runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dorte Bennedsen (S), 2001-03-22:
Så sent som i denne folketingssamling har Folketinget ved flere lejligheder drøftet sanktionerne for vold og voldtægt.
Nu er det jo, det vil jeg gerne understrege, en hel legal sag at fremkomme med sådanne markeringer, men man kan jo ikke altid forvente, at andre partier vil deltage i det forløb.
Men vi skal alligevel i dag på ny understrege, at vi ser på vold og voldtægt med den største alvor og afsky.
Derfor er der også ved flere lejligheder taget initiativ til en skærpelse af straffen.
Gennem årene har vi fået en stadig styrket fornemmelse
af, at forslagsstillerne anser højere straf som den bedste og eneste løsning.
Socialdemokratiet deler ikke den opfattelse.
Vi vil ikke udelukke, at der på enkelte områder skal skærpes, og det skal jeg vende tilbage til, men generelt kan den forebyggende og resocialiserende værdi af fængselsstraf ligge på et meget lille sted. Dertil kommer, synes jeg nok, at det er en tanke værd, at vi bortset fra Grækenland er det land i Europa, som idømmer mest fængselsstraf i voldssager.
Der er ingen tvivl om, at det at være offer for uprovokeret vold eller for voldtægt er noget af det mest nedværdigende og belastende, et menneske kan blive udsat for, en belastning, som det er meget, meget svært at lægge bag sig.
Men jeg er også overbevist om, at de mennesker, der har været udsat for en sådan nedværdigelse, har et dybt ønske om, at ingen andre bliver udsat for det samme.
Derfor skal der straffes, ja, men der må også sættes massivt ind med kriminalpræventive indsatser, med sociale og behandlingsrettede initiativer.
Det er den eneste vej frem, hvis vi skal opnå en nedgang i antallet af denne type af grov kriminalitet.
Vi ved alle, at straffeloven er blevet til over en lang årrække med mange ændringer, og derfor er der ikke altid en logisk sammenhæng mellem straffene for forskellige former for kriminalitet.
Men logikken bliver jo ikke just klarere, hvis Folketinget med dette lovforslag griber ind og foretager bastante stramninger på nogle områder uden den nødvendige, gennemtænkte sammenhæng.
Derfor tilsluttede Folketinget sig jo også, at Straffelovrådet skal foretage en samlet vurdering af strafferammerne og derefter komme med en indstilling om eventuelle lovændringer og stramninger.
Større og principielle ændringer af strafferammer bør efter vores opfattelse hvile på et sagkyndigt grundlag som det, Straffelovrådet kan give os.
Hvis vi vil have logik og sammenhæng, bør grundlaget ikke være et eller flere partiers ønske om en politisk markering.
Tiden tillader ikke mange flere bemærkninger, og derfor skal jeg bare slutte dette indlæg med at sige, at vi tager afstand fra de nedladende bemærkninger og betragtninger, forslagsstillerne har om lægdommere.
Enhver dom er og skal være en konkret stillingtagen i en konkret sag.
Det er en helt urimelig beskyldning at påstå, at lægdommere over en bank ikke tillægger krænkelsen af offeret fornøden vægt.
Socialdemokratiet kan ikke støtte forslaget, men vil afvente Straffelovrådets indstilling.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-03-22:
Det er meget tankevækkende, at både justitsministeren og den socialdemokratiske ordfører sådan lidt ringeagtende og nedladende konstaterer, at Venstres og De Konservatives forslag om højere strafferammer for vold er en politisk markering.
Ja, hvad skulle det ellers være?
Er det ikke, fordi vi er politikere, vi sidder her i Folketinget?
Er det ikke, fordi vi har en politisk holdning, at vi kommer med vores lovforslag?
Og hvad er det med Straffelovrådet, fru Dorte Bennedsen er inde på?
Er det
Straffelovrådet, der bestemmer, eller er det ikke netop politikerne og den politiske opfattelse, der styrer, hvad strafferammerne skal være i noget så væsentligt, og i noget som har så stor folkelig interesse, og hvor en større og større del af befolkningen bliver ofre?
Er det så ikke rimeligt, at det er politikerne, der kommer med forslaget, og ikke embedsmænd?
Dorte Bennedsen (S), 2001-03-22:
Der var ikke skygge af ringeagt eller nedladenhed i mine bemærkninger.
Jeg understregede tværtimod, at det var helt legalt at komme med politiske markeringer.
Men fru Birthe Rønn Hornbech har måske været det medlem her i Tinget, som i højeste grad har gjort sig til talsmand for, at vi ikke skulle lave hovsaløsninger, men at ting skulle være gennemarbejdede og gennemtænkte.
Jeg er helt enig med fru Birthe Rønn Hornbech i, at det ikke er Straffelovrådet, der skal bestemme, hvordan strafferammerne skal være.
Men netop for at få det gennemarbejdet og gennemtænkt i så stort et kompleksområde, som straffeloven er, synes jeg, det er utrolig vigtigt, at der har siddet sagkyndige folk, som har gået det igennem og kan forelægge et materiale for politikerne, hvorefter vi kan tage stilling.
Der er ikke nogen, der tvinger os til at følge en eventuel indstilling, men så har vi et gennemtænkt grundlag, og jeg synes, det er ejendommeligt just fra fru Birthe Rønn Hornbech at høre, at den form for gennemtænkthed behøver vi ikke.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-03-22:
Det er jo rigtigt, at jeg har kritiseret regeringens tidligere voldspakker, fordi de var noget bras.
Den korrekte måde at få ændret strafniveauet på - det har vi også den nuværende justitsministers ord for fra tidligere lejligheder - er at hæve strafferammerne.
Det er et politisk ønske fra forslagsstillerne, at man nu vægter krænkelsen af vold og voldtægt højere, fordi man i dag sætter den personlige frihed og integritet højere end tidligere.
Det er gennemtænkt.
Det har været gennemtænkt i årevis.
Vi har påberåbt os det i årevis her fra Folketingets talerstol.
Det skal vi ikke have embedsmænd til at gennemtænke.
Vi ved godt selv, hvor vi ønsker, at strafniveauet skal lægges.
Så jeg forstår ikke fru Dorte Bennedsen.
Er det embedsmændene der skal styre vores politiske holdninger herinde?
Dorte Bennedsen (S), 2001-03-22:
Jeg forstår, at det regeringen gennemtænker, er noget bras.
Men det, fru Birthe Rønn Hornbech gennemtænker, er fortræffeligt.
Jeg synes, det er en ærlig sag at have den holdning.
Jeg kan ikke lade være at trække lidt på smilebåndet.
Må jeg så gentage, hvad jeg sagde i mit indlæg lige før:
Nej, det er ikke embedsmændene, der skal styre, hvordan strafferammer skal se ud.
Men de skal lave et grundlag og spørge: Hvor er mangelen på logik i straffeloven?
Hvordan hænger det sammen?
Og give os et ordentligt grundlag, hvorudfra vi så kan sige: Jamen vi ønsker at gøre sådan og sådan, fordi vi gerne vil have gennemført de og de holdninger.
Men at afvise at få et ordentligt gennemtænkt grundlag fra folk, der er eksperter på det her område, finder jeg overordentlig særpræget.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-03-22:
Når jeg udtaler, at noget, som regeringen tidligere har udtænkt, var noget bras, så skyldes det jo udtalelser fra Østre Landsret, fra Vestre Landsret, fra Dommerforeningen, der følte, at man var nødt til at minde regeringen om, hvad der står i grundloven, at det nemlig er domstolene, der udmåler straffene, og det er Folketinget, der lovgiver.
Så hvis fru Dorte Bennedsen ikke lytter til Østre og Vestre Landsret, er det helt i orden, men vi var enige med Østre og Vestre Landsret, og vi syntes, det var overordentlig pinligt, at man var nødt til at minde justitsministeren, ikke den nuværende, men den tidligere, om grundlovens § 3.
Kan fru Dorte Bennedsen slet ikke huske den sag?
Frank Jensen (S), 2001-03-22:
Ja, jeg forstår det sådan, at fru Birthe Rønn Hornbech helst vil have en politisk debat, og det er jeg enig i jo er det, vi ofte har ved førstebehandlinger.
Men nu er det så endt i en teknisk debat meget hurtigt, og det mener jeg, fru Birthe Rønn Hornbech jo selv er skyld i netop ved at tage op, hvad den rigtigste måde at ændre straffeloven er.
Og det er rigtigt, at den måde, som Dommerforeningen helst ser straffeloven ændret på, er ved at hæve strafferammerne.
Det tilkendegav Dommerforeningen i forbindelse med behandlingen af voldspakken i 1997.
Men det ændrer altså ikke, at Folketinget ikke kun i forbindelse med voldspakken i 1997, men også ved tidligere lejligheder har brugt det at gå ind og angive nogle skærpende omstændigheder i selve paragraffen og angive bemærkninger om, hvilken udvidelse af straf de skal føre til.
Det var det, fru Birthe Rønn Hornbech og et stort flertal stemte for i 1997, som vi har gjort det ved tidligere lejligheder.
Det kan godt ske, at domstolens jurister har deres syn på, hvordan Folketinget skal vedtage ny lovgivning, men det er jo altså Folketingets ret at gøre det på den måde, som et flertal i Folketinget vil.
Sådan ville vi det alle sammen i 1997, også fru Birthe Rønn Hornbech og Venstre, som stemte for den skærpende omstændighed, at i de allergroveste voldstilfælde skulle domstolene dømme hårdere straffe.
Det fjerner naturligvis ikke, at domstolene er suveræne i forhold til udmåling i de konkrete sager, der føres ved domstolene.
Men det er Folketingets ret at angive, hvordan strafpositionerne skal indrettes.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-03-22:
Vi har stadig den opfattelse, at det her er en meget politisk sag.
Det er et holdningsspørgsmål.
Og er det ikke rigtigt, at den teknik, som jeg har kritiseret, var i forbindelse med en voldspakke, der var udsat for meget kritik for nogle år siden?
Og er det ikke rigtigt, at Venstre hele tiden har hævdet, vi ønskede højere strafferammer?
Kan fru Dorte Bennedsen komme uden om det?
Og hvad er der så galt med det?
Vi er bare uenige.
Når det er en miljøforbrydelse, så får den da ikke for lidt fra Socialdemokratiet og hr. Svend Auken, eller miljøministeren skal man vel kalde ham.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-22:
Jeg vil bare spørge fru Dorte Bennedsen, den socialdemokratiske ordfører, om hun ikke kan bekræfte, at det er det rene vrøvl, når Venstres ordfører, fru Birthe Rønn Hornbech, hævder, at det her forslag handler om at øge strafferammerne for personfarlig kriminalitet.
Enhver, der har læst forslaget, kan jo se, at det f.eks. også omhandler menneskesmugling, som i sig selv ikke er personfarlig kriminalitet, og at der er et langt afsnit, der netop begrunder, at også menneskesmugling, der ikke har noget at gøre med økonomisk vinding, skal kunne straffes hårdere, fordi det, at der er mange asylsøgere i Danmark, er et stort problem for Danmark.
Så kan den socialdemokratiske ordfører ikke bekræfte, at det var noget vrøvl, Venstres ordfører sagde?
Dorte Bennedsen (S), 2001-03-22:
Til fru Birthe Rønn Hornbech: Der er intet galt ved at ønske højere strafferammer.
Jeg er helt klar over, at det har Venstre og Konservative gjort i årevis.
Jeg sagde i øvrigt i mit første indlæg, at vi da ikke vil udelukke, at der på enkelte områder skal øges.
Men jeg kan da undre mig over, at fru Birthe Rønn Hornbech og Venstre giver tilslutning til at bede Straffelovrådet om at se på disse her ting og så kommer nu og fejer hele det arbejde til side.
Jeg synes, det er en mangel på respekt både over for Folketingets beslutning og da i sandhed også over for Straffelovrådet.
Så jeg synes ikke, der er så megen konsekvens i det.
Til hr. Søren Søndergaard vil jeg sige, at jeg ikke ved, om det er det rene vrøvl, de ord var hr. Søren Søndergaards, men jeg vil sige, at det forslag, som ligger her, ikke er sådan voldsomt logisk.
Jeg tror, det må være svar på hr. Søren Søndergaards spørgsmål.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-22:
Jeg har to spørgsmål til hr. Helge Adam Møller.
Det ene spørgsmål er: Det forslag, der ligger her, er det så den samlede pulje af forslag, hvori Venstre og Konservative ønsker skærpelse af straffen, eller er der flere i vente?
Altså, er det her det, der kommer?
Hvis det bliver vedtaget, kommer der så ikke flere fra Venstre og Konservative, eller er det kun en delmængde af de forslag, Venstre og Konservative har?
Det andet spørgsmål, jeg har til hr. Helge Adam Møller, er om strafferammerne.
Der er strafferammen 4 år. Den forslår Venstre og Konservative sat op til 6 år, men hvorfor kun 6 år?
Er det noget, der er i overensstemmelse med hr. Helge Adam Møllers retsfølelse, at en person, som har begået virkelig rå og voldeligt overfald, så skal slippe med 6 år?
Hvorfor ikke 8 år eller 10?
Hvad er den præcise begrundelse for de 6 år, de kun 6 år?
Helge Adam Møller (KF), 2001-03-22:
Hr. Søren Søndergaard stiller to spørgsmål.
Til det første, om det er den samlede pulje.
Ja, det er den samlede pulje inden for det, vi kan kalde specielt personfarlig kriminalitet.
Det andet spørgsmål var vedrørende § 245, den grove vold, og hvorfor vi kun foreslår mellem 4 og 6 år.
Den går i øjeblikket op til 8 år, og den foreslår vi sat op til 10 år, så der er en tredje mulighed.
Lad mig bare nævne et eksempel med en dom fra Aalborg for 1½ måned siden.
Her blev en rocker dømt for ualmindelig grov vold, ren og skær mishandling, mod en person, der ifølge lægeerklæringen var tæt på at afgå ved døden på grund af mishandlingen.
Rockeren fik i byretten 3 år og 9 måneder, og det satte landsretten ned til 3 år og 3 måneder på trods af, at ofret var fuldstændig uskyldigt og var lige ved at afgå ved døden.
Det synes vi er for billigt.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-22:
Jeg kan godt forstå, hvorfor der er den forvirring om, hvad forslaget handler om.
Eller handler det om alt det, hvor Venstre og De Konservative ønsker højere straffe?
Kan vi ikke få det afklaret?
Men o.k., lad os så tage den ekstremt grove vold med varig legemsbeskadigelse.
Her vil hr. Helge Adam Møller og Det Konservative Folkeparti have sat grænsen et par år op, nemlig til 10 år.
Men hvorfor kun 10 år?
Hvis man ødelægger et andet menneskes liv for evigt, hvorfor skal man så kun sidde i fængsel op til 10 år?
Hvorfor foreslår man ikke fra Det Konservative Folkeparti 12 år eller 14 år eller 16 år?
Hvad er den præcise forklaring på, at man lige er landet på 10 år i modsætning til 8 år eller i modsætning til 12 år?
Nu er det jo al menneskesmugling, man ønsker strafferammen sat op for, så det var ikke noget svar.
Men jeg synes ikke, hr. Helge Adam Møller forholder sig til det, jeg spørger om.
Hvorfor skal det lige være 10 år?
Betyder det, at hvis hr. Helge Adam Møller får gennemført det, vil hr. Helge Adam Møller ikke komme igen om 1 eller 2 år og sige, at nu skal det være 12 år? Der vil vel stadig være behov for at sende et signal, og hr. Helge Adam Møller snakker meget om, at vi skal sende et signal.
Men når grænsen er 10 år, har vi vel også brug for at sende et signal?
Og hvis vi så forhøjer den til 12 år, har vi vel også brug for at sende et signal?
Og så forhøjer vi den til 14 år, og så har vi vel også brug for at sende et signal?
Hvorfor skal det lige være 10 år?
Det er det, man synes er rimeligt i dag, sagde hr. Helge Adam
Møller
Men hvorfor er det mere rimeligt end 8 år, eller hvorfor siger man ikke 12 år?
Så siger hr. Helge Adam Møller, at hr. Søren Søndergaard kan jo stille et forslag om strammere regler.
Men hvad så? Ville hr. Helge Adam Møller så stemme for det?
Hvor går hr. Helge Adam Møllers grænse?
Er forslaget her kun fremsat med henblik på, at hvis det bliver vedtaget, kan man komme med noget nyt på et senere tidspunkt?
Eller hvad er forklaringen?
Anne Baastrup (SF), 2001-03-22:
Jeg vil sige to ting.
For det første siger hr. Peter Skaarup, at han går ind
for minimumsstraffe.
Man gik over og anvendte bestemmelsen om ulovlig tvang i stedet for.
Hr. Peter Skaarup har muligvis et problem.
Vi har diskuteret det her i Folketingssalen.
Det kan være, hr. Peter Skaarup ikke kan huske det.
Så undrer det mig, at hr. Peter Skaarup i den grad skal være så tough on crime på det hele undtagen vold i ægteskabet.
Hvornår har jeg set hr. Peter Skaarup
offensivt gå ud på samme måde, når det drejer sig om vold i ægteskabet?
Hvad var det, hr. Peter Skaarup rejste sig og sagde, dengang vi havde ministeren i samråd?
Jeg oplevede, at hr. Peter Skaarup var mærkbart stilfærdig, ligesom hr. Peter Skaarup i den grad var afvisende, da vi indførte forbud mod revselse af børn, da vi simpelt hen indførte, at det var strafbart at slå sine unger.
Jeg takker for hr. Enggaards tale.
Jeg vil bare kort tage det principielle spørgsmål op om, hvorvidt det er en belønning, at man for en periode får en midlertidig opholdstilladelse knyttet til en arbejdstilladelse med henblik på, at man kan vende tilbage i ro og værdighed.
Det er et system, som man har indført i en lang række andre lande, og det er et forsøg på at få afdækket denne her organiserede kriminalitet, der står bag.
Forudsætningen for, at man reelt kan få den afdækket, er, at kvinderne i tryghed kan vidne med den bevidsthed, at de ikke bliver sendt tilbage til deres bagmænd lynhurtigt.
Sådan som jeg i hvert fald er orienteret, er der gode erfaringer fra Belgien, Holland, i et vist omfang Italien og USA.
Og når jeg fortæller de folk, jeg har snakket med om det her, om den danske lovgivning, står de fuldstændig uforstående.
De lande mener simpelt hen, at det er for alvorlig en kriminalitet til, at man kan tale om, at det handler om belønning her.
Og så kort: SF's bud på at få afdækket denne her type af kriminalitet skal ses på baggrund af, at vi oplever den som en organiseret kriminalitetstype, og derfor lægger vi op til, at man skal kunne anvende nogle andre typer af efterforskningsmidler end sædvanligt, når det drejer sig om almindelig kriminalitet.
Og vores forslag om aflytning baserer sig bl.a. på, så vidt jeg husker, politimesteren i Varde, der tilfældigt faldt over en sag, fordi han kunne aflytte i andre typer sager.
Jann Sjursen (KRF), 2001-03-22:
Det, som jeg vil gribe fat i lige nu, er også diskussionen, om man ligesom belønner anmelderi ved at give midlertidig opholdstilladelse til disse kvinder, der bliver ofre for handel i prostitutionsøjemed.
Det mener vi selvklart ikke fra Kristeligt Folkepartis side.
Det er et spørgsmål om at sikre bevisets stilling, sådan som også hr. Knud Enggaard var inde på.
Men et andet og lige så væsentligt aspekt ved vores forslag om midlertidig opholdstilladelse på 3 måneder er jo det, at man samtidig etablerer et rehabiliteringsprogram for den prostituerede, som altså er offer for menneskehandel.
Knud Enggaard (V), 2001-03-22:
Ja, til begge ordførere kan jeg sige om spørgsmålet om midlertidig opholdstilladelse som belønning eller modydelse for et vidneudsagn, at det jo ikke er tilfældigt, at jeg nævnte det standpunkt, vi har, fordi det vil kunne være en yderst uheldig ting, hvis det er sådan, at man kommer ind på, at et vidneudsagn kan belønnes med en modydelse.
Og så vil jeg sige: Jeg lyttede naturligvis med stor interesse til indenrigsministerens argumentation her, også den, der gik på, hvordan man kunne betrygge de pågældende kvinders tilbagevenden til deres oprindelsesland, og hvordan man også socialt kunne sætte ind i forskellige sammenhænge.
Anne Baastrup (SF), 2001-03-22:
Og domstolene ved jo, om det pågældende vidne har fået en opholdstilladelse og kender varigheden heraf i forbindelse med vidneafgivelsen.
Derfor synes jeg - og jeg kan også huske, vi havde diskussionen sidst for en 3 år siden - det er lidt beskæmmende, at Venstre holder fast i, at domstole og politi tilsyneladende ikke er i stand til at vurdere vidners troværdighed og kun i den situation, hvor de mener, det er nødvendigt, giver dem opholdstilladelse. Jeg synes lige, vi skal have en snak på et senere tidspunkt under udvalgsarbejdet om, hvorvidt man i Belgien og Holland oplever de problemer, som hr. Enggaard påpeger her fra Venstres side.
Anne Baastrup (SF), 2001-03-22:
Jeg takker for de pæne ord, og blot for at præcisere det
: Med hensyn til punkt 1 er det fuldstændig rigtigt, som vi også har skrevet i bemærkningerne, at ministeren på et eller andet tidspunkt har svaret, at det er strafbart at importere kvinder, men der er bare ikke nogen konkret strafbestemmelse.
Det næste er, om man automatisk får opholdstilladelse:
Slet, slet ikke.
Udlændingemyndighederne skal have forelagt en konkret vurdering af politi og domstol, før man kan få en midlertidig eller varig opholdstilladelse, ingen tvivl om det.
Der skal være en konkret begrundelse.
Gitte Seeberg (KF), 2001-03-22:
Jeg lyttede også til indenrigsministerens indlæg her tidligere på eftermiddagen, og der er jo rent faktisk, som indenrigsministeren var inde på, givet i hvert fald en enkelt opholdstilladelse, og sagen har været fremme i pressen.
Der er altså hjemmel til at give opholdstilladelse.
Jeg synes da, det er relevant at se på reglerne og se på, om tingene bliver gjort godt nok, og jeg forstår også af SF's forslag, at der ikke gives automatisk opholdstilladelse.
Men jeg vil alligevel ligesom hr. Knud Enggaard være noget betænkelig ved, at man, hvis man kan sige det sådan, kan handle sig til en opholdstilladelse ved at være stikker.
Jeg tror, vi skal være meget forsigtige med at tage det skridt.
Anne Baastrup (SF), 2001-03-22:
Fra SF's side ønsker vi under ingen omstændigheder, at man skal kunne handle sig frem til en opholdstilladelse, slet ikke.
Men når man taler med folk, der kender til området, hører man indimellem nogle fuldstændig vanvittige historier
om grupper af kvinder, der bliver sendt hjem med en enkeltbillet.
når politiet opdager, de er her uden at have en lovlig opholdstilladelse.
I hvert fald i selve miljøet ved man, at der findes en bagmand, men kvinderne bliver sendt af sted, før sagen går videre, og grundlæggende synes jeg, det er uheldigt, at politiet i virkeligheden ikke har en forpligtelse til at foretage en vurdering.
Derfor synes jeg, der skal gives midlertidig opholdstilladelse med henblik på at få afdækket, om der ligger organiseret kriminalitet bag, og det er den forpligtelse, jeg synes, politiet skal have via en sådan bestemmelse.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-03-22:
Jeg synes, det er selvmodsigende, når Dansk Folkeparti på den ene side citerer en politimester for at sige, at de udenlandske piger skal have lov til at tjene lidt til dagen og vejen, og at han helt præcis ved, hvor de er, og hvorfor de er her.
Men samtidig beder Dansk Folkeparti om flere penge til politiet, for det er jo meget, meget svært at efterforske, og det er meget tidskrævende at efterforske.
Det tror jeg ikke på.
Det er ikke mere tidskrævende at efterforske disse forhold end at efterforske så meget andet.
Andre politimestre end ham, hr. Peter Skaarup citerede, har sagt, at de præcis ved, hvor miljøerne er, og de præcis ved, hvem der er bagmændene.
Men der bliver alligevel ikke grebet ind, og det skyldes, at politiet ikke prioriterer de sager.
Peter Skaarup (DF), 2001-03-22:
Svaret til fru Elisabeth Arnold er, at jeg tror, fru Elisabeth Arnold har ret i, at politiet udmærket godt ved, hvem det er, og hvor det foregår.
Det er jeg fuldstændig overbevist om. Jeg tror egentlig, det er sådan på samme måde som rockerkriminaliteten: man ved udmærket godt, hvem det er, man ved udmærket godt, hvor det foregår.
Men efterforskningen, bevisførelsen er svær, omkostningskrævende og tidskrævende, og derfor kan man ikke kan prioritere sådanne sager.
Det er svært at få folk til at vidne, og det er svært at bevise, at tingene rent faktisk er foregået, for når man spørger, om kvinden er blevet udnyttet, er truslerne mod hende måske så alvorlige, at hun ikke vil gå i retten, og derfor er nogle af de forslag, der er på banen i dag, gode. Men det er også vigtigt, at vi får sagt til politiet: I skal prioritere de sager, men I får også nogle penge.
Ellers tror jeg ikke, at de kan løfte bevisbyrden i retten, så det kan lade sig gøre at få de skyldige dømt.
Det er hovedproblemet, og det er derfor, jeg mener, at politiet må have flere ressourcer, hvis de skal kunne tage de sager meget mere alvorligt, som vi jo gerne vil have.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-03-22:
Jamen når politiet selv siger, at de ved, hvem det er, og de ved, hvor miljøerne er, og de ved, hvor der skal gribes ind, er der jo ingen undskyldning for ikke at rejse sagerne.
Men hvad ville Dansk Folkeparti mene, hvis vi i stedet gjorde noget andet, f.eks. lavede en slags bonusaflønning til politiet og sagde: Jo flere sager I kommer med, og jo flere I får dømt, jo større bevillinger får I?
Så kunne det være, der skete noget, og hvad ville Dansk Folkeparti mene om et sådant forslag?