runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inge-Lene Ebdrup (V), 2003-11-20:
Dette lovforslag indeholder flere elementer.
For det første indføres et maksimumsbeløb for anskaffelsesudgifterne ved opførelse af alment byggeri, som ikke må overstiges.
Beløbet er sammensat af de gennemsnitlige anskaffelsesudgifter og et tillæg, der sikrer, at der er plads til at tage totaløkonomiske hensyn.
Baggrunden for forslaget er, at der de seneste år er sket en glidning i priserne ud over den almindelige inflation.
Venstre er tilfreds med, at vi nu sikrer, at der ikke bygges almene boliger med luksuspræg, men kun boliger, der har en slutleje, der kan betales af almindelige mennesker med almindelige indkomster.
For almene ældreboliger og ungdomsboliger tillægges 3.000 kr. pr. m2 for at sikre en vis fleksibilitet, sådan at de helt specielle behov, der knytter sig til ældre og almene ungdomsboliger, kan opfyldes.
For det andet forlænges nedsættelsen af den kommunale grundkapital fra 14 pct. til 7 pct. til udgangen af 2005.
For det tredje udmønter forslaget aftalen om satspuljen
for 2004 og indebærer bl.a., at der med henblik på ombygning af de mindste botilbud efter servicelovens § 92 og etablering af erstatningsboliger for nedlagte botilbud samt nedbringelse af de amtskommunale ventelister i perioden 2004-2006 afsættes en investeringspulje på i alt 546 mio. kr. Den pulje vil betyde en forøgelse af boligudbuddet til personer med betydelig og varig nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne med ca. 300 almene boliger, ligesom der vil blive ombygget 800 eksisterende botilbud, sådan at størrelsen, tilgængeligheden og kvaliteten i øvrigt bliver tidssvarende. Forslaget betyder endvidere, at staten overtager den amtskommunale udgift til opførelse af handicapboliger. Endelig indeholder forslaget en udmøntning af en pulje på 15 mio. kr., som yder den fulde støtte til opførelse af almene familieboliger eller ældreboliger til personer med demens. Venstre kan støtte dette forslag.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-20:
Jeg vil gerne sige til hr. Lars Kramer Mikkelsen, at nej, ministeren er ikke ophidset, han er engageret.
Det her er en prioritering af offentlige midler.
Hr. Lars Kramer Mikkelsen siger, at det her er til fordel for ejerne, men det kan man jo se forskelligt på.
Det, der ligger i hele det kompleks her, er, at ejerne skal til at betale noget mere for at renovere, og vi er ved at målrette de midler, der er til byfornyelse.
Det er jo ikke noget mål i sig selv at få mindre byfornyelse, vil jeg gerne sige.
Det er målet at få mere byfornyelse for pengene.
Det tog vi fat på sidste år, det varslede vi til i år, så det kommer jo ikke som nogen overraskelse.
Det kan vi jo læse i Socialdemokratiets bemærkninger til den brede boligaftale sidste år, hvor man allerede dér sagde fra med hensyn til, at der skulle komme noget på det område.
Det er klart, at vi går efter at få mere for pengene.
hr. Kramer Mikkelsen, at det bliver lige så højt, som det var sidste år og forrige år. Til hr. Morten Homann: Altså vi kan jo blive ved med at tærske langhalm på det her.
Jeg har forklaret mig tre gange.
Regeringen holder sig selvfølgelig inden for grundlovens rammer.
Det lyder, som om at vi ikke gør det, men det gør vi.
Morten Homann (SF), 2003-11-20:
Det er jo noget af en revolverpolitik, regeringen fører over for Grundejernes Investeringsfond.
Vi synes jo i og for sig, at det er lidt pudsigt, at det er SF, der må stå her og prøve at appellere til en smule anstændighed i forhold til den private ejendomsret, men når regeringen ikke vil gøre det, så er der jo andre, der må træde til.
Kan ministeren ikke give mig ret i, at hvis man står over for en trussel om, at ekspropriation er en mulighed,
så ville det være meget underligt, hvis man ikke når frem til en aftale?
Sådan er det.
Hvis man står med pistolen for panden, så er man lige pludselig meget motiveret til at finde en aftale.
Er det den måde, regeringen ønsker at føre politik på, at den opstiller en trussel om ekspropriation og så håber at få frivillige aftaler ud af det?
Hvis det er regeringens nye linje, tror jeg, der er mange steder i det danske samfund, man godt kan begynde at ryste i bukserne.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2003-11-20:
Vi klynker, siger ministeren.
Jeg er nødsaget til at sige, at jeg synes faktisk, ministeren blev lidt ophidset i sit indlæg.
Det forstår jeg ikke.
Vi har her en helt høvisk debat, hvor vi kigger på, hvad det er, ministeren har gang i.
Han har gang i at tage nogle penge op af ejernes lommer, og de skal så over et andet sted til nogle andre lommer og bruges til noget andet, og jeg tror faktisk, jeg sagde i mit sidste indlæg, at det sådan set er fair nok, at man vælger at gøre det.
Jeg tror også, ministeren sagde på et tidspunkt, at der ligger en besparelse i det her.
Hvorfor skal man fjerne lejernes vetoret?
Og hvorfor er det her en lov, som er til fordel for ejerne på lejernes bekostning?
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-20:
Det har vi gjort ved en bred boligaftale.
Vi ønsker flere handicapboliger, vi ønsker flere ungdomsboliger, vi ønsker flere private udlejningsboliger, og vi har givet Landsbyggefonden lov til at bruge 1,4 mia. kr. om året til at renovere for, herunder en hel del af det til handicappede.
Det er netop det, der har sat noget i gang.
Vi taler altså om initiativer her i milliardklassen, så er der en besparelse på 200 mio. kr., og så klynker man.
Det er fakta i denne sag.
Til hr. Morten Homann, der glæder sig over, at der er voldsom gang i det almene byggeri.
Jamen det gør vi også.
Men vi glæder os også over, at vi har fået en ordning med 1 mia. kr. til privat udlejningsbyggeri; vi glæder os over, at der er flere ungdomsboliger i milliardklassen.
Det synes jeg hr. Morten Homann også skulle.
Det der med at bruge udtrykket makke ret er ikke ministerens sprogbrug i dag.
Det, jeg siger, er, at jeg forventer, at vi får et forhandlingsresultat.
Det er det, jeg går ud fra.
Får ministeren ikke det, så har jeg en ny situation, men så bruger jeg ikke de her stokkemetoder, som hr. Morten Homann sådan set næsten havde i baghånden at ministeren ville bruge.
Jeg ved ikke, hvad der vil ske i den sag, hvis jeg ikke får et forhandlingsresultat.
Det har jeg tilkendegivet helt klart og tydeligt.
Det tager vi stilling til, hvis vi ikke får et forhandlingsresultat.
Jeg hverken lover eller truer.
Morten Homann (SF), 2003-11-20:
Bare et enkelt lille fredsommeligt opklarende spørgsmål: Mener Socialdemokraterne ikke, at der er nogen grænse for, hvor dyre almene boliger må blive?
Jeg glæder mig da også sammen med ministeren over, at det er lykkedes at få gennemført det forslag, som SF og Enhedslisten fremsatte i sin tid, om en nedsættelse af den kommunale grundkapital, sådan at der er kommet voldsom gang i det almene byggeri.
Det vil jeg godt have lov til at glæde mig over sammen med ministeren.
Ministeren sagde, at hvis ikke de makker ret, vil han ikke udelukke, at man vil kunne gennemføre det her lovforslag alligevel og dermed beslaglægge private midler i Grundejernes Investeringsfond. Vi kan selvfølgelig godt dele synspunktet om, at ejere burde bidrage mere, men der er vel et godt stykke derfra og så til at sige, at så skal staten ved lov gå ind og beslaglægge private midler.
Det må ikke mindst for en konservativ minister være et ret kildent spørgsmål.
Derfor vil jeg godt en gang til spørge: Vil ministeren overveje det
en ekstra gang
og så komme herop igen og bekræfte, at man ikke vil udelukke et ekspropriativt indgreb i Grundejernes Investeringsfond?
Morten Homann (SF), 2003-11-20:
Jeg hører til dem, som venter med spænding for at se, om vi får nogle boliger ud af boligpakken, men det er så en anden diskussion.
Jeg vil spørge ministeren om den diskussion, vi har haft som en del af debatten, nemlig den omsiggribende tendens til sådan ekspropriationslignende tiltag fra regeringens side.
Hvad vil regeringen gøre, hvis ikke der kommer en aftale i stand med Grundejernes Investeringsfond?
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-11-20:
Beskæftigelsesvirkningen af dette har jo spillet en betydelig rolle, især for hr. Lars Kramer Mikkelsen.
Det er derfor også interessant at se, at netop her i dag meddeler Danmarks Statistik, at fra 2. til 3. kvartal i år er beskæftigelsen i byggebranchen vokset ganske betydeligt med 5.900 personer, hvilket selvfølgelig er et resultat af det lille boligforlig, vi lavede i fællesskab sidste år, hvor vi kanaliserede meget betydelige midler ind i byggeri. Derfor mener jeg også, at det er på sin plads at pege på, at det, der er det største problem her og nu for byggeriet, sådan set ikke er, at beskæftigelsen svigter i byggeriet.
Det er alle mulige andre steder, den svigter, men lige netop ikke i byggeriet.
Og jeg vil gerne, da det skal slutte med et spørgsmål, bede ministeren bekræfte dette.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2003-11-20:
Jeg blev ellers så glad der midt under debatten, da ministeren sagde: Det kigger vi på, lad os nu få det her i udvalget og så lave nogle beregninger osv.
Jeg oplevede næsten, at ministeren greb ind og stoppede debatten, da han sagde: Ro nu, vi skal nok kigge på det.
Men så siger ministeren: Vi gennemfører det alligevel.
Jeg ved godt, man har lavet en finanslovaftale, men man kunne have hentet lidt flere penge ovre i den der bank, så havde problemet været løst.
Man er jo i gang med på alle mulige andre områder på dårlig vis at forvalte det overskud, som SR-regeringen lavede, så man kunne formentlig også have gjort det på det her område.
Der havde jo ikke været nogen grund til at bombe byfornyelsesloven tilbage til noget, der lignede de glade dage på Byggeren osv., hvor man førte saneringspolitik eller byfornyelsespolitik ved hjælp af bulldozere.
Det var ikke pænt.
Det skal jeg skynde mig at sige.
Jeg er glad for, at jeg ikke var med til det.
Vedrørende boligaftalen: Ja, den skaffer boliger, den skaffer arbejdspladser, og det er jeg glad for.
Jeg er også glad for, at Socialdemokraterne var med til at indgå den aftale sammen med regeringen.
Det var jo fremsynet politik, der tænkte ministeren anderledes.
Nu kaster han et lovforslag på banen, som alt andet lige, hvis man ser det isoleret, vil øge arbejdsløsheden.
Der bliver i hvert fald færre mennesker beskæftiget i den her sektor, end der ellers ville være blevet, for jeg har ikke set værktøjerne til at trylle disse ejere frem på banen og ville noget mere.
Det er ikke lykkedes tidligere, hvorfor skulle det lykkedes nu?
Ministeren har ikke vist mig den tryllestav, han har.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-20:
Jeg vil gerne sige tak til ministeren for svaret og også tak
for tilsagnet om dialog.
Jeg må bare indrømme, at det står mig ikke længere helt klart, hvad den dialog egentlig skal gå ud på.
Ministeren siger, at uanset hvad beregningerne viser, uanset om det viser sig, at ministeren har ret i sine antagelser om, at det er begrænsede huslejestigninger, eller vi andre har ret i, at det på basis af ministerens egne tal vil vise sig at være massive huslejestigninger, så meddeler ministeren: Det er sådan set ligegyldigt, det bliver vedtaget alligevel. Derfor er det meget vanskeligt for mig at se, hvad den dialog, som ministeren indbyder til, som jeg selvfølgelig er glad for at han indbyder til, dybest set kommer til at gå ud på.
Det vil jeg gerne spørge ministeren om.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-20:
Med dette lovforslag sker der en gennemgribende forenkling og deregulering af loven, så den bliver væsentlig mere gennemskuelig at bruge for såvel kommunerne som for borgerne.
Som led heri ophører aftalt boligforbedring som selvstændig ordning, idet ordningen indarbejdes i den almindelige bygningsfornyelse.
Lovforslaget indeholder følgende fire hovedelementer: En ny byfornyelsesstrategi, som integrerer områdefornyelse og bygningsfornyelse, idet den offentlige støtte målrettes til de områder og ejendomme, hvor behovet er størst.
Der er øget fokus på frivillighed ved i højere grad at tage udgangspunkt i det private initiativ frem for kommunen som initiativtager til beslutninger om bygningsfornyelser efter loven.
Der er øget privat medfinansiering, hvorved den offentlige støtteandel kan reduceres.
Der er forenkling af reglerne vedrørende lejefastsættelse og genhusning, og vi afskaffer som hovedregel de nuværende særlige regler for byfornyede udlejningsboliger.
Dermed følger byfornyelsen som udgangspunkt lejelovgivningens almindelige regler.
Så var der et helt klart, kontant spørgsmål fra hr. Keld
Albrechtsen, og til det kan jeg blot sige, at regeringen agter at gennemføre det foreliggende lovforslag, og jeg skal nok gennem udvalget besvare alle de spørgsmål, som hr. Keld Albrechtsen kommer med. Jeg vil gerne sige, at overskriften på det her forslag er mere byfornyelse for pengene.
Det er ejerne, der skal til at betale noget mere for at få byfornyet deres ejendomme.
Jeg har så hørt, at en besparelse i den her størrelsesorden skulle lægge dansk byggeri øde.
Jeg synes, man skal huske en lille smule på den store boligaftale, som et bredt flertal i Folketinget indgik sidste år.
Vi taler altså her om 200 mio. kr. årligt eller noget i det nabolag, og sidste år vedtog vi faktisk at give 1 mia. kr. mere om året til privat udlejningsbyggeri, 1 mia. kr. mere til ungdomsboliger, flere penge til renovering via Landsbyggefonden, så vidt jeg erindrer, var det ca. 1,4 mia. kr. årligt i perioden fra 2003 til 2008.
Vi har fulgt op på det indskud, hvor staten nu betaler det hele, når det er unge handicappede, der skal have en bolig.
Vi har fået grundkapitalen nedsat til 7 pct.
Det er altså det, man skal sammenholde den her besparelse med, og jeg syntes, at jeg, for at man ikke skulle skævvride hele debatten, var nødt til at gå på talerstolen med det.
Med hensyn til huslejernes størrelser har vi nu mulighed for via udvalget at få indleveret en hel del eksempler.
Så lad os få dem gennemregnet, og så har vi muligheden for en dialog i udvalget og i den fortsatte behandling af lovforslaget.
Tove Videbæk (KD), 2003-11-20:
Jamen det lyder jo næsten, som om al byfornyelse nu er slut.
Det er jo ikke slut med byfornyelsen.
Den er skåret ned, og den bliver mere målrettet.
Al renovering af ejendomme og al fornyelse af ejendomme har jo ikke været afhængig af byfornyelsespengene.
Det er jo set også tidligere, at ejendomme bliver fornyet, at ejendomme bliver renoveret, uden at man har brugt byfornyelsespenge til det. Vi tror, at der med det her forslag vil være endnu flere private midler, som bliver inddraget - endnu flere, end der har været tidligere, for tidligere har der har jo været masser af private midler inddraget i renovering og fornyelse af ejendomme.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2003-11-20:
Jeg vil gerne holde fast i det med de svage grupper, og at de skal have hjælpen.
Der er vi enige; det er dér, vi skal målrette indsatsen.
Problemet er bare, at det ikke er det, man gør.
Så er det dér, man laver indsatsen.
Det er jo lige før, folk nu vil sige: Nej, nej, nej, vi vil ikke have byfornyelse, for vi er bange for at få
massive huslejestigninger.
Det er ikke dem, der vil blive byfornyet, for folk vil simpelt hen ikke turde sige ja til det her.
De får i øvrigt heller ikke mulighed for at sige nej, for de har ikke nogen vetoret, så nu kan ejerne bare tvinge det igennem.
Der er ingen hjælp til de svageste, og det er sådan set det, der er det største problem.
Og det er måske derfor, at man undrer sig over, at Kristendemokraterne er med i det her.
Tove Videbæk (KD), 2003-11-20:
Hr. Lars Kramer Mikkelsen har helt ret i, at Kristendemokraterne meget gerne vil kæmpe for de svage grupper og meget gerne være med til at målrette tilskud osv. til dem, der virkelig har behov.
Og det mener vi også at gøre med de lovforslag, der ligger her.
Når der så bliver spurgt til forskellige ting og konkrete ting, kan jeg sige, at jeg sagde i afslutningen af min ordførertale, at der er forskellige områder, der er forskellige knaster, som er blevet nævnt i løbet af debatten her, som vi meget gerne vil være med til at kigge på under udvalgsarbejdet.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2003-11-20:
Til de seere på dk4, der undrer sig over, hvad en ketchupeffekt er, kan jeg så sige, at det jo selvfølgelig er rosen til SR-regeringen, som satte de her initiativer i gang.
Det er også derfor jeg siger, at vi er glade for, at den her boligpakke kom igennem, og at der er en effekt af den.
Men hvis man anerkender den positive effekt af, at man sætter sådan noget i gang, så må man jo også anerkende den negative effekt og lade være med at stå og skælde mig ud for, at jeg har sagt, at det her vil føre til flere arbejdsløse i den her sektor.
Alt andet lige har man sat noget i gang et andet sted, men selvfølgelig vil det, hvis man fjerner 215 mio. kr. i byfornyelsen, betyde, at der er nogle bygningshåndværkere, som ellers går og renoverer huse, som ikke længere har noget arbejde.
Så kan man håbe på, at økonomi- og erhvervsministeren bliver ved med at sætte noget i gang, så de får arbejde et andet sted, men det er der ingen garanti for. Jeg synes jo bare, at når man nu skulle lave det her med at hente nogle penge og bruge de her 215 mio. kr. til noget andet - jeg var næsten lige ved at sige, at det er fair nok - kunne man jo have ladet være med at ødelægge byfornyelsesloven, og frem for alt kunne man jo i hvert tilfælde have ladet være med at fratage lejerne deres vetoret, for det er jo et af de alvorligste elementer i den her sammenhæng.
Jeg synes også, at det er et problem, at man fratager kommunerne muligheden for at planlægge for de allerdårligste ejendomme.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-20:
Det var ikke mit ønske at fordreje, hvad fru Tove Videbæk havde sagt, men det kunne altså ikke forstås anderledes, end at fru Tove Videbæk hævdede, at den hidtidige indsats ikke havde været gjort på den rigtige måde, og derfor skulle indsatsen styres andre steder hen.
Derfor synes jeg da, det er rimeligt at spørge: Hvad er det i den hidtidige indsats, som fru Tove Videbæk nu mener er overflødigt, og som derfor godt kan stoppes?
Jeg spurgte så konkret: Er det f.eks. der, hvor man i andelsboligerne fik mulighed for at få bad og toilet? Det svageste område er vel der, hvor folk har lejligheder, der decideret ikke lever op til en rimelig, moderne boligstandard.
Det er vel det allersvageste område, og det bliver ramt af det forslag, der ligger her.
Derfor er det ubegribeligt, hvis fru Tove Videbæk tror, at hun med det her forslag tilgodeser de svageste områder.
Det er helt nyt for mig, at det skulle tilgodese de svageste.
Jeg har i hvert fald ikke kunnet finde i forslaget, hvor det skulle være tilfældet.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2003-11-20:
Jeg må sige det sådan, at det her handler igen om prioritering af offentlige midler, og det synes vi selvfølgelig også skal være gældende.
Men det, jeg sagde, og det er så både et svar til hr. Morten Homann og til fru Inge-Lene Ebdrup, var selvfølgelig, at vi er i tvivl om det dokumenterede behov, og vi undrer os faktisk over, at der ikke har været nogen dialog med parterne om det her, inden man fremsatte forslaget, for der er selvfølgelig forskellige årsager til, at priserne er forskellige i de forskellige kommuner rundtomkring i landet.
Så jo, et eller andet sted mener vi, at der selvfølgelig er en grænse.
Vi har bare svært ved at se argumentationen for, at den skal være lige netop der, hvor den bliver lagt nu.
skal ligge.
Så vil jeg sige: Jo, der skal bygges almene boliger til almindelige mennesker.
Men almindelige mennesker har helt almindelige behov, og derfor undrer det mig jo lidt, at man fra Venstre skal høre, at der bliver bygget almene boliger med luksuspræg.
Jeg bliver nødsaget til at spørge
: Hvor er det?
så ville det selvfølgelig også være en fordel og lettere for mig at være sikker på, at svaret i hvert fald bliver behandlet.
Jeg har ikke på noget tidspunkt sagt, at vi var bekymrede.
Jeg har sagt, at vi ikke er sikre på, at det er her, niveauet skal ligge.
Jeg har ikke totalt afvist, at der skulle indføres et bindende maksimumbeløb, jeg har oven i købet sagt, at vi synes, der skal være et fornuftigt brug af de offentlige midler og af de ressourcer, der bliver anvendt.
Jeg har sagt, at jeg synes, at man skulle have taget en forhandling med de involverede parter.
Hvorfor skal det her lige pludselig komme som en tyv om natten?
Vi mener faktisk ikke, at behovet er dokumenteret.
Det er jo en grænse, man sætter, det er en grænse, man har valgt at sætte ud fra en eller anden betragtning om, at sådan må almindelige mennesker bo, og de må altså ikke bo dyrere.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvorfor man nu skal til at have smagsdommere siddende herinde fra henholdsvis Venstre og De Konservative og fortælle folk, som er helt almindelige mennesker, hvad det er for nogle boliger, de må bo i, og hvilken standard de må have.
Jeg skal prøve at lade være med at tirre ministeren, så jeg får lokket ministeren på banen igen, men blot sige, at grænsen for alment byggeri på 20.000 kr. pr. m2 vil jeg ikke afvise kan være for meget også for Socialdemokraterne.
Men det er ikke nødvendigvis sådan, at Socialdemokraterne mener, at 20.000 kr. pr. m2 er alt for dyrt, og at det derfor absolut må gå ind under den betegnelse, som Venstre brugte: luksusbyggeri.
Det mener jeg vil afhænge af en vurdering af den konkrete sag.
Derfor synes jeg, at der kan være grundlag for, at vi diskuterer det i udvalget og finder ud af, hvordan vi kan formulere os.
Det vil vi i hvert fald gerne være med til.
Landsbyggefonden må vi vist også snakke lidt mere om.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-20:
Først tak til faktisk alle ordførerne for en positiv modtagelse af forslaget.
Er det rimeligt at bruge offentlige penge på det?
Det mener jeg ikke det er.
Så blev der sat spørgsmålstegn ved boligaftalen af 15. oktober 2002.
Deri indgår jo, at Landsbyggefonden i perioden fra 2002 til 2004 refunderer de statslige merudgifter til ydelsesstøtte som følge af nedsættelsen af den kommunale grundkapital fra 14 til 7 pct. Det vil altså sige merudgiften
både til det byggeri, som allerede var indbudgetteret på finansloven, og den forventede meraktivitet.
Landsbyggefondens refusion vedrører således alene effekterne af nedsættelsen af grundkapitalen.
Etablering af maksimumbeløb er et nyt initiativ, som ikke ændrer på forudsætningerne for Landsbyggefondens refusion.
Tværtimod fastholdes Landsbyggefondens refusion af de statslige udgifter til ydelsesstøtte på et uændret niveau.
Indførelse af et maksimumbeløb og en samtidig reduktion af omdrejningspunktet, der kan sikre, at de heraf følgende mindre udgifter tilfalder staten, er derfor ikke i konflikt med boligaftalen.
Hr. Keld Albrechtsen kritiserer lidt, at der er samlet noget sammen i det her lovforslag.
Jeg må jo erkende, at der er en del forskelligt, men når det er alt godt fra havet, så er det vel ikke så ringe endda. Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, som også spørger om det her med Landsbyggefondens penge, at jeg mener, at vi er, hvor vi skal være på området.
Jeg vil også gerne sige til hr. Morten Homann, der prøver på at åbne en dør for handicapboliger og spørger, om vi nu er sikre på, at der kan bygges det, der skal være, at det er jeg klar til at kigge på.
Til hr. Kramer Mikkelsen om der er nogle muligheder: Jeg vil gerne sige, at der er selvfølgelig det, der er i det her lovforslag, men det betyder ikke, at vi ikke kan få en dialog om de her elementer, for det, jeg faktisk hører, er, at de fleste ordførere er meget positive over for det her lovforslag hele vejen igennem, og kan vi få et bredt forlig om hele aftalen, så vil jeg da gerne forsøge at få det.
Så foreløbig tak for den pæne modtagelse lovforslaget
har fået, og så må vi under udvalgsbehandlingen se på de elementer, der er rejst.