runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lissa Mathiasen (S), 2005-11-09:
Socialdemokratiet lægger meget vægt på, at lejernes tryghed fastholdes, og det betyder også, at for os er det faktisk meget væsentligt, som ministeren netop udtrykte det: Staten tager.
Lejerne indbetaler hver måned mere, end den reelle rente er, og de penge synes vi burde tilfalde lejerne og ikke staten.
Men det, jeg efterlyser, er simpelt hen: Vil ministeren indrømme, at der i det boligforlig, ministeren roser så meget, rent faktisk ikke er taget hensyn til en eneste af de mange familier?
Uanset om vi tager Københavnsområdet eller Kolding, eller hvor vi nu kommer fra og er kendt med forholdene, betyder det altså, at lejerne fremover kan påregne, at de skal af med både 6.000, 7.000 og 8.000 kr. i husleje pr. måned, fordi denne regering har valgt at lade pengene gå i statskassen frem for at lade lejerne få glæde af en lavere husleje.
Er det sådan, vi skal forstå svaret?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-11-09:
Jamen der ligger ikke noget i boligaftalen om, at der skal ske generelle huslejenedsættelser.
Det handler om målrettede indsatser de steder, hvor problemerne er, og jeg tror nok – jeg svarer gerne for tredje gang – at det, vi forventer vi kan komme frem til ved udmøntningen, som endnu udestår, er en huslejenedsættelse på ca. 10 pct.
Men nu synes jeg, at diskussionen bliver rigtig interessant, for jeg kan forstå, at fru Lissa Mathiasen synes, at lejerne i den almene sektor skal have mulighed for at omlægge lån og skal have andel i den lavere rente.
Skal jeg forstå det sådan, at Socialdemokraterne nu vil gøre op med den tryghed, der er for lejerne i den almene sektor, fordi de kender deres husleje, fordi den ligger fast, og fordi staten tager renterisikoen?
Det er det, der altid har gjort sig gældende i den almene sektor, men konsekvensen af det, fru Lissa Mathiasen siger, er, at den tryghed vil blive kastet over bord.
Lissa Mathiasen (S), 2005-11-09:
For det første vil jeg glæde mig over, at ministeren anerkender tidligere socialdemokratisk ledede regeringers indsats på boligområdet, når Avedøre Stationsby m.v. bliver nævnt.
Det var nemlig en god samlet indsats, som viser noget om, hvordan man kan forbedre, og hvad der giver effekt.
Men jeg tror, ministeren har misforstået noget, når ministeren siger, at der i Socialdemokratiets udspil ikke var taget stilling til, hvad der skulle ske hen ad vejen, altså efter år 2.
I Socialdemokratiets udspil var der faktisk lagt op til, at lejerne skulle have mulighed for at omlægge deres lån, ligesom husejere har, og lejerne skulle have mulighed for at få andel i den lavere rente, ligesom husejerne har.
Kort og godt: Også lejerne skulle have lov til at få andel i den forbrugsfest, som mange husejere har fået lov til.
Derfor savner jeg egentlig, at ministeren svarer på det, der også ligger i spørgsmålet: Med hvor mange procent vil ministeren på baggrund af det indgåede boligforlig nedsætte huslejen i den almene sektor?
Her mener vi netop en generel nedsættelse af de høje huslejer ...
Eva Kjer Hansen (V), 2005-11-09:
Der er på ingen måde tale om nogen særskat, der lægges på lejere i den almene sektor.
Det er hr. Rasmus Prehn velkendt, at det altid har været formålet med midlerne, der kommer ind i Landsbyggefonden, at de skal gå til både renovering og nybyggeri.
Med den boligaftale, der ligger, fortsætter vi blot den linje, der blev lagt i 2002, dengang Socialdemokraterne selv var indstillet på, at vi skulle leve op til formålet i Landsbyggefonden.
Jeg mener, at boligaftalen i den grad kommer lejerne til gode.
Der er afsat ekstra midler til renovering, en stor pulje til social og forebyggende indsats i udsatte områder og midler til huslejenedsættelser, hvilket vi netop har diskuteret.
Det betyder, at vi faktisk forbedrer lejernes situation.
Vi sørger for, at de her midler aktivt kommer lejerne til gode.
Jeg ved så ikke, hvad det er for en ulighed, som hr. Rasmus Prehn har i tankerne.
Sagen er jo, at der er en forskel på det at være ejer og det at være lejer.
Der er stor forskel på ejerboliger og på lejeboliger, og det giver en valgmulighed for borgere, når de er ude og kigge efter en ny bolig.
Nu har væksten heldigvis været høj og renten lav i lang tid, men vi skal ikke mange år tilbage, før mange boligejere måtte lade deres boliger gå på tvangsauktion.
Sådan er det.
Det er den risiko, som ejerne må leve med, og som de har valgt.
Situationen er en helt anden for lejerne.
De kan være trygge i deres bolig, for her er ingen risiko for, at den stigende rente skal sende boligudgifterne i vejret, i hvert fald hvis det står til den nuværende regering.
Men jeg kan forstå, at der er tvivl om, hvad Socialdemokraterne ønsker på området.
Det er godt, at der er de valgmuligheder, og jeg synes, at der skal være den her forskel mellem boligformerne, så vi har både ejerboligen og lejeboligen.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-11-09:
Det er vel ikke gået ministeren forbi ved det møde, der var med Dansk Landbrug i Herning, at landbrugets førstemand, Peter Gæmelke, netop beklagede, at disse 15.000 ha nu skulle under plov?
Ministeren svarede, at det egentlig ikke var hans problem, det her, det var miljøpolitikken.
Det vender vi så tilbage til senere.
Men jeg synes nu, at det er helt ude af trit med det, man også skriver i finansloven, og det drejer sig om, at man skal implementere biomangfoldighed og støtte miljøfølsomme områ der, og det gør man altså ved at oppløje 15.000 ha, fordi man nu ikke mere giver tilskud.
Det er det korte af det lange af den her historie.
Jamen det korte af det lange er jo altså, at der bruges ca. 100 mio. kr. mindre på ordningen i 2006.
Jeg ved ikke, om det har været rejst under finanslovforhandlingerne, men Dansk Folkepartis miljøordfører, hr. Jørn Dohrmann, sagde: Det er helt utilfredsstillende, at man skærer ned på miljøet, og det må vi have ind i finanslovforhandlingen.
Jeg ved ikke, om Dansk Folkeparti har rejst det spørgsmål, men der er i hvert fald ikke noget, der ser ud til det, for det er ikke med.
Derfor er konsekvensen af den finanslov, der nu er klar til at blive vedtaget, at man skærer ned med 100 mio. kr. og fjerner 15.000 ha.
Det er jo ikke bare noget, vi finder på er et problem.
Jeg har bemærket – det går jeg ud fra at ministeren også har – at både dansk landbrug og miljøorganisationerne i fællesskab har beklaget den her udvikling.
Det synes jeg altså ministeren skulle tænke lidt over, når man giver et svar her.
Det er altså både Danmarks Naturfredningsforening og landbruget, der i fællesskab siger: Det her er et kæmpeproblem.
Vi har ikke for meget natur i Danmark, og nu får vi altså 15.000 ha mindre.
Det er vel problemet.
Bjarne Laustsen (S), 2005-11-09:
Jeg kan fuldt ud bekræfte ministerens udsagn om, at Nordjylland stadig er i en vanskelig situation.
Fire af de ti kommuner, der har den højeste ledighed i Danmark, findes desværre i Nordjylland.
Men jeg må også konstatere, at selv om svineslagteriet i Hjørring lukkede og det var årsagen til, at der blev givet nogle penge, er der ikke givet én eneste krone af de 200 mio. kr. til Hjørring Kommune.
Det har simpelt hen ikke været muligt at prioritere anderledes, og det er jo derfor, det er ret interessant, når nu ministeren har lovet at fjerne de barrierer, der er i AF for den enkelte ledige, hvornår han vil sætte ind i en periode med så stor arbejdsløshed og fjerne de barrierer.
Vi ved jo nu, at det i Nordjylland var en gratis omgang.
Man fandt 100 mio. kr. i skabe og skuffer osv., og så fandt man 100 mio. kr. i EU, og det var så det.
Det er ikke, fordi jeg er misundelig over det, men når det drejer sig om investering i mennesker, kniber det lidt mere, og det er jo sådan set det, spørgsmålet går på.
Hvorfor ikke opfylde det løfte, som ministeren gav, da Flextronics lukkede?
Ministeren sagde, at han nu ville fjerne alle de barrierer, der findes, og når nu Nordjyllands amtsborgmester siger, at der er problemer med EU's socialfond, fordi vi har nogle blokerende regler i den danske lovgivning, vil ministeren så tage initiativ til at fjerne de regler i den danske lovgivning, så man også kan bruge socialfondsmidlerne?
Der bliver hele tiden refereret til Nordjylland, og her er der jo et stort lokalt engagement.
Nordjyllandsområdet har fået stillet en pulje på 200 mio. kr. til rådighed, den kan anvendes til at skabe ny vækst og beskæftigelse i Nordjylland, og vi afventer nu en indstilling fra det midlertidige vækstforum om midlernes anvendelse.
Men vi kan vel være enige om, at Nordjylland var i en særlig og vel nok på en måde stadig er i en særlig beskæftigelsesmæssig situation, der krævede ...
Bjarne Laustsen (S), 2005-11-09:
Jeg synes, ministeren skulle starte med det, der allerede er aftalt i »Flere i arbejde«, hvor der står, at man har frit redskabsvalg, og så fjerne de barrierer.
Vi har det også på bånd.
Da ministeren var oppe ved Flextronics' lukning, sagde ministeren: Nu rejser jeg hjem og fjerner alle de barrierer, der er.
Det er bare ikke blevet til noget.
Nu spørger vi igen i forbindelse med slagteriet i Odense.
Det, jeg ikke nåede før, var at sige, at ministeren må være klar over, at der sker en voldsom fortrængning.
Når 870 eller måske flere slagteriarbejdere, dygtige, velfungerende arbejdere, bliver lukket ud på et arbejdsmarked, hvor der er ledige i forvejen, så sker der en fortrængning.
Det er jo derfor, det er lige så vigtigt at sørge for, at der så ikke sker det, at man koncentrerer sig mere om slagteriarbejderne end om alle mulige andre.
Vi ved, at det i forhold til det rummelige arbejdsmarked er meget, meget svært at skaffe job til fleksjobbere, flygtninge, indvandrere osv.
Det er her, vi alle sammen skal gøre en fælles indsats, men man må ikke slække på den øvrige indsats, for det hjælper ikke noget bare at putte folk over i en anden kasse.
Der skal nogle reelle nye arbejdspladser til.
Vi har sådan set også gode erfaringer fra Flextronics i Pandrup, hvor en stor del er kommet i beskæftigelse igen, så vores indsats nytter.
I modsætning til dengang, det skete i Hjørring og i Flextronics, er vi nu inde i en højkonjunktur, hvor der virkelig er efterspørgsel efter arbejdskraft, og det gør det jo alt andet lige nemmere at løse de problemer, vi har nu, end dem, vi kæmpede mod dengang i Nordjylland.
Det, der er interessant, vil jeg gerne sige til beskæftigelsesministeren, når der sker sådan en virksomhedslukning,
er, at man giver arbejdsmarkedsrådet nogle frihedsgrader.
Der vil jeg gerne spørge, om ministeren vil overveje at suspendere de regler, der er om 6 ugers selvvalgt uddannelse, 50/50 og alle de der forskellige barrierer, således at regionen får mulighed for at lave en indsats uden skelen til alle de barrierer og regler, der gælder for alle mulige andre.
Så vil jeg godt sige i forbindelse med, at man siger, at der er penge nok: Jo, men der er jo ikke penge til at skabe nye arbejdspladser.
Der er penge til at røre rundt i gryden, give nogle uddannelse lidt her og der, men der er ikke penge til at skabe nye arbejdspladser, dem har regeringen jo fjernet ved at fjerne varslingspuljen i Erhvervsministeriet.
Lene Hansen (S), 2005-11-09:
Jamen det var da sikkert så klart, som jeg kunne forvente det.
Eventuelt kunne man forestille sig, at der kunne laves forsøg for de områder i Danmark, som er ramt af permanente strukturforandringer.
Kunne man forestille sig, at der kunne iværksættes forsøg med frikommuner eller friregioner, hvor reglerne i en periode kunne afprøves?
Det viser sig jo også, at det er meget svært at bruge Mål 3-puljen, fordi den sigter på ledige med under 1 års ledighed, og AF giver som udgangspunkt ikke den ledige uddannelsestilbud før efter 1 års ledighed.
Så der bliver der altså også en ophobning af penge omkring Mål 3-puljen på grund af de meget rigide regler, der findes.
Jeg vil opholde mig lidt ved den problematik, som hr. Carsten Hansen rejste her sidst.
Jeg er klar over, at der i øjeblikket foregår en proces omkring »Flere i arbejde«, men jeg vil alligevel gerne høre ministerens kommentar til følgende problemstilling: I Nordjylland er der jo trods den meget velkomne gave, vi fik i forbindelse med valgkampen, på 200 mio. kr., alligevel meget store problemer med antallet af arbejdspladser, der fortsat falder.
Det ser ud, som om der med reformen »Flere i arbejde« faktisk er skabt flere barrierer for forandring.
Der er simpelt hen opstået en praksis, hvor AF stort set kun iværksætter korte vejledningsog opkvalificeringsforløb, mens antallet af længerevarende kompetencegivende forløb bliver stadig færre, hvilket ellers er det, der er brug for.
Denne praksis har altså sit udspring i »Flere i arbejde«.
Vil ministeren kommentere denne problemstilling, og hvad kan der gøres?
Lissa Mathiasen (S), 2005-11-09:
Man kan godt høre, at ministeren ikke var med i 2002, for så ville der ikke blive sagt det, der her er kommet af ord fra ministerens mund i forbindelse med den boligaftale.
Der lå en helt klar forudsætning om, at lejerne kunne få lov til at få penge til renovering, nemlig at der også blev sat penge af til nybyggeri.
Vi var bekymrede over det, og jeg vil sige, at vores be kymring i den grad er blevet påvist som værende velbegrundet.
Når der er behov for mange penge til renovering, er det jo, fordi den borgerlige regering har taget lejerne i den almene sektors mulighed for at få penge fra byfornyelsen til at byforny; det vil sige, at det i dag er lejerne selv, der skal betale.
Indtil 2002 havde vi et princip, når vi spurgte, og det var, at en ejerbolig og en almen bolig var nogenlunde i balance støttemæssigt, set i forhold til, at vi godt vil have en balance på det område.
Med det, der er sket i 2002, er der ingen balance mellem ejere og lejere mere.
Derfor vil jeg godt bede ministeren om at svare på spørgsmålet: Hvordan vil ministeren sikre, at uligheden mellem boligejere og lejere mindskes?
Carsten Hansen (S), 2005-11-09:
Jeg er utrolig ked af, at beskæftigelsesministeren sætter regler foran mennesker.
Det, jeg har forsøgt at sige – det kan godt være, at det i virkeligheden er for tungt for beskæftigelsesministeren, jeg tør ikke sige det, men jeg vil meget gerne i dialog om det – er, at blandt de redskaber, man bruger i forbindelse med aktivering, er også socialfondsmidler.
Erhvervsministeren har helt klart opfordret Fyns Amt og slagteriarbejderne til at søge socialfondsmidler, men nu viser det sig, at de steder, man har gjort det, har der været store problemer med at bruge midlerne.
Det er ikke engang midler, ministeren skal levere, han skal bare sørge for, at de bliver taget ud af redskabsvalget, så de kan komme mennesker til gode i opsigelsesperioden og under det første års ledighed.
Derfor spørger jeg én gang til: Vil ministeren give et klart tilsagn om at ændre redskabsvalget og aktiveringsreglerne og fjerne de stive regler, så de midler, der i dette øjeblik bliver ansøgt om af slagteriarbejderne og Fyns Amt, kan bruges til uddannelse af mennesker?
Det, vi gør på Danish Crown, er, at vi rykker ud og i samarbejde med virksomheden kortlægger, finder ud af, hvornår folk fratræder, og opstiller planer for de enkelte medarbejdere.
Der er allerede AF-medarbejdere på Danish Crown i Odense, for selvfølgelig skal vi finde en løsning på den alvorlige situation, der er opstået for de mange fyrede.
Det er selvfølgelig et stort problem for dem og deres familier.
Men skal vi ikke tage tingene i den rigtige rækkefølge?
Der er midler til stede i regionen, og jeg har sagt, at hvis der skulle opstå mangel på midler, ser vi på sagen igen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Anne Baastrup (SF), 2005-11-09:
»Hvordan har regeringen sikret sig, at det ikke kun er de store kommuner og virksomheder, som har sat sig på magten i de nye vækstfora, således at udkantsområder og mindre købstadskommuner har tilstrækkelig mulighed for at få lod og del i midlerne fra de regionale vækstfora, da de typisk er mest ramt af lavvækst og stor arbejdsløshed?«
Vi skal jo nu i gang med vækstforaene, der så skal prøve at vise, hvordan vi kan sikre, bl.a. at udviklingen i erhvervslivet også kommer til udkantsområderne.
Derfor synes jeg, det kunne være vigtigt og interessant at få økonomi- og erhvervsministeren på banen nu for at få at vide: Hvordan skal vi klare udviklingen også i udkantsområderne?
Der er ingen tvivl om, at de store byer suger til sig i disse år, det er Aalborg, det er Århus, det er Odense, det er København.
Derfor har vi faktisk også i forbindelse med lov om erhvervsfremme været meget opmærksomme på det med yderområderne.
Og fru Anne Baastrups parti har jo bl.a. netop stemt for denne her lov om erhvervsfremme, fordi vi ser på yderområderne, vil jeg tro.
Det er jo sådan i dag, at når man udpeger et vækstforum, sker det på baggrund af indstillinger, men inden folk får lov at indstille, har vi jo netop tilkendegivet, at der, når kommunalbestyrelsen udpeger et medlem, skal være én person, der kommer fra et af yderområderne, og det mener jeg faktisk de har levet op til.
For det andet er de regionale vækstfora jo forpligtet til at udarbejde en sammenhængende regional erhvervsudviklingsstrategi, der specifikt tager hensyn til yderområdernes rammevilkår, og de regionale vækstfora har jo som en konsekvens heraf også gjort det godt på nuværende tidspunkt.
Det sted, vi har set de første udmeldinger, er i Nordjylland, og hvis man ser på de ansøgninger, der er kommet til Nordjylland, så må jeg sige, at så har man faktisk taget hensyn til yderområderne.
Så jeg tror, man skal passe på og ikke begynde at skyde spurve med kanoner.
Jeg mener faktisk, at de nedsatte vækstfora lever op til det, de skal, nemlig at tage hensyn til, at der er yderområder, som skal vægtes.
Nu er det jo sådan, at pr. 1. januar 2007 får vækstforaene ansvaret for fordelingen af EU's strukturfondsmidler fra Regionalfonden og Socialfonden, og det er midler, der er målrettet mod de regionale yderområder.
I den politiske aftale om kommunalreformen er det netop præciseret, at yderområderne i fremtiden skal have mindst den samme andel af strukturfondsmidlerne, som de får i dag.
Når vi går ind på den praktiske del, må vi også konstatere, at man i Nordjylland har set på yderområderne.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-11-09:
Lad mig først genopfriske baggrunden for MVJforanstaltningerne.
De er jo en del af vandmiljøplan II-aftalen, der blev indgået i 1998 under den tidligere SR-regering, hvor S, R, SF, V, K og CD gik med.
Ved midtvejsevalueringen af vandmiljøplan II i 2000, stadig væk under SR-regeringen, blev arealmålet fastsat til 100.000 ha.
SR-regeringen afsatte en ramme på de årlige finanslove, der svarede til, at de 100.000 ha kunne dækkes af MVJ-aftaler.
Rammen blev langt fra udnyttet, og i SR-regeringens sidste regeringsår var MVJ-arealet kun nået op på 75.000 ha.
Derfor tog den nuværende regering i 2002 initiativ til at ændre MVJ-ordningen.
Den blev mere tilgængelig for landmændene, og denne ændring er nu blevet en succes.
Efterspørgslen efter MVJ steg allerede betydeligt i 2003 og nåede et meget højt niveau i 2004.
Og vi har siden 2003 indgået så mange MVJ-aftaler, at vi har anvendt hele den afsatte bevilling til et bedre miljø inklusive den opsparede bevilling, som SR-regeringen ikke fik anvendt.
På den måde nåede den nuværende regering allerede målet på de 100.000 ha i 2003.
Og vi går videre end det.
Jeg forventer, at vi i 2005 kan indgå MVJ-aftaler på omkring 20.000 ha inden for Natura 2000området og inden for en bevillingsramme på 201 mio. kr.
Derfor regner vi med, at et areal på 110.000 ha nu vil være dækket af MVJ-aftaler.
Det ligger altså væsentligt over det mål, der blev afsat og fastsat under SR-regeringen i 2000.
Finanslovbevillingen i 2006 er ca. 10 pct. højere end det niveau, som SR-regeringen havde tænkt sig, før de kom i opposition.
Og i 2006 er 116 mio. kr. til rådighed til MVJ-foranstaltninger svarende til finanslovbevillingen uden videreførte beløb.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-11-09:
Det her drejer sig om MVJ-ordningen, miljøvenligt jordbrug, der med en reduktion i finansloven betyder, at man skal oppløje omkring 15.000 ha, fordi man nu må opsige de aftaler, man har haft hidtil.
Vi synes faktisk, at det er skandaløst, at vi har en fødevareminister, der på den måde næsten laver massakre på miljøområder, som vi har understøttet.
Ministeren vil formentlig sige, at han tager nogle andre hektarer ind, som man er forpligtet til efter vandmiljøplanen, men det ændrer altså ikke noget ved, at 15.000 ha altså er rigtig meget jord, som man nu har understøttet kan komme under plov, fordi man så skulle undlade at drive det intensivt.
Det er ikke mindre end en skandale, ministeren er i gang med her.
»Vil ministeren oplyse baggrunden for beslutningen om at reducere bevillingen til det miljøvenlige jordbrug med næsten 100 mio. kr. i 2006, således at aftaler for 15.000 ha må opsiges, hvormed man risikerer, at arealerne oppløjes med stor skade til følge?«
Hans Christian Schmidt (V), 2005-11-09:
Jeg er nødt til at lyde lidt overrasket, for jeg kan se, at det jo ville have været dejligt, hvis man var kommet i tanke om det noget før.
Nu har vi haft 4 år, hvor vi har afsat 40 mio. kr. mere, end der blev afsat, før regeringen tiltrådte.
Derudover får man nu 80 mio. kr. plus 80 mio. kr. fra EU, altså 160 mio. kr. til ophugning, og alligevel siger hr. Bjarne Laustsen, at det er på dette tidspunkt, hvor fiskeriet har fået flere penge end nogen sinde lagt over her i de senere år, at man skal være mest bekymret.
Nej, det er her, hvor hr. Bjarne Laustsen skal lukke en lille smule optimisme ind og tro på, at fiskeriet vil gå godt.
Det kan være, vi tager nogle af dem i 2005, nogle i 2006.
Der vil stadig væk være penge til de andre ting.
Og så synes jeg, at hr. Bjarne Laustsen skal huske på, at det er en helt almindelig proces.
SRregeringen gjorde i 1993-1999 det, at de anvendte 300 mio. kr. til ophugning af fiskerfartøjer, så det er jo en øvelse, alle er godt bekendte med.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bjarne Laustsen (S), 2005-11-09:
Nu er det jo 3 uger, tror jeg, efter revolutionen i dansk fiskeri, og derfor kan man altså ikke sammenligne noget, der har foregået tidligere, med situationen p.t.
Man har jo foræret havets ressourcer væk, og der kommer et helt nyt regime – det kan man så lide eller lade være – og derfor kommer der en ny dagsorden i fiskeriet.
Problemet er, at vi ikke har fået at vide, hvilke midler der har forrang.
Der sker jo det, når man udlover en pulje til ophugning, at der samtidig sideløbende kører ansøgninger om FIUF-midler, der kan forbedre fiskekvaliteten, det kan være i havnene, om bord på kuttere, og andre ting.
Alt det er vi enige om er gode mål.
Men i helt op til et års tid vil de her FIUF-midler ligge fuldstændig standby med hensyn til udvikling, for hvis der skal bruges penge forlods til ophugning, skal pengene jo først gå til det.
Så kan man jo ikke bruge pengene to gange.
Derfor bliver man nødt til at afvente og se, hvordan det er.
Ministeren kan selvfølgelig sige, at vi er bekymrede.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-11-09:
Jeg må sige, at jeg sådan set er overrasket over, at lige nøjagtig Socialdemokratiet bliver ved med at stille det her spørgsmål.
Netop Socialdemokratiet ved jo fra sin regeringstid i SR-regeringen, at der altid foregik en prioritering.
Jeg kan fortælle dem, der måtte være interesserede, at går man ind og kigger på, hvad SR-regeringen foretog sig med FIUF-midlerne i perioden fra 1993 til 1999, så brugte de 311 mio. kr. til ophugning af fiskerfartøjer.
Altså, jeg synes, at i dag måske var det tidspunkt, hvor vi skulle blive enige om trods alt at hjælpe hinanden i det her.
Jeg er nødt til at sige, at det her
jo er helt almindeligt, så jeg er mest overrasket over, at spørgerne måske ikke er klar over, at det var en udbredt politik i SR-regeringen, at man også der vurderede og prioriterede fra år til år og faktisk brugte 311 mio. kr. fra 1993 til 1999.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-11-09:
Der er jo ikke tale om, at jeg udtrykker bekymring.
Jeg beder sådan set bare ministeren tilkendegive her i Folketingssalen, at de ansøgninger, der nu kommer, ikke bliver beskåret, fordi ministeren har brugt pengene til anden side.
Det er sådan set det enkle spørgsmål og egentlig bare det, jeg gerne vil have et svar på.