runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2002-02-20:
Jo, men jeg synes stadig væk, at det er vigtigt, at vi får den undren væk, der går på, at det tilsyneladende har været praksis i Jydsk Rengøring, at når det drejer sig om kerneydelserne, så er direktøren ikke med, men når det drejer sig om sponsorkontrakter, så er det direktøren, der mand til mand med borgmesteren uden om markedsføringsafdelingen laver den pågældende aftale.
Han må da medgive, at det ser underligt ud.
Så har jeg lige et tillægsspørgsmål til det med sponsoraftale og reklameaftaler: Er det korrekt, at det i virkeligheden var forbudt ifølge den fundats, som Jydsk Rengøring arbejdede på, at lave sponsoraftaler?
Når man så kalder det reklameaftaler, er det sådan en form for fantasifuld omgåelse af bestemmelserne i den fundats, som lå til grund for Jydsk Rengøring, hvad der jo yderligere må bestyrke mistanken om, at her er noget meget, meget underligt.
Andre sportsklubber har haft meget vanskeligt ved at få sponsoraftaler i stand, netop fordi det ikke var tilladt ifølge fundatsen, og pludselig kommer der en mægtig stor aftale, der var større end de 150.000 kr., mellem Jydsk Rengøring og Farum Kommune på samme tid, som man får denne meget større kontrakt, samtidig med endelig, at kontrakten med Farum Kommune bliver opsagt, da ISS opsiger sponsorkontrakten.
Ole Stavad (S), 2002-02-20:
Jeg synes ikke, jeg fik noget ordentligt, klart svar på, hvad praksis var i forhold til at indgå sponsoraftaler i Jydsk Rengøring.
Specielt hvis vi tager det, der vist dengang var en 2. divisionsklub.
Dernæst forstår jeg godt, at det selvfølgelig er ualmindelig ubehageligt at blive mistænkt for noget - fordi nogen ikke kan lade være med at undre sig, når man ser det forløb her - hvis man har rent mel i posen.
Det er selvfølgelig yderst ubehageligt, ikke mindst for en finansminister.
Derfor vil jeg gerne spørge: Har ministerens kollega, justitsministeren, forsikret finansministeren om, at bagmandspolitiet vil gøre alt, hvad de kan for at vende hver en sten omkring det her, foretage afhøringer af alle involverede, sådan at den dag, vi ser bagmandspolitiets redegørelse om det her, så har vi så maksimal en sikkerhed, som man nu kan få for, at finansministeren har fortalt os sandheden, hele sandheden og kun sandheden?
Thor Pedersen (V), 2002-02-20:
Jeg kan ikke håndtere den mistænkeliggørelse, som hr. Holger K. Nielsen og hr. Ole Stavad giver udtryk for.
Jeg mener, at man er ansvarlig for det, man gør, og ikke for det, andre måtte gøre, og hvad man har gjort i andre selskaber. Vi har drevet en hæderlig virksomhed på almindelige forretningsmæssige principper.
Vi har aldrig betalt for noget som helst for at få nogen kontrakt overhovedet.
Jeg vil gerne sige om det, der hedder sponsorat, som er en reklameaftale, at det er besluttet af mig selv ud fra et ønske om at synliggøre os på det stadion, som jeg var meget imponeret af, da jeg så det første gang, hvor hovedtribunen var etableret, for det ærgrede mig, at vi ikke kunne få noget mere.
Der blev ikke forhandlet nogen sponsorkontrakt.
Det var mig, der bad om at få de reklamer på banderne.
Der var ikke noget forudgående forhandlingsforløb.
Sådan har det fundet sted.
Så der var ikke betaling for noget som helst andet, uanset hvad andre selskaber har måttet gøre. Og der var fuld tilfredshed fra kommunens side med leverandøren Jydsk Rengøring. Det er rigtigt, at der også var et problem med en sag om en medarbejder, men det var altså ikke en ukvalificeret medarbejder ansat i Jydsk Rengøring.
Det var personale, der var overtaget fra Farum Kommune.
Så når det bliver sagt, at det var ukvalificerede medarbejdere, så må jeg altså sige, at det var nogle, der havde været i mange år i en tilsvarende opgave i Farum Kommune. Til sidst til hr. Holger K. Nielsen om det med at forhandle rengøringsopgaver.
Der var meget andet i den virksomhed end rengøring.
Vi producerede mad til 50.000 mennesker hver dag, og det, det drejede sig om på Lillevang, var ikke rengøring, det var pleje, der var tale om.
Og det lå i en driftsafdeling, hvor hver driftsafdeling, hvad enten det var rengøringsopgaver eller madopgaver, hver især kørte forhandlinger, løste kontrakter.
Men det har altid været sådan, at det var en direktionsopgave, når det gjaldt information.
Det var det med hensyn til de aviser, vi udsendte hvert år inden for en beløbsramme på ca. 400.000 kr., det var en direktionsbeslutning, at vi brugte omkring 1 mio. kr. i forbindelse med et reklamefremstød omkring Rigshospitalet, og der brugte vi 1 mio. kr. på et par måneder.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-02-20:
Så kan man jo sige, at det måske ikke er en opgave for den øverste direktør for Jydsk Rengøring, men sponsoraftalen forhandlede han selv,
har jeg forstået på det.
Er det normalt i Jydsk Rengøring, at den øverste direktør ikke forhandler rengøringsaftaler, men han forhandler sportsaftaler, sponsoraftaler?
Jeg har forstået, at det var uden om markedsføringsafdelingen, altså sådan en mand til mand-aftale mellem Peter Brixtofte og direktøren for Jydsk Rengøring, og at det så blev meddelt marketingafdelingen i Jydsk Rengøring.
Så skal vi andre tro på, at der ikke har været nogen sammenhæng mellem den udvidelse af kontrakten omkring Lillevang og så sponsoraftalen.
Jeg tror meget få mennesker er i tvivl om, at der er den sammenhæng.
Ole Stavad (S), 2002-02-20:
Nu kan man ikke i et enkelt spørgsmål nå alt det, der undrer, for der er jo mange andre ting, der også undrer i det her.
Man sidder spørgende tilbage, for hvis man læser i Det Kommunale Kartels database omkring det her spørgsmål, kan man jo se, at der har været et hav af klager.
Der har været arbejdsmiljøproblemer i forbindelse med Jydsk Rengøring, der har været ukvalificeret personale i forbindelse med Jydsk Rengøring osv., og derfor kan man undre sig over, at man så udvider og firdobler en sådan aftale.
Derudover sidder man tilbage med en mere generel undren over, at med stort set de virksomheder, vi har hørt om, der har indgået aftaler med Farum Kommune uden et ærligt udbud, uden en sand konkurrence, er der knyttet en sponsoraftale med en af sportsklubberne i Farum Kommune.
Det er også tilfældet med Jydsk Rengøring.
Derfor kan jeg da ikke lade være med at spørge finansministeren: Kan finansministeren oplyse, om Jydsk Rengøring indgik andre sponsoraftaler til flere hundrede tusinde kroner?
Jeg har forstået, at det ikke var sådan noget, Jydsk Rengøring gjorde meget i.
Thor Pedersen (V), 2002-02-20:
Jo, det kan jeg sådan set godt.
Det kan jeg sådan set godt forstå.
I mit tilfælde var det ikke sådan, at det, der stod i en avis som et citat fra mig, var noget, der var fra - var det i mandags?
- i den pågældende avis.
Det var heller ikke et spørgsmål, jeg havde fået om søndagen eller om lørdagen eller om fredagen eller om torsdagen, men onsdag aften forinden i Frankrig, om, hvad jeg kunne huske om en kontrakt, som var næsten 3½ år gammel, som jeg ikke selv havde forhandlet.
Det var det, jeg udtalte mig om.
Må jeg sige om den anden person, at den pågældende medarbejder selv ringede til mig, da hun havde læst Berlingske Tidende, hvor det stod som refereret af hr. Ole Stavad, og sagde, at det var forkert, det, der var refereret.
Det var ikke en viden, hun havde.
Det er jo det med at gå tilbage og sige: Hvad vidste man hvornår?
Vi var for så vidt stolte og glade for det, vi fik, og det blev opfattet som en meget stor opgave, som i sig selv var fuldstændig udtømmende med hensyn til det, man dengang forventede, man kunne magte.
Der har ikke været signaleret andet til Jydsk Rengøring på det tidspunkt overhovedet.
Ole Stavad (S), 2002-02-20:
Jeg tror alligevel, at finansministeren vil have en vis forståelse for, at vi andre undrer os, selv om jeg godt både har set i pressen og nu også hører, at finansministeren mener, forløbet har været meget naturligt.
Eksempelvis har jeg undret mig over, at både finansministeren, hvis man skal tro direkte citater i dagspressen, og finansministerens daværende chef for området, Karen Schur, begge hurtigt skiftede opfattelse fra - da 72 enheder kom til senere uden licitation, som altså var en firdobling i forhold til det, der var i licitation - at det var en viden, man havde hos Jydsk Rengøring og dermed også, går jeg ud fra, hos den daværende direktør ud fra det, der var givet udtryk for.
Men dagen efter havde begge de to centrale personer et dementi af deres udtalelser i to forskellige aviser, at tingene pludselig havde skiftet.
Kan finansministeren ikke godt forstå, at vi andre sidder tilbage med en vis undren, når vi ser et sådant forløb eller læser om et sådant forløb?
Thor Pedersen (V), 2002-02-20:
Jeg vil sige til hr. Ole Stavad, at jeg jo også skal svare på spørgsmålet, og det gør jeg så og vender tilbage til det supplerende, hvis jeg får lov af formanden.
Jeg kan oplyse, at de opgaver, som Jydsk Rengøring udførte for Farum Kommune, havde baggrund i afholdte licitationer.
Opgaver, der ikke var i udbud, men i øvrigt i overensstemmelse med tilbudsdirektivet, idet der ikke er krav om udbud i forbindelse med plejeopgaver.
Så kan man spørge, hvad årsagen er til, at det sker.
Forklaringen er jo den enkle, at Jydsk Rengøring i udbud vandt en opgave med at drive plejehjemspladser og især det væsentlige at drive det, der hedder centeraktiviteter.
Det var en udviklingsopgave, hvor man skulle drive egentlige centeraktiviteter bestående af genoptræning af ældres og i øvrigt også andres handicap, ved ansættelse af fysioterapeuter og ergoterapeuter både for plejehjemmet og for borgere, der ikke var på plejehjemmet.
Man skulle etablere demensgrupper, altså lave en ny måde, hvorpå man kunne servicere og hjælpe især ældre i forbindelse med tiltagende og også svær demens.
Det var de opgaver, der var varetaget, herunder også egentlige plejehjemsfunktioner.
Man har valgt den samarbejdspartner, som man mente efter udbuddet
var den bedste.
Kommunen har været meget tilfreds med den partner og siger, at når der kommer supplerende opgaver, så ser vi meget gerne, at det samme selskab får dem.
Det opfatter selskabet jo som en ros og føler en vis stolthed over, at man fik de opgaver.
Havde kommunen ønsket, at der skulle være udbud, så havde selskabet villet sige, at det også var godt,
Ole Stavad (S), 2002-02-20:
Der er jo sket en udvikling i det, vi ved, siden spørgsmålet blev afleveret til Folketinget i sidste uge.
Når jeg ikke, fordi det nu ligger klart, at svaret må være nej fra finansministeren, har trukket spørgsmålet, er det, fordi jeg synes, det er vigtigt at få finansministeren til at svare på noget, der hører sammen med spørgsmålet, nemlig: Mener finansministeren ikke, at det faktisk er betænkeligt, at man indgår aftaler i den størrelsesorden, som jo er tilfældet i Farum, uden at det sker i en ærlig konkurrence mellem dem, der kan udføre opgaven, med deraf følgende risiko for noget af det, vi har set udvikle sig i Farum?
Mener finansministeren ikke, at det er skadeligt med hensyn til at indgå samarbejder offentligt-privat, at det ikke foregår åbent, ærligt, og sådan, at man er sikker på, at det sker på lige vilkår?
»Kan ministeren garantere, at alle opgaver, der har været overdraget fra Farum Kommune til Jydsk Rengøring i den tid, hvor ministeren var direktør for Jydsk Rengøring, er sket i åben licitation?«
Skriftlig begrundelse
En nødvendig forudsætning for et udbytterigt samspil mellem private virksomheder og det offentlige er, at der er lige vilkår for de private virksomheder i deres relationer til det offentlige i forbindelse med udbud og licitationer.
Dette har i de sidste mange år været udgangspunktet for et styrket offentligt-privat samspil.
Det er derfor vigtigt at få dokumenteret, at det også forholder sig sådan i realiteternes verden, når centrale politiske aktører er parter i et sådant samspil.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Selv om jeg har en aftale med hr. Stavad om, at han ikke må rose mig for kraftigt, skal jeg ikke undlade at sige, at jeg vil gøre en notits i min bog om, at hr. Ole Stavad har rost mig i dag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Stavad (S), 2002-02-20:
Jeg synes, der er grund til på det her punkt at takke statsministeren for et særdeles klart svar
, så den usikkerhed, der kan være med hensyn til de regler, kommunerne arbejder under, nu er væk.
Det er jo det, der er et stort problem i forhold til hele Farumsagen, at man kan lave sine aktiver om til kontanter og bruge dem og ad den vej forgælde kommunen.
Jeg ved godt, at jeg går imod formandens henstilling fra tidligere, når jeg ikke slutter med et spørgsmål, men jeg synes, at det her var så vigtigt at få markeret, at jeg håber på tilgivelse også fra formanden.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Det kan jeg sige til hr. Jeppe Kofod, at det gør, ellers er der i hvert fald nogle, der har eller får et problem.
Jeppe Kofod (S), 2002-02-20:
Jeg forstod på statsministeren, at hans svar entydigt var ja til, at man stod bag dette cirkulære.
Så har jeg et spørgsmål mere til statsministeren: Dækker statsministerens svar hele regeringens holdning til det her spørgsmål?
Det er jo sådan, at der også er medlemmer af regeringen fra partiet Venstre, der tidligere har udtalt sig anderledes.
Her tænker jeg på, at hr. Lars Løkke Rasmussen den 29. oktober 2001 til Ugebrevet Mandag Morgen er citeret for at sige, at PPP, altså Private-Public-Partnership, er en bog, man har valgt at lukke herhjemme.
Den blev senest smækket i over for Farum Kommune sidste år, da man strammede op på Indenrigsministeriets lånecirkulære, men det vil blive ændret.
PPP er en bog, vi vil tage ned fra hylden.
Det sagde den nuværende indenrigsminister, hr. Lars Løkke Rasmussen, og derfor undrer statsministerens svar mig her i dag.
Det undrer mig dybt, for det dækker jo åbenbart ikke hele regeringens holdning.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Hr. Jeppe Kofod spørger, om jeg står fuldt ud bag Indenrigsministeriets lånebekendtgørelse, er det, og dertil er svaret: Ja, selvfølgelig gør jeg det.
Men så anfører hr. Jeppe Kofod videre i sit spørgsmål, at denne lånebekendtgørelse sikrer, at kommunerne ikke kan overføre værdien af fast ejendom til almindelig drift.
Dér er jeg nødt til at sige til hr. Jeppe Kofod: Det er faktisk ikke helt rigtigt, at det er det, der skulle stå i lånebekendtgørelsen, for det er ikke helt sådan. Det kommunale budget- og regnskabssystem er opbygget efter noget, der hedder et centralisationsprincip, det hedder det såmænd, hvorefter samtlige udgifter finansieres under ét af samtlige indtægter.
Så en kommunes salg af fast ejendom kan altså indgå som bidrag til finansiering af kommunens samlede indtægter, også i henhold til den bekendtgørelse der gælder.
Så vil jeg sige, at det i visse situationer kan være både rimeligt og samfundsøkonomisk hensigtsmæssigt, idet det skaber en interesse i at forvalte sine aktiver bedst muligt, og det har da også været gældende ret i forhold til kommuner under tidligere regeringer.
Her står jeg også med en liste over flere kommuner, som har gjort brug af det, og der kan jeg se, at borgmestrene har forskellig partifarve.
Jeppe Kofod (S), 2002-02-20:
Jeg skal gøre det relativt kort.
Jeg mener bare, at det er utrolig vigtigt, at statsministeren her giver et klart svar på, og her tænker jeg ikke blot af hensyn til borgerne i Farum Kommune, men af hensyn til borgerne i alle landets kommuner, hvilken politik regeringen står for, og hvad man mener om det her spørgsmål, sådan at man ikke, som man ser i Farum Kommune, eventuelt kan risikere, at man som borger er forgældet til op over begge ører på grund af diverse økonomiske dispositioner.
»Står statsministeren fuldt ud bag Indenrigsministeriets lånecirkulære, som sikrer, at kommunerne ikke kan overføre værdien af fast ejendom til almindelig drift?«
Skriftlig begrundelse
Der er usikkerhed om regeringens holdning til Private-Public-Partnership, hvor flere af regeringens medlemmer ofte har brugt Farum som et konkret forbillede for effekterne af en sådan fremgangsmåde.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Jeg tolker det som spørgsmål alt sammen.
Men hvis det var så åbenbart for hr. Klaus Hækkerup og for hr. Thomas Adelskov eller for andre i Socialdemokratiet eller den daværende regering, at der var uregelmæssigheder, eller hvad hr. Klaus Hækkerup og hr. Thomas Adelskov nu kalder det i Farum Kommune, så spørger jeg - nu ved jeg godt, at jeg ikke skal stille spørgsmål, men jeg stiller det så på sådan en måde, at jeg også giver et svar: Hvordan kan det så være, at den tidligere regering, at den daværende indenrigsminister ikke tog initiativer?
Hvordan kan det være?
Nu er det sådan, at tilsynspligten ligger i Tilsynsrådet og ikke hos Venstres formand eller Socialdemokratiets formand eller SF's formand eller nogen anden partiformand.
Og hvis den ansvarlige minister på området har følt på det tidspunkt, at det tilsyn ikke blev udøvet ordentligt, mon der så ikke havde været mulighed for, at den daværende regering og den daværende indenrigsminister kunne have taget et initiativ? Jeg stiller spørgsmålet til mig selv og selvfølgelig ikke til oppositionen, men til mig selv, og jeg synes, at svaret dermed også giver sig selv: Der har man jo lige så lidt følt, at man kunne reagere på baggrund af offentlige debatindlæg, som Venstres formand gjorde.
Spørgsmålet er sluttet.
Thor Pedersen (V), 2002-02-20:
Først til hr. Ole Stavad: Det var helt sædvanligt, at det var direktionen, der traf de beslutninger, hvis man skulle gøre noget særligt.
Det var både med hensyn til den million kroner
omkring Rigshospitalet, store avisannoncer, det var det her omkring Farumreklamedelen, det var det med cykelløb; der brugte vi ca. 50.000 kr. på 6 dage over flere år altså. Det var alt sammen direktionsanliggender, det har aldrig været noget, der har været besluttet i en marketingafdeling. Sådan har det været, det var underlagt direktionen, og det var noget, som den oprindelige stifter tog aktiv del i og var stolt af, at man kunne.
Årsagen til, at det kom i Farum, er altså, at dér havde man et stadion, der var ret imposant.
Der lå planer for, at man kunne få ungdomslandskampe til Farum, at man kunne indkvartere hele landshold, sådan var det bygget op, det var det flotteste, eller er vel stadig det flotteste uden for Parken.
Så hvis ikke man mener, at det er optimalt med Idrætsparken, fordi der ikke er til at få plads - der er alle mulige andre i forvejen og de store aviser - så var det optimalt at få det dér, hvor vi var meget synlige, og hvor hele vores ejendomsservice havde sit udspring med Farum Kommune, og vi servicerede hele Storkøbenhavn, Nordsjælland, Københavns Havn.
Lastbiler, gravemaskiner og alt, hvad man kan forestille sig,
hørte hjemme det sted, hvor vi ønskede at være synlige, og hvor mange medarbejdere boede, og mange af dem tog i øvrigt også del i det aktive liv i Farum.
Det er i virkeligheden også en erkendelse i forhold til dem, at man ønsker at være synlige her i kommunen, og det er altså ikke kriminelt.
Jeg vil sige, at det så er en merkantil vurdering:
Hvor er det, man ønsker at placere nogle midler?
Hr. Holger K. Nielsen fortsætter den mistænkeliggørelse, der er baseret på noget, man ikke ved, men noget, man tror.
Driftsselskabet har altså en frihed som aktieselskab til at gøre, hvad der skal til for at drive en forretning under en bestyrelse, hvor formanden i øvrigt også var stifteren, og bindingen og det afgørende ligger i, at de penge, der bliver taget ud af aktieselskabet og går over i fonden - for det er fondsejet det her - bliver brugt med respekt for, hvad der står i fundatsen.
Det var til lægevidenskabelig forskning, og der brugte vi millioner af kroner og uddannede mere end 200 læger og sikrede, at de fik doktorgrader, at sygeplejersker kunne få deres uddannelse eller deres videreuddannelse.
Sådan var opgaven, og sådan blev pengene anvendt.
Men på driftssiden vurderer man kommercielt: Hvordan gør vi os synlige, hvordan får vi en god forretning?
Aage Frandsen (SF), 2002-02-20:
Hr. Ole Stavad havde et spørgsmål, som finansministeren ikke forholdt sig til.
Det var spørgsmålet om, hvordan finansministeren sikrer sig selv med hensyn til at blive renset, og det var så, at det er justitsministeren, der har ansvaret for bagmandspolitiet og altså må sikre, at alle de sten, der er, bliver vendt, og også at de ting, der ligger under sten, som man måske ikke umiddelbart kan se, kommer frem.
Dét må også være i finansministerens interesse, og vi havde en drøftelse med statsministeren før.
Når politiet går ind og undersøger sagen, er det i virkeligheden også en beskyttelse.
Det kan godt være, at man ikke altid umiddelbart opfatter det, men det er også en beskyttelse af den person, som jo ikke kan forsvare sig andet end ved at sige: Jeg har ikke gjort noget.
Men man kan forsvare sig, hvis man gør det under en vidneafhøring. Har finansministeren gjort et eller andet i den forbindelse eller tænkt på, at det kunne være en fordel?
Så skal finansministeren ikke høre mere fra os, når det engang vil vise sig, at han ikke har gjort noget.
Thor Pedersen (V), 2002-02-20:
Hvad angår ondsindede beskyldninger fra politiske modstandere, fra tidligere konkurrenter og fra andre, har jeg sagt lige fra starten, at jeg har én måde at værge mig på, og det er, at det, der kan undersøges, bliver undersøgt.
Jeg har budt enhver undersøgelse velkommen, for jeg er enig med hr. Aage Frandsen i, at det eneste værn, jeg har over for ondsindede, løgnagtige påstande, er, at de bliver undersøgt, og jeg har selvfølgelig en forventning om, at de undersøgelser, der er i gang, dækker de virksomheder, der har været involveret i reklameaftalerne med Farum Boldklub eller i øvrigt omkring udliciterede opgaver.
Det forventer jeg.
Men jeg vil godt sige, at det er lidt ejendommeligt, hvis man skulle gå hen og sige til en politimester: Kan du ikke lige undersøge, om jeg har rent mel i posen.
For det ved jeg at jeg har.
Der er intet at komme efter, men for mig er det en eklatant lære om, hvordan politiske modstandere til stadighed kan forsøge at insinuere noget, som de ikke kan vide noget om overhovedet.
Jacob Buksti (S), 2002-02-20:
Det kan vi selvfølgelig acceptere, men det, jeg godt kunne tænke mig at vide, er
: Med alle disse undersøgelser, som statsministeren rigtigt henviser til, og dem kan vi jo så i givet fald afvente, er det så ikke sådan, at statsministeren føler, at det både for regeringens og ikke mindst for finansministerens skyld vil være væsentligt, at de problemstillinger, som er rejst i spørgsmålet og diskussionen her, er belyst, og hvis de derfor ikke er belyst i de undersøgelser, der gennemføres, vil statsministeren så foranledige, at de bliver belyst?
Villy Søvndal (SF), 2002-02-20:
Tak, det vil jeg meget gerne modtage.
Men jeg synes måske, at det er lidt underligt, at Venstrekommuner har dén tydelige opfattelse.
Det er jo ikke noget tilfælde, at netop Farum og Græsted-Gilleleje for Venstre står som mønsterkommunerne.
Jeg antager, at borgmesteren i Grindsted jo ikke gør det her for at drille indenrigsministeren.
Derfor vil jeg spørge ministeren om en enkelt ting mere:
Hvis ministeren skulle have skrevet et sådant brev i dag, ville ministeren så have advaret imod den type af kreativitet, der helt ustyrbart anbringer kommuner i en situation, som Farum er i?
Kan man forvente, at ministeren aktivt vil bruge situationen til at forebygge, at andre kommuner forstår, at de, ud fra de mange positive tilkendegivelser fra regeringen, skal gå Farums vej?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-02-20:
Jeg kan jo ikke vide med sikkerhed, hvad det er, hr. Villy Søvndal taler om.
Jeg lægger til grund, at det brev, vi taler om her, er det såkaldte frihedsbrev, jeg har udsendt til landets kommunalbestyrelser, og det må jeg jo lægge til grund, al den stund jeg kan forstå, at det var et brev, jeg
havde sendt ikke bare til Grindsted, men til alle landets kommuner i al almindelighed.
Det eneste brev, jeg sådan har rundsendt som hyrdebrev,
er det pågældende brev, og i det pågældende brev er der ikke nogen referencer til nogen kommuner.
Jeg har også læst artiklen i Vejle Amts Folkeblad, hvor jeg kan se, at borgmesteren, sådan må det i hvert fald fremstå af artiklen, har fået den opfattelse, at jeg i brevet har henvist til Farum Kommune, men det kan man ikke finde belæg for, hvis man læser brevet.
Jeg oversender det gerne.