Margrete Auken (SF), 2000-02-08:
Man bør sjældent lade en fornøjelse gå sin næse forbi, og da det har været en glæde at følge ministerens besvarelse til os
her i dag, så tager jeg mig den fornøjelse at rose og sige tak.
Jeg tror ikke, at der er noget sted i talen, hvor jeg er uenig, og heller ikke, at der er ret meget, jeg savner.
Der er selvfølgelig noget at drøfte og her først og fremmest, hvordan vi får virkeliggjort planerne.
Det bliver selvfølgelig ved med at hænge over os: Hvordan får vi gjort
noget ved det?
Der er ikke så mange af de planer, der kommer, og dem, der ligger foran os nu, der kræver ny lovgivning, men der er jo altså en del af dem, der kræver penge.
Jeg håber, at finansministeren hører efter og kommer strømmende med krav om straks at gå i gang.
Det er udgifter, der skal fordeles mellem stat, amt og kommune, men alle parter har i hvert fald et økonomisk incitament til et forstærket færdselssikkerhedsarbejde.
Kommunerne er som nævnt godt i gang.
Årligt anvender de over 400 mio. kr. til forbedring af trafiksikkerheden på vejene, og over halvdelen af dem har faktisk en handlingsplan for trafiksikkerhed.
Det var jo noget af det, vi fremførte under finanslovforhandlingerne.
Og noget af det, jeg faktisk er stolt af i de forhandlinger, er, at det lykkedes os at afværge, at man slagtede trafikpuljen, for den er en vigtig del af det her.
Jeg synes, den skal bruges og udvides, og der ligger jo også forslag til nogle kampagner, hvor man kunne bruge den.
Ministeren nævnte selv selekampagnen, som jeg mener man skal gå i gang med meget hurtigt.
Jeg vil også godt lige her spørge, for det er noget, i hvert fald nogle af os i Færdselssikkerhedskommissionen har undret os over: Hvorfor skal taxachauffører ikke køre med sele? Jeg ved godt, at de siger, det er, fordi de bliver slået ihjel - altså ikke det dér gamle argument med, at det er farligt at køre med sele, som folk er holdt op med at bruge, men det med, at en passager kan sidde bagved og kværke dem.
Så kan jeg lige fortælle, at jeg var med Præsidiet i Rio i Brasilien, og dér har man altså haft et meget højt ulykkestal, og dér har man sat ind med seler, og det er lykkedes forbløffende godt, for dér kørte alle taxachaufførerne faktisk med sele.
Og da jeg spurgte om, hvorfor de gjorde det, så man på mig og sagde: Jamen de skal da også køre med sele.
Jamen er det ikke farligt, spurgte jeg.
Farligt for hvem, spurgte man så.
Og jeg tror, at hvis man lavede en undersøgelse af risikoen for at komme til skade ved at køre uden sele og sammenholdt den med risikoen for at sidde i selen og blive overfaldet bagfra, så ville den bestemt falde ud til selebrugerens fordel.
Jeg tror også, at de af os, der ved noget om trafiksikkerhed, har det sådan, at hvis vi kører med en taxachauffør, der tager sele på, så ved vi, at vi har et højt begavet, kvalificeret menneske som chauffør, og vi føler os straks meget, meget tryggere.
Det er jo det farlige ved, at man har opretholdt det.
Så jeg vil lige sige, at jeg synes, at vi må se at komme i gang med selekampagnen i en fart.
Der er også det såkaldte Gladsaxeforsøg, som vi har fået svar på, altså om de differentierede zoner.
Dér hører jeg også, at ministeren siger, at det skal vi sætte meget mere skub på, også med det forslag, der i øjeblikket ligger til behandling.
Det er meget fornemme resultater, der er kommet ud af det.
Så venter vi jo altså stadig væk på flere effektive hastighedstiltag.
Vi sidder med australske undersøgelser, der viser, at de lange standsningstider, man får, når man kører for stærkt, svarer til, at hvis man f.eks. kører med 20 km's overhastighed, ja, så er det som at køre med 2 promille.
de tror, at folk, der kører promillekørsel, kører hysterisk eller hensynsløst.
Nej, de kører lidt sløvt, og den lange tid, der kommer til dér, er så det, der svarer til det.
Så det er faktisk lige så alvorligt. Trafikken er jo desværre en jammerlig pædagog.
Så man er nødt til at bruge hovedet til at tænke med, og derfor skal vi ind her med en effektiv indsats.
I den gamle kommission havde vi et forslag, der hed S
, og de af os, der har været med i hele forløbet, kender S 100.
Det var et af de dyreste og et af de mest effektive.
Dér sparede staten, ikke penge, for det har kostet dyrt, men bøvl
med de stadig væk alt for mange, der tror, at det der med at køre for stærkt er i småtingsafdelingen og ikke er noget, pæne, borgerlige politikere eller politiet bør beskæftige sig med
Heldigvis har de ikke længere politiet på deres side og langtfra alle borgerlige politikere, så det lysner.
Men her skal der altså sættes meget mere målbevidst ind.
Så har ministeren nævnt virksomhedernes trafik- og færdselssikkerhedsplan.
Den er vi tilfredse med.
Endelig har jeg en lille bekymring, som bare skal være nævnt nu, for min tid er udløbet, og det er om, hvorvidt den forskningsinstitution faktisk vil forbedre det i forhold til det, vi har i øjeblikket.
Det skal vi lige fordybe os
yderligere i.