Vibeke Peschardt (RV), 1999-11-30:
Jeg skal næsten sige, at det bliver en vane her at stå og rose fødevareministeren og hans ministerium for sammenskrivning af lovgivninger, for det er altså velgørende at se nogle lovgivninger, som kommer til at hænge sammen, fordi man laver en bevidst sammenskrivning af dem.
Og det er det, man har gjort i den her temmelig uoverskuelige dynge af masser af forskellige støtteordninger, som nu bliver samlet i én lov.
Det er en meget teknisk lov.
Det er i virkeligheden også en ganske svær lov, hvis man kigger på den med de briller, men det, jeg synes er vigtigt ved den, er, at den har fået en overskrift eller en underskrift, kan man sige, der hedder landdistriktsstøtteloven.
Det betyder altså, at det her ikke er en lovgivning alene for landbruget, men en lovgivning, der gælder for landdistrikterne, hvor landbruget ligger.
Nu hørte jeg lige den foregående ordfører efterlyse noget om infrastruktur i landdistrikterne, ikke hos mig, men hos fødevareministeren, og der vil jeg bare sige så, at det jo i hvert fald ikke er med i den her lovgivning.
Men vi har jo lige lavet et trafikforlig, hvor i hvert fald en enkelt strækning i Jylland, tror jeg, bliver tilgodeset med nogle ekspropriationspenge, og så er det jo i øvrigt amterne selv, der varetager alt det infrastrukturelle ude i landdistrikterne.
Det må man huske, og det kommer ikke ind
under det her.
Jeg har med stor interesse læst høringssvarene, også i den fase, hvor høringssvarene gik ind til ministeriet, og jeg har set, at man i fremstillingen af loven her, altså faktisk også et langt stykke hen ad vejen, har rettet sig efter de høringssvar, der er kommet ind.
De er selvfølgelig ikke imødekommet på alle punkter, men de er imødekommet på mange punkter.
Vi har også i dag alle sammen modtaget høringssvar fra landboforeningerne, som jo fokuserer meget på, at det her alene i virkeligheden drejer sig om landbruget.
Det gør det altså ikke.
Og en enkelt ting, som jeg vil tage frem, fordi vi jo også i dag lige har indgået et finanslovforlig, er ønsket om at hæve pengene til de våde enge fra de 25.000 kr.
Det ses nu som et problem, at man skal ud som led i vandmiljøplanen og udrede det her via de miljøvenlige jordbrugsforanstaltninger.
Jeg vil godt sige, at der havde været anledning til for de partier, som har haft mulighed for at sidde med ved finansloven, at gå ind og rejse det her spørgsmål, men jeg kan ikke se det afspejlet i den hurtige gennemlæsning, jeg lige har taget.
Til sidst vil jeg sige lidt om noget, der undrer mig.
Det er jo også næsten fast inventar, når vi drøfter Fødevareministeriets lovgivning, at der er for mange bemyndigelser, og det vil man ikke have.
Det, der undrer mig i den her sammenhæng, er, at andre organisationer end landbrugets organisationer i høringssvarene har været inde og blande sig i den sag.
Jeg ved ikke, hvordan problemet skal løses, men da koret af dem, der rejser det her problem, bliver større og større, så mener jeg, at der måske er grund til at gå ind og kigge på det, uden at jeg har nogen som helst konkrete svar på, hvordan det skal gøres.
Men vi kan støtte lovforslaget, og jeg tror, det får en fornuftig gang igennem Fødevareudvalget.