runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jeppe Kofod (S), 2004-11-25:
Jeg vil gerne sige til hr. Helge Adam Møller, at jeg selv har deltaget i en rejse til Irak med hr. Helge Adam Møller tilbage i december sidste år, men denne her debat handler jo ikke om, hvor fremragende de danske soldater gør det under stadig vanskeligere vilkår.
I øvrigt er der også andre danske udsendte; det er ikke kun soldater, men også civile, nødhjælpsarbejdere og andre.
Det handler jo om en anden side af debatten, og der vil jeg bare spørge, om hr. Helge Adam Møller er enig i, at vi godt kan diskutere, ikke hvad de danske soldater gør, det er fremragende, men hvad vi gør som medlem af en koalition, hvad regeringen gør for at påvirke ikke mindst amerikanerne, for det er dem, der leder koalitionen af lande, der er i Irak, for at sikre, at vores indsats er effektiv, sikre, at man forskåner civilbefolkningen mest muligt, sikre, at man giver nødhjælpsorganisationer adgang til civile, som er ofre, når der er kamphandlinger.
De spørgsmål kan man vel godt diskutere uden på nogen måde at miskreditere danske statsborgeres, danske soldaters indsats i landet.
Er hr. Helge Adam Møller enig med mig i det?
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-25:
Nu ved jeg godt, at hr. Søren Krarup ikke beskæftiger sig med den slags detaljer, som at der f.eks. ikke er nogen, der har kunnet påvise nogen forbindelse mellem Al-Qaeda-terrorismen og Saddam Husseins diktatur.
Det er ikke lykkedes nogen at finde en forbindelse.
Hr. Søren Krarup er den eneste, der har fundet den forbindelse.
Amerikanerne måtte jo opgive den søforklaring.
Men sådanne detaljer betyder ikke noget i hr. Søren Krarups univers, for der drejer det sig bare om at finde en begrundelse for en religionskrig.
Det synes jeg må sætte regeringen i et meget stort problem efter den her debat.
Søren Krarup (DF), 2004-11-25:
Der gælder jo det, som jeg sagde til hr. Søvndal, at man ikke kan forlange, at grædekoner skal have så forfærdelig meget forstand på det, de siger.
Det er mere måden, de siger det på, der betyder noget.
Må jeg gøre hr. Albrechtsen opmærksom på, at korstog er noget, som en ordentlig kristen ikke fører, fordi det at føre krig under korsets tegn er et misbrug af korset, og det burde hr. Albrechtsen i et evangelisk-luthersk land vide.
Nej, dette er ikke et korstog, dette er et selvforsvar.
Og hvornår begyndte det?
Det begyndte, da islam angreb Vesten.
Det var det, der mest tydeligt skete den 11. september 2001 i New York.
Det er det, som er blevet fulgt op, hvor i øvrigt Al-Qaeda og Osama bin Laden og hans fæller har ført ordet.
Det er et selvforsvar, det er Vestens selvforsvar imod en islamisk terrorisme – punktum.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-25:
Når jeg tager ordet, er det på grund af de seneste udtalelser, som hr. Søren Krarup kommer med, hvor han jo fuldstændig åbenlyst erklærer, at det her er en religionskrig, at det er et korstog.
Når amerikanerne bomber Falluja, er det islam, man bomber på kristendommens vegne.
Det er jo en stærk melding, vil jeg sige.
Jeg vil egentlig også gerne spørge udenrigsministeren, om regeringen kan leve med, at der i dens parlamentariske grundlag og i grundlaget for, at det her beslutningsforslag vedtages, er et parti, der har den opfattelse, at det her er et korstog og en religionskrig.
Det var jo åbenlyst det, der blev udtrykt.
Så vil jeg gerne spørge hr. Søren Krarup, om han dækker hele Dansk Folkepartis gruppe, når han udtaler det synspunkt.
Søren Krarup (DF), 2004-11-25:
Jamen jeg vil da ikke uden videre kræve, at statsministeren skal være enig med mig eller Dansk Folkeparti, men det skal ikke ophæve, at jeg ser den nuværende konflikt som en i sit egentlige perspektiv en strid mellem kristenheden og islam.
Og det er den front, kan jeg godt sige, at hele sagen drejer sig om.
Derfor er det, at Saddam Hussein i denne sammenhæng er at forstå som en typisk repræsentant for den islamiske verden, der jo altså til syvende og sidst mere eller mindre i fællesskab har stået bag den genskabte islamiske aggressivitet, som fulgte af Irans revolution i 1979.
Det er der, vi står, og det er der, det er afgørende nødvendigt, at der skabes et stabilt Irak, som kan betyde, at den islamiske fundamentalisme bliver drevet i defensiven af et eksempel, som betyder, at muslimske lande, muslimske befolkninger, ikke ser interesse i at støtte de islamiske terrorister.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-11-25:
Så vidt jeg kunne høre på den allerførste sætning i hr. Krarups indlæg, så gjorde det indtryk på ham, men alligevel ikke noget rigtigt indtryk, for det her var slet ikke et spørgsmål om begrundelser eller noget, det var en krig mellem civilisationer.
Jeg vil fortsætte lidt ad samme linje.
Jeg vil for det første erklære mig fundamentalt uenig i den vurdering.
Jeg tror ikke, at der findes mange med kendskab til den muslimsk-arabiske verden, som ikke indser, at Saddam så vidt ikke var nogen særlig fremtrædende muslim, og hans krig mod Iran og andre gjorde ham jo ikke til nogen stor skikkelse i den muslimsk-arabiske verden, tværtimod.
For det andet anser jeg det for at være en fuldstændig fejlfortolkning af alt, hvad der foregår her i verden at kalde dette en krig mellem civilisationer.
Det er da i hvert fald en lille smule at glæde sig over.
Søren Krarup (DF), 2004-11-25:
Det kan da for så vidt gøre et indtryk.
Det er rigtigt, at det var en af de begrundelser, man anvendte.
Jeg mener, at det til syvende og sidst er det perspektiv, det hele skal anskues under, at det er rigtigt, at vi her står over for the clash of civilizations, dvs. civilisationernes sammenstød.
Jeg mener, at denne krig i sidste ende handler om modsætningen mellem kristenhed og islam, mellem Vesten og islam, der som bekendt i mange, mange hundrede år har befundet sig i et misforhold til Vesten.
Derfor synes jeg, at disse ting er minimale i forhold til grundforholdet.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-11-25:
I sit allersidste indlæg kom hr. Søren Krarup for skade at prise den amerikanske regering, som havde mod og vilje og styrke, eller hvordan det var ordene faldt, til at slå igen, da de blev angrebet af religiøs fanatisme den 11. september.
Gør det ikke noget indtryk på hr. Søren Krarup, at den kommission, som præsident Bush nedsatte for at undersøge omstændighederne omkring 11. september, nåede til det resultat, at der intet grundlag var for at antage, at der var forbindelser mellem Al-Qaeda og Saddam Hussein?
Ja, det er gået så vidt, at selv en af de store helte, er jeg sikker på, i hr. Søren Krarups univers, nemlig forsvarsminister Rumsfeld, har udtalt, at der ingen klare beviser var derfor.
Det er alment anerkendt, også i den amerikanske administration.
Gør det ikke noget indtryk på hr. Krarup?
Jeppe Kofod (S), 2004-11-25:
Jeg er glad for, at vi tilsyneladende er fuldstændig enige, fordi det var nogle andre i salen, der inddrog den danske modstandskamp.
Det mener jeg ikke at man kan gøre, det mener hr. Søren Krarup heller ikke, og det er jeg glad for.
Det var bare det, jeg bad om en bekræftelse på, og det kan jeg forstå på svaret at hr. Søren Krarup er enig med mig i, så det er fint.
Søren Krarup (DF), 2004-11-25:
Ja, det er illegitimt at inddrage den danske modstandskamp, afgjort.
Jeg har jo også sagt til hr. Per Kaalund, at jeg synes, at Forsvarets Efterretningstjenestes brug af det ord er uheldigt, i hvert tilfælde når det gentages oppe fra talerstolen, fordi det, der foregår i Irak med bekæmpelse af et afskyeligt terrorsystem, under ingen omstændigheder skal sidestilles med den danske modstandskamp, som jo mildest talt var en behersket og en dybt ansvarlig modstand imod en besættelsesmagt, som man ikke behandlede på samme måde, som terroristerne i Irak behandler deres modstandere, som de likviderer i stort tal.
Jeg beklager, men jeg hørte faktisk ikke spørgsmålets indledning, så det er lidt svært at finde ud af, hvad dets konklusion egentlig var.
Altså blev der spurgt, om jeg tog afstand fra at bruge modstandskamp?
Jeppe Kofod (S), 2004-11-25:
Jeg skal bare spørge hr. Søren Krarup, om han ikke deler den holdning, at det er helt forkert at inddrage den danske modstandskamp under anden verdenskrig i den her diskussion, vi har om Irak, for intet kunne være fjernere fra hinanden end at diskutere modstandsgrupper i Irak i forhold til modstandsgrupper under anden verdenskrig.
Og hvis man endelig skal læse Forsvarets Efterretningstjenestes trusselvurdering, så kan man jo tilføje en ting, og det håber jeg at hr. Søren Krarup er fuldstændig enig med mig i, nemlig at den modstandskamp, som de skriver om her i vurderingen, er en fuldstændig illegitim modstandskamp.
Søren Krarup (DF), 2004-11-25:
En tale som hr. Søren Søndergaards afhænger naturligvis helt af perspektivet, man ser det i.
Det er da klart, at i den situation, hvor krigen raser, er der naturligvis mange, der støtter den part, der nu hedder terroristerne i Irak.
Det er uundgåeligt.
Der er heller ikke tvivl om, at der smugles mange, mange folk ind for at deltage i den.
På den måde kan man sige, at set i et kort perspektiv kan man have styrket en islamisk terrorisme.
Men set i et længere perspektiv er der ikke tvivl om, at det er den eneste måde, hvorpå man vil kunne bekæmpe islamisk terrorisme.
Derfor priser jeg mig lykkelig for, at Danmark ikke hører med til det Vesteuropa, der i alt for vid udstrækning har været præget af defaitisme, og jeg priser mig især lykkelig for, at Danmark er allieret med USA, der har mod, styrke og viljekraft til at slå fra sig, når det angribes, som det skete den 11. september 2001, af islamisk terrorisme.
Søren Søndergaard (EL), 2004-11-25:
Som hr. Søren Krarup ved, har jeg været meget optaget af at bekæmpe Irans indflydelse, det reaktionære, islamiske præsteskabs indflydelse fra Iran.
Det er jo en ting, vi også har diskuteret her i Folketinget gennem mange år.
Jeg konstaterer jo med gru, at den krig, som bl.a. hr. Søren Krarup har været med til at starte, har betydet, at Irans indflydelse i området er steget massivt, at Iran i dag har en indflydelse, de aldrig har haft før.
De har faktisk et trumfkort i deres hånd, som gør, at de får lov til at gøre ting, som havde været fuldstændig uacceptable tidligere.
Jeg vil bare spørge hr. Søren Krarup: Kan hr. Søren Krarup henvise til en eneste ud over hr. Søren Krarup selv og medlemmer af Dansk Folkeparti, som er enig i hr. Søren Krarups vurdering af, at islamisk fundamentalisme er blevet svækket af den krig, som hr. Søren Krarup har været med til at starte?
Søren Krarup (DF), 2004-11-25:
Jeg må lige sige, at når der efter den oversættelse, som jeg fik, står på de danske panservogne, at de ikke er amerikanere, så er det jo altså de danske soldaters selvbeskyttelse.
Det er ikke nogen afstandtagen til amerikanerne.
Tværtimod kan man sige, at det er en erkendelse af, at det er dem, der har båret byrden, og dermed er det en solidaritetserklæring.
Lad mig med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt Irakoperationen har styrket den islamiske fundamentalisme, svare, at det har den ikke.
Det styrkede heller ikke den islamiske fundamentalisme, at amerikanerne udryddede Taleban i Afghanistan.
Over for fundamentalisme, terror, er der et eneste svar, og det er resolut selvforsvar og handling.
Derfor er den amerikanske indsats eller vores bidrag til indsatsen i Irak den eneste ordentlige reaktion på terrorisme, i stedet for at man som dele af Vesteuropa selvopgivende og defaitistisk siger: Vi vil dialog, vi vil forhandling, vi vil i hvert fald under ingen omstændigheder svare direkte på et angreb mod os.
Nej, det at slå fra sig er begyndelsen til at skabe en fred, der faktisk er stabil.
Per Kaalund (S), 2004-11-25:
Jeg har et enkelt spørgsmål eller to til SF.
Det ene går på en kommentar til mit eget parti og de bemærkninger, der faldt om Socialdemokratiet, hvor det i vores optik er sådan, at vi kun til dels har været med.
Vi blev jo påført den her krig af et flertal i Folketinget ved statsministeren, regeringen og Dansk Folkeparti.
Vi stemte imod.
Vi har efterfølgende stemt for arrangementet omkring besættelsesmagt og genetablering osv. i Irak.
Og der, hvor vi står nu, hvor vi i dag støtter en forlængelse, er, at vi tror på, at vi har betydelig større indflydelse på, hvad der skal ske fremover, ved at være med på nuværende tidspunkt end ved at stå udenfor.
Vil hr. Villy Søvndal ikke give mig ret i, at man har større indflydelse, når man sidder med ved bordet, end når man sidder udenfor?
Det andet spørgsmål, jeg gerne vil stille hr. Villy Søvndal, er følgende: Det fremgik overhovedet ikke af indlægget, hvad SF egentlig vil i Iraksagen – hvad er det, man vil?
Vil man bare ud, færdigt arbejde, og så lade alt ende op i mange ting?
Villy Søvndal (SF), 2004-11-25:
Det første svar fra hr. Per Kaalund var, at hr. Per Kaalund antager, at det at melde sig på holdet betyder, at man har indflydelse.
Hvad er det for punkter, hvor hr. Per Kaalund antager, at man vil få indflydelse fra nu af?
Lad os prøve at tage et par situationer, der har været i fortiden: den situation, hvor amerikanerne ville bombe Falluja, og hvor FN's generalsekretær advarede, fordi han mente, at det ville forøge spændingen.
Tror hr. Per Kaalund, at han i den situation kan påvirke den danske regering til at gå videre til USA med at anbefale den amerikanske regering at lytte til Kofi Annan?
Er det den situation, hvor hr. Per Kaalund tror, at han kan få indflydelse?
Så til svaret på spørgsmålet: Hvad vil SF?
Vi vil med den her manøvre være med til at sikre, at FN kommer ind i den afgørende rolle, men det tror jeg forudsætter et brud med det koncept, der p.t. ligger.
Per Kaalund (S), 2004-11-25:
Det ligger jo således, at statsministeren i går i spørgetiden et par gange gav udtryk for, at det var væsentligt, at der blev søgt bred enighed i Folketinget om irakpolitikken, og det må vi i udgangssituationen lade stå til troende, således at der kommer nogle drøftelser og forhandlinger på baggrund af den statusopgørelse, der er blevet bebudet her til foråret, hvor vi så kan gå ind og forhandle.
Vil hr. Villy Søvndal ikke give mig ret i, at det er meget mere vigtigt at sidde med ved bordet, når der foregår noget, også ihukommende den seneste drøftelse om EU-traktaten, hvor SF jo har været med og har haft væsentlig indflydelse?
Så man kan få indflydelse ved at sidde med ved bordet.
Med hensyn til SF's reaktion på, hvad man vil, så forstår jeg på SF, at man blot vil trække sig ud og sige farvel og tak og så efterlade det.
Skal det også ses i lyset af, at Danmark var krigsførende og i henhold til folkeretten fik nogle forpligtelser som besættelsesmagt til at sørge for oprydning, reetablering m.v.?
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-11-25:
Også jeg synes, at den danske regering har været alt for følgagtig over for den amerikanske regering.
Det har jeg aldrig lagt skjul på, og det startede jo allerede tilbage ved krigens start.
Det er også rigtigt, at der i forbindelse med 1546 og FN's særlige udsendings indsats dér var klare interessemodsætninger og politiske modsætninger mellem FN-systemet, generalsekretæren og hans folk, og den amerikanske administration, men disse uoverensstemmelser blev jo bilagt.
Der er uden tvivl hele tiden forskellige vurderinger, der gør sig gældende, men resultatet blev altså 1546, som lagde en køreplan for, kan vi sige, demokratiseringen i Irak, hvor valget i januar er det helt kritiske punkt.
Søren Søndergaard (EL), 2004-11-25:
Den rolle, som FN fik i genopbygningen af Irak, hvordan manifesterede den sig f.eks., da der skulle udpeges en midlertidig regering?
Den manifesterede sig ved, at man satte FN's udsending uden for døren og ikke ville lytte til vedkommende.
Det var den måde, den manifesterede sig på.
FN blev sat uden for døren.
Det er jo det, der er problemet.
Når man kigger på det, så kan jeg derfor ikke se andet, end at hvis vi ikke ser tingene på meget kort sigt, men ser tingene på lidt længere sigt og ser, at der også kan være brug for, at en valgt irakisk regering ønsker at invitere lande ind til at hjælpe med at skabe sikkerhed og fastholde sikkerhed, så er vi i gang med at være så tæt bundet op på USA og fortsat være tæt bundet op på USA, at det vil forskertse enhver mulighed for, at vi på et senere tidspunkt kan komme til at spille en rolle.
Vi vil stå, og vi vil falde sammen med USA.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-11-25:
Jo, det er da rigtigt, som hr. Søren Søndergaard siger, og det er ikke så nemt.
Det er jo heller ikke så nemt, fordi 1546 i sig selv er udtryk for, at den amerikanske regering var tvunget til at vende tilbage til FN og bede om, at FN vedtog en køreplan for det videre arbejde i Irak, som kunne give det arbejde legitimitet.
1546 var jo ikke noget, amerikanerne oprindelig havde ønsket sig, men den amerikanske administration følte sig tvunget til at bede, om ikke FN ville træde ind på banen igen.
Det var en demonstration af, at FN netop ikke, som det blev sagt før krigsudbruddet, var irrelevant, men i allerhøjeste grad relevant, og med 1546 fik FN på ny en vigtig rolle i hele genopbygningen.
Hvad menige irakere ved om Danmarks bidrag eller ikke bidrag, ved jeg faktisk meget lidt om.
Søren Søndergaard (EL), 2004-11-25:
Jeg synes jo, det er stærkt ironisk at høre partier, som fuldstændig notorisk støtter USA, der har sat FN til side den ene gang efter den anden, gå op og rose den radikale ordfører for at følge FNsporet.
Der mangler sådan set kun, at hr. Søren Krarup, der før erklærede hellig krig her fra talerstolen, også gik op og roste den radikale ordfører, så havde billedet ligesom været fuldendt.
Hvordan skal det være muligt for folk at skille Danmark ud fra alle koalitionens fejltagelser?
Er det ikke meget rimeligt at antage, at netop irakere opfatter Danmark som medskyldig i de fejltagelser, der er blevet begået?
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-11-25:
FN's vurderinger og vedtagelser spiller en meget stor rolle for vores overvejelser.
Men jeg må også gøre opmærksom på, at 1546, som både hr. Ulrik Kragh og ikke mindst hr. Helge Adam Møller har refereret til mange gange, jo udløber den 8. juni.
Det må vi jo se på til foråret, og der får Danmark i øvrigt også en særlig rolle, fordi vi er medlem af FN's Sikkerhedsråd.
Ulrik Kragh (V), 2004-11-25:
Det var nu ikke således, jeg huskede hr. Niels Helveg Petersens udmeldinger fra for godt en måneds tid siden.
Tværtimod synes jeg, der stod et billede tilbage af – det kan godt være, det er medierne, der har misforstået hr. Niels Helveg Petersens udmeldinger – at Det Radikale Venstre såede tvivl om, hvorvidt det var fornuftigt, at vi blev i Irak.
Nu kan jeg så forstå på hr. Niels Helveg Petersen, at man mener, at det er fornuftigt, at vi bliver i Irak, og det er jo selvfølgelig også derfor, man stemmer for.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-11-25:
Hvad jeg sagde ved førstebehandlingen af dette forslag, hvad jeg har sagt her ved andenbehandlingen af dette forslag, og hvad Det Radikale Venstre har skrevet i betænkningen,
svarer ganske nøje til, hvad jeg sagde for en måneds tid siden, nemlig at vi støtter forlængelsen, når forslaget kommer frem her, frem til den 1. juni 2005, og at vi i løbet af foråret nøje må vurdere, om det fortsat er rigtigt af os at være til stede.
Det er den holdning, jeg har talt for, og det er fortsat tilfældet.
Jeg synes faktisk også, jeg hørte eller så lidt andre formuleringer i statsministerens tale til Venstres landsmøde med hensyn til, om vi skulle fortsætte efter den 1. juni, end vi hidtil har set.
Det er derfor, vi forlænger for 6 måneder ad gangen; det er for at se, hvordan verden udvikler sig.
Det ville da være klogt af alle parter, alle partier, at anlægge det synspunkt.
Ulrik Kragh (V), 2004-11-25:
Det var jo en god oplevelse, og jeg blev egentlig lidt glad over at høre Det Radikale Venstres linje i dag, hvor man støtter FN's intentioner om i samarbejde mellem internationale samfund at støtte genopbygningen af Irak og støtte Allawi i de aktiviteter, der foregår, for at skabe et bedre, demokratisk Irak.
Når hr. Niels Helveg Petersen peger på, at regeringen skulle få øje på de fejl, som den har lavet, og som hr. Niels Helveg Petersen mener at regeringen burde stå til ansvar for, så vil jeg spørge hr. Niels Helveg Petersen, om de udmeldinger, som hr. Niels Helveg Petersen var ude med for en måneds tid siden, hvor hr. Niels Helveg Petersen gjorde sig til talsmand for, at det måske var på tide at trække sig ud af Irak, var særlig kloge i den situation, hvor FN beder om, at man støtter det irakiske samfund til at få afholdt valgene og få irakiseringen til at fungere effektivt.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-11-25:
Der foreligger mig bekendt ikke planer om, at vi skulle udvide vores engagement i Irak.
Jeg vil da også godt sige, at jeg på forhånd ville forholde mig meget skeptisk til sådan en idé.
Skulle den komme, vil jeg da forbeholde mig retten til at vurdere, hvordan det hele ser ud, og om der er en speciel begrundelse for at gøre det, men på forhånd må jeg da sige, at det ville jeg være meget skeptisk over for.
Jann Sjursen (KD), 2004-11-25:
Formålet er fornuftigt – jeg er enig.
Spørgsmålet er, om det er Danmark, der skal være med til at løfte den opgave, når vi i dag yder et forholdsvis stort bidrag til sikringen af Irak og til genopbygningsindsatsen med det bidrag, vi yder til den multinationale sikringsstyrke.
Derfor må jeg spørge hr. Niels Helveg Petersen: Der kunne jo sagtens findes på nye fornuftige opgaver, som danske soldater skulle bidrage med i Irak, sådan som situationen desværre er.
Er Det Radikale Venstre villig til, at vi binder endnu flere ressourcer også i forhold til antallet af soldater, vi udsender til Irak, end vi gør i dag?
Er der ikke nogen grænse også set i forhold til, at der kan melde sig andre opgaver, som Danmark burde stille soldater til?
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-11-25:
Hr. Sjursen har jo ret i, at når vi nu også sender folk til at deltage i NATO's træningsindsats dernede, så er det en udvidelse af det danske engagement.
Det er der jo ikke nogen grund til at benægte: Det er en lidt større dansk indsats.
Det vil vi gerne på vores side støtte for at bidrage til, at hele den diskussion og hele den kløft, der så tydeligt opstod imellem USA og store dele af Europa i forbindelse med Irakkrigen, bliver lagt bag os.
Jann Sjursen (KD), 2004-11-25:
Jeg vil godt tage ordet for at stille hr. Niels Helveg Petersen et par spørgsmål om afvisningen af Kristendemokraternes ændringsforslag, for så vidt angår det ændringsforslag, der vil tage den del af beslutningsforslaget ud, der vedrører NATO's træningselement eller -indsats.
Jeg er jo fuldstændig enig i det, som hr. Niels Helveg Petersen sagde om NATO's træningsindsats i Irak – det, at man kan få trænet de irakiske sikkerhedsstyrker selv til at overtage nogle opgaver osv.
Det kan vi ikke blive uenige om.
Spørgsmålet er blot, hvorvidt Danmark til stadighed skal sende flere soldater af sted til Irak.
Det er det, der er spørgsmålet fra Kristendemokraternes side.
Der ved jeg godt, at der er tale om, at man udvider dels opgaveløsningen, dels antallet af soldater, der bliver udsendt, meget lidt ved at skulle bidrage med militært personel til NATO's træningselement, men man udvider dog både antallet af soldater, der skal af sted, og også opgaverne.
Mit spørgsmål er derfor til Det Radikale Venstre og hr. Niels Helveg Petersen: Hvis nu man beslutter sig for en ny opgave eller at udvide NATO's engagement i Irak med lad os sige 50100 soldater for Danmarks vedkommende, vil det Radikale Venstre så også bare sige, jamen så tager vi så det med også?
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-11-25:
Jeg er altid lidt bange for det, som Storm P. kaldte sammenlignende billeddannelser i ubevogtede øjeblikke, og jeg er ikke sikker på, at fodboldbilleder er så gode her.
Men jeg vil dog sige, at træneren jo er nødt til at se tilbage på, hvilke fejl der er begået i første halvleg, for at rette på dem.
Og jeg tror ikke, man kan rette på sine fejl, hvis ikke man ser tilbage.
Jeg vil i øvrigt så bare kvittere for hr. Helge Adam Møllers indlæg og sige, at jeg vil kvittere for den åbenhed, den vilje til også at se på hele forløbet – også med kritiske øjne, som det her kom til udtryk – og som jeg må sige desværre aldrig kommer til udtryk, når det er statsministeren, der taler.