Bjarne Laustsen (S), 2002-03-22:
Jeg skal prøve at gøre det kort, for vi har jo allerede haft en del forhandlinger med Venstres ordfører.
Indledningsvis skal jeg sige, at lovforslaget omhandler fire punkter.
Det ene tager vi sådan set til efterretning, og det ville vi egentlig gerne have haft skilt ud fra lovforslaget, nemlig punktet om at lave en aftalemodel, for jeg synes sådan set slet ikke, det hører hjemme i dette forslag.
Det kan siges, at der er en lang række organisationer, der har lavet aftaler med hensyn til, hvordan man skal forholde sig til mobning og seksuel chikane osv., og det synes vi sådan set er glimrende, og det tager vi til efterretning.
Men jeg vil gerne spørge ministeren, hvordan man vil sikre, at de aftaler opretholder det niveau, som er nævnt i forslaget.
Vi må i hvert fald have sikkerhed for, at der ikke sker en udvanding af de principper.
Med hensyn til de andre ting er det, der først springer i øjnene, selvfølgelig spørgsmålet om, hvornår man kan få en sikkerhedsorganisation på en virksomhed.
Vi mener, det har været et gode, der kom ind i lovgivningen i 1997, og vi ved, at der er kommet 7.000 sikkerhedsrepræsentanter ind på den konto.
De har alle sammen fået en arbejdsmiljøuddannelse, der er alle steder blevet lavet en sikkerhedsorganisation, der har taget fat på problemerne, og det tror jeg faktisk har været med til at give de fald i antallet af arbejdsulykker, vi tidligere har set.
Det, man gør nu, er jo, at man i et eneste hug fjerner de 7.000 sikkerhedsrepræsentanters beskyttelse.
Beskæftigelsesministeren kom sikkert til at tale over sig i svaret på et onsdagsspørgsmål, hvor han sagde, at det var et spørgsmål om at fjerne nogle lønmodtagerrettigheder.
Det, der er spørgsmålet her, er jo selvfølgelig også, hvor lang tid sikkerhedsrepræsentanterne har deres ret og deres beskyttelse, om den forsvinder fra den dag,
loven bliver vedtaget, eller det først er ved udløbet af den sikkerhedsperiode, de er valgt for.
En anden ting, vi har været inde på, er, at vi har statistisk belæg for at sige, at der sker langt flere alvorlige ulykker på mindre virksomheder, end der gør på de store, og derfor er der jo ikke noget sagligt belæg for at fjerne sikkerhedsorganisationerne; man burde tværtimod snarere styrke området.
Man skal vel også huske at sige, at de store virksomheder, som har det her, jo også har været små engang, og derfor er det faktisk godt, at man, så snart der er tale om en virksomhed af en vis størrelse, får en sikkerhedsorganisation. Når vi taler om ophævelse af hjemmelen til at gennemføre det gebyrbelagte tilsyn i de særlig belastede brancher, ser vi også her, at regeringen svigter.
Vi har været nødt til at målrette det.
Lige så vel som man målretter indsatsen for at undgå trafikulykker og trafikuheld, hvor vi jo har set, at man tager fat på at fjerne de sorte pletter på vejkortet, har vi gjort det her, at vi har taget fat der, hvor der var behov, og der ser vi altså nu en nedprioritering, og det betyder, at de andre virksomheder kommer til at betale for dem, der er dårlige. Vi er også imod, at man begrænser mulighederne for, at Arbejdstilsynet kan gå ind i private boliger i forbindelse med arbejde dér.
Som jeg allerede tidligere har sagt, er der jo stadig væk spørgsmålet om, hvordan der kan sanktioneres.
Det lader til, at regeringen hellere vil sende politiet frem for Arbejdstilsynet i de sager, for de kan jo altid få adgang.
Som helhed synes vi, at det er et anslag mod arbejderne.
og vi ved også, at mange af dem er syge på grund af et dårligt arbejdsmiljø.
Hvis vi også kigger på det med hensyn til arbejdsudbud, har vi jo her en selvstændig opgave, hvis vi alle sammen er enige om, at vi kommer til at mangle arbejdskraft, med at sørge for, at der er så få som muligt, der kommer til skade på deres arbejde.
Vi har også det forhold, at vi har 60.000 arbejdsulykker, hvilket vi mener er alt for mange.
Én ulykke er en for mange.
Vi vil gerne være med til at sætte mål for, hvordan vi kan få det ned.
Vi er desværre bange for, at det her fører til flere ulykker til gene for de mennesker, det går ud over, men det vil også få betydning for sygehusenes ventelister, som regeringen gerne vil nedbringe; det vil vi alle sammen gerne.
Jeg skal kraftigt tage afstand fra de ting, der ligger i de punkter i lovforslaget, og give tilsagn om, at vi vil gå konstruktivt ind i det her, for der er en lang række spørgsmål, som jeg ikke kan nå at stille her, og dem vil vi stille under det udvalgsarbejde, der kommer.