runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2003-04-08:
Jeg synes, at Venstre skulle stoppe det der med, at vi har forsinket det her.
Hr. Kristian Jensen ved jo udmærket - og vi har forklaret det gang på gang tidligere i debatten i dag - at vi var villige til at tage denne her diskussion i sidste uge, men fordi man skulle over og spise og drikke på KL-mødet i Odense, så ville man ikke det.
Det er sandheden i det.
Det kunne være blevet ordnet i sidste uge.
Så er det stadig væk meget uklart, hvad Venstres holdning til FN er i det her.
Hr. Kristian Jensen siger, at FN skal spille en vigtig rolle, og på den anden side siger han så, at det jo er ligegyldigt, om det er FN eller andre, der styrer et vandværk osv.
Det er da nogle meget tågede meldinger, der kommer her
om FN.
Det, hele den internationale debat handler om, er jo: Skal vi have en amerikansk besættelse af Irak, eller skal vi have FN ind?
Afgørende for, om man kan få stabilitet i området efterfølgende, afgørende for, at man kan få en fred efterfølgende, afgørende for, om freden kan vindes, er, at det ikke bliver en amerikansk besættelse, men at det derimod bliver det internationale samfund, der kommer ind.
Det er altafgørende.
Til det siger hr. Kristian Jensen bare: Ja, det jo ligegyldigt, om det er FN, eller hvem det nu er.
Det er jo overfladisk, det er jo inkompetent, det er jo simpelt hen på et niveau, som ikke burde findes i denne her Folketingssal.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-04-08:
Jeg skal blot bede Venstres ordfører bekræfte, at siden aktstykket vedrørende Afghanistan har regeringen vel skåret omkring 1 mia. kr. yderligere i ulandsbistanden.
Det er jo 1 år gammelt, aktstykket, så det passer vel meget godt. Hr. Kristian Jensen kunne jo passende tage det med i betragtning, at der er en regulær forskel i forhold til dengang, nemlig at for hvert år der går, har den nuværende regering skåret omkring 1 mia. kr. i ulandsbistand.
Jeg vender tilbage til det spørgsmål, jeg forsøgte at stille før: Hvorfor tager man ikke og finansierer aktstykket med de 250 mio. kr., der står på reserven i Miljø-, freds- og stabilitetsrammen?
Hvorfor vælger regeringen ikke at tage pengene derfra?
Nu hvor hr. Kristian Jensen ikke har svaret første gang, så vil jeg byde på et svar: Jeg tror, at pengene er på vej ned i statskassen for at finansiere skattestoppet.
Men ville det så ikke være den regulære forklaring at komme med her i dag, må jeg spørge hr. Kristian Jensen.
Nicolai Wammen (S), 2003-04-08:
Hr. Kristian Jensen gjorde sig store anstrengelser for at få det til at se ud, som om det var en helt fornuftig måde, at regeringen finansierede sit forslag på.
Men hr. Kristian Jensen gav ikke nogen forklaring på, hvorfor man nu vil spare på indsatser i Afrika, hvorfor man vil spare på indsatser i Asien, hvorfor man vil spare på nogle af de fattigste områder i verden, samtidig med at man har en pulje stående på 250 mio. kr. til netop det formål, der her er tale om.
Der står klart på finansloven afsat, lige til at bruge i en situation som den i Irak, 250 mio. kr., og indtil nu har hverken udenrigsministeren eller hr. Kristian Jensen givet os nogen som helst fornuftig forklaring på, hvorfor man hellere vil spare på Afrika, hvorfor man hellere vil spare på Asien frem for at bruge de midler, der er sat af til formålet i Mifresta-puljen på de 250 mio. kr.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-08:
Regeringen har i sin argumentation for, at man kan finde de 350 mio. kr. inden for ulandsrammen, flere gange anført, at det har tidligere regeringer også gjort, og at man har konti, som hr. Kristian Jensen sagde det, kun opført til samme formål.
Det vil jeg sådan set ikke bestride, men jeg vil så også godt have hr. Kristian Jensen til at bekræfte, at når man har gjort det tidligere, f.eks. i forbindelse med Kosovo-krigen, så har det jo altså også betydet, at man reelt har taget penge fra de fattigste, fra Afrika osv., fordi summen af nødhjælpskatastrofer i verden desværre ikke er for nedadgående, og det er den heller ikke blevet, siden krigen mod Irak blev indledt.
Derfor må jeg spørge hr. Kristian Jensen: Er det i virkeligheden ikke sådan, at når man tager de 350 mio. kr. på ulandsrammen, så vil det alt andet lige betyde, at man bliver nødt til senere på året at omprioritere mere inden for ulandsrammen, og at man derved også rammer projekter, som skulle være gennemført i Afrika og andre lande, man rammer altså de fattigste?
Kristian Jensen (V), 2003-04-08:
Jeg må sige, at hr. Holger K. Nielsen lyder mere og mere som en klon af den irakiske informationsminister, og sådan kan vi jo stå og kalde hinanden navne og lave sammenligninger.
Jeg synes, det er væsentligt at forholde sig til, hvad det er, der er realiteten i det beslutningsforslag, vi står med her.
Realiteten er, at den bevilling, som Folketingets Finansudvalg minus SF's medlem var klar til at sende af sted, nu er blevet forsinket, og det er den, fordi vi har fået den her debat og det her beslutningsforslag.
Jeg synes, det er en skam, for man kunne netop, som udenrigsministeren var inde på tidligere, have igangsat den meget væsentlige og meget vigtige nødhjælp på et tidligere tidspunkt, hvis vi havde fået sendt det her af sted. Så til spørgsmålet hvad det er, vi ønsker, hvad det er for en rolle, FN skal spille.
Det er også til hr. Keld Albrechtsen.
Vi ønsker fra dansk side, vi ønsker fra Venstres side, regeringen ønsker, at FN skal spille en vigtig rolle.
Det er der jo faktisk ikke nogen uenighed om, for det er præcis det samme, der er kommet fra det topmøde, der var i Nordirland mellem den amerikanske præsident og den engelske premierminister, nemlig at FN skal spille en vigtig rolle.
Præcis hvilken rolle er jo svært at sige nu, fordi det ikke er vedtaget i FN, hvilken rolle det skal være.
Men jeg må bare sige, at for mit vedkommende, for Venstres vedkommende er det faktisk vigtigere at sige til den arabiske befolkning, at vi er klar til at hjælpe med nødhjælp, vi er klar til at hjælpe med genopbygning, end det er at have en lang diskussion om, hvordan den formelle ramme vil være.
Til hr. Keld Albrechtsen: Det er godt med en debat, også om denne sag, og debatten kunne sagtens være foregået ved, at venstrefløjen havde rejst en forespørgselsdebat om, hvorledes man havde tænkt sig, at genopbygningen skulle finde sted, uden at forsinke det her.
Realiteten i det, SF gjorde i Finansudvalget sidste onsdag, er, at nødhjælpen er blevet forsinket.
Jeg kan godt forstå, man er ked af det fra venstrefløjens side.
Jeg synes også, venstrefløjen har en rigtig dårlig sag, men man kan ikke komme uden om, at det er det, der er virkelighedens verden med det, som SF og nu bakket op af Enhedslisten besluttede.
Til hr. Morten Helveg Petersen vil jeg bare sige, at når man kigger på aktstykket og de konti, man har valgt at finde finansieringen på, er det lige præcis konti, der er beregnet til at have en lomme, en reserve, til særlige humanitære indsatser i katastrofeområder.
Det er bl.a., når vi snakker om multilateral overgangsbistand, ekstraordinær humanitær bistand osv.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-08:
Jeg må indrømme, jeg synes godt nok, det er utroligt, at hr. Kristian Jensen kan blive ved med bare at gentage den påstand
om, at forslagsstillerne skulle have ønsket at forsinke tingene, når det jo nu er oplyst fra udenrigsministerens side, at regeringen ikke ville trække Folketinget hjem fra mødet i Kommunernes Landsforening
Det ville man ikke, for det mente regeringen ikke at det var vigtigt nok til.
Så skal man da ikke komme og lægge ansvaret på alle mulige andre. Det er da utroligt, at Venstres ordfører, efter at det, udenrigsministeren sagde til indledning, er skudt ned, så bare bliver ved med at køre videre i den skure.
Hvorfor gør han det?
Ja, man får jo en stigende fornemmelse af, at han gør det, fordi han ikke ønsker en debat for åbne døre om spørgsmålet om, hvilke penge man tager fra de fattigste ulande.
Det ønsker han ikke en debat om.
Der er mange spørgsmål, hr. Kristian Jensen åbenbart slet ikke ønsker at komme ned og drøfte i detaljen og i substansen, og så kan han blive ved med at skælde ud på venstrefløjen.
Kristian Jensen (V), 2003-04-08:
Jeg kan garantere hr. Keld Albrechtsen for, at jeg vil blive ved med at skælde ud på venstrefløjen over den forsinkelse af nødhjælpen, som venstrefløjen er skyld i med det beslutningsforslag, vi skal diskutere her.
Enhver, der var deltager i Finansudvalgets arbejde med det her aktstykke sidste onsdag, var klar over, at man ikke ville kunne vedtage eller forkaste det her beslutningsforslag, sådan at vi kunne komme tilbage til behandlingen af aktstykket i Finansudvalget, før netop i dag, tirsdag.
Det ville ikke være muligt.
Derfor var det meget, meget klart, at man vidste, at man ville få en forsinkelse.
Det kan godt være, at det ikke var
det, man ønskede, men det var helt klart det, man vidste, man ville få, hvis man lavede dette beslutningsforslag om opdeling og dermed afbrød behandlingen i Folketingets Finansudvalg.
Derfor er det den virkning, man har fået.
Jeg kan garantere hr. Keld Albrechtsen for, at jeg vil fortsætte med at skælde både hr. Keld Albrechtsen og især SF, som er den egentlige årsag til, at vi har fået denne her forsinkelse, ud over det.
Til hr. Nikolai Wammen og til hr. Jann Sjursen skal jeg sige: Der er ingen planlagte eller igangværende aktiviteter, der bliver berørt af de omlægninger, der foregår her.
Den måde, som dette aktstykke er finansieret på, er præcis den samme måde, som aktstykket vedrørende Afghanistan i sin tid blev finansieret på.
Hvis ikke min hukommelse svigter mig, var både hr. Nicolai Wammens parti og hr. Jann Sjursens parti med til at stemme ja til aktstykket om nødhjælp og genopbygningsbistand i et samlet aktstykke, da det drejede sig om Afghanistan, og derfor forstår jeg ikke, at det skulle være noget problem at gøre det samme i dag, hvor det drejer sig om nødhjælp og genopbygningsbistand til Irak.
Jesper Langballe (DF), 2003-04-09:
Hr. Jeppe Kofod siger med reference til ministeren, at det at give Taiwan observatørstatus er at anerkende dem som en selvstændig stat.
Jeg må sige, jeg forstår det ikke rigtigt.
Jeg opfatter hr. Jeppe Kofod som dansk statsborger og
ikke som en selvstændig stat
Det at have observatørstatus i WHO forudsætter vel egentlig kun, at man kan blive syg, og det kan vel de fleste dødelige. Så vil jeg sige, at hr. Jeppe Kofod prøver på at fremstille det, som om vi nærmest vil tvinge Taiwan til at blive en selvstændig stat.
Jamen det er da klart, at vi ikke vil rejse sådan et forslag, det må Taiwan da selv gøre.
Det er Taiwans egen beslutning.
Men det gør Taiwan selvfølgelig ikke, så længe de ved, at Danmark og en række andre europæiske lande ligger under for den etkinapolitik, som EU har lagt sig fast på.
Men i samme øjeblik, der var en opblødning fra den side, så kunne det jo være, at Taiwan ville komme frem med den drøm, som er Taiwans.
Peter Skaarup (DF), 2003-04-09:
Jeg må nok sige, at der er noget, der ikke rigtig hænger sammen i Socialdemokratiets begrundelse.
Man siger på den ene side: Der er ikke nogen, der har ønsket, at Taiwan skal anerkendes.
Taiwan har ikke selv ønsket, de skal anerkendes.
Derfor er der ingen grund til at tage stilling til det.
Men når nu situationen er den, at Taiwan endnu ikke selv har bedt om at blive anerkendt som en selvstændig nation i forhold til Kina, men siger, at de gerne vil optages som observatører i Verdenssundhedsorganisationen, så må hr. Jeppe Kofod dog kunne give køb på det sidste.
Når man ønsker at blive optaget som observatør og kan medvirke i det samarbejde, der er omkring vigtige sundhedsspørgsmål, er det så ikke meget naturligt, at Danmark, der støtter små lande i mange spørgsmål, også accepterer, at Taiwan bliver medlem af
eller i hvert fald observatør i Verdenssundhedsorganisationen
Der mangler jeg et svar fra hr. Jeppe Kofod på, hvad årsagen er til, når nu Taiwan selv ønsker det, og en række lande bakker det op, Europa-Parlamentet bakker det op, at Socialdemokraterne så her i Folketinget skal være stopklods for, at det kan ske.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-09:
Undskyld, formand.
Jeg synes ikke rigtig, hr. Jeppe Kofod svarer på mit spørgsmål.
Det er et meget klart udtrykt ønske fra Taiwans side at få en sådan observatørpost, og fra Taiwans side har man gjort opmærksom på - det er så i modstrid med det, udenrigsministeren oplyser, men derfor kan det jo godt være rigtigt - at artikel 18 i grundbestemmelserne for Verdenssundhedsorganisationen giver mulighed for en sådan observatørpost.
Ministeren mente så ikke, der var sådan en kategori, men også det problem kunne løses.
Det blev løst f.eks. i forbindelse med det palæstinensiske selvstyre, der fik en position i FN's Generalforsamling og andre steder.
Det var der også store vanskeligheder med at finde en løsning på i sin tid.
Det blev løst, fordi man også brugte lidt arbejdskraft og lidt fantasi på det.
Så kan jeg ikke forstå, at hr. Kofod nu stiller sig tilfreds med ministerens forklaring, at det bare ikke kan lade sig gøre.
Det kan ikke være rigtigt, at Socialdemokratiet bare gør, som ministeren siger, de skal.
Jeppe Kofod (S), 2003-04-09:
Først til hr. Keld Albrechtsen.
Hvis man studerer det her emne nærmere, vil man finde ud af, at der tilbage fra 1972 ligger en beslutning i WHO om, at Taiwan er at betragte som en provins i Kina.
Man tager fat på en masse af de sundhedsspørgsmål, det er nødvendigt at tage fat på.
Det er jo ikke sådan, at der ikke er noget samarbejde,
det skal vi også huske på.
Det virker, som om det her blokerer for et egentligt samarbejde om sundhedsspørgsmål, men det gør det
Men man kan finde en anden pragmatisk tilgang til det, og det er vel det, der er centralt i indholdet.
Det er om at få løst nogle af de sundhedsmæssige problemer i samarbejde med WHO, som man ønsker.
Det andet er jo, at hvis man begynder at tage initiativ til at give observatørstatus eller medlemskab - medlemskab kan man jo ikke få, men observatørstatus - så kommer man i realiteten til at gøre op med etkinapolitikken, hvad der kan få alvorlige konsekvenser for det, der gerne skulle være en pragmatisk og fornuftig løsning mellem Taiwan og Kina.
Vi ønsker ikke en ny, militær situation.
Det er det, der er vores holdning, og når jeg tog ministerens besvarelse til efterretning, er det netop, fordi ministeren lægger op til, at der var nogle pragmatiske tiltag, man ville tage for at understøtte den demokratiske proces, Taiwan er inde i, og det synes jeg, er meget, meget fornuftigt.
Så vil jeg gerne sige til hr. Jesper Langballe igen, at dette med, at EU skulle have initieret etkinapolitikken, jo ikke er rigtigt.
Det er en politik, der har eksisteret lang tid før EU-samarbejdet.
Det er simpelt hen forkert at blande EU ind i det hele tiden.
Det er jo en politik, som størstedelen af verdens lande har, inklusive USA.
Det er ikke helt korrekt, når hr. Jesper Langballe siger
, at det sådan set er EU, der har bestemt, at der skal være etkinapolitik.
Peter Skaarup (DF), 2003-04-09:
Hr. Jeppe Kofod var i sin ordførertale meget inde på spørgsmål om anerkendelse, diplomatiske forbindelser og sådan noget.
Det er da rigtig nok, at det vil Dansk Folkeparti gerne.
Vi så gerne, at man forbedrede de diplomatiske forbindelser mellem Taiwan og Danmark.
Vi synes, at det, der er der nu, er godt, men vi vil gerne gå længere.
Men vi har mange andre punkter, som vi gerne vil opnå i samarbejde mellem Taiwan og Danmark.
Derfor er det, at vi har rejst den her forespørgsel.
Vi vil gerne nå så langt som overhovedet muligt, og den debat, vi havde for 1 år siden, om man kunne opnå visum som privatperson, som præsident for Taiwan, kan vi forhåbentlig nu få hul på med den tilkendegivelse, der er givet fra regeringen.
Vi synes, at det går i den rigtige retning, og det er ikke kun det diplomatiske, anerkendelsesproceduren, som vi er optaget af, men det er også det.
Lad os så tage dét.
Hr. Jeppe Kofod siger, at man ved at anerkende Taiwan ikke kan anerkende Kina, men er det ikke rigtigt forstået, at man i FN anerkender både Nordkorea og Sydkorea og tidligere har anerkendt både Vesttyskland og DDR?
Man kan godt have to lande, man anerkender samtidig.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-09:
I lighed med hr. Jesper Langballe så synes jeg, at hr. Jeppe Kofods cirkelslutninger er helt fantastiske, og de overgås vel kun af hr. Peter Skaarups, men det siger måske heller ikke så lidt, når det kommer til stykket.
Er hr. Jeppe Kofod ikke klar over, at flere lande, som også støtter etkinapolitikken, Europa-Parlamentet m.fl., i virkeligheden har bakket op om det helt legitime ønske, som Taiwan har, om at blive observatør i Verdenssundhedsorganisationen?
Er det i virkeligheden ikke noget, som burde overbevise Socialdemokraterne om, at de med stor fortrøstning kan støtte det forslag til vedtagelse, som er fremsat?
Hr. Jeppe Kofod bruger en formel afvisning af forslaget, nemlig at udenrigsministeren har tilkendegivet noget af det samme.
Nu er det jo før set i folketingsdebatter, at selv Socialdemokrater og andre partier har støttet noget, som en regering stort set har som politik i forvejen, så det er vel en ekstrem formalistisk begrundelse, som hr. Jeppe Kofod her benytter sig af for at afvise forslaget til vedtagelse.
Jesper Langballe (DF), 2003-04-09:
Jeg har sjældent hørt mage til opvisning i formalistiske cirkelslutninger som dem, hr. Jeppe Kofod trådte vande i i sin ordførertale.
Hr. Jeppe Kofod begynder med at sige: Vi kan ikke anerkende Taiwan, for der er jo ikke nogen diplomatiske forbindelser mellem Taiwan og Danmark, eftersom vi ikke har anerkendt dem, og så kan vi heller ikke normalisere de forbindelser.
Det er jo da netop det, der er galt, ikke sandt?
Det var det, der skulle rettes op på.
Så siger hr. Jeppe Kofod med en tilsvarende cirkelslutning: Vi kan ikke anerkende begge Kina'er øst og vest for Formosastrædet, for hvis vi skal anerkende Taiwan, så skal vi trække vores anerkendelse af Fastlandskina tilbage.
Jamen det forudsætter da, at man har etkinapolitikken som en fuldstændig uflyttelig baggrund for alt, hvad man siger.
Men hvad er etkinapolitikken?
Det er Kommunistkinas propaganda, som hr. Jeppe Kofod falder for.
Og så vil jeg sige, at hr. Jeppe Kofod skulle få lidt mere fornemmelse af Taiwan, før han taler om, hvad der vil være bjørnetjenester.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-09:
Jeg kan forstå på hr. Jeppe Kofod, at han faktisk støtter tre af de fire pinde i forslaget til vedtagelse, og så er vi jo allerede kommet et pænt stykke.
Jo, men sådan forstod jeg det.
Der forstod jeg ikke hr. Jeppe Kofods forklaring, for det var ikke, fordi han var uenig i det.
Sådan forstod jeg det.
Men det var helt afgørende, om det var et ønske fra Taiwan.
Det lagde han meget vægt på.
Jeg kan oplyse hr. Jeppe Kofod om, men det har han nok så ikke været klar over, at det faktisk er et ønske fra Taiwan, et helt eksplicit udtrykt ønske at få en sådan observatørpost.
Så nu håber jeg ikke, vi får nogle underlige formaliteter, som udenrigsministeren har udspekuleret.
Han var jo ude med nogle besynderlige folkeretlige teorier om, at man ikke måtte fremsætte forslag i FN, og jeg ved ikke hvad, men jeg håber, at vi kommer til indholdet.
Indholdet er, at der er et klart ønske.
Jeg forstod, at når der var et klart ønske, så var det også et socialdemokratisk ønske.
Så er vi jo fremme ved, at vi kan være enige om alle fire pinde.
Det håber jeg da.
Jeppe Kofod (S), 2003-04-09:
: Årsagen til, at vi ikke kan støtte forslaget til vedtagelse - det er det samme, hr. Jann Sjursen var inde på, så derfor kan jeg svare begge spørgere samtidig - er jo, at hvis man hørte godt efter under regeringens svar på forespørgslen, så blev mange af de elementer, der er i forslaget til vedtagelse, jo besvaret. Det gælder for det første Taiwan som observatører i WHO.
Der har vi jo fået et svar fra også udenrigsministeren på, at det jo vil kræve, at vi i realiteten går ind og anerkender Taiwan som en selvstændig stat.
Nu afføder det her selvfølgelig en stor diskussion om, hvorvidt man ikke kan lave FN om, og det kan vi så diskutere bagefter.
Det andet omkring dobbeltbeskatningsaftalen med Taiwan
arbejder man på.
Det hørte vi også udenrigsministeren nævne.
Det tredje om privatbesøg i Danmark af repræsentanter fra Taiwans regering er også noget, man arbejder med.
Man kigger på de retningslinjer, der ligger i EU i denne sammenhæng.
Og det sidste: Et styrket kulturelt og uddannelsesmæssigt samarbejde mellem Taiwan og Danmark, ja, det arbejder man også for.
egentlig, at hvis man virkelig mener det, der står i vedtagelsen, så bør man jo også støtte den besvarelse af forespørgslen, som kom fra regeringens side.
Jeg synes egentlig, det er lidt mærkværdigt, at man så fremsætter forslaget til vedtagelse efterfølgende.
Jeg vil sige til hr. Peter Skaarup, at det er klart, at hvis man anerkender Taiwan som selvstændig stat, så ligger det som konsekvens i den situation, der er, at man så ikke anerkender Kina som selvstændig stat.
Det må jo være logikken i det.
Slet ikke, når der ikke ligger noget ønske fra Taiwan om det.
Det var noget andet, hvis Taiwan havde sagt til Danmark, til EU, til andre, at nu ønsker vi at blive anerkendt som selvstændig stat, og det vil vi gerne have I tager initiativ til.
Men der har jeg spurgt Dansk Folkeparti indtil flere gange fra talerstolen: Er der fremsat sådan et ønske?
Nej, det er der ikke.
Der synes jeg egentlig, vi skulle prøve at begrænse vores gode hensigter, så det ikke får onde konsekvenser for andre, som ikke ønsker det.
Det ville være en tosset politik, Danmark stod for i den sammenhæng her.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-09:
Jeg synes også, det er relevant at få at vide, hvad Socialdemokraterne mere konkret forestillede sig man kan gøre fra dansk side for at etablere nogle bedre forbindelser til Taiwan, ikke diplomatiske, ikke i form af en anerkendelse, men måske nogle af de forslag, der lå i det forslag til vedtagelse, som blev fremsat tidligere i debatten.
Derfor vil jeg også godt have, at hr. Jeppe Kofod på Socialdemokraternes vegne forholder sig helt konkret til de enkeltelementer, der er i det forslag til vedtagelse, som er fremsat.
Når jeg siger det, er det også, fordi jeg med en vis undren konstaterer, at hr. Jeppe Kofod og Socialdemokraterne lægger sig fuldstændig fladt ned i forhold til regeringen i det her spørgsmål.
På det udenrigspolitiske område kan man vel mildest talt ikke sige, at det er Socialdemokratiets normale linje.
Der gør de jo somme tider næsten en dyd ud af at føre selvstændig politik i forhold til regeringen, men altså ikke på det her område.
Så meget desto mere synes jeg, det er vigtigt, at vi får afdækket helt præcist, hvad det er i det forslag til vedtagelse, som Socialdemokraterne ikke kan støtte.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-04-09:
Jeg forstår simpelt hen ikke den argumentation, hr. Jeppe
Kofod bruger her, og jeg synes også, det virker, som om den heller ikke er tilstrækkeligt gennemtænkt.
Hr. Jeppe Kofod siger, at Socialdemokraterne meget gerne vil have et stærkt sundhedsarbejde, der inddrager Taiwan i forhold til WHO, men det er jo netop det, der er pointen i observatørstatussen.
Taiwan har ikke bedt om fuldt medlemskab.
Taiwan har heller ikke bedt om at blive repræsenteret som nation, men derimod som sundhedsenhed.
Taiwan har faktisk bevæget sig meget forsigtigt i det her spørgsmål, vel vidende at det er nødvendigt at balancere.
Jeg kan simpelt hen ikke se, at der findes noget mellem observatør og så et samarbejde.
Det er at være observatør.
Så jeg vil gerne have hr. Jeppe Kofod til at prøve at klargøre sin forklaring; jeg synes simpelt hen ikke, det hænger sammen, at det her skulle være et opgør med etkinapolitikken eller en provokation.