runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2005-04-12:
Så kan jeg berolige min lillesøster, som er sygeplejerske og lige præcis 5 år yngre end mig, med, at det ikke er mig, det kommer til at ramme, men hende, og det er hendes egen skyld, for hun har en mand, der stemmer konservativt.
Pointen her er jo, og det synes jeg man skal gå videre med: Hvorfor er det nu så vigtigt?
Er det vigtigste problem at få afskaffet efterlønnen for at sikre, at der er nogle til at arbejde i fremtiden?
Hr. Jakob Axel Nielsen ved da godt, at der er omkring en halv million mennesker i det her land, som holdes uden for arbejdsmarkedet, som både kan og vil arbejde, men som ikke kan komme ind.
Og hr. Jakob Axel Nielsen må da også vide, at der dagligt stødes folk ud fra arbejdsmarkedet på grund af stress, dårligt arbejdsmiljø osv. Ville det ikke være langt mere oplagt at satse på at få en halv million mennesker, der gerne vil arbejde, ind på arbejdsmarkedet frem for at bruge meget energi på at forhindre nogle mennesker i at få et frit valg, også selv om de skulle finde på at spille golf efter de 60 år?
Det er jo sundt, har jeg ladet mig fortælle.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-04-12:
Nu må jeg minde hr. Per Clausen om, at den 60årige ikke har noget at frygte, for han vil ikke være omfattet af ændringer.
Jeg sagde også i ordførertalen, at det havde den 50-årige heller ikke.
Der, hvor der vil ske ændringer, er for de 45-50-årige og især for dem, der er under 45.
Jeg må igen holde fast i , at vi gør ikke noget for at genere nogen, vi gør noget for at have et bredt og velfunderet, godt velfærdssamfund for de fleste.
Per Clausen (EL), 2005-04-12:
Jeg er sikker på, at de nedslidte 60-årige, der, hvis hr. Jakob Axel Nielsen får sit forslag igennem, skal igennem den samme proces med arbejdsprøvning, undersøgelse af læger, behandling i kommunen osv., før de kan få seniorydelsen, vil have svært ved at forstå, at hr. Jakob Axel Nielsen ikke ønsker at genere nogen, for de vil opleve det her som en klar forringelse.
Vi ved det jo, og det ved hr. Jakob Axel Nielsen også, for i hvert fald én avis deler vi: den, der udkommer oppe i Nordjylland.
Der har flere gange været historier om, hvad man skulle igennem for at få førtidspension.
Og hvis det er det samme, man skal igennem, så tror jeg nok, de fleste vil opfatte det som en meget stor forringelse – ikke for advokaten, der jo stadig væk vil have sin pensionsopsparing, som jo også er skattestøttet, men for de folk, der er nedslidte.
Så jeg synes måske, det er lidt svært at se, at det her ikke er noget, der vil genere nogen.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-04-12:
Nej, det er jeg altså slet ikke enig i.
Om vi er klogere end andre eller sådan noget, det skal jeg slet ikke komme ind på her.
Jeg mener, at når en sag skal modnes, er det, fordi vi som politikere skal begynde at tage en debat og så få befolkningen med os, sådan at de deltager og finder ud af, at det altså ikke er noget, De Konservative eller for den sags skyld De Radikale mener for at genere folk, det er, fordi vi mener, det er ansvarligt for i fremtiden også at kunne sikre de store, brede hovedelementer i det her velfærdssamfund, som vi holder af.
Og modningen kommer ved, at vi taler om det.
Jeg mener rent faktisk også, at en del borgere allerede har overhalet os politikere ved at se ud i fremtiden og forstå, at hvis vi skal have et velfærdssamfund i fremtiden, så bliver der ikke mulighed for så attraktiv en efterlønsordning, som der er i dag.
Det er også det, der hedder modning, og det er, at borgerne indser, hvordan tingene ser ud om 10-15 år.
Og det er altså ikke noget, vi gør for at genere.
Vi gør det her, fordi vi tror, vi har ret i, at der ikke bliver noget alternativ, hvis vi skal finansiere den fremtidige velfærdsmodel.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-12:
Der er altså ikke nogen forskel i forhold til førtidspensionsordningen, som den er i dag, vil jeg bare lige oplyse om.
Jeg vil så godt gribe fat i en anden ting, som den konservative ordfører sagde i sit svar til fru Elisabeth Geday, nemlig, at det, vi venter på, er, at denne her sag skal modnes.
Er det ikke sådan et ideologisk forspil, vi er i gang med, hvor den konservative ordfører så håber på at kunne hakke til på det fuldstændig rigtige tidspunkt, i forhold til hvad folk går og mener ude i samfundet?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-04-12:
Nej, det er det ikke.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Jørgen ArboBæhr i, at vi skal være ærlige, og det mener jeg også at jeg står her på talerstolen og er, forrygende ærlig og fortæller alt om, hvad vi ønsker, og det, vi ønsker, er en markant ændring af den nuværende efterlønsordning.
Så kan hr. Jørgen Arbo-Bæhr kalde det afskaffelse, det mener jeg netop ikke at der er tale om, for vi skal sikre den til de fysisk eller psykisk nedslidte, og hvor det er dokumenteret igennem en læge.
Om det så kommer til at ligne en førtidspension, er jeg nu ikke så sikker på, for der er også forskellige satser.
Men det er en læge, der skal visitere.
Morten Homann (SF), 2005-04-12:
Jeg er ikke helt sikker på, at jeg forstod Dansk Folkepartis indlæg.
Jeg har det grundlæggende sådan, at det er meget svært at have noget imod, at virksomheder får den her mulighed for at kunne aflægge regnskab i den valuta, som passer dem.
Hvis det kan være med til at give nogle administrative lettelser, så ingen alarm for SF's skyld.
Det var også vores melding ved førstebehandlingen i sidste samling.
Men så spurgte vi også om det, som i virkeligheden er det interessante i det her forslag, og det er: Åbnes der nye muligheder for at spekulere?
Nej, nej, svarede regeringen afvisende dengang, der var ingen muligheder for at spekulere i det her forslag.
Alligevel kan man jo se, at det lovforslag, som ligger nu, på en række punkter adskiller sig ganske afgørende fra det forslag, der lå i sidste samling, netop fordi der var huller og der var mulighed for at spekulere.
Derfor var SF's bekymring fuldt ud berettiget og er nu heldigvis blevet imødekommet af Skatteministeriet.
Så min melding vil være den samme som i sidste samling, at vi er meget positive over for ideen
, men før vi kan tilslutte os, bliver vi altså nødt til at have kulegravet det her fra ende til anden i udvalgsarbejdet for at sikre os, at der ikke fra Skatteministeriets side er nogen huller i det her lovforslag, heller ikke i anden omgang.
I første omgang lykkedes det ikke at lave det uden huller, nu håber vi, det lykkes i anden omgang.
Hvis det viser sig ved tredjebehandlingen, at vi har sikkerhed for det, vil SF gerne stemme for det, men vi skal have undersøgt, om der er flere huller i det her forslag.
Elisabeth Geday (RV), 2005-04-12:
Jeg vil bekræfte, at det efterlønsforlig, som Det Radikale Venstre også var en del af, jo er begyndt at virke.
Så det er sandt nok, at tilbagetrækningsalderen heldigvis er begyndt at stige.
Men det ændrer jo ikke på, at vi i dag er nødt til at vedtage politik, der skal virke måske 10 år ud i fremtiden.
Alene af den grund er vi nødt til at tage de lidt mere langsigtede briller på og ikke forholde os til, hvad ledigheden er lige i dag, men prøve at se lidt længere ud i fremtiden, når vi beslutter os for, hvad der skal ske med efterlønsordningen.
Jeg vil alt andet lige hellere bruge penge på bedre daginstitutioner, bedre sygehuse eller lignende eller måske en ordning, som er målrettet de nedslidte, de folk, som ikke længere kan mere på arbejdsmarkedet, end jeg vil bruge dem på at sende folk med gode pensioner af sted fra måske oven i købet et job med arbejdsevnen i behold på offentlig forsørgelse.
Kristian Jensen (V), 2005-04-12:
Man må sige, at oppositionen åbenbart ikke har tænkt sig godt nok om, for det forslag, oppositionen har fremsat, er der altså en række mangler i, som gør, at hvis man vedtog oppositionens forslag, ville det efterlade en række tilstødende skattehuller.
Derfor har der været et behov for at tænke sig grundigere om, end oppositionen har gjort.
Det har regeringen gennemført, og derfor ligger der nu et fuldt lovforslag, som i bedre grad end oppositionens forslag dækker det mulige misbrug, der er.
Per Clausen (EL), 2005-04-12:
Jeg kan sådan set godt forstå, at man kan diskutere prioriteringer i det her.
Og jeg synes sådan set også, det ville være uhyre fornuftigt, hvis vi brugte de penge, vi i dag udbetaler i dagpenge og andre overførselsindkomster, til mennesker, der gerne vil arbejde, og som også kan arbejde, for at få dem til at udføre nogle arbejdsopgaver, som der er brug for i samfundet.
Det synes jeg ville være en smaddergod idé, og jeg synes i grunden, at man blandt alle dem, der er så bekymrede for, at vi udbetaler for meget i overførselsindkomster, skulle tage fat på det i stedet for at forsøge at afskaffe en ydelse, som går til folk, der efter at have arbejdet i adskillige år frivilligt kan vælge at gå over på den.
Jeg kunne forstå, at hvis der bliver et større udbud af arbejdskraft, så vil beskæftigelsen også stige, men så vil jeg godt have at vide: Hvor meget større skal udbuddet af arbejdskraft være end antallet af beskæftigede?
Det synes jeg er et relevant spørgsmål at stille i den nuværende situation.
Nej, men det beklager jeg, det beklager jeg.
Det, jeg forsøger at sige, er, at vi i dag har en halv million mennesker, som står uden for arbejdsmarkedet, som både kan og vil arbejde.
Vi skal have nogle flere, forstår jeg på den radikale ordfører, for hvis der bliver et større udbud af arbejdskraft, kommer der flere arbejdspladser.
Og så spørger jeg bare: Hvor mange skal der stå og være villige til at tage et arbejde, som ikke har et, før beskæftigelsen begynder at stige?
Det er jo sådan noget, økonomer beskæftiger sig med meget teoretisk, men der forstår jeg det ikke, for der er alt for mange ligninger i det.
Så hvis jeg nu kunne få sådan et praktisk svar på det af den radikale ordfører, kunne det hjælpe på min forståelse.
Ole Sohn (SF), 2005-04-12:
Skal det forstås sådan, at hr. Bjarne Laustsen mener, det er fair, at man som lavtlønnet til mindstesatsen får modregnet stort set alt, når man tager et job i sin efterlønsperiode, og hvis man har en høj gage som konsulent, der kan få mellem 500 og 1.000 kr. i timen, skal det også bare modregnes i forhold til efterlønnen?
Jeg troede sådan set, at når Socialdemokratiet fremsatte et forslag, som var identisk med det, SF fremsatte, om, at man skulle lave en grænse på 30.000 kr., så var det en erkendelse af, at Socialdemokratiet havde været med til at foretage nogle forringelser for de dårligt stillede og de lavtlønnede, og at det er det, man nu gerne vil rette op på.
Det, jeg forstår, er bare, at Socialdemokratiet ikke vil føre det til ende, for de fremsætter et forslag, som de ikke ønsker at få til afstemning, for hvis de får det til afstemning, kan det risikere at blive vedtaget, og så kan man løse problemet, og det ønsker Socialdemokratiet åbenlyst ikke.
Bjarne Laustsen (S), 2005-04-12:
Nu forstår jeg bedre, hvorfor SF ikke gik med i forliget, man har jo misforstået nogle ting.
Vi har bestemt ikke forringet noget for nogle nedslidte eller andre grupper i den kategori, som hr. Ole Sohn beskriver, og derimod gjort det meget bedre for akademikerne.
Det er ingenlunde tilfældet.
Vi har gjort præcis det modsatte.
Vi har udstyret alle 60-årige med et efterlønsgarantibevis, der sikrer rettighederne.
Selv om de bliver syge, kan de gå på efterløn til den sats, de er blevet lovet, og de kender fuldt ud deres rettigheder.
De akademikere, der har store pensionsformuer, private formuer, bliver modregnet.
Det er et udtryk for klassekamp.
Men jeg kan forstå, at hr. Ole Sohn sammen med en lang række andre for vild i klassekampen dengang.
I et svagt øjeblik vil jeg gerne indrømme for mig selv, at det, jeg syntes var det værste i forhold til de ændringer, der kom, var, at man indførte et særskilt kontingent.
Ole Sohn (SF), 2005-04-12:
Jeg forstår ikke helt hr. Bjarne Laustsens ræsonnement.
Det var helt i strid med ånden i efterlønsordningen, og derfor var det da helt åbenlyst, at vi ikke gik med.
Men omvendt er det jo klart, at når vi øjner en politisk mulighed for at få forbedret og rettet op på nogle af fejlene, så gør vi det gerne.
Man kan sige, at Socialdemokratiet jo sådan set har haft muligheden.
SF fremsatte faktisk et beslutningsforslag, B 48, i samlingen lige efter forrige valg, og da sagde Socialdemokratiet, at de ville støtte SF's forslag, men man ville ikke være med til at støtte det, da der skulle trykkes på knapperne, fordi man følte sig bundet af et forlig.
Derfor rejste Socialdemokratiet så sagen, fint, her forud for det her valg, og frigjorde sig dermed fra forliget.
Nu vil man ikke gøre brug af den frigørelsesattest, man reelt udstedte til vælgerne.
Nu er de eneste, der bliver skuffede, de lavtlønnede, de nedslidte ældre, som er gået på efterløn, eller den gruppe, som nu er tvunget på efterløn, fordi de tilfældigvis er underlagt nogle diskriminerende regler.
Bjarne Laustsen (S), 2005-04-12:
Nu brugte SF's ordfører en stor del af sin tid på at forklare, hvad der er Socialdemokratiets politik.
Det kvitterer vi for.
Det er altid godt at få omtale og få gentaget væsentlige synspunkter, det er helt fint.
Hvis man kan få de par ting, som både SF og Socialdemokratiet er enige om, igennem, betyder det så, at SF er enig i den nuværende efterlønsordning i grundsubstansen?
Elisabeth Geday (RV), 2005-04-12:
Der har været en lang række undersøgelser, som viser, at den ældre altså ikke er mere udsat for at blive arbejdsløs, end en yngre person er.
Det korrekte er, at hvis man er ældre og bliver arbejdsløs, har man en større risiko for at blive langtidsledig, men jeg synes, vi er nødt til at forholde os til en situation, som ligger nogle år ude i fremtiden.
Det, vi gør ved efterlønnen nu, er jo ikke noget, der skal træde i kraft i morgen.
Vi taler om at få en afklaring af den usikkerhed, der kan være omkring efterlønnens fremtid, og her er vi nødt til at se 10 eller 15 år ud i fremtiden.
Derfor er vi nødt til at forholde os til, hvordan udbuddet af arbejdskraft vil være til den tid.
Da danskerne bliver ældre og der er flere danskere, der går på pension, bliver der altså færre i arbejdsstyrken.
Det er den situation, vi er nødt til at forholde os til.
Bjarne Laustsen (S), 2005-04-12:
Til sidst vil jeg gerne høre om det, der er et af hovedproblemerne i forhold til arbejdsmarkedspolitik, og at vi har den her tidligere tilbagetrækning i Danmark i form af en efterlønsordning.
Er det ikke o.k., at der i en sådan situation er et system, der hedder efterløn, og at man kan trappe ned i en periode, hvor der så åbenbart ikke er brug for folk?
Elisabeth Geday (RV), 2005-04-12:
Til det sidste spørgsmål vil jeg sige, at jeg er stadig mere skeptisk over for, hvorvidt et bundfradrag på 30.000 kr. rent faktisk vil øge arbejdskraftudbuddet.
Jeg føler mig i stadig stærkere grad overbevist om, at det i stedet for vil tiltrække eller sørge for, at en række af de mennesker, som i dag ikke er på efterløn, får mulighed for at gå på efterløn.
Der vil simpelt hen være for lille forskel mellem at have et arbejde og så det attraktive ved at gå på efterløn.
Så jeg er dybt skeptisk.
Ikke desto mindre er jeg villig til, og det er jo derfor, vi også tilslutter os det forslag, som er fremsat i dag, at undersøge de incitamenter, der kan øge arbejdsudbuddet, herunder også, som hr. Bjarne Laustsen nævner det, den her 30.000kr.s-bundgrænse.
Men som sagt, mit udgangspunkt er meget dybt skeptisk.
Bjarne Laustsen (S), 2005-04-12:
Jeg er en lillebitte smule målløs – nu har vi fået ny radikal ordfører og velkommen på pladsen – for jeg kan jo ikke helt forstå det, når Det Radikale Venstre var med i regeringen i 1998 og tilsluttede sig forliget og man gik ind i det med brask og bram for at få en reform og for at få nogle af de incitamenter, som også efterfølgende har vist sig deri.
Jeg forstår det sådan – jeg tror, jeg har læst det i avisen – at den radikale folketingsgruppe gik ind for at reformere efterlønsordningen, men at den radikale hovedbestyrelse havde et andet udgangspunkt.
Selv om man nu har det problem dér, og det er for at høre, hvordan stillingen er hos den radikale ordfører til det forhold: Der er mange partier, der har udtrykt bekymring for, at incitamentet for de lavestlønnede til at arbejde i efterlønsperioden ikke er særlig stort, selv om man har alle mulige andre forbehold, men hvis det kan dokumenteres, at arbejdskraftudbuddet kan øges, er man så med på den idé?
Elisabeth Geday (RV), 2005-04-12:
Det kan jeg ikke give dig her fra talerstolen.
Desuden er jeg slet ikke enig i den præmis, som du stiller op på den måde, for som jeg har forstået det, er det et faktum, at jo flere mennesker der er i arbejde, jo flere mennesker kommer der i arbejde.
Jeg kan ikke se andet, end at diskussionen må gå f.eks. på det her med, at hver gang du ansætter en ingeniør, trækker du ti ufaglærte ind i en virksomhed.
Jeg er nødt til simpelt hen at sige, at jeg ikke forstår spørgsmålet.
Altså, hvor stor skal arbejdsløsheden være for at ... Nej, jeg forstår ikke spørgsmålet.
Lars Christian Lilleholt (V), 2005-04-12:
Det vil jeg ikke love hr. Martin Lidegaard i dag, det må forhandlingerne og fremtiden vise.
Det eneste, jeg kan love, er, vi lever op til de mål, vi har sat os.
Det er dyre mål, men vi vil gøre alt, hvad vi overhovedet kan for at leve op til målene med både tiltag uden for landets grænser og rent danske tiltag.
Kristian Jensen (V), 2005-04-12:
Jeg vil gerne starte med at takke de partier, som har modtaget lovforslaget med positive bemærkninger.
Det er sådan, at forslaget er lavet ud fra et ønske om at ligestille den skattemæssige aflæggelse af regnskab med den driftsmæssige aflæggelse af regnskab, hvor det jo allerede i dag er muligt at aflægge regnskab i en fremmed valuta.
Det er rent faktisk sådan, at en række børsnoterede selskaber ifølge internationale retningslinjer allerede fra den 1. januar er blevet pålagt at bogføre i den hovedvaluta, de måtte have.
Derfor er der et stigende ønske om, at det også skal være muligt at aflægge det skattemæssige regnskab i en fremmed valuta.
Det vil være med til at skabe potentiale for en markant lettelse af de administrative byrder for virksomhederne.
Jeg skal være den første til at indrømme, at det var nødvendigt at gennemføre en række ændringer i det lovforslag, der blev behandlet i sidste folketingssamling, for at sikre, at der i lovforslaget ikke var muligheder for at omgå princippet om, at enhver skal betale den korrekte skat, hverken mere eller mindre.
Derfor var det nødvendigt at lave en række ændringer.
De ændringer er så blevet foretaget og løbende drøftet
med bl.a. Foreningen af Statsautoriserede Revisorer for også ud fra deres vurdering at sikre, at det lovforslag, vi nu lægger frem, er i overensstemmelse med formålet.
Jeg skal give hr. Frank Aaen det tilsagn, at jeg vil overveje nøjere, hvorvidt der er grund til at sende forslaget i en fuld høringsproces som tidligere, fordi det kan være med til at sikre, at der leves op til det formål, som jeg er helt enig med også flere af de andre ordførere i, nemlig at når vi laver et lovforslag på det her område, hvor formålet er godt og fornuftigt og kan være med til at lette virksomhedernes administrative byrder, så skal det ikke være sådan, at vi dermed lukker op for, at der bliver mulighed for at unddrage sig beskatning.
Derfor vil jeg overveje endnu en gang, om der er grundlag for at sende lovforslaget i en fuld høring.
Men jeg skal samtidig sige, at uanset om det bliver sendte i høring eller ej, vil der være mulighed for, at organisationer og foreninger m.v. under udvalgsbehandlingen kan rette henvendelse til både Skatteudvalget og skatteministeren for at sikre, at de problemstillinger, der måtte være, og eventuelle anker mod forslaget bliver taget med i betragtning, ligesom vi under udvalgsarbejdet vil bestræbe os på hurtigt at svare på de spørgsmål, der vil være, for derigennem at udbygge, hvad det er, vi har gjort for at sikre, at vi med dette lovforslag ikke har de problemstillinger, der gjorde det nødvendigt at ændre forslaget i forhold til det, der var fremsat i sidste samling.
Jeg takker for modtagelsen.
Torben Hansen (S), 2005-04-12:
Ikke desto mindre var det i hvert fald en afvisning fra ministeren.
Anderledes kunne man jo ikke tolke det.
Så kan man diskutere, om det var en positiv eller en negativ afvisning.
Men det var meget sjovt, at der så var den diskussion, hvor det blev sagt, at det ikke var realistisk.
Jeg vil da godt henvise til, at Venstres ordfører, som jo også er en del af regeringen, eller som i hvert fald er medlem af et regeringsparti, den 20. december 2004, da det her forslag kom frem, egentlig siger det stik modsatte, ja, nærmest siger, at det ikke engang er særlig ambitiøst, men realistisk.
Det er trods alt også Venstres energiordfører, der også skal sidde med en del af det her, så jeg kunne da godt tænke mig en klar melding fra regeringen.
Nu har vi indtil videre fået to forskellige meldinger.
Men vi er altså også nødt til at bevare realismen.
Vi kan jo ikke bare sætte os udenfor og sige: Det, der sker i den øvrige verden, det, der sker overalt, også i Europa, kommer ikke os ved.
Vi synes, der er meget at forhandle om.
Det går vi åbent ind i.
Men forslaget går for vidt, og derfor har jeg som udgangspunkt afvist det, men for nu at bevare hr. Torben Hansens terminologi har jeg positivt afvist det.
Det eneste, det blev pakket ind i, var lidt om, hvad EU ville og burde, og så blev der ellers lagt op til, at resten skulle afklares i forbindelse med den kommende strategi fra regeringen.
Men jeg kunne da godt tænke mig, at ministeren ville gå ind i substansen i det her forslag og spørge: Er man parat til at have en ordentlig og sober diskussion af, at vi skal have syvdoblet vores udvikling af havvindmølleparker frem til 2015?
Er man parat til at gå ind i en ordentlig og sober diskussion af, om det i 2015, hver gang vi hver især tænder for stikkontakten, rent faktisk er 40 pct. af det, der kommer ud derfra, der er fra vedvarende energi?
Det er ikke sikkert, man er parat til det, men man er i hvert fald nødt til det, for ministerens egen partifælle, miljøministeren, har sagt, at det er meget nødvendigt, hvis vi overhovedet skal have en chance for at leve op til vores klimamål.
Jeg afviste godt nok forslaget, fordi jeg syntes, der var skudt over målet, men jeg lagde faktisk op til en bred debat om det og henviste til vores strategiplan for 2025.
Så jeg forstår slet ikke, at hr. Torben Hansen kan opfatte mit indlæg som decideret negativt i relation til Socialdemokratiets forslag.
Jeg sagde som udgangspunkt, at man er gået for vidt, at det ikke er realistisk, men der er da meget fornuft i forslaget, og det vil vi gerne diskutere.
Martin Lidegaard (RV), 2005-04-12:
Ministeren ønsker altså ikke at drøfte loftet for, i hvor høj grad Danmark skal hente sine Kyotoforpligtelser udenlands.
Det spørgsmål ønsker han ikke indgår i diskussionen om en dansk energihandlingsplan.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Ministeren nævnte selv, hvad jeg blev utrolig opmuntret over, at det var en god tanke at prøve at samle hele, om jeg så må sige, energiområdet, altså både besparelserne og CO2-energihandlingsplanen, under én hat, sådan at man kunne få sådan en større sammenhæng i tingene.
Men så må det vel også være naturligt, at vi, når vi skal til at forhandle handlingsplanen her om nogle måneder, medtager spørgsmålet om, hvor loftet skal ligge for, hvor meget vi skal tage herhjemme, og hvor meget vi skal tage ude, for
ellers fortsætter man jo den linje, der går ud på, at man vil diskutere al energipolitik med den brede forligskreds bortset fra det der med CO2forpligtelserne.
Det står mig lidt uklart, om ministeren er med på, at det her selvfølgelig er et spørgsmål, der er meget vitalt for Danmarks energistrategi, eller om vil han drible den ved siden af helt frem til 2006.
Og svaret på det første spørgsmål er, at jeg vil have så brede forhandlinger og så bred en enighed, som jeg har chance for at skabe.