runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kamal Qureshi (SF), 2003-03-13:
Jeg må sige til fru Anita Knakkergaard, at problemet jo er, at det netop ikke er et frit valg i denne her situation.
Det her er et tilskud til de forældre, der i forvejen i dag fravælger den kommunale tandpleje og betaler 100 pct. selv.
Ja, det er rigtigt, de får nogle penge ud af det her, men hvem er det, der har råd til at betale 10.000 kr. for at få en behandling i privat regi, som de kan få gratis i det kommunale regi?
Fru Anita Knakkergaard må da give mig ret i, at det altså er de rige forældre, dette tilbud er til, og at det gør det billigere for de rige forældre at vælge det tilbud, de i dag skal betale fuld pris for.
Det er da rigtigt, at det bliver billigere for de forældre, der har råd til at betale og derved i dag allerede vælger at betale selv. Men fru Anita Knakkergaard må da give mig ret i, at 3.500 kr. ikke er et spørgsmål om prioritering for en kassedame.
Er 3.500 kr. et spørgsmål om prioritering for en person, der ligger på lavtlønsniveau?
Ja, det er et spørgsmål om prioritering for folk som fru Anita Knakkergaard og mig, der har den høje indtægt.
Det er det altså ikke for folk, der ligger på et lavt økonomisk niveau.
Anita Knakkergaard (DF), 2003-03-13:
Til hr. Kamal Qureshi vil jeg sige, at dette jo er et prioriteringsspørgsmål.
Har man ikke lyst, eller kan man ikke betale de penge, jamen så har vi et udmærket tilbud.
Vi går ind for, at folk har lov til at vælge, vi går ind for frit valg.
Det samme vil jeg sådan set sige til fru Lone Møller: Al begyndelse er for mange svær, og det her er en start på noget nyt.
Det giver da sig selv, at man i de tandplejer, hvor det kører godt, mange gange er ked af lige pludselig at skulle ud at konkurrere.
Man har eventuelt tidligere fået nogle ekstra penge ned i kassen, som var til overs, ved at nogle børn har benyttet en anden end den private tandlægepraksis.
Det gør man ikke længere, for førhen betalte forældrene jo 100 pct., og det gør de så ikke i dag.
I dag skal de have nogle af de penge, man ellers havde beholdt i ordningen i den kommunale tandpleje.
Kamal Qureshi (SF), 2003-03-13:
Hvis nu en familie søger et tilbud i privat regi, der koster 10.000 kr., så skal de selv betale 3.500 kr.
Kunne fru Anita Knakkergaard give mig et bud på, hvilke forældre det er, der ikke vil have råd til at betale 3.500 kr. for en tandbehandling til deres barn, som de i øvrigt kan få gratis kommunalt? Kan fru Anita Knakkergaard ikke dermed give mig ret i, at det er et tilbud, der ville forkæle de rige og gøre det billigere for dem at benytte sig af et tilbud, som nogle af dem allerede benytter sig af i dag, og at det ikke kommer de lavtlønnede til gode?
Jeg tvivler på, at der er ret mange lavtlønnede, der har 3.500 kr. liggende, som de ikke ved, hvad de ellers skal bruge til.
Lone Møller (S), 2003-03-13:
Det glæder mig, at fru Anita Knakkergaard er opmærksom på de høringssvar, der er kommet ind, for så kan fru Knakkergaard måske bekræfte heroppe fra talerstolen, at stort set ingen af høringssvarene synes, at det her er et særlig godt forslag,
ikke engang de private tandlæger.
Så vil jeg gerne spørge fru Anita Knakkergaard, om ikke det er korrekt, at der er en prisforskel der, hvor man har vederlagsfri tandpleje for de dér meget tilfredse 16-17-årige, og at det rent faktisk er dyrere, fordi det er i privat regi og ikke i kommunalt regi.
Det ville også være lidt spændende at høre, når nu fru Anita Knakkergaard synes, det er så godt at udlicitere, om hun ved, hvor mange der afgav tilbud i Græsted-Gilleleje, hvor man har haft en sådan forsøgsordning.
Anita Knakkergaard (DF), 2003-03-13:
Jeg vil starte med at sige, at vi er meget tilfredse med den børne- og ungetandpleje, vi har i dag.
Lovforslag nr. L 170, som vi skal behandle i dag, er en ændring af lov om tandpleje m.v. Formålet med lovforslaget er at skabe større valgfrihed og fleksibilitet i børne- og ungdomstandplejen.
Allerede i dag kan unge på 16-17 år selv vælge vederlagsfri kommunal tandpleje i bopælskommunen eller hos en privatpraktiserende tandlæge, de selv vælger, og det vil blive opretholdt.
I forslaget får forældre til børn under 16 år, der ønsker privatpraktiserende tandlæge i stedet for kommunalklinik, nu mulighed for at få tilskud fra bopælskommunen, der bliver forpligtet til at betale et tilskud.
Før måtte forældrene betale 100 pct., hvis de valgte privatpraktiserende tandlæge til deres børn under 16 år.
Med forslaget får de nu mulighed for at få et tilskud på 65 pct. fra kommunen til forebyggende og behandlende tandpleje hos en praktiserende tandlæge, de selv vælger.
Dette finder vi i Dansk Folkeparti er en god idé.
Kommunalbestyrelsen får også fuld frihed til at beslutte, hvordan man vil tilrettelægge børne- og ungdomstandplejen, det vil bl.a. sige, om den ønsker at tilrettelægge tandplejen på kommunale klinikker eller i privat tandlægepraksis.
Kommunen får endvidere mulighed for at udlicitere børne- og ungdomstandplejen og indgå aftale med én eller flere tandlæger om varetagelse af opgaven.
Dansk Folkeparti finder, at det er en god idé at kommunerne får mulighed for at sende tingene i udbud ved udlicitering.
Ifølge forslaget får børn og forældre også mulighed for at vælge børnetandpleje ved en anden kommunes tandklinik.
Her får barnets forældre et beløb, der svarer til bopælskommunens udgiftsniveau.
Forslaget kan således indebære en egenbetaling, hvis forældrene vælger en kommune, der har et højere pris- og serviceniveau i børnetandplejen end bopælskommunens.
Denne eventuelle egenbetaling kan pålægges forældrene.
Med hensyn til valg over kommunegrænsen har nogle kommuner højere service på børnetandplejen, end andre har.
Ifølge forslaget kan forskellen mellem behandlerkommunens og bopælskommunens gennemsnitlige udgift pr. barn pålægges forældrene.
Jeg vil derfor stille et spørgsmål til ministeren
: Hvad nu, hvis det er en tandregulering til 18.000 kr. udført over 2 år, der er tale om?
Vi kan f.eks. sige, at den gennemsnitlige udgift pr. barn i bopælskommunen er på 1.000 kr. pr. år, og i behandlerkommunen er den 1.300 kr.
Det vil sige, at behandlingsprisen er på 18.000 i behandlerkommunen, men i alt får behandlerkommunen kun refunderet af bopælskommunen plus forældrene 2.600 kr.
Det betyder for mig at se, at det koster behandlerkommunen 15.400 kr. at få lov til at behandle en anden kommuens barn.
Jeg håber, det er forkert, ellers er det uacceptabelt.
Økonomidelen i forslaget er derfor efter vores mening ikke helt, som vi kunne ønske den.
Vi er opmærksomme på de høringssvar, der er kommet ind, og vi er derfor positivt indstillede over for dele af forslaget, og vi vil komme tilbage og stille spørgsmål i udvalget.
Lone Møller (S), 2003-03-13:
Når jeg drager dette ind i debatten, er det, fordi alle undersøgelser viser, at det ikke er i børne- og ungdomstandplejen, problemerne er, det er i voksentandplejen.
Derfor er det vel naturligt, når man nu vil ændre på børne- og ungdomstandplejen, at få kigget på tandsundheden generelt og de midler, vi i dag bruger i Danmark, og spørge, hvordan vi kan forbedre og højne hele vores tandsundhed i en sammenhæng og ikke kun kigge på et forslag, hvor man med det samme kan se, at der ikke kommer et eneste sundhedselement ind.
Det er jeg lidt optaget af, når vi diskuterer sundhedspolitik.
For mig handler det ikke kun om frit valg, det handler også om, hvad vi får for de penge, vi bruger på at behandle folk her i landet, hvad enten det er børne- og ungdomstandplejen eller voksentandplejen.
Ester Larsen (V), 2003-03-13:
Jeg vil nu alligevel hage mig fast i det med det relevante.
Altså det forslag, vi har lagt frem, handler jo ikke om voksentandpleje.
Det handler om børnetandpleje.
Det handler om, at vi fastholder det udmærkede tilbud, vi har til alle børn her i landet, men vi udvider det med valgfrihed.
Det handler overhovedet ikke om voksentandpleje. Så når fru Lone Møller selv drager det ind, synes jeg, det er yderst relevant at prøve at se på, hvordan det forslag egentlig har haft det den seneste halve snes år.
Lone Møller (S), 2003-03-13:
Jeg mener ikke, det er relevant, når vi har et forslag til behandling her, så at bruge tiden på, hvad vi ikke har gjort.
Jeg har medgivet, at havde det stået til mig, havde vi fået det indført for lang tid siden.
Det har der ikke været politisk mulighed for.
Socialdemokratiet har dog ikke i deres regeringstid fremsat forslag, som ønsker at bruge statspenge og sende dem over i det private.
Det forslag ligger der nu.
Derfor er det selvfølgelig relevant at sige, o.k., skal vi have det frie valg, så lad det gælde begge veje.
Ester Larsen (V), 2003-03-13:
Jeg har nu svært ved at forstå, hvorfor spørgsmålet ikke er relevant.
Fru Lone Møller henviser til nogle forsøg i Københavns omegn.
Jamen de forsøg har jo løbet i årevis.
De rapporter har ligget i årevis, så der har stået et beslutningsgrundlag til rådighed for Nyrupregeringerne.
den borgerlige regering for, at man ikke gennemfører den politik, som Nyrupregeringerne heller ikke gennemførte.
Lone Møller (S), 2003-03-13:
Det ville vi måske også med rette bruge, hvis det var os, der havde siddet længe i opposition.
Men det mener jeg ikke er så interessant.
Der har Socialdemokratiet fremlagt et forslag, for alle resultater, samtlige resultater, samtlige undersøgelser, dokumenteret af eksperter viser, at tandsundheden blandt de udsatte grupper, der har mulighed for at benytte den kommunale tandpleje, er blevet bedre og højnet. Når vi derfor har de resultater, så bør vi da gøre noget ved dem, og havde det stået til mig, så havde jeg for mange år siden fået ændret, at der var en kan-bestemmelse i lovgivningen, så kommunerne havde muligheden.
Det var der ikke mulighed for politisk på det tidspunkt.
Line Barfod (EL), 2003-03-13:
Jeg er meget enig med fru Anita Knakkergaard i, at de fleste på 18 år godt kan finde ud af at gå til tandlægen.
Men nu er det jo også tandlæger, der er ansat hos det offentlige.
Så det er sådan set ikke et spørgsmål om, hvorvidt man skal gå til tandlæge eller gå til tandlæge, for det er der begge steder.
F.eks. er der jo en del kommuner, der gerne vil tilbyde ældretandpleje, fordi de ved, at det betyder utrolig meget for sundhedstilstanden, at man har nogle gode tænder, og derfor gerne vil have den mulighed.
Vil Dansk Folkeparti være med til at åbne for, at offentligt ansatte tandlæger også kan få mulighed for at tilbyde behandling til borgere over 18 år, f.eks. til de ældre?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-03-13:
Jeg kan ikke helt forstå, hvorfor fru Anita Knakkergaard ikke kan forstå det her med, at man tager offentlige midler med ud af en kommunal tandpleje.
Hvis en kommune, X-købing kommune, afsætter et beløb, som man vil bruge til tandplejen i dag, så har man 99 pct. af alle børnene, der går i den her tandpleje, og den ene procent, der vælger at benytte sig af et andet tilbud.
Midlerne er stadig væk afsat til dem, uanset om 1 eller 2 pct. af børnene pludselig måtte vælge.
Men det, som jo sker i fremtiden, er, at hvis nogle af børnene pludselig vælger at forlade den offentlige tandpleje, så skal de tage midlerne, som i dag er afsat til den kommunale tandpleje, med. Dem skal de tage med ud af kommunen. Midlerne kan ikke spares, de kan ikke bruges på noget andet, fordi de her børn er væk.
Nej, de kan kun gå én vej, og det er direkte over i de private tandlægers lommer. Og som fru Lone Møller flere gange har prøvet at spørge
fru Anita Knakkergaard om, så er der jo i hvert fald indtil videre tegn på, at det private ikke er billigere end det offentlige.
Så hvem er det?
Vi understøtter i forvejen nogle dyre behandlinger.
Kamal Qureshi (SF), 2003-03-13:
Med disse rosende ord fra den konservative ordfører til tandplejen vil jeg fortsætte med netop at sige, ja, det er rigtigt, børnetandplejen er en stor succes og efter ministerens egne beregninger med mere end 99 pct.s tilslutning fra forældre og børn.
Så kan man spørge sig selv: Hvem er det her fritvalgstilbud egentlig beregnet til fra regeringens side?
Det er rigtigt, som fru Ester Larsen siger,
Derfor synes jeg da også, at det er vigtigt for mig at anføre, at det her tilbud er beregnet til de rigeste forældre.
De kan ikke benytte sig af det her tilbud, for der er egenbetaling med.
Derfor er det her tilbud socialt skævt.
Det her er ikke et tilbud, der giver valgmuligheden til alle borgere, det giver kun valgmuligheden til den rigeste del af befolkningen.
Det er sådan set også det, som fru Else Theill Sørensen erkender, at det her er et tilbud, som i dag kun benyttes af dem, der kan betale det hele, men nu kommer der måske også nogle fra den øverste del af middelklassen med.
Fair nok.
Det er i hvert fald ikke noget, som de fattigste vil kunne benytte sig af.
Så er der det andet, som også er regeringens politiske linje, og det er, at det her også er et generationsskævt forslag.
Vi har set, at på alle andre områder, som gælder ældre patienter, har regeringen ikke egenbetaling med, der betaler det offentlige det hele, oven i købet vaccinationer til ældre, der ikke har behov for at få tilskud til vaccinationer, fordi de selv kan betale, de har måske store indtægter, de tjener måske mere end 1 mio. kr.
Men lige præcis her, når det drejer sig om børn og unge, er der 35 pct.s egenbetaling på.
Så det er så gennemført generationsskævt, ligesom det har været med alt det andet. Regeringen siger nej til, at man kan give gratis medicin til børn og unge.
Regeringen siger nej til at give flere penge til forebyggelse.
Regeringen vil afsætte penge til kunstige hofter og kunstige knæ til den ældre del af befolkningen, uden at det koster en krone, uanset om du har penge eller ej.
Men lige præcis her er der altså 35 pct.s egenbetaling, når det drejer sig om børn og unge.
Det er gennemført generationsskævt.
Det er i orden at have ideologi i folketingsarbejdet, men så skal man også bare have befolkningen til at forstå, at her er der ikke alene tale om et gennemført socialt skævt forslag, det er også et gennemført generationsskævt forslag.
Vi har også en regering, som ikke vil afsætte
Hvorfor?
Fordi forebyggelsen ikke gavner de ældste.
Forebyggelsen gavner børn og unge, det vil man ikke afsætte penge til, men man vil gerne afsætte 1,5 mia. kr. til at reparere kunstige hofter på den ældre del af befolkningen, uden at det koster en krone, og i øvrigt også give dem gratis vaccinationer oveni, uanset hvor mange penge de tjener.
Så ja - sagt til fru Ester Larsen og sundhedsministeren - det her er et gennemført ideologisk forslag, som alene har til formål at give tilbud til de rigeste og lade de fattigste børnefamilier ikke benytte sig af tilbuddet og så lade de børnefamilier, som i øvrigt har nogle penge, betale 35 pct. selv.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-03-13:
Man kunne jo også vende det om og sige, at nu er det altså ikke kun de meget, meget rige, men nu er der lidt flere, der kan få råd at have den valgfrihed, fordi der nu er tilskud til det.
Så er det ikke forbeholdt en meget lille gruppe, som helt kan betale tandlægeregningen, men mange flere får valgmuligheden.
Jeg går egentlig ud fra, at det her er ved at være sidste gang, jeg skal svare på noget i den her sammenhæng, derfor vil jeg godt stadig væk sige, at jeg egentlig er af den sikre overbevisning, at langt de fleste forældre uanset indkomst vil foretrække at have deres børn i den kommunale tandpleje, for den er god, og den er i orden.
For mit eget vedkommende kunne jeg aldrig have drømt om at benytte andet til mine børn, og jeg tror heller ikke, at mine børnebørn kommer andre steder hen.
Kamal Qureshi (SF), 2003-03-13:
Jeg har sådan set heller ikke noget imod, at folk bruger de penge, de nu tjener, til at give deres børn behandling, hvor de nu end ønsker det, men er det så ikke korrekt, at med det tilbud, som regeringen nu fremsætter, vil man give et økonomisk tilskud til forældre, der i forvejen har råd til at kunne betale for behandling uden for det offentlige tilbud?
Altså det sted, hvor betalingen i dag dækkes 100 pct., er der nogle meget, meget få - det er faktisk mindre end 1 pct. efter regeringens egne beregninger - der vælger et andet tilbud, hvor de betaler selv.
Er det så ikke korrekt, at det her tilbud, det her frie valg, som regeringen kalder det, er at overføre penge til nogle forældre, der har råd til at betale for en anden behandling end den kommunale?
Det vil sige, at det her er at overføre penge til den rigeste del af befolkningen, sådan så de i dag ikke skal betale hele regningen, men får offentligt tilskud, når de i forvejen rent faktisk ville have råd til at betale det hele selv.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-03-13:
Og jeg kan sige i al almindelighed til hele den debat, om det offentlige må konkurrere med private, at det er sådan, at en privat virksomhed kan gå nedenom og hjem, kan gå fallit.
Det er ganske vist ikke så ofte, det sker for tandlæger, men det kan lade sig gøre.
Det kan en kommunal virksomhed ikke.
Der er et sugerør til et sted, hvor der er flere penge.
Selv om vi synes, at de er små, så er de der altså.
Til hr. Kamal Qureshi: Jo, jeg vil gerne bekræfte, at der er forskel.
Sådan er det.
De mennesker, der tjener mange penge, har mulighed for at give deres børn noget andet og noget mere, end de mennesker, der tjener få penge.
Jeg mener, at det for os herinde i Folketinget, for det politiske system, for det offentlige er væsentligt at sikre, at de, der har mindst, får en god og ordentlig behandling i alle de henseender, hvor vi kan sørge for, at de får en god og ordentlig behandling.
Men i Det Konservative Folkeparti er det ikke noget forfærdeligt for os, at man får mere ud af at tjene mange penge end af at tjene få penge.
Men de svageste skal sikres en god og ordentlig behandling i enhver henseende.
Line Barfod (EL), 2003-03-13:
Jeg vil gerne høre, hvorfor fru Else Theill Sørensen ikke ønsker, at det offentlige skal kunne konkurrere med det private, når nu det er så vigtigt for fru Else Theill Sørensen, at de private skal have lov til at konkurrere med det offentlige.
Hvorfor skal det kun gå den ene vej og ikke gå den anden vej?
Hvorfor må vi ikke få en bedre offentlig sektor for de penge, vi bruger i dag, i stedet for at skulle bruge flere penge på at styrke det private erhvervsliv?
Det er sådan set bare det paradoks, jeg ikke helt forstår.
Hvorfor må konkurrencen kun gå den ene vej og ikke den anden vej?
Kamal Qureshi (SF), 2003-03-13:
Nu skal jeg bruge et konservativt ord i stedet for.
Vil fru Else Theill Sørensen kunne bekræfte herfra - så skal jeg nok lade være med at spørge igen - at forældre, der har meget høje indtægter, meget gode indtægter, har mulighed for at benytte sig af det her tilbud, hvor der ligger egenbetaling, mens børn, der har forældre, som ikke har så høje indtægter, faktisk oven i købet måske har nogle meget lave indtægter, ikke kan benytte sig af det her tilbud, hvor der ligger egenbetaling?
Der kommer altså til at være forskel på en skoleklasse, hvor børnene får ordnet deres tænder afhængigt af, om forældrene nu ligger i den rigtig høje ende af lønklassen eller i den rigtig lave ende af lønklassen.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-03-13:
Til fru Lone Møller: For det offentlige koster det 65 pct. i den private praksis, men det koster altså 100 pct. i den offentlige, for vi skal jo have betalt for ydelsen, uanset om det er noget, vi laver nede på den offentlige tandklinik.
Og jeg var så bange for, at hr. Kamal Qureshi ikke også stillede mig det der spørgsmål om de rige og de fattige.
Nu vil jeg gerne sige, at jeg egentlig slet ikke er tilhænger af den terminologi.
Jeg vil gerne tale om folk med store indkomster og folk med små indkomster.
Men det er det; lad nu det være.
Det væsentlige for mig er altså i denne sammenhæng, at alle uanset indkomst, socialgruppe, eller hvad det måtte være, kan få gratis tandpleje, som kommunen sørger for, at de får. At der så er nogle, som er heldige og har mange penge eller tjener mange penge, og som derfor vil bruge nogle af de penge, de har, til at have en valgfrihed, er for mig ikke særlig væsentligt, og det synes jeg er helt i orden.
Til fru Line Barfod: Jeg synes ikke, sådan fatter jeg så spørgsmålet nu, at kommunen skal have mulighed for at drive tandklinik i konkurrence med privatpraktiserende tandlæger.
Line Barfod (EL), 2003-03-13:
Jeg foreslår ikke, at den enkelte offentligt ansatte tandlæge skal have mulighed for at sælge ydelser fra den offentlige tandklinik, sådan som man f.eks. har set, at speciallæger har mulighed for det på hospitaler og den slags.
Det er ikke det, jeg taler om. Jeg taler om, at den offentlige tandklinik kan få lov at byde på et område, som i dag bliver varetaget af privatpraktiserende tandlæger, f.eks. kan byde på at tage sig af ældretandpleje, f.eks. kan byde på at tage sig af tandplejen for de mennesker, hvor kommunen betaler for deres tandbehandling, så der er den mulighed for, at kommunen kan bruge de gode faciliteter, de har, og kan bruge de offentligt ansatte tandlæger, de har, med den ekspertise, de har oparbejdet, og kan lave nogle gode tilbud, som borgere over 18 år kan have mulighed for at benytte.
Ester Larsen (V), 2003-03-13:
Når nu Socialdemokratiet og Enhedslisten brænder så enormt for at åbne det kommunale tandtilbud for mennesker, der er over 18 år, hvorfor er det så ikke for længst indført i den regeringsperiode, hr. Nyrup stod i spidsen for?
Kamal Qureshi (SF), 2003-03-13:
Jeg havde ellers tænkt mig pænt at vente, til jeg selv skulle have ordet, men jeg kan ikke lade være med at fastholde fru Else Theill Sørensen på hendes egen beregning af det, som netop er korrekt: at det offentlige betaler 100 pct. det ene sted og kun 65 pct. det andet sted.
Så vil jeg altså håbe for lille Lise, at hun har nogle forældre, der har de 35 pct. til regningen, så hun rent faktisk har mulighed for at benytte sig af det valg, som regeringen kommer med, som er et valg til de rige, som er et valg til Lise, Søren og Mette, og hvad de nu i øvrigt hedder, som har forældre, som har råd til at betale de 35 pct.
Vi får netop et tilbud, som kun er til de riges børn og ikke til alle, fordi der netop er egenbetaling med.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-03-13:
Hvad får vi mere?
Jeg ved ikke, om vi får mere, men vi får 100 pct. behandling af patienten, og vi betaler 65 pct. af regningen.
Resten betaler patientens forældre i det tilfælde her, hvor det er børn og unge, eller sådan er det i hvert fald for børnenes vedkommende.
Det spørgsmål, som fru Line Barfod også har spurgt de tidligere ordførere om, forstår jeg sådan, om det nu skulle være muligt at lave sådan en lille klinik nede på skoleklinikken, så fru Line Barfod og jeg kunne gå ned på skoleklinikken og betale for at få behandlet vores tænder i stedet for at gå til vores privatpraktiserende tandlæge.
Det går vi ikke ind for i Det Konservative Folkeparti.
Jeg mener ikke, at en del af en offentlig tandplejeklinik skal konkurrere med de privatpraktiserende tandlæger på de vilkår, som man har ved at være offentligt ansat og have klinikken stillet til rådighed.
Så skal der regnes huslejer og alt det der ud.
De offentlige tandlæger kan for min skyld gerne tage eftermiddagsarbejde, eller hvad det nu skal være, i en privat tandklinik, og så kan de godt få lov at behandle mine tænder, men jeg er ikke tilhænger af at lave en slags privat tandklinik i det offentlige.
Line Barfod (EL), 2003-03-13:
Fru Else Theill Sørensen sagde, at for hende var det underordnet, om lille Lise blev behandlet hos en privat tandlæge eller hos en offentligt ansat tandlæge.
Så vil jeg gerne høre, om det for fru Else Theill Sørensen også er underordnet, når lille Lise er blevet større, om hun bliver behandlet hos en offentlig tandlæge eller hos en privat tandlæge.
Og når lille Lise engang er blevet en ældre dame, er det så også underordnet, om hun bliver behandlet hos en offentlig tandlæge eller hos en privat tandlæge?
Kort sagt: Kan de offentligt ansatte tandlæger få lov til også at tilbyde tandlægeydelser til borgere over 18 år?