Tove Videbæk (KRF), 2001-05-22:
Samspil mellem kultur og erhverv, hvad er nu det for noget?
Skal to så forskellige størrelser nu til at blandes?
Dansk kultur har potentiale som en selvstændig handelsvare, siger Erhvervsministeriet og Kulturministeriet i redegørelsen: »Danmarks kreative potentiale«, som er en udmærket redegørelse.
Der er en årlig omsætning på 75 mia. kr. på området, og der er en dobbelt så stor vækst på dette som på andre områder.
Dermed er kunsten og kulturen pludselig blevet en af grundstenene i den danske samfundsøkonomi, og det skal naturligvis fortsætte. Som danskere har vi et stærkt forhold til vores kultur,
ganske enkelt fordi den er med til at definere, hvem vi er
, men en kulturoplevelse bliver jo ikke kvalitativt dårligere, fordi der er penge involveret.
For hvad havde H.C. Andersen været uden sin mæcen, Collin, eller hvad havde Jorn været uden bl.a. Elna Fonnesbech-Sandberg?
Og hvad havde Krøyer været uden Heinrich Hirschsprung? Også kunstnere skal jo som bekendt betale for varerne i Brugsen eller for benzinen på benzintanken.
Dansk film er for alvor kommet i erhvervslivets søgelys, og vækstfondene er i fuld gang med at arbejde for at etablere en filminvesteringsfond, der skal sikre risikovillig kapital fra erhvervslivet.
»Lego, Lars von Trier og Cirkeline skal tage kampen op med Sony og Disney«, stod der i Politiken i november måned, og det er jo rigtigt.
Vi har brug for en dansk kulturindustri, hvis hele kloden ikke skal drukne i Disney og Hollywood.
Samarbejdet mellem kulturliv og erhvervsliv kan på en måde ses som et modtræk til den globale ensretning af kulturen.
De analyser, der ligger bag redegørelsen fra Erhvervsministeriet og Kulturministeriet peger imidlertid også på, at det sjældent kan betale sig at investere i kultur ud fra en snæver økonomisk synsvinkel.
Der skal større motiver på bordet: vores behov for livskvalitet, kreativitet og identitet er de ting, som giver de nye vækstområder værdi.
Kultur kommer i fremtiden sikkert også til at betyde stadig mere for placeringen af virksomheder og for konkurrencen mellem byer og regioner.
Hvis man skal beholde den attraktive arbejdskraft i Danmark eller for den sags skyld i en yderregion i Danmark og tiltrække arbejdskraft udefra, så skal vi som samfund eller som region have mange gode kulturtilbud. Den veluddannede arbejdskraft er optaget af, om der er pasningstilbud til deres børn, når de afgør, om de vil søge job i en bestemt region, men derudover stiller de også krav om, at det skal være et spændende sted at være og bo.
Der skal i den grad også være interessante kulturtilbud.
Oplevelser, livskvalitet og kulturtilbud får
stadig større betydning for, hvor man vælger at slå sig ned.
Kultur kan derfor også i den grad spille en stor rolle
for regioners erhvervsudvikling.
Det kan tilføre en region kreativitet og dynamik osv. Et af de elementer, der afgør, hvor turisten eller specialisten eller virksomheden vælger at tage til eller slå sig ned, er helt afgjort kulturen, og kulturen spiller dermed også en stor rolle i forbindelse med at tiltrække investeringer, tiltrække og fastholde arbejdskraft og tiltrække turister. Hidtil er kulturlivet mest af alt blevet betragtet som noget eksotisk og uhåndterbart, som noget interessant, men bestemt ikke nødvendigt.
I dag er kulturen derimod ofte tungen på vægtskålen.
Derfor er det så bydende nødvendigt, at vi nu mere end nogen sinde før, tænker på at styrke regionerne, især yderregionerne i Danmark, også på dette
område, for
når man styrker en region kulturelt, vil man samtidig styrke den erhvervsmæssigt, og det har yderregionerne i Danmark i høj grad brug for.
Kristeligt Folkeparti kan stemme for det forslag til vedtagelse, som ligger fra et flertal af partier i Folketinget.