runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2000-01-12:
Så må jeg nok bede om at blive lidt klogere, for så vil det sige, at ordningen er baseret på fortid, altså på den fortid, der indeholdt begrebet hjemmegående husmor.
Hvis vi nu kigger på, hvor mange procent af kvinder, der går derhjemme uden anden forsørgelse end den, deres mand kan give dem, så tror jeg, vi kommer ned på et meget lille tal, og så bliver ordningen da i sandhed billig, hvis man vil det.
Jette Gottlieb (EL), 2000-01-12:
Enhedslisten kan heller ikke støtte forslaget om udvidelse af frit valg-ordningen.
Alle børn har efter vores mening ret til et pædagogisk dagtilbud, nøjagtig sådan som de har ret til undervisning i den danske folkeskole.
Jeg vil så sige, at det er uden mødepligt.
For Enhedslisten er kvaliteten i de tilbud, der gives børn, uhyre vigtig.
Vi synes, at formålsparagraffen for pædagogiske dagtilbud i serviceloven er udmærket og skitserer, hvilke krav dagtilbudene som minimum bør opfylde.
Tilsvarende krav stiller man ikke til det frie valg eller til puljeordninger.
Dér er det i vid udstrækning forældrenes eget ansvar at sikre, at kvaliteten er i orden.
At give forældre tilskud til at passe egne børn kan vi altså heller ikke støtte.
Skal man have tilskud for at undervise sine egne børn, eller hvad kan man så finde på?
Det er helt i orden, at der er familier, der vælger, at den ene forælder bliver hjemmegående, altså selv passer sine børn, men det skal altså ikke udløse andre økonomiske tilskud end de generelle.
F.eks. er der jo gode erfaringer med de få natbørnehaver, der er.
Vi vil også gerne være med til at forbedre børnepasningsorloven, sådan at børnefamiliernes forhold generelt forbedres.
Børnepasningsorloven er jo dybest set
den mest effektive måde at give forældrene tid sammen med deres børn på. Men vi vil ikke være med til at yde tilskud til ordninger, som man aldrig kan se kvaliteten af, og hvor børn bliver betragtet som genstande, der kan deponeres eller passes i et givet tidsrum hver dag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-01-12:
Tak for svarene!
Indenrigsministeren kan ikke erindre, at regeringen skulle have en eller anden politik om, hvorvidt Danmark skal udvikle sig til et multietnisk samfund eller ej.
Så lad mig tillade mig at citere statsministeren fra et møde i 1997 i Aalborg, hvor statsministeren siger: »Som det vil være spørgeren bekendt, er regeringens politik, at der kun er én gruppe i det danske samfund.« Senere siger han: »Jeg forstår godt danskernes bekymring over udlændinge, for der bor mange sammen i boligområder og lever af bistandshjælp, og også bekymringen over gadebander.
Det tager vi alvorligt.
Danmark er ikke multietnisk og skal ikke være det.»
Jeg vil gerne overlade det her citat til indenrigsministeren, som så kan tjekke det hos statsministeren og få bekræftet, at det naturligvis er korrekt, at statsministeren ved denne her lejlighed og ved andre lejligheder har fastslået, at regeringens politik var, at Danmark ikke skulle udvikle sig til et multietnisk samfund.
, om regeringen så har ændret politik; om regeringen nu har den politik, at det ikke gør noget, hvis Danmark udvikler sig til et multietnisk samfund
Altså, det må dog stå klart for indenrigsministeren, at det ser mærkeligt ud, det her: at man vil prøve at berolige den danske befolkning ved at sige, at Danmark ikke bliver et multietnisk samfund, når man holder tale i Aalborg, samtidig med at man støtter konferencer, som har til formål at skabe grundlaget for et multietnisk samfund i Danmark.
Frank Aaen (EL), 2000-01-12:
Til det dér med, at jeg skulle give udtryk for, at man skal fange folk med lasso, vil jeg sige: Nej, selvfølgelig ikke.
Vi har bare det grundlæggende synspunkt, at man ikke skal indføre tvang i behandling af misbrugere.
Og jeg kan sige, som jeg startede med, at det betyder jo ikke noget, for loven bliver jo ikke brugt. Der er ikke nogen, der synes, det er en god idé i virkelighedens verden at bruge den her lov.
Søren Søndergaard (EL), 2000-01-12:
Jeg vil godt bede ministeren om at dementere, at regeringen har en erklæret politik om, at Danmark ikke skal være et multietnisk samfund.
Det vil jeg godt bede ministeren dementere.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-12:
Jamen statsministerens svar er jo ikke fyldestgørende.
Det er rigtigt, at Sverige kunne ikke klare det og kom ud i en ukontrolleret situation i november 1992, var det vist, og at de hævede den kortfristede rente til 500 pct. Men renten, ikke bare den kort-, men også den langfristede, faldt jo markant i Storbritannien, og her var det jo ikke noget, man blev tvunget til.
Her var det kontrolleret, og det var noget, man besluttede sig til i september 1992 under indtryk af det, der skete, hvorefter renten i Storbritannien - jeg har tallene her - faldt markant.
Engelske erhvervsfolk, økonomer og politikere jublede, og de skulle i hvert fald ikke tilbage i den økonomiske spændetrøje, de selv frivilligt havde placeret sig i.
Det er jo læren fra dengang.
Er det ikke rigtigt? Selvfølgelig er devalueringer ikke noget, man bare skal gribe til; men i ekstreme situationer, hvor man på grund af slendrian tidligere selv har bragt sig i en sårbar situation, kan det være et instrument, som er godt at benytte, hvis man har det og kan benytte det.
Men det kan man jo ikke, hvis man er indenfor, og er det ikke også rigtigt, at Danmark klarede krisen denne gang, fordi vi havde orden i tingene, så vi kunne klare krisen?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-01-12:
Jeg vil godt spørge statsministeren, om han ikke kunne bede sine dygtige embedsmænd om at arbejde lidt mere med denne sag om Sverige og England, for jeg tror, der er væsentlige huller i det baggrundsmateriale, statsministeren råder over til besvarelsen af spørgsmålet i dag.
F.eks. vil statsministeren jo kunne sætte sig ind i den situation, som ville være opstået for Sverige og England, hvis de dengang havde været forpligtet af euroreglerne.
Det ville uden tvivl have medført, at for at undgå, at produktionen skulle gå helt i stå - hvis man da skulle opretholde den høje valutakurs - ville man have været nødt til at f.eks. nedsætte lønningerne drastisk.
Det ville have været prisen for at undgå en devaluering, det ved statsministeren jo godt, og det ville have haft store omkostninger, også sociale, i både det svenske og det engelske samfund, hvis man ikke havde kunnet lave disse devalueringer på det tidspunkt.
Jeg vil egentlig godt spørge statsministeren, om ikke statsministeren kunne få udarbejdet en sådan redegørelse for, hvordan det ville have set ud, hvis man havde været forpligtet af ØMU-reglerne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-01-12:
Det er lidt forunderligt at høre statsministeren besvare spørgsmålene her i dag.
Det må skulle forstås sådan, at i eurolandene går det ifølge statsministeren godt, men uden for eurolandene går det skidt.
Og hvis man så kan fremdrage nogle eksempler, hvor det faktisk går godt med at bekæmpe arbejdsløsheden, siger
statsministeren: Jamen så er det bare sket på bekostning af det sociale system.
Så sidder jeg og tænker på Danmarks situation, for den ene pjece efter den anden fra regeringen fortæller jo om, hvor fremragende det går i Danmark, at arbejdsløsheden falder, og at regeringen vil tage de og de initiativer på det sociale område.
Men Danmark er jo ikke med i euroen, så jeg vil godt spørge statsministeren: Mener statsministeren virkelig, at der er en modsætning mellem at gøre det godt over for arbejdsløsheden og i det sociale system og så at være uden for euroen?
Det er jo præcis det, statsministeren siger, og det kan jeg bare ikke få til at passe med alle de rosende pjecer, regeringen hele tiden udsender om sit eget arbejde.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-01-12:
Først vil jeg sige til hr. Frank Dahlgaard: Husk, at nu er euroen og den fælles valuta ikke længere en teoretisk størrelse, den er en realitet, og der bliver over tid flere medlemslande end de 11, der er i dag!
Og videre til hr. Frank Dahlgaard: Husk også, at halvdelen af vores eksport går til det område!
Der er intet andet enkelt område med en fælles valuta, med én valuta, der modtager en så stor andel af vores eksport som netop det område, og derfor er læren uomgængeligt, også af vores historie, at Danmark klarer sig bedst over for internationalt pres ved at være medlem af et fælles valutaregime.
Det var vi umiddelbart efter krigen med Bretton Woods-aftalerne, og det var vi i EMS-systemet, og logikken er, at det bliver vi også i den fælles valuta.
Det er min centrale argumentation.
Så kan man godt, som hr. Kjeld Albrechtsen vil, begynde at diskutere, hvad der ville være sket i Sverige, såfremt, ifald og under hvilke forudsætninger, men det kommer der jo ikke noget godt ud af; vi bliver ikke klogere af det.
det, vi skal forholde os til i dag, er: er det en fordel for danmark at komme ind i det fælles valutaområde, eller er det bedst for Danmark at blive udenfor?
Og her er det, jeg siger: Der
er tre grundliggende årsager til, at det er en fordel for Danmark.
For det første: Det beskytter os mod internationale valutakriser, og vi har sandelig brug for at have en sådan beskyttelse - måske ikke så meget lige her og nu, men vi må jo også alle tænke på næste år og næste år og næste år og næste år igen.
Vi ved jo, der kommer økonomiske konjunktursvingninger; det gør der i den globale økonomi, og det gør der naturligvis også i den del af verden, der hedder Europa, og derfor har vi altså brug for at beskytte os endnu mere, end vi gør i dag.
For mig at se er der ikke tvivl
om, at med hensyn til beskæftigelsespolitikken i Danmark kan vi gøre hovedparten selv for at fortsætte en god fremgang.
Men vi har en fordel
ekstra af at være indenfor, både på kort sigt og på lidt længere sigt.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-12:
Statsministerens oplysning om, at halvdelen af vores eksport går til de 11 eurolande, er jo rigtig nok, og derfor bør vi også være med, siger statsministeren.
Jamen her halter det jo.
Jeg ved ikke, hvordan tallene er, men vi kan jo forestille os USA og Canada.
Hvor stor er Canadas eksport, og hvor stor en andel går til USA?
Det er jo langt mere end halvdelen, men har Canada samme valuta som USA?
Nej, Canada har sin canadiske dollar, som er noget andet end US-dollaren, og det har man det godt med.
Så vil jeg spørge statsministeren, om han ikke føler, han er kommet lidt langt ud på den tynde is, når han i sit tidligere svar fremhævede Italien og Spanien som lande, det er gået godt for, og hvor der er drøn på.
Er det ikke rigtigt, at arbejdsløsheden i Italien er på 11 pct., og at arbejdsløsheden i Spanien er på 15 pct.?
Den er på 4½ pct. i Danmark, og vi står udenfor.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-01-12:
Jeg vil godt spørge statsministeren, hvorfor det kan være, statsministeren ikke synes, det kunne være interessant at få belyst, hvordan Sverige og England ville have været stillet, hvis de skulle have overholdt euroreglerne, dengang de kom i krise.
Jeg vil egentlig godt bede statsministeren lave den redegørelse, for det må da være meget væsentligt at få belyst: Hvad ville der ske for Danmark i en sådan situation, hvis vi kom i en lignende krise?
Det håber jeg da ikke vi gør, men det kunne vi jo risikere at komme, netop fordi
konjunkturerne svinger, som statsministeren var inde på
Så ville det da være overordentlig klogt, at vi fik lavet en sådan analyse, så man kunne se: Hvad ville det betyde for os, hvis vi i den situation var forpligtet af euroreglerne?
Hvordan ville vore handlemuligheder være, hvis vi stod i samme situation, som svenskerne stod i?
Jeg kan ikke forstå, at statsministeren ikke synes, det er spændende, men jeg får en mistanke om, at statsministeren måske har en fornemmelse af, at en sådan analyse ville vise noget andet end det, statsministeren har forsøgt at overbevise Folketinget om
, så derfor er statsministeren måske ikke så interesseret i at få en sådan redegørelse.
Men lad os nu få den, så kan vi jo se, om den er spændende.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-01-12:
Kan statsministeren ikke bekræfte, at Danmark er et af verdens rigeste lande, og at Danmark i de år, vi kan huske tilbage, har været et af verdens mindste valutaområder?
Bare for en ordens skyld, når nu statsministeren har så travlt med at male det sorte billede foran os, at vi slet ikke kan klare os næste år eller næste år igen, hvis ikke vi kommer med i et stort valutaområde.
Jeg forstod, at statsministeren her i sit seneste svar fremhævede EMS-systemet som noget, der var godt for Danmark at være med i, fordi vi var med i et fælles valutasystem.
Men vi er jo også med i ERM II-aftalen nu, og når det drejer sig om at sikre sig mod valutaspekulation, ligner den aftale altså EMS'en til forveksling, skulle jeg hilse og sige.
Jens Rohde (V), 2000-01-12:
Kan ministeren bekræfte, at ministeren på pressemødet i Kulturministeriet den 11. november kl. 18.00 udtalte, at det ikke er »sådan, at jeg er uforstående over for de økonomiske motiver, TV 3 har, men til gengæld overrasket over, at man slet ikke har skrupler med at bryde dansk lovgivning og også efter min mening ikke lever op til det direktiv, vi har vedtaget i EU - det synes jeg ikke er særlig begavet gjort«, og følgende citat fra Kulturministeriets pressemeddelelse fra samme dag: »Så er det helt urimeligt, at TV 3 ikke vil rette sig efter reglerne«?«
Skriftlig begrundelse
Ministeren svarer på spørgsmål nr. S 685 om, hvorvidt der kan fremskaffes dokumentation for, at TV 3 har overtrådt dansk lovgivning i forbindelse med fodboldlandskampen Israel-Danmark, at ministeren beklager, »såfremt nogen har fået indtryk af, at jeg mente, at TV 3 overtrådte dansk lovgivning«.
Vi har jo haft nogle holmgange med regeringen om, hvorvidt TV 3 overtrådte dansk lov, da de ikke ville sælge fodboldlandkampen mellem Israel og Danmark til Danmarks Radio eller TV 2 til den af Konkurrencestyrelsen fastsatte pris.
Vi har stillet både kulturministeren og statsministeren nogle spørgsmål til skriftlig besvarelse, men vi har unægtelig fået nogle svar, som ikke har fortalt ret meget, og i Venstre synes vi faktisk, det er ganske alvorligt at anklage private virksomheder for ulovligheder, især hvis man ikke har dokumentationen herfor.
Ministeren svarer på mit spørgsmål nr. S 685 om, hvorvidt der kan fremskaffes dokumentation for, at TV 3 har overtrådt dansk lovgivning i forbindelse med fodboldlandskampen, at ministeren beklager, »såfremt nogle har fået indtryk af, at jeg mente, at TV 3 overtrådte dansk lovgivning.«
Jeg skal på den baggrund bede ministeren bekræfte de i spørgsmålet citerede udtalelser om, at TV 3 ikke har fulgt de danske regler.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-01-12:
Sådan som jeg husker pressemødet, gav jeg udtryk for, at TV 3 efter min mening ikke handlede i overensstemmelse med den hensigt, der var med direktivet om tv uden grænser, og den måde, vi i Danmark har implementeret direktivet på, nemlig ved at gøre det muligt for de landsdækkende tv-stationer at sende de store begivenheder, så alle kan se dem.
Det fremgår tydeligt af den omtalte pressemeddelelse - der i parentes bemærket er fra dagen før pressemødet - at jeg var helt klar over, at den danske lovgivning ikke kan bruges over for en britisk tv-station, og jeg synes også, det fremgik klart af sammenhængen under pressemødet, hvad jeg mente.
Jeg kan kun igen beklage, hvis nogle har fået indtryk af, at jeg mente, at TV 3 var forpligtet til at overholde dansk lovgivning.
Det ved jo alle og enhver, de ikke er, når de har hjemsted i London, og dette mener jeg også kom klart frem på pressemødet den 11. november.
Jens Rohde (V), 2000-01-12:
Jeg ved ikke, hvordan ministeren husker pressemødet, men jeg kan fortælle, at det, der er citeret i spørgsmålet, er en afskrift af en båndoptagelse fra pressemødet, og jeg vil gerne bede ministeren bekræfte, at sætningerne er faldet, som de er skrevet i spørgsmålet her.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-01-12:
Som sagt svarer det ikke til, hvad jeg husker fra pressemødet.
Men hvis ordene virkelig er faldet på den måde, kan jeg kun beklage det, og så håber jeg efterhånden at have gjort det klart, at det ikke var det, jeg mente.
Ole Donner (DF), 2000-01-12:
Så vil jeg godt spørge ministeren: Ministeren mener altså ikke, at der er noget forkert i, at man ikke fra TV 3's side har handlet efter hensigten med den bekendtgørelse, der er sendt ud?
Når ministeren er citeret for at sige, at det, de havde gjort på TV 3, ikke var særlig begavet, mener ministeren så, at de er begavede på TV 3, og at de ikke har overtrådt loven?
Er det sådan, det skal forstås?
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-12:
Ja, samarbejde er godt, og det skal vi også have, men det er jo heller ikke det, sagen drejer sig om.
Sagen drejer sig om, at statsministeren nævner Sverige og England som eksempler på lande, der blev løbet over ende af spekulanterne, og det var vel nok slemt.
Det var ligesom det, der var budskabet.
Men så er det kommet frem her i debatten - og det er jo rigtigt - at det var såmænd ikke så slemt, fordi arbejdsløsheden også faldt i de lande, fordi renten faldt, og fordi erhvervslivet var godt tilfreds.
Det var den måde, man kom ud af den krise på.
Læren er altså ikke helt det, som statsministeren sagde: at man ikke skal bringe sig i sådan en situation, som Sverige og England gjorde.
Nej, det skal man naturligvis ikke, men læren er jo, at når og hvis det sker, er det da godt at have den mulighed, den fleksibilitet at kunne bruge valutapolitikken til at komme ud af situationen.
Det er vel læren.
Og så savner jeg et svar fra statsministeren på spørgsmålet: Er det ikke rigtigt, at de eurolande, statsministeren fremhæver som lande, hvor der har været gang i den - Spanien med en arbejdsløshed på 15 pct. og Italien med en arbejdsløshed på 11 pct. - er lande med en langt større arbejdsløshed end Danmark med 4-5 pct., Norge, der står helt udenfor, med 3 pct. og Island, der står endnu mere udenfor, med 2 pct.?
Er det ikke rigtigt?
Statsministeren har naturligvis ret, når han i sit svar siger, at det aldrig er en fordel at få tvunget sin valuta i knæ.
Men begge lande var jo i en situation, hvor de var sårbare over for valutaspekulation, fordi de ikke havde holdt orden i økonomien.
Hvad var der sket, hvis disse lande ikke havde kunnet give efter for spekulation og ladet deres valutaer falde?
Den er næsten halveret i Storbritannien og er faldet med 25-30 pct. i forhold til toppunktet i Sverige, og det er jo i sig selv til gavn, ikke mindst for de dårligst stillede og de svage.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-01-12:
Det er faktisk ikke gået så godt, som hr. Frank Dahlgaard gerne vil give udseende af.
Jeg må sige, at det er aldrig en fordel for et land at få sin egen valuta presset i knæ, som det skete i Sverige.
Da det skete i Sverige, havde man prøvet at dæmme op ved at hæve renten til 500 pct., men spekulanterne var så stærke, at den svenske krone alligevel måtte nedskrives.
Og hvad skete der så?
Så måtte daværende finansminister, nuværende statsminister Göran Persson gennemføre sit livs mest omfattende sociale nedskæringer.
Der blev skåret i arbejdsløshedsdagpengene, så alle de arbejdsløse mennesker i Sverige måtte se en ringere levestandard i øjnene, og der blev skåret i børnetilskud af forskellig karakter og i familiepolitikken.
Der var mange, der blev ramt.
Jeg kan også sige, at i dag er det sådan, at Sverige - efter at have været blandt verdens førende i indkomst og købekraft pr. indbygger i 1980 - nu er rutschet langt, langt ned og i dag befinder sig i den nederste halvdel af de lande, vi kan sammenligne os med.
Det er altså ikke uden omkostninger for det enkelte menneske at komme ud for en så massiv spekulation, som Sverige var ude for.
Hvis vi tager Storbritannien, er der det at sige, at den beskæftigelsesfremgang, Storbritannien har haft, så sandelig også er sket på bekostning af noget andet.
Den er sket på bekostning af sociale ulykker for de svageste, og den er også sket på bekostning af indkomstfordelingen.
Det, der er det spændende i Danmark,
er, at vi har en af verdens mest lige indkomststrukturer, og samtidig har vi en så høj beskæftigelse for både mænd og kvinder, som vi har, og samtidig har vi lavinflation.
Man kan godt sige, at i Storbritannien er der kommet en beskæftigelsesfremgang.
Men den er sket på bekostning af sociale hensyn, og den er sket på bekostning af en fornuftig, mere ligelig og retfærdig indkomstfordeling.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-12:
Statsministeren sagde i sin nytårstale, at valutaspekulanter kan tvinge et lands valuta i knæ, som det skete i England og Sverige i begyndelsen af 1990'erne, og så er det jo naturligt
at spørge statsministeren, om det er gået så skidt i disse lande, der fik tvunget deres valutaer ned i begyndelsen af 1990'erne.
Er det gået ad hekkenfeldt til?
Eller er det faktisk gået godt?
Det er baggrunden for spørgsmålet, om statsministeren vil erkende, at arbejdsløsheden i Sverige og i Storbritannien er klart lavere, end den er i ØMU'en og i Euroland.
Thorkild Simonsen (S), 2000-01-12:
Jeg mener ikke, regeringen nogen sinde er kommet med en erklæring om, at vi hverken er eller skal blive eller må blive, eller noget som helst i den retning, og det er også derfor jeg svarer, som jeg gjorde før til hr. Kristian Thulesen Dahl, at der kan være områder i Danmark, hvor det er mere nødvendigt at drøfte forholdene, fordi der er ret mange andre etniske grupper, og i den henseende synes jeg det er ganske udmærket.
Og så er det jo for øvrigt ikke Danmark, der bestemmer det her, altså hvem der er spontane flygtninge i Danmark.
Det har vi meget, meget lille indflydelse på, ja, vi har faktisk ingen.
Hvis det er spontane flygtninge i Danmark, skal de behandles som spontane flygtninge.
Med hensyn til dem, vi tager ind efter kvotesystemet, bestemmer vi godt nok efter aftale, hvor mange det skal være.
Og så er der endelig de facto-flygtninge.
Dér er det en lov, vi selv har bestemt.
Så jeg mener ikke, jeg kan svare på, om det bliver det ene eller det andet.
Jeg nævnte nogle tal fra en statistik, der sagde, hvad det kunne blive.
Og vi kan lige så godt sige til befolkningen: Der bliver flere af anden etnisk oprindelse i Danmark, og det må man kunne tåle at høre, for det er sandheden. Jeg tror, at de, der er kommet, vil vokse med 200.000, uden at der er én eneste af dem, der kommer ud af landet.
Det siger statistikken.
Så vi bliver da flere, for der fødes jo
også børn af dem, der kommer til landet, og ikke kun af danskere.