Per Kaalund (S), 1999-02-10:
Først vil jeg gerne takke både udenrigsministeren og justitsministeren for redegørelserne, dels en status og dels om forhold, der peger fremad.
Redegørelsen viser jo, at Danmark tager aktivt del i samarbejde og udvikling på det retlige EU-område.
Det fremgår også af redegørelserne, at det retlige samarbejde, både det civilretlige og det politimæssige, prioriteres højt både i Rådet og i EU-Kommissionen.
Det kommer tydeligst til udtryk i den handlingsplan, som Rådet og Kommissionen har udarbejdet for, som det hedder: hvorledes Amsterdamtraktatens bestemmelser om indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed bedst kan gennemføres.
Det er en kendt sag, som også udenrigsministeren udtrykker det, at verden er blevet mindre.
Det er på mange måder positivt, at vi har fået en øget globalisering, der er en IT-udvikling, der er rimelig fri bevægelighed for personer og varer m.v.
På mange måder opnår vi efterhånden et grænseløst Europa, men der er også, må man sige, desværre mange negative sider ved denne udvikling.
Vi kender problemerne omkring narkosmugleri, menneskehandel og menneskesmugling, illegal våbenhandel, økonomisk kriminalitet, terrorisme, og der kunne nævnes flere endnu.
Bekæmpelse og forebyggelse af kriminalitet
på det niveau kan de enkelte lande - og slet ikke et lille land som Danmark -
ikke klare alene.
Der skal samarbejdes mellem landenes politi og retsmyndigheder.
Her er langt de bedste muligheder at anvende EU og EU's institutioner, herunder Europol. Maastrichtaftalen fra 1992 gav muligheder for indsats på en lang række felter, men alligevel ønskede man i forbindelse med Amsterdamtraktaten, det viste drøftelserne, at effektivisere samarbejdet.
Det rækker ikke med resolutioner og henstillinger, der skal på en række områder være bindende beslutninger, der forpligter medlemslandene.
Der foreligger nu en meget ambitiøs handlingsplan, som skal gennemføres inden for de nærmeste 5 år.
Justitsministeren har i sin redegørelse berørt mange af områderne, og jeg skal blot understrege et par af dem.
Flygtninge- og indvandrerpolitikken må i langt højere grad styrkes, dels ved at flygtninge og indvandrere sikres en række minimumsrettigheder i alle EU-lande, og dels ved at EU-landene i fællesskab løser problemerne, herunder de økonomiske, bl.a. når der er tale om massetilstrømning af flygtninge, midlertidigt fordrevne, og det gælder også omkring integration, repatriering, tilbagesendelse. Med hensyn til civile sager, herunder familieretlige, f.eks. dem, der unddrager sig samkvem ved at flytte eller flygte til et andet land, det skal der tages hånd om.
Udlevering af personer til retsforfølgning eller straf skal også kunne lade sig gøre ved EU-regler, således at man får en hurtigere sagsbehandling.
Med hensyn til det strafferetlige skal det også sikres, at forbrydere ikke begynder at shoppe mellem landene for at begå deres forbrydelser dér, hvor straffen er mindst og de måske slipper billigst muligt og hurtigst muligt fra det.
Miljøkriminalitet er et område, hvor dansk initiativ har vist sig at være godt, og der kommer givet også gode ting ud af indsatsen på disse områder.
Vi anser det for vigtigt, at vi får mange af disse regler på plads, inden de øst- og centraleuropæiske lande optages i EU.
Der skal indføres mange regler, før det kan lade sig gøre på det retlige område.
Med hensyn til det danske forbehold er det vores opfattelse, at det skal respekteres.
Vi vil præge arbejdet
, men vi - det vil sige Folketinget - skal i hvert enkelt tilfælde, som de andre EU-lande måtte blive enige om, derefter tage stilling til, om vi vil tilslutte os. Politisk og juridisk bliver det naturligvis problematisk og til dels tidkrævende, men vi er overbevist om, at Danmark vil tilslutte sig om ikke alle de nye regler, så dog langt de fleste.
Men det kan kun fremtiden vise.
Jeg vil ikke undlade at udtrykke beklagelse over, at det på det retlige område er lykkedes de fem nordiske lande at finde tre forskellige løsninger.
Norge og Island er ikke medlemmer af EU og derfor uden for Europol, men har dog fået en aftale om Schengen, bl.a. om pasfrihed og omkring ydre og indre grænser.
Sverige og Finland er fuldt med i EU's retlige samarbejde.
Det er ærgerligt, men forhåbentlig vil de nordiske lande i praksis fortsat have nogenlunde samme politik på det retlige område, selv om vores indflydelse på beslutningerne i EU til dels må varetages af Sverige og Finland.
Det er den socialdemokratiske gruppes opfattelse, at vi får resultater på disse områder, herunder fra den handlingsplan, der foreligger, og at vi tror på, at vi vil tilnærme os en situation, hvor vi har et område i Europa, hvor frihed, sikkerhed og retfærdighed er i højsædet.