Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-16:
Som debatten her i dag har afspejlet, og som man jo nok også havde en mistanke om på forhånd,
er det lovforslag, som ligger her på bordet i dag, om end måske ikke direkte skrevet med ført pen af Det Konservative Folkeparti, så dog i hvert fald specielt designet til at varetage Det Konservative Folkepartis særlige interesser, for det er jo dér, regeringen har valgt at lægge sin position.
Det synes jeg er dybt beklageligt ud fra flere synspunkter, for da vi havde finanslovforhandlingerne, fik vi jo faktisk på en rimelig fornuftig måde taget hul på en diskussion om de her problemer.
Venstrefløjen og regeringen indgik sammen en aftale i forbindelse med finansloven om afsætning af midler, som jo bl.a. nu afspejler sig også lidt i lovforslag om huslejenedsættelser, men bortset fra det må de muligheder, der lå på grundlag af finanslovaftalen, nu siges at være tabt på gulvet.
Man kan sige, at det lovforslag, der ligger her, altså er et katalog over forspildte muligheder.
Vi sendte regeringen et 20-punkts-program med en række forslag til en sammenhængende social boligpolitik, der kunne have flyttet noget for alvor.
Den plan må vi konstatere at regeringen har ignoreret.
Jeg ved jo ikke, hvilke drøftelser man konkret har haft med Det Konservative Folkeparti, men jeg kan i hvert fald oplyse, at regeringen ikke har ønsket at have nogen drøftelser med os om det.
Det er et politisk valg fra regeringens side.
Man kan ikke sige, at det er et valg, der afspejler regeringens interesse for at tage et lejerudgangspunkt i sagerne.
Jeg ved ikke, om der bliver et oprør, det kan man i og for sig godt forestille sig.
Jeg håber ikke, det bliver i den form, Dansk Folkeparti håber på, det ville være en særdeles ubehagelig form.
Men desværre kan man jo ikke udelukke, at der vil være kræfter, der vil forsøge på at give oprøret den form, for grund til oprør er der desværre.
Problemet er jo, at hvis man skal undgå ny ghettodannelse, skal man lave en byfornyelse, der giver mulighed for, at mennesker, som har vanskeligt ved selv at skaffe en bolig eller få en anden bolig, når de byfornys, kan blive boende i deres boligområde efter byfornyelsen.
Det har man ikke lyttet til.
Vi foreslog almennyttigt nybyggeri, det har man ikke lyttet til.
Vi foreslog - og det er et punkt, som SF har taget fra vores plan og gjort til et forslag, vi skal behandle om lidt, og det er vi glade for - at man tog en forpligtelse ind for de private udlejere, pensionskasserne og andelsboligerne.
Det har man stort set - bortset fra et lille, lille bitte næsten ikke synligt forslag i forbindelse med det private andelsnybyggeri - heller ikke lyttet til.
Vi foreslog, at kommunerne skulle forpligtes, det har man heller ikke lyttet til.
Resultatet er nu, at man kun flytter om på nogle sociale problemer, at man øger tendenserne til social eksport, at man gør det vanskeligt og i nogle områder måske nærmest umuligt for familier med mange børn, som står med sociale problemer, at få en bolig.
Det er jo også bekræftet bl.a. af høringssvar fra Københavns Kommune.
Og så siger den socialdemokratiske ordfører: Ja, men
kommunerne har jo stadig væk forpligtelsen.
Jamen Københavns Kommune har jo gjort opmærksom på, at det ville blive vanskeligt.
Og hvad er det så i virkeligheden, Københavns Kommune siger? Ja, det er vel i virkeligheden, at hvis man vedtager det her, så skal man ikke forvente, at det bliver Københavns Kommune, der vil rydde op efter de problemer, som regeringen har skabt.
Det er vel i virkeligheden det, Københavns Kommune forsøger at sige på en høflig måde.
Og det synes jeg ærlig talt er et uendelig trist resultat af en situation, der begyndte med en finanslovaftale, som faktisk pegede fremad.
Vi vedstår naturligvis de aftaler, vi har indgået
omkring finansloven, men vi havde ønsket, at det kunne danne udgangspunkt for en positiv proces her i Folketinget. Vi vil under udvalgsarbejdet forsøge, om vi kan få et samarbejde med Kristeligt Folkeparti og CD på nogle væsentlige punkter i det her.
Det var jo daværende boligminister, hr. Kofod-Svendsen,
som vi skal høre lige om et øjeblik, som satte projektet med byudvalgsarbejdet i gang, og man kan jo sige, at han her om lidt kan gå op og tage æren bl.a. for de positive resultater, der kom af huslejenedsættelserne og andre ting.
Det håber jeg i og for sig at han vil gøre, for det kunne jo give anledning til, at han videre vil arbejde i samme spor også fremover.
Men nu må vi se, hvad der kan komme ud af det.
Der er ikke noget i debatten i dag, der tyder på, at det bliver fra regeringspartiernes side, at man kan hente nogen assistance.
Det Radikale Venstres ordfører kom jo med et direkte deprimerende svar.
Jeg spørger: Hvad vil Det Radikale Venstre gøre?
Den behøver man ikke længere.
Og menneskerettighedsproblemet optager åbenbart ikke Det Radikale Venstre særlig dybt. Men man behøver jo ikke at være nogen stor profet for at regne ud, at en kreativ anvendelse af de nye anvisningsregler, som ligger i det her forslag, kombineret med beboerloftet, vil give de kommuner, som ønsker det, mulighed for i praksis at hindre, at indvandrerfamilier med børn overhovedet kan få en bolig i den pågældende kommune.
Det kræver altså ikke den store genialitet af en negativt indstillet kommune at bruge disse her regler på den måde.
Det er selvfølgelig ikke godt ligefrem at stå og vejlede sådanne kommuner i, hvordan de kan misbruge nogle regler eller bruge dem kreativt.
Men vi er altså nødt til at sige det, som det er.
De vil kunne bruge det her regelsæt.
I realiteten er det her forslag ikke på nogen måde en tilskyndelse til kommunerne om at medvirke til en spredning af de sociale problemer.
Næ, det er et redskab til kommunerne til at kunne undgå at medvirke og tilsvarende et redskab for de private udlejere, tilsvarende et redskab for pensionskasserne, tilsvarende et redskab for de private andelsboligforeninger.
Altså kort sagt et redskab for alle dem, der i forvejen har unddraget sig deres forpligtelser - med Gentofte Kommune i spidsen - til ikke at være med.
De får nu et redskab, som de kan bruge og misbruge til overhovedet ikke at bidrage.
Jeg synes, det er en sort dag for dansk boligpolitik i dag.
Og jeg synes, det er så meget desto mere en sort dag, fordi finanslovaftalen faktisk gav et godt oplæg.