runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-11-17:
Jeg vil gerne sige tak til hr. Frank Aaen, tak virkelig fra hjertet, fordi hr. Frank Aaen i sit indlæg gjorde opmærksom på, at det ideologiske udgangspunkt for hr. Frank Aaen og for Det Konservative Folkeparti er forskelligt.
Det synes jeg da er meget praktisk ved flere forskellige lejligheder at få gjort opmærksom på.
Det er jeg meget godt tilfreds med.
Jeg brugte ikke ordet socialisme i mit indlæg.
Jeg brugte ikke formuleringer, der gik på tvangsovertagelser af virksomheder.
Jeg forholdt mig sagligt og seriøst til de ting, der ligger i det her forslag, og der er da et element, nemlig i hvilken grad virksomheden kan have interesse i at få hjælp fra VækstFonden, og i hvilken grad VækstFonden kan have interesse i at hjælpe virksomheden.
Den balance kommenterede jeg, og det synes jeg man skal have lov til, uden at nogen misfortolker dette som et rasende ideologisk angreb på socialismen.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-11-17:
Det er godt her fra morgenstunden at få lejlighed til at få klaret begreberne.
Det er givet, at hvis det offentlige, hvis fællesskabet sætter store penge på spil, skal det offentlige og fællesskabet være med inde og sikre, at tingene bliver gjort på en fornuftig måde.
Hvis virksomheden bliver stærk og sund, har mulighed for at klare sig selv, uden det offentlige hjælper til, til en vækst til glæde for os alle, så skal det offentlige trække sig tilbage og bruge sine penge på at skaffe ny vækst og ny innovation.
Så enkelt er det.
Det er jo ikke en samfundsomstyrtning, vi er i gang med.
Det er bare et spørgsmål om at lave en vækst og lave et fornuftigt samfund med innovation.
Og der vil jeg gerne spørge hr. Frank Aaen, om hr. Frank Aaen via de her lovforslag vil ændre samfundet.
Svend Erik Hovmand (V), 2000-11-17:
Jo, men det er såmænd blot for at rette en lille misforståelse fra hr. Frank Aaen.
Det er jo ikke sådan, at vi vender os imod, at det offentlige skal have glæde af, at en støtte fører til overskud.
Faktisk gennemførte vi i den tidligere regerings tid for første gang overhovedet i danmarkshistorien det princip, at hvis det offentlige giver et tilskud, og tilskuddet fører til en succes for den virksomhed, så skal tilskuddet tilbagebetales.
Fair nok.
Det er der ingen problemer i.
Dér, hvor problemet ligger, er, hvis det offentlige via en sådan ordning, som er beskrevet her, får ejendomsretten til mange af vores nye virksomheder.
Frank Aaen (EL), 2000-11-17:
Ja, jeg kan jo starte der, hvor hr. Morten Helveg Petersen sluttede, for jeg blev også noget forundret over at høre indlæggene fra Venstre og De Konservative.
Jeg er jo godt klar over, at Venstre og De Konservative har den opfattelse, at demokratiet skal stoppe i fabriksporten.
At vi under ingen omstændigheder som samfund må gå ind og være med til at styre virksomhedernes udvikling.
Det har jeg hele tiden været klar over, men det er alligevel lidt nyt for mig, at det var et ultimativt krav fra Venstre og De Konservative, at når det offentlige giver støtte til en udvikling, så skal der tabes penge på det.
Der må under ingen omstændigheder tjenes på det.
VækstFondens egenkapital skal gå til.
Ikke en krone må der komme tilbage.
, men ikke noget med at få andel i gevinsten
Se, der synes jeg jo alligevel, at ideologien når et leje, som jeg alligevel ikke troede, V og K var i besiddelse af.
Jeg forstod godt det med, at demokrati er forbudt, når vi kommer inden for en fabriksport.
Der er det kun virksomhedsejeren, der må bestemme, men at investorer, også når det er en statslig investor, ikke må få andel i en gevinst, det vidste jeg alligevel ikke var borgerlig politik, men det er det åbenbart. Fra regeringens side er der også ideologi i det her i samme retning, men altså slet, slet ikke på det niveau.
Jeg tænker på de meget bestemte forudsætninger, der lægges ind om, at hvis man giver støtte fra VækstFonden og går ind som medejer, så skal det være midlertidigt, og VækstFonden skal være passiv ejer.
Det forstår jeg sådan set ikke.
Hvorfor skal det være midlertidigt, hvis det går godt, og hvorfor må en ejer ikke være med til også at styre virksomheden?
Hvorfor skal man være passiv?
Det synes jeg er nogle urimelige begrænsninger at lægge på sig selv.
man ellers er fornuftig og arbejder godt som vækstfond, så skal man selvfølgelig også gå ind og være aktiv medejer og dermed tage ansvar for udviklingen og selvfølgelig også blive i den pågældende virksomhed lige så længe, det er fornuftigt, og der skal ikke være noget krav om, at man skal gå ud. Så derfor vil jeg sige, at vi støtter de gode ting, der ligger i det her forslag, nemlig at man åbner for muligheden for, at VækstFonden kan blive medejer og åbner mulighed for, at man ikke bare kan få en rentegevinst, men kan få den fulde gevinst, hvis det, man er gået ind i, virkelig er en god ting.
Det er nødvendigt, akkurat som der i øvrigt står i dk21, at der er nogle helt klare samfundsmæssige målsætninger, krav til miljø, krav til etik, krav til beskæftigelse, som skal være opfyldt, for at man kan gå ind og støtte med et tilskud. Nu tror jeg, vi er kommet til det sted, vi tidligere har fået noget om i betænkninger fra Erhvervsudvalget, og jeg mener også på bekendtgørelsesniveau fra ministerens side, men jeg tror, vi er nødt til at kigge på, om vi ikke, når man
giver støtte, i loven altså helt præcist skal have nogle af de målsætninger, som regeringen også har skrevet ind i dk21-initiativet.
Så med de bemærkninger om nogle ting, vi gerne vil have forbedret, vil vi gå positivt ind i arbejdet med denne her
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-11-17:
Der skal ikke herske tvivl om, at CD støtter lovforslaget, men vi vil dog understrege, at vi også gerne vil være med til at drøfte mellem første og anden behandling, om man helt når de mål, som man sætter sig. Uden at gå ned i teknikken og detaljen i dette her lovforslag - det er der så mange der har gjort før mig - vil jeg gerne understrege, at den diskussion af mere ideologisk art om, om det er socialisme, eller det er noget andet, synes jeg er en spændende, men på mange måder også en forvrøvlet diskussion.
Det afgørende er selvfølgelig, at vi ønsker bedst mulige vilkår.
Men hvis vi kigger på det at gå ind med staten som medspiller på den ene eller den anden facon igennem de senere år, ja, så vil jeg gerne sige til den borgerlige side ikke mindst, at mange af de modeller og mange af de mekanismer og mange af de måder at agere på i den nuværende, socialdemokratisk ledede regering har nogle træk af management og nyliberalisme på en række områder, så man næsten en gang imellem bliver helt forpustet. Det ser man masser af eksempler på i måden, man agerer på, måden man laver samfundsrationalisering, lader ting i staten fungere hver for sig uden at være vældig koordineret.
Så det der med at kalde det det ene eller det andet er nok, fordi der er lidt af et nybrud.
Det er jeg meget enig i.
Omvendt skal vi nok også passe på, at vi i dette her land ikke bliver så småt tænkende, vil jeg sige, så vi ikke kan noget af det store.
Når vi har en viden uden lige på visse områder visse steder i Nordjylland i småbyer, som normalt er købt, inden den når at blive stor, som aldrig har det med at blive Nokia, der i og for sig er ved at være den halve nation, når vi f.eks. tænker på Finland, ja, så hænger det nok sammen med, at dansk kultur er sådan, at vi skal passe på, at noget ikke går for stærkt, vi skal passe på, at vi ikke slår kræfterne sammen, alle gode kræfter, både offentlige og private. Jeg er enig i bekymringen for, at vi ændrer samfundsstrukturen, og at vi sørger for, at det, der hedder et kapitalistisk samfundssystem som det, vi bygger på, langsomt bliver spist op af forordninger og regler på forskellige områder, den er jeg ganske enig i. Men lad os nu prøve at gå ind i dette her positivt.
Det er altså væsentligt, at vi i Danmark kan lidt mere, end vi har kunnet før, at vi tør lidt mere i nogle sammenhænge, at vi er nået til at blive bare lidt større end det der på det jævne.
Egil Møller (DF), 2000-11-17:
Jeg vil godt starte med at slå fast med syvtommersøm, at Dansk Folkeparti ønsker at skabe de bedst mulige forhold for etablering af nye virksomheder.
At skabe lyst og tro på, at nye ideer kan skabe nye virksomheder med indtjeningsevne i en hård konkurrence, skal til enhver tid opmuntres.
Skal Danmark være med i superligaen med hensyn til at skabe nye virksomheder inden for IT, innovation, forskning og udvikling, må og skal alle gode initiativer støttes, men her holder så også enigheden om selve fremgangsmåden op.
Dansk Folkeparti ønsker, at det private erhvervsliv har mulighed for at trække på forskningsresultater inden for universiteterne og forskerparkerne i bred forstand, men direkte statstilskud til opstart af nye virksomheder ønsker vi ikke.
Vi ønsker ikke, at staten bliver medejer af nye erhvervsvirksomheder.
Man kunne i stedet opmuntre til opstart af nye virksomheder ved at give skattefrihed i de første leveår og langt bedre afskrivningsmuligheder for nye vidensvirksomheder, hvis produkter netop forældes meget hurtigt, og det ville så være et mere brugbart instrument.
At VækstFonden taber cirka 60 pct. af sine udlån kunne jo tyde på, at bedømmelsesgrundlaget ved udlån ikke er tilstrækkeligt. Jeg kan på Dansk Folkepartis vegne ikke tilslutte mig lovforslaget.
Ole Sohn (SF), 2000-11-17:
Efter at vi har hørt de to foregående ordførertaler, skulle man jo, som tilhørende venstresiden af Folketingssalen, være jublende glad.
For man kunne få indtryk af, at VækstFonden og de ændringer, der lægges an til her, er udtryk for den rene socialisme, og det burde glæde sådan en gammel socialist som mig.
Jeg vil nu sige, at forslaget glæder mig også, men jeg må indrømme, at jeg ikke sådan helt ser socialismen snige sig ind ad bagdøren med forslaget om ændringer af VækstFonden, men tværtimod at VækstFonden jo har bevist sin styrke som igangsætter af nye virksomheder, og med de ændringer, der lægges an til her, kan tilføje nye muligheder i ønsket om at være med til at hjælpe nye innovative virksomheder på benene. Jeg har ikke fået det indtryk - og det vil jeg så gerne spørge ministeren om - at virksomhederne skal tvinges til at have staten som medejer med de ændringer, der finder sted her med VækstFonden.
Jeg har indtryk af, at der lægges an til, at man udvider repertoiret af muligheder for at få tilskud, lån, garanti eller kapitalindskud, at man kan veksle, at man kan finde den form, som er bedst egnet for den enkelte virksomhed.
Og det synes jeg faktisk er en særdeles god måde at være med til at udvikle nye virksomheder på, for de erfaringer, vi har med VækstFonden, er jo positive.
Den har jo været med til at igangsætte mange nye virksomheder, været med til at skabe innovation.
Og der ligger faktisk også nogle nye muligheder for at tilføre øget kapital til VækstFonden i kraft af de succeser, der er blevet skabt.
Det kan man se, hvis man lige kaster et lille blik på et andet lovforslag, som bliver behandlet i Skatteudvalget, spørgsmålet om aktieoptioner, hvor man også her kan have mulighed for at udbetale aktier og aktieoptioner til medarbejderne, som så i stedet for at betale skatten på det tidspunkt, hvor de får optionerne, kan henlægge skattedelen i VækstFonden og dermed også være med til at betale lidt tilbage af den succes, som en virksomhed kan få.
Men den kan også falde tilbage til VækstFonden, sådan at der igen bliver midler, som kan tilføres andre og nye virksomheder, sådan at man får en rullende effekt i positiv retning.
Der er dog én ting i forslaget, som skal ændres i forhold til udkastet.
Jeg tænker her på den aftale, som regeringen har lavet sammen med SF og Enhedslisten her under finanslovforhandlingerne om netop også at skabe mulighed for at sikre filmbranchen noget venturekapital.
Det er for os at se en særdeles vigtig brik i forbindelse med at understøtte og videreudvikle filmbranchen som erhverv, at de har mulighed for at få tilført venturekapital.
Og med den aftale, vi har lavet i finansloven, ja, der kan VækstFonden afsætte midler til det og indgå i et sådant ventureselskab, men det kræver, at der sker nogle ændringer i VækstFondens fundats.
Så det håber jeg at ministeren er opmærksom på, sådan at vi får det løst under udvalgsbehandlingen.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-11-17:
Da vore ordfører, fru Pernille Sams, ikke kan være til stede her i salen, skal jeg hermed redegøre for Det Konservative Folkepartis holdninger til forslaget.
Overordnet mener vi, at regeringen er ved at udvande ideen med VækstFonden.
Det har aldrig - i hvert fald ikke fra vores side - været meningen, at VækstFonden skal være et ventureselskab, ej heller at VækstFonden skal hvile i sig selv eller give overskud.
Det er fint, når en virksomhed klarer sig så fint, at VækstFonden kan få sine penge igen med gode renter; men VækstFonden skal være en hjælp - en tålmodig fødselshjælp og ikke en statslig finansiel virksomhed.
VækstFonden er Danmarks svar på, hvordan nye typer virksomheder kan skaffe tålmodig og risikovillig kapital i de første svære år, hvor de giver underskud.
I andre lande kan biotek-virksomheder eksempelvis få enorme etableringstilskud - 30 pct. s-, ja, endda 50 pct.s-ordninger lokkes der med i Frankrig, Tyskland og USA.
Via VækstFonden kunne man i visse tilfælde få gode lån uden at udvande sin egen interesse og sin egen ejerandel i firmaet.
Nu ønsker regeringen, at VækstFonden skal gå ind og blive egentlig medejer af de firmaer, der investeres i, for at give staten en andel af en eventuel gevinst, fuldstændig ligesom når private investerer.
Som udgangspunkt er vi positive over for, at VækstFonden har mange og fleksible muligheder; men med den politik, der lægges for dagen, og den praksis, vi kan se, der mere og mere følges, er det foreliggende forslag ikke ønskeligt.
Vi tror, det vil blive brugt alt for flittigt og målbevidst for at øge statens ejerandel i private virksomheder - ikke efter virksomhedens ønsker, men efter Fondens.
Når en virksomhed, som i visse brancher er afhængig af lånefinansiering i mange år, og den hver gang, den skal udvide kapital, må aflevere en del af ejerskabet, er der for lidt ejerskab og incitament tilbage til sidst.
Det er allerede i dag sket med de nye resultatlån, VækstFonden nu tilbyder, som tvinger virksomhederne ud i dyr finansiering, og det vil formentlig blive endnu værre med det nye instrument.
VækstFonden bliver nu en spiller på linje med private, og det er ikke dét, der mangler i markedet.
Problemet er, at det traditionelle VækstFondsprodukt kommer til at mangle - det relativt billige og risikovillige lån, som virksomhederne stille og roligt kan arbejde videre med i en årrække i forsøget på at nå deres mål; et lån, som kan suppleres, såfremt virksomhederne holder, hvad de lover, og som på den måde har været med til at sætte en række gode virksomheder i gang i nye brancher for få år siden.
Vi mener, det er en fejl at ødelægge dette, som man allerede har gjort med de dyre resultatlån, og som bliver endnu værre med det direkte ejerskab, som nu indføres.
Regeringen har formentlig allerede flertallet på plads med venstrefløjen, også for dette forslag, men jeg vil meget gerne opfordre til, at man alligevel indføjer en bestemmelse om, at en virksomhed har ret til at købe sine egne aktier tilbage, når den ønsker det, til en givet kurs.
Det ville dog i det mindste give virksomhederne et lille håndtag at holde fast i.
Svend Erik Hovmand (V), 2000-11-17:
Jeg tror, det var helt tilbage i Viggo Kampmanns tid, man første gang oplevede et erhvervspolitisk instrument, nemlig afskrivningsreglerne, som fik meget bred tilslutning i det danske Folketing.
Den slags tiltag har vi ikke set mange af.
Jeg skal ikke sige, at VækstFonden er at sammenligne med afskrivningsreglerne, men når det drejer sig om bredde, tilslutning, fundering i det danske Folketing, så er der et lighedspunkt.
VækstFonden har jo nu eksisteret i en 10-15 år og er et godt eksempel på, at der har været en bred opbakning.
Der har været et enkelt tiltag.
Jeg husker for et års tid siden eller to, at ministeren ønskede at ændre ledelsen i VækstFonden, sådan at det blev ministeren og ikke erhvervslivet, der fik det afgørende ord.
Det lykkedes heldigvis ikke, og med den lille krølle kørte man så videre.
Det forslag, som nu ligger på bordet, synes jeg på mange måder har positive svingninger omkring forenkling, omkring hensyn til ny teknologi og den udvikling, der foregår i erhvervslivet.
Absolut.
Det skal ikke underkendes.
Vi synes, der er positive svingninger i det.
Jeg må indrømme, at jeg er ked af, at vi skal opleve, at vi nu gør VækstFonden til en mere ideologisk boldbane.
Og vi ser det så i dag omkring ejendomsretten.
Altså, »man märkt die Absicht und wird verstimmt«, som Goethe sagde.
Man bliver altså noget forstemt, når så god en sag skal gøres til en ideologisk kastebold.
Jeg synes, der som sagt er gode ting i det her forslag, og det vil jeg gerne kvittere for; men kunne man dog ikke undlade den der mere ideologiske vinkel, som hedder, at nye virksomheder, der får tilskud, ikke længere skal have støtte, som de bare tilbagebetaler.
Næh, nu skal det være egenkapitalen.
Altså, at staten igen skal engageres i ejendomsretten over de enkelte virksomheder og specielt de nye virksomheder, det synes jeg godt, vi kunne have været foruden.
Poul Andersen (S), 2000-11-17:
Da vores ordfører, hr. Ole Vagn Christensen, er forhindret i at være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre følgende: Danmark ligger kun på en femteplads, når man sammenligner 10 vestlige landes forhold til den nye økonomi.
Det viser en rapport, som PLS Rambøll for nylig har offentliggjort.
Det både kan og skal Danmark gøre
meget bedre.
Ny økonomi er betegnelsen for den økonomi, der opstår i disse år, hvor elektroniske netværk bliver udbredt og anvendt blandt forbrugere og i erhvervslivet.
Den nye økonomi fører til nye forbrugsformer, forretningsmodeller og effektiviseringsværktøjer.
Er vi ikke med helt fremme i den nye økonomi, sakker vi bagud i forhold til de øvrige lande, men kommer vi med, vil det betyde, at vi vil opleve kraftig økonomisk vækst uden inflation, et erhvervsliv med innovative og konkurrencedygtige virksomheder og spændende job til arbejdstagerne.
Det er med andre ord særdeles væsentligt, at Danmark formår at udnytte de muligheder, den nye økonomi giver, og at vi griber chancen nu og her.
De fire lande, der ligger foran Danmark, er USA, Sverige, Finland og Storbritannien.
Specielt de tre første er langt foran Danmark.
Det er der mange forklaringer på, men en af de vigtige er, at Danmark mangler velfungerende kapitalmarkeder for nye virksomheder i den nye økonomi.
Iværksættere i den nye økonomi har ikke blot brug for en stor pose penge, de har brug for rådgivning og ekspertise, der kan hjælpe dem igennem den vanskelige omstillingsproces fra idémagere til virksomhedsejere.
Det kreative talent skal føre til levedygtig forretning.
Her kan VækstFonden i samarbejde med private aktører spille en særdeles vigtig rolle.
Lovforslag nr. L 62 tager et vigtigt skridt i retning af at forbedre vilkårene i Danmark for innovative mennesker i den nye økonomi.
Med dette lovforslag bliver VækstFonden gjort mere tidssvarende, så den kan tilbyde de nye typer af medfinansiering, der er brug for i den nye økonomi.
Videre får VækstFonden visse muligheder for at medfinansiere udviklingsaktiviteter i spin-off-virksomheder, og endelig bliver det muligt for VækstFonden at få andel i de finansierede aktiviteters eventuelle afkast på samme måde som private investorer, så VækstFonden får mulighed for at støtte flere projekter, end tilfældet er i dag.
Alle ændringerne i lovforslag nr. L 62 går i den rigtige retning, og det er Socialdemokratiets opfattelse, at VækstFonden med disse ændringer kan blive en aktiv og vigtig del af Danmarks omstilling til den nye økonomi.
Socialdemokratiet støtter derfor til fulde lovforslag nr. L 62.
Ove Hygum (S), 2000-11-17:
Jeg skal endnu en gang takke for modtagelsen af lovforslaget, og så kan jeg med glæde konstatere, at det ser ud til, at tilslutningen til lovkomplekset er voksende.
Det har nu været min prognose hele tiden, at når først tiden gik og man fik lejlighed til at sætte sig nærmere ind i den måde, den nye reform ville virke på, så ville tilslutningen vokse støt og roligt.
Jens Vibjerg (V), 2000-11-17:
Forslaget her er et helt igennem godt forslag, og jeg skal ikke trætte forsamlingen med at gentage, hvad jeg ved tidligere lejligheder har sagt om det samme emne, for der er for så vidt ikke noget nyt at føje til.
Jeg har dog et spørgsmål til arbejdsministeren, for det er lidt uklart, hvad der sker med anvendelsen af vikarer.
Vi lavede det jo som en del af satspuljeaftalen, at det kom ind i forsøgsperioden her, og jeg har på baggrund af forslaget svært ved at se, at det nu bliver gjort permanent.
Det vil jeg gerne lige have arbejdsministerens tilsagn om er tilfældet.
Som formuleringen er her, bliver forsøgsordningen forlænget i et år, og så læser jeg det, som om den bliver udfaset.
Ole Sohn (SF), 2000-11-17:
Jeg vil gerne takke hr. Brian Mikkelsen for ordførertalen, for den viser, at hvis man reflekterer lidt over virkeligheden, så er man en gang imellem nødt til også at gå ud over stive rammer.
Det var også en kommentar til Venstres ordførertale.
Jeg synes, det er lidt forstemmende, at man nu via et eller andet bogholderisystem har besluttet sig for, at 1 år skal være det rigtige, når virkeligheden viser, at specielt på produktionsskoleområdet er der faktisk mange unge, som har glæde af og som har behov for en lidt længere periode end en rigid 1-års-regel giver, og som derigennem kan hjælpes videre.
Og hvorfor skulle man ikke benytte sig af de muligheder?
Men altså, forslaget er fornuftigt.
Det bygger på virkeligheden, og det bygger på de erfaringer, der er fra den verden, som beskæftiger sig med det.
Og det er hovedbegrundelsen for, at vi støtter det.
At det også er et led i et forlig, gør det jo ikke mindre forpligtende.
Vi støtter lovforslaget.
Brian Mikkelsen (KF), 2000-11-17:
Produktionsskolerne har jo været meget diskuteret her i salen og blandt folk i miljøet.
Vi opfatter egentlig produktionsskolerne som et godt alternativ for de unge mennesker, som har svært ved at tage en uddannelse, og som ofte har svært ved at finde et ståsted i tilværelsen.
Produktionsskoler hjælper ofte folk til at komme videre.
Vi ved jo også fra diverse undersøgelser, at succesraten er relativt høj.
Cirka 5/6 af produktionsskolernes elever fortsætter efterfølgende på en ungdomsuddannelse.
Vi lægger vægt på, at produktionsskolerne får nogle fornuftige muligheder for at sende eleverne, der ofte er meget skoletrætte, ofte er på vej helt ud af systemet, videre på bedste vis.
Det kræver, at man i nogle tilfælde er nødt til at overskride den generelle regel om, at man kun skal være der 1 år.
Så er der et forløb fra maj til august, før man starter på skolen.
Det betyder, at man får en dårlig udslusning, og det betyder også, at man risikerer, at vedkommende ikke starter på sit skoleforløb igen.
Derfor har vi hele tiden støttet muligheden for en dispensationspulje.
Og når det nu viser sig, at grænsen på 5 pct. ikke er tilstrækkelig til at imødegå behovet, så er vi egentlig villige til at øge grænsen til 10 pct. af den enkelte skoles samlede årselevtal, og vi vil derfor stemme for forslaget.
Gitte Lillelund Bech (V), 2000-11-17:
Da Venstres ordfører på L 83, hr. Anders Mølgaard Jensen, ikke kan være til stede, har jeg lovet at oplæse hans ordførertale.
Lovforslag nr. L 83 er et klassisk glidebaneforslag.
For kort tid siden var der her i Folketingssalen et meget bredt funderet flertal, som var af den klare opfattelse, at unge maksimalt måtte opholde sig 1 år på en produktionsskole.
Det syntes næsten alle uddannelsesordførere var såre logisk, vores historiske erfaringer taget i betragtning.
Men principper er jo åbenbart til at gradbøje.
Det er ærgerligt, også for de unge.
Derfor er dette lovforslag én uheldig glidebane, som reelt vil virke som en bjørnetjeneste for de unge.
Venstre kan derfor ikke støtte lovforslaget.