runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erling Christensen (S), 2000-03-16:
Ja, da hr. Ebbe Kalnæs er en af forslagsstillerne, så kan jeg jo fortsætte debatten med forslagsstillerne her og sige, at i forlængelse af det frikommuneforsøg, som vi havde, oplevede
vi jo også, at når man påstod, det gik trægt i centraladministrationen, at den var stivnakket, viste det sig i utallige tilfælde, at det var egne hjemlige byrådsbindinger, der blokerede for gode løsninger i kommunerne. Men det var jo dejligt i nogle tilfælde at kunne skyde det over på centraladministrationen.
Også med hensyn til at have fælles skoleledelse siger skoleloven jo ganske klart, hvordan det må gøres, med mindre det drejer sig om skoler med maksimalt 100 elever og 3-4 af de yngste klasser.
Dér må man henlægge det under en anden skoles ledelse, og det giver mulighed for, at de mindste elever i landdistrikterne kan begynde deres skolegang i den lokale skole
Det synes vi er fint i Socialdemokratiet.
Vi ved også godt, at der er et men her, nemlig at
der ved hver skole skal oprettes en skolebestyrelse.
Det synes vi i Socialdemokratiet er en god idé.
Det er jo det, det handler om, for skolen skal have ansvaret, og man skal have en skolebestyrelse, men der skal også ansættes en leder.
Det giver selvfølgelig nogle problemer, men da to af partierne her også er med i folkeskoleaftalen, regner jeg med, at man finder ud af det, når man laver en ny folkeskoleaftale.
Aase D. Madsen (DF), 2000-03-16:
Da Dansk Folkepartis ordfører på området ikke kan være til stede, vil jeg tillade mig at fremføre Dansk Folkepartis synspunkter på forslaget.
Det går jo som bekendt ud på, at der igangsættes en række udviklingsforsøg i den kommunale sektor, så man kan være med til at give kommunerne helt nye muligheder for at afprøve nye metoder i opgaveløsningen, og det kan Dansk Folkeparti støtte.
De samme forslagsstillere fremsatte da også bl.a. den 19. marts 1999 et forslag om frikommuneforsøg, som Dansk Folkeparti også kunne støtte.
Vi er helt med på, at forslaget her ikke bare er en tro kopi og en lidt anden tekst, men at man i dette forslag lægger op til nogle helt nye områder med muligheder inden for bl.a. folkeskolen, kommunale kombibiblioteker og ældreområdet, som er beskrevet i beslutningsforslaget.
Det er da meget vigtigt for Dansk Folkeparti, at man får strikket en ordning sammen, som er fleksibel og ubureaukratisk, og at man kan få lavet nogle løsninger, som er med til at styrke det kommunale ved at give øget frihed og nedbryde nogle af de barrierer, der er i dag.
Forslaget går alt i alt ud på friere valg inden for de kommunale serviceområder, og den tankegang kan Dansk Folkeparti godt støtte.
Der er her i forslaget jo også tale om, at man kan lave nogle udviklingsforsøg, og det er da altid en god tankegang.
Så har man jo muligheden for at evaluere forsøgene og finde frem til, hvad der er godt, og hvad der er skidt og så ud fra det komme videre med selve den tankegang, der ligger bag forslaget her.
Vi kan altså give forslagsstillerne tilslutning til det her beslutningsforslag.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-03-16:
Da SF's ordfører i denne sag, hr. Kristen Touborg, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre SF's synspunkter i denne sag.
SF er noget ambivalent over for dette beslutningsforslag om udviklingsforsøg i kommunerne.
Ja, vi kunne ikke have skrevet det smukkere selv.
SF er endvidere enig i, at kommunerne og også amterne skal have rige muligheder for at kunne kvalitetsudvikle deres tilbud og dermed også have mulighed for at iværksætte forskellige forsøg.
Det er jo ikke ligegyldigt, hvilke løsninger vi satser på. Forslagsstillerne begrunder forslaget med, at kommunerne er presset på grund af den meget stramme økonomiaftale, der er indgået på det kommunale område, en aftale, som de i øvrigt selv har stemt for.
SF er fuldstændig uenig i, at nytænkning og kvalitetsudvikling skal begrundes med, at nød lærer nøgen kvinde at spinde.
Det er ikke discountløsninger eller økonomiske gevinster til private leverandører, der er brug for, det er kvalitet og holdbare løsninger, der skal udvikles.
I SF undrer vi os i øvrigt over, at forslagsstillerne i bemærkningerne nævner nye regler til styrkelse af folkeskolen uden at nævne, at der faktisk er tale om forligsstof.
Vi vil dog betragte det som en svipser med disse eksempler.
Da Enhedslistens ordfører, hr. Keld Albrechtsen, ikke kan være til stede, har jeg lovet at sige, at Enhedslisten ikke kan støtte forslaget.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-03-16:
Jeg kan godt holde en ideologisk tale, men det gjorde jeg altså ikke.
Prøv lige at lytte lidt bedre efter, hvad jeg siger.
Jeg er bestemt optaget af det praktiske.
Nu kunne jeg forstå på hr. Erling Christensen, at omkring de punkter, vi nævner, er det vældig rosenrødt. Det kan lade sig gøre alt sammen.
Det er udvalgsarbejdet fortræffeligt til at finde ud af.
Stadig væk vil jeg sige til hr. Erling Christensen, at vi skal op af grøften, så kan vi nå nogle resultater.
Erling Christensen (S), 2000-03-16:
Nu igen kommer den konservative ordfører med en eller anden påstand om ideologi.
Det, jeg sagde indledningsvis, var jo, at flere af de fem forslag, man kommer med, er gennemført ude i kommunerne, f.eks. om fælles skoleledelse, som Undervisningsministeriet har meddelt mig kan finde sted, og sammenlægning af dagtilbud er jeg orienteret om også finder sted ude i en kommune. Med hensyn til samarbejde mellem skolebibliotek og folkebibliotek står der faktisk i reglerne, at man skal samarbejde, så det eneste, der ligger tilbage, er den ideologi, som Venstre og De Konservative selv fremfører, nemlig at der skal kunne tjenes på det, og at hjemmesygeplejen også skulle give profit.
Det er Venstre og De Konservative, der har lagt ideologi ind i det, det er ikke mig.
Jeg forholdt mig positivt til det.
Hvis man på det grundlag, som jeg sagde, vil samarbejde med det her, så var vi klar til det i Socialdemokratiet.
Det var altså Venstre og De Konservative, der kom med det ideologiske i det her.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-03-16:
Jeg har overhovedet ikke noget ønske om at rokke ved det værdigrundlag, som et meget stort flertal af danske kommunalpolitikere har med hensyn til den måde, de arbejder på, den måde, de ønsker at løse opgaverne på.
Det er overhovedet ikke mit ærinde.
Jeg peger blot på, at der er så store udfordringer for kommunerne i de år her, at der simpelt hen er et behov for at gå ad andre veje end de traditionelle for at opnå det bedst mulige resultat og også for at tilgodese de hensyn, som hr. Erling Christensen nævnte, og måske netop for at tilgodese de hensyn.
Skal vi så ikke lige kravle op af den der ideologiske grøft?
Erling Christensen (S), 2000-03-16:
Når hr. Kirkegaard nu snakker om ideologiske grøfter osv., så kunne jeg jo godt have forestillet mig, at hr. Kirkegaard havde responderet på det, da jeg udtrykte mig positivt.
Det udgangspunkt kunne jeg da godt forestille mig og havde håbet på, at den konservative ordfører havde forholdt sig til i stedet for at hente et eller andet ideologisk op af tasken.
Jeg sagde helt konkret, at grundlaget, og det er også grundlaget for forslagsstillerne, er servicesamfundet og den aftale, der ligger mellem staten og kommunerne om at komme videre ad den vej.
Det forholdt den konservative ordfører sig ikke til.
Else Winther Andersen (V), 2000-03-16:
Til den socialdemokratiske ordfører vil jeg gerne sige tak
for den fortsat positive dialog, når vi taler om samarbejde, som vi jo så kan fortsætte, når den kommer til at køre i udvalgsarbejdet.
Men jeg vil godt lige tage fat i den bemærkning, at fordi man giver frihed til nogle, giver man begrænsninger til andre.
Det er ikke den måde, Venstre snakker om frihed på.
Vi snakker om frihed for alle.
Dorte Bennedsen (S), 2000-03-16:
Fru Aase D. Madsen spurgte, hvor mange familiesammenføringer der efter min mening kunne forhindres med forslaget.
Det ved jeg ikke, og det er jeg også fuldstændig ligeglad med.
For mit vedkommende - og det sagde jeg også i min tale - handler det her ikke om at begrænse familiesammenføringer; det handler om at sikre nogle unge, prøve at beskytte nogle unge mod tvangsægteskaber.
Det er det, der er lovforslagets intention.
Jeg tror, der er opstået en misforståelse mellem hr. Arne Melchior og mig.
Jeg polemiserede over, at han spurgte, hvilke uddannelseskrav der var; det var ikke det andet.
Vi er enige om, at her er der ikke nogen lette løsninger, men hvis man går ind i arbejdet med den holdning, hr. Melchior har, kan jeg et eller andet sted hen ad vejen godt forstå, at så er konsekvensen, at man siger: Nå ja, ja, det kulturmønster skal fortsætte, også for de unge, der er født og opvokset her.
Hr. Søren Søndergaard havde en bemærkning om undersøgelsen.
Her må jeg igen sige, at det er et svært område af mange grunde, fordi vi som danske gør os utrolig kloge.
Det gælder også nogle af de rådgivningsinitiativer, hvor velmenende danske har rådgivet folk med etnisk baggrund.
Det tror jeg ikke man kommer ret langt med, og derfor tror
Jeg nævnte en reaktion før, men det er ikke den eneste.
Jeg har fået mange reaktioner fra de unge, der er i den situation, som viser, at de er nok så glade for, at de får det pusterum, inden det bliver alvor.
Dorit Myltoft (RV), 2000-03-16:
Til hr. Knud Erik Hansen vil jeg da meget gerne sige tak for rosen, men det er løsningsmodellerne, vi er mere optagede af.
Som jeg sagde i min slutningsreplik heroppefra, så løser det her problem ikke alle boligsociale problemer, men det er med i mængden.
Det er altså et lille skridt i nogle rigtige retninger, men det kunne aldrig stå alene, det har vi heller ikke sagt.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-03-16:
Det var da fine ord, der var i fru Dorit Myltofts tale: Vi skal skaffe flere muligheder for at løse de boligsociale problemer, og vi skal også sørge for, at folk kommer i arbejde, for så har vi ikke så mange af de her boligsociale problemer.
Det er vi jo enige om.
Og så var konklusionen fra De Radikale, at så kan de støtte det her forslag.
Så var det, jeg syntes, at så knak filmen altså, for det forslag, der ligger nu rent konkret, er jo ikke primært rettet mod dem, der er uden arbejde, for det er der jo stadig væk nogle, der er, der er stadig væk en del, der er på overførselsindkomster, som kan have boligsociale problemer.
Det her er rettet mod de ressourcestærke, og det er dem, vi skal lave særlig boliganvisning til, de er rettet mod at nedsætte huslejen, netop for at de mere ressourcestærke også kan komme ind i de her bebyggelser.
Men vi mangler faktisk noget omkring de socialt svage, så hvis De Radikale vil det, vil jeg egentlig godt spørge fru Dorit Myltoft: Hvor er det virkelig, at det her forslag batter for at løse problemerne for dem, der har boligsociale problemer?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-16:
Jeg synes, ministeren skylder CD's ordfører et bedre svar på sammenligningen med søfartsbogen, for det ramte jo fuldstændig i plet.
Det er menneskerettighederne igen, som tilsidesættes, også når det gælder familiesammenføringer, men det kommer der en hel debat om senere på dagen med en anden minister.
Nu venter vi så bare spændt på, vil jeg sige, om ministeren mener det alvorligt, når ministeren nu antyder, at hvis de private udlejere ikke vil være med, så kommer der et lovforslag fra ministeren.
Jeg ved ikke, om det kunne fortolkes sådan; det håber jeg da.
Vi venter spændt.
Og vi venter også spændt på, om drøftelser med Boligselskabernes Landsforening kan føre til noget med hensyn til de stærke afdelinger.
Men det er sent på dagen, det kommer, og der skal mere kød på, vil jeg sige, før det kan vendes til glæde.
Egil Møller (DF), 2000-03-16:
betinges af, at kommunen skal have adgang til at anvise boligsøgende til hver 10. bolig i foreningen.«
Jytte Andersen (S), 2000-03-16:
Hvis vi nu tager familien, sådan som vi kan se den foran os, en indvandrerfamilie, som bor i Ishøj, som har far, mor og 3-4 søskende.
En af dem får så en kæreste i Tyrkiet, bliver gift i Tyrkiet og vil gerne have sin ægtefælle herop.
Men vedkommende er jo præcis som alle andre unge mennesker - og ældre for den sags skyld også - i dette land i stand til at lade sig skrive op til en bolig, en almen bolig.
Det kan indvandrerfamilier gøre på lige fod med alle andre.
Og hvis man dér så kan sige, at nu har jeg fået en bolig, nu har jeg stået på ventelisten, og jeg har fået en bolig, og man kan dokumentere, at man har en bolig, ja, så kan man godt få sin familie herop, så kan man godt få sin kæreste herop, hvis man vel at mærke vil giftes med ham, ikke sandt?
På den måde er indvandrere og danskere stillet lige. Dér er de faktisk også stillet lige, for de her regler, som indenrigsministeren lægger frem senere på dagen, og som skal forhandles senere på dagen,
gælder jo også danskere.
Man kan ikke få sin ægtefælle til Danmark, medmindre man kan dokumentere, at man har en selvstændig bolig.
Den kan så være lille, eller den kan være stor, men den kan i hvert fald ikke være overbefolket i forvejen.
Sådan hænger det sammen.
Men det bliver der jo god lejlighed til at diskutere senere hen.
Jeg vil godt anbefale hr. Egil Møller at læse forslaget.
Forslaget taler om, at det er de støttede andelsboliger.
Om støtten så er den normale støtte, altså kapitaltilførslen i forhold til byggeriet, eller det er det nye med en kommunalgaranti i sidste ende, er sådan set ikke så afgørende; det er jo også en statslig økonomisk håndsrækning i en given situation.
Så det er støttede andelsboliger, vi taler om, hverken mere eller mindre, og det er nye afdelinger.
Det er ikke de afdelinger, der er, det er nye afdelinger, hvor man kender vilkåret.
Så til hr. Keld Albrechtsen: Vi mener faktisk også, at de private udlejere skal være med til at bære og løfte denne her opgave.
Det er derfor, vi sidder og forhandler.
Hvis det ikke lykkes at få nogle succesfulde forhandlinger, er det jo en ny situation, og så må man forholde sig til den.
Det er ikke sådan, at regeringen - og det er den samlede regering - har opgivet at få de private med.
Men det, vi gør med dette forslag, er at lægge op til, at alle boligafdelingerne og alle boligselskaberne og ikke kun de 3 pct., som bærer et socialt ansvar, også gør det.
det er sådan stilfærdigt sagt det, der hedder solidaritet, og det solidaritetsbegreb skulle jo ikke være fremmed for den almene sektor, vel?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-03-16:
Ja, efter denne dybt reaktionære tale er der vel behov for en konservativ tale.
Vi er naturligvis tilhængere af dette forslag her, eftersom vi selv har været med til at fremsætte det, og med hensyn til argumentationen for det kan jeg henvise til de bemærkninger, der hører med til beslutningsforslaget.
Jeg lyttede meget opmærksomt til indenrigsministerens svar og havde opfattelsen af, at indenrigsministeren var meget positivt indstillet over for forsøg i al almindelighed, havde positive erfaringer med dem på det sociale område og vel egentlig også meget gerne så, at der blev lavet nogle gedigne forsøg her på det kommunale område generelt, men så alligevel fandt nogle formelle begrundelser for, at lige præcis på den her måde skulle det nok ikke gøres.
Der er nævnt fem konkrete områder i beslutningsforslaget, hvor vi peger på, at der kan være behov for at etablere kommunale forsøg.
Det er jo ikke fem punkter, der er grebet ud af den blå luft.
Jeg er i hvert fald meget opsat på, at vi får noget konkret ud af det beslutningsforslag her, og det håber jeg på, og det tror jeg på for kommunernes skyld, for de har behov for nogle flere frihedsgrader, de har behov for flere muligheder for at kunne gå nye veje med de udfordringer, som de står over for, og som vi i øvrigt har gjort rede for i bemærkningerne til forslaget.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-03-16:
Det, der får mig herop igen, er ministerens svar til fru Rikke Hvilshøj.
Det var det, at når man skal have familiesammenføring, og man skal skrives op i en anvisning for at få en lejlighed til den familie, man skal have herop, kan man så blive skrevet op uden at have en bekræftelse et eller andet sted fra på, at man har en familiesammenføring?
For man kan ikke få familiesammenføring, hvis man ikke har en lejlighed, og så er det ligesom at få en søfartsbog.
Man får ikke søfartsbogen, hvis man ikke har været ude at sejle.
Egil Møller (DF), 2000-03-16:
Ministeren har jo meget tiltro til kommunerne.
De handler ikke med hovedet under armen, blev der sagt.
Jeg har hørt adskillige borgere mene, at den nuværende regering ofte foretager handlinger med hovedet under armen.
Det er så en anden sag. Men jeg har lige et spørgsmål til ministeren med hensyn til støttede og ustøttede andelsboliger, for man trækker jo ens regler hen over begge typer af andelsboligforeninger.
Den ene type, den ustøttede, er for så vidt ikke støttet med offentlige midler.
Kunne man ikke forestille sig, at man ville trække det ud af lovforslaget, så det kun blev de støttede andelsboligforeninger?
For jeg tror, det giver problemer, netop det, jeg var inde på, eksemplet med de ældre, at de måske vil undlade at indgå i tanker om at etablere et bofællesskab, hvis de ikke er helt sikre på, hvem der er med i fællesskabet.
Erling Christensen (S), 2000-03-16:
Og så vil Venstre gribe fat i Græsted-Gilleleje.
Vi havde også diskussionen sidste år, hvor Vejle åbenbart efter Venstres opfattelse havde problemer med at klare sin hjemmesygepleje, og jeg gav Venstre nogle gode råd, om hvordan man kunne klare det problem.
Jeg er også opmærksom på, at det, man vil igangsætte oppe i Græsted-Gilleleje i øjeblikket, er under vurdering i tilsynsrådet, som er orienteret. Hvis Venstre ønsker sådan et forslag gennemført - og igennem en tidligere socialminister - så forstår jeg ikke, at Venstre ikke stiller et sådant forslag i Socialudvalget og forsøger at få det gennemført her i Folketinget i stedet for at putte det ind blandt fem forskellige forslag i et udviklingsforsøg i kommunerne. Hvis man mener noget med det, man siger, så må man også komme med et lovforslag om det.
Jeg må sige til Venstres ordfører, at jeg forholdt mig til det forslag her, som, havde jeg nær sagt, forslagsstillerne selv forholder sig til de forslag, de lægger frem, og som jo ikke er særlig konkretiseret i det her beslutningsforslag, og derfor tillod jeg mig overordnet at pege på, hvad vi i Socialdemokratiet mener er hensigtsmæssigt og godt i et velfærdssamfund. Jeg forholdt mig også til det forslag, hvor man snakker om, at incitamentet for det her i den offentlige sektor skulle være profitten.
Det synes jeg ikke.
Det synes jeg ville være for fattigt.
Jeg synes også, det ville være for fattigt, hvis det, det handler om i hjemmesygeplejen, efter Venstres opfattelse skulle være, at den skulle privatiseres, for at private kunne få profit ud af det område her.
Det er ikke det, vi ønsker i Socialdemokratiet.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-03-16:
Vi ser danskundervisningen som meget vigtig for integrationen og er bekymrede over, at den åbenlyst kan hæmmes af, at der er nogle byrdemæssige problemer, således at de kommuner, der har mange udlændinge, ikke får dækket deres udgifter til danskundervisning gennem integrationsloven eller lov om aktiv boligpolitik.
Vi ser lovforslaget som et forslag, der skal rette op på de byrdemæssige forskydninger og skævheder, der kan ligge i kommunernes udgifter til danskundervisning.
Dermed vil forslaget også kunne styrke danskundervisningen for de personer, der ikke er omfattet af integrationsloven.
SF kan derfor støtte forslaget, fordi vi mener, det er helt afgørende for en hurtig integration, at man får en effektiv danskundervisning, og fordi vi også med det her forslag får rettet op på forskellene mellem de kommuner, der har mange og få udlændinge, således at de, der har mange, får en vis kompensation for deres udgifter.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-03-16:
Danskundervisning er en meget væsentlig del af integrationspolitikken, og derfor støtter vi i Det Konservative Folkeparti helt klart intentionerne i dette forslag.
Noget tyder på, at der er nogle byrdefordelingsmæssige problemer kommunerne imellem, når de skal varetage opgaven med danskundervisningen for voksne udlændinge.
Det er vi selvfølgelig positivt indstillede over for at kigge på og få rettet op på.
Det er sådan, hvis man læser lovforslaget her igennem, at så fylder det ikke mange sider, men det er faktisk slet ikke så let at læse og forstå.
Det hænger sammen med, at de økonomiske relationer imellem staten og kommunerne på udlændingeområdet efterhånden er blevet utrolig komplicerede og uigennemsigtige, og nu sætter man så en lap på det system, og det bliver det selvfølgelig ikke mere gennemsigtigt af.
Vi er som sagt positive over for intentionerne i det.
Vi vil nærlæse de høringssvar, som vi har modtaget i dag fra Kommunernes Landsforening, herunder også undersøge, hvem det er, der har ret - om det er Indenrigsministeriet, eller om det er Kommunernes Landsforening - med hensyn til, hvorvidt der er et problem for ledige, som er under ordningen med den aktive arbejdsmarkedspolitik.
Det må vi helt sikkert have afklaret under udvalgsbehandlingen.
Vi vil ikke i dag tage endelig stilling til lovforslaget, men da vi altså er enige i regeringens intentioner, er der en stor sandsynlighed for, at vi kan nå frem til enighed, når vi har været igennem udvalgsbehandlingen.
Else Winther Andersen (V), 2000-03-16:
Dette lovforslag har en overskrift, der hedder »dansk som andetsprog«, og det er da nok et spørgsmål, som jeg vil stille under udvalgsarbejdet, hvornår dansk er kommet til at stå som andetsprog.
Jeg troede, dansk altid var et hovedsprog.
Hvis vi skal se helt overordnet på dette her lovforslag, så er det jo selvfølgelig vigtigt, at man får lært dansk, for at man kan blive integreret, og at man jo selvfølgelig her vil prøve på at omfatte alle, sådan at man derved giver dem mulighed for en integration på arbejdsmarkedet.
Men overordnet vil jeg sige, at dansk som sådan er vigtigt at få styrket rundtomkring, både i de enkelte kommuner og også ude på arbejdspladserne. Men Venstre vil under udvalgsarbejdet se på, hvordan vi vil forholde os til dette her lovforslag, når vi har fået svar på de spørgsmål, vi vil stille.