Frank Jensen (S), 2000-12-06:
I beslutningsforslaget fra Venstre og Det Konservative Folkeparti opfordres regeringen til i indeværende folketingssamling at fremsætte de nødvendige lovforslag og foretage de fornødne ændringer i bekendtgørelser, cirkulærer og andre administrative forskrifter med det formål at begrænse indsattes adgang til aktindsigt.
Spørgsmål om begrænsning af indsattes adgang til aktindsigt har været grundigt overvejet her i Folketinget inden for de senere år, senest i forbindelse med vedtagelse af straffuldbyrdelsesloven umiddelbart før sommerferien, uden at der har været flertal for at begrænse denne aktindsigt.
Efter beslutningsforslaget skal forslagene til lovændringer m.v. gennemføre de ideer, som et flertal i Straffelovrådet formulerede i december måned 1996 i en udtalelse om aktindsigt i sager om straffuldbyrdelse.
I Straffelovrådets udtalelse fra 1996 foreslog et flertal af Straffelovrådets medlemmer bl.a., at forvaltningslovens regler om partsaktinsigt ændredes, så der ikke er aktindsigt for parten i forbindelse med fuldbyrdelse af frihedsstraf i sager om valg af afsoningsinstitution, sager om overførsel til anden afsoningsinstitution eller afdeling i en afsoningsinstitution eller sager om udelukkelse fra fællesskab.
Et mindretal i Straffelovrådet fandt, at der ikke var behov for at foretage ændringer på området, og mindretallet henviste til, at der efter de gældende regler er adgang til at begrænse adgangen til aktindsigt efter en konkret vurdering.
Mindretallet fandt, at flertallets forslag om yderligere at begrænse adgangen til aktindsigt gav anledning til betænkelighed; mindretallet frarådede på den baggrund forslaget.
Som det fremgik af lovforslaget i sidste samling om konsekvensændringer som følge af straffuldbyrdelsesloven, kan udelukkelse af adgangen til aktindsigt efter min opfattelse give anledning til principiel betænkelighed.
Ud fra en samlet vurdering fandt jeg det rigtigst ikke at stille forslag om at begrænse adgangen til aktindsigt i lovforslaget om straffuldbyrdelsesloven, idet jeg ligesom mindretallet i Straffelovrådet er af den opfattelse, at den nødvendige begrænsning i adgangen til partsaktinsigt fortsat kan opnås efter de gældende regler efter en konkret vurdering.
Jeg vil også fremhæve, at der med vedtagelsen af straffuldbyrdelsesloven er sket en lempelse af betingelserne for at kunne anbringe i og overføre til arresthus eller lukket fængsel.
Hermed er oplysninger fra medinsatte ikke i samme grad nødvendige for at træffe de nødvendige foranstaltninger med hensyn til stærke indsatte. Dernæst blev der jo etableret en række særlige afdelinger for såkaldt stærke indsatte.
I 1999 blev det besluttet, at der skulle oprettes særlige afdelinger for såkaldt negativt stærke indsatte i Statsfængslet i Nyborg, Statsfængslet i Horsens og i Københavns fængsler. Beslutningen om at placere negativt stærke indsatte i særlige afdelinger blev truffet i forbindelse med forliget om finansloven for 1999 og i flerårsaftalen om Kriminalforsorgen for perioden 1999-2003.
Og jeg skal sige, at målet med de særlige afdelinger er blevet indfriet.
Jeg kan sige, at den afdeling, der er etableret i Nyborg, i statsfængslet, som blev etableret allerede i august 1998, har virket efter det mål, vi havde med den, nemlig at efter fængslets opfattelse er forholdet mellem de indsatte i den øvrige del af fængslet og personalet forbedret, siden den særlige afdeling for negativt stærke indsatte blev etableret.
Det er endvidere fængslets opfattelse, at de indsatte i den øvrige del af fængslet har fået et markant friere liv på de almindelige afdelinger.
Mange indsatte har givet udtryk
for, at presset på dem er væk, og antallet af trusler og voldsepisoder rettet mod personalet på de almindelige afdelinger er faldet markant. Om Statsfængslet i Horsens, hvor afdelingen blev taget i brug i marts måned 1999 og har plads til 20 indsatte, kan jeg sige, at også her er det fængslets vurdering, at det fungerer godt i det daglige.
Der er indført en rotationsordning for personalet, og forholdet mellem personalet og de indsatte er gnidningsløst i hverdagen.
Etableringen af den særlige afdeling har medført et generelt positivt stemningsskifte på fængslets øvrige afdelinger i forholdet mellem de indsatte og personalet. Ophold på fængslets to afdelinger med begrænset fællesskab har været faldende, hvilket ligeledes tilskrives etableringen af afdelingen for negativt stærke indsatte.
Flere indsatte har således mulighed for at vælge at afsone deres straf i fællesskab med andre indsatte.
De indsatte er faldet godt til på afdelingen, og alle går positivt ind i arbejdet for at få afdelingen til at fungere.
Sådan er forholdene ude i fængslerne.
Jeg skal sige i forhold til at beskytte personalet - det er generelt i den offentlige sektor - er der jo gennemført lovgivning, siden vi havde det her spørgsmål oppe med baggrund i Straffelovrådets betænkning i 1996, nemlig med ny
lovgivning i 1998 om begrænsning af adgangen til aktindsigt i personalesager
Det er naturligvis også en lovgivning, som giver fængselspersonalet en yderligere beskyttelse.
Som jeg tilkendegav i lovforslaget om straffuldbyrdelsesloven, vil jeg imidlertid løbende følge udviklingen og vurdere, om der skulle indtræde en sådan forandring i den sikkerhedsmæssige situation, at en ændring af reglerne om indsattes adgang til aktindsigt måtte vise sig påkrævet.
Jeg mener imidlertid ikke, at der nu, hverken så kort tid efter, at straffuldbyrdelsesloven er vedtaget, eller med baggrund i de konkrete initiativer, vi har taget, både med etableringen af de særlige afdelinger og med baggrund også i lov om begrænsning af aktindsigtsadgangen i personalesager, er grundlag for at ændre på de forhold, som er i dag.
Regeringen kan derfor ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.