Morten Helveg Petersen (RV), 2002-02-01:
Lad mig fastslå Det Radikale Venstres principielle holdning til finanslovforslaget i 8 punkter.
For det første: Det Radikale Venstre glæder sig over, at regeringen holder fast i den tidligere regerings målsætning for dansk økonomi frem mod år 2010.
Det Radikale Venstre fastholder en ansvarlig økonomisk politik, hvor gælden afvikles.
For det andet: Regeringens skattestop er en forkert idé.
Den fører til mange forkerte beslutninger.
Det er en spændetrøje, det forhindrer nytænkning i skattepolitikken, det er perspektivløst.
Det Radikale Venstre har fremlagt sit eget forslag, der sænker skatten på arbejde og forenkler skattesystemet.
For det tredje: Finanslovforslaget er indadvendt.
Besparelserne på dansk ulandsbistand er urimelige og forkerte.
Vi er modstandere af at spare på miljøbistanden til Central- og Østeuropa.
Det er netop nu, f.eks. de baltiske lande har brug for vores hjælp.
Vi er imod, at Demokratifonden beskæres, og vi er absolut modstandere af, at Det Danske Center for Menneskerettigheder mister sin uafhængighed.
For det fjerde: Det Radikale Venstre har en aftale med regeringen fra 1998 om, at miljøbistanden skal være på ½ pct. af bruttonationalindkomsten i år 2005; den holder vi regeringen fast på.
Forligsbrud undergraver det samarbejdende folkestyre.
For det femte: Vi er imod massive besparelser på forskning og universiteter.
Efter Det Radikale Venstres opfattelse er der brug for flere, ikke færre investeringer i fremtiden.
Regeringens politik er selvmodsigende.
For det syvende: Finansministeren udtalte før jul
, at han havde glædet sig til den dag, hvor det er bedøvende ligegyldigt, hvad Det Radikale Venstre siger.
Finansloven
indeholder besparelser på alle de ting, der peger fremad: uddannelse, ulandsbistand, forskning, miljø, Øststøtte, og derfor er forslaget et politisk tilbageskridt.
For det ottende: Det er i orden at forsøge at leve op til sine valgløfter, men det er ikke i orden, at man har fortiet konsekvenserne.
Og konsekvenserne viser sig nu i form
af fyringer og besparelser.
Regeringen har aldrig lovet, at den ville skære i uddannelserne.
Regeringen lever altså op til noget, den ikke har lovet.
Der er mange store ændringer i denne finanslov, faktisk så store ændringer for folks hverdag, at det er urimeligt, at finansloven skal hastes igennem.
Når Folketinget kun har tre uger til rådighed til at behandle så omfattende ændringer i det danske samfund, er det på kanten af det uansvarlige og direkte i modstrid med statsministerens og Folketingets formands intentioner om højere kvalitet i lovgivningsarbejdet.
Men der er skam positive ting at sige om finansloven.
Med forslaget overholder den nye regering målsætningerne for fremskrivningen af dansk økonomi indtil 2010.
Det Radikale Venstre lægger vægt på ansvarlighed i den økonomiske politik, og vi noterer os, at gælden fortsat afdrages, samtidig med at forslaget lægger op til en finanspolitik, der stort set har samme aktivitetsvirkning som den tidligere regerings forslag.
Vi finder, at i den nuværende konjunktursituation er der grænser for, hvor ekspansiv finanspolitikken bør være.
Det er vigtigt, at vi fortsat afdrager på gælden.
Vi ved, at der i de kommende år bliver flere ældre i forhold til antallet af erhvervsaktive.
Nu har jeg så sagt noget af det mest positive, jeg kan finde i forslaget.
Som vi ser det, er regeringens skattestop roden til mange af regeringens problemer og vil blive det i årene, der kommer. Vi har fra radikal side fremlagt vores forslag til omlægning af skattesystemet, som sænker skatten på arbejde, lavere skat på arbejde og et enklere skattesystem.
Vores forslag indebærer, at sænkningen at skatten på arbejde er fuldt finansieret.
Regeringen genbruger nogle af vores finansieringsbidrag, ikke til at sænke skatterne med, men derimod til nye offentlige udgifter.
Det er ikke tilfældigt, at de økonomiske vismænd kritiserer skattestoppet.
Den Internationale Valutafond, IMF, peger også på, at skattestoppet modvirker en tiltrængt reform af indkomstskatterne.
Skattestoppet konserverer, skattestoppet bevarer, skattestoppet sætter en stopper for nye tanker om skat.
IMF peger i øvrigt samtidig på Danmarks bistand til ulandene og udtrykker håb om, at ulandsbistanden undtages fra besparelserne.
Det Radikale Venstre lægger vægt på anstændighed, men regeringens udspil indeholder en besparelse på dansk ulandsbistand på 1 mia. kr.
Samtidig beskæres miljøstøtten
til ulande med 0,5 mia. kr. Det siger sig selv, at vi er rygende uenige i den prioritering. Det Radikale Venstre har gennem flere årtier arbejdet for at udbygge bistanden til de fattigste på kloden. Vi har tidligere formået at prioritere midler til at bekæmpe global fattigdom vel at mærke på tidspunkter, hvor dansk økonomi var anderledes svag end nu.
I øjeblikket har Danmark jo en af de stærkeste økonomier i Europa.
Finansloven er dermed udtryk for en indadvendt og snæversynet tankegang, hvor hensynet til indenrigspolitik vejer tungere end bidrag til de fattigste på kloden.
Det er navlebeskuende, og det er forkert nu, hvor Danmark overtager formandskabet i EU og skal gå i spidsen i det internationale samarbejde.
Regeringens forslag sætter reelt en stopper for miljøstøtten til de central- og østeuropæiske lande.
For nylig kom der en evaluering af miljøstøtten til Central- og Østeuropa, der viste, at ti års miljøstøtte bl.a. har reduceret udledningen af svovl i Polen svarende til den samlede danske udledning, at dansk miljøstøtte har reduceret udledningen af 17.000 t kvælstof svarende til ca. fire millioner menneskers forbrug til vandmiljøet.
Momskredit frem for øststøtte er endnu et eksempel på en indadvendt og snæversynet tankegang.
Økonomisk og erhvervspolitisk
er udviklingen i produktiviteten den afgørende nøgle til et samfunds langsigtede velstand.
Det kræver investeringer i forskning, udvikling og innovation.
Hvad vælger regeringen? At forlænge momskreditten.
Der spares også på Demokratifonden til støtte for de østeuropæiske landes overgang til demokrati, og det er i et omfang, så det næsten ikke er til at forestille sig, at den tidligere udenrigsminister, hr. Uffe Ellemann-Jensen, turnerede i Central- og Østeuropa med disse ordninger som formand for selv samme parti, der i dag kræver nedlæggelser og besparelser.
Tænk, hvordan et parti kan udvikle sig fra udsyn til snæversyn.
Regeringen har gjort et stort nummer ud af råd, nævn, centre, puljer.
Fra radikal side har vi været åbne over for at kigge nærmere på, om ting bør gøres anderledes.
Det var den tidligere regering faktisk i gang med i forbindelse med den forrige finansredegørelse, men vi sætter hælene i, når tingene slet ikke må gøres.
Jeg tænker selvfølgelig på hele den pinagtige historie om Det Danske Center for Menneskerettigheder.
Hvis ikke det var så sørgeligt, kunne man måske trække lidt på smilebåndet og sige o.k., om igen.
Men regeringen insisterer jo nærmest på sin ret til at trampe rundt i den fejltagelse.
På det internationale område må det gælde, at troværdighed tager år at bygge op, men kun få uger at rive ned.
Regeringen er desværre godt i gang med nedrivningen.
Det Radikale Venstre var initiativtagere til den såkaldte Miljø-, Freds- og Stabilitetsramme.
Derfor var det en stor glæde, da vi indgik finanslovaftalen med den nuværende regering i november 1998.
Jeg har her en kopi af finanslovaftalen for 1999.
Mit spørgsmål til finansministeren er: Agter finansministeren at leve op til den aftale, han selv har indgået, eller starter finansministeren sin embedsperiode med at løbe fra aftaler?
Vi har nu gennem flere uger forsøgt at lokke et klart svar ud af statsministeren, men statsministeren har uld i munden, og derfor spørger jeg nu finansministeren.
I modsætning til tidligere hvor finansministeren var finansordfører, kan der ikke tales udenom, altså ja eller nej, finansminister.
Vil regeringen overholde finanslovaftalen fra 1999?
På uddannelsesområdet nedlægges den fri ungdomsuddannelse, som Det Radikale Venstre har arbejdet for i årevis.
Folkehøjskolerne, folkeoplysningen skal også holde for i et omfang, så Højskolevenstre nu må kunne erklæres for endeligt afgået ved døden.
Det er direkte skadeligt for Danmarks fremtid, når regeringen ønsker at spare mere end 1 mia. kr. på vores uddannelse alene i år og ca. 6,4 mia. kr. i alt over 4 år.
Den eneste måde at udvikle viden på er ved uddannelse.
Derfor er besparelserne på uddannelse vendt mod den enkelte, mod virksomhederne, mod samfundet og mod vores langsigtede velfærd.
Lidt polemisk: En ting er, at regeringen ikke kan lide eksperter, men det er nu at gå temmelig vidt at skære i bevillingerne, så borgerne ligefrem får sværere ved at blive klogere.
Det Radikale Venstre er uenige i den sammenkædning.
Kæden hopper helt af, når man samtidig vælger at skære ned på lægeuddannelsen, for hvad er hovedproblemet i sundhedspolitikken i dag: mangel på læger.
Så når regeringen foreslår flere penge og samtidig skærer i uddannelsen af nye læger, må det være udtryk for manglende koordination, for det svarer til, at den ene hånd ikke ved, hvad den anden gør.
Miljøet er en anden af de store tabere ved denne finanslov.
Regeringen har valgt at droppe den økologiske bæredygtighedsvurdering af finansloven, som ellers er et helt centralt element ifølge Riotopmødet.
Samtidig beskæres Miljøministeriet ned til sokkeholderne.
Igen et udtryk for en prioritering, som Det Radikale Venstre er uenig i.
Ulandsbistand, Østeuropa, uddannelse, forskning, miljø, menneskerettigheder - en lang stribe af besparelser, som gør, at denne finanslov vil gå over i historien, nemlig som den finanslov, hvor Danmark vendte verden ryggen.
Med regeringens forslag bliver vi mindre, end vi behøver. Det Radikale Venstre ønsker at præge finansloven.
Vi vil kæmpe for at bevare ulandsbistanden og bevillingerne til uddannelser.
Vi ser frem til at blive inviteret til forhandlinger og møder op, men udgangspunktet er dystert.
Igen - finansministeren udtalte før jul, at han havde glædet sig til den dag, hvor det var bedøvende ligegyldigt, hvad Det Radikale Venstre siger.
Forslaget er som sagt blevet derefter, men vi spørger os selv, om finansministeren virkelig ønsker reelle forhandlinger.
Det er lidt svært at tro på med det citat in mente.
Når man læser forslaget, er det tydeligt, at regeringen har valgt side.
Det er et forslag, der er skrevet af Dansk Folkeparti til skade for dansk ulandsbistand og til skade for Danmarks internationale ansigt.