runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2002-02-21:
Jeg tror, fru Lissa Mathiasen vil opdage, hvis fru Lissa Mathiasen efter debatten i dag går tilbage og ser på, hvordan diskussionen har kørt frem og tilbage her i Folketingssalen under førstebehandlingen af det her lovforslag, at det desværre har været en debat, der har handlet meget om form.
Jeg synes, det er meget, meget lidt, der har handlet om Adoptionsrådets rent faktiske arbejde, og om, hvor det er, der fremover vil kunne opstå problemer, såfremt man ikke har en sikkerhed for, at der er andre myndigheder eller andre organer, der har fokus på det, som Adoptionsrådet har arbejdet med.
Det bliver jeg nødt til at fastholde over for fru Lissa Mathiasen, men vi kan have en forskellig opfattelse af debatten.
Om det andet spørgsmål vil jeg sige: Jamen jeg synes, at vi under udvalgsbehandlingen må prøve at få klarlagt nogle af de ting, som fru Lissa Mathiasen har været inde på.
Men i den forbindelse vil jeg da godt sige, at det her med, at man ikke inddrager organisationer, synes jeg er en mærkelig mistænkeliggørelse på en eller anden måde af de forskellige parter, som i dag er optaget af det her spørgsmål.
Jeg er da helt overbevist om, at de relevante myndigheder, Adoptionsnævnet, i det omfang det handler om at bearbejde informationer, indhente viden, etablere forskning, naturligvis spørger de steder, hvor der er viden. Alt andet ville da være højst besynderligt. Så jeg synes, det lidt er sådan en diskussion, hvor man råber »ulven kommer« og ikke har tillid til, at de organer, vi har nedsat, og som i dag bruger kræfter og rent faktisk også har ansvar på det her område, ikke kan varetage
denne her opgave fremover.
Det bliver jeg nødt til at sige.
Selv om jeg synes, fru Lissa Mathiasen har talt meget pænt under hele debatten i dag og ikke har haft en skinger tone, så synes jeg ikke, det er rimeligt, at man afslutter her med ligesom at sætte spørgsmålstegn ved, om Adoptionsnævnet og Civilretsdirektoratet har en reel interesse for at udføre et godt og et grundigt stykke arbejde, for det er jeg ret overbevist om at de har.
Men såfremt fru Lissa Mathiasen ønsker det, synes jeg, det rigtige er, at vi under udvalgsbehandlingen må sætte spørgsmålstegn ved, hvad det er for opgaver, fru Lissa Mathiasen ikke finder at Civilretsdirektoratet og Adoptionsnævnet er i stand til at varetage, men som alene Adoptionsrådet og dets medlemmer vil være de rigtige til at varetage, og så må vi finde en besvarelse af de spørgsmål.
Lissa Mathiasen (S), 2002-02-21:
Jeg sagde jo netop før, at det her var ikke en kritik af Civilretsdirektoratet, det var ikke en kritik af Adoptionsnævnet, men vi havde bare forud for lovens vedtagelse en erfaring, der må sige os, at det her arbejde var altså ikke sket, og det var grunden til, at man rent faktisk ønskede at oprette rådet med det indhold, som vi så også gav det.
Men jeg synes egentlig, at det havde været naturligt også, om vi fra ministeren så fik en god forklaring på, hvorfor man egentlig mente, at det var rigtigt også dengang at oprette rådet.
Det har vi så ikke fået i dag.
Men jeg vil godt sige, at noget af det, der måske ærgrer mig mest af alt, er stadig væk, at det arbejde, som var kommet godt i gang i rådet, hermed bliver smadret.
Men der er også en anden ting, der ærgrer mig, og den ærgrer mig ufattelig meget.
Vi har gjort det omkring forældremyndighed; vi har gjort det omkring adoption; vi har faktisk været gode til at sige: Vi bliver ved, til vi har noget, som vi i fællesskab står sammen om.
Her skal vi ikke have nogle forskellige politiske diskussioner om det.
Det ærgrer mig, at vi skal have det ind her.
Jeg synes, det har været så flot, og det har været en styrke i forhold til de ting, vi har lavet, og set i forhold til det her ærgrer jeg mig altså også i forhold til det indhold, der ligger i Adoptionsrådet.
Sven Buhrkall (V), 2002-02-21:
L 92 drejer sig om indførelse af tonnagebeskatning, og jeg vil indlede med at sige, at Venstre lægger vægt på, at vi kan fastholde og udbygge den kompetence, som Danmark historisk har haft på rederisiden.
Vi lægger også vægt på, at nyerhvervet tonnage kan placeres i Danmark under dansk flag og ikke under udenlandsk flag.
Med gennemførelse af tonnageskatteordningen kan vi medvirke til, at danske rederier får en international konkurrenceevne, og at de kan fastholde deres position på verdensmarkedet.
Det kan de gøre til gavn for det danske samfund, og den form for konkurrencevilkår lægger vi megen vægt på i Venstre.
Så vil jeg sige, at der er tale om et afbalanceret forslag, hvor der tages højde for de forskellige vilkår, som den internationale skibsfart fungerer under, nemlig en udpræget globalisering, en hård konkurrence og et meget mobilt kapitalapparat.
Det er de faktiske forhold, som vi må forholde os til, og som vi også må agere ud fra.
Velgennemtænkte hensyn til et særligt erhverv skal derfor ses i forhold til de konsekvenser, som kunne opstå, såfremt ordningen ikke gennemføres.
Med vedtagelsen af lovforslaget får danske rederier de samme vilkår som de øvrige europæiske søfartsnationer, da ordningen allerede er indført i flere lande, og derfor får de samme muligheder for at drage fordel af den stigende globale transportefterspørgsel.
Det er endvidere et positivt element ved, at investeringer i nye skibe - under forudsætning af at tonnageskatteordningen bliver indført - i højere grad vil blive påvirket af driftsøkonomiske forhold og i mindre omfang blive fastlagt ud fra skattemæssige overvejelser.
Det vil indebære en større stabilitet i de sektorer, som etablerer og beskæftiger sig med nybygning af skibe.
Endelig er det Venstres opfattelse, at ordningen sikrer den nødvendige fleksibilitet, uden at der skabes grundlag for en uønsket »shopping« mellem ordningerne.
Der sikres bl.a. gennem overgangsordninger mulighed for virksomhedsomdannelse, valgfrihed samt bestemmelser om bindingsperiodens varighed.
Med disse bemærkninger kan Venstre anbefale forslagene.
Jacob Buksti (S), 2002-02-21:
Socialdemokratiet finder det principielt betænkeligt at indføre særlige skatteordninger for enkelte erhverv.
Men på grund af den specielle og meget stærke internationale konkurrence, dansk skibsfart står i, var vi allerede under den tidligere regering i færd med at forberede en tonnagebeskatningsordning i lighed med den, der er indført i en lang række andre lande.
Vi førte således langvarige forhandlinger med rederierne om indførelse af en sådan ordning, men således, at hvis man forlader Danmark som rederivirksomhed, så må man naturligvis betale de udskudte skatter.
Man skal ikke ligefrem præmiere udflagning til udlandet.
Det drejer sig jo om at fastholde og udvikle dansk skibsfart.
Målet er altså at sikre danske rederiers internationale konkurrenceevne og fastholde Danmark som en rederination.
Vi er derfor tilhænger af en tonnageskat som en valgmulighed.
Indførelse af en sådan ordning behøver endvidere ikke nødvendigvis i sig selv at indebære en væsentlig lavere faktisk skattebetaling for rederierne.
Skatten betales blot på en anden måde.
Men det afgørende for os er altså, at der er fundet en tilfredsstillende løsning på de udskudte skatter.
Derfor lægger vi som sagt afgørende vægt på, at reglerne, herunder overgangsreglerne, er udformet således, at muligheder for at vælge eller fravælge tonnageskatteordningen ikke medfører, at de betydelige skatteudskydelser, rederierne har oparbejdet direkte eller indirekte, bliver eftergivet. Der er ikke nogen erhvervsfremme i at eftergive udskudte skatter, der bl.a. er fremkommet som følge af gunstige afskrivningsregler.
Socialdemokratiet kan støtte forslagene under forudsætning af, at problemstillinger omkring de udskudte skatter er løst på en tilfredsstillende måde.
Det føler vi os
ikke overbevist om er tilfældet i forslaget, som det nu foreligger, og slet ikke når vi ser på de ændringer, der er foretaget i det foreliggende forslag, i forhold til det, som vi har arbejdet med, da vi var i regering. Vi var allerede i forbindelse med den tidligere regerings arbejde bange for, at anvendelse af den regnskabsmæssige værdi i forbindelse med beregningen af tonnagebeskatningsgrundlaget ville betyde, at der kunne opnås fradrag to gange.
Det problem eksisterer fortsat, samtidig med at vi føler, at der er sket yderligere lempelser, og det vil jeg naturligvis gerne bede skatteministeren kommentere nærmere her i dag, ligesom vi i sagens natur vil interessere os meget for disse spørgsmål under udvalgsarbejdet.
Mikkel Dencker (DF), 2002-02-21:
Lovforslagene nr. L 92 og L 93, som i dag bliver behandlet, har til formål at indføre en tonnageskat til beskatning af rederivirksomheder.
Ordningen bliver frivillig, sådan at rederierne selv kan vælge, hvorvidt de ønsker at blive beskattet via tonnageskat eller den traditionelle virksomhedsbeskatning.
Tonnageskat går i al sin enkelhed ud på, at rederierne beskattes på grundlag af skibenes tonnage.
Der kan under denne ordning ikke på nogen måde fradrages udgifter eller foretages afskrivninger, så derfor fungerer tonnageskatten som en form for vægtafgift.
Da der er tale om en ordning, som kun gælder en bestemt branche, er der tale om særbehandling.
Dansk Folkeparti er normalt imod at begunstige nogle brancher frem for andre
, men i dette tilfælde kan vi godt være med til det.
Det skyldes, at det for rederibranchen er gældende, at den er særlig følsom over for international konkurrence og de forhold, konkurrerende virksomheder bydes i andre lande.
Da mange lande enten har en tonnageskattelovgivning eller påtænker at indføre den, mener vi, at vi i Danmark er nødsaget til også at indføre ordningen, for at danske rederier ikke skal sakke bagud i den internationale konkurrence.
I modsat fald kan man frygte, at danske rederier flygter til udlandet med tab af såvel skatteindtægter som arbejdspladser til følge.
Det er en situation, Dansk Folkeparti gerne vil være med til at afværge, først og fremmest for at undgå tab af arbejdspladser, men også af historiske grunde, da dansk skibsfart som bekendt har lange og stolte traditioner.
På denne baggrund kan Dansk Folkeparti støtte forslagene.
Lars Barfoed (KF), 2002-02-21:
Da Det Konservative Folkepartis ordfører på dette område, fru Else Theill Sørensen,
ikke kan være til stede, skal jeg i stedet fremføre Det Konservative Folkepartis synspunkter, for så vidt angår disse to lovforslag.
Den tonnageskatteordning, der nu er lagt op til at indføre, vil medvirke til at sikre en beskatning af danske rederier på internationalt konkurrencedygtige vilkår.
I øjeblikket er det sådan, at alle søfartsnationer i EU har en tonnageskatteordning, og halvdelen af verdenshandelsflåden har en beskatning på lignende vilkår.
I Det Konservative Folkeparti er vi af den opfattelse, at en vedtagelse af det her lovforslag vil være med til at sikre skibsfarten som et fortsat væksterhverv i Danmark og dermed også sikre en fortsat solid bidragyder til den danske betalingsbalance.
Skibsfarten er jo det næststørste eksporterhverv med en eksport i 2001 på lidt over 100 mia. kr. Danmark har også tidligere været på forkant endda med udviklingen i international skibsfart, da man etablerede Dansk Internationalt Skibsregister tilbage i 1988.
I det her tilfælde - altså med tonnageskatteordningen -
kan man jo ikke ligefrem sige, vi er forrest i udviklingen på verdensplan snarere tværtimod, men ordningen vil i hvert fald bringe danske rederier på omdrejningshøjde med konkurrenterne på dette område, og det er minsandten på tide. I Det Konservative Folkeparti er vi glade for, at regeringen på denne måde vil bidrage til en forbedring af konkurrenceevnen for et erhverv i international konkurrence og et erhverv med et meget mobilt kapitalapparat, samtidig med at der stort set ikke er tale om nogen udgifter i den forbindelse. Forslaget vil skabe en langtidsholdbar løsning til gavn for erhvervet.
Det er jo vigtigt, at vi på dette som på andre områder sikrer gode og internationalt konkurrencedygtige vilkår for dansk erhvervsliv, ikke mindst for at sikre en fortsat udbygning af vores velfærdssamfund.
Fra konservativ side kan vi derfor støtte forslagene.
Aage Frandsen (SF), 2002-02-21:
SF har som udgangspunkt, at skattesystemet skal udtrykke en lige behandling af lige forhold.
Når det drejer sig om denne her tonnageskat, er det som udgangspunkt selvfølgelig noget, vi ikke er begejstret for.
Omvendt må vi jo så nok også konstatere, at vi er nødt til at tage nogle særlige hensyn til rederierne i den her forbindelse, fordi den beskatningsform, man har i andre lande, er den, som der også lægges op til fra regeringens side. Man kan også sige, at hvis vi indfører den her ordning, er det ikke, fordi vi får noget særligt provenutab, for sådan som den eksisterende ordning er, så udnytter man jo forskellige afskrivningsmuligheder, og hvis man er et rederi, så har man måske et datterselskab, som måske beskæftiger sig med noget helt andet, måske med fødevarehandel, så kan det også have nogle skibe, og det vil sige, at de ikke brugte afskrivningsmuligheder kan det, som systemet er i dag, så bruge et andet sted i systemet.
Rederierne betaler ikke for meget skat i forvejen - og det kender vi også fra det store danske rederi A.P. Møller - fordi de via forskellige ordninger kan undgå at komme til at betale skat.
Derfor er det formentlig i virkeligheden ikke noget tab, vi får i den her forbindelse.
Det er i hvert fald en forudsætning også for os, at der ikke er tale om, at vi skal forære rederibranchen en hel masse penge, men det er, for at den kan komme i et lige konkurrenceforhold med dem, den skal konkurrere med i omverdenen.
I den forbindelse er det så vigtigt, at vi får en afgrænsning, som er rigtig i forhold til, hvem det er der kommer ind under ordningen, at vi sikrer en rimelig afgrænsning.
Det andet, som også den socialdemokratiske ordfører var inde på, er, at den udskudte skat ikke er noget, de slipper for, for det er altså rent faktisk noget, som de skylder, fordi de har udskudt skatten.
Så en af forudsætningerne for, at vi kan sige ja til de her forslag, er altså for det første, at man sikrer en rimelig afgrænsning, at man sikrer, at det er de rigtige, der får det, og for det andet, at der findes en løsning på de udskudte skatter, der er inden for området.
Der er også nogle andre problemer, vi gerne vil have belyst i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Det er f.eks., om afskrivningsprocenten fra 25 til 12 pct. også skal gælde personer mere generelt, og det er også hele spørgsmålet, om koncerndefinitionen er rimelig, sådan som den ligger i lovforslaget.
Men altså princippet om, at vi går over til en anden beskatningsform, som der lægges op til, er vi tilhængere af, selv om vi som udgangspunkt kunne være noget betænkelige ved det, og det, vi så vil have belyst her, er, at vi sikrer os, at det altså ikke er en urimelig begunstigelse i forhold til en række andre danske erhverv, som skatteforslaget her fra regeringens side lægger op til.
De betænkeligheder har vi, og hvis vi ikke får dem løst på en tilfredsstillende måde, kan vi formentlig ikke medvirke til at støtte forslagene.
Anders Samuelsen (RV), 2002-02-21:
Det er ikke, fordi jeg kan bidrage med yderligere nyt i forhold til hverken SF's ordfører eller den socialdemokratiske ordfører.
Det samme princip gør sig gældende for Det Radikale Venstre: Vi er positivt indstillet over for at gå over til en tonnageskat, men der er altså også nogle hjørner, som vi godt vil have kigget på under udvalgsarbejdet.
Jeg kan forstå, at der så i hvert fald er
tre partier, som vil gå meget op i at få belyst de forhold der, sådan at vi finder den rigtige ordning.
Men altså grundlæggende en positiv indstilling til forslaget, som jo altså også var en problemstilling, der blev arbejdet med under den tidligere regering.
Pernille Falcon (EL), 2002-02-21:
Enhedslisten kan i modsætning til de foregående talere ikke støtte de to lovforslag, men der er til gengæld god grund til at ønske Danmarks Rederiforening og A.P. Møller til lykke.
Det er gennem et ihærdigt, årelangt lobbyarbejde lykkedes at få regeringen til at fremsætte dette lovforslag. Det lykkedes ikke at komme helt igennem med det under den tidligere regering, men det er sket ret prompte under den nuværende.
Det er forslag, som vil forære skibsrederne i dette land 100 mio. kr. år efter år fremover.
Regeringen påstår ganske vist, at indførelsen af en tonnageskatteordning ikke nødvendigvis i sig selv vil indebære en væsentlig lavere faktisk skattebetaling for rederierne.
Netop derfor er det bemærkelsesværdigt, at regeringen har valgt en model, som faktisk giver rederne en væsentlig lavere beskatning, og vi kunne godt tænke os at få en forklaring på, hvad der er baggrunden for det, specielt fordi lovforslaget ikke fremsættes, fordi det går dårligt for de danske rederier, for ifølge bemærkningerne til lovforslaget steg redernes fragtindtægter i 2000. Den danske handelsflåde er den største nogen sinde, og i 2001 havde den en rekordomsætning på mere end 100 mia. kr. Det er heller ikke, fordi rederne bliver flået med de nuværende skatteregler.
Ifølge bemærkningerne til lovforslaget har de gennem de sidste 10 år i gennemsnit betalt 125 mio. kr. i skat pr. år.
I 2001 vil de højst komme op på at betale 170 mio. kr.
Set i det perspektiv er en lettelse på 100 mio. kr. ikke at kimse ad.
Det er et skattestop, der vil noget, og der er derfor ikke noget at sige til, at Knud Pontoppidan, direktør i A.P. Møller, den 25. januar i Jyllands-Posten roser regeringens handlekraft i denne her sag.
Når det gælder om at forkæle vennerne og dem, der finansierer de borgerlige partiers valgkamp, så sidder pengene dejlig løst hos regeringen.
Når det gælder om at skaffe penge til de allerfattigste, som regeringen ellers lovede det i valgkampen, så kniber det noget mere.
Regeringen undskylder sig med, at den er nødt til at indføre tonnageskat, fordi man har eller vil indføre denne skat i andre EU-lande.
Det er også rigtigt, at Europa-Kommissionen har anbefalet at indføre tonnageskat for at hjælpe den europæiske rederikapital, men der er stadig væk en række europæiske lande, der endnu ikke har fulgt EU's anbefalinger. Ved at vedtage tonnageskat lægger vi et massivt pres på de øvrige EU-lande for at få dem til at gå samme vej.
Der findes kun én vinder i denne her proces.
Det er de store europæiske rederier anført af A.P. Møller. Statsministeren har proklameret, at klassekampen er slut.
Det fører til massive forringelser for miljø, arbejdsmiljø, uddannelser, til fyringer og forringelser, medens vennerne i erhvervslivet nu forgyldes med nye skattefiduser ad libitum.
Måske var det på tide, vi genoplivede klassekampen.
Som det fremgår, kan Enhedslisten ikke støtte lovforslagene.
Jacob Buksti (S), 2002-02-21:
Det kunne så godt være, at det kunne være blevet det.
Men det er bare sådan, at man ikke tager alt for stærkt udgangspunkt i, hvad der så egentlig står i forhold til, hvor meget det binder.
Det, jeg bare sagde, var, at der er en række problemstillinger, som vi netop arbejdede med, og grunden til, at det er en proces, der har været i gang over 2 år, er præcis, at det er meget, meget vanskeligt at få styr på, hvordan man håndterer de udskudte skatter, hvordan og hvorledes man sikrer, at de i givet fald kommer til beskatning.
Det, som jeg rejste som et spørgsmål, og som vi vil bore i, er, hvorvidt den mekanisme, at man tager udgangspunkt i den regnskabsmæssige værdi - den regnskabsmæssige værdi har jo ikke nødvendigvis noget at gøre med, hvor meget det så faktisk er værd - betyder, at først kan man få fradraget over regnskaberne, og derefter kan man få fradraget i forbindelse med en overgang til tonnageskat.
Det kan godt være, at det er forkert, men det vil vi gerne have en belysning af.
Vi vil også gerne have en belysning af, hvordan og hvorledes de beregner tonnageskattegrundlaget i andre lande, f.eks. i Holland, hvor det er sådan, har jeg en fornemmelse af, at man har en anden indgangsværdi end den regnskabsmæssige værdi.
Endelig ved vi jo selvfølgelig godt, hvordan det forslag, vi arbejdede med, så ud, og når man sammenligner med det her, så ser det ud til, at samtlige de ændringer, der ligger her, uanset om ministeren siger, at man ikke har fulgt Rederiforeningen fuldt og helt, er affødt af Rederiforeningens høringssvar.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-02-21:
Jeg skal gøre denne korte bemærkning for at anmode om at få lovforslaget sendt tilbage til udvalgsbehandling her mellem anden og tredje behandling.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-21:
Når vi har rejst denne forespørgsel, er det jo ikke mindst for at få afklaret det meget interessante spørgsmål, om den nuværende regering vil videreføre den »ikke høre, ikke se-linje« i det her spørgsmål, som prægede den tidligere regering.
Vi har jo stillet mange spørgsmål i Folketinget i den foregående valgperiode om Echelons eksistens; om den danske regering vil erkende, at der eksisterer et sådant meget, meget omfattende globalt aflytningssystem under ledelse af den amerikanske efterretningstjeneste NSA, hvilket alle jo ved, bortset fra den tidligere regering, og om det var sådan, at Danmark gennem samarbejdsaftaler er knyttet til dette globale aflytningssystem, hvilket alt tyder på, at vi er.
Der er utallige indicier, nærmest beviser for, at det er tilfældet.
Og jeg håber, at den danske regering vil slå ind på en mere oprigtig kurs i den her sag, for det internationale globale aflytningssystem vil i de kommende år få et endnu større omfang.
Der er ingen tvivl om, at efter den 11. september vil der komme til at ske en intensiveret aflytning.
Det er også derfor, at Danmark opfører et stort, i europæisk målestok overordentlig stort aflytningscenter i Hjørring ved Skibsbylejren.
En aflytningscentral til brug for aflytning af civil kommunikation, som vil placere Danmark i første division med hensyn til magter, der kan foretage aflytning af civil kommunikation.
Derfor er der brug for netop på grund af denne udvikling, at borgernes rettigheder bliver sikret, for vel skal der fanges terrorister, men der skal altså ikke oprettes et overvågningssystem, som er i strid med borgernes grundlovssikrede rettigheder, i strid med reglerne om dommerkendelse ved aflytning osv.
Netop i den situation er det jo helt afgørende, at der ikke opstår efterretningstjenester, som udvikler sig til en stat i staten. Derfor håber jeg, at vi kan starte den her debat med at få fastslået, at der altså findes et sådant system til aflytning af civil kommunikation, at Danmark er med i det, og at vi så kan komme i gang med den indholdsmæssige diskussion, nemlig: Hvordan sikrer vi så borgernes rettigheder i en verden, hvor politi og efterretningstjenester har fået øgede beføjelser også til f.eks. at gå ind og registrere elektronisk kommunikation mellem borgerne i langt større omfang, end efterretningstjenesterne tidligere havde adgang til? Jeg imødeser med stor spænding og interesse de nye ministres svar på forespørgslen.
Besvarelse
Jesper Langballe (DF), 2002-02-21:
Men hvis vi nu tager det fuldstændig teoretisk, synes jeg, der er lidt besynderligt ved hr. Keld Albrechtsens idé om, at man kan aflytte ...
Anne Baastrup (SF), 2002-02-21:
Jeg kan gøre det lige så kort som hr. Helge Adam Møller.
SF støtter lovforslaget.
Jesper Langballe (DF), 2002-02-21:
Må jeg ikke begrunde den?
Helge Adam Møller (KF), 2002-02-21:
Forslaget støttes af den færøske regering, forslaget støttes af den danske regering, og nu støttes det også af den konservative folketingsgruppe.
Margrete Auken (SF), 2002-02-21:
Ja, vi er jo også med på, at vi følger anbefalingerne fra Færøerne, og ser i og for sig ingen problemer i det.
Nu fik vi jo i Retsudvalget i går et brev fra Dania, det firma, der faktisk har et kontor deroppe, og som mente
, at de inden havde fået forsikringer om, at de ikke blev tvunget til at lukke det her kontor på grund af denne lovgivning. Lige præcis den lille sag synes jeg godt lige vi kan få opklaret, for der er jo ingen grund til at mobbe folk, som laver et fint og fornuftigt og lovligt arbejde, og så vidt jeg kunne forstå på det brev, havde man også inden fået tilsagn fra hr. Høgni Hoydal om, at det ville fungere.
Jeg ved ikke, om det er rigtigt, jeg har ingen mulighed
Det kan jeg ikke have meninger om.