runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Else Theill Sørensen (KF), 2003-05-06:
for, at danske mænd kan hente udenlandske kvinder hertil, tæve dem gule og grønne og smide dem hjem igen.
Jeg regner faktisk med, at det er strafbart at gøre sådan noget, og at mænd, der gør sådan noget, bliver straffet for det.
Så appelleres der til, at jeg ligesom på mit køns vegne skulle kunne sætte mig ind i situationen.
Jeg startede faktisk min ordførertale med at sige, at jeg egentlig havde den fornemmelse, at hvis jeg nu engang i tidernes morgen havde forelsket mig i en russer eller en amerikaner eller en svensker og var så forelsket i ham, at jeg ville rejse til hans hjemland og gifte mig med ham, og han så viste sig at være ganske anderledes og ikke sød og rar, men gennembankede mig, så ville jeg kun have ét i tankerne.
Det var at komme hjem til Danmark.
Men sagen er, at der jo er mange, der har troet, at det var nøglen til det forjættede land, nøglen til et helt andet samfund, til vores velfærds- og velstandssamfund, og det vil det også være for nogle af dem.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-06:
Det synes jeg ikke det er.
Men jeg forstår godt, at fru Else Theill Sørensen og også fru Birthe Rønn Hornbech føler sig berørt af denne sag.
Det må man næsten gøre med vores køn, og nu ved jeg godt, at det kan vi få en lang diskussion om.
Men vi snakker faktisk om de mest sårbare kvinder i det her samfund, udenlandske kvinder, som måske ikke kender deres rettigheder, og som oven i købet har været udsat for vold. Jeg synes, det bør berettige til, at det danske samfund siger: Disse kvinder har været udsat for noget utrolig ubehageligt i det danske samfund, og derfor er vi parate til at hjælpe dem.
Og vi er oven i købet parate til at gå ind og stille krav til manden, krav om, at vedkommende skal forsørge dem, indtil de har fået deres permanente opholdstilladelse.
Jeg forstår ikke, at vi ikke kan enes om det at stille nogle flere krav til de pokkers mænd, som får koner herop, tæver dem gule og grønne og sender dem hjem igen, somme tider på statens regning, så vidt jeg har forstået.
Det er fuldstændig gratis for disse mænd at tage en kvinde herop, behandle hende dårligt, sætte hende af på nærmeste krisecenter, og derefter klarer staten resten. Det er simpelt hen ikke rimeligt.
Og det tror jeg heller ikke fru Else Theill Sørensen synes.
Og til fru Birthe Rønn Hornbech: Altså sådan som § 26 er udformet, er kravet ikke, at kvinderne skal have anmeldt volden og manden skal være dømt.
Og det med at få permanent opholdstilladelse, det med, at man ikke får sit opholdsgrundlag inddraget, indebærer ikke, at der sker noget med manden.
Så derfor er manden ikke dømt.
Men blå mærker, psykologerklæringer, erklæringer fra krisecentrene er dokumentationen for, at kvinderne har lidt psykisk og fysisk overlast.
Og det er det, § 26 forudsætter som en betingelse
for, at disse kvinder kan få lov til at blive
Det, jeg appellerer til, er, at man overholder den ånd, som § 26 er skrevet i.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-06:
Så vil jeg sige, at jeg synes, man skulle overveje, når man har så ondt af disse kvinder og synes, der skal ske noget, at man så tilslutter sig et ønske om, at udvisningsreglerne strammes.
Det er jo ikke noget, Det Radikale Venstre nogen sinde ellers har villet være med på, men det var jo også en mulighed.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-06:
Nuvel, vi har lavet nogle regler i 1996.
Det er ikke sikkert, de var gode nok.
Derfor er vi parat til at lave dem om, vi kan have taget fejl.
Det er ikke korrekt, når ministeren siger, at der ikke er sket opstramninger i forbindelse med den nye regering, for man har jo lavet et tilknytningskrav, der er meget stærkere end det, der eksisterede, dengang den socialdemokratisk-radikale regering sad, og ministeren har selv svaret med henvisning til en paragraf, hvis nummer jeg ikke lige husker, at tilknytningskravet er blevet forstærket.
Så siger ministeren i øvrigt også, at det ikke er sikkert, at man får manden dømt.
Det, jeg siger, er: Hvis man får sin mand dømt for vold, så kan man altså risikere lige pludselig ikke at kunne opretholde samlivet. Når man ikke kan opretholde samlivet, så skal ens opholdsgrundlag vurderes, og det, ministeren siger, er, at han ikke kan love, at man altså af den grund får lov til at blive.
Vi må grave lidt mere i det her.
Så til fru Birthe Rønn Hornbech
: Så vidt jeg ved, har vi støttet, at der er mulighed for at udvise kriminelle udlændinge.
Nu er det bare sådan, at de fleste af dem, som rent faktisk har været med til at udøve vold over for kvinder, er danske statsborgere, nemlig 66 pct., indvandrere
11,4 pct., flygtninge 9,5 pct., asylansøgere 1,3 pct.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-05-06:
Nej, må jeg sige til fru Elsebeth Gerner Nielsen.
Jeg har også læst historien, og jeg synes, den er lige så trist, som jeg tror fru Elsebeth Gerner Nielsen synes den er, og vi ønsker ikke specielt at se flere af dem.
Men jeg vil sige, at den meget ulykkelige situation kan jo sådan set bedres ved, at konen lærer dansk og derved får tilknytning til det danske samfund. Jeg synes, det er en forfærdelig historie, og jeg føler meget med den familie, som har været alt det dér igennem.
Men stadig væk er der ved enhver lovgivning, også ved den lovgivning, der er lavet her, nogle, der kommer i klemme.
Men lad mig slutte med at sige, jeg håber, at man så i den her situation vil arbejde på at få den nærmere tilknytning til Danmark, sådan at det kan lade sig gøre.
Det er jo ikke noget, der er ureparerligt.
Det er ikke så at sige en livstidsdom, man får, at man ikke kan få familiesammenføring.
Pernille Falcon (EL), 2003-05-06:
De unge får i dag at vide: Tag ud i den store verden, uddan jer, arbejd, men lad følelserne ligge her, tag dem ikke med uden for Danmarks grænser, og slet ikke uden for EU.
For hvis det sker, så rammer de unge muren, for den borgerlige regering og Dansk Folkeparti bryder sig ikke om, at kærlighed krydser grænser.
Formynderiet er blevet totalt.
Forslaget her er et lille skridt i den rigtige retning, som Enhedslisten godt kan støtte, væk fra de talrige stramninger i forhold til indvandrere og flygtninge, som er blevet gennemført.
Det er stramninger, der i dag har helt groteske konsekvenser i form af immigration af unge blandede ægtepar og unge kærestepar i Malmøregionen.
Med et kærestevisum på 1 år kan man få en chance for at se, om forholdet holder også i Danmark uden at være tvunget til at gifte sig fra første færd og uden at være tvunget til at emigrere til Sverige for at holde forbindelsen til Danmark.
Begrænsningen på 1 år er ikke lige Enhedslistens kop te, men det er jo et fremskridt i forhold til nu, hvor der skal vælges mellem Danmark og kæresten eller rejses i pendulfart på turistvisa.
Det skal ikke være afgørende.
Jeg synes, det er påfaldende, at partier som Venstre og De Konservative, der i nogle sammenhænge priser globaliseringen og udviklingen frem mod en forbundsstat i EU, er så småtskårne og provinsielle, når det gælder rettigheder og muligheder for almindelige mennesker i en internationaliseret verden.
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-06:
Fra SF's side er vi, som det tidligere er anført, grundlæggende tilhængere af, at myndige voksne mennesker skal have mulighed for at have et samliv med den person, de ønsker at leve sammen med, uanset hvor deres partner nu skulle opholde sig henne eller komme fra.
Det afgørende i det her forslag er set med SF's øjne, at det åbner mulighed for et reelt samliv, uden at man forpligter sig ind i et ægteskab, hvor forældrene kan involveres.
Der er ikke nogen tvivl om, at der er nogle problemer, som også tidligere anført af andre ordførere og af undertegnede.
Det er et problem, i og med at et par, der er 19 år, efterfølgende vil have 2 år, hvor de ikke kan opholde sig nogen steder.
De Radikale har et andet forslag, hvor de foreslår en 21-års-regel for opholdstilladelse.
Det er selvfølgelig et problem, fordi der så vil være 2 års mellemrum, hvor det her par ikke har nogen rettigheder, hverken til at opholde sig i Danmark eller nødvendigvis til at opholde sig i andre lande.
SF støtter varmt intentionen om at åbne mulighed for, at unge mennesker kan møde hinanden, lære hinanden at kende også på dansk grund.
Alternativet er jo, hvilket sikkert passer
integrationsministeren, at de kan rejse til et andet sted, og der har vi endnu mindre kontrol med, hvad der sker.
En ung pige, der møder en person i Danmark, som kommer hertil på kærestevisum, har et sæt rettigheder, som kan træde i kraft, idet hun befinder sig i Danmark.
I det øjeblik hun er ude af Danmark, er hendes sikkerhed og hendes retstilstand selvfølgelig under det lands lovgivning, hvor hun nu på det tidspunkt befinder sig.
Så selvfølgelig skal det ikke være sådan, at de eneste steder, hvor unge mennesker kan møde hinanden for et samliv, skal være andre steder; det kan være i USA, det kan være i andre europæiske lande, det kan være i andre lande i verden, men i Danmark kan det ikke lade sig gøre.
Så selvfølgelig vil vi fra SF's side gerne støtte intentionen i forslaget.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-05-06:
Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte dette, jeg havde nær sagt romantiske forslag.
Det lyder jo ellers så gribende.
Vi synes f.eks. ikke, at der er sammenhæng i forslaget.
Dette visum skal være tidsbegrænset til 1 år og skal ikke kunne forlænges.
Jamen hvad så, når det ene år er gået?
Så skal der være et nyt opholdsgrundlag, står der.
Det skal enten være baseret på arbejdstilladelse, studieophold eller familiesammenføring. Jamen hvis man ikke kan finde et andet opholdsgrundlag, så må vi udvise den stakkels kæreste.
Som jeg tror den socialdemokratiske ordfører anførte, kan vi jo få den ene gribende beretning efter den anden fra disse unge piger, som nu er blevet gravide med den fyr der i Danmark, som har slæbt dem hertil og tilbudt dem at være her i 1 år.
Så står vi der med det søde, lille barn i 19direkte, og hvad gør vi så ved det?
Så bare af den grund.
Men også fordi det er en åben sidedør for dem, der støder mod den lukkede hoveddør, og den ønsker vi ikke at åbne.
Søren Krarup (DF), 2003-05-06:
Jeg skal undlade at hænge mig i det pragtfulde udtryk kærestevisum.
Og da jeg på nuværende tidspunkt af debatten føler trang til at være venlig mod fru Elsebeth Gerner Nielsen, vil jeg konstatere, at der denne gang kan være mening i et radikalt beslutningsforslag.
Sagen er ikke af samme alvor som spørgsmålet om udlandsdanskeres mulighed for at kunne vende hjem til deres fædreland, men derfor kan det jo godt være alvor, at en dansker og en udlænding er blevet forelsket i hinanden og ønsker at kunne være sammen i længere tid.
For så vidt kunne vi godt sympatisere med forslaget.
Jeg vil også sige, at betingelserne egentlig er trukket udmærket op: at et kærestevisum ikke skal være en smutvej til opholdstilladelse, at der ikke følger særlige rettigheder med et sådant visum, og forslagets vilkår ser også rimelige ud.
Der kræves gyldig sygeforsikring.
Der kræves indrejse med gyldig returbillet samt dokumentation af det fælles ophold og den indrejsende kærestes accept af de bindende betingelser.
Så vidt så godt.
Men man må jo spørge, når der nu findes visum i forvejen, ganske vist ikke på 1 år, men på 3 måneder: Hvor krævende kan kærester være?
Jeg ville egentlig synes, at 3 måneder var tilstrækkeligt for et kæresteforhold, der jo, som kæresteforhold altid er, er en indledning.
Det er muligt, at jeg er naiv.
Det er muligt, at der er nye forhold, der gør sig gældende, men sådan som jeg alligevel ikke kan lade være med at læse forslaget, så synes jeg også, at der i det ligger en misbrugets mulighed, som fru Elsebeth Gerner Nielsen må overveje.
Derfor synes jeg faktisk, at der i dette forsøg på at oprette et kærestevisum ligger muligheden - for ikke at sige risikoen - for det misbrug, som betyder, at det i realiteten bliver en alt for nem genvej til opholdstilladelse.
Det er det, vi frygter, jeg tror med rette.
Derfor må vi til dette
forslag, som egentlig er stillet meget besnærende op,
desværre også sige nej.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-05-06:
Ja, nu kom det da en hårsbred nærmere det, jeg har sagt.
Men det, jeg har sagt, er, at det vil være, det kan godt være jeg brugte ordet mærkeligt, hvis man altid skal kunne bevare sit midlertidige opholdsgrundlag, alene fordi man i et ægteskab er ramt af vold.
Det er det, at denne vold alene skal være grund til opholdstilladelsen, jeg har talt imod.
Og det er noget ganske andet end det, jeg for lidt siden blev skudt i skoene.
Karen J. Klint (S), 2003-05-06:
I vores ordfører, fru Anne-Marie Meldgaards, fravær, skal jeg læse hendes tale op: Der er ingen tvivl om, at forslaget er skrevet af en, der har et varmt hjerte, men det er ikke nok at holde hjertet varmt, vi må også holde hovedet koldt.
Love card
eller kærestevisum, vi er helt med på, hvilke problemer De Radikale prøver at løse, for 24-års-reglen rammer også andre unge end dem, vi havde i tankerne.
Men vi ser mange komplikationer i et kærestevisum.
Det vil give endnu flere tragiske historier i 19direkte-udsendelserne.
Hvis forholdet mellem to unge kærester går godt et helt år under samme tag, bliver det endnu hårdere at leve adskilt af landegrænser bagefter.
Det vil være et smuthul til familiesammenføring.
Der vil komme sag på sag om ønsker om dispensation fra 24-års-reglen, når det første år er gået.
Det vil være svært at give afslag på ansøgninger
, hvis de unge venter barn. De unge mennesker har jo delt seng og bord med samfundets velsignelse, og det er jo forudsigeligt, at det så vil gå sådan.
Det vil faktisk også være diskriminerende, og det er også blevet sagt af andre ordførere også i en tidligere sag, for de unge mennesker, der kan, må og tør leve sammen uden for ægteskab,
vil vi med De Radikales forslag give et kærestevisum, men de, der har giftet sig, om det så er på grund af normer, religion eller ren og skær kærlighed, vil vi fortsat holde ude, til de bliver 24 år.
24-års-reglen har bestemt nogle kedelige konsekvenser, men vi har taget en politisk beslutning om, at vi ønsker at hjælpe de unge, som føler sig danske, men bliver tvunget til at gifte sig med en fra deres fars eller deres bedstefars hjemland.
Den beslutning vil vi ikke være med til at udhule, og vi kan derfor ikke stemme for forslaget.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-06:
Tværtimod har vi jo i Venstre som bekendt kæmpet for stramninger i udlændingeloven i årevis for at få begrænset adgangen af udlændinge til Danmark.
Det er naturligvis helt legitimt, at Det Radikale Venstre ønsker at gå den modsatte vej, sådan har det altid været, og det er der ikke noget nyt i, men det bliver altså ikke med Venstres stemmer, at vi nu åbner denne ladeport.
Der er tale om en ren omgåelse af 24-års-kravet og tilknytningskravet.
Og hvad er en kæreste?
Enhver kan jo påstå, at man er kæreste.
Men jeg forstår, at det kun er hvert 3. år, man skal have en kæreste.
Det er sådan set en sjov indstilling fra Det Radikale Venstre, at man kun kan forestille sig, at man finder en ny kæreste hvert 3. år, men det er sådan, jeg forstår bemærkningerne. Vi synes, at kærestevisummet giver en alt for let adgang til at få opholds- og arbejdstilladelse, og vi er bange for, at det tiltrækker for mange.
Der er heller ingen kontrol i forslaget.
Så vil jeg igen vende tilbage til det, jeg har sagt tidligere på dagen.
Det passer jo ikke med forslagsstillernes omsorg i et andet forslag mod tvangsægteskaber.
Som sagt er det jo ikke sådan, at Danmark er et lukket land.
Ministeren har også gjort rede for, at der er muligheder for, at unge kan komme herop og være sammen.
Venstre kan altså ikke støtte forslaget.
Bertel Haarder (V), 2003-05-06:
Svaret er nej.
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-06:
Har jeg forstået ministeren rigtigt, at ministeren siger, at det er en omgåelse af sikringen af de unges rettigheder, at en person kan komme til Danmark og møde dem, fordi det jo kunne være, at det er forældrene, der ønsker at bringe dem sammen?
Er det sådan, at ministeren har planer om at lave et forslag, hvor man vil forhindre unge under 24 år at rejse ud af Danmark?
Hvis det er et problem, at unge kommer til Danmark og møder nogle unge,
hvad er så alternativet?
Så skal vi vel også til at forbyde dem at tage til udlandet, dér, hvor den pågældende person, som et kærestevisum kan sigte mod, befinder sig i dag.
Jeg vil da meget gerne høre, om regeringen har planer om at lave et forslag, hvor man vil forbyde unge under 24 år at rejse ud af Danmark.
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-06:
Det ville selvfølgelig være lidt rart, hvis ministeren ville høre efter spørgsmålet, så kunne vi spare hinandens tid.
Det, der står i artiklen, er netop ikke et angreb på, at forholdene bliver forværret.
Det er en faktuel problemstilling, som ministerens egne partifæller rejser, hvor de refererer til, at ud af 219 kvinder, som har søgt Udlændingestyrelsen om lov til at blive, fordi de er voldsramte, er det kun 72, der har fået medhold.
Det er mindre end en tredjedel. Det er det, der rejses som et problem.
De gør ikke det, som ministeren siger, nemlig at de siger, at det er blevet meget værre under den nuværende regering.
Det gør de ikke.
De siger: Her er der en problemstilling, hvor kvinder lever som husslaver.
Og så opfordrer de ministeren til at gå ind og ændre det.
Det er det, de anfører, og det er det, jeg beder ministeren om at forholde sig til.
Jeg beder ikke ministeren om at forholde sig til, hvorvidt de udtalte sig på ministerens vegne eller på regeringens vegne.
Jeg beder ministeren forholde sig til, om det, de siger, er noget, som ministeren vil gøre noget ved, og om ikke ministeren kan se, at det er et problem, når det kun er en tredjedel af dem, der søger, som i dag under den eksisterende lovgivning ikke får afslag.
Det er sådan set ikke et eller andet spørgsmål om, at de tager fejl i deres angrebsvinkel.
Deres angrebsvinkel er den nuværende problemstilling.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-06:
Jeg vil godt bede fru Elsebeth Gerner Nielsen bekræfte følgende: Når vi taler om voldsramte kvinder, som har fået lov at beholde deres opholdstilladelse, er der ikke nødvendigvis tale om, at kvinder er voldsramte på en sådan måde, at mændene er dømt.
Vil fru Elsebeth Gerner Nielsen komme herop og bekræfte det?
Ellers må hun dokumentere det modsatte.
Bertel Haarder (V), 2003-05-06:
Jeg forstår ikke helt fru Gerner Nielsens betragtning, for når man rejser en sag om vold, så er man jo ikke sikker på at vinde den.
Derfor løser fru Gerner Nielsens forslag jo ikke problemet for kvinden, som er i tvivl om, hvorvidt hun tør rejse sagen.
Hr. Kamal Qureshis spørgsmål har jeg besvaret kort og klart med, at hr. Eyvind Vesselbo og hr. Troels Lund Poulsen hverken talte på Venstres vegne eller på regeringens vegne, da de skrev deres artikel, som jeg derfor også er ret uenig i.
Jeg tror nemlig ikke, de var klar over, at praksis her er fuldstændig uændret.
Jeg tror, de troede, at der var sket en opstramning i forbindelse med udlændingelovgivningen sidste år, men det var der altså ikke.
Vi kører videre efter radikal-socialdemokratisk praksis her i et og alt.
Det eneste nye er, at der er mange flere penge til ofrene.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-05-06:
Jeg er spændt på at se udskriften af den her folketingsdebat.
Jeg kan ikke genkende, at jeg skulle have sagt, at det er noget mærkelig noget, at man vil ind og støtte de her kvinder.
Det kan jeg slet ikke forestille mig at jeg har sagt.
Jeg synes faktisk - jeg ved ikke, om det er tilladt at sige det - at det er uforskammet af fru Elsebeth Gerner Nielsen at stå og lade, som om hun citerer mig for noget, som jeg ikke har sagt, og som jeg ikke kunne drømme om at sige.
Jeg kunne aldrig finde på at sige sådan noget, og jeg mener det heller ikke.
Men jeg føler mig dybt krænket af sådan et citat.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-06:
Men det hænger sammen med, at vi mener, at det er klogt at forsøge at hjælpe de unge, der altså ikke umiddelbart har lyst til at gifte sig, som har lyst til at prøve deres kærlighedsforhold af på en rolig måde.
Man får trods alt 1 år, hvor man i ro og mag kan finde ud af: Passer
Hvis man så har fået et kærestevisum, når man er fyldt 18 år, har man et problem, fra man er 19 år, til man fylder 21 år, hvis man altså gifter sig med den, der har fået et kærestevisum.
Det synes jeg også er problematisk, men på den anden side har man haft det ene år, hvor man altså har haft mulighed for at prøve sin kærlighed af, og det er det, der har været det afgørende for os.
Når vi har lagt os fast på 21-års-reglen, hænger det sammen med, som jeg også har sagt tidligere, at vi er ret overbeviste om, at de andre EU-lande også vil lægge sig fast på en 21-års-regel.
Hvis man lægger sig fast på en anden alder - 18 år eksempelvis - vil vi selvfølgelig også støtte det.
På det her område tror vi, det er utrolig vigtigt at have fælles regler, så vi ikke får alle mulige Malmømodeller, hvor de europæiske borgere skal spekulere i: Hvilke land er det nu, vi kan tage ophold i, når vi er 18 år eller 21 år?
Vi er nødt til at have fælles regler, og jeg synes, det er besynderligt, at regeringen og også Socialdemokratiet vil argumentere imod, at vi skal indrette os på EU's regler, bare fordi vi har et forbehold.
Det er utrolig bekvemt for regeringen at have et forbehold lige nu, for under dække af det kan vi have vores egne særregler -
og det er vel at mærke en regering, som netop gik til valg på, at man gerne ville have forbeholdene ophævet.
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-06:
Jeg skal høre fru Elsebeth Gerner Nielsen om denne her 21-års-regel, som fru Elsebeth Gerner Nielsen også stillede spørgsmål om til mig, og hvordan den hænger sammen med EU-lovgivningen og alt det andet.
Vi skal jo så umiddelbart efter dette forslag behandle et andet forslag fra fru Elsebeth Gerner Nielsen om kærestevisum, hvor man som 18-årig skulle være i stand til at få et kærestevisum.
Hvad sker der, hvis man som 18-årig ifølge De Radikales forslag får sin kæreste til Danmark, som kan opholde sig her et års tid, og efterfølgende finder ud af, at man rent faktisk passer sammen - det er vel også en af de ting, man skal afprøve med det her kærestevisum - og gifter sig, men man er kun 19 år, hvad sker der så?
Så har fru Elsebeth Gerner Nielsens forslag sørget for, at to personer, som holder af hinanden, og som har fundet sammen i Danmark, efterfølgende efter det års tid, hvor de har været sammen, bliver sendt ud af landet, indtil de 2 år efter fylder 21 år og kan komme tilbage.
Det vil sige, at de skal være nomader i 2 år på grund af fru Elsebeth Gerner Nielsens to forslag, som ligesom går lidt i hver sin retning aldersmæssigt.