runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 2002-05-08:
Det er jo altså ikke tryllekunstnere, vi har brug for her.
Det er dokumenteret, hvor meget skattetrykket steg under Schlüterregeringen for hele perioden, og at det er blevet holdt uændret under Nyrupregeringen.
Så henviser skatteministeren til 1999, hvor man fik en særlig stigning på 0,7 pct. på grund af Den Særlige Pensionsopsparing.
Det forbigår skatteministeren åbenbart fuldstændig.
Så må jeg sige, at jeg faktisk troede, at skatteministeren var indstillet på at svare på de spørgsmål, der bliver stillet.
Jeg bad skatteministeren bekræfte, at det private forbrug, det, som borgerne har mulighed for at forbruge i Danmark, steg med 17 pct.
Det steg med 17 pct. under Nyrupregeringen.
Og det gjorde det kun, fordi man holdt et fladt skattetryk.
Jacob Buksti (S), 2002-05-08:
Og videre står der: »Det er i øvrigt foregået ret ubemærket, fordi skattetrykket kun faldt lidt, hvilket tilmed blev skjult af skattereformens modificering.«
Undskyld, hr. formand.
Bertel Haarder (V), 2002-05-08:
Jeg ville ønske, at spørgeren kunne sidde eller stå med det svar på spørgsmål 16, som jeg har givet til Integrationsudvalget for en måned siden.
Deraf fremgår det lysende klart, hvad det er, der er årsagen til, at sagen ikke er blevet klaret endnu.
Det har noget at gøre med, at den pågældende ikke har fremsendt de ønskede oplysninger.
Man er jo nødt til at have oplysninger, før man kan afgøre en sag.
Man er nødt til at være sikker på, før man godkender, at en person er læge, at vedkommende faktisk har de lægefaglige kvalifikationer, som han siger han har.
Så undskyld, men det kan vi altså ikke dispensere fra.
Jeg kan komme over og overrække svaret, men der står desværre på side 1, at det er personlige oplysninger, som jeg ikke må stå og læse op her, men jeg kan da aflevere det, for det er jo offentligt tilgængeligt, eller det er i hvert fald sendt til udvalgsmedlemmerne.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-05-08:
Må jeg allerførst sige, at skattetrykket toppede, som vi tidligere har været inde på, med 50,6 pct. i midtfirserne, nemlig i 1988 under den liberale-borgerlige regering.
Under den socialdemokratisk ledede regering, toppede det med 51,2 pct. i 1999.
Gennemsnittet for Schlüterregeringen under ét androg 47,4 pct., mens det for Nyrupregeringen var 49,5 pct. eller 2 procentpoint mere.
Jeg kan også sige for nu at tage det helt eksakt i forbindelse med den her diskussion om, hvornår man fik indflydelse, at i 1992 var skattetrykket 47 pct. I 1993 var det 48,8 pct. Og i 2000 var det også 48,8.
Men i mellemperioden er det jo gået både op og ned.
Hvis man ser på udviklingen, har der både været stigninger og fald i perioden mellem de årstal, jeg her har nævnt.
Så jeg synes, man må sige, at afhængig af hvilket udgangspunkt man tager, hvilke år, man sammenligner, kommer man til det ene resultat eller til det andet resultat.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-05-08:
Jeg vil godt fortsætte, for det er vigtigt at få afklaret.
Vi har altså konstateret - og det er der enighed om -
at vi havde et konstant skattetryk under den socialdemokratisk ledede regering, svagt faldende.
Derudover blev skattetrykket rent faktisk hævet dels med den særlige pension med 0,7 pct., og dels med bruttoficeringen, så rent faktisk ville det være lavere, men disse to ting påvirker.
jeg at skatteministeren kan - at fordi man holdt skattetrykket uændret, fik borgerne en udvidelse af det private forbrug; det, man selv havde til rådighed til at købe
de ting, man ønskede at købe
Over disse år var der en udvidelse af det private forbrug på ca. 17 pct.
Det ville jeg faktisk gerne have at skatteministeren bekræftede, sådan at vi også kan give det yderligere bidrag til, hvad der er sagt om det følelsesmæssige skattetryk.
Jacob Buksti (S), 2002-05-08:
Jo, men det er jo her, ministeren manipulerer, for ministeren siger i svaret på spørgsmål nr. S 1878
Det håber jeg ikke at der er nogen embedsmand, der har lagt navn til, for man kan jo bare gå ind og se, at der var
en finanslovaftale, som gjaldt for 1993 og derfor betød, at de ting, der kunne laves, først kunne få virkning fra den 1. januar 1994.
Det kan ministeren eller hans embedsmænd gå hjem og kigge efter.
Og når ministeren forklarer, hvorfor der var nogle særlige ting under den tidligere borgerlige regering, synes jeg også, ministeren skal tage ind i sin beregning, at grunden til, at skattetrykket steg i 1994-1995, var, at man i forbindelse med skattereformen lavede en såkaldt bruttoficering af de sociale ydelser.
Det kan ministeren selv slå efter i Økonomisk Oversigt fra maj 1994.
Der kan ministeren se, at det i sig selv, uden at det har nogen reel indflydelse hverken på følelserne eller på det faktuelle, betyder en stigning i skattetrykket rent talmæssigt på næsten 2 point.
Tilsvarende kan man se, at den særlige pensionsordning fører til en stigning i skattetrykket
på næsten 1 point.
Så hvis ministeren så bort fra det, kan vi snildt forklare, at så falder det endda dramatisk.
Men ministeren kommer ikke uden om, at skattetrykket i det her land altid er steget mest under borgerlige regeringer.
Det steg under VKR-regeringen fra 1968 til 1971 fra 28,2 pct. til 40,5 pct., og det steg under Schlüterregeringen fra 42,9 pct. til 47,3 pct.
Det er indiskutabelt.
Det er jo alt sammen rigtigt, men kan ministeren ikke bekræfter, at i 1982 var skattetrykket i BNP 42,9 pct., og i 1992 var det 47,3 pct.?
Jeg tror, ministeren har den samme hjemmeside, som jeg har set det på.
1993 er det første år, hvor den socialdemokratisk ledede regering kan begynde at arbejde fra, for i svaret på S 1878 overser ministeren jo, at den tidligere regering faktisk overholdt indgåede aftaler, nemlig finanslovaftalen for 1993-finansloven, og derfor først kunne gennemføre sine indgreb for 1994.
Men det ved jeg godt er noget, som den nuværende regering ikke gør.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-05-08:
Spørgsmålet lyder, om jeg kan bekræfte, at når gennemsnittet i skattetrykket under ét var 2 procentpoint mindre under Schlüterregeringerne end under Nyrupregeringerne, afspejler det, at skattetrykket steg kraftigt under Schlüterregeringerne, mens det stort set blev holdt konstant under Nyrupregeringerne.
Mit svar er, at der var stigninger i skattetrykket såvel under Schlüterregeringerne som under Nyrupregeringerne.
Da Schlüter overtog regeringsmagten, var der stort underskud på de offentlige finanser, »afgrunden« var et udtryk, der var på alles læber dengang.
Jacob Buksti (S), 2002-05-08:
Til det sidste, som skatteministeren var inde på,
er det jo næsten sådan en frit valg-model efter Venstres opfattelse, hvor man kan vælge at købe en bil eller noget andet, og så kan det påvirke følelserne, kan jeg forstå.
Jeg vil gerne sige, at jeg har stor respekt for og anerkender centraladministrationens embedsmænd, som er i stand til at betjene først en minister i en regering i den ene retning og derefter en anden minister i en anden regering i en anden retning og alligevel bare nogenlunde holde fast i substansen.
Det har jeg altid ment var bannermærket for den danske centraladministration.
Når jeg derfor læser svaret på spørgsmål nr. S 1878 med den grad af manipulation, fordrejninger og polemiske udfald, har jeg næsten på fornemmelsen, at det er skatteministeren selv, der har skrevet det, men jeg har jo også en tro på, at der måske nok er nogle, der har medvirket.
Det er så interessant, så jeg vil gerne høre skatteministeren sådan udlægge det, når vi nu går fra følelserne til fakta.
»Vil ministeren bekræfte, at når gennemsnittet i skattetrykket under ét var 2 point mindre under Schlüterregeringerne end under Nyrupregeringerne, jf. ministerens svar på spørgsmål nr. S 1878, så afspejler det, at skattetrykket steg kraftigt under Schlüterregeringerne, mens det stort set blev holdt konstant under Nyrupregeringerne?«
Svend Erik Hovmand (V), 2002-05-08:
Lad mig sige, at jeg har tidligere været inde på dette med, at man kunne omlægge skatten.
Det er jo muligt at lave en skatteomlægning, som betyder, at folk betaler mere i skat, samtidig med at skattetrykket rent faktisk falder.
Det kunne f.eks. være en omlægning med større vægt på grønne afgifter, da indirekte skatter jo indgår i både tælleren og nævneren i skattetryksbrøken. Og derfor er det ikke i modstrid med virkeligheden, når mange har følt, at deres skatter er steget under Nyrupregeringen, hvor vi jo fik mange grønne afgifter.
Jeg vil bare sige, at hele den her diskussion jo viser, at for det enkelte menneske er det vidt forskellige situationer, alt afhængigt af det forbrug, man måtte have, eller den situation, man står i: Køber man en bil, køber man et hus?
Der er vidt forskellige situationer for det enkelte menneske.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jacob Buksti (S), 2002-05-08:
Jamen jeg har ingen problemer med at forstå ministeren, når ministeren siger, at de her følelser på det her område ikke er nationaløkonomisk bestemt.
Det har jeg ingen problemer med.
Jeg tror, at det er sådan psykisk.
Og det er også derfor, at jeg ligesom hr. Søren Søndergaard hele tiden har forsøgt at holde mig til det her med følelserne og ikke til de faktuelle ting, for de kommer i det næste spørgsmål. Når vi nu sådan bevæger os rundt i følelserne og på kanten til de faktuelle ting, hvordan og hvorledes tror skatteministeren så ud fra de der følelser, at det blev opfatter under den tidligere borgerlige regering i 1980'erne, da antallet af tvangsauktionerne steg og steg og steg?
Var det noget, der påvirkede følelserne sådan positivt eller negativt?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-05-08:
Ministeren fik ikke tid til også at svare mig, så jeg må jo prøve igen. Jeg vil gerne vide: Kender ministeren midtvejsevalueringen af Vandmiljøplan II, hvoraf det fremgår, at det ville have kostet en fjerdedel af de midler, der er brugt, at nedbringe kvælstofudledningen, hvis man havde brugt en kvælstofgødningsafgift på 3 kr. pr. kg?
Det er det ene.
Det tredje er: Kan ministeren påpege noget andet virkemiddel, hvor man får mere miljø for pengene på det her område?
Jacob Buksti (S), 2002-05-08:
Jeg tør næsten ikke fortælle skatteministeren om, hvordan man regner gennemsnit.
Hvis det stiger fra 49 til 51, så ligger det også sådan nogenlunde dér.
Altså det, der er afgørende, er, at det også er et spørgsmål om, hvor stor spredningen er.
Men jeg vil gerne stille ministeren et spørgsmål, når nu ministeren hæfter sig ved de her ting, også fordi der i svaret på spørgsmål nr. S 1878 står, at det der med følelserne er noget, man med rette har haft.
Jeg står her med det seneste nummer af det anerkendte statskundskabstidsskrift »Politica«, hvori professor Jørgen Goul Andersen fra Aalborg Universitet har en meget interessant artikel, som jeg håber ministeren vil læse, som har overskriften »Velfærd uden skatter, det danske velfærdsmirakel i 1990'erne«, hvor der blandt andet står: »Den danske velfærdsstat har i 1990'erne gennemgået en temmelig mirakuløs udvikling, der rokker ved præmisser for både den danske velfærdsdebat og den komparative forskning. Trods betydelige velfærdsforbedringer, herunder stor stigning i det offentlige forbrug, har man i 1990'erne oplevet et markant fald i det offentlige udgiftstryk, der nu er det laveste i mere end 20 år ...«
Ritt Bjerregaard (S), 2002-05-08:
Jeg spørger mig selv, om det virkelig er sådan, at man, hvis man har brug for en kapacitet hos den pågældende, ikke er i stand til at løse et sådant problem.
Mig bekendt anvender man tolke i andre sammenhænge, og mig bekendt er der universiteter, der beskæftiger sig med det pågældende sprog, og så må det vel også være muligt at få problemet løst, hvis der er en interesse for at gøre det.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-05-08:
Jeg bliver spurgt, om jeg kan bekræfte, at skattetrykket er faldet fra 48,8 pct. i 1993 til 48,0 pct. i 2001.
Hvis man lige vælger de 2 år ud, er skattetrykket faldet.
Men det skal bemærkes, at skattetrykket i samtlige år under den socialdemokratisk ledede regering bortset fra de to sidste år lå over niveauet i 1993.
Når jeg så også bliver spurgt, om jeg kan bekræfte, at skattetrykket steg mere under Schlüterregeringen end under Nyrupregeringen - det lå ligesom indirekte i spørgerens udsagn - må jeg sige, at der faktisk var en årsag til den stramme økonomiske politik.
Men skattetrykket faldt altså igen, da genopretningen var gennemført.
Så kan jeg i øvrigt bekræfte, at skattetrykket i 1993 var 48,8 pct. og i 2001 48,0 pct., hvorimod det i 1992 efter min opgørelse var 47 pct., og i 1982 var 42,5 pct.
Altså en lille korrektion i forhold til hr. Bukstis tal.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-05-08:
Jeg kan ikke forstå, vil jeg gerne sige til ministeren, at en sag, som først lå og rumsterede rundt i Udlændingestyrelsen, uden at der rigtig skete noget, endnu en gang bringer en mand i den situation, at den rumsterer rundt igen og man påberåber sig, at man ikke er i stand til at hjælpe ham med nogle eksamensbeviser, der foreligger på et sprog, der bliver studeret på universiteter her i landet, og hvor der også er tolke.
Det forekommer mig at være nogle bureaukratiske betragtninger, som man sagtens kunne sætte til side for at få
en løsning på et problem.
Men jeg må da sige, at jeg - med ministerens sidste bemærkninger - håber, at jeg ikke behøver at stille yderligere spørgsmål her i onsdagsspørgetiden, men at sagen nu bliver løst.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-05-08:
Venstres miljøordfører, hr. Eyvind Vesselbo, har, så vidt jeg husker, i hvert fald en gang her i salen givet udtryk for under vores berømte debat om et institut, der ikke ligger miljøministeren så fjernt, at den første vandmiljøplan aldrig var kommet til at se ud som i sin nuværende udformning, hvis det så berømte Lomborg-institut havde været etableret på det tidspunkt, for så havde man valgt en anden løsning, der ville have givet mere miljø for pengene.
Er det også miljøministerens vurdering?
Bertel Haarder (V), 2002-05-08:
Jeg kan bekræfte, at der har været oversættelsesproblemer, og at det har været en del af grunden til forsinkelsen.
Jeg kan også oplyse - det sker der vel ikke noget ved - at ansøgeren nu har indsendt kopi af en oversættelse af et bevis for afsluttet uddannelse, eksamensudskrift, liste over tidligere ansættelser osv. Så nu har vi det, og så er jeg lige så længselsfuld som spørgeren med hensyn til, hvornår der kommer en afgørelse i Sundhedsstyrelsen.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-05-08:
Nu tror jeg ikke, at der er ret mange herinde lige i dag ud over miljøministeren, der har opfattet det sådan, at man ikke udtaler sig om sager eller styringsmidler, fordi man har haft en aftale på et område.
Det, der vel er en erkendelse af, er, at man ikke bryder aftaler, men da ikke, at man ikke diskuterer politik.
Så kunne vi jo sådan set afvikle samlingerne i en vældig ruf.
Men jeg vil sige, at jeg er meget glad for, at ministeren understregede, at hans tanker i forbindelse med Vandmiljøplan III er, at indsatsen skal ske på den mest effektive måde.
Jeg vil så gerne spørge i den forbindelse, om ministeren er enig i den midtvejsevaluering af Vandmiljøplan II, som bl.a. blev offentliggjort i den sidste miljøvurdering af finansloven, nemlig den for 2002, der blev offentliggjort i august, hvoraf det fremgår, at det ville have været langt billigere at nedbringe kvælstofudslippet ved at indføre en kvælstofafgift end med de metoder, man har brugt indtil nu.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-05-08:
Det fremgår af regeringsgrundlaget, at regeringen vil indbyde til forhandlinger om en Vandmiljøplan III til afløsning af den eksisterende Vandmiljøplan II, som udløber med udgangen af 2003.
Det fremgår også af regeringsgrundlaget, at de ambitiøse miljømål skal nås på den økonomisk mest effektive måde.
Regeringen vil udvikle en miljøpolitik, som kombinerer et klart ansvar for vore omgivelser med et realistisk internationalt samarbejde om at nedbringe forureningen dér, hvor man får mest for indsatsen.
Det fremgår også, at for at sikre rent grundvand, skal udledning af kvælstof og fosfor fortsat nedbringes.
Regeringen har stået bag både Vandmiljøplan I og II, og sidste forår var vi enige med S, SF og Det Radikale Venstre om yderligere justeringer i miljøreguleringen, som skal sikre en samlet reduktion i udvaskningen fra landbruget på i alt 100.000 t kvælstof.
Erhvervet har med vandmiljøplanerne stået for et langt, sejt træk, der har involveret hver eneste gård i landet, og jeg synes selvfølgelig også, at landbruget fortjener ære af indsatsen.
Fødevareministeren og jeg forbereder for tiden at indkalde forligspartierne bag Vandmiljøplan II-aftalen med henblik på at indlede drøftelser om forberedelsen af en Vandmiljøplan III.
Jeg synes derfor ikke, det på nuværende tidspunkt er aktuelt at udtale sig om, hvilke styringsmidler der skal indgå i en Vandmiljøplan III.
Jeg kan godt forstå, at der var nogle, der gerne ville, og jeg tror også, at spørgsmålene om et øjeblik vil gå på, om ikke man kan udfritte miljøministeren.
Jeg vil bare sige, at det jo er lidt tankevækkende, for lige så snart miljøministeren vil begynde at sige noget om, hvilke ting der nu skal være afgørende, vil der med det samme også være nogle - sådan tror jeg - der vil sige: Hvorfor taler man ikke først med forligspartierne om det? Vi gør os vores overvejelser i regeringen, jeg håber, at resten af forligspartierne gør sig deres overvejelser, og så synes jeg, det retteligt bør være sådan, at diskussionen først og fremmest bør være mellem dem, der har båret ansvaret første gang, hvor vi lavede først Vandmiljøplan I, så Vandmiljøplan II og så korrektionerne.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-05-08:
»Vil ministeren anvende afgift på kvælstof for at sikre mest miljø for pengene i Vandmiljøplan III?«
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-08:
Jeg forstår godt, at man skal vente på rådgivning fra en relativt uafhængig styrelse.
At man så kan blive lidt bekymret, når miljøministeren kalder det »min Miljøstyrelse«, er en anden side af sagen.
Det er vel mere samfundets Miljøstyrelse, end det er miljøministerens.
Men lad det ligge. Kan ministeren ikke bekræfte - og nu spørger jeg én gang til, fordi jeg ikke har fået svar - at Miljøstyrelsen generelt er skåret 50 mio. kr. ned, og at bevillingen til arbejdet med hormonforstyrrende stoffer er næsten halveret fra 5 til 3 mio. kr.? Kan ministeren ikke på den baggrund forstå, at man kan få den tanke, at når vi skal udskyde det til oktober, er det, fordi ministeren på baggrund af nedskæringerne ikke har pengene til at gøre det fornødne og derfor forsøger at vinde tid, så vi kommer ind i et nyt finansår?
Så er der måske en chance for, at miljøministeren kan finde pengene eller i hvert fald har vundet 1 år.
Miljøministeren skylder også en forklaring på, hvorfor Miljøstyrelsen ikke synes, det er en god idé.
Det har vi nemlig ikke fået, og når vi spørger her, er det jo, fordi samrådet heller ikke gav svar på det.
Hvad er efter ministerens fortolkning grunden til, at man ikke kan sætte undersøgelsen i gang nu?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-05-08:
Jeg synes, det er glædeligt, at der er penge nok, så jeg vil gerne have, at ministeren bekræfter, at der også er de 11 mio. kr. til at foretage de undersøgelser og de screeninger, som er beskrevet i svaret til Miljøudvalget. Så vil jeg sige, at hvis det, der mangler, er en plan
for det, så begriber jeg ikke, at det skal tage så lang tid.
Det er jo ikke så forfærdelig mystisk
Vi ved godt, hvad det er for nogle stoffer, der er under mistanke, og vi ved godt, hvad det er for nogle stoffer, der skal undersøges, og da en undersøgelse alligevel vil tage flere år, kunne man jo bare etapeopdele den. Så jeg vil gerne spørge ministeren, om han er indstillet på at etapeopdele den og gå i gang hurtigst muligt, efter at man har fået beskrevet en etape 1.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-05-08:
Jeg er sådan set meget glad for hr. Torben Hansens spørgsmål.
Det sætter det nemlig i relief, og jeg synes også, at det er en udstrakt hånd til, at vi skal prøve at se, om vi kan få tingene til at gå op i en helhed til den 1. oktober.
Jeg er glad for den positivitet, der ligger heri, at det bliver 1. oktober, vi kigger på det. Derfor vil jeg sige til hr. Torben Hansen, at det er jeg meget enig i. Der finder vi de midler.
Når vi har en plan liggende, der siger, hvad der skal til, hvad der skal gøres, og hvilke muligheder vi har, så er det klart, at vi sætter os sammen, og så finder vi også de midler.
Midlerne er der jo.
Jeg har også før diskuteret det i Miljø- og Planlægningsudvalget.
Det aktivitetsniveau, vi får på hele kemikalieområdet, bliver mindst lige så godt som i 2001.
Jeg tror nu ikke, jeg har holdt det skjult for nogen.
Det var faktisk noget, vi sad og talte om på samrådet - det var godt nok et lukket møde - og netop dér svarede jeg: Jeg vil ikke, for jeg får ingen anbefaling af Miljøstyrelsen med hensyn til at gå ind og bruge de her penge på de her projekter.
Der er jo ikke noget nyt i det i hvert fald.
Jeg vil sige, at jeg jo prøver at støtte mig til de mennesker i systemet, jeg mener ved noget om de her ting, og de siger: Lad os nu først sørge for at få lavet en rapport, lad os vurdere de undersøgelser, de ting, de informationer, der ligger internationalt og nationalt.
Der skal vi jo sammen finde ud af, hvordan vi får løst det, og jeg synes da kun, det er rart at høre, at man er klar til det.
Det er vi også; vi skal bare lige have sagkundskaben og fagkundskaben til at indsamle de ting og afrapportere det, som vi også aftalte i samrådet den 3. april, hvor jeg sagde, at det ville blive den 1. oktober.
Det er det bedste bud, jeg har fået indtil nu, så jeg regner med, at det er det, der holder.
Torben Hansen (S), 2002-05-08:
Efter Teknologirådets høring den 25. april er der bestemt ikke nogen, der kan være i tvivl om, at det her er et meget alvorligt og meget seriøst problem.
Det vil ministeren også kunne se, hvis det er sådan, at han på et tidspunkt får tid til at læse referatet fra den.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-05-08:
Jeg skal svare til det sidste, at det jo er lidt ærgerligt, at man ligesom prøver at bringe Miljøstyrelsen ind i situationen og siger, at de ikke rigtig har svaret.
De har sådan set ikke gjort andet.
Hele det svar, jeg gav her, gik i grunden på det samme, nemlig at vi ikke var klar over, hvad det var, og hvor det var, vi skulle lede efter det.
Jeg skal gerne gentage svaret.
Hvis det derimod er helt andre stoffer fra helt andre kilder, vil en indsats på renseanlæggene være forfejlet.«
Jeg tror ikke, vi skal diskutere, hvis styrelse det er - det er jo i virkeligheden nok Danmarks - men det er jo sådan, at der er en instruktionsbeføjelse fra en minister over for Miljøstyrelsen.
Hvis det er sådan, at det generer hr. Jørn Jespersen meget, skal jeg lade være med nogen sinde igen at kalde den min Miljøstyrelse; det kan være lidt svært, man får jo et godt forhold til den, og jeg synes jo, det er godt arbejde, de laver, men hvis det er sådan, at man bliver lidt sart over det, skal jeg bestræbe mig på at lade være.
Men jeg vil sige, at det i hvert fald ikke ændrer på, at når Miljøstyrelsen kommer med nogle anbefalinger af den art, og jeg ved, at de mennesker har forstand på de ting, de laver her, og at midlerne i øvrigt er der, så vil jeg kun sige, at så vil jeg stadig rette mig efter det, og så ser jeg frem til, at vi den 1. oktober vil kunne hjælpe hinanden med at finde den rigtige løsning. Hermed sluttede spørgsmålet.