Lene Espersen (KF), 2001-03-21:
Enhedslisten fremsætter her forslag til, hvordan den danske forhandlingsposition skal være til den pågældende forordning om øget åbenhed i EU.
Et eller andet sted sidder man jo tilbage lidt med følelsen af, at virkeligheden nogle steder nærmest har overhalet Enhedslisten indenom.
For vi kan være enige om, at der var det forslag, der i sin tid kom fra Kommissionen, og som har været igennem nogle drøftelser, hvor som sagt Solana har spillet ud.
Det udgangspunkt, der i sin tid var, var efter dansk opfattelse ikke tilfredsstillende. Så langt tror jeg, at vi godt kan være enige med Enhedslisten og resten af Folketingets partier. Efter det er der begyndt at være rådsmøder, hvor man har taget den her diskussion op, og som jeg forstår de aktuelle drøftelser, så er der meget, der tyder på, at det, der har været de generelle danske synspunkter, og som også er det svenske formandskabs synspunkter, er nogle holdninger, som langsomt, men sikkert vinder indpas i forhold til vores EU-kolleger.
Så jeg er faktisk noget mere optimistisk, end det lader til, at hr. Keld Albrechtsen er, hvad angår det endelige forhandlingsresultat, der ikke er nogen af os, der kender noget til endnu.
Man kan i hvert fald sige, at tingene bevæger sig i den rigtige retning.
Jeg tror, at alle Folketingets partier er enige om, at åbenhed er en integreret del af moderne forvaltningsprincipper.
Det er i hvert fald en del af det, Det Konservative Folkeparti vil arbejde for, også på EU-niveau, og derfor skal vi arbejde for øget åbenhed.
Det er til gavn for borgerne, men det er også til gavn for EU selv, for så sikrer man, at beslutningsprocesserne er præget af lighed, rimelighed og retfærdighed.
Men jeg mener, at Enhedslisten med det her beslutningsforslag lægger op til en lidt for fundamentalistisk holdning til åbenhed, en slags åbenhed for enhver pris, og det kan vi ikke tilslutte os.
Vi er nemlig ikke enige med Enhedslisten i alle de konkrete forslag, de fremsætter.
Vi konservative kunne faktisk godt frygte - for nu at citere hr. Keld Albrechtsen selv - at man skyder sig selv alvorligt i foden.
Der vil jo altid være behov for, at der er en mulighed for at diskutere ting af en sådan fortrolighedskarakter, at det vil være at modarbejde nationens interesser, såfremt disse dokumenter skal være offentligt tilgængelige.
Vi ved jo, at man i forbindelse med de diskussioner, der er om forsvarsdimensionen, om forholdet til NATO, må sikre en integritet og fortrolighed for dele af informationsudvekslingen.
Og jeg vil sige til Enhedslisten, at såfremt man gjorde det til et krav, at alle papirer, også den slags fortrolige papirer, som i dag er fortrolige, skulle frem i al åbenhed, så ville det jo blot medføre, at den pågældende organisation, der er pålagt åbenhed, ville blive koblet af informationsstrømmen, og så kunne man faktisk ikke bruge åbenhed til en disse.
Det er derfor en balanceakt, når vi diskuterer åbenhed, men vi er ganske enige med bl.a. de socialdemokratiske ordførere og udenrigsministeren i, at vi må prøve at begrænse undtagelsesmulighederne mest muligt, for vi ønsker faktisk også så meget åbenhed som overhovedet muligt.
Vi er heller ikke enige med Enhedslisten i, at vi skal have uafhængige embedsmænd til at sidde og nørkle med alt det her.
Det må selvfølgelig bero på en konkret vurdering.
Under alle omstændigheder er vi tilfredse med, at vi allerede nu er inde i en proces i forhold til Europaudvalget, hvor vi blev grundigt orienteret, men det er naturligvis klart, at jeg fra Det Konservative Folkepartis side må give udtryk for, at den konkrete stillingtagen til Kommissionens endelige forslag og det, man forhandler sig frem til, først kan ske i det øjeblik, vi skal afgive mandat i Europaudvalget.
Vores generelle holdning er dog, at vi skal arbejde for mere åbenhed, arbejde for så få undtagelsesmuligheder som overhovedet muligt.
Så tror jeg faktisk, at vi ikke kun gør Danmark, men også resten af EU en tjeneste.