runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Louise Frevert (DF), 2002-12-11:
Lad mig én gang for alle slå fast, at vi overhovedet ikke er bundet op på noget som helst.
Dansk Folkeparti har sin egen idé og egen politik for tingene.
Så det er ikke noget med, at vi er bundet op på noget eller har fået armen vredet om på andre områder.
Vi har lavet nogle aftaler, som er fuldstændig i overensstemmelse med den uddannelsespolitik både på voksenområdet og på efteruddannelsesområdet, som vi går ind for.
Det er bare for at slå det fast én gang for alle.
Det er da korrekt, at vi har været med i nogle lovforslag, hvor vi har besluttet, at der skal indføres noget deltagerbetaling på nogle af kurserne.
Men det er for en lille gruppe, det er for den kortuddannede gruppe, og er der noget i vejen for, hvis man har et arbejde i forvejen, at man godt kan spæde lidt selv til i kassen?
Det kan jeg ikke se at der er noget i vejen for.
Det må jeg ærligt indrømme.
For lige igen at pointere en ting, så er det, så vidt jeg ved, Amtsrådsforeningen selv, der er kommet med ideen og er med på, at man gerne vil være med til at omprioritere det her område ud fra de forudsætninger, som er blevet opstillet, så det er ikke kun noget, som er blevet trukket ned over hovedet på folk.
Carsten Hansen (S), 2002-12-11:
Til fru Louise Frevert vil jeg godt sige: Er det ikke en konstateret kendsgerning, at der på det her lovforslag skal spares 75 mio. kr., uanset at de ændringsforslag, ministeren har stillet, betyder, at man kan vente lidt, eller at man kan undlade at betale deltagerbetaling, hvis man bliver fritaget, og hvis man gennemfører sin fulde fagpakke?
Hvis amterne kræver det, der svarer til 900 kr., så har amterne altså en risiko på over 6 mio. kr. Men med den situation, amterne er i, er det altså sådan, at de fleste amter vil vælge at lade være med at løbe risikoen. Man gør det altså fuldstændig frivilligt for amterne, men beløbet, der skal kræves op af staten, er nøjagtig det samme.
Og er det ikke sådan - og det vil jeg gerne have fru Louise Frevert til at bekræfte heroppe fra talerstolen - at man har stemt for samtlige de lovforslag, hvor der er indført brugerbetaling for de kortest uddannede, brugerbetaling på AMU, voksen- og efteruddannelse.
Man har stemt for, at der skulle brugerbetaling på VUC, selv om man var længe om at melde det ud, for man ville ikke sige det ved møderne.
Man har stemt for at nedlægge vore daghøjskoler og beskære tilskuddet voldsomt, og sådan er det hele vejen rundt.
Det er udelukkende de kortest uddannede.
Jeg synes, at man her skulle have brudt matthæuseffekten - det der med, at de, der har, skal mere gives.
Dér havde der været en mulighed for at vise sit sociale engagement.
Men nej, man var bundet op på blokpolitikken og samarbejdet med V og K på det område.
Aage Frandsen (SF), 2002-12-11:
Hr. Carsten Hansen fra Socialdemokratiet stillede det retoriske spørgsmål: Er det, fordi Venstre og De Konservative og Dansk Folkeparti er imod, at de kortuddannede skal uddanne sig?
Jeg ved godt, det var retorisk.
Det er ikke meningen, det skal besvares, og det tror jeg heller ikke man kan forvente.
Men jeg vil godt hjælpe med svaret.
Jeg tror, at svaret er ja. Jeg tror ikke, man er optaget af, at disse mennesker behøver at have en uddannelse, og derfor er der også logik i tænkningen.
Vi er uenige i den tænkning.
Jeg tror, at tænkningen må være - ellers er der ingen sammenhæng i det - at man stadig væk skal give uddannelse til dem, der i forvejen har uddannelse, men dem, der ikke har så megen uddannelse, behøver man ikke at give så meget til.
Det er sådan set et princip, som vi også kender i andre sammenhænge.
Når man så siger fra Dansk Folkepartis side, at det nu altså er lagt ud til amterne, så det er dem, der skal sørge for, at det her bliver sikret, sådan at man får uddannelse og ikke sætter beløbet for højt op, så må jeg spørge: Hvordan er det, amternes økonomi er?
Er den så gunstig, at man vil sørge for, at beløbet, som man skal betale, ikke er 900 kr. for et enkelt fag, men er betydelig mindre?
Nej, amternes økonomi er rent faktisk ret hårdt presset, og nogle amter har jo helt bevidst valgt at sige: Jamen vi sparer ikke så meget på f.eks. sygehusene; til gengæld sætter vi prisen helt op på 900 kr.
Så det forslag, der kommer ud af det, er selvfølgelig et forslag, der indebærer, at nogle mennesker i fremtiden ikke får den uddannelse, de godt ville have haft, fordi de ikke synes, de har råd til det.
Den kan ikke prioriteres i deres økonomi, og derfor er der færre, der får uddannelser.
Det er konsekvensen, og det er de kortuddannede, det går ud over. Så kan man altid sige, at der er nogle af de allerdårligst stillede, der kommer på en bestemt ordning.
Det er også korrekt.
Men der er en ganske stor gruppe af mennesker, og det er selvfølgelig også meningen med det, og der sparer staten nogle penge.
Disse mennesker får ikke en uddannelse.
KL. 15.10
Louise Frevert (DF), 2002-12-11:
Den sang og den melodi har vi jo hørt mange gange.
Oven i købet er der nu kommet et forslag, som jeg virkelig synes tilgodeser de kursister, som hr. Carsten Hansen hentyder til.
Det gør det jo ikke, for hvis det er dem, som skal have en 9. klasse, og som skal have dansk og de helt obligatoriske fag, vi taler om, så kommer de ikke til at betale den brugerbetaling, som
har været fremme, på 12.000 kr., som er i forbindelse med hf-fagene
Næh, det bliver imellem 300 kr. og 900 kr., alt efter hvordan prisen bliver i brugerbetaling.
Det må nu være op til amterne, og det har det hele tiden været med de dårligst stillede kursister.
Det er ikke dem, vi på nogen som helst måde vil gå ud og ramme.
Det har aldrig været Dansk Folkepartis hensigt og heller ikke
Dansk Folkepartis intentioner. Så jeg kan ikke se, hvorfor det går så galt, for nu er det jo lagt ud til, at man selv kan bestemme, om man vil dække udgiften eller ej, og jeg tror faktisk ikke, at man vil lade være med det ude i amterne.
Margrethe Vestager (RV), 2002-12-11:
Jeg ønsker på ingen måde at forvirre nogen som helst, men jeg antager, at blandt de oplysninger, som Dansk Folkeparti baserer sig på, hører også spørgsmål og svar fra finansministeren. Og når der spørges, hvor mange af de 79.000 pensionister med ATP, som er nævnt, der forventes at modtage en andel - enten det hele eller en andel - af ældrechecken, så svares der, at det skønnes, at det drejer sig om ca. 26.000.
Det må være en del af Dansk Folkepartis beslutningsgrundlag i forhold til, hvorvidt man er tilfreds med dette eller ej.
Og derfor er det så tankevækkende, at man, samtidig med at der bliver sagt udmærkede ting om lovkvalitet og gennemførte ting, insisterer på, at dette er et forrygende forslag.
Det er en engangsforeteelse, den er engangsfinansieret, og med de problemer, man i øvrigt kan se på sammenhængen i finanspolitikken, kan man kun sige, at hvis hr. Poul Nødgaard skal kunne stå inde for den garanti, som er givet herfra, så venter vi bare i spænding på at få at vide, hvilke grupper der skal til at betale.
Poul Nødgaard (DF), 2002-12-11:
Det er så ærgerligt herinde i Folketinget, at en gang imellem forsøger man at forplumre debatterne, hvis man kan sige
Der er efter det, vi har fået oplyst under finanslovforhandlingerne - vi må jo stole på, at edb-maskinerne og ministeriets folk giver os de rette oplysninger - så er der 124.000 danskere, der er omfattet af det lovforslag, vi om lidt har til afstemning, nogle i fuldt omfang med 5.000 kr. pr. person, andre kan træffe at blive reduceret noget, fordi de har en indtægt, det kan være ATP, det kan være renteindtægt, eller hvad ved jeg.
De bliver selvfølgelig reduceret, men 124.000 bliver enten i fuldt eller delvist omfang omfattet af den her ordning, og jeg kan ikke forstå, at det kan give anledning til diskussion.
Det er i hvert fald de tal, vi har fået under finanslovforhandlingerne.
Jeg vil godt spørge fru Margrethe Vestager, om ikke hun og hendes parti blev overrasket over, at der var 124.000 danske pensionister, som ikke har spor andet end deres grundpension og det pensionstillæg, der følger med, altså med andre ord ikke har nogen form for indtægter ud over den rene, nøgne folkepension.
Mit spørgsmål går ud på - eller det er egentlig ikke et spørgsmål, det er mere en konstatering: Vi har jo en hel del præster her i Folketinget, og det er lige så sikkert som amen
i kirken, at den her ordning under en eller anden form bliver videreført, hvis Dansk Folkeparti kan finde et flertal, det være sig enten sammen med regeringen eller sammen med andre her i Folketinget.
Den ordning er kommet for at blive, måske under en anden form, men mindst lige så god en form, som den har fået for finansåret 2003.
Margrethe Vestager (RV), 2002-12-11:
Med vanlig generøsitet tilstår Dansk Folkeparti Det Radikale Venstre retten til at stemme, som vi vil.
Vi takker.
Når jeg har lidt svært ved at forstå det, er det jo, fordi vi får sådan lidt uklare meldinger fra Venstre og De Konservative i forhold til, hvor sikkert det ligesom er, at det her er første skridt i en lang permanentgørelse af ældrechecken.
Vi har ikke noget som helst forklaringsproblem, fordi vi faktisk forsøger at føre en politik, som hænger sammen, og ikke bare er, hvad man kan skrabe sammen tilfældige nætter i Finansministeriet.
Og det er rigtigt: Jo, vi kunne godt have gjort mere, mens vi var i regering, men vi havde faktisk travlt med at forsøge at sikre 200.000 flere børn pasning, med at sikre, at flere blev behandlet på hospitalerne, med at sikre en række infrastrukturinvesteringer osv., osv., osv., resultater, som Dansk Folkeparti faktisk lige ved afstemningen for to gange siden er med til at rulle tilbage, fordi man ikke interesserer sig for børns pasning eller for, hvad yngre generationer må leve med.
Det var nemlig meget tydeligt i Dansk Folkepartis ordførertale, at det her handler om ældre, der er dårligt stillede, og ikke danskere i øvrigt, som er i en økonomisk vanskelig situation.
Poul Nødgaard (DF), 2002-12-11:
Jeg vil godt spørge Det Radikale Venstres ordfører, hvori det perspektivløse ligger.
Der er lavet en start på løsningen af de problemer, som også Det Radikale Venstre erkender er til stede, og som Det Radikale Venstre sammen med Socialdemokratiet burde have have set på, da de havde regeringsmagten i 9 år.
Alle de forsømmelser, den regering har gjort sig skyldig i, forsøger et flertal her i Folketinget nu at rette op på.
Vi erkender, at det er en begyndelse.
Derfor tager det analysearbejde, der nu går i gang, sigte på, at vi laver en permanent ordning fra januar 2004, så vi nu har hele 2003 til at finde ud af, hvordan det hele skal skrues sammen.
Jeg vil heller ikke udelukke, at der kommer andre pensionistgrupper ind end dem, der nu er omfattet af ordningen; det skal De Radikale vide.
Og jeg er forbavset over at se på betænkningsbidraget, at Det Radikale Venstre stemmer imod.
De kunne i det mindste undlade at stemme, men det er jo selvfølgelig en frihed, man har, hvordan man stemmer.
Jeg mener bare, at partiet får et kæmpe forklaringsproblem over for sine vælgere.
Margrethe Vestager (RV), 2002-12-11:
vil jeg gerne begrunde, hvorfor Det Radikale Venstre stemmer imod ældrechecken.
Det synes vi er ærgerligt, og vi er sådan set enige med Dansk Folkeparti i, at der ligger en stor opgave for os i forhold til at analysere, hvad det er for levevilkår, de dårligt stillede pensionister er under, med henblik på at lave en samlet reform af de ydelser, som pensionister får.
Det håber vi meget at Dansk Folkeparti er så optaget af, som de giver udtryk for her, men vi synes desværre bare
, at der under de forskellige behandlinger, der har været af det her spørgsmål, har været en vis uklarhed i forhold til, om Dansk Folkeparti faktisk har noget at have sit ønske om en flerårig løsning i, eller om det her er en af regeringens 1-årige indrømmelser til Dansk Folkeparti.
Vi vil i den kommende tid stille en række
både opklarende og tekniske spørgsmål til de relevante ministerier
med henblik på at fremlægge en samlet reform af de aldersbetingede ydelser, sådan at vi på lang sigt, og sådan at man kan regne med det, kan ændre vilkårene for de dårligst stillede pensionister, ikke som en tilfældig gavecheck på et tilfældigt tidspunkt i forhold til en politisk nødvendighed, men i forhold til at få noget, man faktisk kan regne med.
Det synes vi faktisk er ærgerligt, for vi deler Dansk Folkepartis oplevelse af, at der er pensionister i kongeriget, som er økonomisk endog særdeles dårligt stillet.
Da vi synes, at det her forslag er perspektivløst, har vi valgt at holde en linje, som siger, at vi ønsker en samlet løsning, og den håber vi at vi kan samarbejde med mange partier om i året, der kommer.
Pia Kristensen (DF), 2002-12-11:
Dansk Folkepartis hovedkrav til finansloven for 2003 var en ældrecheck til landets økonomisk vanskeligst stillede folkepensionister.
For det er et faktum, at tilværelsen for mange folkepensionister er den rene ørkenvandring.
Når disse pensionister har betalt de faste månedlige udgifter, kan enhver ekstraudgift vælte budgettet.
I Dansk Folkeparti mener vi, at denne gruppe i de kommende år skal have en ekstraordinær økonomisk kompensation, der genopretter deres økonomiske situation.
Med dette lovforslag er det første skridt taget.
Og når jeg siger det første skridt, ja, så er det skridtet imod en permanent løsning, og at ordningen måske skal udvides til en større gruppe. Den supplerende engangsydelse, der udbetales i 2003, er en politisk erkendelse af, at der eksisterer et betydeligt lavindkomstproblem i folkepensionistgruppen, og det skal der selvfølgelig gøres noget ved.
Næste år skal der gennemføres et analysearbejde af de ældres økonomiske vilkår med særligt henblik på at belyse den økonomiske situation for de økonomisk svagt stillede ældre.
Det analysearbejde ser vi frem til, og der skal ikke herske tvivl om, at Dansk Folkeparti vil arbejde for en permanent løsning.
Indtil den er fundet, vil vi i Dansk Folkeparti glæde os på vegne af de pensionister, der vil modtage en check næste år.
Det drejer sig om et beløb, der vil give et mærkbart tilskud til økonomien.
Jeg vil egentlig gerne i den forbindelse spørge socialministeren, om det er muligt at udbetale beløbet i februar måned, for vi mener, at det skal ske så tidligt som muligt næste år.
Afslutningsvis vil jeg sige, at når man ser tilbage på de forbedringer, der er sket i år 2002 for landets svageste pensionister, synes vi faktisk, det ser rigtig godt ud.
I Dansk Folkeparti er vi meget tilfredse med resultatet, for vi har faktisk fået gennemført mange af vores mærkesager. Lad mig nævne genindførelse af efterlevelsespensionen, udvidelse af ledsageordningen, forbedrede varmetillægsregler, udvidelsen af helbredstillægget og sidst, men ikke mindst, en ældrecheck til de økonomisk vanskeligt stillede pensionister.
Så jeg synes faktisk, at vi med rigtig god grund og god samvittighed kan ønske Danmarks pensionister en glædelig jul og et godt nytår.
Margrethe Vestager (RV), 2002-12-11:
Nu må man jo tage det positive med, og jeg antager, at når børnene skal være på gader og stræder, betyder det, vi kan få et helt andet tilsagn på den politik for trafiksikkerhed, som Det Radikale Venstre har forsøgt at overtale Dansk Folkeparti til.
Men det hører vist ikke denne debat til.
Det, som jeg synes er meget glædeligt, er, at vi nu får at vide, at Dansk Folkeparti også går ind for en pasningsgaranti.
Det synes jeg er meget positivt.
Det gør det så meget desto sværere at forstå, hvorfor Dansk Folkeparti støtter det her forslag, for det trækker faktisk i den stik modsatte retning.
I en række andre forslag har Dansk Folkeparti også vist en meget håndfast tilgang i forhold til at få kommuner til at behandle borgerne ens.
Derfor synes jeg, det er mærkeligt, at man på denne måde vil overlade det til tilfældige kommuner at sortere mellem borgerne, netop hvor myndigheden går ind og siger: Duer, duer ikke, duer, duer ikke.
Din vurdering som forælder sætter vi hermed til side.
Derfor håber jeg meget, at vi kan samarbejde med Dansk Folkeparti om faktisk at få sat pasningsgaranti på dagsordenen og ikke kun i de mange kommuner, som har pasningsgaranti som følge af SR-regeringen.
Vi håber, at Dansk Folkeparti vil være med til at fremme skabelsen af 200.000 nye pladser, også i de kommuner, hvor man nu skal bruge dette princip til at skalte og valte børnene imellem.
Eva Kjer Hansen (V), 2002-12-11:
Til hr. Villy Søvndal skal jeg sige, at når nu vi står i køen oppe ved Brydesen, og hr. Søvndal er meget sulten, og det er afgørende for hr. Søvndal at få noget mad, så han har energi til at klare debatten nede i salen, så vil jeg sige: Kære hr. Villy Søvndal, værsgo og kom foran, for du har lidt mere travlt, end jeg har, og jeg kan godt se, det er afgørende for, om du kan passe dit arbejde. På tilsvarende vis vil jeg lukke op for, at kommunerne i konkrete situationer kan sige: Her er en familie, der har et større pasningsbehov end den anden, og derfor skal de have lov til at komme foran.
Det betyder jo ikke, at de andre ikke over en vis periode også får adgang til en pasningsordning, og hvor jeg så i øvrigt håber, at der er en bred vifte af pasningsmuligheder i den pågældende kommune.
Jeg synes også, som fru Margrethe Vestager, at pasning er vigtig, men jeg synes også, det er vigtigt, at man tager nogle andre hensyn og, som jeg har været inde på, f.eks. inddrager det element, om det her er afgørende for at få det job, man længe har ønsket sig.
Jeg tror nemlig, det er det, der er afgørende for, at familien kan komme videre.
Det vigtige for mig - og nu bliver det gentagelser, ligesom spørgsmålene er gentagelser - er, at man ikke kan blive ved med at sætte nogen bagest i køen, at man ikke kan udelukke at give et pasningstilbud på et tidspunkt, og at man som noget helt nyt får oplyst den forventede ventetid.
Pia Kristensen (DF), 2002-12-11:
Det er da rigtigt, hvad fru Karen Jespersen siger, at hvis børn ikke har nogen legekammerater på gaden, kan de da godt være ensomme.
Men der er det, Dansk Folkeparti siger, at vi har ikke det dér med, at børn absolut skal være i en institution for at få legekammerater.
De forældre, der går hjemme, jamen lad dem få deres børn tilbage.
Lad os få børnene ud på gader og stræder og legepladser.
Med hensyn til de familier, som har problemer - det er jo socialt belastede familier, vi taler om - der griber kommunen jo ind, og kommunen skal også skaffe en plads til de børn.
Med hensyn til anciennitetsprincippet eller rettere sagt pasning i kommunerne, jamen vi går da også ind for, at der skal være en pasningsgaranti, men det er der så bare ikke i alle kommunerne.
Og det er derfor, man er nødt til at gå ind og ændre på lovgivningen, så kommunerne får større muligheder for at tildele pladserne dér, hvor behovet er størst.
Line Barfod (EL), 2002-12-11:
Fru Eva Kjer Hansen talte om, at det var en fordel for de børn, hvis forældre kom i arbejde, at de så kan komme i dagtilbud.
Det er klart.
Det, vi taler om, er alle dem, der ikke får lov at komme i dagtilbud
, fordi deres forældre ikke er så heldige at få et arbejde.
Det, vi gerne vil have et svar på, er: Hvorfor skal de børn straffes dobbelt? Hvorfor skal de både straffes ved, at deres forældre er arbejdsløse, og de derfor har langt ringere muligheder for en række ting end andre børn, og så samtidig straffes ved ikke at få lov at komme i vuggestue eller børnehave og lege med andre børn?
Så forstår jeg ligesom flere andre heller ikke det her med, hvordan i alverden Venstre kan holde fast i, at hvis nogle kommer foran i køen, så er der ikke nogle andre, der kommer længere bagud.
Hvis lille Peter står som nr. 10 i køen, og lille Søren og lille Mette så kommer ind foran, så bliver det efter min hovedregning til, at lille Peter så er blevet nr. 12, og jeg forstår ikke, hvordan Venstre kan have en anden regnestok.
Margrethe Vestager (RV), 2002-12-11:
Jeg er sådan set fuld af god vilje til at prøve at forstå, hvad det er, Venstre mener, at det her forslag betyder.
Det betyder ikke, at man bliver skubbet ned i køen - den del af det har hr. Villy Søvndal taget sig af - men der står jo i lovforslagets bemærkninger, at den ventetid, man så får stukket ud, endelig ikke skal misforstås i retning af, at man så har ret til en plads, når denne ventetid er overstået.
Næh, så kan man godt blive skubbet en gang til.
På den måde må man sige, at lovforslaget er bemærkelsesværdigt ærligt: Man skal faktisk ikke forvente noget, og man skal ikke forvente, at regeringen vil gøre noget i de kommuner, som ikke kan tage sig sammen til at få lavet en pasningsgaranti.
Hvis man skulle tage regeringen alvorligt og Venstre for den sags skyld også, hvorfor arbejder man så ikke for en pasningsgaranti, som både kunne sikre, at børn af beskæftigede forældre og børn af ikkebeskæftigede forældre kunne få plads i dagpasningen, hvis forældrene vurderede, at det var det rigtige for børnene?
Er vi blevet for fattige til det i det her land?
Også i forhold til de meget positive effekter, vi ved, det har for de forældre, som har meget vanskeligt ved at komme i beskæftigelse.
Villy Søvndal (SF), 2002-12-11:
Bare den bemærkning til fru Eva Kjer Hansen, at det jo ikke er svært at forstå, hvad forslaget drejer sig om.
Vi kender det godt.
Det er tilbage til situationen, som den var, inden vi fik ændringen i serviceloven.
Og bare lige en enkelt opklarende ting: Når nu man sætter nogle foran, betyder det så ikke, at andre skal bagud? Det er jo fuldstændig meningsløst ikke at ville stå ved det, der er konsekvenserne af lovforslaget.
Selvfølgelig er konsekvensen af lovforslaget, at når man særbehandler nogle børn positivt, så særbehandler man andre børn negativt.
Det er jo det, der er selve hensigten med det, og det er dog underligt at ville et forslag med en bestemt hensigt og så ikke ville stå ved det. Så siger fru Eva Kjer Hansen: Det her skal bruges, for nu skal forældrene have plads på arbejdsmarkedet.
Jamen fordi denne regering laver de dramatiske besparelser i den
offentlige sektor, så vokser arbejdsløshedstallene fra i år til næste år efter regeringens egne tal med 14.000.
Det betyder altså, at vi er i en situation, hvor børnene bliver langt, langt, langt, langt, langt, langt dårligere stillet.
Eva Kjer Hansen (V), 2002-12-11:
Netop når man taler om at kunne bryde den negative sociale arv, så giver det her i virkeligheden også nogle ekstra muligheder.
Al erfaring viser, at det, der virkelig betyder noget i forhold til at bryde den negative sociale arv, er, at forældrene får en plads på arbejdsmarkedet.
Og det, det her lovforslag drejer sig om, er den situation, hvor man står med to familier, der begge har brug for en pasningsordning, hvor vi nu fra regeringens side siger, at vi synes, at i den situation skal man have mulighed for at prioritere den familie, der står over for at kunne komme ud på arbejdsmarkedet, for vi synes, det er vigtigt. Det betyder ikke, at den anden så kommer bagest i køen
over længere sigt, slet ikke, og det fremgår tydeligt af lovforslagets bemærkninger.
Vi taler om at kunne foretage en prioritering her og nu, i tilfælde af at forældrene kan komme ud på arbejdsmarkedet.
Vi synes faktisk, det er vigtigt, og det er rigtigt at prioritere.
Det er netop det, der kan have betydning i forhold til børnenes udvikling og i forhold
til at få brudt den negative sociale arv