Peter Skaarup (DF), 2003-04-09:
Jeg vil sige tak til udenrigsministeren og regeringen for nogen imødekommelse af det synspunkt, som vi har i Dansk Folkeparti, nemlig at samarbejdet mellem Taiwan og Danmark klart skal forbedres.
Jeg hæftede mig ved det tilsagn, som udenrigsministeren kom med, når det handler om spørgsmålet om visum, hvor jeg mener, det vil være helt hovedløst, hvis vi ikke accepterer, at en person fra et demokratisk land som Taiwan kan komme på privat besøg i Danmark.
Jeg ved, at der er et EU-land, nemlig Italien, der har haft præsidenten på besøg, og jeg ved også, at USA gentagne gange har haft forskellige taiwanesiske præsidenter på besøg.
Derfor kan jeg ikke se noget til hinder for, at vi skulle kunne gøre det samme.
Jeg skal også kvittere for holdningen vedrørende dobbeltbeskatningsaftale.
Jeg mener, den sammen med andre ting er en vigtig del af det, der kan komme på tale for at forbedre samarbejdet.
Så vil jeg i øvrigt sige, at den omfattende internationalisering, der sker i verden i øjeblikket, så verden bliver mindre, medfører et samarbejde mellem nationer på mange områder - ikke kun handel, men også andre former for samarbejde.
Det kan være samarbejde om miljø, sundhedsforhold, kriminalitetsbekæmpelse, undervisning og befolkningsspørgsmål, og det kræver et meget vidtstrakt samarbejde over grænserne, både bilateralt og også gennem internationale organisationer.
Alene af den grund synes vi i Dansk Folkeparti, det er helt afgørende, at man inddrager så mange samfund, så mange lande som muligt, i det samarbejde, der sker.
Udelukkelse af forholdsvis fremtrædende nationer er ikke alene utåleligt og unfair over for det pågældende land, men det er også et tab for den øvrige verden, der afskærer sig selv fra de samarbejdsmuligheder, der findes. Med 23 millioner indbyggere er Taiwan ikke verdens største nation, men det er den nittendestørste nation, langt større end f.eks. de skandinaviske lande, Holland, Belgien, Schweiz, Østrig og Tjekkiet, blot for at nævne nogle eksempler.
Det er en forholdsvis stor nation efter international målestok, og Taiwan har desuden verdens nittendestørste økonomi og er verdens fjortendestørste handelsnation.
Efter international målestok er det altså et vigtigt land, der er tale om, og i Dansk Folkeparti synes vi, det er urimeligt at udelukke en af verdens mere betydningsfulde nationer fra at indtage sin plads i det internationale samarbejde.
Langt de fleste af FN's medlemslande er langt mindre stater med små befolkningstal og meget små økonomier.
Vi ved, at den etkinapolitik, vi fører i disse år, fører til en udelukkelse af Taiwan i mange forskellige sammenhænge.
Det kan være verdenssundhedsdorganisationen WHO, hvor det vil være af betydning, at Taiwan også deltager i samarbejdet.
Udelukkelsen betyder, at Taiwan lukkes ude fra samarbejdet om epidemibekæmpelse, indsatsen mod aids og andre områder, som er vigtige, og det er uacceptabelt, hvis Taiwan ikke kan deltage fuldt ud i sådanne samarbejder.
Der er forskellige opfattelser af, hvilke krav der kan stilles, før man kan tale om en selvstændig stat, men de betingelser, der oftest peges på, når vi taler om folkeretten, er, at regeringen skal have effektiv kontrol med statens territorium; der skal være en folkelig opbakning, som giver stabilitet i landets styre, eventuelt demokrati, og det har Taiwan; der skal være en evne og en vilje til at overholde folkeretlige forpligtelser over for andre nationer; regeringen skal være uafhængig af fremmed militær magt, og regeringen skal overholde menneskerettighederne.
Taiwan lever op til alle de krav.
Øen har aldrig været en del af Folkerepublikken Kina, for efter at kommunisterne i 1949 tvang den kinesiske centralregering til at forlade fastlandet og flytte til Taiwan, har Taiwan de facto fungeret som en suveræn, selvstændig nation og de senere år heldigvis
også med demokratiske valg af både parlament og præsident.
Danmark anerkender i dag ca. 190 stater.
Langt de fleste er enten små, har et svagt styre, overholder ikke nødvendigvis alle menneskerettigheder eller tilsidesætter almindelige krav om demokratisk styreform.
Et eksempel er Nordkorea, og et andet er Irak, der af nogle rubriceres som slyngelstater.
Også ganske mange små lande anerkendes af Danmark: Tuvalu med 11.000, Nauru med 12.000 og Vatikanstaten med 900 indbyggere.
Danmark anerkender altså ganske mange lande.
Jeg ved godt, at der nok ikke vil være flertal i Folketinget for en anerkendelse af Taiwan, men jeg mener faktisk, at man med de oplysninger in mente sagtens kan sige, at Taiwan kunne anerkendes, hvis man ønskede det.
Vi håber som sagt på, at debatten i dag kan føre til en normalisering af forholdet.
Uanset hvad udenrigsministeren siger, mener vi, der er brug for en normalisering, fordi man er underkuet af et kommunistkina, som efter vores opfattelse ikke skal diktere, at Danmark ikke skal have et godt forhold til Taiwan.