Ole Stavad (S), 2005-06-02:
Som vi har lavet spillereglerne herinde, og det er så ikke nogen kritik af ministeren, er det jo lidt ulige, hvad man har mulighed for at imødegå af forkerte påstande i den korte bemærkning efter det, ministeren har præsteret lige nu.
Der var virkelig meget, der var faktuelt forkert.
Det er jeg selvfølgelig ked af, men det man må prøve at klare internt hos Venstre.
Jeg synes da, det er vigtigt, at ministeren får bekræftet, at der ingen aftale var, dengang vi sad og forhandlede sidste år – når nu man så gerne vil snakke om fortid og ikke om fremtid – om beskæftigelse, om miljø, om det sociale, om vidtgående specialundervisning, de områder, som det desværre heller ikke er lykkedes at finde enighed om her.
Hvis det er sådan, at man har så meget styr på økonomien, så forstår jeg ikke, hvorfor man starter denne her debat med at komme med et afværgeforslag, der skulle forhindre, at regeringen sammen med Dansk Folkeparti skulle stemme for, at Folketinget pålægger regeringen at fremlægge beregninger, så borgerne kan gennemskue de økonomiske konsekvenser af strukturreformen inden kommunevalget i 2005.
Det var vores forslag fra først på dagen, som regeringen ville forhindre kom til afstemning, derfor kom den med et helt andet forslag.
Og det var et forslag til vedtagelse, der blev stillet af den samlede opposition i går, som vi startede med at stemme om i dag.
Og det har jeg ikke ændret.
Jeg forstår, at jeg har sagt noget, der er faktuelt forkert.
Det skal jo ikke bare stå som en løs påstand.
Jeg vil jeg gerne vide, hvad det er, der er faktuelt forkert i det, jeg sagde før.
Jeg er glad for at høre, at Venstres ordfører har læst Socialdemokratiets betænkningsbidrag.
Jeg synes, jeg har kunnet lytte mig til, at hun godt kunne have fornøjelse af at gøre det en gang til.
Så undrer jeg mig egentlig over, at Venstres ordfører, der jo, som jeg også ved, har nogen kommunalpolitisk erfaring, mener, at det der med at vide noget om, hvad det er for en økonomi, ikke gør så meget.
Det er ret afgørende.
Når vi flytter rundt på opgaverne i den størrelsesorden, så flytter vi også rundt på snesevis af milliarder kroner uden at vide, hvor de ender, og om pengene til at løse de opgaver, som vi flytter rundt på, er dér, hvor de skal løses.
Fru Inger Støjberg omskriver, som vi jo så ofte har været udsat for, også her det, som vi har stillet krav om.
Vi har sådan set helt respekt for, at man jo ikke kan gøre en udligningsreform færdig, før man også har det færdige landkort.
Det er vi først i gang med at have nu.
Men indenrigsministeren satte faktisk den her reform i gang og bad Finansieringsudvalget, som er dem, der leverer grundlaget for udligningsreformen, om, at det skulle være nøjagtig samtidig med Strukturkommissionen med det angivelige formål, at vi skulle sikre os, at de to ting hang sammen, og at vi havde overblik over økonomien.
Så vidt jeg kan se, er det dér, ministeren har svigtet sine egne målsætninger, sine egne løfter.
Det er urimeligt, det er utilstedeligt, og det er forkert.
Der tegnes et billede af, at der ikke er nogen sikkerhed for, at der fortsat vil være økonomi til at løse de opgaver, som løses i den offentlige sektor, og som nu placeres på andre niveauer.
Det er jo et falsk billede, for hr. Ole Stavad ved lige så godt som jeg, at de ressourcer, der knytter sig til de forskellige opgaver, flytter med opgaverne.
Når opgaverne flyttes fra det amtskommunale niveau, som vi nedlægger – det er jo egentlig det, lovforslaget handler om, men det skal vi åbenbart ikke diskutere – ud til primærkommunerne, så flytter ressourcerne med.
Hr. Ole Stavad ved også godt, at de ressourcer, vi flytter på socialområdet, svarer fuldstændig til de ressourcer, som hr. Ole Stavads parti selv havde ansvaret for, da man lavede grundtakstmodellen, hvor man lavede et regnestykke på bagsiden af en serviet i en sen nattetime i Finansministeriet, og så lagde man i øvrigt et stort milliardbeløb over i kommunerne ved en grundtakstmodel, vel at mærke i en situation, hvor det ikke blev fulgt op af en udligningsreform, for sådan en havde man lavet ganske få år før, hvor man jo havde været ude at plukke alle de mindre danske kommuner for at forsøge at lægge et udviklingspres og få dem til at slå sig sammen, vel at mærke i en situation, hvor man ikke lavede nogen kommunalreform, som jo i sig selv er en udligningsreform, fordi den betyder, at mindre, ikke særlig bæredygtige kommuner nu pusles ind i et nyt danmarkskort, der kommer til at bestå af 98 brikker i stedet for af 271.
Jeg tror, jeg vil indskrænke mig til at sige det.
Elementer, man ikke var enige i sidste år, som vi nu har lagt forslag frem om, går man ud med begge hænder hævet over hovedet på baggrund af et tekstbidrag til en betænkning, som med en anden ordstilling end det, der er i lovforslaget, i øvrigt siger det samme.
Det er vel derfor, vi skal have genopfundet hele den her diskussion om økonomi, som jeg altså på det skarpeste må tilbagevise.