runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Kolstrup (EL), 1998-10-29:
Enhedslisten mener også, det er nødvendigt, at der finder en regulering sted på området, og selvfølgelig mener vi, som andre har sagt det, at det er vigtigt, at menneskelige elementære interesser og menneskets integritet ubetinget går forud for eksperimenter med biomedicin.
Som andre har været inde på, vil vi godt stille nogle spørgsmål.
Men som sagt mener vi også, at der er stærkt behov for at fastholde elementære menneskelige rettigheder på området.
Tom Behnke (FP), 1998-10-29:
Vi kan i Fremskridtspartiet helt gå ind for beslutningsforslaget her.
Vi mener i Fremskridtspartiet ligesom en stribe andre ordførere, at det er hensigtsmæssigt og vel egentlig også nødvendigt, at denne konvention er blevet tilvirket, og at vi i Danmark ratificerer konventionen og tilretter os i Danmark efter denne konvention.
Vi synes i det hele taget, at det er et ganske godt forslag, i og med at konventionen er ganske god.
Jeg vil så sige, at regeringen har taget et par forbehold i forhold til to konkrete bestemmelser i konventionen, og dér er det sådan, at vi i Fremskridtspartiet naturligvis gerne vil høre lidt mere om, præcis hvad det er, der gør sig gældende for, at man er nødt til at tage dette forbehold.
Hvori består forskellighederne i den retstilstand, der gør sig gældende i Danmark p.t., og så det, som konventionen foreskriver?
Ministeren har været lidt inde på det i forslaget, men under udvalgsbehandlingen vil vi søge at få uddybet, hvorledes forskellene skal forstås, og hvori nødvendigheden optræder.
Men som sagt er vi overordentlig positive i Fremskridtspartiet for forslaget her.
Tove Fergo (V), 1998-10-29:
Den skal blive meget kort.
Det er blot til afklaring.
Nu fik vi en forklaring på, hvorfor ministeren har taget forbehold over for artikel 10, og så er der spørgsmålet om de her biobanker.
Det er samme forklaring, men så undrer det mig lidt, at ministeren ikke har taget forbehold over for artikel 22 også.
Det er blot den, jeg efterlyser.
Birthe Skaarup (DF), 1998-10-29:
Det, jeg blot ville konstatere, var, at hvis vi eksempelvis havde haft denne her lov, så havde vi ikke set de menneskelige lidelser, tror jeg, og de her problemer, som det faktisk er blevet til.
Det kan vi vist godt være enige om.
Carsten Koch (S), 1998-10-29:
Til fru Birthe Skaarup: Jeg er ikke helt så sikker, fordi pointen er jo, at det jo ikke er sikkert, at man på det tidspunkt, da man introducerede Boneloc og begyndte at operere personer med Boneloc, kunne vide og ville kunne være i stand til at forudse, at der ville være en lidt større løsningsfrekvens, hvad angår den cement, sammenlignet med de cementtyper, man havde brugt før.
Det er jeg slet ikke overbevist om at man kunne have forudset, og derfor er jeg ikke nær så sikker i min sag, som fru Birthe Skaarup er. Hvad angår artikel 22, er det sådan, at der ikke er fundet anledning til direkte at tage et forbehold, hvad angår dette her, men det vil jeg meget gerne medvirke til at vi får belyst under udvalgsbehandlingen.
Ole Stavad (S), 1998-10-29:
Jeg vil gerne takke for den brede tilslutning.
Der er stillet et par spørgsmål, og der var bl.a. et spørgsmål om, hvordan det kan gå til, at det ikke har nogen konsekvenser, at man laver en fremrykning.
Til det må jeg sige, at hvis man læser lovforslaget lidt nøjere, vil man se, at der ingen substansændring sker.
Nøjagtig det samme plejer at stå i en tekstanmærkning til finansloven, og det er ordensmæssigt mere rigtigt, at vi direkte føjer det ind i lovforslaget, som vi gør her.
Derfor er konsekvensen af det her alene, at vi får en ordensmæssig mere rigtig lovgivning ved, at vi har det i lovform i stedet for som en tekstanmærkning i finansloven, som vi vedtager i forbindelse med finansloven.
Der er altså en fuldstændig uændret retstilstand på området, og derfor har det de facto ingen konsekvenser.
Så undrer jeg mig måske en anelse over hr. Søren Kolstrups indgang til det her.
Både dér, hvor jeg er enig, og selv dér, hvor jeg ikke er enig, kan jeg ofte følge hr. Søren Kolstrup, men lige nøjagtig her har jeg lidt svært ved det: at det skulle være et problem, at folk, der kun har få penge og derfor vælger at investere i et investeringsbevis baseret på obligationer, skal have en anden skattemæssig behandling end dem, der typisk har mange penge, og som selv kan sprede deres obligationsportefølje og selv investere direkte i obligationer.
I det andet spørgsmål om pengemarkedsforeningerne har jeg også meget svært ved at følge hr. Søren Kolstrup, for her investerer man netop i meget kortsigtede papirer, og spekulation i den forbindelse, som jeg normalt ville opfatte det, er jo ikke, at man går ind og foretager kortsigtede placeringer.
Det, vi sikrer, er, at det netop ikke må kunne misbruges, og at der ikke må kunne spekuleres i det.
Det er kun inden for det samme indkomstår, hvis det er sådan, at man får et tab som følge af, at man har fået renterne udbetalt på sit pengemarkedsbevis, og værdien af pengemarkedsbeviset selvfølgelig dermed bliver mindre, at man kan modregne det i hinanden.
Det mener jeg rent ordensmæssigt er lidt svært at være stærkt imod.
Hvis vi var gået ud over det enkelte indkomstår, som nogle har forfægtet og opfordret os til at gøre, kan man begynde at spørge om, om det kunne bruges til noget helt andet end det helt regulære, nemlig bare at sikre, at folk kommer af med den rigtige skat.
Derfor endnu en gang tak for de positive bemærkninger og en opfordring til hr. Søren Kolstrup om lige at kigge en gang mere på forslaget, for så ville jeg være utrolig taknemmelig, hvis Enhedslisten stemmer for, når vi kommer til tredje behandling.
Karen J. Klint (S), 1998-10-29:
Det er et godt forslag, som lever op til den meget lange tekst.
På den måde hænger tingene jo også sammen nogle gange.
Konventionen er den første internationale traktat, der fastsætter generelle principper og regler om beskyttelse af mennesker i forbindelse med udviklingen inden for biomedicinsk videnskab.
Jeg vil vende tilbage til de to forhold, men forinden vil jeg fremhæve et par af konventionens øvrige artikler, nemlig artikel 2 og 28, fordi begge på en klar og enkel måde illustrerer vigtige principper i beskyttelsen af menneskerettigheder på områderne biomedicin og lægevidenskab.
Artikel 2 handler om menneskets forrang.
Der står: »Menneskets interesser og velfærd skal have forrang frem for interesser, der alene vedrører samfundet og videnskaben.«
I artikel 28 står der: »Parterne i nærværende konvention skal sørge for, at grundlæggende spørgsmål, der rejser sig i forbindelse med udviklingen inden for biologi og lægevidenskab, bliver underkastet passende offentlig debat, navnlig hvad angår relevante lægelige, sociale, økonomiske, etiske og juridiske virkninger, og at deres eventuelle anvendelse gøres til genstand for passende drøftelse.«
Artikel 2 stadfæster således, at såfremt der opstår en konflikt mellem interessenterne, skal hensynet til mennesket have forrang.
Det er en beskyttelse, der er grundlæggende for hele konventionen og er et meget vigtigt grundprincip, ikke mindst på forskningsområdet.
Artikel 28 opfordrer dels parterne til gennem offentlig debat at skabe større bevidsthed om de rettigheder, der er indeholdt i konventionen, men giver også en forpligtelse til den offentlige debat om udviklingen inden for biologi og lægevidenskab.
Det er en god forpligtelse, for så vitale områder som biologi og lægevidenskab må ikke kun drøftes i afgrænsede, specifikke fag- og forskningsområder.
Som nævnt er der to forhold, som det findes nødvendigt at tage forbehold for ved ratifikationen.
Det ene er artikel 10, der vedrører registerindsigt, hvor vi skal have et forbehold, så vi kan bevare vores adgang til at begrænse registerindsigten, og det andet er artikel 20, stk. 2, nr. ii, der omhandler transplantation fra børn.
Her ønsker vi en bevarelse af muligheden for, at der kan foretages visse transplantationer, f.eks. fra børn til forældre.
Der skal således afgives en erklæring om, at Danmark på disse to små områder ønsker at videreføre den gældende danske lovgivning.
Socialdemokratiet anbefaler beslutningsforslaget, og jeg skal desuden, da Det Radikale Venstres ordfører, hr. Morten Helveg Petersen ikke kan være til stede i salen, oplyse, at også De Radikale støtter beslutningsforslaget.
Tove Videbæk (KRF), 1998-10-29:
Sigtet med forslaget er godt, nemlig at skabe mulighed for mere kontrol og ansvarlighed med de sundhedsfaglige ydelser på privathospitaler og -klinikker.
Der er dog nogle problemer i forslaget, som vi gerne vil have belyst under udvalgsarbejdet.
I § 4, stk. 3 og 4, mener vi, at der gives Sundhedsstyrelsen meget vide og for ubestemte muligheder for at fastsætte regler, f.eks. vedrørende meddelelse af oplysninger, hvor Sundhedsstyrelsen selv kan bestemme, hvad de skal rumme.
For det andet er det på offentlige sygehuse m.v. sædvanligvis ikke tilfældet i dag, at det er en læge, der har det sundhedsfaglige ansvar for alle de sundhedsfaglige grupper.
Jeg har også en kommentar til bemærkningerne, hvor ministeren nævner, at det forudsættes, at offentlige myndigheder selv træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre patienternes sikkerhed og kvaliteten af de sundhedsfaglige ydelser.
Her kan man vel med rette spørge, om ministeren mener, at denne forudsætning er opfyldt i det offentlige sundhedsvæsen i dag.
Man kunne også fristes til at bemærke, at forslaget giver indtryk af en forskelsbehandling mellem offentlige og private sygehuse, og derudover rejser lovforslaget nogle spørgsmål, f.eks. til § 2, stk. 1, om den virksomhedsansvarlige læge.
Hvornår har en læge befundet sig længe nok eller for kort tid på et hospital til at kunne være virksomhedsansvarlig læge?
Lovforslaget rejser altså en række spørgsmål, som vi dog regner med at få afklaret under udvalgsarbejdet, og vi ser bestemt frem til en god og konstruktiv behandling af lovforslaget.
Klaus Kjær (DF), 1998-10-29:
Hovedsigtet med lovforslaget - forenklet beskatning af udbytter og aktieavancer for internationale selskaber - lyder
jo meget godt.
Det skal gøre det attraktivt for udenlandske moderselskaber at placere datterselskaber i Danmark og omvendt mere attraktivt for danske moderselskaber at hjemtage udbytter fra de udenlandske datterselskaber.
Umiddelbart ser det ud, som om det alt sammen er til gavn for det danske erhvervsliv.
Det kan skabe arbejdspladser osv. i Danmark.
Alene det forhold, at forslaget medfører et provenutab på måske 100 mio. kr. - tallet er lidt usikkert endnu, har jeg forstået fra flere sider - altså en reduktion i de indtægter, som den danske stat får fra det danske erhvervsliv, tilsiger jo, at det er et forslag, der bør støttes.
Vi er stadig væk lidt usikre på, hvad lovforslaget betyder for den såkaldte CFC-beskatning, og det må vi have nogle yderligere beregninger på, men ifølge lovforslaget er der tale om en udvidelse af beskatningsordningen, så lad os nu kigge på det i udvalget.
På det foreliggende grundlag er Dansk Folkeparti mest positivt stemt over for lovforslaget.
Sonja Albrink (CD), 1998-10-29:
Som andre ordførere allerede har tilkendegivet, så er det et meget omfattende lovforslag, og der er selvfølgelig gode elementer i det, men der er også nogle elementer, som vi i CD føler trænger til en nærmere og grundigere udvalgsbehandling.
Reglerne er som sagt meget indviklede, og vi ønsker også at se høringssvarene.
Så alt i alt ingen melding fra CD i dag, men blot en tilkendegivelse af, at vi vil gå aktivt ind
Søren Kolstrup (EL), 1998-10-29:
Enhedslisten er imod det fremsatte lovforslag.
Forslaget indebærer jo, at staten lider et provenutab på 100 mio. kr. Jeg ved udmærket godt, hvad der er grunden til det -
internationalisering og at det skal gøres mere attraktivt - men det er en skæv vej at bevæge sig ind på.
Det er også forkert, når vi ved, at der er en række goder i samfundet, der ikke er råd til, i hvert fald med hensyn til ordentlig velfærd.
Så er det også forkert, fordi forslaget uundgåeligt vil åbne for ny kreativ skattetænkning. Det rører selvfølgelig ikke ved, at vi godt kan anerkende, at lovforslaget også indebærer en udvidelse af CFC-beskatningen, og den del af lovforslaget støtter vi.
Men samlet set er vi imod.
Kim Behnke (FP), 1998-10-29:
Her har vi et af de lovforslag, hvor man ville ønske, man havde valgt at blive uddannet som statsautoriseret revisor, så var ens mulighederne for at have det fornødne overblik nok større end som et almindeligt skatteudvalgsmedlem.
Derfor må jeg også sige, at selv om vi langt, langt overvejende er positive, vil vi godt igennem udvalgsarbejdet og se, om de kloge folk ude i de store revisionsfirmaer, som har de kunder, der bliver berørt af det her, har opdaget, at der skulle være nogle uhensigtsmæssigheder.
Men alene det forhold, at der er tale om en lempelse, plejer jo at gøre, at det er nemt at få folk til at udvise begejstring.
Så har der været talt en del om det, man kalder CFC-beskatning, og selv om dette jo ikke er noget miljølovforslag, synes jeg da, man bør understrege, at det ikke har noget med gasser at gøre.
Det er et spørgsmål om, at i den verden, vi i dag lever i, har virksomheder datterselskaber, og man har aktier i selskaber i andre lande osv. i et sådant omfang, at vi er nødt til at have nogle fornuftige skattelove, som på den ene side gør det attraktivt at være i Danmark og gør det attraktivt for udenlandske firmaer at have datterselskaber i Danmark og for danske firmaer at have datterselskaber i udlandet, men på den anden side heller ikke åbner for alt muligt fup og svindel.
Selv om Fremskridtspartiet er tilhænger af at få skatterne sat ned, skal det ske ved, at lovgivningen bliver lavet om, og ikke ved, at man ved smarte holdingkonstruktioner og skattely kan slippe for at betale skatter og afgifter.
Vi skal have nogle regler i Danmark, som er nemme at forstå, nogle regler, som virksomhederne kan se fornuften i og derfor gerne vil benytte sig af, og hvis det her er et skridt i den retning, så støtter vi det fuldt ud med det lille forbehold, at der under udvalgsarbejdet kan blive fremstillet nogle tekniske problemstillinger.
Men det skulle undre mig meget, om ikke også ministeren ville være lydhør, hvis der er nogen, der påpeger, at der er nogle mindre fejl eller mangler i lovforslaget, så vi kan slippe for til foråret at skulle vedtage en ændring af loven, fordi der er et afsnit heri, som ikke er helt præcist. Med det lille forbehold tilslutning til, at lovforslag nr. L 53 bliver vedtaget.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-10-29:
Jeg kan helt tilslutte mig de forskellige ordførere, som har sagt, at dette er et ganske svært stofområde.
Jeg har prøvet på at læse mig ind på det, og det virker, som om det, det ministeren har lagt frem, er fornuftigt.
Men jeg vil da gerne have mulighed for dels at se lidt mere på det, dels stille nogle spørgsmål. Der kommer nok også nogle deputationer af folk, som er specialister på området, og det kan jo ske, at de afdækker et eller andet, som kunne formuleres lidt bedre.
Med de forbehold har jeg fået et positivt indtryk af lovforslaget, men lad os nu se det endelige udvalgsarbejde afsluttet, før vi melder 100 pct., men pilen peger i den rigtige retning.
Ole Stavad (S), 1998-10-29:
Jeg har hørt, at mange synes, det kan være lidt uoverskueligt, og jeg vil selvfølgelig gerne stille både mig selv og mit system til rådighed, også hvis der er ønsker om en teknisk gennemgang af lovforslaget, for det er selvfølgelig svært stof.
Omvendt er det utrolig vigtigt, at vi i en verden, der bliver mere og mere international, prøver at få skabt de rammer, der gør, at vi netop kan leve op til det, som hr. Kim Behnke beskrev, nemlig at det altså skal være attraktivt at drive virksomheder, det skal være attraktivt både at have hovedsæde og datterselskaber her, men det skal også være sådan, at det, at der er åbne grænser, ikke bruges til, at man kan spekulere eller skaffe sig utilsigtede gevinster.
Det er faktisk den balance, vi har forsøgt at holde i lovforslaget.
Jeg tror ikke, at jeg vil føje flere ord til nu, men sige til udvalgets og Folketingets medlemmer, at vi selvfølgelig gerne vil servicere med al den hjælp og information, vi kan, og så håber jeg, at vi kan få lovforslaget vedtaget inden nytår.
Karen J. Klint (S), 1998-10-29:
Formålet med lovforslaget er at tilgodese patienternes sikkerhed og kvaliteten af det sundhedsfaglige arbejde på private sygehuse, klinikker m.v., hvor der foretages lægelig behandling.
Forslaget indebærer, at de sygehuse, klinikker m.v., som ikke hører til det offentlige sygehusvæsen, skal organisere sig således, at der ikke er tvivl om, hvem der varetager den sundhedsfaglige ledelse og dermed har det overordnede ansvar for den sundhedsfaglige virksomhed, herunder det overordnede ansvar for patienters sikkerhed og for kvaliteten af det sundhedsfaglige arbejde.
Sundhedsstyrelsen skal have meddelelse om udpegningen af den virksomhedsansvarlige læge.
Udpegning af en virksomhedsansvarlig læge gør, at alle parter, lige fra patienter til pårørende, personale og tilsynsmyndigheder, ikke længere er i tvivl om, hvem de skal henvende sig til i spørgsmål vedrørende den sundhedsfaglige virksomhed.
Forslaget sikrer desuden, at Sundhedsvæsenets Patientklagenævn får kompetence til at behandle sager vedrørende virksomhedsansvarlige lægers varetagelse af forpligtelsen i henhold til lovforslaget.
Socialdemokratiet er glad for lovforslaget, som øger patienternes sikkerhed for den behandling, nogle modtager uden for det offentlige sygehusvæsen.
Der er dog et meget lille hjørne på området, som vi skal have belyst under det kommende udvalgsarbejde, og det er visse forhold på de meget få hospicer, vi har i Danmark, hvor fokus i patientbehandlingen jo er meget speciel og lidt mere indsnævret end den almindelige, traditionelle lægelige og sundhedsfaglige behandling. Da Det Radikale Venstres ordfører, hr. Morten Helveg Petersen, ikke kan være til stede i salen, skal jeg meddele, at De Radikale støtter lovforslaget, hvilket vi jo i øvrigt også gør.
Henriette Kjær (KF), 1998-10-29:
Som udgangspunkt synes vi, det er positivt, at ministeren nu fremsætter dette lovforslag, hvis sigte er at tilgodese
patienternes sikkerhed og kvaliteten af den behandling, man får, når man bliver behandlet i privat regi.
Der er gode elementer i lovforslaget, som vi bestemt kan støtte i Det Konservative Folkeparti.
Det er godt, at der for fremtiden kommer en ansvarlig læge med et overordnet ansvar for den behandling, der gives på sygehuset eller klinikken.
Men vi synes, at der mangler noget i lovforslaget, og det er sanktionsmuligheder over for ejeren af klinikken.
Ejeren kan jo bare fyre en ansvarlig læge, hvis lægen stiller for store kvalitetskrav og ønsker oparbejdet nogle rutiner, der måske er forbundet med udgifter, eller hvad man kunne forestille sig, eller lægen kan sige op, hvis vedkommende ikke føler at kunne leve op til sit lægeløfte.
Så kommer der en ny læge, indtil vedkommende er i samme situation, og så ender vi med, at ansvaret alligevel ikke kan placeres.
Heldigvis går det godt og forsvarligt til på stort set alle privatklinikker og -sygehuse, så jeg er slet ikke bekymret for den generelle standard, men vi har desværre set uhyggelige eksempler fra en enkelt privatklinik, hvor ejeren, der ikke har en sundhedsrelateret uddannelse, selv har patienter inde til forundersøgelse, og hvor nogle af de læger, der arbejder på klinikken, ikke er speciallæger, på trods af at der reklameres med det - nogle forhold, jeg finder helt horrible.
Det er derfor påkrævet, at vi får lavet en ordning, hvor man kan ramme ejeren eller ejerne, hvis der er flere af dem.
Det vil vi gerne bede ministeren om at overveje, så der stilles et ændringsforslag til lovforslaget.
Desuden bør det præciseres, hvad man gør, hvis en klinik ganske ofte skifter virksomhedsansvarlig læge.
Skal klinikken så frivilligt lade sig underkaste en uvildig undersøgelse af forholdene, eller hvad kan man gøre i sådan en situation?
Det er vigtigt at få afklaret, og det ønsker vi belyst under udvalgsarbejdet.
Det giver igen en form for ansvarsforflygtigelse, for hvem har så i sidste ende det reelle ansvar, når noget går galt?
Også tilsynet kan være et problem.
Hvordan følger man konkret op på loven?
Det er vi interesseret i at få præciseret nærmere.
Desuden undrer Sundhedsstyrelsens høringssvar mig, og jeg vil på den baggrund stille nogle spørgsmål i udvalget, men det kan også være, ministeren kan komme nærmere ind på det ved besvarelse senere.
Jeg håber altså, at vi kan få et godt og konstruktivt samarbejde med ministeren om at stramme op og få præciseret nogle ting, så loven ender med at kunne holde.
Jørn Jespersen (SF), 1998-10-29:
Baggrunden for det her lovforslag er jo, at der har været et kæmpehul i tilsynet med private hospitaler og klinikker, at man har set eksempler på sådanne hospitaler og klinikker, der drives af folk, der intet har med sundhedsvæsenet at gøre, og at man også har set ganske skrækindjagende eksempler på, hvad det kan føre til af mangel på sikkerhed for patienterne og mangel på sundhedsfaglig kvalitet.
Vi synes faktisk i SF, det er absurd, at den slags foretagender overhovedet kan findes.
Vi mener, det burde være en selvfølge i et ordentligt sundhedsvæsen, at der var en sundhedsfaglig forsvarlig ledelse også af private klinikker og hospitaler, når de nu findes.
Men sådan er det ikke, og hidtil har man oven i købet - ud over at man altså ikke har haft en ordentlig sundhedsfaglig ledelse - ikke haft nogen som helst regler, ikke noget som helst ordentligt tilsyn med, hvad der så skete, og det er som sagt i nogle specielle tilfælde gået ud over ganske mange patienter.
Derfor hilser vi selvfølgelig også forslaget velkomment, men vi har stort set på linje med Det Konservative Folkeparti nogle spørgsmål og nogle overvejelser, som vi godt vil have til at indgå i det fortsatte arbejde i udvalget.
Vi er lidt i tvivl om, hvorvidt afgrænsningen af de omfattede klinikker er den helt rigtige.
Det vil vi arbejde lidt videre med.
Vi er også lidt undrende over for, at der ikke er nogen som helst muligheder for sanktioner over for ejeren af en klinik.
Hvorfor er det kun den læge, som er udpeget som ansvarlig for det samlede sundhedsfaglige niveau, der i givet fald kan få nogle sanktioner?
Hvorfor er det ikke ejeren, som jo har fortjenesten ved at drive klinikken, og som tjener på at have uacceptable forhold, der i givet fald kan straffes for de uacceptable forhold? Vi vil også godt have belyst, om det til enhver tid også over for offentligheden kan oplyses, hvem der er den ansvarlige læge på en virksomhed.
En ting er, at Sundhedsstyrelsen kender til det, men kan patienter, pårørende og andre interesserede også til enhver tid få at vide, hvem der er den ansvarlige læge for et privathospital eller en -klinik?
Også på linje med De Konservative synes vi, det er meget væsentligt at få nogle regler og nogle overvejelser ind om, hvor tit man kan skifte den ansvarlige læge.
Hvis det er muligt, oven i købet uden at offentligheden ved det, at en klinik med jævne mellemrum skifter lægen ud, hvis han har været for besværlig og har fastholdt en rimelig sundhedsfaglig standard, så er det jo ikke betryggende for offentligheden og for kommende patienter, selv om de får at vide, at der til enhver tid er en virksomhedsansvarlig læge. Det kan være en person, der til enhver tid kun har været der i ganske kort tid, og som måske bliver strittet ud, næste gang han sætter sig til modværge.
Der er altså nogle ting, som vi synes der bør arbejdes med, men grundlæggende er vi positivt indstillet over for lovforslaget, når det nu altså er sådan, at man tillader private klinikker uden en sundhedsfagligt uddannet leder.
Så vi vil gå ind i udvalgsarbejdet, kigge på de sager og håbe på, at vi i fællesskab kan finde en fornuftig løsning.