runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erik Larsen (V), 1999-10-28:
Vi er i Venstre utrolig glade for, at fleksjobordningen er etableret, at den vinder mere og mere indpas, at den stille og roligt bliver en succes, hvor de mennesker, som har en nedsat erhvervsevne, har mulighed for at fastholde en tilknytning til arbejdsmarkedet og dermed fastholde det sociale netværk, som er en konsekvens af at være en del af en arbejdsplads. Vi har fra Venstres side utallige gange gjort ophævelse
over, at fleksjobordningen indeholdt nogle barrierer, som gav utryghed for de mennesker, som skulle ind i jobbene
Kort sagt: Vi har ønsket at nedbryde barriererne omkring fleksjobordningen, sådan at den kunne blive en endnu større succes.
Vi er derfor tilfredse med det forslag, som regeringen her har fremsat, som er et lille skridt i den rigtige retning.
Det, at man kan få en ledighedsydelse i 3 måneder, mens man venter på at få et fleksjob, efter at man er visiteret til et fleksjob, vil give en tryghed, som for mange er ganske afgørende.
Vi er villige til, og vi vil faktisk opfordre regeringen til, at gå videre og skabe større tryghed omkring reglerne i ordningen, sådan at vi på et eller andet tidspunkt kan komme helt frem til, at man har den fornødne tryghed, som man i øvrigt har, når man er på arbejdsmarkedet.
Med hensyn til finansieringen vil jeg udtrykke en positiv holdning til, at forslaget her finansieres over satspuljen, men det er jo et område, hvor alle partier skal være enige.
Fra Venstres side i hvert fald en positiv opbakning til forslaget og også til finansieringen.
I modsætning til andre partier samarbejder vi gerne med alle i Folketinget og også med SF, og vi vil gerne i forbindelse med fleksjobordningen være med til at drøfte, om vi kan gå et længere stykke end det, der er fremlagt her fra regeringen.
Det, som vi jo så også, og det er jeg sikker på hr. Villy Søvndal er enig i, skal sikre os, er, at vi kan skaffe den nødvendige finansiering til de forslag. Vi går positivt ind i udvalgsarbejdet for at komme så langt, som vi nu kan, og det er det tilsagn, jeg kan give her i dag.
Annie Lunde Hansen (CD), 1999-10-28:
Jeg skal endnu en gang meddele, at da fru Yvonne Herløv Andersen ikke kan være til stede her i salen, skal jeg på hendes vegne forelægge følgende: Der er ikke meget at rafle om med dette lovforslag. Det er et spareforslag, og det er vigtigere for regeringen at få besparelsen end at afvente betænkningen fra Børnelovsudvalget.
Samme høringssvar siger også, at forslaget vil gøre administrationen besværlig, fordi man skal bruge flere kræfter på at forklare det finurlige ved ændringen af normalbidraget og de tilhørende skattemæssige konsekvenser.
Der er efter CD's opfattelse i det hele taget ikke tale om nogen særlig smuk konstruktion, for at staten samlet kan spare disse godt 160 mio. kr. om året.
Men forslaget skal jo ses i sin rette sammenhæng, som er finansloven.
Forhandlingerne om den vil for alvor gå i gang nu, og CD vil derfor overhovedet ikke lægge sig fast på noget nu.
Sonja Albrink (CD), 1999-10-28:
Med dette forslag, som skatteministeren ønsker at hastebehandle i Folketinget, ønsker skatteministeren jo at dæmme op for en stærkt stigende import og et stærkt stigende salg af ældre, brugte varebiler fra Tyskland.
Det er biler uden sikkerhedsudstyr og katalysator, som er stort set usælgelige til registrering i Tyskland på grund af, at de afgiftsregler, som man har dér, er noget anderledes.
Men man bliver altså nødt til at huske på, at de brugtvognsforhandlere har disse biler på lager, som nu er umulige for dem at sælge på grund af, at det forslag, som vi her behandler, har det, der hedder tilbagevirkende kraft.
Det er altså ikke forbrydere, vi her taler om.
Det er erhvervsdrivende, der har indrettet sig efter de regler, som nu engang er vedtaget af det danske Folketing. Derfor bør man altså have lidt forståelse for det problem, som det her forslag skaber, og i CD, kan jeg meddele ministeren, støtter vi intentionerne i forslaget, men vi synes, at der er et problem, som hedder ikrafttrædelsesdatoen.
Det må vi under udvalgsbehandlingen søge en løsning på, så vi sikrer, at vi får begrænset importen af bilerne, men som ikke efterlader forhandlere med et unødigt tab på de biler, som de allerede har på lager.
Annie Lunde Hansen (CD), 1999-10-28:
Jeg vil gerne spørge, om det er noget, vi i CD har misforstået, eller det er De Radikale: Den hundredkroneseddel, som faren skal betale, er ikke fradragsberettiget i skatten.
Det er jo der, det administrative bøvl er, at det, han normalt betaler, er skattefradragsberettiget, men de nye 102 eller 108 kr., hvor meget det nu bliver, mener jeg, der i lovforslaget står, han ikke må fratrække.
Christian H. Hansen (DF), 1999-10-28:
Hr. Bjarne Laustsen siger, at fremover så ved man, hvordan reglerne bliver.
Ja, det er da korrekt, men hvad med de mange biler, der står på lager?
Hvor er stuerenheden henne over for ham?
Bjarne Laustsen (S), 1999-10-28:
Undskyld, jeg fik ikke fat i det sidste ord, men var det stuerenhed, der blev sagt?
I hvert fald er det korte af det lange i den her sag jo, at når man pålægger biler en afgift, ja, så vil de nødvendigvis blive dyrere for den, der skal købe dem.
Det er et problem, som mange sælgere har, og som vi også har hørt i Skatteudvalget.
Vi vil selvfølgelig tage det op og se på, hvor mange der bliver ramt af det her, og hvor meget det eventuelt kommer til at dreje sig om.
Villy Søvndal (SF), 1999-10-28:
Da SF's ordfører på området, hr. Aage Frandsen, ikke kan være til stede, skal jeg give udtryk for SF's synspunkter på hans vegne.
I forbindelse med justeringen af gulpladeafgiften blev det fastlagt, at der skulle være en lavere registreringsafgift på allerede registrerede biler, for at mennesker, der havde købt en bil, ikke skulle rammes af den højere afgift.
Denne bestemmelse er blevet udnyttet til at købe allerede indregistrerede biler fra Tyskland
, en transport, der har været stigende.
Regeringen finder, at det ikke er ønskeligt, at ældre, forurenende biler kan indføres uden betaling af registreringsafgift, og foreslår derfor en ændring af afgiftsskalaen, der øger beskatningen og fjerner det særlige incitament til denne indførsel.
Det foreslås derfor, at der indføres en skala, hvorefter skalaknækket reguleres efter varebilernes alder, på samme måde som det i dag sker for brugte personbiler.
Registreringsafgiftsreglerne for ældre varebiler er i dag lempeligere end registreringsafgiftsreglerne for ældre personbiler.
Regeringens forslag om regulering af knækket skal ses i samenhæng med, at der gennem 1998 og 1999 er sket en kraftig stigning i importen af brugte varebiler og personbiler, der ombygges til varebiler.
Regeringen mener, at årsagen til den stigende import er, at ældre varebiler i dag er belagt med relativt mindre i afgift end ældre personbiler.
De relativt lempeligere regler har haft en utilsigtet virkning på importen af brugte varebiler, idet varebilimporten har været stærkt stigende.
I Tyskland skal der betales højere vægtafgift på biler
uden katalysator
Som følge deraf er der i dag et stort udbud
af sådanne ældre biler til forholdsvis lave priser.
Værdien af disse varebiler er så lav, at de i nogle tilfælde kan indregistreres uden registreringsafgift, idet værdien er ude under knækket af afgiftsskalaen, hvis afgiftssatsen er nul.
Regeringen ønsker med forslaget at fjerne det særlige incitament, der er til køb af sådanne varebiler.
Regeringen foreslår desuden, at afgiftsreglerne på brugte biler bringes i overensstemmelse med de regler, som i dag er gældende for nye biler.
SF kan støtte forslaget, selv om vi ikke er meget for at bevilge penge til regeringen lige nu, hvor finanslovforhandlingerne forestår.
Men de 50 mio. kr., som forslaget skønnes at give, forventer vi at regeringen skriver på vores kreditliste i finanslovforhandlingerne.
Christian H. Hansen (DF), 1999-10-28:
Det foreslås derfor, at der indføres en skala, hvorefter skalaknækket reguleres efter varebilernes alder på samme måde, som det sker i dag for brugte personbiler.
Desuden foreslås det, at afgiftsreglerne for brugte biler bringes i overensstemmelse med de regler, som i dag er gældende for de nye biler.
Dansk Folkeparti er af den helt klare opfattelse, at de miljømæssige problemer, som de ældre biler medfører, ikke skal løses på denne her måde, men snarere ved, at registreringsafgiften på de nyere biler generelt bliver nedsat, således at der skabes grundlag for, at de ældre biler udskiftes med nyere og mere miljøvenlige biler.
Indtil dette har fundet sted, har Dansk Folkeparti ingen indvendinger imod, at danskerne for en forholdsvis rimelig pris kan anskaffe ældre, brugte motorkøretøjer fra udlandet, som alt andet lige gennemsnitlig må anses for at være af en bedre standard end den danske vognpark, uden at statskassen absolut behøver at tjene på det.
En masse forhandlere, og for den sags skyld også private borgere, kommer slemt i knibe, idet forudsætningerne for købet af den udenlandske brugte bil eller allerede indgåede aftale om køb fuldstændig bliver ændret.
Som eksempel nævnes, at der for en varebil, der er mere end 6 år gammel, vil skulle betales op imod 12.900 kr. i afgift i forhold til i dag.
Og det finder vi er meget uacceptabelt.
Må jeg så ikke sige, at det, der nok er værst i det, er, at man ændrer på en sådan måde, at de biler, der er på lager, også bliver ramt af det.
Det må være muligt for skatteministeren at få indført i lovforslaget, at de biler, der er indkøbt, før man modtager det her skændselsnyhedsbrev fra Told og Skat, ikke bliver omfattet af det her lovforslag
Hvis det så er sådan, at skatteministeren måske er kommet i tanker om, at han ikke tror på de regnskaber, automobilforhandlerne laver, så kan han jo gå ind i sit eget system, nemlig hos Told og Skat, og kigge på de foreløbige værdiansættelser, som er gjort for de her biler, og så kan han se på det dér i stedet for.
Det andet her er fuldstændig uacceptabelt, og skatteministeren har nok ikke tænkt sig alt for godt om, da det her kom på bordet.
Noget andet, man også kunne gøre, hvis det her absolut skal gennemføres - det skal det forhåbentlig ikke - er faktisk, at gå ind og kigge på gradueringen fra 1987, som i dag er opadgående. Den kunne man lave bagudgående også, sådan så afgifterne blev højere på de brugte biler, og så flytte den langsomt op, sådan at når vi når frem til punktet 1993, hvor der jo er indført airbags og katalysator i bilerne, så vil problemet være løst.
Alle folk vil være tilfredse, og skatteministeren vil stadig væk få de høje skatteindtægter, som disse her automobilforhandlere jo altså også betaler herhjemme.
Mange af dem, som har været en tur i København i dag og kørt lidt rundt her - hvis man ikke har set dem, så kunne man jo i hvert fald høre dem herinde - skal lukke og slukke deres forretninger.
Det er uacceptabelt.
Bjarne Laustsen (S), 1999-10-28:
Ja, Dansk Folkeparti forsøger jo ved enhver lejlighed at gøre sig stuerene ved at lefle for alle mennesker og love dem næsten hvad som helst. Det har vi jo igen set et eksempel på her i dag, hvor man siger, at nu skal ikke bare den afgift, vi taler om her, selvfølgelig ikke gennemføres, men skatten og afgiften på biler, registreringsafgiften, skal i øvrigt helt væk, hvis det stod til Dansk Folkeparti.
Men så er det jo, at hulheden kommer, for hvad så med velfærden?
Det er jo ikke så lang tid siden, vi hørte, at Dansk Folkeparti ville give 17 mia. kr. til de ældre.
Der er jo slet ingen sammenhæng i deres politik på noget som helst punkt.
Og jeg forventer faktisk ikke at få et svar på det, fordi enhver mand kan jo føle, at det her slet, slet ikke overhovedet kan hænge sammen.
Men det ser jo pænt ud engang imellem at love noget.
Christian H. Hansen (DF), 1999-10-28:
Jeg er nødt til at sige, at i hvert fald hjemme i min egen stue er der utrolig rent.
Der bliver gjort rent hver weekend, faktisk flere gange om ugen, så det har jeg overhovedet ikke noget problem med.
Forskellen på Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti er nok, at vi lytter til befolkningen.
Det glemmer Socialdemokratiet, og her er endnu et bevis på, at de har glemt det.
Dorit Myltoft (RV), 1999-10-28:
Da Det Radikale Venstres ordfører på området, hr. Morten Helveg Petersen, ikke kan være til stede i dag, er jeg blevet bedt om at oplæse følgende: Hensigten med lovforslaget er bl.a. at sikre en lavere import af gamle varebiler.
Det skal ske gennem en bedre overensstemmelse mellem afgiftsniveauerne for forskellige typer af køretøjer.
Og i det konkrete tilfælde er der netop tale om, at mere ensartede afgiftsniveauer kan være med til at sikre, at der ikke er kategorier af køretøjer, der får utilsigtede lempelser på bekostning af andre kategorier.
Derfor er vi umiddelbart positive over for skatteministerens forslag om at nedregulere knækket på registreringsafgiften for ældre varebiler, så afgiften kommer til at ligne den, der gælder for personbiler.
Det Radikale Venstre kan støtte forslaget.
Frank Aaen (EL), 1999-10-28:
Af alle de udmærkede grunde, som andre har nævnt, kan Enhedslisten også støtte forslaget, og jeg skal derfor nøjes med i min tale at tage stilling til det ene springende punkt, der i virkeligheden er i forslaget, og det er jo spørgsmålet om ikrafttrædelsesdatoen.
Og der vil jeg sige, at vi er selvfølgelig i Enhedslisten altid opmærksomme, når en lovgivning herinde bringer folk i en klemme, de ikke kunne gøre for at de kom i.
Og derfor vil vi selvfølgelig studere de henvendelser, vi får.
Vi vil stille spørgsmål om det under udvalgsarbejdet.
Men jeg vil også godt, inden at nogle får alt for store tanker om, hvad det er, vi er indstillet på fra Enhedslistens side, sige, at vi er mest optaget af den privatperson, den enkeltperson, som jo typisk er en, der ikke har mange penge - for de rige kunne aldrig drømme om at købe en gammel varevogn fra Tyskland - men dem, der, fordi de ikke har mange penge, har sagt: Nå, her er en mulighed, og som så måske kommer i klemme her, fordi de ikke nåede at få bilen indregistreret inden den 26.; dem er vi da meget optaget af.
Meget mere optaget end af den brugtvognsforhandler, der har sat det her storstilede spekulationsprojekt i gang.
For det er jo det, det drejer sig om.
Men jeg vil godt sige, at der vil vi i højere grad være optaget af, om ikke disse forhandlere, som har det som erhverv, også er i stand til via deres erhverv at sælge bilerne tilbage til, hvor de har købt dem.
Det ville selvfølgelig være langt vanskeligere for enkeltpersonen at gøre det, men det kan en dygtig brugtvognsforhandler vel nok finde ud af.
Det vil i hvert fald være mit første spørgsmål til brugtvognsforhandlerne, om deres evner ikke rækker til det.
Vi er selvfølgelig indstillet på at overveje det seriøst, og vi vil frem for alt undgå, at vi igen laver en sådan uretfærdighed, som gør, at vi om nogen tid skal lave det hele om igen.
Det har vi jo desværre gjort før på det område, og det er vi ikke interesserede i.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-10-28:
Vi er helt enige i den hensigt, som ministeren skitserer i lovforslaget.
Men jeg har et spørgsmål.
Jeg kan faktisk ikke forstå, når regeringen her kan motivere sit forslag med, at der gennem 1998 og 1999 er sket en kraftig stigning i importen af brugte varebiler og personbiler, der ombygges til varebiler, hvorfor ministeren så ikke har reageret før.
Det virker, som om ministeren har snorksovet, og nu pludselig skal han mande sig op, og det betyder, at der er nogle personer, der har handlet i god tro, som bliver behandlet helt urimeligt.
Der var jo intet, der forhindrede, at ministeren reagerede for et halvt år siden eller et år siden, når man allerede i 1998 var klar over, at der var et problem.
Hvorfor har man så ikke reageret, så vi havde fået en, hvad jeg vil kalde normal udvalgsbehandling?
Intentionen er vi enige i, men den tilbagevirkende kraft, som vil ramme nogle enkeltpersoner urimeligt, kan vi ikke acceptere.
Men jeg synes, ministeren skylder os et svar på, hvorfor man ikke har reageret hurtigere, når man gennem hele 1998 har været klar over denne stigning.
Det synes jeg er et svigt fra ministerens side.
Tom Behnke (FRI), 1999-10-28:
Det lyder jo altid smukt, når man ønsker at ændre lovgivningen og ønsker at ændre på skatter og afgifter for at gøre noget for miljøet.
Det er jo sød musik i ørerne, og det lyder jo også, som om det virkelig er et hæderligt mål, man ønsker at nå.
Men når vi taler om markedet her, må skatteministeren give mig ret i, at der er to muligheder: Enten beskatter man de forurenende biler kraftigere, eller også sænker man afgifterne på de mere miljøvenlige biler.
Men se, når man sænker afgifterne, får skatteministeren færre penge i kassen, og det er jo ikke rart for skatteministeren, så skatteministeren vælger altid den anden løsning med højere skatter og højere afgifter.
Men selv om regeringen argumenterer med, at det her sker af hensyn til miljøet og sikkerheden, kan vi ikke desto mindre se, at regeringen faktisk forventer, at der kommer et ganske pænt provenu ud af det.
Regeringen tror altså ikke selv helt på, at det vil have den adfærdsregulerende effekt, som man påstår, for man budgetterer stadig med, at der vil komme indtægter.
Man opnår altså ikke det, man vil - eller i hvert fald det, man påstår, man vil, nemlig at man vil gøre noget for miljøet.
Man opnår bare, at der kommer endnu flere penge i statskassen.
Havde ministeren nu været hæderlig, havde han i det mindste indgået et kompromis og sagt: Vi forhøjer afgifterne på disse miljøtunge biler, til gengæld sænker vi afgifterne krone for krone på de miljøvenlige biler.
Så havde det været en hæderlig skatteminister, men end ikke så langt kan ministeren strække sig. Vi har også lagt mærke til, at der er en ikrafttrædelsesdato, og ikke nok med det - det er en ikrafttrædelsesdato, som er med tilbagevirkende kraft.
Forslaget her skal piskes igennem Folketinget og behandles lynhurtigt.
Der er dårligt nok tid til en udvalgsbehandling, der er dårligt nok tid til, at man kan få stillet nogle spørgsmål og få en seriøs udvalgsbehandling.
Det skal gå over stok og sten, lynhurtigt.
Og hvorfor skal det det?
Dette forslag har vidtrækkende konsekvenser for en lang, lang række forhandlere her i landet, som i god tro på, at lovgivningen var, som den nu var, har indkøbt biler med henblik på at videresælge dem her i landet.
De brænder inde med de biler nu, for det er da klart, at med de afgiftsstigninger, der kan være tale om her, vil der være en del af bilerne - hvis ikke dem alle - det vil blive ganske, ganske svært at få solgt.
Derfor vil forhandlerne brænde inde med de biler, og hvem skal betale for det?
Jo, det skal forhandlerne, for skatteministeren er da heldigvis ligeglad med, om der er nogle, der går konkurs.
Det, der er det vigtige for skatteministeren, er at få nogle kroner i statskassen, og det er ikke særlig hæderligt.
Jeg vil gerne have lov til at konkludere og sige, at i modsætning til Venstre og De Konservative, som havde nogle ganske gode argumenter imod forslaget, tager vi i Frihed 2000 i modsætning til Venstre og De Konservative konsekvensen af vores politik og stemmer imod forslaget.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-10-28:
Det er jo altid glædeligt, når en skatteminister bliver klogere, og derfor vil jeg godt kvittere for airbagproblematikken.
Men det er ikke dér, hovedproblemet ligger.
Jeg ved godt, at ministeren har nogle utrolige talegaver, der næsten er i stand til at aflede folks opmærksomhed fra det virkelige problem, men vi bliver nødt til at forholde os til den tilbagevirkende kraft i lovforslaget.
Så vil jeg godt sige til ministeren: Det er jo ikke forbudt at tjene penge på lovlig handel i Danmark.
Ministeren siger, at der formodentlig findes et skøn, for ministeren kender åbenbart ikke det nøjagtige tal, men et skøn på omkring 10.000 biler af den her type i Danmark.
Når jeg kigger på bemærkningerne i lovforslaget og kigger på det antal gulpladebiler, der er indregistreret det sidste par år, så er tallet 4.500 biler over en 2-årig periode, og så synes jeg måske, at ministerens skøn virker meget, meget stort. Men jeg er overbevist om, at vi vil kunne få nogle reelle, eksakte tal under udvalgsbehandlingen, og at det så vil være muligt med sund fornuft at påvirke ministeren.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-10-28:
Ministeren svarede ikke på mit spørgsmål om, hvorfor man ikke havde reageret lidt hurtigere.
Jeg spurgte ud fra, at der i fremsættelsestalen siges: »gennem 1998 og 1999«.
Frank Aaen (EL), 1999-10-28:
Det ser ud, som om nogle af de biler, vi taler om her, hverken skulle køre i Danmark, Tyskland eller i noget som helst andet land.
Det får mig jo på den tanke, at det, vi burde hjælpe med, i virkeligheden var at få dem ophugget.
Derfor vil jeg spørge skatteministeren om, hvorvidt man kunne overveje også at indføre en form for støtte til ophugning, som i det her tilfælde så også skulle gælde for biler, der ikke er indregistreret.
Så vidt jeg husker reglerne, er det sådan, at ophugningsstøtte kun gælder for indregistrerede biler - de gange vi har haft indført den ordning.
Men det kunne man jo godt gøre her for at være lidt behjælpelig med at skaffe det miljøproblem til side, som de pågældende biler jo repræsenterer.
Christian H. Hansen (DF), 1999-10-28:
Jeg stillede også et spørgsmål til skatteministeren.
Nu fik han jo mange spørgsmål, så det er selvfølgelig derfor, at det er blevet overhørt.
Men jeg er nødt til at spørge til det, jeg foreslog med en bagudgående graduering.
Hvordan ville skatteministerens syn være på det?
Ole Stavad (S), 1999-10-28:
Først undskyld, der var et par ting, jeg skulle have svaret på, men som jeg ikke fik svaret på.
Jeg blev udsat for det, som en minister sjældent bliver udsat for, nemlig at den røde lampe lyste. Måtte jeg sige til fru Mariann Fischer Boel: Jeg er fuldstændig enig i, at det bestemt ikke er forbudt på lovlig vis at tjene penge i Danmark.
Jeg synes endda, det er en god ting, og specielt når det er på lovlig vis.
Og her er der i forhold til lovlighed intet at bebrejde en eneste forhandler.
Det er jeg fuldstændig enig i, bare for at vi ikke går fejl af hinanden i forhold til det.
Så spørger fru Mariann Fischer Boel om, hvor jeg har tallet 5.000-10.000 fra.
Jamen der bliver jeg så nødt til at erkende, at det var et, jeg fik på Slotspladsen her tidligere på dagen i samtaler med folk, der ved meget om det her.
Jeg tror heller ikke, de har foretaget nogle nøjere undersøgelser.
Jeg siger bare, at jeg forstod, at de, der er tæt på, mener, at det kan være et tal i den størrelsesorden.
Vi har ikke i ministeriet noget præcist tal på noget her.
Så var det hr. Flemming Kofod-Svendsen, der spurgte om datoen for, hvornår Tyskland havde lavet den nye regel.
Jeg kan sige, at personlig hørte jeg faktisk første gang om det her problem, da TV 2 tog det op tilbage i begyndelsen af august i år, og da var, skal det siges, mine folk i gang med at se på det og arbejde på, hvad det her er, hver gang jeg spurgte: Hvad er det for noget, hvad er der op og ned i det her?
overvejelserne
Hr. Flemming Kofod-Svendsen har været med i så mange år: Han ved, at gulpladebiler har været et trauma
for os lige så lang tid, vi kan huske tilbage, fordi vi har særregler for at lave en erhvervsmæssigt hensigtsmæssig regel, som så giver mange problemer
Derfor var min indgang til det, at vi skal prøve at lave noget, så vi ikke bare flytter nissen.
Derfor har det altså taget lidt tid at nå frem til det her forslag med ophugning.
Der kan jeg huske, at jeg fik meget skældud af venstrefløjen, fordi jeg lavede sådan et.
Men da var hr. Frank Aaen ikke i Folketinget.
Jeg vil sige, at jeg virkelig manglede en kapacitet af den størrelse til at bakke mig op i forhold til det.
Til hr. Christian H. Hansen: Hvis det er sådan, at man vil prøve at se på andre modeller, så vil jeg foreslå, at det foregår under udvalgsarbejdet og ikke fra Folketingets talerstol.