Ole Stavad (S), 2002-10-22:
Det var ikke udtryk for utaknemmelighed, må jeg sige til ministeren, det var vel det, vi godt kan kalde en smutter.
Jeg synes, der er mange interessante ting i redegørelsen, der er en lang række ting at følge op, og der er en lang række afsnit, hvor vi også må prøve at se på, hvordan vi kan blive mere konkrete i den opfølgning.
Det, jeg godt ville følge lidt op i ministerens besvarelse, var både noget, ministeren sagde, og noget, ministeren ikke sagde.
Først tror jeg da, det er rigtigt, at det nordiske samarbejde fungerer godt også på den måde, at der er en meget bred konsensus hos nordboerne.
Hos os nordboere er der en - tror jeg - meget bred enighed om, at tingene fungerer rimeligt i Norden, at vi føler os som nordboere, og at vi vil have det nordiske samarbejde.
Men netop det, at vi konstaterer det - og det er sådan set lidt kontroversielt - åbner jo altså også en risiko for, at det dør i ligegyldighed.
Jeg plejer at sige det på den måde, at i det øjeblik, man begynder at tage et gode, man har, som en selvfølge, har man taget det første skridt til at miste det.
Derfor tror jeg, det er meget vigtigt, at vi i fællesskab gør noget for at få den debat og får sat fokus på det.
Derfor er jeg også meget enig med Enhedslistens ordfører i, at det altså ikke gør noget, at den uenighed, vi har på en lang række felter, tager vi også op og diskuterer.
Nordisk samarbejde kan risikere at dø i konsensus, hvorimod jeg ikke tror, det kan tage nogen form for skade af, at vi tager reelle politiske debatter også om det, vi er uenige om.
Det er, hvad enten uenighederne går mellem landene eller de går mellem partierne, eller hvor det nu måtte være.
Tværtimod tror jeg, det ville være med til at styrke det nordiske arbejde og samarbejde og kunne også være med til at skabe den platform, hvor befolkningen kan se, at her er der noget, der er værd at involvere sig i.
Også når vi ser den forening, som nogle af os synes det er utrolig vigtigt vi holder fast i, Foreningen Norden, ja, så må vi jo også her erkende, at der er behov for nogle vitaminpiller, hvis det er sådan, at vi skal få den til at fylde det, som nogle af os gerne vil have den til at fylde.
Det var kommentarerne til noget af det, ministeren sagde.
Så to spørgsmål, som jeg meget gerne vil have svar på, inden vi mødes til sessionen i næste uge.
Hvis det overhovedet er muligt for ministeren, ville jeg være meget glad for en kort status i forhold til Øresund og de temaer, hvoraf skatten jo er et af de vigtige, som vi godt ved har været meget besværlige.
Jeg mener også, at vi skal bruge sådan en session som den, vi har her, hvor vi får spørgetid med samarbejdsministrene og andre lejligheder til at gå direkte i dialog med vore ministre i de andre nordiske lande, der sidder med et ansvar.
Man er nødt til at skulle stå til ansvar parlamentarisk dér, hvor ting fungerer, og dér, hvor ting ikke fungerer, og jeg tror, vi kan være hinanden behjælpelige der, hvor ting ikke går så hurtigt, som vi gerne vil have dem til, så der har jeg brug for en status.
Hvis ikke ministeren kan give den i dag, så vil jeg bede ministeren, om ikke der, inden denne uge er omme, kan gives en lille overordnet, skriftlig status over, hvordan det ser ud.
Det andet spørgsmål, jeg har til ministeren, er den
opfølgning af ministerrådsforslaget om Norrbackrapporten, hvor ministrene har taget temaerne op, har fundet de rigtige temaer og lagt op til en udmærket opfølgning, men for ukonkret og uden tidsfrister. Derfor er den betænkning, vi har afgivet i Nordisk Råds Præsidium, nogle meget klare opstramninger i forhold til det, og der ville jeg gerne have den danske samarbejdsministers tilsagn om, at der kan vi forvente et samspil med den danske regering, med den danske samarbejdsminister om, at vi får den konkretisering, at vi får den konkrete opfølgning, at de planer, vi lægger også tidsmæssigt, er den danske regering parat til at være med til at vi får fulgt kontant og konkret, og at vi dermed kan få et positivt medspil fra ministerrådssiden til den betænkning, som er afgivet fra Nordisk Råds Præsidium.
Jeg er helt opmærksom på, at den del vender vi i sagens natur tilbage til i Helsingfors i næste uge, men jeg vil meget gerne sikre mig i den danske debat, at vi har en forståelse med hinanden om, at vi trækker på samme hammel dér.
Det tror jeg er vigtigt.