Elisabeth Geday (RV), 2006-11-28:
Beskæftigelsesministeren vil sænke godtgørelsesniveauet i sager om manglende eller mangelfulde ansættelsesbeviser.
Hvis der er tale om en undskyldelig eller ubetydelig mangel, f.eks. en forkert adresse eller at lønmodtageren har skiftet navn, så skal godtgørelsen som hovedregel nedsættes fra 5.000 kr. til 1.000 kr.
I praksis har jeg dog forstået det sådan, at lønmodtageren får 10.000 kr. i godtgørelse, hvis der ikke har været et ansættelsesbevis eller beviset har haft væsentlige mangler.
Socialdemokraterne vil med deres forslag fratage ministeren bemyndigelsen til at fastsætte godtgørelserne efter forhandlinger med parterne og i stedet foreslå godtgørelsesniveauet direkte bestemt i loven.
Og jeg kan forstå, at Socialdemokraterne ønsker, at godtgørelsesniveauet skal være på det samme høje niveau som i dag.
Det Radikale Venstre er overvejende positivt stemt over for L 75, og vi er enige i den del af L 70, der går ud på at fratage ministeren hans bemyndigelse.
Fagbevægelsen mener, at beskæftigelsesministerens forslag er et indirekte indgreb i aftalemodellen, fordi de 26 ugers godtgørelse i sin tid, da lov om ansættelsesbeviser blev vedtaget, var et resultat af forhandlinger mellem parterne.
Jeg går så ud fra, at fagbevægelsen har samme kommentar til Socialdemokraternes forslag, som i princippet også fratager parterne aftaleretten på det her område.
Arbejdsgiversiden siger så, at det for så vidt er rigtigt, at man fratager dem en del af aftaleretten, men argumenterer med, at det jo aldrig kunne lykkes at få fagbevægelsen til at acceptere et lavere godtgørelsesniveau ved en forhandling, selv om det nuværende niveau er indlysende urimeligt.
Vi Radikale mener faktisk, det er en uskik, at vi som lovgivere blander os i spørgsmål, som er afgjort ved forhandling.
Men jeg noterer mig, at arbejdsgiverne i den her sag har bedt lovgiverne om at gribe ind, og jeg kan love dem, at det skal jeg nok huske til en anden gang, hvor det er den modsatte side af bordet, der har den samme bøn.
På den anden side er jeg også enig med beskæftigelsesministeren i, at godtgørelsesniveauet, navnlig for de ubetydelige overtrædelser, har udviklet sig helt skævt.
Jeg er også enig med regeringen i, at det var bedre, hvis vi kunne lave større forskel i godtgørelsesniveauet, alt afhængigt af, om der er tale om væsentlige og bevidste mangler og fejl eller ej.
I princippet har jeg forstået forslaget her, som at godtgørelsen kan blive større end de 10.000 kr., som ellers har været standardgodtgørelsen, ved at vi sætter et godtgørelsesniveau til 13 ugers løn.
Sådan har jeg i hvert fald forstået det.
Jeg synes ikke, at ministeren bør have bemyndigelse til at fastsætte godtgørelsesniveauet fremover.
Jeg synes under alle omstændigheder, der er en række forslag, som vi må blive klogere på under udvalgsbehandlingen, f.eks. når arbejdsgiverne nu siger, at antallet af sager har været stærkt stigende, hvor mange er der så rent faktisk tale om?
Og hvad vil godtgørelsen blive til lønmodtagere, hvor arbejdsgiveren har begået bevidste og betydelige overtrædelser af lov om ansættelsesbeviser?
F.eks. hvis en arbejdsgiver nægter at lave et ansættelsesbevis, kan vi så komme over de 10.000 kr., som lønmodtageren får i godtgørelse i dag?
Som sagt er vi overvejende positivt stemt over for regeringens forslag, og vi så meget gerne, at den del af Socialdemokraternes forslag, der går ud på at fratage ministeren hans bemyndigelse, bliver indarbejdet i L 75.
Vi ser frem til en god udvalgsbehandling.
Nu kan jeg ikke helt huske sanktionsreglerne i hovedet, men jeg mener, at vi ved de sidste forhandlinger fik lavet sådan en klippekortsordning, så den første gang, man begår en fejl af den karakter, hr. Jørgen Arbo-Bæhr peger på, vil den være undskyldelig, anden gang falder hammeren med de 3 ugers karantæne, og tredje gang mister man dagpengeretten helt.
Så jeg mener faktisk, at forligspartierne med Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre har fået en lempelse ind i de sanktionsbestemmelser.
Men jeg er lidt ked af, at det afsporer debatten fra diskussionen om ansættelsesbeviser, men hr. Jørgen Arbo-Bæhr kan jo komme igen.