runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Arne Melchior (CD), 1998-06-19:
I slutningen af min ordførertale henviste jeg til, hvad justitsministeren sagde, da han sluttede sin redegørelse, og jeg har i mellemtiden fået lejlighed til at se efter, og jeg kan derfor citere, at ministeren sagde: »Jeg vil gøre mit til, at vi også fremover vil få en løbende og åben diskussion på dette område. Endvidere sagde ministeren: »Derfor glæder jeg mig også over, at vi her i foråret har fået fastlagt nogle procedurer for, hvordan Folketingets Retsudvalg og Europaudvalget kan inddrages i Schengensamarbejdet.
Retningslinjerne er samtidig et vigtigt skridt med henblik på Amsterdamtraktatens ikrafttræden og Danmarks indtræden i det praktiske Schengensamarbejde.«
Altså fuldt tilsagn fra regeringen om åbenhed, og det er der vel ikke nogen der har noget imod.
Og de første tre pinde i SFs forslag til vedtagelse, som hr. Sjursen roste, siger det samme, som ministeren allerede har sagt her.
Den fjerde pind taler om interparlamentarisk samarbejde
mellem Schengenlandene, men dér skal jeg erindre om, at Schengensamarbejdet altså er et bilateralt samarbejde og ikke et multilateralt samarbejde - overstatsligt samarbejde, burde jeg nok rettere have sagt - og at der derfor er al mulig anledning til at orientere hinanden om sine regler og sine erfaringer, og at det løbende vil foregå sådan.
Derfor må jeg altså fastholde over for hr. Sjursen, at med al respekt for, hvad forslaget indeholder, er der ikke noget nyt i det.
Eller jeg vil sige, at det nye, der er, er ikke godt, og det gode, der er, er ikke nyt.
Jann Sjursen (KRF), 1998-06-19:
Jamen hr. Arne Melchior nævnte jo selv til sidst, at der rent faktisk er noget nyt i det forslag, som er fremsat af fru Anne Baastrup på SF's vegne, nemlig at regeringen skal arbejde for, at der dannes et interparlamentarisk organ.
Melchior ikke skulle kunne støtte det.
Anne Baastrup (SF), 1998-06-19:
I forlængelse af denne her debat vil jeg godt lige præcisere, at hverken pind et, to eller tre rent faktisk overholdes af justitsministeren i dag: Der er ikke noget forberedelsesudvalg med henblik på arbejdet i Schengeneksekutivkomitéen, og selv om der måtte være organisationer inddraget, er de under ingen omstændigheder inddraget på en sådan måde, at vi i Folketinget får noget som helst at vide.
Desuden er der ikke åbenhed eller offentlighed om regelgrundlaget, og der er heller ikke i den grad, som jeg mener er nødvendig, offentlighed om de øvrige beslutningsprocesser.
Så det ville rent faktisk være en udvikling, hvis alle fire pinde blev vedtaget.
Dorte Bennedsen (S), 1998-06-19:
Men jeg vil godt føje til, at det forslag, vi har mest sympati for, så udpræget er SF's, for deri ligger der nogle holdninger og nogle intentioner, som vi synes er rigtige.
Men det har altså nogle pinde, som vi må sige at vi ikke kan støtte, for det er ikke ting, man beslutter i form af et forslag til vedtagelse; det er noget, hvor man må overveje, om det kan lade sig gøre eller det ikke kan lade sig gøre, f.eks. med hensyn til at inddrage enkeltpersoner osv. Der er en række ting dér, som ikke er egnede til den form for beslutning, men jeg vil benytte anledningen til at kvittere for de gode intentioner, der ligger bag SF's forslag.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-06-19:
Da det for 5-6 år siden var Mastrichttraktaten, der var fremme i EU-spørgsmålet, var den store sag jo Den Økonomiske og Monetære Union.
Og det interessante dér er jo konsekvenserne af den, og jeg er ikke i tvivl om, at de er langt mere vidtgående, end det er kommet frem indtil nu, men det får vi jo at vide hen ad vejen, for det ser ud til, at den træder i kraft. Da vi så denne gang har Amsterdamtraktaten, er det store enkeltnummer Schengen med afskaffelsen af grænsekontrollen og med politisamarbejdet, uanset om man på forhånd her i Folketinget er gået ind i det på et mellemstatsligt plan.
For her er jeg ligesom en række andre i Folketingssalen ikke tryg ved den kontrol, der er med disse registre og med de supplerende oplysninger i forbindelse med SIRENE.
Der har jo bl.a. på baggrund af Danmark Radios Polaroidredaktions udsendelser været en debat om disse forhold: om politisamarbejdet og om registersikkerheden - eller rettere sagt mangelen på den - og ikke mindst om
mangelen på kontrol med det til SIS-systemet tilknyttede såkaldte SIRENE-politisamarbejde.
Og dér er det jo kommet frem, at der har været en hemmelig arbejdsbog eller manual, eller hvad man nu kalder det; men jeg ved ikke, om den er hemmelig mere, for den er jo blevet afsløret, idet den er blevet lagt frem på Internettet.
For det er vel i strid med straffelovgivningen, så hvad sker der på det område?
Og så vil jeg spørge, om ministeren finder, at kontrollen med hele sikkerheden omkring det her system med hensyn til oplysninger, hvad enten de kører ind på det nationale eller det centrale SIS-registersystem, eller de kører som supplerende oplysninger med telefaxer og telefonsamtaler og andet, som jo også hurtigt kan blive så omfangsrigt, at det har en registerkarakter, om den kontrol er tilfredsstillende, eller hvad man kan gøre fra dansk side for at få den til at være tilfredsstillende.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-06-19:
Kun to ganske korte punkter, det ene vedrørende efterretningsvirksomhed: Justitsministeren udtrykte forhåbning om, at vi nu kunne holde op med at diskutere det.
Jeg kan give ministeren tilsagn om, at Enhedslisten fortsat vil fastholde det synspunkt og arbejde for det også i den næste folketingssamling, at efterretningsvirksomhed ikke hører hjemme i Schengen og skal ud af det, eller i hvert fald at Danmark ikke skal deltage i den del.
Så en bemærkning om justitsministerens skræmmebillede af konsekvenserne af et nej: Jeg synes ærlig talt, ministeren burde komme lidt ned på jorden.
Nu mener ministeren så, at der ville blive indført en forfærdelig uvenlig grænse mellem Danmark og Tyskland, men hvorfor skulle Tyskland dog ønske at straffe titusindvis af tyske turister, som tager til Danmark hver sommer, med, at de skulle holde i kilometerlange køer for at komme tilbage til Tyskland?
Det ville jo være konsekvensen.
Og tilsvarende med Sverige: Hvorfor skulle den svenske regering ønske at straffe svenskere, der skal hjem til Sverige over den nye Øresundsbro? Selvfølgelig vil de ikke gøre det.
Sverige og Norge vil da følge Danmark ud af Schengen, hvis vi træffer en sådan beslutning.
Jeg synes, at ministeren skulle bekæmpe hysteriet og i hvert fald ikke selv lade sig gribe af det.
Anne Baastrup (SF), 1998-06-19:
Jeg vil godt kvittere for ministerens gennemgang af vores forslag til vedtagelse og lige præcisere eksempelvis pind 1.
Det, vi lægger op til dér, og det, vi ønsker at lægge op til, er, at vi eksempelvis kan åbne for SIRENE-håndbogen, altså det er det langsigtede, således at de regler, der gælder for politisamarbejdet, er offentligt tilgængelige, og sådan som jeg kan forstå SIRENE-håndbogen, er det ikke af politimæssige årsager, at den er fortrolig.
Det er helt anderledes, når det f.eks. drejer sig om arbejdsministerens beskrivelse af sit specialudvalgs mulighed for at komme med indsigelser mod en given indstilling, hvor det tydeligt fremgår for Europaudvalget, hvilke holdninger der er.
Og så vil vi også gerne fra SF's side have flere organisationer ind i det.
Og til sidst: Lotte Nyløkke Jørgensen har over for Jyllands-Posten den 31. maj 1998 forklaret, at hun som medlem i den fælles tilsynsmyndighed kun kan påpege, at EU's registertilsyn ikke har nogen myndighed til at bestemme, hvordan reglerne skal skrives eller ændres, der er kun tale om anbefalinger, og her så vi gerne, at der var en politisk støtte, som kunne argumentere over for Ministerrådet, når det er nødvendigt med ændringer.
Tom Behnke (FP), 1998-06-19:
Til fru Dorte Bennedsen vil jeg godt sige, at det, der jo blev lusket igennem eller listet igennem med hensyn til Schengenkonventionen, hænger jo sammen med det faktum, at hele Schengenkonventionen røg igennem Folketinget og blev vedtaget her for cirka et års tid siden, og at hele debatten om Amsterdamtraktaten og selve afstemningen så kom senere.
For i den forbindelse var det jo så, at tilhængerne her sagde, at der var overhovedet ingen grund til at diskutere Schengenkonventionen, for den var jo på plads.
Og på den måde havde man ligesom taget luften ud af hele den debat og dermed forhindret, at der blev en egentlig folkelig debat om Schengenkonventionen.
Men mit spørgsmål til fru Dorte Bennedsen drejer sig om den systematiske personkontrol ved de indre grænser, og mit spørgsmål til fru Dorte Bennedsen er ganske enkelt, om fru Dorte Bennedsen ikke kan se, at alene det, at man har kontrollen, i sig selv har en væsentlig præventiv effekt over for dem, der kunne finde på at krydse grænsen illegalt eller have ulovlige ting med sig over grænsen.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1998-06-19:
Jeg bliver nok nødt til at fastholde det, jeg sagde før: at det er første gang, at Folketinget beslutter, at en bestemt gruppe borgere ikke skal have en lægehjælp til behandling.
Så er der i øvrigt en hel del andre ting, som sundhedsvæsenet beskæftiger sig med, som man vel næppe kan rubricere under sygdom.
Det kan være fødsel.
Det kan være abort.
Det kan være så mange andre ting, sundhedsvæsenet foretager sig.
Det er ikke Folketingets opgave at beslutte, hvilke borgere der skal behandles.
Det er noget, der foregår i amterne og i samspil mellem patient og læge.
Rikke Hvilshøj (V), 1998-06-19:
Venstre stemmer for de ændringsforslag, der er stillet af arbejdsministeren.
Der er med disse ændringsforslag blødt en lille smule op på definitionen af arbejdstid til gavn for dem, der har en overenskomstmæssig arbejdstid ud over de 37 timer, og det kan Venstre som sagt støtte.
Til gengæld kan Venstre ikke støtte ændringsforslaget, som er stillet af Fremskridtspartiet.
Vi kan ikke støtte den ændring, der giver loven en tilbagevirkende kraft.
Endelig ønsker Venstre at få tilbagesendt lovforslaget til fornyet behandling i udvalget inden tredjebehandlingen.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-06-19:
I udvalgets betænkning er der et forklarende betænkningsbidrag forfattet af arbejdsministeren, hvor han gør rede for, hvordan ændringsforslaget til § 1, nr. 4, nærmere skal forstås.
Og her gør arbejdsministeren rede for, at hensigten er at give direktøren for arbejdsløshedsforsikringen en ret til at fastsætte regler for de særlige områder, hvor der er, om jeg så må sige, atypiske arbejdstidsforhold.
Det er naturligvis udmærket, at direktøren for arbejdsløshedsforsikringen har en sådan ret, men jeg tror, der vil være ganske mange lønmodtagere, der stiller spørgsmålet: Kan vi så være sikre på, at denne ret, som direktøren hermed får, også vil blive udnyttet?
Og jeg tror også, at medlemmer af Folketinget kan have behov for at få klarhed omkring dette spørgsmål.
Derfor vil jeg gerne bede arbejdsministeren her fra talerstolen bekræfte, at der ikke blot er tale om en ret til direktøren, men at vi også kan forvente, at denne ret rent faktisk bliver udnyttet, sådan som det er blevet beskrevet i betænkningsbidraget.
Aage Frandsen (SF), 1998-06-19:
Ved første behandling gav vi tilslutning til lovforslaget, men vi understregede også, at det her lovforslag kun løser nogle problemer, men ikke løser alle problemerne.
Derfor finder vi det meget vigtigt, det, som er udtrykt i betænkningsbidraget fra et mindretal, hvoraf vi er en del, at man får undersøgt de her ting nærmere, sådan at de meget stive regler, man har på de her områder - uanset om det drejer sig om efterløn, delefterløn eller overgangsydelse - bliver gennemset, med henblik på at de skal gøres betydelig mere fleksible, ikke for at folk skal udnytte reglerne, men sådan at folk kan arbejde, samtidig med at de får ydelser, og at man så kan modregne i den forbindelse.
Det er derfor, vi gerne vil have forslaget tilbage til udvalget mellem anden og tredje behandling, med henblik på om ikke vi kunne finde ud af, at et flertal i udvalget kan give en retningslinje for, hvad det er, vi gerne vil med hensyn til det her.
Det er et problem, som alle taler om at de vil løse.
For et år siden var regeringen sådan set opsat på, at man skulle løse alle de her problemer, og der er ikke sket noget, når det drejer sig om de større problemer med hensyn til at sikre større fleksibilitet for efterløns- og overgangsydelsesmodtagere.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-06-19:
Under førstebehandlingen af det her lovforslag blev der over for arbejdsministeren rejst uendelig mange spørgsmål, og nu står vi her ved andenbehandlingen.
En af de ting, som har gjort det lidt trist for mig - men jeg vil tillægge det, at arbejdsministeren er så ny; der er sket så meget i Arbejdsministeriet på det sidste - var en udtalelse fra arbejdsministeren til journalisterne om, at man slet ikke havde drøftet indholdet i det her forslag efter det sidste samråd.
Det synes jeg var kedeligt.
Vi har prøvet så godt, vi kunne.
Jeg er meget glad for, at Venstre har bedt om at få det her forslag tilbage til udvalget.
Det ville Fremskridtspartiet selv have gjort.
Vi håber, at vi i en tillægsbetænkning sammen kan få rettet op på nogle af skævhederne.
Jeg skal nu meddele, at vi kan stemme for arbejdsministerens ændringsforslag, men jeg vil gerne anmode formanden om, at Fremskridtspartiets ændringsforslag under nr. 5 bliver trukket tilbage.
Ove Hygum (S), 1998-06-19:
Jeg vil blot i en replik til hr. Knud Erik Kirkegaard bekræfte, at det naturligvis er meningen, at den bemyndigelse, der er til direktøren, skal udnyttes, således at vi kan dispensere for de grupper, der har atypiske arbejdstidsforhold på det danske arbejdsmarked.
Hanne Severinsen (V), 1998-06-19:
Under førstebehandlingen rejste Venstre en lang række spørgsmål.
Noget af det, der har været allermest vigtigt for os i denne her omgang, har været spørgsmålet om ekspropriation.
Vi er glade for, at ministeren nu er kommet med nogle forsikringer, som viser, at man er helt opmærksom på, at der i Borris er et særligt tilfælde, hvor der næsten ikke er købt noget jord, og hvor det også er vigtigt - og jeg forstår på ministeren, at han også vil gøre noget ved det - at man får så hurtig en procedure som muligt over for Told og Skat, så man virkelig kan få skaffet den erstatningsjord, der skal til, og at man også vil rapportere til udvalget, hvis man skulle skride til ekspropriation.
Vi har også efterhånden via nogle spørgsmål og svar fået så meget på plads, at man i den østlige del af åen vil gøre, hvad man kan for at retablere gydepladser og også - hvad jeg synes er positivt - bruge de lokale kræfter, som ved en masse om den gamle å.
Jeg håber, at det så også betyder, at der virkelig bliver et tillidsfuldt samarbejde, når de her ting skal føres ud i livet.
Vi havde jo stillet nogle betingelser op i sin tid i beretningen.
Vi kan se af disse mange svar, at man i hvert tilfælde vil gøre, hvad man kan for at sikre sig imod de ulykker, som man muligvis kunne komme ud for.
Det bliver så dyrt, men hele spørgsmålet om en uvildig undersøgelse af alternativet er jo desværre ikke blevet til noget.
Det kunne vi ikke samle flertal for. Jeg synes, det er synd, fordi det efterlader sagen med en masse myter stadig væk.
Og navnlig når man lokalt har kunnet se ude i Polterne, hvor godt man faktisk kan lave et vådområde for meget små midler og uden at lave det store gravearbejde, havde det været en undersøgelse værd, om vi kunne have fået noget a la Vejlerne
for langt færre penge
Selv om miljøministeren for tre år siden, da han var i ådalen sammen med Miljøudvalget, sagde, at hver en sten var vendt, må man nok konstatere, at de fleste sten er blevet vendt i de senere år, og det er vi da også godt tilfredse med.
Vi havde gerne set, at endnu flere sten var blevet vendt, men nu håber vi, at de mange løfter, som er indeholdt i de mange spørgsmål og svar, som vi har været igennem her i de sidste par måneder, også holder i virkelighedens verden.
Martin Glerup (S), 1998-06-19:
Når jeg tager ordet, er det, fordi jeg godt vil imødegå fru Hanne Severinsens påstand om, at alternativerne ikke er belyst.
Det fremgår også af de besvarelser, der ligger i stimevis, at de projektforslag, som er fremlagt, har fået en seriøs bedømmelse.
Det, der er problemet med de alternative forslag, er, at de ikke lever op til målsætningen om genskabelse af et snoet åforløb, idet Skjern Å fortsat for en dels vedkommende vil løbe i en kanal, hvis man vedtager alternativet.
Det er det, der er sagen.
Men det har vi diskuteret til hudløshed nu i 10 år, og nu er vi altså kommet til målstregen.
Det, der er det positive i det, er, at vi nu er enige om, at vi skal have gennemført det her enestående naturprojekt, og at vi, som fru Hanne Severinsen sagde, selvfølgelig vil gøre alt muligt for at få frivillig tilslutning til det.
Men det må ikke være sådan, hvis der er en enkelt eller ganske få vrangvillige lodsejere, at de så kan bremse hele projektet.
Det er det, det går ud på.
Men jeg synes, vi har fået en rigtig grundig belysning
af alle alternativer, og sådan skal det altså også være.
Aase D. Madsen (DF), 1998-06-19:
Dansk Folkeparti har givet et fyldigt betænkningsbidrag, og i det står der, at vi er meget, meget bekymrede over ekspropriationsparagraffen, som er kommet ind ved, at Skjern Å-projektet er et anlægsprojekt.
Der er jo mange, som kan komme ud for at blive eksproprieret.
Der står meget kønt og smukt en hensigtserklæring om, at det vil man helst ikke, men når det kommer til stykket, eksproprierer man jo.
Det er det korte af det lange.
Så har jeg hørt ved samtaler med dem derovre, at staten ikke vil gå ind og købe, for det er alt for dyrt.
Nu er priserne på landbrugsjorden jo steget på grund af Vandmiljøplan II osv., harmonikravene.
Men man må da betale.
Hvis man går ind og eksproprierer, må man betale den pris
, det koster.
Det er lodsejernes liv, det gælder.
Så derfor må man søreme betale, hvis det kommer til ekspropriationer.
Og det gør det.
Der er ingen tvivl om det.
Der er store arealer, hvor folk ikke vil sælge eller indgå andre aftaler.
Ligeledes er vi bekymret for, om de budgetterede 246 mio. kr. kan holde.
Vi tror ikke på, at den budgetramme kan holde, når man først går i gang med projektet.
Der findes så ikke penge tilbage på finansloven til andre naturprojekter, som måske kunne gøre større gavn, gøre større nytte over hele landet som sådan.
Ligeledes har jeg ved gennemgang af dokumenterne og det, der ligger i sagen, været opmærksom på, at befolkningen, erhvervslivet og andre ønsker en folkeafstemning.
De vil selv have indflydelse på deres lokalområde.
Det står der heller ikke noget om.
Man har ingen indflydelse fået.
Man har fået nogle lunser kastet ud, men ingen indflydelse overhovedet.
Det var sådan set det, jeg ville sige i første omgang.
Hanne Severinsen (V), 1998-06-19:
Hvis hr. Glerup læser den oprindelige beslutning fra 1987 igennem, står der intet om, at der er nogle særlige områder, der skal være snoet.
Men det er nu blevet det på bjerget
herskende, at snoet er godt for miljøet.
Og det er da sikkert pænt for synet, så nu bliver det altså sådan.
Det bliver dyrt.
Det er rigtigt, at det har været diskuteret i mange år, men med hensyn til den seriøse gennemgang af det lokale alternativ skal jeg over for hr. Glerup på et tidspunkt lige påvise, når vi kigger alle de spørgsmål og svar igennem, som der har været gennem tiderne, hvor seriøst det har været.
Jeg synes ikke, det er noget at prale af.
Martin Glerup (S), 1998-06-19:
Jeg synes gerne, jeg over for Dansk Folkeparti vil understrege, at det ikke er i overensstemmelse med sandheden, at man ikke kan komme langt uden ekspropriation.
Det viser sig, at der i den vestlige del, vest for Rute 11, er erhvervet 93 pct. af arealerne uden ekspropriation.
Og jeg er ikke i tvivl om, at vi også kan komme langt i det øvrige projekt, når man virkelig går i clinch med det.
Så det er en helt forkert opfattelse.
Aase D. Madsen (DF), 1998-06-19:
Jeg vil da gerne lige fortælle hr. Martin Glerup, at der nu engang er forskel på øst og vest, også i Skjern Å-projektet, og det er dér, de store problemer ligger.
Jeg kan ikke undlade at komme med en bemærkning om Venstres stilling i denne her sag.
Jeg mener, Venstre rider på to heste.
Man har meget, meget skarpe bemærkninger her med hensyn til redegørelsen, og man vil alt det gode.
Man vil alt det gode, men man kan ikke få det gennemført, og så stemmer man sammen med de øvrige her i Folketinget, der vil gennemføre det.
Man stemmer ja til lovforslaget, og så kommer man med men og men og men: Sådan og sådan vil vi gerne have det, og sådan og sådan vil vi ikke have det, osv. Jeg føler, man er bundet af Vandmiljøplan II og derfor mener, man er nødt til at stemme for, men at man i virkeligheden også gerne vil stryge lodsejerne derovre med hårene og derfor gør det på den måde.
Jeg er ny i Tinget, så det er måske mine moralbegreber, det kniber med, men jeg synes ikke, man kan gøre det, Venstre gør.
Hanne Severinsen (V), 1998-06-19:
Nogle gange er det måske bedre at gå ind i arbejdet og få noget indflydelse frem for bare at stå med det fine nej.
Anna-Marie Hansen (S), 1998-06-19:
Jeg har en kort bemærkning til fru Yvonne Herløv Andersen.
Det er jo ikke rigtigt at stille det op på den måde, at det her handler om principperne for lige adgang til sundhedsvæsenets ydelser.
En forudsætning for sådan en argumentation er jo, at det at være lesbisk er en sygdom, og det at være enlig er en sygdom, der kræver behandling i det danske sundhedsvæsen.
Sådan ser jeg ikke på det.
Den medicinske teknik har skabt en mulighed for at producere børn, og i dag kan vi ved hjælp af teknik bruge sædceller og ægceller til at producere et barn uden for den menneskelige organisme.
En sådan opfindelse forpligter, for det er kimen til menneskeliv, og derfor har såvel det kommende barn som donorerne også krav på en beskyttelse.
Derfor synes jeg også, det er ærgerligt, at ændringsforslaget fra fru Margrete Auken, som var et skridt i den rigtige retning, ikke kunne blive vedtaget.
Det er altså fejlagtigt, når der bliver sagt, at det her handler om, hvorvidt en enlig eller to kvinder kan være gode forældre.
Det kan de godt.
Det er fejlagtigt at stille det op, som om det er et tolerancespørgsmål.
Det handler om barnets ret til en mor og far ved livets start, en start, det bliver hjulpet til med samfundets hjælp og med teknologiske behandlinger.
Tove Fergo (V), 1998-06-19:
Jeg vil blot begrunde, hvorfor jeg stemmer imod forslaget.
Det er ikke, fordi jeg er imod ligebehandling, men fordi jeg er tilhænger af, at børn skal have en far og en mor som udgangspunkt.
Det synes jeg må være ethvert barns ret.
Der kan så ske noget i løbet af livet, som gør, at en mor eller far bliver alene med barnet, og at barnet måske ikke senere hen kommer til at lære sin far eller sin mor at kende.
Men som udgangspunkt må ethvert barn have ret til en far og en mor.
Det her lovforslag skaber mulighed for, at der er børn, som kommer til verden, uden at de kender deres far - og det endda som udgangspunkt.
Det kan jeg bestemt ikke støtte, og derfor vil jeg stemme imod, og jeg ved, at der er en stor del af Venstres folketingsgruppe, som også vil stemme imod lovforslaget.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1998-06-19:
Det er rigtigt, hvad formanden siger.
Hvis man stemmer nej, vil det være første gang, man herhjemme fra Folketingets side politisk vælger en bestemt gruppe mennesker ud, som man ikke vil give lægehjælp.
Det er det, der er det principielle i spørgsmålet, og det er det, der skal tages stilling til. Jeg vil anbefale, at man stemmer ja, for ellers kunne man jo spørge: Hvilken gruppe kommer så ikke med næste gang? Hvad skulle det så være for en gruppe, som Folketinget ikke mener skal behandles?
Søren Søndergaard (EL), 1998-06-19:
Fru Dorte Bennedsen spørger, om vi virkelig tror, at man kan bekæmpe international kriminalitet alene i Danmark, og det tror vi selvfølgelig ikke, og derfor er det nødvendigt med et internationalt politisamarbejde, men det er bare ikke et specielt argument for at nedlægge de danske grænser eller et specielt argument for Schengen; det er selvfølgelig et argument for et internationalt politisamarbejde både med de lande, der er inden for Schengenrammerne, og med de lande, der er udenfor.
Selvfølgelig er det det, men det er ikke noget specielt argument for at vælge nogle specielle lande ud, da den kriminalitet, der foregår, jo som bekendt også er grænseoverskridende ud over Schengen.