runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2001-10-24:
Det her er jo et spørgsmål om, om de procedurer, som regeringen siger ikke har fungeret, de instruktioner, som regeringen siger der har været, men ikke har fungeret, heller ikke har fungeret i forbindelse med den sag, der er stillet spørgsmål om her.
Derfor vil jeg godt i forlængelse af hr. Svend Aage Jensbys spørgsmål spørge statsministeren: Er der tale om, at de procedurer, som statsministeren tidligere har oplyst ikke har været i orden, heller ikke været i orden i forbindelse med den sag, som er nævnt i det her spørgsmål omkring den iranske mand og den statsløse palæstinenser?
Svend Aage Jensby (V), 2001-10-24:
Tak til statsministeren.
Det, jeg slet ikke har behov for, er at få justitsministerens redegørelse i Kontroludvalget, for, vil jeg gerne sige til statsministeren,
i Flygtningenævnets årsberetning fra 1993 til 1995 og i beretningen fra 1996 er de personer detaljeret beskrevet, som jeg spørger om i spørgsmål nr. S 272.
Det, som befolkningen har krav på få at vide, er: Hvornår var regeringen klar over de to forbryderes eksistens her i landet, og at de havde fået asyl?
Det har intet med PET at gøre, for det kan man gå hen på ethvert bibliotek og læse i Flygtningenævnets årsberetning.
Hvornår fik regeringen kendskab til dem?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-10-24:
Som vi netop var inde på før, vil jeg gerne sige til hr. Jensby, kan der være oplysninger, som for politiets efterretningsvæsen vil være så centrale, at det vil være yderst sensitivt, yderst følsomt at videregive sådanne oplysninger.
Det er selvfølgelig også det, justitsministeren på en måde må bære på sig som ministerens ansvar.
Jeg tror ikke, ministeren i sig selv ville have problemer med at fortælle mere udførligt også her i salen om konkrete enkeltpersoner, men ministeren har nu det ansvar, der knytter sig til det vigtige job at være justitsminister, og det er også at sikre, at Politiets Efterretningstjeneste kan fungere. Jeg synes, vi skal huske, at 11. september også har pålagt os alle sammen et mere effektivt samarbejde mellem efterretningstjenesterne over grænserne og i hver vore lande.
Vi har just i de her dage, ved jeg, til Folketingets Finansudvalg fremsendt et aktstykke, som netop har til formål at tilføre flere ressourcer til efterretningstjenesterne for at sikre en bedre beskyttelse i vores land og en bedre efterforskning.
Spørgsmål af den karakter, som hr. Jensby her har stillet, vil derfor i givet fald - og det vil jeg næsten foreslå - kunne tages op i Folketingets Kontroludvalg, hvor justitsministeren, og det ved jeg, er rede til at svare på de spørgsmål, som sagerne eventuelt måtte afføde.
Mit korte svar til hr. Jensby: Jeg tror, justitsministeren vil være indstillet på at besvare spørgsmålet konkret i Folketingets Kontroludvalg.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-24:
Jeg kunne godt tænke mig at stille statsministeren to spørgsmål i forbindelse med det her.
Der er det så, jeg godt vil spørge statsministeren: Hvordan kan det så være, at vi i svar her i Folketinget på § 20-spørgsmål kan få en længere redegørelse for en ægyptisk terrorist, der har haft ophold i Danmark igennem nogle år, som hedder Talaat Fouad Kassem, og som var medansvarlig for mordet på Anwar Sadat.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-10-24:
Hvis hr. Jensby husker debatten, var det, der var i centrum for debatten - hr. Jensby var til stede, ved jeg, en stor del af tiden - ikke mindst på hr. Helge Adam Møllers initiativ, diskussionen om den irakiske hærchef.
Derfor synes jeg da, at justitsministeren har fortjent en anerkendelse for, at han så omhyggeligt redegjorde for det konkrete tilfælde.
Når han ikke gik videre, var det, dels fordi det ikke var relevant på det pågældende tidspunkt, dels fordi - nu kommer vi igen til det, vi var inde på før - vi skal passe på, at vi ikke presser efterretningstjenesten til at give så mange konkrete informationer, at det bliver en trussel mod efterretningstjenestens funktion i sig selv.
Derfor har vi også oprettet Folketingets Kontroludvalg, og derfor har vi de hensyn, vi har.
Derfor har vi Folketingets Retsudvalg, hvor vi orienterer hinanden efter bedste evne ligesom i Kontroludvalget.
Det siger jeg ikke for at skjule nogen informationer overhovedet - det ville ligge mig meget fjernt - men netop for at tage de hensyn, som hr. Jensby og jeg jo er enige om at der skal tages.
Så den korte konklusion er: Justitsministeren har lige så lidt som hr. Jensby nogen som helst interesse i at skjule noget som helst omkring mennesker her i landet, som har udført nogle gerninger, som hverken hr. Jensby eller jeg kan acceptere, eller for den sags skyld den danske befolkning som helhed.
Vi har en fælles interesse her.
Det må vi endelig ikke gå forkert i byen på.
Men med hensyn til den måde, det så skal håndteres på, ja, der er vi nok i to forskellige situationer. Regeringsansvaret er ét, og hr. Jensbys et andet, og det er derfor, vi har den dialog.
Men jeg synes ikke, der er noget at udsætte på justitsministeren, heller ikke i det her spørgsmål.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-24:
Jeg må sige, at da jeg havde læst Ekstra Bladet den pågældende dag, troede jeg, at mange ligesom jeg ville blive meget overraskede over, at statsministeren så klart gav karakter til efterretningstjenesterne.
Jeg er ikke enig i statsministerens vurdering af, at det ikke var en karaktergivning.
Det var det så sandelig, og det var en meget hård bedømmelse af Politiets Efterretningstjeneste og Forsvarets Efterretningstjeneste.
Det tror jeg enhver vil kunne forvisse sig om, når man læser artiklen.
Men det, som jeg synes er det interessante i denne sag, er, at justitsministeren ved flere lejligheder her i Folketinget har sagt, at reglerne er gode nok, instrukserne er gode nok, og alt har egentlig været, som det skulle være.
Men det, som statsministeren siger i Ekstra Bladet den pågældende dag, er, at det er Politiets Efterretningstjeneste og Forsvarets Efterretningstjeneste, som ikke har været gode nok til at informere videre om, hvad der foregik.
Statsministeren siger bl.a., at hændelserne efter den 11. september klart viste, at noget ikke fungerer.
Det, vi har set vedrørende den tidligere hærchef fra Irak, er ikke tilfredsstillende, og der er andre eksempler, hvor det simpelt hen må siges, at her skulle der være grebet ind langt, langt tidligere.
En af de to ting må det jo være, altså enten instrukserne eller det arbejde, der udføres.
Svend Aage Jensby (V), 2001-10-24:
Jeg tror, statsministeren ved, at hvis der er noget, der ligger mig og mit parti på sinde, er det ikke på nogen måde at skade vores efterretningstjenester, og navnlig kildebeskyttelsen er ufattelig vigtig.
Det, jeg stadig væk bare ikke kan forstå, er: Hvorfor kunne justitsministeren detaljeret redegøre for, at den centrale politiafdeling informerede PET den og den dag, PET gjorde sådan og sådan, PET fik det og det materiale fra Udlændingestyrelsen om den irakiske hærchef?
Men alle de andre kunne justitsministeren jo lige så nemt have nævnt og omtalt.
Hvad var forløbet om dem?
Det røber man jo ikke nogen kildebeskyttelse ved, og det er derfor, vi undrer os over: Hvorfor skulle vi have
den lange salme om den irakiske hærchef, men ikke høre noget som helst om de andre?
For de er faktisk grovere, hvis man overhovedet kan tale om det.
Tak til statsministeren.
Det, som undrer mig og utvivlsomt den danske befolkning, er, at når man læser Politikens meget omtalte artikel fra den 2. oktober i år, ser man ni personer linet op.
Heraf er den irakiske hærchef den ene, men der er andre personer, som er grove, grove forbrydere, som har deltaget i terrororganisationer, netop det emne, som har optaget både statsministeren og befolkningen overordentlig meget efter den 11. september.
Hvorfor i alverden får befolkningen ikke noget at vide om de andre?
Det er en iransk mand, som har deltaget i tortur.
Det er da mennesker, som er fuldt ud lige så grove som den irakiske hærchef.
Det er derfor, jeg gerne vil have at vide: Hvorfor fik
vi ikke noget at vide om dem
Vi fik en detaljeret redegørelse om den irakiske hærchef på dato.
Det kunne vi vel også have fået for de andre, og hvad er grunden til, at vi ikke fik det?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-10-24:
Justitsministeren har oplyst, at baggrunden for, at han under åbningsdebatten redegjorde for den konkrete sag, var, at der var tale om en sag, som i dagene op til åbningsdebatten havde påkaldt sig stor interesse i medierne.
Justitsministeren valgte på denne baggrund som et enkeltstående tilfælde at orientere om dens nærmere forløb.
Spørgeren kan huske, er jeg helt sikker på, at der rent faktisk fra Folketingets talerstol blev stillet ganske mange spørgsmål om den konkrete sag, og det er let forståeligt.
Derfor mener jeg også, det var korrekt af justitsministeren at tage fat, som han rent faktisk gjorde det.
Vurderingen af, at der var behov for sådan en orientering, synes jeg også yderligere blev bestyrket af hr. Helge Adam Møller, som under åbningsdebatten i forbindelse med et længere indlæg om, at udlændingemyndighederne har givet tålt ophold til en række personer, omtalte - som hr. Jensby kan huske det - og spurgte til denne sag.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-24:
Nu har jeg spurgt et par gange, og jeg synes godt, jeg vil gentage spørgsmålet, for jeg har egentlig ikke fået svar på det: Mener statsministeren, det vil være rimeligt fremover at hænge Politiets Efterretningstjeneste og Forsvarets Efterretningstjeneste ud i medierne som værende nogle, der ikke giver de rigtige informationer på et rigtigt tidspunkt til regeringen, eller mener statsministeren, at man fremover fra regeringens side vil holde sig til at få rettet op på de systemer, altså de instruktioner, der gives til de pågældende myndigheder?
Det synes jeg vi mangler, og jeg synes også, vi mangler svaret på det spørgsmål, som jeg har stillet to gange tidligere: Vil statsministeren høre op med at kritisere de to organisationer i offentligheden fremover, når det er instrukserne, som er regeringens ansvar, det er galt med?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-10-24:
Min sidste besvarelse på spørgsmålet er: Det kniber nu en gang imellem med at komme hele artiklen igennem.
Hvis man læser den omhyggeligt, vil man se, at en af de sidste passager i artiklen er: Derfor skal reglerne ændres.
Og det er jo det, der er det centrale.
Når jeg midt i artiklen taler om, at der skal gribes ind langt tidligere, ja, så bliver der grebet ind, og det er netop det, vi er i gang med nu.
Der bliver grebet ind, og det, der skal ændres, bliver ændret.
Hvis der er behov for at ændre lovgivningen - og det er der - så bliver lovgivningen også ændret.
Det er det, regeringen nu lægger op til.
Jeg synes, man skal passe på med at blande tingene sammen.
Der er ikke tale om at hudflette nogen.
Jeg synes, der er en ting, vi skal huske, vil jeg gerne sige til hr. Peter Skaarup, og det er, at hærchefen er én side af sagen, men om disse ting i øvrigt er der jo en meget tæt og løbende kommunikation i Folketingets Kontroludvalg - Udvalget vedrørende Efterretningstjenesterne - og i Folketingets Retsudvalg, også når det gælder de personer på tålt ophold, som har været omtalt i pressen og har været diskuteret så ivrigt.
Det, vi kan sige nu, er: Vi har en fælles erfaring her i Folketinget og i regeringen, som siger os, at efter den 11. september står det os fuldstændig klart, at vi skal stramme op på love og på regler, og det er det første, regeringen har taget fat på, og det er det sidste, regeringen vil slippe.
Den lovgivning, der skal gennemføres nu, bliver gennemført i forsvarligt, men i målrettet tempo.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-24:
Ud fra det, statsministeren siger her, er det altså instrukserne, den er gal med.
, og ligesom det har været regeringens ansvar at ændre instrukserne, har det også hele tiden været regeringens ansvar, åbenbart i hele dens levetid, at instrukserne har været forkerte og ikke har været gode nok.
Jeg vil godt bede statsministeren om at svare på, om det er korrekt forstået, at instrukserne gennem hele regeringsperioden ikke har været gode nok.
Så vil jeg også godt spørge statsministeren: Betyder det, at man nu hører op med en direkte kritik af Politiets Efterretningstjeneste og Forsvarets Efterretningstjeneste?
Hvis det er instrukserne, det er galt med, er det vel ikke rimeligt, som statsministeren sagde til Ekstra Bladet den 17. oktober: Det, vi har set om den tidligere hærchef fra Irak, er ikke tilfredsstillende, og der er andre eksempler, hvor jeg simpelt hen må sige, at her skulle der være grebet ind langt, langt tidligere.
Vi ved jo udmærket godt, at det er mennesker, der ikke kan stå frem for offentligheden og sige: Det er ikke os, der har gjort det her.
Vi har ikke gjort det på den måde.
De mennesker kan ikke forsvare sig over for offentligheden, for så ved de, at det godt kan få konsekvenser for dem.
Vil statsministeren ikke godt erkende, at hvis det er instrukserne, det er galt med - og det kan jeg forstå på det, statsministeren siger her i dag - er det også forkert at gå ud og hudflette både Politiets Efterretningstjeneste og Forsvarets Efterretningstjeneste på den måde, som det foregår her?
Det er jo en hudfletning, når man siger, at man skulle have været informeret langt, langt tidligere.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-10-24:
Jeg vil gerne sige til hr. Jensby, at jeg synes, vi skylder befolkningen at undlade at tale mod bedre vidende.
Hr. Jensby
ved udmærket godt, at justitsministeren her i Folketinget har en pligt til at samarbejde - og det gør han også - med Folketingets Kontroludvalg.
Folketingets Kontroludvalg er jo det udvalg, som har ansvaret for at følge PET og følge de sager, som PET har ansvaret for.
Justitsministeren har ansvaret for at orientere Folketingets Kontroludvalg som en del af vores demokratiske kontrol.
Sådan skal det være.
Det er dér, man bl.a. drøfter oplysninger af den karakter, hr. Jensby beder om.
Hr. Jensby har en baggrund, som jeg respekterer meget, og derfor ved hr. Jensby også godt, at der kan være situationer, hvor det at omtale oplysninger, som PET måtte være i besiddelse af, kan skade efterforskningen i en konkret sag og udsætte de mennesker, som ligger inde med disse oplysninger, for en risiko.
Det tror jeg vi begge er enige om at vi for alt i verden skal undgå.
Derudover kan jeg sige, at justitsministeren i øvrigt dels i Kontroludvalget, dels i Udenrigspolitisk Nævn - jeg tror, hr. Jensby husker det - har omtalt en række situationer, en række konkrete tilfælde.
Jeg ved også, man har drøftet det i Folketingets Retsudvalg.
En regering og en justitsminister har jo det særlige ansvar, som knytter sig til, at Politiets Efterretningsvæsen må kunne udføre sine opgaver så effektivt som muligt og ikke udsættes for risiko, farer, om man vil, som kan begrænse sikkerheden i vores land.
Én ting er som folketingsmedlem at referere til en avisartikel, en anden ting er som justitsminister at vedstå sig sit ansvar, som justitsministeren gør, og beskytte de kilder, der skal beskyttes, så man kan arbejde og udføre sit efterretningsarbejde effektivt. Det er de to stemmer, den dialog i demokratiet, som vi skal værne om, og det synes jeg egentlig har fungeret fornuftigt i de her konkrete situationer, vi har haft i dagene efter den 11. september. Jeg har haft lejlighed til også at drøfte det med kolleger ude i Europa, og jeg ved, at man i mange parlamenter af let forståelige grunde - også dem, hr. Jensby er inde på - drøfter de her spørgsmål, for der er selvfølgelig også i andre lande konkrete eksempler, som man kan fremdrage igennem årene tilbage i tiden.
Dertil kommer, at vi jo også ved - hr. Jensby og jeg - at pressen kan slå op på Udlændingestyrelsens hjemmeside og i Udlændingestyrelsens årsberetninger, og dér fortælles om en række konkrete tilfælde, som oftest ikke er direkte navngivne, men det konkrete forløb er omtalt som en del af vores åbenhed.
Med andre ord: Regeringen vil til punkt og prikke udføre sine pligter, også når det gælder efterretningsarbejdet, og regeringen vil til punkt og prikke oplyse Folketinget om de sager her, men med det hensyn, at efterretningsvæsenet også samtidig skal kunne fungere.
Det er det, vi efter bedste evne prøver at gøre.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-24:
Måske ministeren, når der nu rejses det spørgsmål fra hr. Helge Adam Møllers side og på baggrund af de udtalelser, der faldt fra fru Inge Dahl-Sørensens side vedrørende internering af mennesker i tusindvis, kunne fastslå, at sådanne tanker
ikke hører hjemme i en anstændig politisk debat.
Kunne ministeren ikke sige meget klart til hr. Helge Adam Møller, at sådanne ideer bør end ikke fremføres fra en talerstol?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-10-24:
Jeg tror, at denne runde for min part bliver den sidste.
Jeg har ikke så forfærdelig meget at tilføje, for hr. Jensby fik jo fat i mit forrige svar.
Det er selvfølgelig det, pressen tager op, og det skal pressen gøre, og det er det, borgerne også har adgang til; det hører hjemme i vores demokrati.
Det er det rigtige, og sådan skal det være.
Når hr. Jensby nu spørger meget konkret om sagsgang i to konkrete tilfælde, så er årsagen til, at vi er tilbageholdende med at svare konkret på det, at selve det, at Politiets Efterretningsvæsen nu i givet fald skulle oplyse, om man er opmærksom på en konkret sag, og om man i den konkrete sag har orienteret Justitsministeriet, i sig selv ville være være en sensitiv oplysning, som kan skade Politiets Efterretningsvæsens arbejde.
Og derfor er det, jeg siger til hr. Jensby: Det vil justitsministeren sikkert meget gerne besvare i Folketingets Kontroludvalg.
Det er ikke så meget spørgsmålet om de informationer, der er på hjemmesiden og i årsberetningen, det er jeg enig med hr. Jensby i, det sagde jeg også før, men selve sagsgangen om konkrete sager - det ved hr. Jensby også godt - hører rettelig hjemme i Folketingets Kontroludvalg. Til hr. Peter Skaarup i øvrigt må jeg sige: Skulle vi nu ikke samle os om det fremadrettede, om at få reglerne skåret til, få dem strammet op, lige præcis som regeringen har besluttet det og er i færd med at udføre det. Jeg skal ikke gå i detaljer, men jeg tror, jeg kan sige, at vi også alle sammen har et ansvar for de 20 års erfaringer, vi i fællesskab har, og som vi ser omtalt i de her tider, det gælder også de konkrete reglers indretning.
Det er det, regeringen koncentrerer sit arbejde om.
Og det konkrete kan jeg ikke oplyse mere om.
Karen Jespersen (S), 2001-10-24:
Nu kan man jo sige, at den diskussion her er noget akademisk, al den stund hele problemet startede med, at vi overhovedet ikke kunne få oprettet asylcentre, så der er simpelt hen ikke nogen asylcentre, man kan placere dem på, fordi det i øjeblikket er meget svært at få kommunerne overbevist om, at det ikke er noget problem, men faktisk er en gevinst.
Noget, vi passende alle sammen kunne begynde at gøre en større indsats for, var at overbevise de kommuner, vi er i berøring med, om, at de skal sige ja til at have et asylcenter i deres kommune, for så ville det overhovedet blive muligt at overveje, hvor man eventuelt skulle placere de mennesker, vi taler om her, i stedet for på de overfyldte centre, vi har at råde over i dag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (KRF), 2001-10-24:
Tak for svaret.
Jeg er personlig, og det er mit parti også, blandt dem, der ønsker, at vi skal have et EU, men jeg hører også til blandt dem, som ikke synes, at vi skal sige ja og amen til det alt sammen, men at en europæisk klub, hvor man prøver at løse fælles og grænseoverskridende problemer, er en god ting.
Men ministeren forsøger jo at løbe fra det billede, som regeringen sammen med oppositionen, også Venstre og De Konservative, har givet af Danmark som noget særligt: Vi vil ikke være med, vi har nogle forbehold om forsvar og fælles mønt og statsborgerskab og det retlige og de indre områder, så vi skal frasige os formandskabet, og vi skal det ene og det andet. Man fører fra regeringens side en politik, som der ikke er baggrund for, hvor man ligesom giver Europa det indtryk, at Danmark ikke er et ordentligt EU-land, vi er lidt på sidelinjen, vi må nok hellere melde os ud, og vi beklager meget den lidt dumme danske befolkning.
Ja, det er det indtryk, man giver.
Men så viser det sig, at vi faktisk er noget mere positive end de andre lande.
Vi ligger på den rigtige, den pæne side af gennemsnittet, så vil ministeren medvirke til på regeringens vegne i den korte tid, der er tilbage af ministerens tid i regering, at give et andet billede, omtale Danmark positivt i EU-sammenhæng ude i Europa og være stolt over, at vi har en befolkning, som ved noget om tingene og ikke siger ja og amen til hvad som helst?
Regeringen har jo for uvane, i øvrigt sammen med de store oppositionspartier, at give et billede af Danmarks forhold til EU som et land og en befolkning, der er imod, er fodslæbende og ikke rigtig vil være med.
Men så kommer der altså nu en meningsmålingsundersøgelse, som er offentliggjort i EU-Kommissionens »Eurobarometer«, og som viser, at et flertal, omkring 7 ud af 10 i gennemsnit for alle de 15 EU-lande, ville være ligeglade eller ligefrem begejstrede, hvis man nedlagde EU.
Den danske holdning er ikke mere negativ over for EU end gennemsnittets, snarere en lille smule mere positiv end i EU som helhed.
Vil regeringen ikke på den baggrund medgive, at Danmark ikke er et ringere land, og at den danske befolkning ikke er mere negativ eller fodslæbende over for EU end de andre lande og befolkninger?
Kan udenrigsministeren bekræfte, at det seneste »Eurobarometer« fra Kommissionen viser, at befolkningen i de fleste EU-lande enten er ligeglade eller direkte lettede,
såfremt EU skulle forsvinde, og kan udenrigsministeren på den baggrund bekræfte, at danskerne ikke er mere »fodslæbende« eller forbeholdne over for unionen end folk i de fleste andre EU-lande?«
Skriftlig begrundelse
Det seneste halvårlige »Eurobarometer« fra Kommissionen indeholder resultaterne af en række meningsmålinger om EU-befolkningens holdning til bl.a. EU og til deres egne nationale demokratier.
Undersøgelsen er bl.a. omtalt i dagbladet B.T. den 19. oktober 2001.
Det fremgår bl.a. heraf, at danskerne langtfra er de eneste folk i EU, som er skeptiske over for unionen.
Frank Jensen (S), 2001-10-24:
Hr. Albrechtsen har jo ret i, at vi straffer for handlinger og ikke for holdninger
, og det er også det grundlæggende princip.
Men selv om man ikke selv har udført den terroristiske handling, kan man have et medvirkeransvar efter § 23 i straffeloven, og det skal selvfølgelig også gælde i fremtiden.
At man har medvirket med råd og dåd til den terroristiske handling i et eller andet omfang giver et medvirkeransvar efter dansk straffelov, og sådan bør det også være i fremtiden.
Når vi når frem til snorene, som vi gør her i begyndelsen af december, tror jeg, hr. Albrechtsen og jeg kan være enige om, at nu har vi nogle præcise regler, og at det er godt for Europas og for borgernes tryghed, at der ikke kan gennemføres handlinger eller medvirken til gennemførelse af terroristiske handlinger, der er strafbare i Europa, og at man kan strafforfølges effektivt for det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-24:
Jeg vil endnu en gang understrege, at jeg er glad for, at ministeren lægger så megen vægt på, at vi skal gå omhyggeligt og grundigt til værks, og at Folketinget skal inddrages ved hvert eneste skridt på vejen i denne sag.
Men jeg vil bare spørge på det helt principielle plan, om det ikke er afgørende for Danmark at fastholde det synspunkt hele vejen igennem, at det, der skal være tale om, er, at man griber ind over for voldshandlinger over for uskyldige mennesker, men ikke over for alt det, der vedrører den politiske debat. Det må være sådan, at selv sådanne synspunkter, som f.eks. Mogens Glistrup fremfører i medierne, skal man fortsat have ret til at kunne fremføre her i Danmark, og et parti som Fremskridtspartiet skal - uanset hvad man kan mene om det - stadig have ret til at bestå som et lovligt parti.
Derfor må vi ikke lave en terroristdefinition og regler om udlevering osv., som kan føre til, at man begynder at kriminalisere politisk virksomhed, uanset hvor tåbelig man så kan finde den pågældende politiske virksomhed.
Derfor vil jeg holde mig til dette helt principielle spørgsmål her ved afslutningen af denne runde, og så kommer vi videre med det i udvalget.