runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-02-26:
Jeg takker for hr. Keld Albrechtsens hjælpsomhed, men jeg ville bare sige, at det er slet ikke fru Elisabeth Arnolds udgangspunkt.
Altså fru Elisabeth Arnolds udgangspunkt har vi haft så utrolig mange debatter om hernede i Folketingssalen i forbindelse med EU, det er, hvordan man kan holde befolkningerne ude, altså uden for muligheden for at påvirke.
Altså hr. Niels Helveg Petersen lavede et grundlovsseminar - jeg tror, det var på Hindsgavl -
som var utrolig inspirerende, og hvor det bl.a. handlede om, hvordan man kunne inddrage befolkningen reelt bl.a. ved vejledende folkeafstemninger.
Men det er aldrig noget, vi hører fra Det Radikale Venstre; der handler det jo om, hvordan man kan undgå, at befolkningerne får indflydelse på processen, og hvor man netop skal have det bragt helt ud på kanten og så spørge befolkningen på et tidspunkt, hvor man så kan stille det op på en måde, så befolkningen får indtrykket af ikke at have et reelt valg og så altså bliver nødt til at stemme, som jeg har sagt, enten ja eller ja.
Og hvis den ikke gør det første gang, så kommer der en afstemning 2 eller en afstemning 3, hvor man får mulighed for at rette den fejl, som bl.a. Det Radikale Venstre og andre måtte mene at befolkningen har begået.
Thomas Adelskov (S), 2003-02-26:
Hvorfor har den tidligere regering ikke løst alle problemer?
Jeg må konstatere, at de eneste penge, som kan nævnes afsat til det vestsjællandske i forbindelse med den trafikinvesteringsplan, der ligger foran os, sådan set er penge, der er afsat i den tidligere regerings tid eller aftalt i den tidligere regerings tid.
Sågar de 20 mio. kr., der skal ligge til undersøgelse omkring dobbeltsporet Lejre-Vipperød,
er jo også, som trafikministeren ganske rigtigt tidligere nævnte, som følge af den tidligere regerings politik.
Denne her regering - og det er jeg så enig med trafikministeren i - har overhovedet ingen planer om at foretage trafikinvesteringer i Nordvestsjælland.
Det er i hvert fald en konstatering.
Så siger trafikministeren, at man har planer om at lave sammenhængende vejstrækninger.
Nu begynder det at dæmre for mig, for sammenhængende vejstrækninger forudsætter, at man har en mening om, hvad man mener, der vil være af vejstrækninger, som vil være belastede i fremtiden.
Og jeg kan konstatere, at rute 21 op til Sjællands Odde ikke er med.
Så min konklusion må være, at trafikministeren i sin optik overhovedet ikke tager Kattegatruterne med i sin fremtidige overvejelse og vurdering af, hvad der vil være hovedfærdsels- og trafikårer.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-02-26:
I Kristeligt Folkeparti er vi naturligvis som medforslagsstiller positive over for forslaget; det siger sig selv.
Det har også været sagt her fra talerstolen i aften, at der er mange problemer omkring bjørnekloen.
Vi mener faktisk, at bjørnekloen er et stort problem.
Vi mener, at det er nødvendigt, at der tages yderligere initiativer for at få problemet med bjørnekloen løst, sådan at det ikke vokser ud af kontrol.
Vi mener også, at det er nødvendigt at iværksætte en dialog mellem de forskellige interessenter for at sikre en løsning, som de flest mulige kan være tilfredse med.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-26:
Jeg vil sige, at vi ser i Enhedslisten naturligvis med stor velvilje på de mangfoldige bestræbelser, der gøres for at begrænse problemet med bjørneklo, selv om jeg da vil gøre den tilståelse, at vi ikke i Enhedslisten er ved at gå helt i chok over problemet.
Vi er i og for sig glade over, at vi lever i et samfund, der er så velstående, at vi også har tid og kræfter til at lave omfattende handlingsplaner på det her område.
Dermed være også sagt, at vi under ingen omstændigheder vil acceptere, at der bruges gift til løsning af den her opgave, hverken midlertidigt eller permanent.
Jeg ved så ikke, om forslagsstillerne kan imødekomme Enhedslisten på det punkt, men det vil i hvert fald være en betingelse, også en betingelse i forbindelse med vores støtte til de initiativer, som ministeren har taget.
Det er jo fuldt ud muligt at fjerne bjørneklo i det omfang, kommunen og beboerne ønsker det, uden at anvende gift.
Jeg kender det selv fra min egen egn i Brabrand, hvor vi også har været velsignet med enkelte af disse bjørneklo, men hvor det dog er lykkedes kommunen, har jeg indtryk af, uden at det alvorligt har forværret kommunens økonomi, i det område at bringe problemet nogenlunde tåleligt under kontrol.
Det er da også muligt for forældre at fortælle deres børn, at man skal lade være med at gufle den dér bjørneklo i sig eller overhovedet røre ved den.
Så vi ser med stor velvilje på, at man gør en aktiv indsats på det her område.
Under den forudsætning, at der ikke anvendes gift, kan vi også støtte beslutningsforslaget, og vi kan såmænd også godt støtte den handlingsplan, som ministeren har fremlagt, så man skal ikke komme og sige andet, end at Enhedslisten er helt åben over for alle bestræbelser i denne sag.
Helle Sjelle (KF), 2003-02-26:
Kæmpebjørnekloen er ikke en naturlig del af det danske planterige.
I dens hjemegn Kaukasus har den en række naturlige fjender blandt andre plantearter, svampe og insekter; de holder bjørnekloen i skak og sikrer, at den ikke tager overhånd.
Derfor kan bjørnekloen sprede sig hurtigt, uden at naturen kan regulere den.
Et godt eksempel kendes bl.a. fra Sverige, hvor en enkelt plante i 1930 i dag er blevet til en hel skov på flere kilometers længde og 75 meters bredde.
Hver enkelt plante sætter enorme mængder af frø, der er særdeles leve- og modstandsdygtige.
Hvor kæmpebjørnekloen slår sig ned, forsvinder plantesamfundet og dermed fugle, sommerfugle og insekter.
Den indeholder giftig plantesaft, som kan give mennesker sår og eksem.
Undersøgelser har vist, at planten nu findes i alle egne
af Danmark.
I Det Konservative Folkeparti er vi i lighed med forslagsstillerne meget opmærksomme på problemerne med denne næsten ukontrollerbare plante.
Efter vores opfattelse er det tvingende nødvendigt, at der bliver sat målrettet og konsekvent ind mod kæmpebjørnekloen med henblik på dens udryddelse. Men vi er også af den opfattelse, at det i videst muligt omfang bør ske i pagt med naturen og derfor også med en minimal brug af pesticider.
Forslagsstillerne nævner, at Lyngby-Taarbæk Kommune har vist, at det kan lade sig gøre at bekæmpe bjørnekloen uden brug af pesticider.
Et andet eksempel er Odense Kommune, som har haft meget positive erfaringer, og der kan sikkert nævnes andre steder.
Vi er imidlertid opmærksomme på, at miljøministeren netop har indgået en midlertidig aftale med aktører som f.eks. Kommunernes Landsforening og Amtsrådsforeningen, der indebærer, at kommunerne frem til maj kan bruge pesticider i kampen mod bjørnekloen.
Disse forsøg skal efterfølgende evalueres.
I Det Konservative Folkeparti vil vi gerne se den evaluering og vurdere dens konklusioner, før vi eventuelt tager skridt til videre handling.
Vi mener imidlertid ikke, at det er en holdbar løsning
at bekæmpe bjørnekloen med en gift, der risikerer at gå ud over grundvandskvaliteten, som vi jo ønsker at beskytte med næb og klør.
Det må derfor være undtagelsen frem for reglen, at man benytter gift i kampen mod denne plante.
Vi mener derfor, at det på lang sigt vil være hensigtsmæssigt at arbejde med en løsning, som også omfatter nogle af de gode elementer, som findes i det radikale forslag.
Vi forestiller os derfor, at det vil være fornuftigt at se nærmere på bekæmpelsen af bjørnekloen i Folketingets Miljøudvalg.
Kan vi på den måde få opstillet en effektiv og - undskyld udtrykket - radikal udryddelsesplan, der i al væsentlighed ikke indebærer brug af pesticider, vil Det Konservative Folkeparti se med stor interesse, ja jeg tror godt, jeg tør sige med velvilje, på den.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-02-26:
Det, vi mener omkring bjørnekloen, er, at man skal tage det her problem alvorligt.
Men som jeg ser forslaget fra De Radikale, kan jeg se, at der er en række problemstillinger i det her forslag.
For vi ved jo alle sammen, at det er ikke bare at gå ud og hive en bjørneklo op med de bare næver, ligesom man gør med flyvehavre.
Der er nogle følgevirkninger for huden og deraf følgende sygdomme.
Så der er mange ting, man skal have med ind i hele det her forslag, inden man tager nogle direkte initiativer til, at det hele skal foregå pr. håndkraft.
Så jeg synes, vi skal have belyst, om det er pesticider i en meget begrænset mængde, der skal til for at slå de her planter ihjel.
Og hvis det er det, der skal til for at få dem udryddet, vil vi gå
meget langt for at imødekomme det her problem, så vi får det udryddet.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-02-26:
Så vil jeg stille nogle spørgsmål, nemlig om
Dansk Folkeparti er enig i, at der skal bruges flere pesticider til at bekæmpe den store bjørneklo med, eller om man går ind for det, vi foreslår her, nemlig at man først og fremmest skal bruge manuel arbejdskraft, altså at vi forsøger at engagere så mange mennesker som overhovedet muligt i arbejdet med at bekæmpe stor bjørneklo.
Hvad mener Dansk Folkeparti, vi skal gøre på de arealer?
Jørn Dohrmann (DF), 2003-02-26:
Udryddelse af kæmpebjørnekloen har længe været et højt ønske i Danmark, da bjørnekloen ødelægger vækstbetingelserne for mange andre planter.
Man har rundtomkring i kommunerne gjort en kæmpe indsats for at bekæmpe bjørnekloen, men uden held.
Den trives nemlig som aldrig før, og det vil Dansk Folkeparti gerne være med til at ændre på.
Jeg kan se i det beslutningsforslag, som bliver fremsat
her i dag, at man har lært noget af det naturforlig, som Dansk Folkeparti var med til at indgå med regeringen, nemlig at satse lidt mere på det frivillige arbejde, bl.a. fra naturorganisationerne, som kan være med til at yde en frivillig indsats, og det hilser vi selvfølgelig velkommen.
Skal vi til at udarbejde en særlov eller en enkelt lov, hver gang der skal ske noget på planteområdet, ja, så bliver det et kæmpe arbejde i fremtiden, og derfor mener Dansk Folkeparti, at det skal ses i en helhed.
Som sagt er der flere gode intentioner i det her forslag, bl.a. at man vil evaluere indsatsen, hvilket bliver gjort efter 3 år, og det synes vi er en god ting.
Jeg kunne godt tænke mig lige at stille forslagsstillerne nogle spørgsmål: Hvad har man forestillet sig, at det her initiativ vil koste, bl.a. udarbejdelse af kampagnemateriale?
Har forslagsstillerne direkte ønsker om at gå ind og anvende pesticider for at få bjørnekloen væk?
Hvis man vil give tilladelse til at bruge pesticider til bekæmpelse af bjørnekloen, hvor lang tid skal den tilladelse så gælde?
Problemet er jo ikke nyt.
Det er et problem, som er blevet drøftet med kommuner og amter, og som de fleste nok er klar over, blev det i efteråret 2002 besluttet, at der skulle udarbejdes nogle retningslinjer for, hvordan bekæmpelsen af netop bjørnekloen skulle foregå så skånsomt og nænsomt som muligt for naturen og miljøet.
Men der skal ikke herske nogen tvivl om, at Dansk Folkeparti mener, at hensynet til miljøet skal veje tungt, og der må ikke på nogen måde være fare for, at grundvandet tager skade i fremtiden.
Helge Mortensen (S), 2003-02-26:
I Socialdemokratiet er vi medforslagsstiller til beslutningsforslaget her, som hedder: Beslutningsforslag om udryddelse af kæmpebjørnekloen.
Den er, som det også er sagt af tidligere ordførere, et stadig voksende og større problem, og det bliver mere og mere synligt, at det er voksende, og at det er et større problem i landskabet.
Derfor er der kaldt til kamp, og det stemmer jo godt overens med ministerens pressemeddelelse af 18. februar, hvor der står: Frontalt angreb på kæmpebjørneklo.
Det fremgår i øvrigt også af nogle af de bemærkninger, som ministeren havde her.
Ja, minister, men det er med så fredelige midler og så meget folkelig opbakning som overhovedet muligt, og her tænker jeg ikke på bjørnekloen, men på det omgivende miljø, som bjørnekloen befinder sig i.
Jeg synes, det er vigtigt at sige, at vi faktisk her har et stykke ukrudt, som er uvelkommen, og som er skadeligt for hele dyrelivet og plantelivet, for vores fauna og flora her i landet.
Der har været refereret til, hvad forslaget går ud på.
Jeg skal kun kort citere, at det er et spørgsmål om ved en rundbordssamtale, som ministeren her opfordres til at tage initiativ til, at samle alle de gode kræfter, som fremgår her af beslutningsforslaget. Jeg vil også godt have lov til at sige, at jeg med landbrugets og for så vidt også gartneriets organisationer også opfatter de ansattes organisation SiD som en interessant medvirker på området her.
Der iværksættes en oplysningskampagne, og der foretages en evaluering efter 3 år, og de nødvendige lovgivningsmæssige initiativer vil fremgå af den evaluering, som bliver bragt her.
På det grundlag skal jeg sige, at vi naturligvis støtter forslaget, både som medforslagsstiller og anbefaler af forslaget, og jeg skal på vegne af SF's ordfører, hr. Jørn Jespersen, sige, at SF også støtter forslaget med henvisning til forslagets bemærkninger.
Søren Gade (V), 2003-02-26:
Beslutningsforslaget om bjørnekloen, vi behandler her i aften, omhandler et reelt problem i den danske natur.
Bjørnekloen er stadig mere synlig i den danske natur, og jeg er enig med forslagsstillerne i, at vi skal gøre, hvad vi kan for at udrydde kæmpebjørnekloen i Danmark.
Vi skal gøre, hvad vi kan for at hjælpe alle de gode kræfter, som arbejder for at forhindre bjørnekloen i at spredes yderligere, og som arbejder på at få bjørnekloen udryddet.
Som jeg har set i dag på Skov- og Naturstyrelsens hjemmeside, er der mange lokale tiltag i gang, ligesom der er
et utal af anbefalinger og henvisninger på omtalte hjemmeside.
Som allerede nævnt af ministeren, er der iværksat tiltag, som skal tage vare på problemet.
Det har bl.a. resulteret i et samarbejde med amtskommunale og kommunale myndigheder og selvfølgelig også lodsejerne.
For at kunne bekæmpe bjørnekloen er det nødvendigt med et bredt engagement, og vi i Venstre er derfor tilfredse med, at ministeren har vist sig åben for at udvide kredsen af interessenter til bekæmpelse af bjørnekloen til også at omfatte natur- og miljøorganisationerne.
Det vigtigste i processen er, at målet holdes for øje.
Vi skal have bekæmpet og fjernet bjørnekloen fra den danske natur.
I Venstre er vi tilfredse med de tiltag, ministeren allerede har gjort på området, og vi vil opfordre ministeren til at gøre alle gode kræfter opmærksom på Skov- og Naturstyrelsens hjemmeside, således at de mange gode råd og vejledninger omkring bekæmpelsen af bjørnekloen bliver kendt i videre kredse, end tilfældet måske er i dag.
I Venstre ønsker vi at se, hvor langt de tiltag, som allerede er iværksat, rækker, inden vi tager stilling til yderligere lovgivning på området.
Imidlertid skal der ikke herske tvivl om, at vi i Venstre vil følge situationen nøje og anerkender, at der måske på et senere tidspunkt kan blive behov for en lovgivning på området, hvis de allerede iværksatte tiltag viser sig ikke at være tilstrækkelige.
Vi anerkender som sagt de gode intentioner i forslaget.
Samtidig vil vi i Venstre gerne kvittere for, at ministeren har opfordret til, at nogle af elementerne i beslutningsforslaget kan indgå i det igangværende arbejde omkring bekæmpelsen af bjørnekloen og muligvis også vil kunne danne udgangspunkt for et beretningsarbejde i Miljøudvalget.
Vi ønsker i Venstre disse elementer inddraget og mener derfor som nævnt, at Folketinget bør se resultatet af de igangsatte initiativer omkring bekæmpelse af bjørnekloen, inden yderligere tiltag iværksættes.
Villy Søvndal (SF), 2003-02-26:
Jeg skal lige svare på hr. Claus Larsen-Jensens spørgsmål, som i virkeligheden ud over mandatgivningen går på, hvor man kan diskutere, hvordan det foregår mest hensigtsmæssigt; så er der en anden diskussion, nemlig hvordan vi sikrer den tid, inden vi lander i mandatgivningen, en større rolle.
Det er jeg meget enig i er et afgørende spørgsmål.
Et af de nærliggende svar, som jeg også tror, formanden for Europaudvalget vil være enig i, er at prøve at styrke Folketingets rolle, ikke nødvendigvis ved, at man laver automatik, sådan at ethvert EU-forslag, hvilket vi hører Dansk Folkeparti tale for, skal ende her i salen.
Risikoen er jo også, at hvis man ikke skelner mellem stort og småt, så får EU-debatter det prædikat, at de ikke er særlig interessante, fordi man snakker og snakker om ting, der i virkeligheden ikke er særlig vigtige.
Man må være i stand til meningsfyldt at foretage en prioritering - men det er politikere vel - af de spændende sager, de store sager og de små sager.
Jeg ved godt, at den skelnen ikke er så nem i virkelighedens verden, men politikerne må vel være i stand til at sikre, at de afgørende, store diskussioner, som jo typisk hænger sammen med grøn- og hvidbøger i hvert fald, eller nogle af dem, får den solide diskussion i Folketinget.
Det tror jeg ville være meget betryggende, og det vil vi meget gerne medvirke til fra SF's side.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-26:
Det er, at fagudvalgene normalt holder deres møder, før Europaudvalget om fredagen holder sit møde.
Det vil sige, at de holder f.eks. møde om onsdagen eller endda om tirsdagen, og det duer altså ikke.
Hvis fagudvalgene skal have en større reel kompetence, som hr. Sjursen var inde på som en løsningsmodel, så forudsætter det altså, at fagudvalgene er indstillet på at holde deres møder om fredagen, for det er normalt først om fredagen, at de oplysninger, der er nødvendige for at bedømme sagerne
, rent faktisk også er til stede.
Det gør jeg bare opmærksom på, for det vil måske for nogle fagudvalg vil være lidt af et kulturchok, hvis de skal til at holde møde hver fredag.
Claus Larsen-Jensen (S), 2003-02-26:
Jeg synes måske, at der er grund til at sige, at det afgørende sådan set ikke er, hvordan vi organiserer det her i Folketinget, men at vi sikrer, at det, vi laver, hænger sammen på tværs.
Den nødvendige koordination er der, men det, det handler om, er at få en folkestyret proces, hvor tingene hænger fornuftigt sammen.
Uanset at det er henvist til Udvalget for Forretningsordenen, har vi jo lejlighed til at diskutere det her mere detaljeret, for vi sidder faktisk og arbejder konkret på et forslag i Europaudvalget.
Kan hr. Villy Søvndal ikke se, at noget af det, som SF sådan set fokuserer meget på, er det, der i dag er fokus på, nemlig slutfasen, mandatgivningen, og dermed får vi et parallelt forløb, der er ret tæt dag efter dag mellem fagudvalg og Europaudvalget, men at hovedproblemet i forhold til den folkestyrede indflydelse på det i virkeligheden ligger i hele tiden, før vi lander i slutfasen af mandatet?
Vil man ikke gå lidt mere aktivt ind på den første del, for så tror
jeg også, konklusionen bliver en anden?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-26:
Jeg vil bare gerne på baggrund af fru Elisabeth Arnolds spørgsmål spørge hr. Kristian Thulesen Dahl, om der ville være noget til hinder for, at andre lande også kan holde vejledende folkeafstemninger om konventets udkast.
For det kunne jo være en ganske udmærket idé.
Hvis det var det, der lå i fru Elisabeth Arnolds melding, at vi skal opfordre til, at også de andre lande holder vejledende folkeafstemninger, når vi kender konventets udkast, så synes jeg da, at det kunne være en glimrende idé.
Så det spørgsmål vil jeg gerne stille hr. Kristian
Elisabeth Arnold (RV), 2003-02-26:
Jamen jeg må spørge hr. Kristian Thulesen Dahl: Hvad skal man så gøre, når man gerne vil have en debat imellem befolkningerne?
Hvis vi holder en vejledende folkeafstemning i Danmark, er det jo den danske befolkning, der debatterer med sig selv.
I konventet sidder der repræsentanter for parlamenterne i 25 lande, der sidder repræsentanter for 25 regeringer.
Hvordan kan man erstatte den debat, der foregår i konventet, der er så bredt sammensat, med en folkeafstemning i Danmark, som udgør en procentdel, en lille procentdel af de samlede europæiske befolkninger?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-02-26:
Om vejledende folkeafstemninger: Altså jeg mener, det er det, det forslag, vi debatterer i dag, går ud på.
Fru Elisabeth Arnold stiller sig minsandten herop og spørger: Hvordan kan man inddrage befolkningerne?
Men der ligger et forslag, vi behandler nu, om, at man inddrager befolkningen ved at spørge befolkningen, ved at inddrage befolkningen direkte, give befolkningen en mulighed for at sige fra eller til i forhold til det arbejde, der foregår.
Det er dog en elegant måde at inddrage befolkningen, at man ikke bare siger, at nu laver man en eller anden snakkeklub, som man i øvrigt ikke udstyrer med reel mulighed for at påvirke, når det kommer til stykket, og bagefter bruger man det til at legitimere, at man har haft en folkelig debat.
Altså helt ærligt!
En af de to stedfortrædere, der sidder fra Folketinget, er fra Dansk Folkeparti.
Vi har rigtig god føling med, hvordan det konvent foregår.
Vi har det fra førstehåndskilde, vi skal ikke engang høre det fra nogen.
Vi ved nøjagtig, hvordan det foregår, og hvor svært det er at få nogen som helst grad af indflydelse på præsidiets arbejde specielt.
Og derfra og så til at sikre, at befolkningerne får sat fingeraftryk på det, der foregår, er jo utrolig vanskeligt.
Nej, muligheden ligger i, at man, når man har et udkast, inden man gør det til en egentlig traktat, så siger til befolkningen: Er det her noget, I kunne tænke jer, ja eller nej, og giver befolkningen en reel mulighed for på det her tidspunkt af den fase, man skal igennem, at sige fra.
Søren Søndergaard (EL), 2003-02-26:
Når der tales om EU's fremtid, tales der som regel om fortsat integration, mere magt og kompetence til Kommissionen og til EU's komiteer og til Europa-Parlamentet.
Der snakkes om flere flertalsafgørelser.
Problemet med denne union er efter Enhedslistens opfattelse, at den i bund og grund er både udemokratisk og usolidarisk.
Den er udemokratisk, fordi den fjerner de politiske partiers, de nationale parlamenters og befolkningernes muligheder for at være herrer over egen skæbne.
Det er EU's omkring 300 komiteer, der af hensyn til Unionens effektivitet hele tiden får overladt mere og mere magt.
Afhængig af, hvilken komitéprocedure den pågældende sag behandles efter, kan Kommissionen endog få gennemført sine lovforslag med et flertal imod sig.
Det usolidariske kommer til udtryk ved den markedsliberalistiske økonomi, som er grundlaget for Unionen, for det indre marked, for den fælles mønt og for Centralbanken.
Her tæller prisstabilitet mere end kamp mod arbejdsløshed, her sættes økonomi over miljø, her kommer væksten før menneskelige værdier.
Unionen snakker meget om bæredygtighed og social forståelse, men samtidig anbefaler man opstramninger i statens udgifter, som fører til besparelser på det offentlige velfærdssystem.
Man anbefaler, at folkepensionen i langt højere grad skal være den enkeltes eget problem.
Den enkelte lønarbejder skal spare op til alderdommen, for ellers skal man ikke regne med at få noget.
Det er efter vores opfattelse EU's fremtid, hvis man fortsætter ad den markedsliberalistiske, ensporede motorvej.
Uenigheden blandt unionstilhængerne handler kun om, hvor høj farten på den her motorvej skal være.
Men vejen er efter Enhedslistens opfattelse
Derfor fremlagde Enhedslisten også på vores møde i sidste uge med statsministeren vores forslag til EU-konventet.
Det handler bl.a. om at indføre en effektiv miljø- og sundhedsgaranti, der sikrer medlemslandene ret til at forbyde salg og anvendelse af GMO, pesticider, giftige kemikalier, giftige tilsætningsstoffer og andre stoffer, som kan skade sundheden eller miljøet, at arbejde for en ny EU-offentlighedslov, som indfrier de mange løfter om aktindsigt og åbenhed i hele EU-systemet, at indføre regler om kontrol med lobbyisternes virksomhed i Unionen, at sikre EU's medlemslande en traktatfæstet ret til at opretholde eller indføre offentlig drift af institutioner, serviceydelser samt ret til at afvise udliciteringer og privatiseringer, at afskaffe de udemokratiske regler i EU's komiteer og at sikre, at det kommende EU-charter ikke på nogen måde forhindrer, at sager om Unionens og medlemsstaternes overholdelse af menneskerettighederne altid kan indbringes for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Gennemførelse af sådanne krav vil betyde en tiltrængt tilbagerulning af Unionen og vil derfor blive hilst velkommen af Enhedslisten.