Anni Svanholt (SF), 1998-02-17:
Det er nærmest en årlig tilbagevendende begivenhed, at Venstre og De Konservative, nogle gange også sammen med Fremskridtspartiet, fremsætter et forslag om at overføre landzonekompetence fra amterne til kommunerne.
SF har ved tidligere behandlinger af det samme forslag tilkendegivet, at vi i SF ikke ser noget grundlag for at gennemføre denne ændring, som er foreslået, og derfor afviser vi forslaget.
Formålet med zoneloven er jo at sikre, at den sammenfattende planlægning forener de samfundsmæssige interesser i arealanvendelsen og medvirker til at værne om natur og miljø, så samfundsudviklingen kan ske på et bæredygtigt grundlag i respekt for menneskets livsvilkår og for bevarelsen af dyre- og plantelivet.
Sådan står der.
I SF mener vi, at amtsrådet, som i øvrigt forvalter naturbeskyttelsesloven, miljøloven, vandindvindingsloven, råstofloven og mange flere love, er bedst egnet til at varetage dette formål set på baggrund af de øvrige interesser.
Zoneloven er et vigtigt redskab i planlægningen og beskyttelsen af det åbne lands interesser.
Evalueringen af frikommuneforsøgene med overførsel af landzonekompetence fra amtsråd til kommunalbestyrelser viste også, at der er en klar og hensigtsmæssig arbejdsdeling mellem amt og kommune som følge af revisionen af lovgivningen på plan- og naturbeskyttelsesområdet, og derfor skal den nuværende kompetencefordeling mellem amtsråd og kommunalbestyrelser fastholdes.
Denne vurdering deler vi helt i SF, og derfor afviser vi det foreliggende forslag.
Tak for en god debat.
Vi må jo nok sige, at den har været ret fredelig.
Det, der har været gennemgående i debatten - og det har jo været meget klart - er, at der er en meget stor interesse for, at der nu skal gøres en ekstraordinær indsats for at nedbringe affaldsmængderne, og at der også i langt, langt højere grad skal tages fat med hensyn til genanvendelsen.
Altså man skal nå målene.
Det, der har været et gennemgående træk hos en lang række ordførere, er, at man er optaget af, at hvad angår det organiske affald, som ikke er de store mængder, er det nødvendigt også at få det genanvendt i langt, langt højere grad, end tilfældet er i dag.
I det hele taget er det jo understreget fra mange sider, at befolkningens engagement kan bruges langt mere aktivt, og jeg håber, at regeringen har hørt efter netop det, for det er
jo lige præcis dér, regeringens plan forhåbentlig vil sætte ind, sådan at indsatsen i kommunerne bliver langt, langt bedre på det område, så det bliver nemt for den enkelte borger at opføre sig miljørigtigt, og således at der er masser af muligheder for at komme af med sit affald til genanvendelse.
Det er også nævnt fra flere sider her i dag, at det lokale »Agenda 21«-arbejde er helt centralt.
Det er oplagt, at befolkningen kan være med, når det handler om affald, om at finde løsninger på, hvordan det kan genanvendes, og hvilke affaldsordninger man kan etablere rundt omkring, så der virkelig bliver taget fat. Der er også brug for, at regeringen tænker på i den kommende plan, om man kan få lavet en bedre planlægning i det hele taget, og også få de kommuner, som ikke allerede har lavet affaldsplaner, til at gennemføre deres affaldsplaner, og også i langt højere grad at få koordineret arbejdet med affald, genanvendelse og så den affaldsforbrændingsvirksomhed, der faktisk finder sted.
Forbrændingsområdet har jo også været inde i billedet, og når nu regeringen lægger så afgørende vægt på det og siger, at genanvendelse har første prioritet - det har jo også været et gennemgående synspunkt her i dag - må vi gå ud fra, at regeringen vil tage fat dér og dokumentere, at man kan komme længere med genanvendelsen, sådan at man også kan undgå at få bygget nye affaldsforbrændingsanlæg.
Der er altså nu en opgave, der skal tages fat på.
Dette forslag til vedtagelse er jo netop udformet sådan, at regeringen kan gå hjem og lave sin plan, og jeg går ud fra, på baggrund af den debat, der også har været i dag, at der er en stærk forventning om, at nu kommer der altså forslag til konkrete mål og virkemidler og også en tidsplan, sådan at det, der tegner sig, og som vi får mulighed for at forholde os til, også i virkeligheden er en affaldsplan, som vi kan bruge, og som virkelig tager fat på de store problemer, der er her, og at det er en affaldsplan, der er værdig til at blive bragt ind i det 21. århundrede. Så debatten må fortsætte, også i udvalget, og vi ser frem til, at regeringen inden den 1. april kommer med en meget ambitiøs plan.