Line Barfod (EL), 2002-04-19:
Ligestilling handler om lige muligheder, fremgår det af redegørelsen, og det hørte vi også fra Venstres ordfører.
Men det handler også om at blive behandlet som ligeværdig og blive respekteret som et lige så godt menneske som alle andre.
Redegørelsen har mange pæne ord og hensigtserklæringer, har vi set, og vi er da også fra Enhedslistens side enige i redegørelsens ord om, at vi er kommet langt i Danmark med hensyn til ligestilling.
Men der mangler stadig meget, og når det, man ser blive omsat til handling, er, at regeringen og dens støtteparti, Dansk Folkeparti, går den modsatte vej og gennemfører en række love, hvor man oven i købet skriver, at de har negative ligestillingsmæssige konsekvenser, når man forringer barselorloven, når man giver kvinder penge for at gå hjemme og passe børnene, og når man skærer kraftigt ned over for kommunerne og forringer muligheden for, at der bliver bygget boliger og daginstitutioner, er det en manglende respekt for den ligestilling, man ellers hylder med mange ord. På boligområdet er der i dag så stor boligmangel, at Boligfonden for enlige mødre og fædre siger, at situationen er lige så slem, som den var i 1960'erne, da Boligfonden blev oprettet.
Fru Anne Baastrup sagde, at det som regel var kvinderne, der fik lov at blive i boligerne.
Meget ofte er det kvinderne, der må flytte med børnene.
Men uanset om det er manden eller kvinden, der står på gaden, er det et kolossalt problem ikke at have noget sted at bo.
I mange kommuner kan man ikke engang blive skrevet på venteliste, hvis ens eneste problem er, at man mangler en bolig.
Man kan først komme på ventelisten, når man har fået andre problemer oveni.
Det er svært at få den reelle ligestilling, så længe der ikke også er de lige muligheder: Så længe man ikke har mulighed for at få en bolig, og så længe man ikke har mulighed for at få en daginstitutionsplads. I forhold til ligestilling handler det jo ikke kun om kvinders ligestilling, men i det hele taget om ligestilling mellem mennesker, og det fremgår af redegørelsen, at det også handler om handicap.
Desværre ser det ud til, at regeringens og de borgerliges holdninger heller ikke her handler om ligeværdighed.
I går kunne vi i fjernsynet se et indslag om
Frederiksborg Amt, der skærer ned, fordi de nu på grund af de nedskæringer, der er over for kommuner og amter, skal skære ned.
De, der får 4 kr. i timen, får fremover ikke noget, og de, der får 16 kr., skal fremover kun have 15 kr. i timen.
Det er ikke ligeværdigt at behandle folk på den måde at gå ind og skære ned.
Og hvis det er udtryk for den holdning, som de borgerlige partier har om, hvordan man behandler andre mennesker, så lover det ikke godt for ligestillingen fremover.
Enhedslisten ønsker, at vi får en reel ligestilling i form af ligeværdig behandling.
Vi skal anerkende, at alle mennesker har krav på at blive behandlet med respekt, og vi skal skabe lige muligheder.
Særlig på arbejdsmarkedet har vi et behov for, at der bliver en reel lige løn.
Det handler, som det også fremgår af redegørelsen, ikke kun om, at man skal have lige løn for det samme arbejde, men også om, at det danske arbejdsmarked er meget kønsopdelt.
I de fag, hvor der arbejder mange kvinder, er lønnen klart lavere end i de fag, hvor der er flest mænd.
Så længe forholdene er sådan, er der altså stadig langt til ligestilling på arbejdsmarkedet.
Så handler ligestilling også, som det fremgår af redegørelsen, om sammenhængen mellem arbejdsliv og familieliv.
Men også her ser vi, at der er langt fra de kønne ord i redegørelsen og til det, der sker, når regeringen så skal handle.
Man har valgt at skære ned og forringe barselorloven i stedet for at lave en barselorlov, der giver en reel fleksibilitet; en barselorlov, der giver et reelt retskrav også for fædrene på at kunne holde barselorloven, så man kan gå op og sige til arbejdsgiveren: Jeg skal holde barselorlov.
Men nu er det i stedet for noget, man skal sidde og forhandle om, og som man risikerer ikke at få, og slet ikke, hvis man skifter til et andet arbejde.
Hvis man skal have en reel ligestilling i forhold til barselorlov, skal der også være en barselorlov med fuld løn.
Så længe mændene tjener mere end kvinderne i de fleste familier, vil det som regel for de fleste være meget svært at få økonomien til at hænge sammen, hvis det er manden, der går på barselorlov.
Derfor giver det kun lige muligheder, hvis man får fuld løn.
Der er det så selvfølgelig nødvendigt med en central barselfond til at betale, så man ikke især rammer små virksomheder meget hårdt. Hvis der skal være reel ligestilling, skal der også være tilstrækkelig med daginstitutionspladser, og de skal være af en ordentlig kvalitet, så de ikke bare er opbevaringssteder, men er steder, hvor børnene også har det godt, og hvor man er tryg ved at lade sine børn være.
Som fru Anne Baastrup var inde på i sit indlæg, handler ligestilling i høj grad også om arbejdsmiljø.
Den offentlige sektor er et af områderne med det allerdårligste arbejdsmiljø, hvor man slider flest mennesker ned og udstøder flest mennesker fra arbejdsmarkedet, især inden for social- og sundhedsområdet.
Derfor var det længe tiltrængt, at vi fik den arbejdsmiljøreform, der var på vej, både vedrørende arbejdsskader og større forebyggende indsats.
Desværre går regeringen den anden vej, og arbejdsskadereformen har foreløbig lange udsigter.
Vi håber, det kan lykkes fagbevægelsen at få presset igennem, at vi får arbejdsskadereformen.
Ligestilling handler jo, som debatten her har vist, ikke kun om forholdene i Danmark, men også om forholdene i den tredje verden.
Når vi skal støtte ligestilling i den tredje verden og støtte projekter med kvinder, så handler det ikke kun om, at vi skal komme som de gode og hjælpe kvinderne, men det handler om, at ligestilling er selve forudsætningen for, at der kan ske en udvikling i tredjeverdenslande.
Det er selve forudsætningen for, at man også kan få reelt demokrati, at kvinderne også er med. I Enhedslisten vil vi gerne arbejde for, at vi reelt får lige muligheder, og at det ikke kun er pæne hensigtserklæringer.
Det gælder også nogle af de andre områder, som er kommet med i de senere år.
De har også været fremme under debatten, og det er blevet fremhævet af fru Anne Baastrup, at det har taget lang tid at få erkendt, at de er en del af ligestillingsdebatten.
Det handler om volden i hjemmet, som primært er rettet mod kvinder.
Men som jeg har sagt tidligere, er der jo også mænd, der bliver udsat for vold.
Derfor er det vigtigt, at vi sørger for, at såvel det forebyggende arbejde som de hjælpeforanstaltninger, der er,
også er et tilbud for mænd.
Og det drejer sig om handel med kvinder, hvor vi mener, det er meget vigtigt, at man sætter ind i forhold til at forebygge, at handelen finder sted.
Det handler meget om at sikre, at der er udviklingsprojekter i de lande, så de får en bedre økonomi, således at kvinderne ikke føler sig presset til at blive solgt til de vestlige lande.
Men det handler også om, at vi, når de så er kommet hertil, sikrer, at de ikke risikerer bare at blive sendt tilbage igen, hvis det lykkedes dem at komme ud af prostitutionen.
Ligestilling handler også om den seksualisering af det offentlige rum, som vi i stigende grad har set gennem de senere år.
Der er reklamer, tv-udsendelser, pornoblade og også seksualisering af de almindelige blade, som vi kan se alle steder.
Det er vigtigt, at vi får lavet nogle undersøgelser over, hvordan det påvirker især de helt unge, og hvad vi kan gøre for at forhindre den stigende seksualisering.
Så der er nok at tage fat på.
Vi havde håbet, at der var flere konkrete initiativer fra regeringens side.
Vi vil i hvert fald gøre vores for igen og igen at påpege alle de negative konsekvenser, der kan være af de lovforslag, der kommer, men også arbejde på, at der kommer tiltag, der kan have en positiv effekt på ligestillingen.