runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan Petersen (S), 2004-02-24:
Nu kan man sige to ting om 1. maj-talen, som altså ikke er skrevet endnu.
Den ene er, at den handler om solidaritet på tværs af grænserne.
Så er det jo ikke noget herligt budskab at komme med, hvis man har det synspunkt og vil bruge 1. maj som en dag, hvor man taler, at ville lukke af for andre kolleger, bare fordi de taler et andet sprog.
Jeg tror, at hr. Bent Bøgsted selv bør forfægte der synspunkt og lade være med at gøre det 1. maj, for så forbryder han sig mod selve dagens idé. Den andet er, at regeringens manglende indsats mod arbejdsløshed gør vi op med på valgdagen.
Jeg ser ikke nogen grund til, at Socialdemokratiet eller andre skulle optræde forbryderisk over for 1. maj-ideen, fordi vi lige i øjeblikket har en regering, der med hr. Bent Bøgsteds fulde støtte leverer for dårlig en indsats over for arbejdsløsheden.
Det skal ikke forhindre det danske Folketing i at reagere ordentligt, og derfor ses den kritik, vi har af regeringen på arbejdsløshedsområdet, ikke i sammenhæng med den her aftale.
Den her aftale er et stykke godt, gedigent politisk håndværk, der skulle laves for under alle omstændigheder at sikre, at uanset konjunkturer og uanset regeringens farve har Danmark det ordentligt med den her østudvidelse.
Anders Samuelsen (RV), 2004-02-24:
Altså nu ved vi jo godt, at Dansk Folkeparti fra starten har været imod den her mulighed for, at arbejdskraften kan bevæge sig over grænsen.
Hvis det nu var, at man skulle tage Dansk Folkeparti alvorligt, og at man skulle tro på, at det var noget, de mente, så havde Dansk Folkeparti jo alle muligheder - det har Dansk Folkeparti næsten hver eneste dag i Folketingssalen - for at tage konsekvensen, vælte regeringen og tage et folketingsvalg på spørgsmålet.
Men det tør Dansk Folkeparti jo ikke, fordi det tilsyneladende er mere interessant at sidde der og hygge sig lidt i læ af regeringen, end det er at konfrontere vælgerne med den politik, som man nu engang står for.
Når det så er sagt, vil jeg spørge Dansk Folkepartis ordfører: Når nu man er så meget imod muligheden for, at der kan komme måske, lad os sige 1.000 eller 1.500 til Danmark og arbejde, er man så lige så meget imod, at danske arbejdere, danske lønmodtagere får en mulighed for at rejse ud og tage arbejde i andre europæiske lande?
Netto er der jo langt flere, som forlader Danmark i en periode, arbejder ude, får en kæmpemæssig erfaring, kommer tilbage og bidrager yderligere til det danske velfærdssamfund.
Vi kan se, at der er langt flere, der gør det, end der er folk, der kommer her til landet.
Hvordan forholder Dansk Folkeparti sig til det?
Er man kraftigt imod, at der er danskere, der har mulighed for at forlade Danmark i en periode?
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-24:
Jeg har to spørgsmål til hr. Lars Barfoed.
Det første spørgsmål går på, om det er i overensstemmelse med De Konservatives holdning til traditioner, idealer osv., at en en person, der bliver usagligt fyret, mister sit opholdsgrundlag.
En ting er, at man har strikket en aftale sammen, der betyder, at folk, der mister deres arbejde, fordi der er mangel på ordrer, eller som måske selvforskyldt mister det, ryger ud af landet, men at det også sker for folk, der er usagligt fyret, er det sådan en særlig konservativ specialitet?
Det andet spørgsmål, jeg vil stille til hr. Barfoed, er om arbejdstiden.
Det fremgik jo af aftalen, at der skulle være fuldtidsansættelse, for at man kunne få en arbejdstilladelse.
Nu fik vi for et øjeblik siden at vide fra Venstres ordfører, at det sådan set var i orden, hvis bare man tjente 5.500 kr. om måneden, for det var udtryk for fleksibilitet, hvis folk kunne klare sig for det.
Er det også Det Konservative Folkepartis opfattelse, eller hvordan fortolker Det Konservative Folkeparti den ændring, der er sket af aftalens ordlyd?
Bent Bøgsted (DF), 2004-02-24:
Selvfølgelig ønsker vi ordnede forhold, det skal der ikke være nogen tvivl om.
Og det, der ligger i ordnede forhold, betyder ordnede forhold.
Til det her med minimumsregler, som Kristendemokraterne kom med et forslag om, vil jeg sige, at grunden til, at vi stemte for det, jo var, at det var et stort indgreb i den danske aftalemodel.
Den bakker vi op, den danske aftalemodel, og derfor kunne vi heller ikke stemme for det forslag
dengang.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-02-24:
Men det ligger måske i forlængelse af det, at hr. Bent Bøgsted og hans parti inderst inde ikke ønsker, at der skal være ordnede forhold for lønmodtagere, hvad enten de er fra Danmark, eller de er fra andre EU-lande.
Jeg husker, at hr. Bent Bøgsted og hans parti stemte imod Kristendemokraternes forslag om minimumsrettigheder på arbejdsmarkedet, så er der en sammenhæng i det?
Er det simpelt hen, fordi Dansk Folkeparti ikke ønsker ordnede forhold?
Bent Bøgsted (DF), 2004-02-24:
Jeg kan sige, at det ikke er autopiloten, vi slår til, hver gang der er EU-spørgsmål.
Vi har faktisk stemt for mange tiltag fra EU, faktisk utrolig mange tiltag.
Men det er sådan, at vi bedømmer dem hver for sig, om de strider imod vores egne interesser eller ikke, og hvad vi vil bruge dem til.
Vi har måske også stemt for nogle forslag fra EU, som vi nok inderst inde ved vi ikke burde have stemt for.
Det er så det, det er.
Men det, der ligger i kontrollerede forhold, er egentlig, at for os har det betydning, at når en østeuropæer kommer til Danmark, så er det, fordi der er mangel på den østeuropæer, og fordi der ikke kan skaffes arbejdskraft her i Danmark.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-02-24:
Hr. Bent Bøgsted sagde op til flere gange: kontrolleret tilgang og ordnede forhold.
Er der mulighed for, at hr. Bent Bøgsted kunne løfte sløret for, hvad Dansk Folkepartis holdning er til kontrolleret tilgang og ordnede forhold, sådan at det ikke bare er autopiloten, man slår til, hver gang der er et EU-spørgsmål?
Bent Bøgsted (DF), 2004-02-24:
Jeg vil egentlig kun sige, at jeg da håber, at fru Irene Simonsen får ret i de synspunkter om, at det bliver sådan; at det er på den måde.
Det er det eneste, jeg vil sige til det.
Irene Simonsen (V), 2004-02-24:
Først vil jeg sige, at jeg da er meget glad for, at hr. Bøgsted og Dansk Folkeparti også kan se, at det kan give en udvikling, der er til gavn for alle parter her.
Det er i hvert fald punkt 1.
Det er jo flot, at hr. Bent Bøgsted kan bekræfte det.
Så siger hr. Bent Bøgsted: Ja, hvis der er behov for den arbejdskraft.
Jamen hvis de kommer og tager arbejde, er det netop sikret, at det er på lige, fair vilkår med en dansk medarbejder, der søger jobbet.
Og hvis man som arbejdsgiver står og skal vælge, så vil man jo nok tage den danske arbejdskraft, hvor der slet ingen sprogproblemer er, når man skal betale det samme for det. Så man kan spørge, hvad problemet er her.
For det er jo netop der, hvor der er et behov for dem, at de kommer her, for ellers ville de ikke få de job.
Det er jo sikret, at det skal være på lige og fair vilkår i forhold til dansk
arbejdskraft
Bent Bøgsted (DF), 2004-02-24:
Det kan jeg godt se noget fornuftigt i.
Men det, jeg sagde før, var, at det ville vi heller ikke have lagt nogen hindringer for, hvis der var behov for den arbejdskraft.
Hvis virksomhederne ikke kunne få den arbejdskraft herhjemme, så var det jo meget fornuftigt, at de kunne hente nogen fra Østeuropa til at bestride de stillinger, som de ikke kunne få besat herhjemme. Men det var under en kontrolleret form, vi ville have det - ikke det her med en lykkechance for at rejse op og se, om der var et arbejde - for så vidste de trods alt, inden de kom herop, at der også var et arbejde, at der var brug for dem, og at der ikke var nogen danskere, der blev skubbet til side på grund af det.
Jeg vil da sige, det er da ikke forbigået min opmærksomhed, at der kan være konflikt, men hr. Jan Petersen pålægger fagforeningerne en kæmpeopgave med at rejse rundt i landet for at kontrollere alle de steder, hvor der kan være noget.
Det er en stor opgave, fagforeningerne og politiet får her, det er der ingen tvivl om, og det kan vi jo så kun se frem til med spænding.
Men som sagt håber jeg jo, at hr. Jan Petersen får ret i, at der ikke bliver det store run på det danske arbejdsmarked.
Jeg vil gerne være med til at give østeuropæerne ordnede forhold.
Jeg sagde netop før, at med den ordning, vi gerne ville have indført, var vi klar til at give dem arbejdstilladelse, hvis der var mangel på arbejdskraft og det var bevisligt, at virksomheden ikke kunne skaffe arbejdskraften i Danmark, og så ville de få de ordnede forhold, som danskerne arbejder under i dag.
Jan Petersen (S), 2004-02-24:
Dansk Folkeparti siger nej til at sikre østarbejdere overenskomstmæssige vilkår eller sædvanlige vilkår.
Det er det, Dansk Folkeparti siger nej til.
Det er en meget nyttig information.
Alternativet er jo så, at der ikke er den regulering, hvorefter der er adgang til at underbetale.
Det er altså det standpunkt, som hr. Bent Bøgsted herefter vil kæmpe for ude i det åbne landskab, herunder 1. maj.
Mit spørgsmål er nu: Er det forbigået hr. Bent Bøgsteds opmærksomhed, at hvis man bliver udsat for den type virksomhed, som hr. Bent Bøgsted omtaler, altså der, hvor der ikke er andre, hvor alle er underbetalt eller alle går til mindstelønnen, kan der jo etableres en konflikt, hvorefter der ikke kan udstedes arbejdstilladelse?
Bent Bøgsted (DF), 2004-02-24:
Det er da rigtigt, at det er overenskomstaftaler, der gælder der, hvor der er danske arbejdere, som østeuropæerne skal arbejde sammen med, men på de virksomheder, hvor de arbejder alene, vil det uvilkårligt være mindstelønnen, det kommer til at dreje sig om.
Vi har hørt flere gange, at østeuropæere egentlig ser stort på, hvor mange timer de arbejder.
Landbruget har sagt, at de skal malke køer, fordi de er ligeglade med, hvor mange timer de arbejder.
En landmand, der ikke er overenskomstdækket nogen som helst steder,
skal måske nok overholde overenskomsterne, men det bliver da kun til mindstelønnen.
Det er jeg da ikke i tvivl om, og det tror jeg da også at i hvert fald hr. Søren Søndergaard vil være enig med mig i.
Jeg har lidt opbakning, hvad det synspunkt angår.
Til det andet skal jeg sige, at de to lovforslag siger vi nej til, fordi det er ikke den vej, Dansk Folkeparti ønsker at gå.
Jan Petersen (S), 2004-02-24:
Nu kan hr. Bent Bøgsted jo ikke få sin ordning.
Derfor er det interessant, hvordan hr. Bent Bøgsted herefter reagerer på lovforslaget.
Med forbehold for, at jeg ikke hørte efter enhver sætning, men de fleste, synes jeg, det kunne være interessant, at hr. Bent Bøgsted fortalte Folketinget, hvordan hr. Bent Bøgsted vil stille sig til det forslag, der jo rent faktisk ligger, om at regulere, herunder også overenskomstmæssigt eller til sædvanlige vilkår, de arbejdsforhold, de her mennesker kan blive omfattet af.
Det er overenskomsten, der gælder, hvis det er en overenskomstdækket virksomhed.
Det kan godt være, der er en mindsteløn der, men hvis der er tale om lønaftaler, så er det en del af overenskomsten.
Så det skræmmebillede, hr. Bent Bøgsted rejser rundt med om det punkt, giver jeg ham nu en god anledning til at dementere, for det er ikke korrekt.
Bent Bøgsted (DF), 2004-02-24:
Hr. Søren Søndergaard har da fuldstændig ret i det her med arbejdsvilkårene.
Det er også et af de kritikpunkter, man kan anføre.
Den sikkerhedsmekanisme og de ordninger, der er, giver jo sådan set kun en garanti for, at de i hvert fald får mindstelønnen og minimalordninger.
Det andet vil jeg besvare på den måde, som jeg sagde til hr. Anders Samuelsen: I den ordning, vi var klar til at lave, som vi ikke kunne komme igennem med - det har vi erkendt, og derfor er der ikke så meget mere debat om den 7-års-overgangsordning - var vi klar til at lave det sådan, at når virksomhederne kunne godtgøre, at de manglede arbejdskraft, så kunne arbejdskraften komme til Danmark under ordnede forhold, under de forhold, som hr. Søren Søndergaard ønskede, og så vidste vi, hvilke arbejdere der var i Danmark, og vi vidste, at der var behov for dem.
Det var vi klar til at lave, men det var der ikke lydhørhed over for.
Jeg vil da gerne være med til at kigge på noget sammen med hr. Søren Søndergaard, hvis der er nogle ideer.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-24:
Ja, jeg forstår også, at Dansk Folkepartis politik er, at danskerne skal lukkes inde.
Det er altså ikke en politik, vi fra Enhedslisten deler.
Vi har til gengæld den opfattelse, at for at undgå løntrykkeri skal de folk, der kommer her til Danmark og arbejder, arbejde på de samme vilkår som danskere, men problemet med den her aftale er, at det sikrer dem jo overhovedet ikke.
Bl.a. det, at de står i den situation, at de, hvis de bliver fyret, ikke bare mister deres arbejde, men også deres opholdsgrundlag i Danmark, gør, at de står meget ringere, ikke tør sige fra, hvis de bliver udsat for seksualchikane, sige fra, hvis de bliver udsat for at blive sendt op på glatte stilladser i vintervejr, eller sige fra i alle mulige andre situationer.
Derfor vil jeg godt høre hr. Bent Bøgsted, om Dansk Folkeparti vil være med til at skærpe kravene sammen med Enhedslisten, sådan at de østarbejdere, der kommer på grund af, at der er et flertal, der siger, at sådan skal det være, rent faktisk får de samme vilkår som danske arbejdere og ikke kommer til at gå som nogle, der underbyder vilkårene.
Vil Dansk Folkeparti være med til at sikre det?
Bent Bøgsted (DF), 2004-02-24:
Det, som Dansk Folkeparti vil med en 7-års-overgangsordning, og det har jeg sagt flere gange, er, at hvis vi lavede den, så kunne vi også lave en ordning, hvor vi havde en kontrolleret tilgang, så vi nøjagtig vidste, hvad det var for nogle personer, der kom ind og arbejdede i Danmark.
Vi havde ikke noget problem med at lave sådan en ordning, det kunne vi sagtens have fundet ud af, så der var en kontrolleret tilgang, når der bevisligt var mangel på arbejdskraft.
Det havde vi ikke noget imod.
Så til det andet med at vælte regeringen: Det er sådan, at allerede ved regeringsgrundlaget var det klart, at vi ikke kunne lave det tætte samarbejde med regeringen.
Det er en aftale, der er i regeringsgrundlaget, at vi ikke kan bakke regeringen hundrede procent op omkring EU.
Det er ikke en overraskelse for regeringen, og det er jeg også sikker på at beskæftigelsesministeren kan bekræfte.
Anders Samuelsen (RV), 2004-02-24:
Nej, det er lige netop det, Dansk Folkeparti ikke vil.
Man vil altså ikke kæmpe for den danske lønmodtagers mulighed for at komme ud i en periode i det her fællesskab, som vi nu engang er en del af, og få erfaringer, få de oplevelser, som det vil være at arbejde uden for landets grænser.
Den sag vil Dansk Folkeparti overhovedet ikke kæmpe for, og det kan vel ikke overraske nogen.
Det, som jeg stadig væk synes kan overraske, er, at hvis dette er hjerteblod, og hvis man mener, at Danmarks eksistens i bund og grund er truet af sådanne forslag her, hvorfor i alverden tager man så ikke konsekvensen, får væltet regeringen og får taget et valg på det?
Er det ikke i bund og grund, fordi man ikke selv tror på, at det er et særligt problem?
Derfor lader man den lige køre hen ved sidelinjen, og så siger man: Her kan vi ikke rigtig gøre noget, for heldigvis har regeringen flertallet et andet sted.
Hvornår vil Dansk Folkeparti tage konsekvensen af sine egne holdninger?
Bent Bøgsted (DF), 2004-02-24:
Først vil jeg sige til hr. Anders Samuelsen, at da den her regering tiltrådte, var der ikke nogen som helst tvivl hos regeringen, dvs. Venstre og De Konservative, om, at i EU-spørgsmål kunne Dansk Folkeparti have svært ved at bakke regeringen op.
Det blev gjort klart, og derfor er det ikke en overraskelse for regeringen, at vi er imod det her.
Jeg tror, at hverken Venstre eller De Konservative vil sige, at det er en overraskelse.
Derimod var det sådan, at regeringen på det tidspunkt var klar over, at den havde opbakning til EU-spørgsmål fra EU-venlige partier her i salen.
Så vil jeg sige til det sidste, at hvis et land som f.eks. Polen laver en regel om, at arbejdere ikke må komme til Polen, fordi det har pres på sit arbejdsmarked, vil vi da ikke løfte en finger, hvis det indfører en regel, der gør, at der ikke er fri adgang til Polen.
Irene Simonsen (V), 2004-02-24:
Der er jo selvfølgelig ingen af os her, der er i tvivl om, hvor Dansk Folkeparti nu står i forhold til EU og EU's udvidelse.
Men kan hr. Bent Bøgsted ikke bekræfte mig i, at det har været til stor gavn for Danmark og Danmarks udvikling, at vi også har haft en mulighed for at rejse ud i verden, blive klogere, blive mere internationaliseret, få lært noget, og at det har været med til at skabe en stor gevinst for Danmark?
Når vi kigger på de nye medlemslande i EU, de nye østeuropæiske lande, som jo er et udviklingstrin efter os, kan hr. Bent Bøgsted så ikke se fordelen i, at de kan komme her og få en ny viden, få noget uddannelse med hjem fra arbejdsmarkedet her og netop få udviklet deres lande og dermed få en større købekraft til stor gavn også for Danmark?
at bekræfte her, at det faktisk er rigtigt, at vi økonomisk også kan hive en gevinst tilbage til Danmark på det her?
Leif Mikkelsen (V), 2004-02-24:
Som forslaget læses, må signalet opfattes, som om det er fremtidigt byggeri og dermed alt byggeri.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-02-24:
Jeg er nødt til at forholde mig lidt til, hvad der står i beslutningsforslaget.
Man har ikke været særlig præcis, men hvis det er sådan, at man ønsker at gøre DS 3028 til en retligt bindende standard, må jeg jo gå ud fra, at det er det, der står: At DS 3028 skal gøres retligt bindende.
Det kan være, fru Jytte Andersen kan afkræfte det, men så kan det jo være, vi skal sige, at vi ikke mener, at elevatorerne i en række boliger skal være meget større, end de skal være i dag, for det er jo den forkromede løsning alle steder.
2,40 m bredde på en carport, ungdomsboliger med kæmpestore badeværelser og lignende og trapper, der ikke hælder 45 grader, men kun 27 grader, og som følge heraf koster mange flere penge.
Lene Espersen (KF), 2004-02-24:
Jeg tror sådan set ikke, at vi er uenige om det, der er målet, nemlig at de, der ønsker at få en behandling, også skal behandles, så de kan komme ud af deres misbrug.
Jeg må blot sige til fru Lissa Mathiasen, at i en anden kreds end den, vi normalt mødes i, som er kredsen, hvor vi har diskuteret kriminalforsorgens forhold, har man diskuteret satspuljeforhandlingerne, og man blev enig om at afsætte penge til behandling.
Der var forståelsen, sådan som jeg har forstået det, at man valgte at sætte det niveau, som man nu satte her for 2004, og så naturligvis følge nøje, hvordan det går med at få brugt de penge.
Jeg troede faktisk, at der var sådan en slags politisk fællesforståelse af, at det var det, der var nødvendigt for 2004.
Men ellers vil jeg foreslå, at fru Lissa Mathiasen tager det op i forbindelse med nye forhandlinger, såfremt hun ikke finder, at de midler, der er afsat til formålet, er tilstrækkelige.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lissa Mathiasen (S), 2004-02-24:
Jeg synes ikke rigtigt, at jeg får et svar fra ministeren.
Man spiller ud med - det deler vi i øvrigt i Socialdemokratiet - at man gerne ser mindre narko i vores fængsler, og så siger ministeren, at det selvfølgelig skal følges op af behandlingstilbud.
Rusmiddelredegørelsen siger, at godt halvdelen er misbrugere af den ene eller den anden slags - erkendt, de er selvfølgelig ikke alle sammen på stoffer
, men en stor part er stofmisbrugere.
Hvordan harmonerer det med, at ministeren var ude at sige, at der kommer 45 nye behandlingspladser?
Hvordan skal man så kunne give et behandlingstilbud?
Det her er at lade de ansatte blive gidsler, for vi får
en rå tone, en hård tone, og det er at give borgerne en utryghed og en begrænsning i borgernes retssikkerhed, da de vil se, at flere og flere kommer ud af fængslerne og begår ny kriminalitet, fordi de skal have penge til stoffer, når der kun er sat 45 pladser af til behandling.
Lene Espersen (KF), 2004-02-24:
Jeg er meget enig med fru Lissa Mathiasen i, at en af de væsentligste årsager til, at der er mange mennesker, der sidder i landets fængsler, er, at de har et misbrugsproblem, og den eneste måde, hvorpå de kan finansiere det misbrug, er ved at begå kriminalitet.
Derfor er jeg også enig med fru Lissa Mathiasen i, at den ene del af det, nemlig at give personer en mulighed for dels at blive motiveret til at gå i behandling, dels efterfølgende gå i behandling, er helt afgørende, så man er ude af ens misbrug den dag, hvor man bliver løsladt, så man kan leve en kriminalitetsfri tilværelse.
Det er den ene del af det.
Men jeg synes sandelig, at det hænger meget nøje sammen med det lovforslag, som snart vil blive fremsat, og som også går på at mindske udbuddet af narko i fængslerne.
Jeg håber ikke, at jeg har afgivet nogen garantier.
Jeg ser meget gerne, at det narko, der er til rådighed, bliver begrænset mest muligt, og der er en lang række foranstaltninger, som man kan træffe, f.eks. opsætning af hegn og have flere narkohunde, som er en del af flerårsaftalen.
Jeg mener, at de to ting må følges ad, altså begrænse udbuddet af narko, men så sandelig også begrænse efterspørgslen ved at give behandlingstilbud.
Fru Lissa Mathiasen ved jo godt, at man i den forligskreds, der har forhandlet satspulje, er blevet enig om at afsætte de midler, der nu er afsat på behandlingssiden.
Der har været fuld enighed om, at man så måtte vurdere, om der er behov for yderligere midler i årene, der kommer.
Her er jeg da glad for, hvis Socialdemokratiet allerede nu tilkendegiver, at de også er indstillet på at give flere midler, hvis det er det, der er behov for.
Lissa Mathiasen (S), 2004-02-24:
Det er også vedrørende kriminalforsorgen.
Jeg synes, det er glædeligt i dag, at ministeren for en gangs skyld tager ansvaret for den periode, ministeren har været justitsminister, også i forhold til kriminalforsorgen.
Det, jeg godt vil stille spørgsmål om, er, om ministeren er enig i, at der er en klar sammenhæng mellem misbrugsproblemer og kriminalitet.
Det har vi set i rusmiddelredegørelsen, og jeg håber, at ministeren er enig i, at der er en meget klar årsagssammenhæng mellem det at være misbruger og begå kriminalitet.
Set i den sammenhæng vil jeg godt spørge, hvordan ministeren selv mener, der er en sammenhæng mellem, at man siger, at man nu vil gøre en indsats for at begrænse misbruget - ja, ministeren siger endda er garanten for, at der ikke kommer stoffer i vores fængsler - og at der ikke skal begås ny kriminalitet, når vi lukker vores kriminelle indsatte ud igen.
Lene Espersen (KF), 2004-02-24:
Jeg vil sige til hr. Morten Bødskov, at én ting er, hvad man sagde ja til, da man var en forligskreds, og selvfølgelig lever man op til et forlig, og det har mit parti også gjort, da der var en anden regering og en anden ansvarlig justitsminister.
Det, jeg blot påpeger over for hr. Morten Bødskov, som går frygtelig meget op i, at der nu er behov for yderligere kapacitet, er, at den borgerlige regering, da vi overtog magten, selv måtte finansiere den yderligere kapacitetsudvidelse, som var nødvendig som et resultat af en flerårsaftale, som simpelt hen ikke kunne løse problemerne.
Sådan må det være, og det håber jeg også at hr. Morten Bødskov er enig i.
En af de helt afgørende ting, som også blev drøftet i forbindelse med den nye flerårsaftale, var, at vi skulle have bygget flere pladser, så der er en mulighed for at høvle af på den kø.
Det er stadig væk det, der er regeringens mål, og det er bl.a. noget af det, der er årsagen til, at vi åbner så mange nye pladser i år, for køen skal ned. Som sagt sidder vi lige nu og vurderer, om det antal pladser, som er ganske stort, er stort nok til at tage presset, og hvis det ikke er stort nok, har jeg tilkendegivet, både over for Politiken og så sandelig også over for vores forligspartner, Dansk Folkeparti, må vi løse problemet ad anden vej. Hermed sluttede spørgsmålet.