Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-28:
For Det Radikale Venstre, Danmarks internationale parti, er det selvsagt en uhyre vigtig forespørgsel, Kristeligt Folkeparti her rejser. Med den øgede globalisering vokser nødvendigheden af et internationalt samarbejde, hvor verdenssamfundets fælles interesser kan varetages, og hvor alle lande, uanset størrelse og ressourcer, deltager på lige fod i debat og beslutninger.
For Det Radikale Venstre er FN med dets 190 medlemslande det naturlige centrum for løsninger af problemer af global karakter.
Arbejdet med opretholdelse af international fred og sikkerhed, nedrustning, sikring af grundlæggende menneskerettigheder, fattigdoms- og sygdomsbekæmpelse, retfærdig frihandel og bæredygtighed kræver internationalt aftalte målsætninger og retningslinjer.
Danmark må have et stærkt globalt engagement, også gennem påvirkning via de regionale organisationer, vi er medlem af.
Irakkonflikten har i den grad sat fokus på FN.
Den krise, som ramte EU og NATO, kan føres tilbage til FN's Sikkerhedsråd, hvor en række lande på begge sider i konflikten svigtede deres ansvar og forpligtelser til at gøre deres alleryderste for at opnå, at verdenssamfundet kunne handle i forening. Det er ikke udtryk for, at FN er i krise.
I sidste uge fandt Sikkerhedsrådet da også sammen igen, fordi alle har en interesse i et stærkt FN, som bør gøres endnu stærkere. Det Radikale Venstres FN-politik er koncentreret om for det første at styrke FN's Sikkerhedsråds rolle og mulighed for gennem en ændret sammensætning og klare arbejdsprocedurer at varetage ansvaret for sikkerheden i verden, også inden for landegrænser.
For det andet at styrke FN's kapacitet til fredsoperationer på grundlag af anbefalingerne fra FN's panel om fredsoperationer.
Det gælder klare og troværdige mandater, forbedring af FN's militære standbysystem, øget samarbejde med regionale organisationer samt finansiel og organisatorisk styrkelse.
Derfor er det selvfølgelig også god FN-politik, når Det Radikale Venstre ønsker det danske EU-forsvarsforbehold ophævet, hellere i morgen end i overmorgen.
For det tredje at menneskers rettigheder og muligheder på tværs af landegrænser styrkes, og at krænkelser kan indbringes for regionale og internationale domstole.
For det fjerde at internationale konflikter og trusler løses ud fra ensartede principper med vægten på forebyggelse, forsoning og genopbygning med henblik på at skabe en bæredygtig fred.
Og for det femte er det helt afgørende, at de udviklede lande bidrager til udviklingsformål, sådan at mindst 0,7 pct. af de pågældende landes BNP bruges på udviklingsbistand.
For det sjette at det internationale miljøarbejde styrkes gennem stærkere tvistbilæggelsessystemer, sanktionsmuligheder ved aftalebrud, og ved at der etableres en verdensmiljøorganisation.
For det syvende at skabe et bedre samarbejde mellem FN, WTO og udviklingsbankerne for at fremme en bæredygtig udvikling på grundlag af tusindårsmålsætningerne, herunder halvering af antallet af fattige inden 2015.
For det ottende at fjerne handelsbarrierer og konkurrenceforvridende erhvervs- og landbrugsstøtteordninger,
især i de velstillede lande,
og styrke hensynet til bæredygtig udvikling i det internationale handelssamarbejde og i Dohaudviklingsrunden i WTO.
For det niende at effektivisere forebyggelsen og bekæmpelsen af sygdomme som aids og malaria gennem helhedsorienterede indsatser og ved fremskaffelse af prisbillig vaccine og medicin.
Og endelig at styrke FN og dets særorganisationer gennem forhøjelse af landenes kontingentbidrag og øget anvendelse af alternative finansieringskilder.
Så skal jeg sige på Det Radikale Venstres vegne, at vi kan støtte det forslag til vedtagelse, der er fremlagt.