runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2003-12-11:
Venstres ordfører bliver ved med at fremhæve, at man ikke vil hæve skatter og afgifter. Nej, problemet er jo lige præcis, at man i stedet giver skattelettelser og laver skattehuller for de allerrigeste, og så hæver man brugerbetalingen og forringer velfærden for almindelige mennesker.
Det er sådan set det, debatten står om.
Debatten står ikke om, hvorvidt vi skal indføre nye skatter.
Nej, debatten står om, hvorvidt man skal give skattehuller og skattelettelser til de rigeste og forringe velfærden for almindelige mennesker, og vi er altså en del, der mener, at man hellere skulle sørge for at have ordentlig velfærd, skulle sørge for at give bedre vilkår til børnefamilierne.
Hvor absurd det end lyder, så er det jo sådan, at det tidspunkt, hvor man har små børn, er dér, hvor man arbejder allermest, men det burde jo være der, hvor man arbejdede mindst for at have ordentlig tid til at være sammen med børnene og tage sig af dem. Det burde være det, man var optaget af, især hvis man skulle leve op til statsministerens ønske om, at der skal komme flere børn.
Det er lidt svært at se, at der er en sammenhæng imellem det, man ønsker befolkningen skal gøre, og så det, at man samtidig skærer ned på børnefamilierne.
Morten Homann (SF), 2003-12-11:
Jeg bliver mere og mere overbevist om, at hr. Peter Christensen skulle tage og ændre metier og blive tryllekunstner, for han har en utrolig heldig hånd.
Det lykkes ham f.eks. ikke alene at få tryllet 170 mio. kr. ud af den blå luft, det lykkedes ham også at få tryllet mit spørgsmål fra sidste omgang væk, så jeg vil godt prøve en gang til. Vil hr. Peter Christensen ikke forklare, hvordan han på den ene side kan sige, at børnefamilierne får nøjagtig det samme i år et, som de får i år to, og så, hokus pokus, også får 170 mio. kr. ud af den blå luft ud af det regnestykke?
Kommer de 170 mio. kr. ikke lige præcis op af børnefamiliernes lommer?
Så begiver hr. Peter Christensen sig ind på diskussionen
omkring skattestoppet.
Det er altså ikke en diskussion, som jeg har aktier i.
Jeg må bare sige, at forvirringen jo ikke bliver mindre, når en beskæring af børnechecken nu ikke er i strid med skattestoppet, når det så var i selvsamme ordførers mund for ikke ret mange måneder siden, at det var i strid med skattestoppet, hvis man skar i børnechecken.
Hvis ikke engang Venstres ordfører kan hitte rede i skattestoppet, så forstår jeg godt, at der er ganske mange danskere, der heller ikke kan.
Sandy Brinck (S), 2003-12-11:
Jeg vil godt starte med at sige, at vi faktisk er ret stolte af, at vi i vores regeringstid fik lavet rigtig, rigtig mange institutionspladser, sådan at børn kunne blive passet.
Dem havde vi nemlig brug for dengang, fordi folk var i arbejde.
Men vi har det altså også sådan, at vi ikke går rundt med skyklapper på.
Når vi så får et tal, der siger, at nu er der faktisk kommuner, som tager over 3.000 kr. i måneden for en institutionsplads, så synes vi faktisk, det er en ret høj pris.
Derfor vil vi godt give nogle penge til, at man kan lave et loft på 1.000 kr. for en pasningsordning.
Jeg hørte også hr. Peter Christensen erkende, at der ikke er noget i denne her finanslov, børnefamilierne kan se frem til.
Der er ikke noget, de som gruppe får, til trods for at man ved, at ganske mange af dem er hårdt presset tidsmæssigt og økonomisk, men det må de bare selv finde ud af.
Peter Christensen (V), 2003-12-11:
Under førstebehandlingen havde vi også en lang diskussion
omkring forældrebetalingen på daginstitutioner.
Det er jo korrekt, at når man dykker ned i tallene, kan man se, at den vedtagelse, som fru Karen Jespersen som daværende socialminister stod for, nemlig at man skulle have lov til at øge betalingen, bliver brugt. Og det er jo fuldstændig korrekt, at for at man kunne sikre pasningsgarantien, så gav man de kommuner, der levede op til den, lov at hæve forældrebetalingen.
Den mulighed, som Socialdemokraterne gav kommunerne, har kommunerne grebet.
Det kan man ikke diskutere sig ud af, og det vil jeg heller ikke gøre.
Det har også betydet, at der har været en stigning i forældrebetalingen fra ca. 0,5 pct. op til et gennemsnit på 2,2 pct. afhængig af institutionstype.
Det er en virkelighed, som selvfølgelig skal regnes med i børnefamiliernes samlede økonomi. Men det er bare ikke en del af virkeligheden at stille sig op og spørge retorisk, hvad børnefamilierne har ud af den førte politik, hvis vi her har at gøre med de stigninger, som jeg lige har været inde på, uden at man kigger på det samlede billede.
Og det samlede billede er, at netop børnefamilier jo også har en enorm stor glæde af et skattestop, som også betyder stop for nye grønne afgifter, stop for nye afgifter på vand, el, varme, og hvad der ellers findes af afgifter, som især også berører unge børnefamilier eller børnefamilier i det hele taget.
Derfor er jeg nødt til at gentage: Det her har hverken noget at gøre med trylleri eller lusk.
Jeg synes, at vi har været meget åbne omkring indgangsvinklen til de her ændringer, en indgangsvinkel, som tager sit udspring i finanslovforhandlingerne, hvor det er helt afgørende - og jeg er nødt til at gentage det - at vi ikke hæver nogen afgifter eller skatter, for at vi kan leve op til de mange forbedringer, der er i finansloven.
Vi skal finde pengene et andet sted
Og det sidste korte svar til hr. Morten Homann: Børnefamilieydelsen er ikke en skat.
Det er ikke et brud på skattestoppet at gå ind og ændre på den måde, vi regulerer satsen ...
Line Barfod (EL), 2003-12-11:
Hr. Peter Christensen og mange andre fra regeringspartierne forsøger jo at bilde befolkningen ind, at regeringen ikke indfører nye skatter og holder skatterne i ro og sådan, og det kan man selvfølgelig godt på den ene side sige.
På den anden side er det, man gør, at lave en stærkt øget brugerbetaling, og brugerbetaling rammer altså virkelig socialt skævt.
Når priserne stiger på daginstitutioner, når priserne stiger i busser osv., så er det dem, der har mindst,
der kommer til at betale.
Men vi kræver ikke, at man skal opfinde nye skatter.
Vi kræver sådan set bare, at regeringen gør noget for ikke at åbne nye skattehuller, at regeringen gør noget for at opkræve de skatter, der har været hidtil, at regeringen gør noget for at sikre, at de multinationale kommer til at betale skat, at regeringen lader være med at forære nordsøolien væk osv.
Der er masser af penge, hvis man vil.
Men Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti foretrækker at give masser af penge til de allerrigeste i form af skattehuller og skattelettelser i stedet for at sikre penge til børnefamilierne.
Sandy Brinck (S), 2003-12-11:
Jeg ved snart ikke med hensyn til anbefalingen om at være tryllekunstner.
Det tror jeg nu kræver en vis form for børnetække.
Og det ved jeg ikke om lovforslaget er udtryk for.
Jeg skal bare stille to bitte små spørgsmål.
Kan Venstres ordfører forklare mig, hvad der er sket siden den 19. september 2002, hvor der klart bliver svaret i Jyllands-Posten, at man ikke kan ændre ved børnechecken med den definition, der er af skattestoppet?
Sandy Brinck (S), 2003-12-11:
Jeg synes, det er lidt pudsigt, at fru Charlotte Dyremose indleder sine bemærkninger med at spørge, om vi ikke skal forholde os til sandheden, hvorefter fru Charlotte Dyremose fuldstændig selvvalgt kun fortæller den ene halvdel af sandheden.
Jeg forholdt mig rent faktisk ret nøgternt i sidste svar, jeg sagde, jo, det er rigtigt, at de får mere i kroner og øre, men det hjælper jo ikke noget, når det er sådan, at f.eks. dagpasning stiger med det dobbelte.
Så har man altså fået en forringelse. Jeg tror, at fru Charlotte Dyremose, hvis hun havde mulighed for det, straks ville komme op og tegne en kurve, og så kunne vi tegne kurver.
Det er penge, som ikke kommer ud af den blå luft, det er penge, som børnefamilierne skulle have haft, men som de ikke får.
Så er det rigtigt, som fru Charlotte Dyremose siger, nemlig at Socialdemokraterne jo også siger, at man kan gøre noget ved børnechecken.
Ja, vi gør det bare lidt klogt.
Vi gør det nemlig sådan, at de familier, som rent faktisk har penge, ikke skal have dem.
Vi høvler ikke bare skiver af osten, indtil vi rammer skorpen.
Vi laver fordelingspolitik, det har vi alle dage gjort, og det vil vi alle dage gøre. Men det her med at luske sig til nogle penge ved bare at skære en skive af osten og så påstå, at man ikke har taget pengene nogen steder fra, er altså ikke særlig troværdigt.
Lotte Bundsgaard (S), 2003-12-11:
Kan fru Sandy Brinck bekræfte, at det forslag, vi er kommet med i forhold til daginstitutionerne, for det første sikrer, at vi omfordeler pengene, så børnefamilierne får flere penge, end de har i dag, og at man kun skal betale 1.000 kr. for at få sine børn passet for på den måde at hjælpe alle de børnefamilier, der hver dag står op og går på arbejde og betaler skat i det her samfund?
Kan fru Sandy Brinck også bekræfte, at fru Charlotte Dyremose ikke har læst vores forslag ordentligt, når hun siger, det går ud over de børnefamilier, der har færrest penge, fordi de børnefamilier, der har færrest penge netop får et ekstra børnefamilietilskud for at sikre, at det ikke går ud over dem?
Hvor regeringen altså tager penge fra børnefamilierne samtidig med, at vi hører en statsminister sige, at det ikke skal være økonomien, der er afgørende for, om man får flere børn, så sikrer vi derimod, at børnefamilierne får en langt bedre økonomisk situation.
Morten Homann (SF), 2003-12-11:
Jeg kan lige indlede med at sige, at jeg sådan set er ganske enig med hr. Peter Christensen.
Der er ikke tale om trylleri.
Det er sådan set lige ud ad landevejen, for man tager pengene fra børnefamilierne.
Så hvis det har været tænkt som en tryllekunst, er tricket gennemskuet.
Vi har en regering, som er meget optaget af kommunikation, og hvad det er for et billede, man tegner i offentligheden.
uddannelsesområdet
Daginstitutionstaksterne er røget i vejret som følge af den pressede økonomi i kommunerne.
Man kan se frem til her efter årsskiftet, hvis man som barn eller ung skal med den kollektive trafik, at prisen får endnu et nøk op.
Nu er turen så kommet til børnechecken.
Det måtte jo også komme før eller siden, når man vil have det her meget konsekvente, ungdomsfjendske image.
Det er klart, at der bliver taget 170 mio. kr. fra børnefamilierne.
Hvem har så gavn af det her?
Man kan sige, at i den samme finanslov bliver der lavet skattelettelser, men det er skattelettelser, som set under ét helt entydigt gavner de vellønnede allermest.
Man har lavet en meget entydig politik, hvor man tager fra børnefamilierne og giver skattelettelser til de vellønnede.
Man kan sige, at hvis der er en, som må være meget godt tilfreds med det, der sker, ud over de vellønnede, der får gavn af de her skattelettelser, må det være teknikborgmesteren i København, Søren Pind, som jo kom for skade for ikke ret lang tid siden at foreslå netop det her - man kunne måske endda kalde det Søren Pind-modellen - og blev skældt hæder og ære fra af den nuværende statsminister og af adskillige folketingsmedlemmer fra partiet Venstre, for det var et dybt usympatisk forslag.
Man kan sige, at Pindmodellen er kommet til ære og værdighed igen.
Nu er det sådan set regeringens eget finanslovforslag, som bliver båret igennem med Dansk Folkepartis stemmer.
Der bliver konsekvent af en ungdomsfjendsk regering taget penge fra børnefamilierne og givet skattelettelser til de vellønnede.
Det har SF ikke tænkt sig at medvirke til, og derfor stemmer vi imod forslaget
Sandy Brinck (S), 2003-12-11:
Jeg skal bare undre mig over, at skatteministeren ikke tager ordet ved behandlingen af sit eget lovforslag.
Men det er måske et meget godt billede på, hvordan regeringen forholder sig til børnefamiliernes vilkår, nemlig med ligegyldighed.
Hvis det her nu kunne slippe igennem, uden at vi sagde for meget om det, var det nok rarest.
Det her er et decideret slag mod børnefamiliernes økonomi, og det er kun det første af to forslag, som vi behandler i dag, som målrettet går efter børnefamiliernes pengepung - og så bliver man bare siddende.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-12-11:
Jeg deltager selvfølgelig gerne i det omfang, der stilles spørgsmål til mig.
Men den debat, der her har været,
har jo afklaret en lang række påstande, f.eks. står det klart, at det ikke er et brud på skattestoppet, det er ikke et brud på satspuljeforliget, og det er ikke en forringelse af børnefamiliernes økonomi.
årige, med 332 kr. for de 3-6 årige
, og den stiger med 188 kr. for de 7-17 årige.
Fru Sandy Brinck sagde på et tidligere tidspunkt under debatten: Det her kommer nok noget uventet for børnefamilierne.
Det sagde hun i relation til en diskussion om stigende takster i daginstitutionerne.
Jeg ved egentlig ikke, om det kommer som den helt store overraskelse, for sagen er jo den, at det var den socialdemokratisk ledede regering, der i december 1999 gjorde det muligt for kommunerne med pasningsgaranti gradvis at øge forældrebetalingen fra 30 til 33 pct.
Man kan altså ikke klandre den nuværende regering for, at kommunerne foretager de forhøjelser af forældrebetalingerne, som den tidligere regering har givet dem mulighed for at foretage.
Jeg har bare villet gøre den ene bemærkning, ikke for at forlænge debatten; jeg synes sådan set ikke, der kan tilføres
ret meget nyt i øvrigt i forhold til den debat, der har været under førstebehandlingen, og de mange spørgsmål, der har været stillet under udvalgsbehandlingen.
Må jeg, for jeg ved ikke hvilken gang, understrege specielt over for fru Line Barfod, at den vækst, der er sket i den offentlige sektor i det danske samfund i de sidste 2 år, fortrinsvis er gået til den kommunale service og herunder selvfølgelig afskaffelse af ventelister på sygehuse osv.
Disse meget mandskabskrævende opgaver på det sociale og det sundhedsmæssige område har været vores prioritering, og vi har sagt: O.k., så må vi holde igen på en række andre områder.
Men lige præcis på dette område har vi altså været indstillet på at sige: O.k., der kan ske en vækst, og 11.000 mennesker over en 2-års-periode er nu ganske meget i en tid, hvor der ellers er skattestop.
Til allersidst er jeg nødt til at gentage, også på grund af de indlæg, der har været på det seneste, at dette forslag handler om stigning i børnefamilieydelsen.
Fra 2003 til 2004 stiger børnefamilieydelsen med 304 kr. for de 0-2-årige, med 232 kr. for de 3-6-årige og med 188 kr. for de 7-17-årige.
Line Barfod (EL), 2003-12-11:
Vi prøver i hvert fald at diskutere med skatteministeren om et forslag, der går ud på at skære ned på de penge, børnefamilierne får, og derfor prøver vi selvfølgelig også at gå ind i, hvad det i øvrigt er for nogle forringelser, regeringen laver for børnefamilierne.
Vi gør det for at se det samlede billede af, hvordan situationen egentlig ser ud for børnefamilierne, og hvad det er for en prioritering, regeringen foretager.
Men så hjælper det jo ikke, at der kommer 11.000 flere ansatte, hvoraf en stor del skal tage sig af alt det administrative bøvl, som regeringen har sat i verden, mens der bliver færre hænder til at tage sig af dem, der virkelig har behov for det.
Hvis skatteministeren bevæger sig ud i en børnehave eller andre steder, hvor der virkelig er behov for flere hænder, tror jeg, skatteministeren ville opdage, hvor stort et behov der er for nogle til at tage sig ordentligt af børnene.
Ellers kunne skatteministeren se dokumentarudsendelsen fra Morsø Kommune om puljeinstitutionerne deroppe og se, hvad det er for nogle elendige vilkår, man byder børnene, bl.a. på grund af de nedskæringer over for kommunerne, som skatteministeren er med til.
Sandy Brinck (S), 2003-12-11:
Det generer mig lidt, at skatteministeren bliver ved med at sige, at han ikke vil gå ind i en detaljeret dialog om sit eget lovforslag.
Jeg synes ærlig talt: Hvorfor er vi her så, hvis det er sådan, at vi ikke skal diskutere her med den minister, der har fremsat lovforslaget? Jeg synes, at det, der er begyndt at stå meget tydeligt, er, at skattestoppet er sådan et fleksibelt begreb, og jeg synes, vælgerne skal vide, at når regeringen får lyst, definerer de bare noget ud af skattestoppet.
Det kan oven i købet ske i løbet af ganske kort tid.
Som jeg refererede i min ordførertale, er det kun et års tid siden, at Venstres skattepolitiske ordfører sagde, at nej, man kunne ikke røre ved børnechecken, fordi så ville det være et brud på skattestoppet.
Og nu står det lige pludselig lysende klart for alle, i hvert fald i regeringspartierne, at nej, nej, det har aldrig været en del skattestoppet. Det kunne vi jo diskutere fra nu af og til jul - havde jeg nær sagt, men det er jo lige om lidt - men det billede, der bare må stå klart for befolkningen og for kollegaerne her i salen, er, at det bombastiske skattestop er så fleksibelt og så modellerbart, at når regeringen mangler penge, så modellerer de bare om, og så siger de: Nej, det har aldrig været en del af skattestoppet.
Jacob Buksti (S), 2003-12-11:
Jeg noterer mig bare, at skatteministeren ikke var i stand til at dokumentere, at skatterne bare steg og steg og steg under den tidligere regering.
Skatteministeren henviser til tidligere diskussioner her i salen og svar, som heller ikke dokumenterer det.
Jeg vil bare bede skatteministeren om at gå hjem og slå efter i finansredegørelsen for november 2002, side 25, og så måske ved lejlighed komme op på talerstolen og kommentere, om han er enig i det, der står der.
Der står nemlig, at skattetrykket stort set blev holdt i ro under den tidligere regering, mens det altid er steget under borgerlige regeringer.
Men så har skatteministeren jo tidligere brilleret med, at det ikke drejer sig om, om det stiger, det er mere, om folk føler, det stiger.
Det der følelsesmæssige skattetryk er jo svært at konkurrere med.
Som en ekstra trumf får vi så det
der med de grønne afgifter, som skatteministeren så mener vender den tunge ende nedad.
Jeg vil gerne spørge skatteministeren: Er det ikke korrekt, at i forbindelse med forhøjelsen af de grønne afgifter skete der også en ekstraordinær forhøjelse af personfradraget for pensionister og folk med lave indkomster lige præcis for at kompensere det?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-12-11:
Lad os nu lige en gang til forholde os til sandheden og den virkelighed, vi godt ved eksisterer.
De 170 mio. kr. er et spørgsmål om, at vi har vækst i det her samfund, og det er der, de penge kommer fra ligesom resten af den stigning, som rent faktisk bliver lagt oven i børnechecken.
Men så taler fru Sandy Brinck så frygtelig meget om det her med, at prisen på daginstitutionspladserne stiger, og så er fru Sandy Brincks løsning, Socialdemokratiets løsning så at skære drastisk i børnechecken.
Ikke at begrænse væksten, som vi gør her, men at skære drastisk i børnechecken.
Så taler fru Sandy Brinck om, at det vil hjælpe de svageste, men er det ikke sådan, at de svageste i vores samfund, de fattigste i vores samfund, har friplads til børneinstitutionerne?
Så det, man gør, det er altså, at man beskærer de fattigstes børnecheck drastisk, hvis Socialdemokratiet kommer til magten, med det resultat at de rigere får mere, får en billigere daginstitutionsplads.
Morten Homann (SF), 2003-12-11:
Det må være et fantastisk sted, man kan finde de her penge, siden de ikke bliver taget fra nogen.
Man kan bare tage 170 mio. kr., og der er ingen mennesker, der går glip af dem; det er bare penge, som kommer dumpende ud af den blå luft.
Jeg vil godt opholde mig lidt ved det her med, hvorfor i alverden det er skatteministeren og ikke socialministeren, vi står og diskuterer med i dag.
Det er jo netop, fordi det er en skatteforanstaltning, at vi har børnechecken.
I andre lande har man en særlig skattesats for børnefamilier, i Danmark har man valgt at implementere det ved at have en børnecheck, som så naturlig nok ligger i skatteministerens regi.
Det fremgår også meget tydeligt af skatteministerens svar til Skatteudvalget, at der også er et klart skattemæssigt sigte både med den eksisterende børnecheck og med børnechecken, da den blev etableret.
Vi har altså at gøre med en skat.
Der er altså en skat, som så at sige bliver sat op, og der er altså nogle folk, som kommer til at betale noget mere i skat takket være skatteministerens forslag.
Jeg forstår godt, hvis det var et brud på skattestoppet, da hr. Peter Christensen udtalte sig om det sidste år.
Det, der er lidt svært at forstå, og som skatteministeren må prøve at komme op og uddybe lidt mere,
er: Hvorfor er det lige pludselig ikke længere et brud på skattestoppet, at man ændrer på reguleringen af børnefamilieydelsen?
Hvorfor er det lige pludselig ikke længere et brud på skattestoppet?
Sandy Brinck (S), 2003-12-11:
Nu har vi jo ikke opfundet skattestoppet.
Så henrykte var ikke engang vi over vores eget skattesystem, at vi sådan ville opretholde det til tid og evighed, men vi må jo have en mulighed for at forstå skattestoppet, og jeg synes ikke, skatteministeren lige nåede at komme ind på, om det, når nu den her ændring i reguleringen ikke er en del af skattestoppet, er rigtigt forstået, at det så er sådan, at vi godt kunne gå ind og ændre på reguleringen af topskatten, sådan at de rige kom til at betale noget mere, uden at det ville stride imod skattestoppet.
Er det sådan, det hænger sammen?
Det tror jeg næppe.
Jeg vil også godt spørge skatteministeren med hensyn til den der meget klare melding om, at nu står det klart for enhver, at det her ikke er et brud på skattestoppet.
Hvornår blev definitionen ændret?
Line Barfod (EL), 2003-12-11:
Ministeren henviser til, at der er blevet ansat nogle få flere i kommunerne.
Problemet er jo, at der er behov for at ansætte langt flere, at arbejdsløsheden samtidig stiger, og at det rent faktisk ville give overskud på de offentlige finanser, hvis vi ansatte nogle af de mange arbejdsløse til at løse nogle af de mange opgaver, der er behov for at få løst.
Vi kunne ansatte nogle af de mange arbejdsløse i daginstitutionerne, så der blev gode vilkår for børnene i daginstitutionerne, i stedet for, som vi f.eks. kunne høre det i radioen i morges, at man hele tiden skærer ned på antallet af ansatte i daginstitutionerne, og så kommer der tvangsaktiverede ud i stedet.
Så ville det altså være bedre at få nogle rigtige ansættelser i daginstitutionerne, sikre, at der kom flere til at tage sig af vores børn.
Det ville i høj grad forbedre vilkårene for børnefamilierne i stedet for, som regeringen gør, konstant at skære ned på kommunerne
Jacob Buksti (S), 2003-12-11:
Det er selvfølgelig meget prisværdigt, at skatteministeren langt om længe kom på talerstolen.
Skatteministeren indledte endda med at sige, at grunden til, at han gjorde det, var, at der også kunne stilles spørgsmål til ham, og derfor var det jo sådan set en god idé, hvis det var sådan, at skatteministeren begyndte at svare på de spørgsmål, for det synes jeg ikke er sket endnu.
Det synes jeg bare som en forbrugervejledning til skatteministeren måske var en god idé at han i det mindste tænkte over.
Det, jeg godt vil bede skatteministeren om, er at forsøge at dokumentere, hvordan og hvorledes den tidligere regering satte skatter og afgifter op i ét væk, og jeg vil spørge, om ikke det er rigtigt, at der i Økonomisk Redegørelse fra november 2002 side 25 står, at det skete ikke.
Men det skete under den borgerlige regering.
Er det ikke også rigtigt, at af det kommissorium, der var til den kommission, som den tidligere regering nedsatte til at gennemgå skattesystemet, fremgår det klart, at den eneste regering i efterkrigstiden, som det er lykkedes for at holde skatterne i ro, var SR-regeringen.
Det kan godt være, ministeren mener, at skatter og afgifter blev sat op, men de blev altså også sat ned.
Vi lavede bl.a. to skattereformer.
Derfor er det vildledning fra Folketingets talerstol, og jeg vil gerne bede skatteministeren om klart at dokumentere påstanden om, at det er, som han siger.