Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-01-31:
Den udvidelse, der foreslås af loven om hvidvaskning af penge, handler om to ting.
Dels udvides personkredsen, der får indberetningspligt ganske betragteligt, dels udvides området sådan, at det ikke længere kun handler om hvidvaskning af sorte penge, men nu også om legale pengeoverførsler, hvor man har mistanke om, at transaktionerne har eller har haft tilknytning til finansiering af terrorisme.
Det er klart, at formålet med det her er at udtørre de finansielle kilder til terrorvirksomhed.
Spørgsmålet er imidlertid, om loven faktisk også vil kunne leve op til det i praksis, eller om den mere vil føre til temmelig meget besvær for en række mennesker og til en potentiel mistænkeliggørelse af folk, der foretager i øvrigt legale finansielle transaktioner.
Hvis jeg et øjeblik holder mig til hvidvaskningsdelen, så vil jeg sige, at det meste af det, der fremgår af ændringslovforslaget, faktisk er godt nok.
Det er godt nok.
Det er også udmærket, at man kan lave en systematisk registrering af overførsler til usamarbejdsvillige lande.
Når det kommer til den del, der handler om formodet terrorvirksomhed, bliver det langt mere problematisk, og det vil jeg godt prøve at illustrere gennem et par tænkte almindelig dagligdags eksempler:
så vil denne person meget let blive en person, der kan mistænkeliggøres af en eller flere af de brede instanser, der er involveret i at skulle have en indberetningspligt.
Ganske enkelt fordi de pågældende ligesom vi andre ser fjernsyn hver dag og ser, hvad der sker i Israel og i de besatte områder. Hvordan skal den instans eller person, der skal foretage transaktionen for denne palæstinenser egentlig reagere?
Skal han eller hun tænke, at nå ja, det er nok en almindelig pengeoverførsel,
eller skal vedkommende være særlig mistænksom, fordi det nu er en palæstinenser, hvor man hver dag ser på fjernsynet, hvad der foregår i de besatte områder? Hvordan skal vedkommende reagere bagefter?
Hvordan skal man undersøge, om der nu er noget i det her?
Skal man spørge: Er din familie medlem af Hamas?
Det vil man nok have det lidt dårligt ved at spørge om.
Hvad nu, hvis manden siger, at ja, det er han?
Er det så ensbetydende med, at det kan være formodet terrorvirksomhed? Det kan man jo ikke engang sige, fordi Hamas både er en terrororganisation og et socialt netværk, som er en økonomisk støtte til i øvrigt meget hårdt trængte familier.
Et andet eksempel kunne være en gruppe af frivillige, der indsamler penge til nødlidende i Afghanistan.
Jeg tror ikke, der er mange revisorer og skatterådgivere eller andre, der har en kinamands chance for at afgøre, om den organisation, der skal oversendes penge til, er en, der kunne formodes - rimeligt nok - at være delagtig i terrorvirksomhed, eller om det ikke er. Når man kommer ned på det praktiske plan, tror jeg altså, det vil vise sig, at det er meget besværligt. Det kunne måske gå, hvis man havde gode chancer for rent faktisk at udtørre de finansielle kilder til terrorisme med disse metoder, men det tvivler jeg på.
Terrorvirksomheder er professionelle organisationer - ellers har de i hvert tilfælde et meget kort liv, kan man sige - som meget hurtigt vil forstå at overføre deres midler på anden vis.
Det problematiske er desuden den beskrivelse, der er i den foreslåede § 114 til straffeloven, som er ualmindelig bred og upræcis.
Det er simpelt hen ikke muligt at reagere hensigtsmæssigt på den, og det vil meget hurtigt føre til, at der i stedet for bliver tale om mistænkeliggørelse af enkeltpersoner eller organisationer, uden at man i øvrigt får andet ud af det end mistænkeliggørelse.
Vi vil derfor i SF forbeholde os vores stilling til forslaget, til efter vi har været gennem en nøjere udvalgsbehandling, og indtil forslaget om ændring af straffelovens § 114 har været gennem en udvalgsbehandling, fordi det i vid udstrækning handler om, hvorvidt der vil være vilje til at få en meget klarere definition af den foreslåede § 114 i straffeloven.