runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Pedersen (V), 1999-09-07:
For at starte med det sidste først: Nu er det anden gang, man berører Farum kommune, og hvad der er fornuftigt i Farum.
Jeg vil blot fortælle, at i Farum Kommune får man i år 2000 en kommuneskat medregnet grundskyld, der ligger i den billigste tiendedel af kommunerne, altså blandt de 20 billigste kommuner i Danmark.
Til gengæld har man 700 mio. kr. i kassen i år 2000 blivende, man har serviceniveauet i top på alle områder, og man er gældfri.
Det er en meget flot målestok for andre kommuner at leve op til.
Hr. Jan Petersen spørger samtidig, om jeg kan give en garanti for, at det ikke koster 1 mia. kr. at straksaktivere 10.000 kontanthjælpsmodtagere.
Det kan jeg godt garantere; det gør det ikke.
Det er et område, hvor vi har meget stor erfaring med omkostningerne, når det gælder bistandsmodtagere, og det regnestykke er lavet: 10.000 koster ca. 70 mio. kr. for kommunerne, og der er en medfølgende besparelse på i alt 195 mio. kr., og det vil sige, at det netto giver 125 mio. kr..
Det regnestykke har vi i øvrigt også udleveret til pressen i forbindelse med vores præsentation af finanslovforslaget.
Hvis man nedbringer den med 10 mia. kr., så er der alt andet lige 600 mio. kr. i sparede renteudgifter, og dem vil vi bruge til skattelettelser.
Og i mit regnestykke fra den indledende tale var det sådan, at hvis man siden 1992 havde sparet alt det, man kunne, ved ikke at have vækst i de offentlige udgifter, så kunne man i dag have haft et provenu på 15 mia. kr. i sparede renteudgifter, som man kunne have brugt til skattelettelser.
Det er da meget klart.
Så spørger hr. Kofod-Svendsen, hvor vi egentlig vil sætte ind.
Den vurdering hænger jo sammen med, hvad der forestår efter et folketingsvalg, og hvilke partier man skal forhandle med, altså hvad er det for områder.
Men generelt må jeg sige, at det er at gøre det bedre at være lønmodtager; det skal være bedre at være i arbejde.
Og det er også rigtigt, som det er sagt, at vi er nødt til at se på boligejerne, når det gælder ejendomsværdiskatten. Hr. Kofod-Svendsen spurgte, hvad jeg ville gøre, hvis jeg havde 5 mia. kr. Her vil jeg sige helt ærligt, at så ville jeg sidde hjemme og se tv og se debatten i Folketinget.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-09-07:
Jeg forstod på hr. Thor Pedersen, at Venstre gerne ville skattelettelser, hvis der var råd til det.
Det rejser et spørgsmål: Når man vil skattelettelser, hvilke typer skatter er det så, der skal lettes?
Her vil jeg gerne høre hr. Thor Pedersens prioritering.
Er det beskatningen af fast ejendom, er det selskabsbeskatningen, er det skat på arbejde, eller er det momsen?
Hvis hr. Thor Pedersen eksempelvis havde 5 mia. kr., som han skønnede man nu havde til rådighed til skattelettelser, hvilken prioritering og med hvilke begrundelser ville hr. Thor Pedersen så bruge de 5 mia. kr., for nu at tage et givet tal?
Klaus Hækkerup (S), 1999-09-07:
Jeg synes fortsat, at hr. Thor Pedersen snakker udenom, når der bliver spurgt om skattelettelser eller gældsnedbringelse.
Hr. Thor Pedersen svarer - og det er jo klart nok - at hvis man nedbringer gælden, så sparer man nogle renteudgifter, og så har man penge til rådighed.
Jamen det er jo det rene pølsesnak.
Selvfølgelig er det sådan, det ved enhver.
Men vil Venstre vente med skattelettelser, til gælden er afviklet?
Ja eller nej?
Kan vi her tredje gang få et klart svar på, hvad det er, Venstre vil, for ellers ender vi jo i et nyt valgsprog for Venstre: Venstre ved du hvor du har.
De holder vælgerne for nar.
Thor Pedersen (V), 1999-09-07:
Til hr. Jacob Buksti: Altså, jeg ved ikke, om det er så svært at forstå det, vi siger, eller om det er, fordi man ikke vil forstå det, vi siger.
Vi siger det meget klart: Vejen frem er at skaffe midlerne ved at reducere gælden og så skaffe finansieringen til skattelettelser, og vi har beskrevet i oplægget, hvad vi vil gøre, efter at der er kommet en anden regering: Det er en
skattereform, det er en erhvervsreform, og det er en retsreform, og i skattereformen skal målene være lagt ud for, hvordan man vil gøre det mere fordelagtigt at arbejde, og der vil også være mål for, hvordan man kan lempe den byrde, der ligger på boligejerne med den nye ejendomsværdiskat.
Men det, vi udtrykkeligt siger, er, at de løfter gives, når vi har anvist finansieringen.
Det, der åbenbart er svært at forstå også for hr. Vernersen - det er lige før, jeg vil sige til finansministeren, at vi måske er lidt kede af, at vi vil spare lidt på voksenefteruddannelserne - er, at det, vi kommer med, jo altså er et oplæg til finansloven.
Vi havde forventet, at det, vi skulle diskutere i dag, er, hvad vi skal have på finansloven for år 2000, og vi gør meget ud af at fortælle, hvad det er, vi ikke mener at kunne diskutere, nemlig pinsepakken, men jeg gentager: Hvis regeringen mener, at vi skal diskutere pinsepakken for at ændre den her og nu i denne samling i forbindelse med finansloven, så deltager vi gerne i en sådan debat.
Og når jeg spørges om eksempler på nye byrder på virksomhederne, så kan det ikke være rigtigt, at man i Socialdemokratiet ikke læser det, man selv kommer med, om samlede belastninger på ca. 2½ mia. kr. for danske virksomheder: ATP-omlægning, ændret betaling ved sygdom, øget bidrag til Lønmodtagernes Dyrtidsfond, nye skatter og afgifter, reduktion i afskrivningsgrundlaget for besætninger i landbruget osv. osv. osv.
Det kan da ikke være rigtigt, at man skal spørge oppositionen om, hvad der står i de forslag, som regeringen kommer med.
Frode Sørensen (S), 1999-09-07:
Og mener hr. Thor Pedersen ikke, at det er god politik med en stærk krone? Så kan jeg supplere og sige: Vi snakker jo meget om byrderne, og for mig at se kan byrderne være administrative byrder og økonomiske byrder.
Kunne hr. Thor Pedersen ikke fremkomme med nogle eksempler på, hvilke byrder der skal falde bort, og hvis det er økonomiske byrder, hvordan de så skal finansieres?
Jacob Buksti (S), 1999-09-07:
Jeg synes ikke, at hr. Thor Pedersen er særlig klar.
Vi fik også en antydning af, hvad det var, og som jeg hørte det, så var det alle de ulykker, som hr. Thor Pedersen mener er haglet ned over boligejerne, bilejerne og pensionsopsparerne.
Som jeg kan regne ud, så er der faktisk her udstedt løfter om skattelettelser.
De løfter, som Venstres formand gav for mindre end 14 dage siden, tror vælgerne ikke på.
Så hvordan hænger det sammen?
Er det sådan, at de vælgere, der er i Dansk Industri eller ude i erhvervslivet, er bedre og lettere at overbevise om skattelettelsernes sandsynlighed eller hvad, for dér har Venstres løfter jo ingen grænser?
Så til hr. Thor Pedersen: Vil Venstre lette skatten, eller vil de ikke?
Det er jo ikke, som det står i Venstres oplæg, så alene et spørgsmål om et nyt folketingsflertal, og det er det, der står i Venstres oplæg: at det alene er et spørgsmål om et nyt folketingsflertal.
Men nu står hr. Thor Pedersen og siger ja, og det kan godt være, osv.
Hvad skal vælgerne tro på?
Jens Peter Vernersen (S), 1999-09-07:
En sådan debat om finansloven, som vi har i dag, er jo også en debat om, hvad partiet vil, og det er derfor, vi så indtrængende spørger hr. Thor Pedersen: Hvad vil Venstre?
Det er jo ikke sådan, at der bliver skabt klarhed, hver gang hr. Thor Pedersen går på talerstolen; tværtimod.
Vi kan ikke få et svar på, hvor det er, man vil ændre pinsepakken.
Er det værdien af rentefradraget, man vil ændre?
Er det ændringer i den bundskat, der bliver sat ned med 1½ pct.?
Det må dog frem i lyset.
Det er jo dér, der virkelig er væsentlige ændringer.
Er det dér?
Jeg vil godt sige, at når der tales om tidsler i pinsepakken, er det altså bare for nemt at stå heroppe og slå ud med armene. Vi har hen over sommeren hørt, og jeg synes, det er gentaget i dag,
at det er utrolig luftige forslag.
Jeg har Jyllands-Postens søndagsudgave fra den 27. juni, hvor man på en hel side beskriver problemerne med sammenhængen i Venstres politik.
CD gentager det, Kristeligt Folkeparti gentager det, Ugebrevet Mandag Morgen skriver efterfølgende mandag: Der er ingen sammenhæng i Venstres politik.
Thor Pedersen (V), 1999-09-07:
Nu vil jeg sige til hr. Jan Petersen, at det var altså ikke Venstres forslag, der kom igennem omkring aktivering; det endte i et forlig med det politisk mulige.
Men jeg vil gerne sige, at vi jo har lavet en meget præcis beregning af, hvordan vi når frem til, at vi kan spare 125 mio. kr.
Det er altså 125 mio. kr., vi taler om ved straksaktivering af kontanthjælpsmodtagere, eller det, der på landsplan svarer til i alt 10.000 kontanthjælpsmodtagere eller ca. 35 pr. gennemsnitskommune.
Nej, men det er også det, vi altid har sagt: Venstre ved du hvor du har.
Hr. Kristian Thulesen Dahl spørger til politiet.
Altså de 400, som vi i første omgang ønsker finansieret gennem finanslovaftalen, er ud over det politi, vi har i dag.
Hr. Thulesen Dahl kan sige, at gabet mellem budgetoverslagsårene og Venstre altså er 400 betjente plus 820.
Der er altså en forskel på det, som regeringen foreslår, og det, vi når frem til, på 1.220 betjente.
Hr. Kim Behnke spørger, om man skal tro på det, vi kommer med.
Men det, vi kommer med, er et forhandlingsoplæg, og det vil sige, at vi ønsker at afprøve de muligheder, der er i den nuværende sammensætning i Folketinget for at få et forlig, der trækker Danmark i den rigtige retning.
Vi føler, vi har et ansvar for de 43 mandater, og kan vi på delområder bevæge Danmark i den rigtige retning, er det vores pligt.
Det kan ikke afvente et folketingsvalg.
Det har vi pligt til at forsøge allerede nu.
Altså de ulykker, vi kan afværge, har vi i fællesskab pligt til at forsøge at afværge.
Kim Behnke (FP), 1999-09-07:
For 2 måneder siden havde Folketinget præcis den samme sammensætning, som Folketinget har i dag.
For 2 måneder siden afgav Venstres politiske ordfører løfte om, at Venstre ville sørge for, at der kom et jobfradrag, sådan at mennesker med de laveste indkomster kunne få en økonomisk forbedring gennem en skattelettelse.
Det forslag har Venstre 2 måneder efter sløjfet, og hr. Thor Pedersen går herop og forklarer, at det er, fordi det først kan lade sig gøre, når Folketinget efter et valg har fået en anden sammensætning.
Det hænger jo ikke sammen.
Hvorfor skulle man ud og afgive det løfte til vælgerne for 2 måneder siden, når man i dag ikke vil stå ved det løfte længere?
Tilbage er så spørgsmålet, som hr. Thor Pedersen ikke svarede på i sit svar på mit første spørgsmål: Hvor længe skal vi tro på det oplæg, som Venstre i går præsenterede vælgerne og offentligheden for?
Holder det i 2 måneder, eller holder det måske kun i 14 dage, til man er inde i finanslovforhandlingerne og finder ud af, at man vil droppe hele Venstres politiske program med en eneste dagsorden, nemlig at holde SF og Enhedslisten ude af dansk politik og dansk indflydelse?
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-09-07:
Jeg er jo helt enig i de grundholdninger, som CD's ordfører her gav udtryk for, bl.a. holdningen til bistandsarbejde og udviklingshjælp.
Så var hr. Duetoft også inde på, at der ikke var basis
for sådan at strø om sig med skattelettelser, og det er jeg også meget enig i
Den har vi vel heller ikke råd til at afvikle i lyset af de mange rigtige ting, som vi skal fastholde, eller hvordan er det med den skat?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-09-07:
For Dansk Folkeparti er en af de absolut vigtigste opgaver i de forhandlinger, der skal være her i efteråret, at der bliver strikket et holdbart og godt politiforlig sammen, som sikrer befolkningen den tryghed, som den med rette kan forvente, og som indfrier de løfter, som mange politikere har strøet om sig med, om, at nu skal man bandekriminaliteten til livs.
Det, jeg så hørte i hr. Thor Pedersens indlæg her tidligere på dagen, er, at man løser det ved, at man i en politistyrke på ca. 10.000 over de næste 4 år sætter 400 ekstra mand af.
Jeg bliver også nødt til at spørge lidt til teknikken i det.
Er det 400 mand i forhold til det, som regeringen foreslår i finanslovudspillet, eller er det 400 mand i forhold til den nuværende politistyrke?
Frank Aaen (EL), 1999-09-07:
Det er såmænd bare til diskussionen om enlige forsørgeres forhold.
Jeg vil sige, at de tal, som finansministeren henholder sig til, jo ikke svarer til den virkelighed, vi får beskrevet af socialrådgivere eller af de private hjælpeorganisationer.
De beskriver en helt anden udvikling med hensyn til, hvad de får af henvendelser, og hvad de støder ind i af problemer.
Jørgen Estrup (RV), 1999-09-07:
Jeg ved ikke, hvad den sidste bemærkning fra hr. Thulesen Dahl skulle til for: at man først og fremmest skulle have finansieret den danske indsats.
Jeg mener, at vi har brug for at få finansieret begge indsatser, og jeg vil da godt med det samme sige, at der er ingen grund til at citere justitsministeren forkert.
Justitsministeren sagde, at forholdene i Odense var uacceptable.
at gøre med Odense Kommunalbestyrelse, og hvilke beslutninger man har truffet derovre.
Men det, jeg snakkede om, var spørgsmålet om politiet på landsbasis.
Men jeg tror også, vi har en international opgave.
Så blot til hr. Frank Aaen: Jamen man kan jo altid snakke om 800 mio. kr., der stod som et budgetoverslag.
Men begrundelsen for, at de stod der, var jo, at EU havde truffet nogle beslutninger om, at man ville ændre niveauet for den måde, man opgjorte nationalindkomsten på.
Det har man udskudt, og derfor er logikken jo også, at vi venter, til det træder i kraft.
Hvis det nu havde været i nedadgående retning, havde hr. Frank Aaen været mere glad for, at vi havde truffet en beslutning og udskudt det.
Men det er altså desværre teknik og ikke noget, hvor man med god samvittighed kan sige, at her havde vi bare besluttet at bevilge flere penge.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-09-07:
Jeg havde da gerne set, at jeg havde været enig med hr. Estrup, men jeg kan godt se, at med de synspunkter, hr. Estrup lægger for dagen, er det meget svært for Dansk Folkeparti at erklære sig enig i det, De Radikale siger.
Skal vi forstå det, hr. Estrup siger, derhen, at De Radikale er uenige med deres regeringspartner Socialdemokratiet, når ledende ministre fra Socialdemokratiet f.eks. rejser til Odense og fortæller, at forholdene er fuldstændig uacceptable, og at man på den baggrund må sende 20 ekstra politifolk til Odense for at klare de uacceptable tilstande?
At man selv i en dagligdags situation, i en normal situation i f.eks. Odense, bliver nødt til at trække politistyrker fra omegnskredsene ind til Odense for at have politistyrker nok, synligt politi nok til at have rimelige tilstande i Odense?
Er det billede af dagligdagen i en stor dansk provinsby et udtryk for det acceptable i De Radikales øjne?
Så er jeg glad for, at vi ikke er enige.
Det, jeg forsøgte at påpege før, er, at hvis man finder, at forholdene i dag ikke er tilfredsstillende og dermed er enig i det, som en minister nu er rejst rundt og har sagt, men oven i købet vil pålægge politiet nye opgaver uden for Danmark, skal hr. Estrup altså først og fremmest huske på, at han skal have finansieret den danske indsats.
Frank Aaen (EL), 1999-09-07:
Nu er jeg ikke bekendt med, hvor mange penge vi overførte til Kina, men det, jeg bemærkede, var, at det, vi gør i denne omgang, er så massivt - både sidste år og i år - at samtlige bistandsorganisationer råber vagt i gevær og siger, at det har alvorlige følger for de lande, vi tager pengene fra.
Og det, som jeg mener er en vigtig pointe at holde fast i i dag, er, at der oprindelig var 800 mio. kr. mere på budgettet for år 2000.
Hvis man bare havde opretholdt det oprindelige overslag over, hvad udgifterne skulle være i år 2000, havde det derfor ikke været nødvendigt at gå ud og barbere programmer i andre fattige lande.
Jørgen Estrup (RV), 1999-09-07:
Jeg er glad for, at hr. Aaen så klart erkender, at der er lande på Balkan, der er fuldstændig lige så fattige som dem, vi støtter i Afrika og andre steder, og jeg vil godt i den sammenhæng gøre opmærksom på, at vi var faktisk i gang med den støtte, også før det gik så galt i Kosovo, bl.a. med overgangsbistanden til Albanien, så det er ikke noget nyt.
Det, der derimod kan undre mig, er, at sidste år, hvor man havde f.eks. nødhjælpsproblemer i Kina, og vi bare tog af ulandsmidlerne for at støtte Kina - som bestemt ikke er et land, der normalt ville være blandt dem, man kalder Danmarks samarbejdspartnere på ulandsområdet - var der jo ingen, der protesterede, heller ikke hr. Frank Aaen.
Oversvømmelserne i Kina krævede, at vi støttede dem, men nu er det altså forkert, at vi støtter i Kosovo.
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Til hr. Kofod-Svendsen vil jeg blot sige, at det er da en ærlig sag, at man ikke har fantasi nok.
Det havde jeg formentlig heller ikke, så det mener jeg lige så ærligt.
Men man kan jo ikke sige noget om, hvor meget man vil flytte over til nødhjælpsarbejdet.
Jeg tror, hr. Kofod-Svendsen er enig med mig i, at hvis der er nødhjælpsbehov, skal de altså opfyldes før udviklingsbistanden.
Det er selvfølgelig altid noget møg, hvis man ødelægger programmerne, men det er der ikke tale om her.
Det er en stor belastning, men det er jo immervæk stadig nødhjælp, sådan som vi har været enige om at gøre det hele tiden.
Til hr. Thulesen Dahl vil jeg da bare sige, at jeg tror, jeg kan trøste hr. Thulesen Dahl med, at Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre er ikke sådan uden videre enige.
Den forsikring vil jeg gerne give.
Jeg vil også med det samme sige, at jeg accepterer ikke udtrykkene om, at det er uacceptabelt med de forhold, politiet har i øjeblikket.
Der ligger et politiforlig, som er baggrund for det, der er i gang i øjeblikket, og der blev bevilget mange penge til politiet.
Det, som jeg derimod synes burde være en forudsætning for os alle sammen, når vi skal snakke politiforlig, er, at vi faktisk får den indsats for pengene, som vi har bedt om.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-09-07:
Jeg vil gerne spørge hr. Estrup sådan helt grundlæggende: Er hr. Jørgen Estrup enig med Dansk Folkeparti og vel også med de ministre, der har rejst land og rige rundt igennem de seneste måneder, i, at politiets nuværende forhold i forhold til de opgaver, de skal løfte i Danmark, er uacceptable og utilstrækkelige, og at der skal ske klare forbedringer for politiet i de aftaler, der skal laves her i efteråret, hvis politiet skal kunne løfte opgaven med at skabe tryghed og få bekæmpet bandekriminaliteten, osv.? Hvis hr. Estrup er enig i det synspunkt, og hr. Estrup så også oven i det ønsker, at politiet skal løfte nye opgaver i forhold til det, politiet gør i dag, altså opgaver internationalt, som ikke er en del af politiets væsentlige opgaver i dag - i hvert fald mener hr. Estrup, at der skal mere fokus på de områder - at så skal hr. Estrup
naturligvis ikke alene finde bevillinger til den internationale aktivitet, men jo også huske den nationale aktivitet, som hr. Estrup så er enig i er utilstrækkelig.
Derfor er det da interessant, når hr. Estrup så altså vil love dansk politi ud til internationale opgaver, om hr. Estrup først og fremmest har sikret sig, at den danske, den nationale danske politistyrke er tilstrækkelig til at løfte de opgaver, som politiet skal løfte.
Frank Aaen (EL), 1999-09-07:
Jamen jeg anerkender, at der er fattige folk på Balkan,
absolut.
Specielt efter at vi har bombet dem sønder og sammen, er deres økonomi jo fuldstændig smadret; derfor skal de have hjælp.
Det har jeg ikke et sekund talt imod, tværtom, det støtter vi.
Det burde man for øvrigt have gjort, før man kastede bomberne.
Da burde man både være gået ind med politisk bistand til oppositionen i Serbien, og man burde være gået ind med hjælp for at få tingene til at udvikle sig, i stedet for at det gik i den hårdknude, det gjorde, der førte til den katastrofe, vi siden har set.
Det, jeg taler for, og det, jeg synes er mærkeligt, er, at Det Radikale Venstre ikke har stået fast på, at når der er opstået et nyt, voldsomt behov, vi ikke havde forudset, som vi ikke havde taget højde for i den tidligere prioritering, prøvede man at holde fast i, at så måtte vi finde nogle flere penge, nogle nye penge. Og i særdeleshed, da der var afsat 800 mio. kr. ekstra på år 2000-budgettet, som nu er fjernet af en teknisk grund, som jeg ellers ikke vil diskutere; men pengene stod altså på overslaget.
Nu har man altså taget dem væk, og så har man yderligere barberet for at give plads til Kosovo.
Det synes jeg altså ikke er pænt, og jeg vil sige, at hvis jeg var en fattig i Afrika eller en fattig i Bangladesh,
så ville jeg ikke kunne forstå, at den støtte, jeg havde påregnet at få, nu bliver mindre, fordi der har været en krig i Europa.
Jørgen Estrup (RV), 1999-09-07:
Lad mig starte med spørgsmålet om Kosovo og det, som hr. Frank Aaen kalder »de fattige lande«.
Jeg synes, det er vigtigt at understrege, at Albanien, Bosnien, Kosovo, Jugoslavien er fattige lande, hører til i den laveste kategori, og derfor flytter man altså ikke penge fra de fattige lande til Europa.
Det er et spørgsmål om at prioritere mellem fattige lande, og der er jo ingen tvivl om, at Danmark ikke løser alle de fattige landes problemer med det, vi gør.
Det er den ene ting.
Jeg synes, at man skal få diskussionen rendyrket på det her område.
Det andet er, at det jo først og fremmest drejer sig om nødhjælp.
Og det, der er tale om, er, at en konto, som vi altid har haft på ulandsbistanden, der hedder nødhjælp, nu er blevet forøget, fordi katastrofesituationerne har været af en karakter, som gør, at vi ikke kunne opfylde behovene.
Men derfor er der jo ikke noget nyt i det.
Det, som er det gode i denne her sammenhæng - og man kan jo selvfølgelig altid diskutere, at det havde været dejligt, hvis vi havde haft ubegrænset mulighed for bevillinger, men det har vi ikke - det, som er det gode, er, at vi jo allerede på dette års finanslov kan konstatere, at f.eks. støtten til Afrika er større, end den var forudset før ændringerne i 1999. Jeg mærkede mig jo også, at bl.a. Kristeligt Folkeparti i 1999 accepterede de ændringer, der måtte ske.
Og endelig til hr. Thulesen Dahl om politiet: Jamen det er da vel klart, at man ikke kan få nye indsatser fra politiet, uden at det koster penge.
Jeg tror, hr. Thulesen Dahl vil have en vis forståelse for, at jeg ikke her står og specificerer, hvad regeringen måtte gøre, og hvordan pengene skal findes.
Jeg hørte finansministeren sige før, at der jo bl.a. var tale om, at hvis man skar reserverne væk, så havde man i hvert fald ødelagt mulighederne for at finde et forlig.
Men vi erkender, at der er opgaver, der skal løses, både nationalt og internationalt.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-09-07:
Det Radikale Venstre har jo altid været en varm fortaler for solidariteten med den tredje verden.
Derfor vil jeg gerne spørge Det Radikale Venstres finanslovordfører, hvordan han har det med, at regeringen har flyttet penge, som var tiltænkt en indsats i den tredje verden, til en indsats Kosovoområdet.
Er det sådan, at Det Radikale Venstre har et loft med hensyn til, hvor meget man kan flytte fra indsatsen i den tredje verden, eller er der en ladeport, sådan at man bare fortsat kan ompostere?
Det vil være interessant at blive klar over, hvor Det Radikale Venstre har tænkt at sætte hælene i.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-09-07:
politiets forhold
, og man må jo sige, at Det Radikale Venstre har gjort sig til talsmand for nogle synspunkter omkring politiets forhold, som er kommet til udtryk efter partiets sommergruppemøde, nemlig at man skal styrke den internationale indsats også fra politiets side.
så til?
Hvad er det, der skal på bordet i forhold til det, der ligger i regeringens finanslovforslag?
Så kunne man jo håbe, at hr. Jørgen Estrup også havde mulighed for at give os en idé om, hvad De Radikale så har som udgangspunkt i forhold til det, man kan kalde
Er den som udtrykt i regeringens finanslovforslag
Og hvis den er markant anderledes, forhåbentlig i opadgående retning - det har vi jo lov til at håbe, indtil det modsatte er bevist - i hvor høj grad i opadgående retning er De Radikales ønsker så i forhold til de tal, som regeringen har fremlagt i finanslovforslaget?