runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Colette L. Brix (DF), 2002-05-22:
Til hr. Ole Stavad: Jeg skal sige, om jeg synes, at jeg vil være velvillig over for denne her regering eller ej.
Jeg skal altså ikke stryge den for meget med hårene.
Det er det, hr. Ole Stavad vil have. Nu ser jeg jo ikke spøgelser i skabene.
Jeg har jo ikke været her så længe, og det er nok en fordel.
Jeg tror faktisk på det gode også i denne her regering i denne her sag.
Jeg er ikke i tvivl om, at her nok skal ske noget.
Så vil jeg også godt sige til hr. Ole M. Nielsen, der siger, at man ikke kan diskutere med Dansk Folkeparti: Hvad er det dog for noget sludder?
Selvfølgelig kan man det!
Men det kan da godt være, at man diskuterer noget på forskellig måde.
Det kan godt være, at man ikke behøver at stå her og gå efter det ene og det andet lille fejltrin og komma, efter hvad folk nu eventuelt forlader sig på.
Man må i stedet forsøge at få et samarbejde, for her er der en sag, alle går op i.
Alle partierne går da op i det her.
Det er bare, hvilke muligheder vi har, og hvad vi kan.
Vi ved jo også godt, at vi ikke bare kan gå ind og tage en stor pose penge et eller andet sted og så gå ud og gøre alt det, vi gerne vil, og alt det, der er blevet lovet.
Det kan ikke lade sig gøre.
Og det ligger der jo egentlig i det.
Lad os nu derfor se at komme videre med det her.
Jeg kan ikke se, at jeg skulle have et eller andet dårligt forhold til regeringen.
Hvorfor skulle jeg det?
Jeg har et udmærket forhold til regeringen og et udmærket forhold til hr. Ole M. Nielsen og til hr. Ole Stavad og til hr. Touborg.
Det regner jeg da med.
Vi er jo herinde for at arbejde og skulle finde ud af nogle ting, og det er faktisk det, jeg prøver på at være med til.
Pia Gjellerup (S), 2002-05-22:
Under stor offentlighed blev det bekendtgjort fra statsministerens side i begyndelsen af april, at ved næste års finanslov ville grønthøsteren være kørt i garagen, og at der ville blive større åbenhed om forberedelse af finansloven.
Vi har siden haft lejlighed til at bore lidt i det med grønthøsteren og den forprogrammerede høst på 3, 5 og 7 pct. Den opgives ikke, det gør den heller ikke i forbindelse med ministerierne, men man vil så trække sig lidt tilbage, og man vil ikke bruge grønthøsteren mod de enkelte styrelser.
Det bliver de enkelte ministres opgave.
Derfor er spørgsmålet i dag: Hvad så med åbenheden?
Er det lige så hult? Er åbenhed et spørgsmål om, at man er kommet til at sige meget til offentligheden, som i virkeligheden ikke var møntet på offentligheden, men som var møntet på interne arbejdsprocedurer?
Ønsker regeringen at lægge forberedelsen af finansloven ud i en større åbenhed end det, vi har set tidligere?
»Vil statsministeren redegøre for, hvordan han specifikt påregner at sikre åbenhed i processen om forhandlingerne til finansloven for 2003, sådan som han lovede på sit pressemøde den 3. april 2002?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-22:
Jeg vil overhovedet ikke på det foreliggende grundlag tage stilling til sanktioner i en sag, hvis udfald ingen kender i dag.
Nu beder beskæftigelsesministeren altså om en redegørelse, og når redegørelsen foreligger, vil beskæftigelsesministeren tage stilling til, hvad der så måtte være at foretage i den anledning, men lad mig sætte en tyk streg under, at det selvfølgelig er sådan, at loven her i landet skal overholdes, også af landets kommuner.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lone Møller (S), 2002-05-22:
Det er klart, at statsministeren på stående fod, hvor der ikke ligger en redegørelse, ikke kan give en orientering, men det, jeg spurgte om, var, om statsministeren i tilfælde af at redegørelsen nu viser, at der rent faktisk er begået en omgåelse af loven, så vil være den, der sikrer, at pengene bliver tilbagebetalt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-22:
For det første vil jeg sige til fru Lone Møller, at jeg ikke har kendskab til nogen sag om uberettigede tilskud.
Jeg skal blot henvise til, hvad jeg allerede har svaret, nemlig at Beskæftigelsesministeriet faktisk har bedt om en redegørelse på baggrund af den kritik, der er fremsat.
Med hensyn til fru Line Barfods...
Nej, jeg skal lige sige også til fru Lone Møller, at jeg ikke har noget detailkendskab til forholdene i andre kommuner i Frederiksborg Amt, men når jeg nu læser den redegørelse, som er udgivet af en tidligere minister fra det parti, som fru Lone Møller tilhører, så kan jeg se her, at der er en redegørelse for aktiveringsindsatsen i forskellige kommuner, og det er rigtigt, at der på top 10-listen over integrationsindsats optræder, som jeg lige kan overskue det, to kommuner fra Frederiksborg Amt, hvoraf den ene er Farum, og den anden er Frederiksværk. Så det er da rigtigt, at der sikkert også er andre, der har gjort det godt, men den tidligere regering har altså fremhævet Farum Kommune som et eksempel på, at man har ført en fornuftig integrationspolitik og ført en fornuftig beskæftigelsespolitik, og det er også det, jeg har fremhævet.
Det er bestemt ikke nogen mønsterkommune, der forvalter borgernes penge på den måde.
Men det, jeg har holdt mig til og altid har holdt mig til, har været spørgsmålet om beskæftigelsespolitikken og integrationspolitikken, og det er jeg ikke den eneste, der har, det har den tidligere regering også gjort.
Line Barfod (EL), 2002-05-22:
Jeg har stillet indenrigsministeren og beskæftigelsesministeren en del spørgsmål, og der har ikke været lavet nogen undersøgelser, der er ikke noget talmæssigt belæg for, at Farum skulle være bedre end andre, og det har fået indenrigsministeren til at svare, at grunden til, at indenrigsministeren har fremhævet Farum Kommune som mønsterkommune, er værdigrundlaget.
Så vil jeg gerne høre, om statsministeren også mener, at grunden til at fremhæve Farum Kommune som mønsterkommune er værdigrundlaget i Farum, og hvad det så er for et værdigrundlag, statsministeren mener, der er grund til at fremhæve i Farum Kommune.
Lone Møller (S), 2002-05-22:
Det har jeg skam læst.
Det, jeg gerne ville have ministeren til at svare på, var, om statsministeren syntes, at der var
så stor forskel på Farum Kommunes aktiveringspolitik og andre kommuner i Frederiksborg Amt, når fremtrædende Venstrefolk gentagne gange har fremhævet, at forskellen er på 2 pct. Så vil jeg gerne spørge, om statsministeren ikke finder det ret bekymrende, hvis det passer, det, man har kunnet læse, at én af årsagerne til, at man måske har en god politik, er, at man har udbetalt uberettigede tilskud?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-22:
Jeg vil sige til fru Line Barfod, at jeg overhovedet ingen kommentarer har til en sag, hvis baggrund jeg ikke kender.
Jeg har ikke noget kendskab til Det Regionale Arbejdsmarkedsråds begrundelser for den afgørelse, der er truffet.
Jeg refererer kun, hvad Det Regionale Arbejdsmarkedsråd har afgjort.
Så skal jeg sige til fru Lone Møller, at jeg ved såmænd ikke, om jeg har brugt udtrykket forbilledligt, men det er da rigtigt, at jeg har fremhævet den aktiveringsindsats, der har fundet sted i Farum Kommune.
Men det har jeg jo bl.a. gjort med støtte i en redegørelse, som den tidligere regering har udgivet.
Jeg har her Budgetredegørelse 2000/2001, som jo altså er udgivet af en socialdemokratisk ledet regering, hvor man på side 184, bare for at tage et enkelt eksempel, kan læse, at der er en række kommuner især i den nordlige del af hovedstadsområdet, f.eks. Farum, som synes at have ydet en god indsats.
Så det er ikke noget, jeg bare rejser rundt og siger.
Det kan man læse.
Og fru Lone Møller kan læse det i en officiel publikation udgivet af den regering, som fru Lone Møllers parti stod bag indtil den 20. november sidste år.
Så dér kan fru Lone Møller altså læse det.
Line Barfod (EL), 2002-05-22:
Nu henviser statsministeren til Arbejdsmarkedsrådets afgørelse i 2001, og der har jeg lige fået svar fra beskæftigelsesministeren i dag om, hvad grundlag Arbejdsmarkedsrådet har haft.
Arbejdsmarkedsrådets begrundelse for ikke at have kritiseret forholdene i Produktionshuset i Farum er, at de er gået ud fra, at Farum Kommunes oplysninger er korrekte.
Med alt det, der i øvrigt er kommet frem omkring Farum Kommune og den måde, tilsyns- og klageorganer normalt skal fungere på, mener statsministeren så, at man kan lægge til grund, at fordi Farum Kommune selv har oplyst, at der ikke er nogen problemer med Farum Kommunes egen praksis, at så kan man også bare gå ud fra, at sådan er det?
Eller mener statsministeren, at man måske skulle være en lille smule mere kritisk?
Lone Møller (S), 2002-05-22:
Ja, nu havde jeg spurgt, om statsministeren stadig mente, at aktiveringspolitikken i Farum var forbilledlig.
Så fik jeg en redegørelse, og det kan jeg jo være glad for.
Så vil jeg spørge, om statsministeren mener, at den meget store forbilledlighed er, at alle kommuner under ét i Frederiksborg Amt har haft et fald på 42 pct. i antallet af kontanthjælpsmodtagere siden 1994, og faldet i Farum har været på 44 pct.
Kan ministeren redegøre for, hvad det er, der er så forbilledligt ved den aktiveringspolitik i forhold til de andre kommuner?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-22:
Jeg har ved flere lejligheder, herunder i spørgetiden den 19. februar i år, fremhævet effekten af Farums Kommunes indsats for at bringe svage, ledige og indvandrere i arbejde. Effekten er i øvrigt blevet belyst i besvarelsen af flere § 20-spørgsmål til beskæftigelsesministeren i år. Jeg kan oplyse, at Det Regionale Arbejdsmarkedsråd i en sag fra 2001 ikke har fundet anledning til at kritisere Farum Kommunes aktiveringspraksis, som den finder sted i Produktionshuset. Jeg kan så i øvrigt oplyse, at Beskæftigelsesministeriet som følge af den vedvarende kritik har bedt kommunalbestyrelsen i Farum om en nærmere redegørelse for administration af og praksis i relation til den arbejdsmarkedsrettede indsats, herunder integrationsindsatsen, samt en redegørelse for kommunalbestyrelsens dispositioner og beslutninger i den forbindelse.
Lone Møller (S), 2002-05-22:
»Mener statsministeren stadig væk, at Farums aktiveringspolitik er forbilledlig?« Skriftlig begrundelse
Statsministeren har tidligere udtalt stor anerkendelse af Farum Kommunes resultater inden for aktivering.
I den senere tid er der dog blevet sat spørgsmålstegn ved kommunens aktiveringspolitik.
Kristen Touborg (SF), 2002-05-22:
Jeg vil gerne sige tak for debatten.
I modsætning til, jeg tror, det både var ministeren og hr. Ole Stavad, der beklagede, at vi ikke havde fået de her to debatter til at ligge i umiddelbar forlængelse af hinanden, så har jeg det sådan, at jeg mener, det er godt, vi ikke fik det.
Jeg mener sådan set, at vi her i dag har fået en ret god og grundig debat om de statslige arbejdspladser, og hvis vi efterfølgende skulle have haft en debat om regionalpolitikken, så tror jeg, det ville været gået ud over kvaliteten af begge debatter, og jeg mener, det er for vigtige områder, til at man skulle have indladt sig på det. Så jeg er faktisk ret godt tilfreds med, at forholdene flaskede sig sådan, at debatterne kom til at ligge på to forskellige dage.
Sådan kan skæbnen jo gøre det godt en gang imellem.
Regeringen, og især Venstre, kom med nogle meget overordnede meldinger - meget overordnede og meget lidt konkrete.
Den debat har vi haft, den skal jeg i alt fald ikke gentage her i aften, men vi kan jo gøre det i tiden fremover.
Der kommer jo i øvrigt også en ny mulighed på mandag.
Der er talt en del om, at der skal være balance ved nedskæringer.
Vi er nogle, som synes, det er ret uforståeligt for de vanskeligt stillede områder, at det skulle give en bedre balance og i alt fald være til gavn, at man skærer ned på arbejdspladser i hovedstadsområdet.
Jeg vil godt igen kvittere for, at der ifølge ministeren ikke er tale om rå markedsøkonomi, når det besluttes, hvor statsarbejdspladser skal placeres.
Det synes jeg er betryggende.
Det, man så kan beklage her i debatten, er jo, at der er mange ord.
Der er sagt mange ord her, det er der også under tidligere debatter, og der er altså ikke sket ret meget af den grund, der er ikke foretaget ret mange handlinger.
Det er selvfølgelig beklageligt.
Jeg så også meget gerne, at vi havde konkretiseret også vores forslag til vedtagelse endnu mere, gjort det endnu mere klart, men det har der ikke været vilje til, og det accepterer jeg selvfølgelig.
Det, at et af de centrale emner her har været, at man skulle tage særligt hensyn ved omstruktureringer og tænke på, at man ikke centraliserer samfundet i den forbindelse, mener jeg er uendelig vigtigt, og jeg mener, det er meget vigtigt at vi har for øje, når vi snakker politi, retskredse, beredskabsanalyse, at man grundlæggende har en decentral tænkning, sådan at man ikke bare pr. automatik lægger tingene centralt.
Det er ikke kun hovedstadsområdet, jeg snakker om, det er også en centralisering udeomkring i regionerne.
Det her må ikke blive et spørgsmål om hovedstaden kontra resten af landet.
Vi fik tilsagn fra bl.a. Dansk Folkeparti om at opprioritere de vanskeligst stillede områder og de 17 områder, f.eks. arbejdsmarkedsområder, som er allervanskeligst stillede.
Jeg har forsøgt nogle gange hen igennem debatten at få Venstre og De Konservative til at give et tilsagn om, at det var den måde, man ville prioritere på.
Det har jeg ikke haft så meget held med, men jeg trøster mig med, at der går mindre end en uge, inden jeg får lov at forsøge igen, og så må vi se, om det er blevet bedre til den tid.
Jeg vil gerne sige tak for debatten.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-05-22:
Ministeren kom med en besvarelse til mig, som gik noget i retning af: Så sker der noget, og så nævnte han 4-5 områder, hvor der var afsat penge til, at vi kan komme videre her.
Tidligere i dag hørte vi, at man ikke ville bruge den samme strategi som den, SR-regeringen havde brugt, nemlig at komme med penge.
Så det var vel også en flot udtalelse, vi hørte i ministerens første indlæg.
For det viste sig jo, at den måde, hvorpå man nu vil forklare, at man vil fortsætte udviklingen, sådan set var at komme med nogle penge. Men det, der er brug for, er sådan set, at man på alle de områder, hvor man kan sige, at det her har en direkte sammenhæng med den udvikling, der foregår i de svageste områder, får taget nogle initiativer, så der også dér kommer gang i udviklingen. Så det håber jeg at ministeren vil være med til efter det forslag til vedtagelse, vi nu her har lavet, så vi virkelig kan få styrket de svage områder.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-22:
Spørgsmålet om åbenhed omhandler mange forskellige ting.
Det, jeg har tænkt på i forbindelse med åbenhed omkring forberedelsen af næste års finanslov,
er, at der i sammenligning med forberedelsen af finansloven for 2002 bliver mere tid til rådighed.
På grund af valget blev processen frem mod finanslov 2002 meget forceret.
Det, at der bliver bedre tid, giver også mulighed for, at flere kan inddrages i forberedelsen af finansloven.
Og her har fru Pia Gjellerup fuldstændig ret i, at jeg dér i første omgang naturligvis tænker på den forberedelse, som regeringen og regeringspartierne helt efter normal praksis gør.
Den kan nu finde sted med anvendelse af mere tid og dermed også med inddragelse af flere.
Det er i sig selv udtryk for en åbenhed, men i en helt sædvanlig forberedelsesprocedure.
Så kommer spørgsmålet om næste fase.
Finanslovforslaget vil blive præsenteret den 27. august, og efter at finanslovforslaget er blevet præsenteret, agter regeringen naturligvis at inddrage alle Folketingets partier.
Det bliver der så også god tid til i forhandlingerne om finansloven for 2003.
Så kan jeg endelig sige til fru Pia Gjellerup, at regeringen vil bestræbe sig på i udvidet omfang at begrunde, forklare, beskrive de budgetændringer, der lægges op til, både de nye initiativer, der tages, og de budgetforbedringer, der skal til for at finansiere dem.
Det er også åbenhed.
Pia Gjellerup (S), 2002-05-22:
Jeg takker for svaret.
Jeg har da selvfølgelig stor respekt
for, at man i den situation, regeringen var i efter valget, ikke havde en utrolig lang tid og derfor måtte gennemføre nogle processer, som også her i Folketinget blev noget klemte. Men jeg kan faktisk forstå, at åbenhedsspørgsmålet ikke skal fortolkes som en melding til offentligheden om en større åbenhed, men skal ses som en offentlig undskyldning, især til regeringspartierne, måske også til nogle af ministrene, og at det i øvrigt ikke var møntet på nogen offentlighed, sådan som det kom til at fremstå i april måned.
Jeg vil gerne høre, om det er rigtigt forstået, at der ikke i forberedelsen af finanslovforslaget er tale om at inddrage yderligere.
Det ville jo nemlig være spændende, hvis det var sådan, at regeringen ville forsøge at inddrage offentligheden yderligere.
Det ville jo gøre, som statsministeren ved, også oppositionspartier og mange, mange mennesker i den store offentlighed ganske meget bedre til at deltage i diskussionerne efter den 27. august.
Var det bare en offentlig undskyldning, eller var der også tale om en øget offentlighed?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-22:
Jeg kan sige til fru Pia Gjellerup, at der aldeles ikke var tale om nogen undskyldning i de udtalelser, jeg kom med
, så meget mere som der ikke er behov for nogen undskyldning.
Der er tale om, at når man har mere tid til rådighed, så bliver der også mulighed for at bruge mere tid på at inddrage flere både i forberedelsen af en finanslov og forhandlingen af en finanslov.
Sådan er det jo, og det ved fru Pia Gjellerup også, og det lå fuldstændig klart, da jeg fremsatte min udtalelse den 3. april, at det var det, jeg tænkte på.
Pia Gjellerup (S), 2002-05-22:
Jeg kan forstå, at det ikke handler om, at der skal være en øget åbenhed i forhold til offentligheden, så står det fast.
Så der kan kun være tale om en øget offentlighed i forhold til den interne regeringsproces, og det skulle offentligheden så have at vide.
Hvad er det så for en ændring, der sker i forhold til den interne regeringsproces?
Jo, det er en proces, hvor man så gør det, man sædvanligvis må forvente, og som man synes, man havde dårlig tid til.
Men det skal jo altså ikke forstås, kan jeg forstå på statsministeren, som en offentlig undskyldning.
Sådan bliver den ellers modtaget, har jeg kunnet se, i hvert fald af konservative politikere.
af delene, for så henstår det ganske uklart, hvad bemærkningen i virkeligheden var.
hvad var bemærkningerne så overhovedet møntet på?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-22:
Der er ikke nogen afstand mellem de løfter, der blev givet før valget, og det, regeringen så rent faktisk har gennemført efterfølgende, tværtimod har regeringen til punkt og prikke levet op til alle valgløfterne.
Når vi tager den kommunale sektor, så er der faktisk også afsat penge til en endda ganske betydelig udvidelse af serviceniveauet fra 2001 til 2002.
Allerede de gamle økonomiaftaler havde for primærkommunernes vedkommende givet et løft på 1,4 mia. kr.
Oven i det har den nuværende regering lagt 0,5 mia. kr. til ældreomsorg.
Det er altså næsten 2 mia. kr. i ekstra udgifter. For amtskommunernes vedkommende havde de gamle økonomiaftaler givet 2,3 mia. kr. i løft, og på toppen af det har den nuværende regering givet yderligere 1,5 mia. kr.
Så alt i alt er det næsten 4 mia. kr. i løft. Så der er altså ikke tale om, at der skæres ned på udgifterne i den kommunale sektor, tværtimod.
Villy Søvndal (SF), 2002-05-22:
Jeg håber, statsministeren under det her spørgsmål er i stand til at bevare sit gode humør.
Jeg vil sætte meget pris på, at han ikke sådan mister besindelsen.
Det er jo nemlig sådan, at valgkampen nu er slut, og det betyder også, at de gyldne løfter skal stå deres prøve i forhold til den hårde, brutale virkelighed.
Den skriver den 12. maj 2002, og jeg citerer: »To ud af tre kommuner er i fuld gang med at reducere servicen over for borgerne.«
Og man fortsætter lidt senere: »Det går især ud over de store serviceområder: børnepasning, folkeskolen og ældreområdet, siger Ejgil W. Rasmussen, Venstreformand for Kommunernes Landsforening.
« Mit spørgsmål er så: Er det ikke allerede nu, mindre end et halvt år efter at regeringen er trådt til, ved at blive et problem for regeringen, at der er så kolossalt langt mellem løfterne og virkeligheden, og er det mon ikke derfor, at folk vender sig mod regeringen i meningsmålingerne?
»Hvad vil statsministeren gøre for at undgå, at to ud af tre kommuner i direkte modstrid med regeringens valgløfter er i fuld gang med at reducere servicen over for borgerne, jf. Jyllands-Posten den 12. maj 2002, Ejgil W. Rasmussen, KL's formand?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-22:
Det eneste, som denne her ordveksling kortlægger, er en fantastisk udviklet resistens over for argumenter hos spørgeren. Vi havde i går, jeg ved ikke hvor mange timers debat her i Folketingssalen, hvor det blev gjort fuldstændigt klart, hvad hr. Jens Rohde netop nu fremhæver, nemlig at den danske Øststøtteaktivitet i 2002 og 2003 vil ligge på et højere niveau end i 2001, hvor de to spørgeres parti havde regeringsansvar.
Der vil være mere Øststøtteaktivitet i 2002 og 2003 end i 2001.
Nu gentager vi det igen, selv om vi har sagt det mange gange i går, men til ære for hr. Nicolai Wammen og hr. Jeppe Kofod, så tager vi den en gang til.
Der er mere aktivitet under Øststøtten nu, end der var, da de to spørgeres parti var i regering.
Min bemærkning om, hvad man bruger sin tid på, går bare på, at jeg egentlig tror, befolkningen hellere vil høre, hvad et politisk parti gerne vil, end altid at høre sur og negativ kritik.
Jeg synes, at de to unge folketingsmedlemmer burde tænke lidt over, at det, der måske bærer fremad, er, hvis man er konstruktiv; det er hvis man har noget at byde på; det er hvis man kan fortælle befolkningen, hvad man vil med det danske samfund, i stedet for hele tiden bare at være sur, negativ, kritisk.
Og så kan jeg kun sige til hr. Nicolai
Jens Rohde (V), 2002-05-22:
Når man nu hører de to ordførere dernede, så synes jeg måske lige, det var på sin plads, om statsministeren kunne bekræfte, at der i år 2002 og 2003 i faktiske udbetalinger bliver givet mere i støtte end i år 2001, og at mange af de tilsagn, som vi jo har oplevet, flotte tilsagn fra den tidligere regering, jo reelt aldrig nogen sinde er kommet til udbetaling og derfor er ren pyntemaskine.
Jeppe Kofod (S), 2002-05-22:
Jeg må også sige, at jeg studsede over statsministerens svar til hr. Nicolai Wammen om det her med, at dansk Øststøtte og også niveauet for den ikke optager befolkningen i Danmark, som den optager befolkningen i Østeuropa.
Det synes jeg er en underlig kommentar.
Den kunne jeg godt tænke mig at få statsministeren til at uddybe.
Jeg havde netop på fornemmelsen efter vores lange debat
i går, at er der noget, som regeringen er bekymret over, så er det det billede, den har givet af sig selv i forhold til den nedprioritering af Øststøtten, som den har foretaget efter at have fået regeringsmagten.
Man har ikke sagt noget om det i valgkampen, men så når man kommer til, så gør man det.
Jeg tror, at der, ikke kun i regeringen, men også i befolkningen, er en stor optagethed af det spørgsmål her.
Det er da klart, det er beklageligt, at også andre nu kan se, at Danmark skifter kurs, at vi ikke er med til aktivt nok at understøtte demokratierne, understøtte, at nye lande kommer med i EU.
Derfor tror jeg, det er noget, der optager befolkningen meget, og der må statsministeren have misforstået et eller andet, når han kan svare, som han gør.
Nicolai Wammen (S), 2002-05-22:
Jeg må konstatere af statsministerens svar, at statsministeren heller ikke er opmærksom på, at det nogen andre steder end af den samtale, der har fundet sted i Statsministeriet, skulle have fremgået, at miljøkommissæren har ændret synspunkt i forhold til den meget hårde kritik, der blev rettet mod Danmark i den pågældende avis.
Med hensyn til at statsministeren mener, at vi burde beskæftige os med sager, der optager befolkningen mere,
så vil jeg minde statsministeren om den meningsmåling, der var den 16. februar 2002, hvoraf det klart fremgik, at et meget stort flertal af den danske befolkning ikke bare var bekymrede, men var imod den miljøpolitik, som regeringen fører.
Og jeg kan måske også for yderligere at illustrere, at det er et spørgsmål, der optager folk, citere statsministerens egen ordfører, hr. Eyvind Vesselbo, der tidligere har sagt, at der er blevet skåret meget dybt og måske også for dybt på miljøbistanden.
Så det er noget, der optager mange mennesker helt ind i Venstre.