Kim Behnke (FP), 1997-12-05:
Vores kritik har været, at de pågældende virksomheder ingen som helst retssikkerhed havde i forhold til, om det nu også var rimeligt eller ikke var rimeligt, at den pågældende ransagning eller måske ligefrem beslaglæggelse fandt sted.
Vores forventning har imidlertid været den, at det, som ministeren ville komme med, var et lovforslag, der præciserer, at en sådan ransagning eller en sådan adgang til en privat virksomhed ikke kan finde sted, uden at der først foreligger en dommerkendelse.
Nu kommer ministeren imidlertid med et lovforslag, som giver hjemmel til, at man kan gøre det uden dommerkendelse.
Jeg kunne selvfølgelig lidt drillende spørge ministeren, hvad han nu agter at gøre med alle dem, der kunne finde på at rejse sager, fordi de uberettiget har haft besøg af Told og Skat, for først med dette lovforslag får man hjemmel til at gøre det.
Men det er ikke det eksotiske hjørne, vi vil interessere os for.
Vi vil i stedet interessere os for det problem, at man nu giver told- og skattemyndighederne adgang til uden en retskendelse at gå ind i en privat virksomhed.
Det er fuldstændig korrekt, som fru Elisabeth Arnold beskriver det, at mange virksomheder ligger inde med moms, afgifter osv., millionbeløb, som er betroede midler, og derfor er fru Elisabeth Arnolds beskrivelse af, at staten skal have mulighed for at kontrollere, om de penge nu også forvaltes korrekt, selvfølgelig et synspunkt, men vi er ikke helt enige. Vi mener ikke, at en forvaltning af statens penge er noget, der har større værdi end et menneskeliv. I det øjeblik politiet har en mistanke om, at der foregår en forbrydelse et sted, kan politiet heller ikke bare trampe ind på enhver privat ejendom. I det øjeblik politiet har mistanke om, at der er en narkotikahandel, eller der er narkotika oplagret, kan politiet ikke bare trampe ind rundt omkring.
Her er politiet nødsaget til at bevæge sig en tur i dommervagten og bede om at få en tilladelse til at foretage en ransagning af den pågældende ejendom.
Hvorfor har vi så disse bestemmelser i vores lovgivning og retspleje?
Det har vi selvfølgelig, fordi der skal sidde
en juridisk kyndig person og vurdere, om det, der foregår, er ret og rimeligt.
Det er det, der adskiller en politistat fra et retssamfund.
I en politistat spørger man ikke dommeren.
Dér tramper politimyndighederne ind, hvor de har lyst, og gør, hvad de har lyst til, og befolkningen har bare at rette sig efter det.
Sådan ønsker vi ikke, det skal være i Danmark.
Selv om de myndigheder, der kommer ind, har en skjorte på, hvor der står Told og Skat, skal det ikke være sådan, at de kan gå ind på privat ejendom, uden at der er en dommer, der først har vurderet, om det nu også er rimeligt, at det finder sted.
Ministeren skriver i sin fremsættelsestale, at et krav om en retskendelse ikke er hensigtsmæssigt, for en sådan afvejning kan dommeren normalt ikke foretage meningsfuldt.
Tak for tilliden til dommerne.
Når man så ser på argumentet, er det, at virksomhederne vil protestere, men sådan foregår det jo ikke.
Her er det dommeren, der på baggrund af det foreliggende materiale vurderer, om det nu er rimeligt eller ej, og det er præcis den metode, vi ønsker også skal være gældende, når det er Told og Skat. Så kan man sige: Hvad nu, når en container med smuglersprit er på vej til at køre ombord på en færge ude i Dragør?
Skal man så ikke have mulighed for at gå ud og stoppe den og åbne den og konstatere, om den er fyldt med smuglersprit?
Jo, selvfølgelig skal man det, og der er oven i købet den bestemmelse i retsplejeloven, som siger, at når det er politiets virksomhed, skal man bare inden 24 timer forelægge det for en dommer.
Det må selv told- og skatteembedsmænd have mulighed for at kunne nå, og derfor mener Fremskridtspartiet, at dette lovforslag går i en helt forkert retning.
Vi skal i stedet for give borgerne en langt større retssikkerhed.