Line Barfod (EL), 2005-10-12:
Jeg forstår stadig ikke, hvorfor det haster sådan, hvorfor man ikke kan vente til sessionen, hvor man har muligheden, og hvor man så kan se, hvad det er for et udspil, der er konkret, for det havde vi jo ikke ordentligt på Bodø.
Der var det ikke så klart, at man kunne se, at det her betød, at det formaliserede samarbejde om forbrugerområdet forsvandt.
Så er jeg godt klar over, at man beholder en lille del af det, nemlig Svanen og fødevaresikkerhed, og at man kan lave projekter ad hoc, men det er jo bare ikke det samme.
Jeg går ud fra, at ministeren er enig i, at der er stor forskel på, om man har en fast gruppe mennesker, der mødes fast og dermed udvikler området, eller om der er nogle mennesker, der af sig selv skal finde på at tale sammen og lave nogle projekter.
Det er to vidt forskellige måder at prioritere det politiske arbejde om et område på, om man siger, at der fast er nogle, der skal arbejde med det og udvikle det i takt med udviklingen i landene og i verden, eller om man siger, at nogle skal kunne komme med projekter.
Da lå papirerne – og det gjorde de altså også i slutningen af juni – ude til offentlig høring, og det har man også haft mulighed for at have kendskab til på Bodø.
For at blive i det her med dialog har jeg den opfattelse, at hvis der skal være en dialog, så nytter det ikke, at man har truffet sin beslutning på forhånd.
Så skal det være sådan, at der er mulighed for at påvirke beslutningen, og det vil også sige, at man venter med at træffe beslutningen til det tidspunkt, hvor den formaliserede dialog ligesom finder sted, nemlig på Nordisk Råds session.
Det, som i høj grad er kernepunktet, både når vi diskuterer forbrugerområdet og kulturområdet, er, at man har fastlagt, at det allerede er fra 2006, man holder op med at have den struktur, man har i dag.
Jeg synes, det er et stort problem, at man ikke har lagt op til at have en ordentlig dialog.
Jeg har ikke forstået, hvad det er, der er så vigtigt, at det ikke kan vente til 2007 med at træde i kraft, at man skal have det overstået, uden at der er mulighed for reelt at lytte.
Jeg håber, at man vil nå at ændre den beslutning, så der reelt kan blive en dialog på sessionen og der dermed også reelt, hvis man beslutter at følge det, der foreligger fra mange af politikerne i Nordisk Råd, også bliver mulighed for at sikre, at en anden struktur kan blive forhandlet på plads i løbet af 2006.
Hvis vi nu tager hele forbrugerspørgsmålet, må man sige, at der har været givet orienteringer også til f.eks. deltagerne i den danske delegation.
De er også blevet givet til de nordiske delegationer.
En af de embedsmænd, der har siddet og lavet det på højt plan, var med til Bodømødet og orienterede om, hvad det er, vi har gang i; der var en høringsproces, alle havde mulighed for at komme med deres bud; det indgik helt bestemt i samarbejdsministrenes møde i Grønland i august, hvor vi skulle træffe beslutningen, hvad der havde været af kritik.
Vi var også klar over, at der var kommet kritik bl.a. i forbrugerspørgsmål, og det indgik selvfølgelig også i overvejelserne.
Jeg synes sådan set også, at mit svar til hr. Per Kaalund lige før viser, at det jo ikke er sådan, at der én gang for alle er ét facit og kun det.