runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Hansen-Nord (V), 2000-04-25:
Jeg skal blot tilføje til debatten, at når jeg bliver udstillet som den store stygge ulv med hensyn til markedsåbningen, så er jeg glad for at konstatere, at fru Anni Svanholt har set, at markedsåbningen er kommet for at blive.
Det er den ene ting, jeg gerne vil konstatere.
Så er den store stygge ulv altså ikke mere styg, end at ideen med en genforhandling i 2003 alene kører på, at hvis samfundet har en større gevinst ved en hurtigere markedsåbning end det, staten alternativt får ind med den konstruktion, vi har i dag, så er der forhåbentlig ikke nogen partier her i Folketinget, der er interesseret i at fastholde en struktur, der giver en ringere samfundsmæssig økonomi.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-04-25:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører er forhindret i at være til stede, skal jeg på vores ordførers vegne sige følgende: Kristeligt Folkeparti finder, at det fremsatte lovforslag sikrer en fornuftig dansk implementering af EU's gasdirektiv.
Markedsåbningen sker gradvis, hvilket er væsentligt for den danske gassektor og afviklingen af den betydelige gæld, udbygningen med naturgas har afstedkommet.
Det er jo også væsentligt af hensyn til de langvarige kontrakter, som DONG har indgået med DUC.
Markedsåbningen kommer ikke til at gælde de regionale gasselskaber.
Også dette finder Kristeligt Folkeparti fornuftigt, idet der ingen grund er til at lade offentlige selskaber konkurrere direkte mod hinanden og på baggrund af en væsentlig grad af skatteyderfinansierede investeringer.
Forsyningssikkerhed og forbrugerbeskyttelse har været grundlæggende for forligspartierne.
Også dette er tilgodeset med lovforslaget.
Endelig skal jeg nævne, at der med gasreformen og lovforslaget også stilles krav til gassektoren om effektivisering i lighed med de krav, der er stillet til elsektoren som følge af elreformen.
Kristeligt Folkeparti kan som forligsparti naturligvis støtte lovforslaget.
Svend Auken (S), 2000-04-25:
Jeg vil gerne sige tak til ordførerne.
Hr. Hansen-Nord spurgte, om lov nr. 228 stadig væk er i kraft, og det kan jeg svare bekræftende på.
Det økonomiske tilbud til de regionale selskaber er taget af bordet, men selve muligheden for, at staten kan købe, er til stede.
Jeg tror, at det er det, jeg kan sige om det.
Med hensyn til markedsåbningen er mange vældig kritiske og siger, at den er for lidt ambitiøs.
Jeg er nødt til at sige, at inden vi gik ned og forhandlede dette spørgsmål i EU, blev den konkrete markedsåbning forelagt det danske Folketing, og det blev behandlet under de former, der nu engang gælder i Europaudvalget, og stort set hele Europaudvalget, som jeg husker det, gav tilslutning til den danske strategi.
Så der er altså nøje overensstemmelse mellem det, Folketinget sagde, inden vi bandt os i EU, og så det, vi nu konfirmerer med aftalen.
Vi har en lang række særlige interesser her, som hr. Martin Glerup gjorde opmærksom på, og som gør, at det her område ikke uden videre kan sammenlignes med elområdet.
Dér har Danmark arbejdet for det synspunkt, som jeg tror hr. Behnke og flere andre var inde på, at i virkeligheden burde hele dette system af opstrømsledninger ude i Nordsøen, ikke kun de danske, men også eksempelvis de norske, de engelske osv., være omfattet af en fælles regulering, så der var et fælles marked.
Sker der en sådan afklaring, er det naturligvis indlysende, at så må Danmark ligestilles med Norge. Men vi er altså lidt imod, at vi bringes i en ugunstig situation i forhold til de lande, vi normalt sammenligner os med.
Jeg tror også, uden at lægge noget nedsættende i ordet monopol, at man skal gøre opmærksom på, at det jo ikke kun er på aftagersiden, der er et monopol; det er også på leverancesiden, der har været et monopol på det danske gasmarked og vil være det i en overskuelig tid for om ikke 100 pct.s så dog en meget høj procentdels vedkommende, og det skal man også tage med i billedet.
Jeg siger tak til ordførerne, og jeg siger tak for den meget brede tilslutning, der er til lovforslaget.
Det danske naturgasprojekt er jo et stort, fælles projekt for et flertal i Folketinget, som vi har hjulpet igennem i mange omgange.
Jeg synes, vi har lov til at sige, at det har været en succes, og jeg synes, at vi har nået en god aftale på det her område.
Det tror jeg er det, jeg kan sige nu.
Kim Behnke (FRI), 2000-04-25:
Jeg synes, der er grund til, at vi under udvalgsarbejdet får efterprøvet, hvordan de andre EU-lande, der er gaslande - det er dem, der er mest relevante i den her forbindelse - har opført sig i forhold til åbning af opstrømsledninger.
Som jeg har fået det oplyst, har et land som Holland valgt at give fri adgang med det samme, og et land som Storbritannien har en meget friere adgang til sit rørnet, end vi lægger op til i Danmark.
Derfor synes jeg, at ministeren i stedet for at se det ud fra disse monopolistiske betragtninger skal se det ud fra forsyningssikkerheden, skal se det ud fra, at det kan så sandelig også være en fordel for de regionale gasselskaber og det kan være en fordel for DONG i dets forhandlinger med det, ministeren kalder en monopolist, nemlig DUC, om fremtidige gasleverancer, at man rent faktisk har et alternativ, at man kan komme og sige, at de gaspriser, de konditioner, I stiller op, dem kan vi ikke honorere, at man ikke er bundet til at sige, at man i øvrigt aftager gassen alligevel, men at man har et alternativ, så man kan sige, at man kan få leveret gas fra andre dele, at man kan få leveret fra den britiske del af Nordsøen, fra Tyskland osv.
Først den dag får man jo den markedssituation, at der er tale om en friere prisdannelse, og det kan adgang til rørnettene jo altså være med til at hjælpe igennem.
Martin Glerup (S), 2000-04-25:
Dette lovforslag skal sikre, at vi fortsat har en velfungerende dansk varmesektor med høj energi- og omkostningseffektivitet, forsyningssikkerhed og en miljømæssigt optimal drift.
Lovforslaget bygger videre på de gode elementer, vi kender fra fjernvarmesektoren.
Der satses fortsat på de mindst miljøbelastende brændsler og samproduktion af el og varme, altså det særlige danske kraftvarmekoncept skal fortsat skaffe mest mulig energi pr. anvendt enhed brændsel.
Inden for det sidste halvandet år har naturgasprisen svinget fra det laveste til det højeste niveau i de sidste 10 år.
De turbulente oliepriser med dertil knyttede naturgaspriser har resulteret i tårnhøje varmepriser for forbrugere ved decentrale kraftvarmeværker og barmarksværker
med relativt få forbrugere.
Varmepriser på den anden side af 25.000 kr. om året for en almindelig bolig er uacceptable.
I forbindelse med opfølgning af energireformen er forligspartierne enige om, at dette problem kan løses ved hjælp af lavere naturgaspris, højere elafregningspris og vedtagelse af afgiftsmæssig ligestilling mellem centrale og decentrale kraftvarmekunder. Socialdemokratiet ser gerne dette problem løst så hurtigt som muligt.
Lovforslaget bygger videre på hvile i sig selv-princippet.
Fjernvarmesektoren består af forbrugere og samfundsskabte værdier.
Bestemmelsen om kommunernes eller forbrugernes gensidige forkøbsret til fjernvarmenettet har netop til formål at bevare offentligt ejerskab og indflydelse på nettet enten i kommunalt eller i forbrugerejet regi.
I stedet for egentlig konkurrence bliver der indført indtægtsmæssig rammeregulering.
Formålet med dette er at sikre fortsat effektivitet i fjernvarmesektoren.
Private ejere af vedvarende energianlæg eller industrielle kraftvarmeanlæg får mulighed for at optjene overskud via varmesalget.
Det sikres samtidig gennem et prisloft, at varmeforbrugerne ikke påføres urimelige priser.
Affaldsvarmeværkerne undtages fra indtægtsrammereguleringen, og der indføres et prisloft for at beskytte varmeforbrugerne mod for høje priser på affaldsvarme.
Såvel det foreliggende lovforslag som opfølgningen på reformaftalen vil være til gavn for hele fjernvarmesektoren og de decentrale kraftvarmeværker.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
Jeg skal spørge den socialdemokratiske ordfører, om han kan medvirke til en afklaring her.
Altså vi er enige om, at fjernvarmenettet skal bevares i kommunalt eller forbrugerejet regi.
Men når man er så enig om det og i det sigte, hvorfor står der så: »Disse anlæg ønskes derfor som udgangspunkt friholdt af kommercielle interesser.«?
Det står i bemærkningerne på side 11.
Men det gode spørgsmål er: Hvorfor antydes det så overhovedet, at det som udgangspunkt skal kunne sælges?
Det vil altså sige, at det kun er som udgangspunkt; sådan læser jeg det.
Her er jo ikke noget EF-direktiv.
Altså jeg er helt med på, at normalt er der noget med EU og EF-direktiver, og dér skal jeg lære at bøje nakken.
Men det er der jo ikke i det her tilfælde.
Hvorfor så denne utryghedsskabende formulering?
For det kunne da være en god idé, synes jeg, at rette den så.
Martin Glerup (S), 2000-04-25:
Det er, fordi dansk energipolitik er så mangelunde.
Derfor skal der være den lille mulighed, at vedkommende kan drive det net på en rimelig måde, men at de kunder, der er i butikken, også får en direkte indflydelse og nogle maksimale priser at gå efter.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
Jeg takker for svaret.
Det vil så også sige, at det, der er i kommunalt eje, og det, der er i forbrugereje, skal der sådan set ikke røres ved.
Der skal sådan set ikke røres ved det eksisterende.
Og hvis det er korrekt opfattet, undrer det mig fortsat, hvorfor man så bruger den formulering.
Jeg er helt med på, at der er andre, der er involverede her og dér, men derfor behøver man jo ikke at lave det eksisterende om, altså det eksisterende, der er i rent forbrugereje, der er i rent kommunalt eje.
Martin Glerup (S), 2000-04-25:
Det korte af det lange er, at der bliver en gensidig forkøbsret fra samfundets og fra fjernvarmeselskabernes side til nettet, og andet er der jo ikke at sige til det: Loven sikrer, at det fungerer.
At der så er en vis mulighed for at have en optjening af et lille overskud, hvis man f.eks. laver et vedvarende energi-anlæg og leverer el, og at man samtidig får mulighed for at lægge et loft over varmeprisen, det synes jeg er en fleksibel formulering til gavn for forslaget.
Helga Moos (V), 2000-04-25:
Lovforslaget om varmeforsyning viderefører som hovedregel hvile i sig selv-princippet.
Det vil være med til at sikre, at hvile i sig selv-princippet ikke falder ud som et hvileprincip.
Der er en grad af liberalisering lagt ind i lovforslaget i og med, at fjernvarmenettet åbnes for det, man kan kalde tredjepartsadgang.
Det vil sige, at spildvarme fra industri, varme fra biogas og biomasse og sol- og jordvarme får fortrinsstilling, endda med mulighed for fortjeneste, men samtidig sikres et rimelighedsbegreb, altså at varmeforbrugerne beskyttes af et prisloft.
Der er i lovforslaget lagt op til, at det er vurderingen af helt individuelle, lokale forhold, der skal danne grundlag for, hvornår spildvarme kan indfases på fjernvarmenettet, og sådan må det nødvendigvis være.
Den del af lovforslaget tror jeg vil synliggøre mange lokale problemstillinger på varmeforsyningsområdet.
Når jeg udeomkring har forhørt mig om, hvad der findes af ubrugt spildvarme, er jeg blevet overrasket over, hvor meget der går til spilde, men jeg er samtidig blevet belært om, hvor mange modstridende interesser der kan være, selv om det tilsyneladende virker logisk at benytte spildvarme i fjernvarmenettet.
Det skal nok give anledning til langstrakte dialoger.
I lovforslaget stilles der endvidere krav om, at fornuftig energieffektivisering og energibesparelse skal foretages, og det kan vi kun nikke ja til.
Selvfølgelig skal det ske.
Varmeforsyningsloven skal ses i sammenhæng med energispareloven.
At nettet skal blive i forbrugereje eller under forbrugerindflydelse under en eller anden form, hilser vi velkomment.
Nettet skal være tilgængeligt for alle aktører.
Det skal aldrig udvikle sig til at have en markedsmæssig stilling, hvor monopoler kan udnytte det til egen vinding.
At der kommer en afklaring på affaldsvarmeforsyningen, er tiltrængt.
Lovgivningen må forhindre, at omkostninger til affaldshåndtering læsses over på varmeforbrugerne.
Efter høringssvarene at dømme er det tydeligt, at området er komplekst og uensartet.
Det må kulegraves, så der kan komme anstændige løsninger også på den samfundsøkonomiske opgave, det er at omdanne affald til noget nyttigt, som varmeenergi er.
Det kan ikke være rimeligt, at varmeforbrugere, der tilfældigvis har affaldsforbrændingsanlæg tilknyttet deres fjernvarmenet, skal betale til anlæggets affaldshåndtering.
Call in-bestemmelserne og klageadgangen tager vi til efterretning, og vi noterer, at ministeren får bemyndigelse til at fastsætte særlige tilslutningsvilkår, så det i en periode kan være billigere at komme med på fjernvarmenettet.
Det kan forsvares, i det omfang det vil komme de samlede varmekunder til gode derved, at værket samlet set vil få en bedre økonomi, så varmepriserne generelt vil falde lokalt.
Alt i alt er det et udmærket lovforslag, og i og med at det er en del af vores forligsaftale, kan vi da kun bakke det op.
Gitte Seeberg (KF), 2000-04-25:
Lovforslaget, som her behandles, er en opfølgning af den aftale, som blev indgået den 22. marts i år, og som Det Konservative Folkeparti er en del af, og derfor støtter vi naturligvis også forslaget.
Anni Svanholt (SF), 2000-04-25:
Dette lovforslag er en del af energiaftalen fra den 22. marts 2000, som SF også er med i, og derfor skal jeg kun knytte meget få bemærkninger til det.
Jeg vil gerne særlig hæfte mig ved, at SF har medvirket til, at der ikke indføres konkurrence i varmeforsyningen, og at fjernvarmenettet ikke kan sælges, og derudover, at vedvarende energi fremmes i forbindelse med fjernvarmeforsyningen.
Det bliver der skabt bedre muligheder for, og det er vi meget tilfredse med.
Derudover er det også vigtigt at understrege, at forsknings- og udviklingsaktiviteter inden for energieffektivisering og energibesparelser også fremmes i denne lovgivning.
Og så vil jeg gerne her afslutningsvis sige, at vi naturligvis også er bekymrede for de varmeforbrugere, som er udsatte i hele det her spil.
Der er forhold på affaldssiden, hvor det naturligvis ikke skal være sådan, at de omkostninger, der er en følge af affaldshåndtering og -behandling, kan overvæltes på varmeforbrugerne.
Så det er vigtigt at tage hånd om varmeforbrugerne.
Det er det så også, når det gælder dem, der er derude ved de decentrale kraftvarmeværker, og dér går vi naturligvis aktivt ind for at lave en god, samlet løsning på det problem.
Vi støtter.
Aase D. Madsen (DF), 2000-04-25:
Varmekunden er jo for så vidt i mange tilfælde blevet tvangstilsluttet af kommunerne.
Derfor kan en stopklods med hensyn til, hvilke udgifter der kan overvæltes på varmeregningen, være nødvendig.
Indtægtsrammestyringen kan dog være meget problematisk og administrativt krævende.
NESA har f.eks. påpeget, at det skal udstede 63 individuelle indtægtsrammer til sine naturgasfyrede kraftvarmeanlæg.
Tillige mener NESA, at da brændselsudgifterne udgør 85 pct. af driftsomkostningerne på de naturgasfyrede kraftvarmeværker, ville friheden til at vælge naturgasleverandør have været meget større og haft en meget mere positiv effekt på varmepriserne.
Af afsnittet om sikring af varmepriser fremgår, at de decentrale kraftvarmeværkers og barmarksværkernes økonomi skal reddes, således at varmepriserne ikke afviger væsentligt fra de priser, der er konkurrencedygtige med individuel olie- og gasfyring.
Det finder Dansk Folkeparti helt i orden, men jeg vil gerne have en nærmere forklaring på, hvordan det skal finansieres, men jeg kan forstå af debatten i dag, at det kan man ikke få, så dér må jeg jo så vente og se.
Men samtidig med, at man laver en redningsplan for barmarksværkerne, så var det måske naturligt, at man lavede en redningsplan, der også omfattede elvarmeforbrugerne, som har enormt store varmeregninger.
Men elvarmeforbrugerne er vel den store gruppe, som ministeren håber på så at sige vil gå i fjernvarmenettet i forbindelse med de foreslåede nye, favorable tilslutningsregler.
Også i dette forslag er der indarbejdet en regel om modregning i kommunernes bloktilskud ved salg af en virksomhed, der er et varmedistributionsanlæg.
Det kan Dansk Folkeparti ikke tilslutte sig.
Det vigtigste for Dansk Folkeparti i forbindelse med dette lovforslag er, at den almindelige varmeforbrugers regning bliver så lav som muligt. Der er i det daglige mange henvendelser fra borgere, der simpelt hen ikke er i stand til at betale deres enorme efterregninger, som ikke mindst skyldes de høje energipriser.
Jeg mener, at der må ydes en eller anden form for ekstraordinær indsats for at hjælpe de dårligst stillede grupper som f.eks. pensionister.
Vi ved jo, at statskassen alene i afgifter fra Nordsøen får en ekstragevinst på mange millioner kroner om året på grund af de høje olie- og gaspriser.
Dansk Folkeparti håber i forbindelse med dette forslag at kunne få tilsagn fra ministeren om, at han vil se på, hvad der kan gøres i den forbindelse.
Vi ser jo, at tilskudsmillionerne ruller ud i en lind strøm i form af tilskud til miljøvenlig energi.
Hvad med at være lidt miljøvenlig over for de grupper, der ikke tør lukke ordentligt op for varmen af frygt for de økonomiske virkninger på et i forvejen stramt budget? Jeg beder i øvrigt ministeren om at forklare, hvordan de høje investerings- og driftsomkostninger, der er forbundet med de biomassebaserede værker, skal fordeles, og hvem der skal betale regningen.
Men jeg vil i øvrigt under udvalgsarbejdet se på de positive ting, der ligger i lovforslaget, og overveje, om de negative knaster opvejer dette.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-25:
Jeg skal starte med at sige, at CD støtter lovforslaget, og så føje det til, at her har vi jo et eksempel på - i den energireformproces, vi har været igennem - at her har vi et
af de ømme områder, et af de områder, som hverken er eller bliver modent til en egentlig liberalisering, fordi det at hænge i enden af et kollektivt varmenet er en udsat situation for en forbruger - en forbruger, som måske nok kan få indflydelse gennem forskellige konstruktioner af varmeselskabet, men som dog må opleve at se en forskellighed på grund af en afgiftspolitik osv., som kan have nogle forskellige virkninger på brændsler, som ikke altid er lige heldige, og som prismæssigt styres af andre faktorer osv. Det, der er det afgørende, er, at vi beskytter varmeforbrugerne i det lovforslag her, og det er der så sandelig brug for.
Jeg har adskillige gange brugt det eksempel, at hvis visse dele af landet, visse regionale områder - det er ofte mindre landsbyer, ikke så tæt befolkede områder - har meget store varmeregninger og tilskyndes til at gå ind i et kollektivt varmeforsyningsnet både med anbefaling af Energistyrelsen og andre, så lykkes det ikke helt, som man troede.
Det vil sige, at vi kan finde eksempler på kollektiv varmeforsyning, som koster en halv snes tusinde kroner om året, men vi kan også finde nogle til 25.000 kr. om året.
Hvis man på andre områder i visse dele af landet havde en pris på mælk, der var tre gange højere end i mere tætbefolkede områder i andre forsyningsområder, så ville vi nok få en del vrøvl.
Der er tale om ret store beløb for en familieøkonomi, og der er tale om, at områder med meget høje varmepriser rent faktisk får en finanspolitisk stramning, som direkte kan være med til at sætte området i stå.
De løsningsmodeller, der vil blive tale om her, hvis vi skal have en ordentlig styring af det her system, bliver i højere grad sådan lidt småsocialistiske og meget solidariske.
Vi bliver nødt til at udjævne. Det vedrører ikke direkte det her lovforslag, men vi er jo i gang med at drøfte spørgsmålet om, hvordan vi løser problemerne for de mest udsatte varmeværker, og der er ingen tvivl om, at det har CD's fulde støtte at få bragt orden i tingene i denne her sammenhæng. Tidligere i dag sagde hr. Peter Hansen-Nord bl.a., at der er tre mekanismer eller tre håndtag i den løsning, som man skal prøve at lave for de udsatte værker, og her er vi af samme opfattelse som hr. Peter Hansen-Nord.
Vi mener faktisk - og det er jo tilbage til DONG-diskussionen - at selve gasprisen, rabatsatserne osv. for de små forbrugere, de små værker osv. skal være et af de væsentlige elementer i det her, men selvfølgelig er alle tre elementer i spil.
Det er ganske væsentligt at få rettet det her op, og det er ganske væsentligt, at vi sikrer os, at rørene, forsyningsnettet til varmeforbrugere i kollektive systemer, er beskyttede, og at vi er sikre på, at der ikke er noget, der går for meget ud i et marked i den sammenhæng, for det vil være en ulykke og give en forskellighed, som vi ikke kan leve med i længden.
Dorit Myltoft (RV), 2000-04-25:
Det Radikale Venstre kan støtte denne ændring af den gældende lov om varmeforsyning, hvor der dog ikke ændres ved hvile i sig selv-princippet eller på kravene om høj udnyttelse af brændstofferne.
Især vil jeg fremhæve lovforslagets bestræbelser på at fremme udbygningen af anlæg til vedvarende energi og udnyttelse af industriel overskudsvarme.
Det vil have stor betydning for, at vi i Danmark fortsat kan udvikle en miljømæssigt bæredygtig sektor.
I Det Radikale Venstre er vi ligeledes meget tilfredse med, at energi- og omkostningseffektivitet har en høj prioritet.
Så Det Radikale Venstre kan støtte lovforslaget, og vi deltager fortsat aktivt i at finde løsninger på de endnu udestående problemer i forhold til varmekunderne.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
Også i dette lovforslag angives betragtninger om, at formålet er at realisere målene i »Energi 21« om at nedbringe belastningen af miljøet og fremme en bæredygtig udvikling, men selvfølgelig handler lovforslaget om at beskytte varmekunderne, for de vil tabe, hvis der ikke gøres noget.
Og så langt, så godt.
Hvile i sig selv-princippet understreges.
Så langt, så godt.
Når vi ikke blot er skeptiske over for dette lovforslag, men på nogle punkter klart må tage afstand fra elementer i forslaget, så hænger det først og fremmest sammen med, at vi ikke finder, at det er rart, når man ønsker at overføre beslutningskompetencen fra staten til kommunerne.
Man kan selvfølgelig sige, at der bliver en call in-bestemmelse, men vi frygter det rædselsscenario, der hedder endnu mere fuld knald på affaldsforbrændingen, og så kan regeringen vaske hænderne og sige: Det er ikke vores bord.
Vi er også klart modstandere af den individuelle pris-markedsføring over for kunderne på varmeområdet.
Der er nogle nye varmekunder, som så kan tilbydes en billigere pris end de gamle kunder, ikke bare som introduktion, men, som jeg har forstået det, også fremover, altså at der simpelt hen indføres individuelle leverancepriser.
Det må vi sige nej tak til.
Som sagt: Vi synes, det er rigtigt, at der er et klart behov for at beskytte varmekunderne.
Vi kan også se nogle perspektiver i omkostningseffektiviteten.
Vi kan også se, at hvile i sig selv-princippet er nævnt.
Men overførsel af kompetence til det kommunale, og så det, at vi skal til at leve med individuelle leverancepriser, går i den smaskforkerte retning.
Og vores rædselsscenario er som sagt mere affaldsforbrænding.