runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-18:
Hele denne sag drejer sig om at sikre en ordning for Danmark, som er på linje med den ordning, som gælder for en lang række andre lande.
Der kommer flere og flere lande til, som gennemfører en tilsvarende ordning, og derfor har Danmark en stærk interesse i, hvis vi skal bevare vores position, at sikre sig en sådan ordning på linje med de andre.
Vi skal styrke vores internationale konkurrenceevne, og vi skal sikre, at danske skibe fortsat kan være under dansk flag.
Det er det, det hele drejer sig om, det er det, denne ordning går ud på, og det er det, som vil lykkes, hvis vi om et øjeblik trykker på de grønne knapper.
Det er også derfor, at jeg benytter denne chance til at appellere til, at SF, som jo har stolte traditioner inden for netop dette erhverv, også trykker på de grønne knapper.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-18:
Det, der er problemet ved behandlingen af hele denne sag, er, at de argumenter, som Socialdemokratiet og SF har fremført over for dem, regeringen kom med, har man slet ikke reageret på.
Skatteministeren har på intet tidspunkt villet forklare, hvorfor det ikke er et problem, at der f.eks. kan blive mere udflagning - det burde i øvrigt bekymre Dansk Folkeparti, som elsker det danske flag.
Man er heller ikke gået ind i, at der er et problem i, at det godt kan være, at pengene ikke går til søfarten, men i virkeligheden går til sideforetagender inden for ejerfirmaerne, både rederier, skibsværfter osv., osv., og måske også til ejere af noget helt tredje.
Man har slet ikke villet diskutere de ting, og det er det, der er så irriterende ved den nuværende regering.
Det er ikke det, at man mener noget, det er ikke det, at man fører klassepolitik, for det havde vi jo en mistanke om i forvejen. Men det er det, at man ikke vil diskutere.
Man vil ikke diskutere, og det kan der være to grunde til.
Man har indtaget et standpunkt på forhånd, og det ændrer man ikke, man er argumentresistent.
Den anden kan være, at man ikke vil forstå noget. Jeg ved ikke, hvad der er det mest alvorlige, men jeg vil nok sige, at det ikke at ville eller at kunne forstå er ret alvorligt, for så er det slet ikke muligt at føre en forhandling.
Jeg synes altså, at skatteministeren skal gå ind i diskussionen om de helt konkrete ting.
Det er ikke sket tidligere, men det må kunne ske i dag, og det er sidste chance - allersidste chance.
Jacob Buksti (S), 2002-04-18:
Skatteministeren må meget undskylde, at vi tillader os at rejse spørgsmålene her under tredjebehandlingen.
Skatteministeren mener ikke, det tjener noget formål at gå dybere ind i sagen igen.
Jo, det gør det, for vi har aldrig nogen sinde kunnet få skatteministeren til at forholde sig til problemerne, og det gør skatteministeren jo heller ikke nu, og det er jo dét, det hele handler om.
Hvad er der ved en almindelig parlamentarisk diskussion, når det er sådan, at man ikke kan få svar på det, man spørger om?
Så kommer skatteministeren og siger, at EU's konkurrencemyndigheder ikke har sagt, at det er EU-diskriminerende.
Jamen der er sådan set ikke nogen af os, der har påstået, at det er det, der er problemet, for det kommer jo sådan set ikke sagen ved.
Vi har været særdeles konstruktive.
Vi har spurgt: Hvordan kan det være, at man ikke laver en § 20-regulering af tonnageskatteskalaen?
Hvordan kan det være, at man skal have en skattestopmekanisme, som er så firkantet, at det betyder, at man ikke kan komme til at betale mere i skat i kroner og øre, selv om man kommer til at tjene mere?
Det er da tåbeligt! Og endelig: Når det er sådan, at 2001 bør ændres til 2002, skyldes det altså, at behandlingen af dette forslag har taget så lang tid, at der kom et valg imellem.
Derfor har vi ikke kunnet nå at få det vedtaget, så det kunne få virkning fra regnskabsåret 2001.
Det er sådan set det eneste, vi mener.
Og hvad er formålet med at gennemføre et forslag, som skal forestille at kunne påvirke virksomhedernes dispositioner for fremtiden, for noget, som er overstået?
Det vil jeg gerne bede skatteministeren om at forholde sig til en gang til.
Kl. 9.35
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-18:
På baggrund af den debat, der nu har været, vil jeg gerne sige, at jeg mener ikke, vi igen skal påbegynde forhandlingerne fra første færd, også med besvarelse af udvalgsspørgsmål.
Jeg vil kun sige mere principielt, at når hr. Jacob Buksti på den ene side gør vrøvl over, at der er mekanismer, der efter hans opfattelse præmierer udflagning, og på den anden side gør vrøvl over et skattestop, som efter hans opfattelse betyder, at man får det for godt, hvis man bliver i Danmark, savnes der et eller andet i logikken.
Den tidligere regering lovede at gennemføre en sådan ordning for tonnageskatten med virkning fra 2001, og det var et løfte, som den nuværende regering overtog og også var parat til at realisere.
Til sidst om disse faktuelle ting, som jeg i øvrigt ikke mener, det tjener noget formål at gå dybere ind i på dette tidspunkt: Jeg vil gerne understrege, at man kan have forskellige opfattelser af denne lovgivning, og jeg respekterer helt, at man politisk har forskellige opfattelser, ingen tvivl om det.
Men jeg vil nu alligevel sige, at når denne sag har været finkæmmet og er blevet gennemgået i detaljer i EU og EU's Konkurrenceafdeling, tror jeg, vi kan føle os rimelig trygge ved, at vi her har fået en lovgivning, som ikke er diskriminerende, når det gælder om at leve op til den konkurrence mellem andre søfartsnationer, som vi stiler efter. Lad mig så slutte med at sige, at uanset disse partipolitiske forskelligheder er jeg i hvert fald tilfreds med og glad for, at der bredt i dette Folketing er en meget klar og positiv indstilling til det danske søfartserhverv.
Jeg synes dog, det er lidt ærgerligt, at Socialdemokratiet til trods for de drøftelser, vi har haft, ikke valgte at gå konstruktivt ind i nogle løsningsmuligheder, til trods for at Socialdemokratiet jo inden regeringsskiftet selv havde lagt et forslag på bordet, der svarede meget til det forslag, som nu gennemføres.
Men o.k., det er Socialdemokratiets valg.
Det beklager jeg, det er der ikke noget at gøre ved,
men til gengæld glæder det mig, at også Socialdemokratiet i princippet er tilhænger af, at vi gør en indsats for at bevare Danmark som en skibsværftsnation.
Kristian Jensen (V), 2002-04-18:
Så skal jeg sige igen, som jeg startede med at sige, at jeg ikke vil tage ordet på skatteministerens vegne for at svare på de spørgsmål, hr. Buksti her har stillet - jeg er ret overbevist om, at det skal skatteministeren nok selv komme op at gøre - men jeg ville blot svare på anklagen om blokpolitik.
Og jeg glæder mig til, når denne her folketingssamling er ovre, at sætte mig ned sammen med hr. Jacob Buksti og gennemgå skattelovene fra henholdsvis 1998 og 2002 og så se, hvilken af de to regeringskonstellationer der for alvor førte blokpolitik.
Kl. 9.30
Jacob Buksti (S), 2002-04-18:
Jeg stillede fire spørgsmål til skatteministeren, nemlig hvordan det kan være, at regeringen har tænkt sig at forære penge væk; hvordan det kan være, at regeringen har tænkt sig at gøre det modsatte af det, man siger man vil, nemlig at indbygge mekanismer, som præmierer udflagning; hvordan det kan være, at man skal gennemføre noget med tilbagevirkende kraft, som i øvrigt skal virke for fremtiden; og hvordan det kan være, at man laver et skattestop, som er fuldstændig tåbeligt i forhold til det her, nemlig at man går fra at veksle fra noget, som er i procent, til noget, som bliver opgjort i kroner og øre.
Det eneste, jeg bare tillod mig at sige, var: Hvordan kan det være, at regeringen ikke har været interesseret i at diskutere det her seriøst?
Hvorfor?
Det var det, jeg mente.
Det er jo det, vi alle sammen har haft som udgangspunkt.
Vi har signaleret forhandlingsvilje; SF har signaleret forhandlingsvilje, men vi har kunnet læse i avisen, at man på forhånd har været enig med Dansk Folkeparti.
Kristian Jensen (V), 2002-04-18:
Det er netop sådan, at i denne sag bliver Venstre og De Konservative kritiseret for at føre blokpolitik, og derfor fremdrager jeg, at der i foråret 1998 efter præsentationen af den såkaldte pinsepakke blev fremsat 19 skatteforslag, hvoraf de 17 vedrørte pinsepakken, og samtlige 17 - ud over at de iøvrigt blev behandlet på kun 24 dage i Folketingssalen, hvilket er noget hurtigere end den nuværende opposition tillader at den nuværende regering får behandlet sine skatteforslag - blev endda vedtaget med det snævrest mulige flertal, nemlig med venstrefløjen.
Ole Stavad (S), 2002-04-18:
Jeg kan godt forstå hr. Kristian Jensens behov for at tale om noget andet end sagen her.
Jeg synes bare, det er lidt træls, at man forsøger historieforfalskning i forhold til det, der skete i 1998.
Der var gentagne, der var langvarige forhandlinger om pinsepakken med både partiet Venstre og Det Konservative Folkeparti.
Regeringen strakte sig særdeles langt.
Og hvis det er sådan, at hr. Kristian Jensen skulle være i tvivl, kan han finde det afsluttende tilbud til Venstre og De Konservative i Folketingstidende.
Det husker jeg meget tydeligt, for jeg blev kritiseret af Venstre og De Konservative for fra Folketingets talerstol at meddele det tilbud, Venstre og De Konservative havde fået af den daværende regering.
Derfor må jeg sige til hr. Kristian Jensen: Den form for historieforfalskning, lad være med det, når der er gamle folk på stedet, der kan huske, hvad der er sket.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-18:
For at bidrage til den historiske udredning: Hr. Kristian Jensen var også medlem af Folketinget dengang.
Til trods for sine unge år kan han ikke helt huske, kan jeg forstå.
Den hedder pinsepakken, fordi den blev fremlagt i pinsen.
Derefter blev den forhandlet efterfølgende, og det er helt korrekt, som hr. Jens Peter Vernersen beskriver, at partierne var indkaldt til møder, også den daværende formand for Venstre.
Vi deltog ikke i de samme møder, men jeg ved, det var tilfældet.
Kl. 9.25
Det er også korrekt, at Venstre overhovedet ikke interesserede sig for noget som helst efterfølgende, fordi der netop på det samme tidspunkt var en stor begivenhed, som havde almen dansk interesse og først og fremmest jo havde interesse for formanden for Skatteudvalget.
Derfor gik møderne i Skatteudvalget ekstremt hurtigt på det tidspunkt, og de blev stort set afviklet så lidt som overhovedet muligt.
Det var et helt, helt andet forløb.
Her stiller vi ændringsforslag.
Det gjorde Venstre slet ikke dengang.
Det havde man ikke tid til, fordi den daværende formand for Skatteudvalget havde en hel masse andet at lave.
Det er den historiske udredning af denne sag, bare for at man ikke skal skabe myter.
Men den er i øvrigt irrelevant i forbindelse med den her sag.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-18:
Jeg ved ikke, hvad det er, hr. Kristian Jensen vil forsøge at forklare Folketinget.
Jeg ved det ikke.
Det er ikke sandheden.
Man inviterede Venstre, man inviterede den daværende formand for Venstre, hr. Anders Fogh Rasmussen, nu statsminister.
Man stillede faktisk ikke engang nogen ændringsforslag.
Den daværende formand for Skatteudvalget talte om lovsjusk, fordi det gik hurtigt, imedens samme formand sad til fodbold i Frankrig.
Det var det, der foregik på daværende tidspunkt.
Lad mig så sige: Det er jo ikke sådan, at Venstre nu, hvor de har flertallet, har ændret bare ét eneste af de punkter, man fik vedtaget omkring pinsepakken.
Det er jo ikke sådan, at der er kommet forslag hverken på det ene eller på det andet skatteområde dér.
Intet.
Kristian Jensen (V), 2002-04-18:
Når hr. Jacob Buksti nævner, at der har været en forhandling med skatteministeren, kan jeg sige, at det er da et enormt fremskridt i forhold til pinsepakken, hvor der mig bekendt ikke var forhandlinger mellem den daværende skatteminister og Venstre, i hvert fald ikke forud for fremsættelsen, hvor der jo var en aftale med den daværende venstrefløj om en fremsættelse, hvor tingene var forhandlet på plads på forhånd. Jeg er ret tryg ved, at når denne folketingssamling er overstået og vi kigger tilbage og prøver at lave en sammenligning af folketingssamlingen nu med den folketingssamling, der var efter valget i 1998, så vil man se, at der i hvert fald på skatteområdet har været et langt bredere samarbejde, langt flere lovforslag, der er vedtaget hen over midten, end der var i den folketingssamling, der var efter valget i 1998. Så jeg er sikker på, at både vælgerne og de interesserede, der måtte være, som går tilbage og ser på folketingssamlingen i 1998, vil kunne se, at den nuværende regering i langt højere grad end den tidligere har villet og har fået det brede samarbejde. Så skal jeg bare sige til hr. Keld Albrechtsen, at hr. Keld Albrechtsen slet ikke skal være så beskeden med hensyn til sin indflydelse.
Jeg er sikker på, at mange af hr. Keld Albrechtsens venner i Enhedslisten vil være stolte over den indflydelse, der har været, især på pinsepakken, og jeg er ret sikker på, at mange af borgerne er glade for, at hr. Keld Albrechtsen ikke længere har den indflydelse, hr. Keld Albrechtsen tidligere havde.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-18:
I stedet for en hel masse bortforklaringer synes jeg, hr. Kristian Jensen bare åbent skal sige til Socialdemokratiet, som har været villig til at forhandle - det har vi sådan set også været, men vi er bare aldrig blevet indbudt: Jamen regeringen har et flertal, den har nogle interesser, den gerne vil varetage.
Det er rederivirksomhedernes interesser, det er ikke rederierhvervets interesser, men det er virksomhedernes interesser, og derfor vil Venstre gøre dette.
Så enkelt er det.
Men jeg vil stadig væk gerne sige: Vi ville godt have talt med regeringen om tonnageskatten.
Vi har udtrykkelig sagt, at vi er tilhængere af princippet, men vi er ikke tilhængere af at aflevere en helt masse penge kritikløst til A.P. Møller og andre.
Det vil Venstre.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-18:
Jeg synes bare, jeg ville bemærke med hensyn til debatten mellem hr. Jacob Buksti og hr. Kristian Jensen, at det, der var problemet under den tidligere regering, var ikke, at den førte blokpolitik, men at den i en lang række meget tunge sager lod sin politik diktere af Venstre og De Konservative for at indgå alle disse brede forlig, som den gjorde.
Det, der adskiller den nuværende regering fra den tidligere regering, er, at den konsekvent i alle de tunge sager fører blokpolitik og baserer sig på et flertal sammen med Dansk Folkeparti.
Jeg siger bare det her, for at der ikke skal være rod i den historiske beskrivelse af, hvordan forholdene er.
Enhedslisten ville gerne have haft, at den i langt højere grad havde baseret sig på venstrefløjens mandater, men det gjorde den ikke.
Så jeg synes bare, for at debatten ikke skal tegne et forkert billede af, hvad der rent historisk foregik, at jeg så ville komme med den her korte bemærkning. 09.20
Jacob Buksti (S), 2002-04-18:
Det nytter altså ikke noget, at hr. Kristian Jensen gør det her til et spørgsmål om, hvorvidt den tidligere regering førte blokpolitik eller ej.
Hele pointen i den nuværende statsministers, dengang hr. Anders Fogh Rasmussens grundlovstale var jo netop, at i modsætning til det, han mente den tidligere regering gjorde, så ville den her regering ikke føre blokpolitik.
Det er det, der står i talen.
Og at der skulle have været dybtgående forhandlinger om tonnageskatteloven, det har jeg i hvert fald ikke opfattet.
Vi har haft ét møde med skatteministeren - efter at vi i øvrigt kunne læse i avisen, at han var blevet enig med Dansk Folkeparti - og her påpegede vi alle disse mange problemer, vi mener der er, hvorefter skatteministeren sagde, at det ville han gå hjem og tænke over.
Det eneste, vi kan konstatere, er, at der ikke er kommet noget som helst ud af tankevirksomheden.
Det, som gennemføres, er fuldstændig det, som lå på bordet fra starten.
Det er urimeligt at komme og sige, at der her er tale om forhandlinger og vilje til bredt samarbejde.
Det har der overhovedet ikke været tale om, og det kan man lige så godt tage ansvaret for. Så håber jeg, at man, når man trykker på den grønne knap, ved, hvad det er, man stemmer for.
Kristian Jensen (V), 2002-04-18:
Det socialdemokratiske hykleri fortsætter jo, når man bliver ved med at tale om, at man i den her regerings tid kun fører blokpolitik, når det netop var, hvad man tydeligt kunne se var tilfældet efter det forrige valg, hvor den daværende SR-regering ikke bare tromlede en lang række love igennem på kun 24 dage, men også havde arbejdet på det i skjul på forhånd, uden at man overhovedet havde nogen som helst interesse i at forhandle.
Vi har både forhandlet, og vi har snakket med flere partier om den her sag.
Men vi må erkende, at vi ikke er enige med Socialdemokratiet.
Vi er ikke enige i de ændringsforslag, der er blevet stillet.
Og så kan det altså ikke undre, at vi ønsker at få gennemført mest muligt af vores lovgivning.
Men det var ikke et fait accompli, det var ikke noget, der var lagt frem og lagt fast på forhånd, som det var under den tidligere regering, hvor pinsepakken jo var en lukket aftale.
Det var »take it or leave it«, forhandlet på plads med den yderste venstrefløj og tromlet igennem med kun en enkelt stemmes flertal i Folketingssalen.
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-18:
At skattesystemet skulle virke blokerende for fornuftige generationsskifteløsninger, må umiddelbart virke overraskende.
Der har næppe på noget tidspunkt i skatterettens historie været anvendt så mange og så gunstige generationsskiftemodeller som i disse år.
Det er ikke noget, jeg har fundet på at sige.
Det er noget, professor Ole Bjørn har sagt.
Og hvis der er nogen af os ordførere her i salen, der ikke ved noget om det, så er der i hvert fald en ting, der er helt sikker, og det er, at han ved noget om det.
Jeg er fuldstændig enig med professor Ole Bjørn i, at der er masser af muligheder i dag, og fra Det Radikale Venstres side mener vi faktisk ikke, at det burde være nødvendigt at udvide.
Vi kan ikke støtte udvidelsen af den særordning, der er tale om her, og det er der to generelle grunde til.
For det første at Det Radikale Venstre prioriterer lavere skat på arbejde og for det andet, at vi prioriterer et enklere skattesystem frem for nye særordninger.
Vi mener, at et parti som Det Konservative Folkeparti burde løbe skrigende bort fra sådan et forslag her, for så vidt jeg har forstået på den konservative skatteordfører adskillige gange, så er det højeste prioritet for Det Konservative Folkeparti at få sat skatten på arbejde ned.
Dette forslag er med til at udskyde, at den målsætning kan blive virkeliggjort, og det begræder vi fra Det Radikale Venstres side.
Vi kan ikke støtte forslaget.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-18:
SF kan ikke støtte forslaget.
Vores begrundelse er, at vi mener, den yderligere mulighed for udskydelse af skat, som der er tale om, og som kan indebære, at skatten aldrig betales i sidste ende, er urimelig.
Netop ud fra en betragtning om, at det kan være fornuftigt at lave skatteomlægninger, mener vi, det er meget ufornuftigt, at man bruger pengene på den her måde.
Der er ingen garanti for, at man får flere arbejdspladser ud af det.
Hvis man så endelig siger, at man vil gøre noget for at sikre arbejdspladser og udvide ordningen, kunne det jo være lønmodtagerne generelt, der skulle overtage arbejdspladsen, eller være nogle andre og mere perspektivrige og spændende ting, f.eks. at lave medarbejderejede virksomheder.
Men det er der jo ikke tale om.
Der er alene tale om, at en person, som er nær medarbejder - det er man åbenbart blevet efter et meget begrænset antal år - skal have mulighed for at gøre det på samme måde som familiemedlemmer.
Så er der argumentet med, at det godt kan være, at den nære medarbejder er mere nær i forhold til virksomheden end familiemedlemmet.
Sådan som det er nu, giver man netop en skatteudskydelse til nogle personer, bare fordi de er familiemedlemmer.
Hvis det så skulle udbygges til at gælde andre, er det en særlig begunstigelse, der så skal gælde andre.
At man så udvider den til, at det drejer sig om flere virksomheder, f.eks. inden for den finansielle sektor, indebærer, at man også gør det her.
Det giver da ikke nødvendigvis flere arbejdspladser.
Under alle omstændigheder kunne man bruge de penge på en anden og meget mere fornuftig måde i form af, at man kunne give en skattelettelse eller foretage en skatteomlægning.
Men regeringen har altså valgt skattestoppet og valgt at bruge 12 mia. kr. ud af de oprindelige 15 mia. kr., som er det råderum, der er frem til år 2010, som den nuværende regering og den tidligere regering anerkender.
Derudover betyder på indeværende tidspunkt de skatteforslag, regeringen har fremlagt, og som ligger ud over skatteloftet, en lettelse
på 800 mio. kr., hvis man tager udgangspunkt i det, der vil være tilfældet om nogle år. Det er en måde at klatte råderummet væk på, som vi er imod, og vi mener ikke, at forslaget har de virkninger, man påstår det har.
Jo, det har den virkning, at det betyder udskydelse af skat, og dermed betyder det i realiteten en skattelettelse for bestemte personer.
Men at det skulle foranledige, at vi får flere arbejdspladser i Danmark og sådan nogle ting, det mener vi ikke holder.
Derfor afviser vi klart forslaget.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-04-18:
Jeg synes altså, det virker en lille smule hyklerisk, at alting partout skal være noget forfærdeligt noget.
Nu slipper folkeoplysningen for at blive belastet med den administration og økonomi, der ligger i at skulle betale lønsumsafgift, og det synes jeg faktisk er et ret godt forslag, som jeg er ret glad for.
Det er det første.
Hvis hr. Anders Samuelsen mener, det er så problematisk, at der er blevet sparet på folkeoplysningen,
har jeg desuden svært ved at forstå, hvorfor hr. Anders Samuelsen problematiserer, at vi hjælper folkeoplysningen ved at fritage den for at betale lønsumsafgift.
Jeg er faktisk glad for, at vi kan hjælpe folkeoplysningen på den måde.
Der er ikke nogen der siger, at fordi man sparer på et område, skal det partout spares væk.
Det har vi aldrig nogen sinde ønsket.
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-18:
Jeg synes, vi mangler et klart svar fra den konservative ordfører på det spørgsmål, som blev stillet fra SF's ordfører.
Synes fru Charlotte Dyremose ikke, det er et problem, at man den ene måned går ud og henter en kæmpemæssig pose penge på området, og den næste måned holder en flot ordførertale om, hvor fantastisk godt området er, og hvor fantastisk vigtigt det er, osv., samtidig med at man betaler en lillebitte smule tilbage?
Giver det slet ikke den konservative ordfører anledning til overvejelser om, hvordan visse ting hænger sammen?
Charlotte Dyremose (KF), 2002-04-18:
For at tage det sidste først: Jeg synes faktisk ikke, der er noget dobbeltmoralsk i at sige, at private bidrag ikke skal føre til en yderligere udgift for den enkelte folkeoplysningsvirksomhed.
Det synes jeg faktisk er ganske stringent, når man nu er i et parti, der har den holdning, at private bidrag er en ganske udmærket ting.
Jeg synes ikke, vi skal tage den store, overordnede ideologiske debat her, for det har jeg ikke tid nok til.
Men det er faktisk sådan, at vi i denne regering har måttet prioritere nogle ting.
Bl.a. mener vi, at det er utrolig vigtigt at få skattelettelser, og samtidig mener vi, det er vigtigere, at ventelisterne på hospitalerne kommer ned, end at hr. Helge Adam Møller og undertegnede kan gå til italiensk madlavning på det offentliges regning.
Morten Homann (SF), 2002-04-18:
Ja, Det Konservative Folkeparti elsker åbenbart folkeoplysningen så højt, at den skal udsættes for beskæringer og i øvrigt udsættes for det samme cirkus, som er kommet på en hel masse andre områder i det danske samfund inden for de sidste måneder: det ene øjeblik fjerner man en stor pose penge, skærer voldsomt ned, og så lader man 1½ måned gå og giver så en lille pose med et par klirrende mønter tilbage.
Det er også billedet på folkeoplysningsområdet: man skærer voldsomt ned, og så kommer
Det synes jeg ikke er særlig kønt at se på, og jeg synes, det virker temmelig dobbeltmoralsk.