runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-04-25:
I Venstre er vi stadig modstandere af at tvinge private udlejere til at lade kommunerne disponere over 25 pct. af de private lejligheder, ligesom vi var det, da forslaget sidste gang - dog i en lidt anden udgave - blev drøftet.
Forslaget er en klar indskrænkning af den private udlejers selvbestemmelsesret.
Omvendt vil vi blankt afvise, at det offentlige skulle kunne tiltvinge sig ret over privatmands ejendom i øvrigt ifølge dette forslag uden nogen form for kompensation.
Her i salen har vi tidligere behandlet flere forslag, som skal være med til at øge antallet af boliger, nedsætte den kommunale grundkapital og forøge andelsboligkvoten, og jeg glæder mig meget, til vi skal behandle regeringens bebudede lovforslag, der skal gøre det attraktivt at investere i opførelsen af privat udlejningsbyggeri. Så må jeg sige, at jeg ikke deler den skepsis, der er kommet til orde i den seneste tid, om at kommunerne skulle udskyde opførelsen af en meget væsentlig del af de planlagte almene boliger på grund af regeringsaftalen.
I det hele taget ser jeg meget lyst på fremtiden, når det drejer sig om at øge antallet af boliger i Danmark.
I forslagsstilernes bemærkninger til forslaget forudsættes det, at regeringens forslag om at sælge en del af de almene boliger til lejerne vil betyde, at der alt andet lige bliver færre boliger at anvise for kommunerne.
Ingen, ej heller regeringen har jeg forstået, kan eller vil endnu sige, hvad det endelige forslag kommer til at indeholde for så vidt angår takten af salget, den endelige fremgangsmåde og mange andre aspekter, bl.a. hvordan den kommunale anvisningsret skal udmøntes i fremtiden.
Derfor er det alt for tidligt, at modstanderne af forslaget om at sælge de almene boliger kommer med deres dommedagsforudsigelser om varetagelsen af det, der bliver kaldt den boligsociale opgave.
Jeg vil benytte lejligheden til at påpege, at Venstre selvfølgelig støtter, at der kan indgås frivillige aftaler mellem en privat udlejer og en kommune om, at kommunen kan råde over en aftalt del af den private udlejers lejligheder.
Det er vigtigt, at vi også fremover har en privat udlejningssektor, og derfor er dette forslag om, at staten efter vores opfattelse skal kunne udøve magtmisbrug over for de private udlejere, ikke til gavn for nogen og slet ikke for udsigterne til, at den private udlejningssektor skal være med til at løse boligproblemerne fremover.
Morten Homann (SF), 2002-04-25:
Jeg vil lige indledningsvis opklare to misforståelser om beslutningsforslaget:
For det første er det klart, at en privat udlejer bliver kompenseret på lige vilkår med en almen boligorganisation i de tilfælde, hvor kommunerne anviser en lejlighed, netop i kraft af at man er garanteret, at man faktisk får den
pågældende leje for det pågældende lejemål.
Det er altså udelukkende et spørgsmål om, hvem der udøver retten til at vælge beboerne af det pågældende lejemål.
Hvis vi har en almen boligmasse på 500.000, og man sælger halvdelen af dem, vil det jo alt andet lige betyde, at der er færre boliger at anvise for kommunen.
Det kan godt være, at regeringen på et eller andet tidspunkt vil tage sig sammen og komme med nogle forslag, som vil forøge mulighederne for at lave
kommunal anvisning, men alt andet lige vil det give mindre muligheder.
Så vil jeg også spørge: Venstres ordfører har tidligere givet udtryk for, at man ønsker at sælge almene boliger netop for at påvirke beboersammensætningen.
Kunne det ikke netop være med til at tale for dette forslag, at det kan medvirke til at give en mere blandet beboersammensætning i både den almene sektor og den private sektor?
Det burde da være et forslag, Venstre kunne støtte.
Lissa Mathiasen (S), 2002-04-25:
Det, der faldt mig for brystet, var fru Inge-Lene Ebdrups udtalelse om, at Venstre ser lyst på tingene.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge fru Inge-Lene Ebdrup, om Venstre overhovedet ikke har overvejet, hvordan det føles, hvis man er boligløs og har stået i årevis og ventet på at få en bolig, eller man som ung står og skal i gang med en uddannelse og ikke kan finde en bolig, og man så får at vide: Det ser lyst ud, der er en halvering af byggeriet i sigte for i år, men næste år ser det ud, som om vi måske kommer med noget.
Men et lovforslag i næste folketingssamling vil alt andet lige ikke give byggeri allerede ugen efter.
Det vil sige, at i løbet af 2, måske 3, år kan det være, der kommer noget privat byggeri, og mig bekendt så er der endda fri huslejedannelse i privat byggeri.
Hvordan føles det mon?
Jeg synes, man også fra Venstres side skulle overveje, hvordan det føles for de mange mennesker, der er i en dyb klemme med hensyn til at kunne få et sted at bo.
Pernille Falcon (EL), 2002-04-25:
Jeg vil spørge Venstres ordfører, hvor hun har sin optimisme fra, for de kommuner, der traditionelt bygger alment, er dem, som bliver ramt af de kommende kommuneforhandlinger, hvor man allerede nu har truet med at begrænse vækstrammen.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-04-25:
For os er det meget vigtigt, at vi opretholder retten til at råde over egen ejendom, og det er derfor, vi ikke støtter dette forslag.
Angående min optimisme vil jeg sige, at jeg ikke forstår den socialdemokratiske ordførers udsagn om en halvering af byggeriet.
Jeg må også sige til den socialdemokratiske ordfører, som spurgte, hvordan jeg kan være optimistisk, hvis jeg står over for en boligløs, at den tidligere regering altså ikke har løst opgaven.
Vi har boligmangel i Danmark, og derfor ser
jeg optimistisk frem til de forslag, der er bebudet fra den nuværende regering, og det, der skal sættes i værk.
Jeg er sikker på, at når vi er kommet et år eller halvandet længere frem, er der mange flere boliger i Danmark, end der har været før. Så vil jeg i øvrigt også lige sige, at nu er det anvisningsretten, vi behandler, så måske skulle vi prøve at fastholde debatten her.
Lissa Mathiasen (S), 2002-04-25:
Jeg må indrømme, at jeg synes, det ligner noget nær en halvering.
Hvis man fra at have haft et bud på 11.000 nybyggede almene boliger her i 2002 når frem til, at nu siger BYG - og de plejer som regel at have meget godt styr på deres forventninger om, hvordan det vil gå med byggeriet - at det ser ud, som om det kun bliver knap 6.000, så er det da noget, der ligner en halvering.
Jeg forstår til gengæld ikke, at Venstres ordfører mener, at der i øvrigt er sket meget fra regeringens side på nuværende tidspunkt for at sætte byggeri i gang.
Mig bekendt er det, der indtil videre er blevet vedtaget, en halvering af byggeomkostningerne for kommunerne til netop alment byggeri i forhold til det, som den socialdemokratisk ledede regering lagde frem.
Andelsboligkvoten blev forhøjet med 800, og det var mig bekendt også den tidligere socialdemokratisk ledede regering, som lagde det frem.
Pensionskassebyggeriforslaget kommer på dagsordenen inden længe, det har været til førstebehandling, og det var også noget, den socialdemokratisk ledede regering lagde frem, og som vi har genfremsat i opposition. Tilsvarende med ungdomsboligbyggeriet - det er faktisk også et forslag, vi har lagt frem.
Jeg efterlyser egentlig, hvilke initiativer der overhovedet er taget af den nuværende regering, bortset fra at den har overtaget to af de forslag, den tidligere socialdemokratisk ledede regering rent faktisk lagde frem.
Andet er der ikke, og så siger fru Inge-Lene Ebdrup samtidig
, at til efteråret eller måske næste forår kommer regeringen med noget.
Det er at stikke folk blår i øjnene.
Morten Homann (SF), 2002-04-25:
Jeg kan ikke undgå at more mig lidt over, at Venstres ordfører er vældig bekymret for ejere af private udlejningsejendomme og deres ret til helt præcist at råde over, hvem der må flytte ind i de enkelte ejendomme, mens man ikke er så bekymret, når det drejer sig om almene boligorganisationers ejendomsret over bygningerne.
Der er altså et område, hvor man er meget, meget bekymret over ejendomsretten, og et område, hvor man slet ikke har den bekymring, og det kan man jo så more sig lidt over. Jeg vil godt bede Venstres ordfører om at svare på mit spørgsmål fra sidst: Når man gør sig nogle overvejelser om beboersammensætningen, og om man skal sælge de almene boliger eller ej, hvorfor har man så ikke de samme overvejelser, når det drejer sig om dette forslag?
Så kan jeg ikke undlade at hæfte mig ved, at den frihed, som Venstre går op i, er spørgsmålet om udlejerens, ejeren af en udlejningsejendoms, frihed til at bestemme, hvem der må flytte ind i de enkelte lejemål.
Men den frihed, der ligger i dette forslag, synes jeg er den væsentlige frihed, det er nemlig friheden for borgere i Danmark til at kunne få en bolig, og at også den private sektor skal være med til at løse de problemer, vi har med boligmangel.
Det synes jeg er en langt vigtigere frihed end friheden for en privat udlejer.
Pernille Falcon (EL), 2002-04-25:
Enhedslisten kan støtte forslaget om, at beboerne i en almen boligafdeling skal have ret til at skifte til en anden almen boligorganisation.
Det er et positivt skridt for udviklingen af beboerdemokratiet.
I dag er det alt for vanskeligt at skifte
almen boligorganisation, og hvis forslaget vedtages, vil det i sig selv kunne sikre bedre betingelser for boligafdelingerne, for det vil givet udløse en stor lydhørhed fra de almene boligorganisationer i forhold til de enkelte afdelingers behov, og det vil blive nemmere at få en mere fleksibel administration, tilpasset de enkelte afdelinger.
Enhedslisten vil i forbindelse med udvalgsbehandlingen af forslaget godt have indarbejdet nogle forskellige ændringer.
Vi mener f.eks., at beslutningen om at skifte almen boligorganisation både skal kræve et flertal på et afdelingsmøde og efterfølgende bekræftes af en urafstemning, hvor der er almindeligt flertal blandt de afgivne stemmer. Det vil sikre bedre tid, en mere bred debat, og at alle beboerne mere aktivt tager stilling og ikke bare de 10-15 pct., der traditionelt tropper op til afdelingsmøderne.
Et andet forhold er, at et 6-måneders-varsel er alt for kort tid til den afgivende boligorganisation.
Enhedslisten vil foreslå en mere rimelig varslingstid på 1 budgetår, således at den almene boligorganisation kan nå at omstille sig. Men bortset fra det er vi positive over for forslaget, og vi synes til gengæld ikke til forskel fra de borgerlige partier, at det skal misbruges, sådan at det kommer ind i forslaget om at hugge de almene boligorganisationer ned ved at sælge deres lejligheder.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-04-25:
Allerførst vil jeg sige til hr. Morten Homann
Efter min opfattelse bliver de private lejligheder lejet ud i lige så stort omfang som de almene, men dér, hvor forskellen for mig at se ligger, er, at den almene sektor bør varetage en vis form for det, man kalder boligsociale opgaver, fordi der er offentlige midler med i billedet.
Men vi er meget lydhøre over for, at man via frivillige aftaler kan lave aftaler om, at kommunerne kan disponere over en vis del af en privat udlejers lejligheder.
René Skau Björnsson (S), 2002-04-25:
Forleden sang jeg for mine børn, og i en af sangene var der et par linjer, der lød sådan: Hvor skal vi bygge, og hvor skal vi bo?
Da Socialdemokratiet var ved magten, var det centrale i vores boligpolitik, at ikke alle mennesker bor på Strandvejen 2, som fortsættelsen af sangen lyder.
Vores mål var at skabe et varieret boligmarked og varierede boligområder, hvor folk fra forskellige lag i samfundet kan bo dør om dør, og for os var og er boligpolitik også socialpolitik.
Vi kan ikke løse de sociale problemer uden at se på, hvor folk bor, og derfor førte vi en aktiv boligpolitik.
Vi nåede ikke vores mål, men vi var ved at tage nogle afgørende skridt med fremlæggelsen
af boligpakken, der både skulle sørge for flere boliger og sørge for, at vi fik rystet posen og undgik sociale ghettoer.
Da forslaget her var til behandling sidst, så vi det derfor i sammenhæng med vores boligpolitik generelt.
Det er et ret voldsomt middel at tage i brug for at løse boligsociale problemer, og ved den sidste behandling syntes vi, det var for voldsomt.
Vi håbede at løse det specifikke problem med private udlejningsboliger ved hjælp af forhandlinger og så i det hele taget løsningen af problemet i sammenhæng med vores boligpolitik som helhed, og den indeholdt som bekendt incitamenter til at bygge flere almene boliger.
Den nye regerings svar på, hvor vi skal bygge og bo, er et andet end vores, så situationen i dag er mildt sagt anderledes end sidst, vi behandlede dette forslag.
For det første er boligpakken skrottet, og man vil sælge ud af de almene boliger.
Man forsøger at adskille boligpolitikken fra socialpolitikken, og det gøres jo meget effektivt ved at afhænde offentligt ejet byggeri til private.
Så sælger man ikke blot boligerne, men også mulighederne for at føre en aktiv socialpolitik.
For det andet har vi efterhånden afprøvet alle muligheder for at få de private udlejere til frivilligt at tage et ansvar, men forhandlinger, puljer og præmier har vist sig at være håbløst ineffektive midler.
De vil ikke tage det ansvar.
Som sagt synes vi, det er et voldsomt middel at tage i brug, men i den nuværende situation er vi tilbøjelige til at mene, at det er fornuftigt at se på muligheden for at benytte de midler.
Vi synes, at vores samfund i forvejen i alt for høj grad er et samfund, hvor ens sociale status og ens ressourcer bestemmer ens adresse, og derfor har vi også hele tiden været enige i intentionen i forslaget, men forslagsstillerne og vi har været uenige om, hvorvidt der skulle bruges stok eller gulerod.
Men vi må nu erkende, at guleroden åbenbart ikke virker,
og derfor støtter vi forslaget.
Freddie H. Madsen (DF), 2002-04-25:
Dette beslutningsforslag ligner til forveksling et forslag, som blev fremsat af Enhedslisten sidste år, hvor der ikke var flertal for beslutningsforslaget.
Det er efter Dansk Folkepartis bedste overbevisning en ren og skær ekspropriation af private lejligheder fra SF's side, når man her foreslår, at kommunen skal have lov til at disponere over hver fjerde lejlighed i den private boligmasse.
Er SF ikke enig i, at der mangler boliger her i landet, og at vi skal gøre alt, hvad der står i vores magt, for også at få de private til at bygge flere udlejningsboliger?
Med et sådant forslag, som SF fremsætter her, stopper de sidste private, der stadig har mod og lyst til at bygge private boliger, og herefter er der kun det støttede boligbyggeri tilbage, men det er måske også hensigten fra SF's side?
Dette forslag er i hvert fald et skridt i den retning.
Nej, skulle vi ikke hellere se på, hvad problemerne er, og hvorfor vi ikke kan få bygget flere private boliger?
Er det konkurrencen med de støttede boliger, der er et problem?
Og i så fald, hvad gør vi så ved det?
Jeg synes, vi i fællesskab bør se på, om der er nogle muligheder for at få private til at bygge nogle flere boliger, for det er det, sagen drejer sig om.
Dansk Folkeparti stemmer imod B 89.
Morten Homann (SF), 2002-04-25:
Jamen vi kan da godt dele Dansk Folkepartis intention om, at der skal bygges mere, og vi håber da også, at der kommer
nogle konkrete forslag fra regeringen om, hvordan man kan gøre det.
Men dette forslag drejer sig også om noget andet.
Det er jo sådan, at regeringens forslag alt andet lige vil betyde, at der er færre boliger til at løse de problemer.
Det kan godt være, at Dansk Folkeparti ikke opfatter forslaget her som et rigtigt redskab, men så vil jeg godt spørge hr. Freddie H. Madsen: Hvad er det for nogle redskaber, Dansk Folkeparti vil bruge for at sikre, at der er boliger nok til, at kommunerne kan anvise boliger til hjemløse og løse de boligsociale opgaver osv.?
Lissa Mathiasen (S), 2002-04-25:
Når hr. Freddie H. Madsen siger, at vi må tale om, hvordan vi kan få private til at bygge boliger, vil jeg godt spørge, om hr. Freddie H. Madsen ikke er enig i og kan bekræfte, at det faktisk er sådan, at når man bygger privat nybyggeri, er der fri huslejedannelse, dvs. at der ikke er nogen, der sætter en begrænsning for, hvad den enkelte må tage i leje.
Der er boligmangel, og det vil sige, at der vil være mange store muligheder for at leje ud.
Er hr. Freddie H. Madsen ikke også enig i det?
Der er rent lovgivningsmæssigt sådan set ikke noget, der forhindrer det, men man synes åbenbart, at det er mere interessant at investere pengene på andre måder.
Så vi jeg også godt spørge, om hr. Freddie H. Madsen ikke også er enig i, at det ikke er så forfærdelig mange boliger, man får ved at snakke.
nogle flere boliger.
Hvornår går man i aktion, hvornår vil man rent faktisk være med til det, så man, i og med at der også er offentlige midler indblandet, sikrer, at der kan blive den anvisningsret, og at der bliver boliger nok?
Freddie H. Madsen (DF), 2002-04-25:
Blot lige en kommentar til fru Lissa Mathiasen
: Selvfølgelig er der fri huslejedannelse, når man bygger nyt her i landet, men de private kan jo ikke konkurrere med boligforeningerne, fordi det er støttet boligbyggeri, og hvad skal vi så gøre, for at de private kan konkurrere og få en effektiv forrentning ud af de penge, de skal sætte ind i byggeriet?
Det er jo det, det drejer sig om, det skal være rentabelt for private at bygge udlejningsejendomme.
Lissa Mathiasen (S), 2002-04-25:
Kun det korte spørgsmål til hr. Freddie H. Madsen: Hvor står der i f.eks. Københavnsområdet ledige private udlejningsejendomme, som ikke kan lejes ud?
Jeg tror, der er mange, der gerne vil høre det svar, og jeg er sikker på, at de ville piske derud allerede inden for denne time,
Det er jo ikke sådan, at man ikke kan leje dem ud, problemet er, at man bare ikke har villet bygge dem.
Morten Homann (SF), 2002-04-25:
Jeg vil gentage mit spørgsmål fra før
: Når Dansk Folkeparti ikke kan støtte forslaget her, må det jo være, fordi man har nogle andre forslag til, hvordan det kan sikres, at kommunerne kan anvise boliger til folk, der f.eks. er hjemløse, og andre, som har brug for en bolig.
Hvordan vil man løse det problem, hvis man ikke ønsker at bruge
SF's forslag, særlig set i lyset af, at regeringen alt andet lige vil begrænse antallet af boliger, der kan anvises?
Freddie H. Madsen (DF), 2002-04-25:
Til fru Lissa Mathiasen vil jeg sige: Nej, selvfølgelig står der ikke nogen lejligheder tomme her i København, det er helt klart.
Men fru Lissa Mathiasen får altså heller ikke nogen private til at bygge, for i dag kan man ikke bygge boliger til almindelige borgere, som kan konkurrere med de almennyttige boliger, og derfor siger jeg: Hvad gør vi?
Kan vi i fællesskab finde en løsning, så det bliver rentabelt?
Carina Christensen (KF), 2002-04-25:
Jeg vil begynde med at sige, at Det Konservative Folkeparti ikke kan støtte forslaget, og det kommer formentlig ikke som nogen særlig stor overraskelse, eftersom vi heller ikke støttede sidste gang, da et lignende forslag var fremsat.
Med dette forslag vil SF fratage private udlejere retten til selv at råde over hver fjerde lejlighed, der måtte være ledig i deres ejendom, og efter vores mening er der tale om ren og skær ekspropriation.
Vi står i dag i en situation, hvor det private udlejningsbyggeri er så godt som gået i stå.
I ministeriet arbejder man i disse måneder energisk på et nyt udspil til, hvordan vi skal få motiveret de private investorer til igen at opføre udlejningsbyggeri, men enhver anstrengelse i den retning vil blive bremset øjeblikkeligt, hvis man vedtager et forslag som dette her.
Det kan være ganske udmærket, at den private udlejningssektor hjælper med til at løfte det sociale ansvar, sådan som forslagsstillerne lægger op til, men der må og skal kun være tale om frivillige aftaler mellem kommunen og private udlejere, hvis kommunen skal kunne få anvisningsret til privat udlejningsbyggeri.
Vi har behov for en privat udlejningssektor, således at det sikres, at der er et frit og varieret boligmarked, hvor den enkelte familie selv kan bestemme, hvordan den ønsker at bo.
Niels Helveg Petersen (RV), 2002-04-25:
Det Radikale Venstre kan ikke støtte forslaget.
Et forslag af denne art rejser i virkeligheden en lang række meget vanskelige erstatningsretlige problemer, som forslagsstillerne overhovedet ikke går ind på, og på den måde er det ærlig talt ret nemt at skrive et forslag til folketingsbeslutning.
Jeg kunne skrive 10 på et kvarter, hvis man ikke stillede større krav til bemærkningernes indhold om kompleksiteten i det, man selv foreslår, og jeg tror, forslagsstillerne ville gøre deres sag en tjeneste ved mere udførligt at gøre rede for, hvordan de vil løse nogle af de problemer, som forslaget rejser.
En særlig situation opstår, hvis man, som det var på tale sidste efterår, går ind for ideen om at give
særlige skattefordele for private, eksempelvis pensionskasser,
hvis de vil opføre privat udlejningsbyggeri.
I sådanne tilfælde kan det være helt berettiget at stille krav om, at der skal være kommunal anvisningsret til en del af boligerne, for det er jo en særlig situation, når man via skattefordele så at sige putter offentlige kroner i et privat byggeri.
Så er man i en situation, hvor det kan være på sin plads at sige, at modydelsen er, at der bliver en anvisningsret til den del af boligerne.
Men for den eksisterende boligmasse mener jeg ikke, det bare uden videre kan lade sig gøre, uden at man gør sig klart, hvor store erstatningsretlige spørgsmål det i virkeligheden rejser. Hvis man ved frivillige overenskomster med private udlejere når frem til en ordning, er det en anden sag.
Men at gennemføre det tvangsmæssigt som foreslået her og fra den ene dag til den anden er ikke et forslag, Det Radikale Venstre kan støtte.
Pernille Falcon (EL), 2002-04-25:
Enhedslisten støtter forslaget om, at kommunerne skal have ret til at anvise boliger i privat udlejningsbyggeri, og det kan næppe undre, da det stort set er det samme forslag, som Enhedslisten stillede i henholdsvis december 2000 og oktober 2001.
Forslaget er nødvendigt, fordi det end ikke med en økonomisk gulerod er lykkedes at få de private udlejere til frivilligt at stille boliger til rådighed for den kommunale anvisning.
Der er et voldsomt stigende pres på boligmarkedet, som vi tidligere har været inde på, og det skubber de socialt mest udsatte grupper bagest i køen uden reel mulighed for at få en bolig.
Det rammer ikke mindst indvandrere og flygtninge.
Presset på de almene boliger i København voksede markant i perioden, efter at Københavns Kommune solgte 19.000 udlejningsboliger som andelsboliger.
Der er kommuner, der politisk har valgt ikke at bygge almene boliger, som f.eks. Gentofte, der kun har 3,7 pct. almene boliger, og Vallensbæk, der kun har 4,8 pct.
De har skubbet ansvaret for social og etnisk integration over til andre kommuner, men med dette forslag får de ikke alene mulighed for, men også forpligtelse til at anvise boliger til netop de svageste, sociale grupper, herunder flygtninge.
Morten Homann (SF), 2002-04-25:
Det varmer mig simpelt hen om hjertet at høre
nu tror jeg faktisk, vi begynder at være på bølgelængde om dette forslag.
Det er der i den almene sektor, men det er der søreme da også i den private udlejningssektor i form
af de fradragsrettigheder, man har.
Jeg synes, det er fint at tage som kriterium, at når der er offentlige midler indblandet, kan man lave en anvisningsret, og så håber jeg, vi kan blive enige om, at den ret også skal gælde i et eller andet omfang for den private udlejningssektor.
Christian H. Hansen (DF), 2002-04-25:
Først vil jeg sige til fru Lone Møller, at jeg forstod spørgsmålet som »forebygge i stedet for at helbrede« eller noget i den stil.
Det, jeg konstaterer, er, at man her har sagt, at det ingen sundhedsmæssig rolle spiller sammenholdt med befolkningens høje indtag af f.eks. fede mejeriprodukter med højt indhold af mættet fedt.
Jeg ved ikke, om fru Lone Møller har set den her udtalelse.
Hun sagde noget med, at jeg ikke kunne finde ud af det med bogstaverne, men den er først kommet i går.
Fru Lone Møller må meget gerne få den at se efterfølgende.
Der står faktisk nøjagtig det, jeg har læst op.
Til hr. Morten Bødskov vil jeg sige: Jeg tror, at jeg har givet udtryk for, hvordan sådan nogle finanslovforhandlinger foregår, og det tror jeg også hr. Morten Bødskov udmærket er klar over.
Endelig vil jeg sige, at jeg ikke føler, at den nuværende fødevareminister har delt noget som helst ud til nogens øjne.
Ministeren skriver en artikel, og den er for ministerens egen regning.
Den var ikke skrevet på vegne af Dansk Folkeparti.