tvivl af vejen i forhold til, hvorvidt et skøn kan efterprøves.
Derfor skal vi fra Venstres side afvise forslaget.
Karen J. Klint (S), 2002-01-22:
Sociale sager skal som bekendt oftest løses forskelligt, selv om de tilsyneladende ser ens ud.
Derfor er det et vigtigt element i tilrettelæggelsen af sociale tilbud, at amter og kommuner kan foretage et skøn, der så vil påvirke afgørelsen af tilbuddets omfang og indhold eller ydelsens størrelse, også selv om skønnet vil falde forskelligt ud i de enkelte sager.
Det vil også være præget af kommunalbestyrelsens ret til selv at fastlægge sit serviceniveau.
Der er meget, der taler for SF's forslag om at ændre loven, således at de sociale nævn og ankestyrelser i forbindelse med efterprøvelsen af klager over afgørelser truffet af kommuner eller amtskommuner i større omfang kan afprøve eller efterprøve de skøn, der indgår i afgørelsen.
Forslaget rummer således ikke en pligt til altid at efterprøve skønnet, men kun en udvidelse af retten til at gøre det, også selv om der ikke er tale om særlige omstændigheder.
Den socialdemokratiske gruppe har som sådan ikke noget imod at give de sociale nævn og ankestyrelsen en udvidelse af deres beføjelser, men da forslagsstillerne selv anfører, at forslaget er udgiftsneutralt, er det vel et spørgsmål, om forslagsstillerne selv tror, at ændringen har mere end en psykologisk effekt.
Hvis den øgede adgang til at efterprøve skøn ikke øger borgernes chancer for at få medhold og dermed få
flere eller større ydelser, vil den så af borgerne opleves som en øget retssikkerhed?
Umiddelbart vil ændringen betyde, at flere vil indbringe sager, hvori der er givet et afslag, i håb om at få efterprøvet skønnet.
Dette vil betyde en øget sagsmængde, såvel i de sociale nævn som i Ankestyrelsen.
En stigning i antal sager kan næppe klares udgiftsneutralt, uden at sagsbehandlingstiden øges.
Spørgsmålet kan så være, om denne pris er værd at betale for så lille en udvidelse af retssikkerheden, der ikke umiddelbart ændrer væsentligt på de trufne afgørelser.
Disse forhold og andre forhold vil vi gerne drøfte under udvalgsarbejdet, inden vi tager endelig stilling til SF's lovforslag.
Pia Kristensen (DF), 2002-01-22:
Dansk Folkeparti er meget positivt over for forslaget.
Vi er enige i, at borgernes retssikkerhed skal styrkes.
Begrebet særlige omstændigheder er en meget diffus formulering, og det er forståeligt, at mange har kritiseret formuleringen og indholdet af retssikkerhedslovens § 69 om at indskrænke efterprøvelsen af skønnet.
I flere situationer har Højesteret omgjort afgørelser
fra Ankestyrelsen, hvilket har skabt tvivl om tilstrækkeligheden af ankesystemet i dets nuværende form.
Så Dansk Folkeparti er enig med SF i, at det er nødvendigt, at domstole og Ankestyrelsen får samme mulighed for at efterprøve det kommunale skøn på det sociale område. Socialministeren gav udtryk for, at hun vil fremsætte et nyt lovforslag, som vil tilgodese borgernes retssikkerhed.
Det vil vi afvente, og så vil vi se nærmere på det, når det kommer.
Men jeg vil sige til forslagsstillerne, at vi er meget positive over for forslaget.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-01-22:
Det Konservative Folkeparti er enig i, at § 69 kan tolkes for stramt.
Vi mener derfor også, at der er brug for at se på en revision af paragraffen.
Dog mener vi ikke, at den i forslaget stillede paragraf helt tager hensyn til de forskelle i serviceniveau og serviceform, som er i kommunerne.
Niveauet er politisk bestemt ude i kommunerne, og derfor skal skønnet også foregå i forhold til denne politiske beslutning lokalt.
Vi ser dog meget frem til ministerens oplæg til ændring
af paragraffen, da vi giver forslagsstillerne helt ret i, at paragraffen har brug for en ændring, men vi kan ikke støtte det herliggende forslag.