runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 2002-03-01:
Som led i finanslovaftalen skal overflødige råd, nævn og udvalg
nedlægges, og det gælder også de her fire udvalg og nævn under Sundhedsministeriet, som er nævnt i dette forslag.
Blodproduktudvalget blev oprettet som en sikring til, at amterne leverede den blodplasma til fremstilling af lægemidler til brug for behandlingen af blødere i landet, som andre også har omtalt.
Men amtskommunerne har nu ved lov pligt til at levere plasma, og derfor har udvalget overlevet sig selv.
Apotekervarenævnet var tænkt som et nævn, Lægemiddelstyrelsen kunne rådføre sig med med henblik på, hvilke lægemidler der kunne forhandles uden for apotekerne.
Nævnet har ikke holdt møder i år 2000, og derfor anses det for at have for ringe betydning til i det hele taget at blive opretholdt.
Så er der Reklamenævnet.
Her vil Lægemiddelstyrelsen i stedet for, hvor der er sager på området om reklame for lægemidler, kunne drage nytte af relevante sagkyndige samt lægemiddelområdets interesseorganisationer.
Økonomien er ikke overvældende, for i år 2000 var den på ca. 65.000 kr. Endelig er der Sygesikringsnævnet for Søfarende, som blev oprettet med det formål at varetage de søfarendes sygesikring.
Dette område bliver nu varetaget af Søfartsstyrelsen, og dette nævn har heller ikke holdt møder i en årrække.
Derfor synes vi, det er relevant, at det foreslås nedlagt.
Altså vil arbejdet i disse udvalg enten i overvejende grad blive afløst ved, at andre løser opgaven, eller de er simpelt hen blevet overflødige og for bureaukratiske.
Efter Dansk Folkepartis mening er det nødvendigt, at vi af og til går ind og kigger med kritiske øjne på områder, fordi det betyder en forenkling af den offentlige administration. Som sagt er vi i Dansk Folkeparti positive, og vi vil stemme for forslaget, når det kommer til slutbehandling her i Folketinget.
Lone Møller (S), 2002-03-01:
Også her gælder det, at Socialdemokratiets ordfører ikke kan være til stede.
Lovforslaget indebærer nedlæggelse af Blodproduktudvalget, Apotekervarenævnet, Reklamenævnet og Sygesikringsnævnet for Søfarende.
Generelt er vi positive over for nedlæggelsen af disse råd og nævn, idet der i bemærkningerne til lovforslaget argumenteres glimrende for, hvordan flere af rådets opgaver i dag varetages andre steder eller ikke længere eksisterer.
Vi ved det dog kun fra bemærkningerne og må derfor tage regeringens bemærkninger i lovforslaget for eneste pålydende, idet der ikke er indhentet høringssvar ved udarbejdelsen af lovforslaget.
Det kunne være rart at høre ministerens forklaring på, hvorfor der i hans øjne ikke behøves en høringsrunde.
I forhold til Blodproduktudvalget, der blev oprettet i 1980'erne, er der berettiget grund til at spørge under udvalgsarbejdet, om der ikke var en særlig grund til, at udvalget blev lovfæstet i 1997.
En ting er, at amtskommunerne i dag er forpligtet til at sikre leverancen af blodplasma til brug for fremstilling af lægemidler til behandling af blødere i Danmark, men udvalget er jo samtidig nedsat til at følge og vurdere udviklingen på blodområdet samt for at rådgive Lægemiddelstyrelsen i sager om fremskaffelse af blodkomponenter og blodderivater.
Samtidig rådgiver udvalget Lægemiddelstyrelsen i sager om priser og betingelser for Statens Seruminstituts levering af forskellige ydelser.
Spørgsmålet er, om denne del af Blodproduktudvalgets arbejde stadig er lige så værdifuldt, selv om selve blodforsyningen er sikret ved lov.
Det er vel trods alt amterne, hospitalerne og bloddonorernes foreninger, der tilsammen ved mest om, hvordan man sikrer en fremtidig tilførsel af blod fra frivillige donorer til brug for forskellige blodprodukter. Derfor vil Socialdemokratiet på nuværende tidspunkt ikke tage stilling til forslaget, men afventer høringssvarene fra de forskellige nedlæggelsestruede.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-03-01:
Lovforslag nr. L 90 er jo en udmøntning af aftalerne mellem KL og Amtsrådsforeningen af juni 2001, og selv om det område stadig er temmelig komplekst, er der jo her tale om en forbedring.
Derfor tilslutter vi os lovforslaget.
Line Barfod (EL), 2002-03-01:
Som den forrige ordfører gjorde opmærksom på, er det her ikke noget nemt gennemskueligt område, heller ikke det forslag, der ligger.
Derfor ser vi fra Enhedslistens side meget frem til, at der kommer en rapport fra det finansieringsudvalg, der sidder og arbejder på en reform af hele udligningssystemet.
Og vi har forstået på ministerens svar, almindelig del, bilag 37 i Kommunaludvalget, at der skulle komme et lovforslag, der kan vedtages inden sommeren 2003, således at en udligningsreform kan træde i kraft pr. 1. januar 2004.
Vi håber meget, at det kan være med til at forenkle systemet.
Det er formentlig et ganske glimrende forslag, der her er indgået aftale om med kommunerne; men vi vil gerne være sikre på, at der ikke kan være nogle små fattige kommuner, der kommer i klemme med forslaget.
Derfor vil vi stille et par afklarende spørgsmål under udvalgsarbejdet og afvente svarene på dem, før vi tager endelig stilling til forslaget.
Arne Toft (S), 2002-03-01:
Jeg mener ikke, der ligger eller nogen sinde har ligget en aftale om, at det her skulle gøres færdig pr. 1.1.2004.
Jeg mener, at KL før jul pressede på for at få en afgørelse tidligere.
Jeg ved godt, at det med hensyn til de ting, der nu er lavet, så ligger i kortene, at det bliver fra 1.1.2004.
Kristen Touborg (SF), 2002-03-01:
Da der er tale om en aftale imellem regeringen og KL, og da det ser ud, som om det her giver en lidt bedre og mere retfærdig fordeling, kan SF støtte forslaget.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-03-01:
Med dette forslag sikres der en højere grad af millimeterretfærdighed imellem kommunerne i forhold til den kommunale udligning.
Normalt er ordet »millimeterretfærdighed« vel et negativt begreb, det bliver i hvert fald ofte brugt i en negativ sammenhæng.
Og det er da også mit indtryk, at forslaget her, selv om det skaber større millimeterretfærdighed, i praksis ikke vil få nævneværdig betydning for langt, langt de fleste kommuner i langt, langt de fleste af årene.
Men der er altså eksempler - jeg har i hvert fald personligt kendskab til to eksempler -
hvor det har været ganske betydelige beløb, som kommuner har måttet vinke farvel til, uden at man er blevet tilgodeset gennem den kommunale udligning, et eksempel fra Vinderup Kommune, et eksempel fra Søllerød Kommune.
Så der er altså et reelt problem, som lovforslaget her tager højde for, og derfor har jeg fuld forståelse for, at man har indgået den aftale mellem regeringen og kommunerne, og at regeringen følger denne aftale op.
For de fleste kommuner får det ikke den store betydning, men i enkelte tilfælde er det altså lige præcis det her, der skal til for at skabe den nødvendige retfærdighed i disse enkelttilfælde.
Uno Larsson (DF), 2002-03-01:
Det foreliggende lovforslag er en udløber af den tidligere regerings indgåede aftale med KL og Amtsrådsforeningen om økonomien, en aftale, der blev indgået den 5. juni år 2001.
Det kan måske undre os lidt, at en følgelovgivning først fremkommer nu, men der er jo sikkert en god forklaring på det.
Væsentligt for Dansk Folkeparti er, at de kommunale organisationer og staten er enige om en nyskabelse, der nu lægges op til på udligningsområdet. I den forbindelse er det værd at notere sig, at kommunerne og amterne ved hvert års budgetlægning beslutter, om man vil vælge sit eget udskrivningsgrundlag, eller om man vil vælge det såkaldte statsgaranterede udskrivningsgrundlag, og hvor sidstnævnte sikres 100 pct. afregning af et bestemt skattebeløb til kommunerne eller amtskommunerne.
Dette lovforslag lægger op til, at de kommuner og amter, der vil vælge deres eget skønnede udskrivningsgrundlag, skal have efterregulering i en lang række udligningsordninger, når der i de kommende år foretages reguleringer i indkomster i såvel opad- som nedadgående retning.
Umiddelbart synes lovforslaget at være administrativt krævende i forhold til det nuværende system, hvor der ikke efterfølgende foretages regulering af udligningsordningen.
Af bemærkningerne fremgår, at Told og Skat, der skal styre de omtalte reguleringer, mener, at det kan gøres med beskedne omkostninger.
En anden sag er, at de indviklede udligningsordninger skal gennemgå et eftersyn, og lad os så håbe og tro, at et sådant nyt system til sin tid kan blive præget af retfærdighed og samtidig også være enkelt i sin opbygning.
I langt de fleste tilfælde vil der blive tale om en beskeden regulering, og det er jo faktisk et spørgsmål, om man af hensyn til en større regulering, der skal finde sted, skal sætte et sådant kæmpeapparat i gang.
Men uanset det her fremførte vil Dansk Folkeparti ikke modsætte sig lovens gennemførelse, da de kommunale og amtskommunale organisationer tilsyneladende har ønsket det også.
Arne Toft (S), 2002-03-01:
Det forslag her er jo en del af den tidligere regerings aftale med KL og Amtsrådsforeningen, og derfor støtter Socialdemokratiet nok ikke overraskende forslaget.
Socialdemokratiet er positivt over for, at der skabes større parallelitet mellem skat og udligning.
Selv om det umiddelbart giver en smule mere bureaukrati at sørge for denne gentagne efterregulering af den kommunale og amtskommunale udligning, så giver det samlet set en større stabilitet for kommunerne og amternes økonomi.
Det er en meget rimelig logik, at hvis et skattebeløb en gang har være undergivet udligning, skal efterfølgende reguleringer af dette skattebeløb også føre til en udligning af beløbet.
Således sikres, at kommunerne og amtskommunerne ikke rammes så hårdt økonomisk, hvis et skattebeløb, der har været undergivet udligning, efterfølgende reguleres.
Det er på den baggrund, at Socialdemokratiet vil gå positivt ind i udvalgsarbejdet.
Jeg skal ikke undlade her at gøre opmærksom på, at vi endnu en gang efterlyser en ny udligningsreform.
Jeg håber, at indenrigsministeren vil tage nogle af de tanker om økonomisk stabilitet for kommunerne og amtskommunerne med i de kommende forhandlinger, når de engang kommer i gang.
Vi glæder os til arbejdet med at sikre kommunerne og amterne mere stabilitet, men bestemt også en mere retfærdig udligning.
Marianne Jelved (RV), 2002-03-01:
Det Radikale Venstre kan også støtte forslaget.
Og hvis ikke det var en ret alvorlig sag, havde jeg lyst til at anbefale Christiansborgrevyen at bruge lovforslaget i deres næste revy eller gøre »At tænke sig« opmærksom på sagen, for for udenforstående virker det jo fuldstændig grotesk, hvad det er, der foregår, når vi skal sende milliarder af kroner på kryds og tværs af kommunegrænserne år efter år. Selv om det jo kun er denne her del, som lovforslaget behandler, og som er alvorlig nok, det er jeg helt enig med den konservative ordfører i, så er det jo kun en lille del af det kommunale udligningssystem, og det viser jo i al sin enkelhed, hvor komplekst og uigennemskuelig finansieringen af de kommunale udgifter er.
Jeg står nu, jeg ved ikke for hvilken gang, på denne talerstol og opfordrer den til enhver tid siddende indenrigsminister til nu for alvor at få sat gang - så må der være håb for mit forhold til Venstre - i en gennemgribende analyse og et reformarbejde af dette udemokratiske, uigennemskuelige finansieringssystem af de offentlige, kommunale og amtskommunale udgifter.
Men det er klart, at som forslaget ligger, er det en forbedring af systemet, som det ser ud i dag, men det gør det ikke mindre komplekst eller mindre uigennemskueligt.
Det gør det heller ikke værre, end det er i forvejen.
Det Radikale Venstre støtter det.
Line Barfod (EL), 2002-03-01:
Jeg vil gerne have lov til at sige, at der er stor forskel på, om et nævn ikke har holdt møde i ét år - det er ikke oplyst, hvorvidt Apotekernævnet har holdt møde sidste år, det er kun oplyst, at det ikke har holdt møde i 2000 - og så et nævn som Nævnet for Søfarende, der ikke har holdt møde i mange, mange år.
Såfremt nogle af organisationerne på området havde vurderet, at der var behov for nævnet, så havde de nok i løbet af de mange, mange år, nævnet ikke har holdt møde, råbt op og gjort opmærksom på, at der var behov for nævnet.
Men for de øvrige nævn er der ikke oplyst noget om, at det er mange år, de ikke har holdt møde, og derfor er der selvfølgelig en forskel på de forskellige nævn. Men jeg takker for, at ministeren nu er positiv over for at høre organisationerne, så vi kan få mulighed for at høre, hvad de relevante organisationer mener om nedlæggelsen af Apotekervarenævnet og Reklamenævnet og Blodproduktudvalget.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-03-01:
Jeg skal starte med at takke det flertal af ordførere, der har givet udtryk for opbakning til forslaget her.
Så er der en ting, der undrer mig specielt i det indlæg, den sidste ordfører, fru Line Barfod, holdt.
Her ruller man sig på den ene side virkelig ud omkring denne magtkoncentration og dette indgreb i demokratiets mangfoldighed, som dette lovforslag, der bl.a. nedlægger Apotekervarenævnet, der ikke har holdt møde i adskillige år, er et udtryk for, og den respektløshed, der knytter sig til, at regeringen ikke har sendt forslaget i høring, hvorefter Enhedslistens ordfører så giver tilsagn om at støtte en fjerdedel af forslaget, uden at vi jo endnu, det må jeg indrømme, har hørt de søfarendes organisationer om, hvordan de stiller sig til denne del af forslaget.
Enhedslisten har alene regeringens oplysninger at lægge til grund for denne ultimative støtte til en fjerdedel af forslaget.
Når vi ikke har sendt forslaget i høring, er det jo netop et udtryk for, at det er regeringens opfattelse, at de tre fjerdedele af forslaget, som Enhedslisten så, kan jeg forstå, ikke umiddelbart kan give tilslutning til, sådan set er at vurdere på linje med den sidste fjerdedel.
Jeg betragter altså ikke det her med nogen synderlig stor dramatik.
Det er baggrunden for, at forslaget, også i lyset af det tidspres, der lå omkring finansloven, er fremsendt uden at være sendt i bred høring.
Men det rokker naturligvis ikke ved, at hvis der i Sundhedsudvalget er et ønske om, at vi specifikt hører forskellige organisationer omkring deres stillingtagen til det, før man danner sig den endelige mening, så bidrager vi naturligvis gerne til det.
Så jeg skal her give tilsagn om at stå til rådighed med hurtig besvarelse af alle de spørgsmål, der måtte melde sig under Sundhedsudvalgets videre arbejde, som en forudsætning for, at udvalget kan ende op med at tage stilling til dette forslag.
Line Barfod (EL), 2002-03-01:
Dette forslag er et led i regeringens nedlæggelse af overflødige råd, nævn, udvalg og centre.
Enhedslisten har gennemført en grundig analyse af dette projekt og kan konstatere, at disse råd, nævn, udvalg og centre kan opdeles i tre hovedkategorier. For det første dem, som næsten aldrig mødes, ikke har nogen funktion, men på den anden side ikke koster noget eller kræver nogen anvendelse af ressourcer, og dem, hvor embedsmænd udfører arbejdet, som de fortsætter med at udføre i andet regi.
For det andet hurtigt arbejdende udvalg m.v., som under alle omstændigheder bliver færdige med deres arbejde i løbet af 2002.
For det tredje udvalg og råd, hvor der sidder repræsentanter for interesseorganisationer og uafhængige eksperter. I forhold til de to første kategorier, er der stort set ikke nogen problemer, men til gengæld er der heller ikke tale
om nogen stor reform, hvor staten sparer mange ressourcer
I forhold til den tredje kategori, dem, hvor der sidder repræsentanter for interesseorganisationer og uafhængige eksperter, er der tale om en massiv magtkoncentration fra regeringens side, og den er vi helt klart imod.
Farumsagen viser faren ved, at man får for meget magt og ikke lytter til kritikere.
Det vil vi gerne advare imod.
Enhedslisten er i udgangspunktet positiv over for forslag om at nedlægge overflødige råd og nævn, men vi synes, det er dybt problematisk, at forslaget ikke har været sendt i høring, så vi ikke har mulighed for at høre organisationerne om, hvorvidt de finder, at råd og nævn er overflødige.
Vi tilslutter os forslaget fra SF om, at man deler lovforslaget op i fire, så man kan tage stilling til hvert udvalg og nævn for sig.
Blodproduktudvalget kunne der være god grund til at beholde i en situation, hvor regeringen har annonceret, at man vil fremlægge lovforslag om at ophæve Statens Seruminstituts eneret til at behandle blod og dermed give mulighed for, at firmaer kan komme ind på det danske blodmarked.
Det er et forslag med mange konsekvenser, og derfor er det for os at se besynderligt, at man samtidig nedlægger Blodproduktudvalget, hvor de relevante organisationer på området havde mulighed for at diskutere forslaget.
Vi vil gerne høre, hvad organisationerne, herunder bloddonorerne, siger til nedlæggelsen af Blodproduktudvalget.
I forhold til Apotekervarenævnet fremgår det af bemærkningerne til lovforslaget, at der ikke har været afholdt møde i 2000.
Vi vil gerne høre, om der har været afholdt møder siden 2000, idet der jo i 2001 blev åbnet for, at supermarkeder og andre kunne sælge lægemidler, og at der derfor måske er et behov for Apotekervarenævnet.
Også her vil vi gerne høre de berørte organisationer og herunder også forbrugerorganisationer om deres vurdering af behovet for nævnet.
Og tilsvarende for Reklamenævnet kunne vi også tænke os at høre de berørte organisationer og forbrugerorganisationerne.
Vedrørende Sygesikringsnævnet for Søfarende, som flere andre har nævnt, har det ikke holdt møde i mange år, og derfor ser vi ingen problemer i, at det nedlægges.
Der er jo ikke anden sammenhæng mellem de
fire, der foreslås nedlagt, end at de hører ind under indenrigs- og sundhedsministeren.
Naser Khader (RV), 2002-03-01:
Regeringen foreslår at nedlægge en række råd og nævn.
Selv om Det Radikale Venstre har været kritiske over for de generelle hårdhændede beskæringer og deres til tider mangelfulde begrundelser, kan vi i den konkrete sammenhæng tilslutte os forslaget.
Det er i alles interesse at begrænse det offentlige administrative system.
I forhold til Apotekernævnet og Sygesikringsnævnet kan en nedlæggelse begrundes med, at aktiviteten i de omtalte nævn har været minimal.
I forhold til Blodproduktudvalget hæfter vi os ved, at de ansvarsområder, der lå til grund for at oprette udvalget, i mellemtiden er sikret på anden vis.
Det vil sige, at leverancen af plasma i dag er pålagt amtskommunerne som en lovfæstet pligt.
I forhold til Reklamenævnet er det mere uklart, hvorfor regeringen ønsker nævnet nedlagt.
Reklamer for lægemidler er et følsomt område, og vi vil derfor opfordre Lægemiddelstyrelsen til fortsat at inddrage uafhængige vurderinger på området.
Lene Garsdal (SF), 2002-03-01:
Dette er ikke ét lovforslag, men fire lovforslag, som burde være blevet behandlet hver for sig.
Det første er om Blodproduktudvalget, som blev oprettet i 1997 ved vedtagelsen af blodforsyningsloven, og den stemte SF for.
I SF er vi opmærksomme på, at regeringen overvejer en revision af loven om fremskaffelse og anvendelse af humant blod og blodprodukter til lægemiddelformål.
SF finder ikke i det her lovforslag gode argumenter for at nedlægge Blodproduktudvalget, og det får mig til at spørge ministeren, hvorfor en eventuel nedlæggelse af udvalget ikke kunne afvente revisionen af blodforsyningsloven. Det næste er Apotekervarenævnet, som rådgiver Lægemiddelstyrelsen om, hvilke lægemidler der helt eller delvis skal kunne forhandles uden for apotekerne.
Det er vel fortsat en relevant problemstilling.
Reklamenævnet rådgiver Lægemiddelstyrelsen i sager om reklamer for lægemidler.
Efter SF's opfattelse er der fortsat behov for uvildig rådgivning også om dette, og i forslaget finder vi ikke gode argumenter eller begrundelser for at nedlægge nævnet.
Derimod finder vi det helt i orden at nedlægge et nævn som Sygesikringsnævnet for Søfarende, som ikke har holdt møder i flere år, og hvis arbejdsopgaver varetages andetsteds.
Jeg vil ikke undlade at sige, at vi i SF er utilfredse med, at forslaget ikke har været sendt i høring.
Det ville måske have givet os mulighed for at stemme for forslaget, hvis de, der har indsigt i forholdene, ville have fundet det i orden.
Men sådan blev det desværre ikke.
Det her forslag vil SF stemme imod.
Marianne Pedersen (V), 2002-03-01:
Lovforslaget omhandler en udligning vedrørende tidligere år.
Lovforslaget er en aftale, der er indgået mellem Kommunernes Landsforening, KL, og regeringen i juni sidste år.
Forslaget indebærer, at der sker en efterregulering af det skatteprovenu, der én gang har været undergivet udligningen stat og kommuner imellem, således at efterreguleringen af et givet skattebeløb ligeledes bliver undergivet en ny reguleret udligning.
Efterregulering af de inddrevne skatter såvel som restancer foretages nu hvert år indtil det år, der ligger 13 år efter indkomståret. Det her lovforslag indebærer, at der bliver en større parallelitet mellem den faktiske skat og udligningen.
Når et skattebeløb én gang har været gjort til genstand for udligning, så vil efterfølgende reguleringer af det pågældende skattebeløb ligeledes blive gjort til genstand for efterudligning.
Ordningen indfases i de samlede reguleringer af skat fra og med indkomståret 2000.
Den foreslåede årlige efterregulering af tilskuds- og udligningssystemet indebærer en vis omfordeling amt og kommuner imellem, men i de fleste tilfælde vurderes det, at det bliver en mindre regulering, og der, hvor der er tale om en større negativ skatteregulering for den enkelte kommune, vil problemet være mindre, når beløbet reguleres via udligningsordningen. Lovforslaget indebærer en mindre udgift for Told og Skat
samt en mindre meradministrativ byrde henholdsvis for Indenrigsministeriet og for Told og Skat, men man mener, at det positive opvejer de negative sider her.
Lovforslaget her træder i kraft pr. 1. januar 2003, og Venstre anbefaler lovforslaget.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-03-01:
De fire udvalg og nævn, som her foreslås nedlagt, er, som det allerede er nævnt, organer, hvis opgaver og formål på anden vis tilgodeses eller i hvert fald kan klares på andre og mere hensigtsmæssige måder. Det er endvidere karakteristisk, som det også har været nævnt, at flere af dem har haft ingen eller meget få møder i de seneste, og for nogens vedkommende, mange år.
Så vi ser trygt frem til, at samfundet kører videre på betryggende vis, også selv om vi afskaffer de fire udvalg og nævn.
Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.