runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2004-01-29:
Jeg ved ikke, om fru Louise Frevert er opmærksom på, at det er et beslutningsforslag, hvor vi opfordrer regeringen til at fremkomme med forslag til det lovgrundlag, der kan ligge i det.
Og det er jo forudsætningen for, at man kan sætte økonomi på.
Derfor kan man jo ikke komme med et seriøst bud på økonomi i et beslutningsforslag.
Det kan vi, når regeringen kommer med et forslag efter forslaget her, sådan at det kan indgå i efterårets finanslovforhandlinger for næste år.
Det er det ene.
Det andet er, at jeg ikke ved, om fru Louise Frevert er opmærksom på, at langt de fleste, jeg ved ikke, om det er hovedparten, men en stor del af de undervisere, der er på musikskoler, billedkunstskoler, dramaskoler, danseskoler og lignende, faktisk er professionelle kunstnere.
Det har de stor glæde af.
Jeg kan simpelt hen ikke se, hvorfor Dansk Folkeparti skulle have noget imod, at staten giver mulighed for at understøtte de initiativer, der måtte vokse frem ude i kommunerne.
Slet ikke med den ordførertale, fru Louise Frevert holdt.
Jamen alt kan lade sig gøre i kommunalt regi, hvis økonomien er til stede.
Men det, der er virkeligheden, specielt hvis man skal flytte det ind i folkeskolen, er jo, at i kraft af den meget, meget stramme økonomi, der er i amter og kommuner, så bliver der færre børneteaterforestillinger, altså hvor børn møder professionelle teaterfolk.
Det er simpelt hen en prioritering.
Ønsker man at sætte virkelighed og realiteter bag flotte ord om, at man gerne vil støtte kreativitet og lignende, ja, så er man også nødt til at sige, at det så skal understøttes enten på den ene eller på den anden måde.
Jeg kan forstå, hvis fru Louise Frevert siger, at det overhovedet ikke kommer det offentlige ved.
Er der nogle, der vil lære at danse og spille, så må forældrene betale.
Det er jo rene linjer.
Det siger fru Louise Frevert jo også indirekte, og det synes jeg er fair nok.
Men så sig det så åbent, at vi kan se, at der så er en skillelinje dér.
Jytte Wittrock (S), 2004-01-29:
Jeg vil gerne hæfte mig ved, at fru Louise Frevert synes, at det er på tide, at forældrene kommer på banen.
Det tror jeg såmænd også gerne mange forældre vil.
Men det er en kendsgerning - og jeg kan ikke give fru Louise Frevert et papir på det lige nu, men det kan jeg gøre senere - at der er færre børn, der søger til billedskoler og dramaskoler osv., end der er, som søger til musikskolerne, og det kan begrundes alene med, at der er et tilskud til deltagerbetaling på musikskolerne.
Hvordan vil fru Louise Frevert forholde sig til det?
Er det ikke et problem?
Bør der ikke være lige adgang til de der discipliner?
Er der noget, der er mere vigtigt end andet?
Louise Frevert (DF), 2004-01-29:
Vi har her et beslutningsforslag fra fire driftige partier i Folketinget, et forslag, som man umiddelbart kan finde tiltalende og økonomisk harmløst.
Indledningsvis vil jeg sige, at kulturskoler i ordets umiddelbare betydning får tanken til at vende sig mod noget nærmest stalinistisk, hvor man indoktrinerer børn i en kulturretning, som vil være forhåndsbestemt.
Vi mener nemlig, at det, forslagsstillernes beslutningsforslag går ud på, er, at man i virkeligheden skal etablere de her nævnte tiltag i kommunalt regi.
Det kunne også godt være, at forældrene skulle komme på banen.
Alt for længe har vi været vant til, at kreative initiativer skal komme udefra, dvs. uden for hjemmet, i stedet for at forældrene kunne tage initiativ til at gå mere i teatret med børnene, aktivere dem inden for andre kunstneriske tiltag såsom at se billeder på landets museer oftere end tilfældet er i dag, samt opsøge lokale danse- og kunstskoler, som mange private har taget initiativ til at etablere i nærområderne.
Vi skal heller ikke glemme, at der, som tidligere nævnt, er mange gode private initiativer rundtomkring i landet, som samarbejder godt indbyrdes, og det har stor betydning for den kunstneriske udfoldelse.
Der er også private kræfter i gang med at etablere kunstneriske initiativer.
Jeg giver forslagsstillerne ret i, at åndelig føde for børn og unge har stor betydning, men det står ingen steder skrevet, at det skal være en statslig opgave at fodre børn og unge med kunstneriske initiativer.
De tiltag, som vil blive taget gennem Kunstrådets nye handlingsplan,
mener vi er strålende, da det er børnene, der skal møde den professionelle kunst både i daginstitutioner og i folkeskolen.
I bl.a. USA har man gjort meget ud af, at børn fra en tidlig alder møder såkaldte rigtige professionelle kunstnere, i stedet for at det blot er lærere, der underviser børnene i hverdagen.
Dermed absolut ikke sagt, at almindeligt uddannede lærere inden for de kunstneriske fag ikke er kompetente, tværtimod har de en pædagogisk indsigt og en kunstnerisk åre, uden hvilke institutionerne ikke kunne være blevet etableret. Men det er alligevel aldrig det samme som at stifte bekendtskab med kunsten igennem en udøvende professionel kunstner, der udelukkende har kunsten som dagligt virke.
Vi tror på sådanne initiativer, som vil give børnene blod på tanden til eksempelvis selv at udfolde deres kunstneriske talent og til eventuelt at tilmelde sig billedskoler og lignende samt danseskoler, hvis det er den mere fysiske bevægelighedsgenre, der skal prioriteres.
Desuden mener vi ikke, at det er tilstrækkeligt, at man fremsætter et beslutningsforslag med lutter flotte ord uden at sætte økonomi på.
Dermed være sagt, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte forslagsstillernes beslutningsforslag.
Pernille Falcon (EL), 2004-01-29:
Netop udviklingen i folkeskolen tilsiger, at det er nødvendigt med et særligt initiativ.
Der er jo ikke tale om, at man siger, at staten skal gå ind og oprette kulturskoler, der er tale om, at staten skal gå ind og støtte kulturskoler, hvis kommunerne vælger at oprette dem.
Der er brug for det ekstra supplement, og det er jo et kendt fænomen, at børns kreative udvikling har stor betydning for deres generelle udvikling, så det er jo et spørgsmål, om man så vil understøtte den side hos børnene.
Det er min opfattelse, at en stor del af de billedskoler, der kom op at stå, gjorde det i den periode, hvor man kunne få støtte til skolen som kulturcenter.
Der kom mange gode initiativer op at stå, og så var der nogle af dem, der døde, da pengene forsvandt, fordi kommunerne ikke havde styrken til at holde liv i det økonomisk.
Der er bare brug for det her særlige supplement og det her særlige initiativ nu igen, og det var det, som vi havde håbet på at finde forståelse for hos regeringen, når man nu også har lavet en folkeskolelov, som rent faktisk indskrænker det musisk-kreative.
Eyvind Vesselbo (V), 2004-01-29:
Jo, men så må man bare sige, at hr. Naser Khader og jeg så er uenige lige på det her punkt i, hvor det er, staten skal gå ind
Hvorfor skal vi så pludselig lave det om og gribe ind og så begynde at give støtte
Hvad er det, der gør, at det her skal laves om?
Det fungerer jo glimrende.
Naser Khader (RV), 2004-01-29:
Der står flere steder i forslaget, at det er og bør være en kommunal opgave, men at staten skal gå ind og igangsætte det.
Jeg kan ikke forstå, at hr. Eyvind Vesselbo bliver ved med at sige, at det er en kommunal opgave.
Jamen det er jo set før, at staten er gået ind og har igangsat aktiviteter, som er blevet overtaget af kommunerne.
Eyvind Vesselbo (V), 2004-01-29:
Til hr. Naser Khader vil jeg sige, at jeg ikke har talt imod kulturskoler.
Nu synes jeg altså, det er vigtigt, at hr. Naser Khader også hører efter, hvad jeg siger, når jeg nu står her på talerstolen og udtaler mig.
Jeg har netop rost det her forslag, altså indholdet i kulturskolerne.
Det er et godt initiativ, at man laver kulturskoler, så det er forkert at sige, at jeg har sagt noget imod kulturskoler.
Det, jeg har sagt noget imod, er, at staten skulle gå ind og blande sig i kulturskolerne, idet jeg mener, det er en kommunal opgave.
Det er vel egentlig ganske simpelt det, der er det springende punkt her: Skal staten med ind og finansiere det, eller skal staten ikke?
Og der siger jeg, at det mener jeg ikke staten skal i denne her sammenhæng. Med hensyn til kulturskoler og musikskoler mener jeg, at der er en god, lang tradition for musikskolerne, som skal fortsætte, som skal opretholdes, men der er jo ingen grund til at starte her, for jeg nævnte også, at man kunne lægge det her ind og bygge videre på de kreative fag, der er i folkeskolen, så kulturen blev en integreret del af det, der sker i folkeskolen.
Naser Khader (RV), 2004-01-29:
Det er jo set før, at staten er gået ind og har igangsat aktiviteter, hvor kommunerne så har taget over.
Så det er ikke det første forslag, der kommer, hvor det er staten, der igangsætter noget godt.
Nu har hr. Eyvind Vesselbo sagt en hel masse imod forslaget.
Prøv at forklare mig: Hvad er problemet?
Er det finansieringen ?
Der har vi sagt, at der kan vi vente til år 2005.
Eller har du et problem med kulturskolerne, og hvis du har det, hvad er så forskellen mellem dem og musikskolerne?
Det vil jeg gerne have forklaret.
Eyvind Vesselbo (V), 2004-01-29:
Nu ved jeg ikke, om de kulturskoler og medieskoler osv., der er oprettet, er kommet af ingenting.
Som vi har nævnt, er der 30 kulturskoler, 130 billedskoler, 35 dramaskoler og 10 medieskoler, er de kommet af ingenting?
De er jo kommet uden det forslag, som fru Jytte Wittrock har fremsat.
Det vil sige, at det altså kan lade sig gøre.
Jeg tror, at det er meget, meget bedre i stedet for at tage initiativet fra folk at give dem muligheden for selv at prioritere.
Kommunerne kan selv prioritere og selv tage initiativet, så man føler, at man også selv gør noget.
Det er jo netop det, der er hele pointen ved græsrødder, at de føler, at de er med til at gøre noget.
Får de stukket nogle penge ud, er det ofte sådan, at den aktivitet, man nu sætter i gang, bliver mere passiv, fordi tingene kommer for nemt.
Jytte Wittrock (S), 2004-01-29:
Det er næsten ikke til at holde ud at høre på, at man tror, at alting kommer af ingenting.
Jeg ved ikke, om hr. Eyvind Vesselbo har været med i en græsrodbevægelse, men det har jeg været, og det er ikke nemt for græsrødderne, som skal løfte det her nedefra og få noget startet, hvis der ikke er en gulerod også for kommunerne til at tage et initiativ.
Vi skal prioritere herinde, og det skal de også derude.
Det gør de hårdt og brutalt, og sporten vinder altid - i hvert fald ude på landet.
Der kommer aldrig initiativer af kreativ art.
De kommer aldrig til fadet, hvis der ikke er kroner og øre at løfte med.
Derfor har vi en statslig pligt til også at støtte initiativer af den slags.
Louise Frevert (DF), 2004-01-29:
Men jeg er glad for, at fru Jytte Wittrock kan give mig et stykke papir med nogle tal på.
Hvad de egentlig omhandler, er jeg ikke helt klar over, men det vil jeg så se, når jeg får papiret.
Se, det, vi taler om, er nogle tal, som jeg efterlyser, nogle analyser og også nogle tal.
Så det er måske de tal, som fru Jytte Wittrock kan give mig.
De undersøgelser, drejer de sig om de børn, som kun er i støttede institutioner såsom billedskoler og musikskoler?
For jeg kan da nævne adskillige private dramainstitutioner såsom Pingklubben og Eventyrklubben og andre, hvor folk sender deres børn hen og modtager dramaundervisning.
Der er private.
Schaufuss har haft en privat dramaskole
for børn, som har været fuldstændig overtegnet.
Der er masser af små etablerede dramaskoler rundtomkring, hvor børnene bliver sendt hen af deres forældre.
Og så vil jeg nok sige, at forældrene godt kan prioritere på deres børns vegne, så hvis de gerne vil ofre nogle penge på en bestemt form for undervisning, opsøger de den også. Der er det jo også, at skolen kommer ind i billedet med at motivere børnene.
Det skal jo hverken være en skoleopgave eller en statslig opgave at skulle ...
Eyvind Vesselbo (V), 2004-01-29:
Det er jo netop det, jeg står og siger.
Vi støtter det nedefra, for vi mener, at det er kommunerne, som skal bestemme det her, og det er jo kommunerne, som stimulerer kulturen nedefra.
Jeg er helt enig med fru Jytte Wittrock i, at det skal støttes nedefra, og det er kommunerne, der skal gøre det. Fru Jytte Wittrock har fuldstændig ret.
Der er ikke noget indholdsmæssigt forkert i at have kulturskoler.
Det er slet ikke det, der er problemet her.
Problemet er, at fru Jytte Wittrock ønsker, at staten skal gå ind og støtte de her skoler og blande sig i de kommunale opgaver. Det mener jeg at kommunerne er meget bedre til.
Det kan vi jo også se med alle de kulturskoler af forskellig art, som er oprettet.
Jeg synes, kommunerne klarer det fint, uden at vi blander os.
Det er egentlig det eneste, der er at sige i den her sag.
Ja, nu var det svært lige at få fat i spørgsmålet, men jeg kan jo så svare det, som jeg har svaret tidligere, at jeg synes, det er glimrende med kulturskoler.
Jeg synes også, det er glimrende, at kulturen bliver en integreret del af det, der sker i folkeskolen, men det er jo ikke noget argument for, at staten skal gå ind og støtte de her ting, for det fungerer så glimrende i øjeblikket ude i kommunerne, og det tror jeg også at det vil blive ved med at gøre.
Naser Khader (RV), 2004-01-29:
B 85 er et forslag til folketingsbeslutning, som pålægger regeringen i løbet af 2004 at tilvejebringe det nødvendige lovgrundlag, så der kan ydes statsligt tilskud til drift og etablering af kulturskoler.
Med en kulturskole forstås en skole, der yder undervisning til børn og unge inden for billedkunst, dans, drama eller litteratur.
Det er meningen, at kulturskolerne drives som kommunale eller amtskommunale institutioner eller som selvejende institutioner med kommunalt eller amtskommunalt tilskud.
Forslaget forsøger at overføre en velfungerende model fra musikskolerne til andre typer kreative skoler, som kan stimulere børn og unge på måder, som folkeskolen måske ikke formår til fulde.
Der er i dag forskel på musikskolerne og kulturskolerne, og den ønsker vi at fjerne.
Kultur giver børn og unge mulighed for at skabe noget sammen.
Det giver tilfredsstillelse og selvtillid at se tingene lykkes, og selve fremførelsen betyder meget for selvbevidstheden.
Det kræver mod at stille sig frem foran andre og optræde.
Hvis succesoplevelserne ikke kommer i matematiktimen, kan de i stedet opstå i billedkunst, dans, drama eller litteratur, som er det centrale for kulturskolerne.
Den bidrager til at bryde den sociale arv.
I pædagogikken har man for længst anerkendt, at der findes mere end sproglig og matematisk begavelse.
Der findes faktisk syv-ni former for intelligens, og den kreative er en af dem.
Ved at træne en type intelligens kan man opøve en anden, og derfor bør kulturundervisningen spille en meget større rolle i dag i uddannelsesforløbet end tidligere, derfor kulturskolerne.
Derfor er vi medforslagsstillere, og derfor er det ærgerligt, at regeringen og Dansk Folkeparti afviser forslaget.
Pernille Falcon (EL), 2004-01-29:
Jeg har ikke tal med i dag, men jeg ved også - hvis man gerne vil have det sådan lidt mere hardcore -
at Socialforskningsinstituttet har lavet nogle undersøgelser om børns vilkår på mange forskellige leder, hvor man også der kan få belyst, hvad det er for grupper af børn, som er i en position, hvor de evner at modtage nogle af de fritidstilbud, der er.
Det er klart, at det jo gør det yderligere vanskeligt, hvis de der tilbud så slet ikke er der; hvis det er sådan, at man er i en kommune, hvor man skal færdes på tværs af amtet eller amtsgrænser for at opsøge sådan et tilbud.
Så siger det sig selv, at jo stærkere du er socialt, og jo flere kroner du har, desto mere har du mulighed for at være aktivt opsøgende og give dit barn de oplevelser.
Det er derfor, at forslaget er så vigtigt, for det vil kunne sikre, at det kommer ud i en bredde på tværs af kommunerne, og at man kan få det udformet i kommunerne på en måde, så det henvender sig bredt socialt set.
Jeg takker for spørgsmålet, for det var da et vigtigt
supplement.
Louise Frevert (DF), 2004-01-29:
Det skal ikke forstås på en sådan måde, at jeg ikke synes, det er sympatisk.
Det håber jeg ikke at der er nogen misforståelse omkring.
Jeg prøver bare at spørge ind til det, så jeg kan få nogle tal på bordet.
Jeg vil sige til fru Pernille Falcon: Jeg mangler tal.
Jeg mangler nogle tal.
Derfor spørger jeg fru Pernille Falcon: Hvor er tallene fra de forskellige kommuner, ikke analyserne?
Pernille Falcon (EL), 2004-01-29:
Jeg har ikke en generel behovsanalyse på landsplan.
Men der er i flere forskellige kommuner lavet analyser af, hvad det er for nogle fritidstilbud og foreningstilbud, forskellige grupper børn modtager.
Der fremgår det - det er i øvrigt et kendt fænomen, hvis man færdes i virkeligheden - at der faktisk er relativt store grupper af børn, hvis forældre ikke har de bedste sociale vilkår, som ikke indgår i det almindelige foreningsliv, og som ikke magter at være egentlig opsøgende i forhold til sådan nogle initiativer her.
Vi har f.eks. en god erfaring i Hvidovre Kommune, da vi fik en billedskole op at stå i forbindelse med at etablere skolen som kulturcenter.
Så længe den var på den skole i det område, hvor der var den største sociale belastningsgrad,
var søgningen dertil kæmpestor for området.
Man flyttede den så fysisk.
Sådan en lille ting som at placere en skole geografisk kan betyde utrolig meget for, hvilken søgning der kommer.
Om økonomi i øvrigt: Hvis egenbetalingen bliver for høj, er der meget store grupper af børn og unge, der er udelukket automatisk.
Louise Frevert (DF), 2004-01-29:
Jeg bliver nødt til at spørge fru Pernille Falcon, hvorfra fru Pernille Falcon har sin påstand om, at der er mange børn, der ikke har adgang til at udøve de her kunstneriske udfoldelser, og at forældrene ikke har mulighed for at være behjælpelige i de henseender.
Det der med mange børn er jo mange gange en påstand.
Ole Sohn (SF), 2004-01-29:
Jamen man bliver helt overrasket.
Man er jo vant til sådan et talende og spørgende Folketing, og så pludselig iler tiden bare af sted.
Jeg synes af gode grunde, at det er et godt forslag.
Jeg synes faktisk, det er vigtigt, at vi fra Folketingets side tager initiativ til at understøtte mulighederne for at etablere kulturskoler rundtomkring i kommunerne.
Det er sådan, at de erfaringer, vi har med musikskolerne, hvor staten er gået ind som igangsætter og har været med til at bygge op, har været knaldhamrende gode, en stor succes.
De muligheder, der er for at udvikle det med dramaskoler, altså teaterskoler og lignende, altså egentlige kulturskoler, bør vi bruge, for al erfaring viser, at jo mere fysisk aktivitet, jo mere kreativ aktivitet, der bliver udfoldet blandt børn og unge, desto bedre bliver de til indlæring, og jo rigere blive samfundet.
Derfor er der faktisk for mig at se stort set ingen argumenter imod, at vi understøtter udviklingen af kulturskoler.
Det er simpelt hen et spørgsmål om prioritering.
Det er et spørgsmål om at sige: Vi vil investere i, at vores børn får en ordentlig opvækst og får
nogle muligheder, også muligheder ud over de muligheder, der kan gives i folkeskolen
Vi ved alle sammen, hvor vigtigt det er, at børn også efter skoletid har nogle fælles aktivitetsmuligheder.
Det kan være i en idrætsklub, eller det kan, som vi foreslår her, være i kulturskoler, så de hele tiden får et kreativt indhold i tilværelsen.
Derfor synes vi, det er et forslag, som skal fremmes.
Jeg vil gerne sige noget om de indlæg, der har været undervejs specielt fra de borgerlige partiers side, som jo inderst inde støtter det.
Det er jo helt tydeligt, at man godt kan se fornuften i det, men man er bundet af, at man har en regering, som tænker utrolig kortsigtet; som ikke kan se investeringer, der kan give nogle afledte besparelser.
Det kan være afledte besparelser i sundhedssektoren eller den sociale sektor eller i Justitsministeriet med alle de problemer, det kan give, hvis ikke børn får den optimale opvækst.
Det kan man ikke med den her regerings politik, og derfor er man nødt til at forsøge at sige: Vi vil så gerne støtte det, men det er ikke vores opgave, det er kommunernes.
Og til kommunerne siger man: I får ikke flere penge, for vi skal bruge dem til at lave et skattestop.
Det skattestop er dybest set noget af det tåbeligste, samfundet har lavet.
Men Venstre og De Konservative siger: Vi synes jo sådan set, det er en god idé, hvis bare ikke vi skal betale det.
Sådan kan man altså ikke spille.
Nu bliver det måske nok sidste chance, vi har i den her valgperiode, men så kan jeg trøste Venstre og De Konservative med, at vi vil fremsætte forslaget igen efter valget, og så er der måske helt andre boller på suppen.
Men så bliver der mulighed for for Venstre og De Konservative at tilslutte sig det, en kommende regering måtte foreslå omkring kulturskoler.
Carina Christensen (KF), 2004-01-29:
I Det Konservative Folkeparti er vi meget enige med forslagsstillerne i, at det er en kulturpolitisk målsætning, at børn og unge udvikler deres kunstneriske, skabende og kreative evner.
Det er også noget, der ligger os meget på sinde, og derfor er vi også glade for, at regeringen prioriterer børnekulturen meget højt.
Vi kan dog ikke bakke op bag det her forslag om en statslig tilskudsordning til drift og etablering af kulturskoler.
Jeg skal ikke tilføje nye argumenter til debatten, for vi er meget enige i både det, ministeren og Venstres ordfører allerede har sagt.
Vi anser det for at være en kommunal opgave at tilbyde undervisning til børn inden for nye områder som drama, billedkunst osv.
Der er intet, der forhindrer kommunerne i at yde støtte til kulturskoler, og flere kommuner har da også allerede iværksat forsøg med ordninger, der kan sammenlignes med kulturskoler.
Det synes vi er både positivt og glædeligt.
Forslaget vil desuden medføre en betydelig udgiftspost
på finansloven, der langt overstiger de 5 mio. kr. årligt, som i hvert fald var det beløb, Socialdemokraterne havde afsat på deres finanslovforslag for 2004.
Vi mener derfor rent principielt, at sådan et forslag her bør indgå i en prioritering af finansloven.
Af de her årsager kan vi ikke støtte forslaget.
Louise Frevert (DF), 2004-01-29:
Der findes da en hel del undersøgelser både fra kommunernes side og også fra amternes side om, hvordan det egentlig går ude i kommunerne med både hjemmepleje og anden form for tiltag over for de ældre, så der er masser af papirer og rapporter og tal og behovsanalyser rundtomkring i kommunerne.
Ikke for at pointere min egen kommune, men i Sundheds- og omsorgsforvaltningen i København er der også nogle analyser
bl.a. om, hvordan man kan gøre det bedre for de ældre.
Så sagt til hr. Naser Khader: Det passer overhovedet ikke, at vi er inkonsekvente på den her måde.
Og det her er jo ikke et spørgsmål om forebyggelse.
Det her er et spørgsmål om tiltag.
Jeg er sikker på, at børn ville leve ganske udmærket, hvis de ikke ligefrem var tvunget til at blive puttet ind på en musikskole eller en dramaskole.
De skulle nok alligevel finde ud af at skrue op for radioen eller sidde og banke på et par trommer under alle omstændigheder, hvis det var det, de havde lyst til.
Du kan ikke købe et talent.
Det er fuldstændig fysisk umuligt, for talent er i virkeligheden 3 pct., og resten, når du skal være professionel udøver, er 97 pct. hårdt arbejde.
Naser Khader (RV), 2004-01-29:
Jeg synes ikke, det var ved siden af, og jeg mener ikke, at det er spild af tid.
Når vi diskuterer forebyggelse, investeringer, forskning og børn, så hører vi hele tiden Dansk Folkeparti sige: behovsanalyser, der er ikke behov for det, det er ikke en ret at få støtte.
Men når det handler om de ældre, er det anderledes.
Hvorfor bliver der ikke stillet de samme spørgsmål med hensyn til de ældre?
Det er bare det, jeg spørger om.