runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2003-05-22:
For min skyld må fru Charlotte Dyremose gerne sætte kadencen
lidt op, så vi kunne komme frem til de rigtige svar, så det venter vi på.
Man kunne f.eks. også spørge, om det er de virksomheder, der har et arbejdsmiljøcertifikat, der er gode.
Det kunne vi nok blive enige om, men dem er der desværre kun måske en 10-20 stykker af i dag.
Er alle de andre så onde?
Der vil jeg da godt vide, hvor resten ligger, og hvordan vi finder ud af, hvem der er gode.
Det må Det Konservative Folkeparti da have et svar på.
Økonomi - og Erhvervsministeriet har lavet en rapport, der siger, at APV er den femtestørste byrde, som overgår
f.eks. både at udarbejde skatteregnskab og kørselsregnskab og indberetninger og betaling af afgifter.
Problemet er bare, at der ikke foreligger dokumentation for det.
Derfor vil jeg godt spørge fru Charlotte Dyremose, om hun er enig med beskæftigelsesministeren, der har oplyst følgende i Folketingets Arbejdsmarkedsudvalg: »Jeg har fået oplyst, at der ikke foreligger dokumentation for, hvor store administrative byrder mindre virksomheder pålægges i forbindelse med APV-arbejdet.« Derfor: Hvor er argumentationen for at fjerne APV fra de små virksomheder?
Jeg vil gerne vække hr. Bent Bøgsted af hans tornerosesøvn.
Frivillighed er godt et langt stykke ad vejen, men det, der er sket, fordi Dansk Folkeparti har støttet Venstre og Konservative i at desavouere arbejdsmiljøet, er jo, at en lang række virksomheder er holdt helt op med at indkalde til sikkerhedsmøder, fordi der ikke kommer nogen efter dem nu.
Der er ingen administrative bøder, Arbejdstilsynet kommer ikke derud, man har nedprioriteret arbejdet, og det er derfor, at både Dansk Folkeparti, Venstre og Konservative kommer til at tilgodese dem, der ingenting gør, i stedet for at sige, at de skal gøre noget.
Man varetager interesserne
for de uorganiserede og for dem, der slår plat på arbejdsmiljøet, og det kan jeg ikke helt forstå.
Arbejdsgivernes argument for at afskaffe BST-ordningen er, at der er nogle virksomheder, der ikke modtager rådgivning, selv om de betaler for den.
Men de virksomheder, der bruger den, er meget tilfredse med den, og det må da også tælle på kontoen.
Jeg vil gerne spørge: Hvordan skal de virksomheder, der har et godt arbejdsmiljø, dokumentere, at de har et ordentligt arbejdsmiljø?
Og så vil jeg gerne vide helt præcist, om Dansk Folkeparti støtter Venstre og Konservative i at afskaffe APV for de mindre virksomheder.
Lene Garsdal (SF), 2003-05-22:
Fru Charlotte Dyremose sagde noget om the good guys og the bad guys, og hvis man tilhører en bestemt branche, hører man automatisk til the bad guys, og fru Charlotte Dyremose sagde, at det skulle man ikke nødvendigvis straffe.
Nu forstår jeg ikke helt, om fru Charlotte Dyremose mener, at det er en straf at være omfattet af BST.
Der er for nylig kommet en rapport fra Teknologisk Institut, som sagde, at langt de fleste faktisk var rigtig glade for den rådgivning, de fik fra BST.
Derfor vil jeg gerne høre, hvordan det kan være en straf.
Så lige til sidst: Der er ikke ret lang tid til år 2005, og alle synes jo, det er rigtig godt, at de skal nå de mål, men man er ikke rigtig, bortset fra det ministeren sagde med Arbejdstilsynet, kommet i gang med at nærme sig opfyldelsen af målene.
Derfor vil jeg spørge, om fru Charlotte Dyremose så har nogle andre planer?
Ja, jeg skal gøre det kort denne her gang.
Jeg sagde tidligere, at vi jo har en arbejdsgiverlov, hvori der er nogle regler, og de, der overtræder reglerne, skal selvfølgelig straffes.
Dernæst spurgte jeg fru Charlotte
Dyremose: Hvorfor skal man så ikke straffe dem, der overtræder den regel at have en sikkerhedsorganisation f.eks. og indføre en administrativ bøde inden for det område?
Bjarne Laustsen (S), 2003-05-22:
Jeg vil gerne spørge fru Charlotte Dyremose, om man skal fritages, hvis man synes, at der er noget, der er besværligt.
Det er jo argumentationen, kan jeg forstå.
Skal man også fritages for at have en revisor, for at lave regnskab og betale skat, blot fordi man synes, det er besværligt?
Det var den argumentation, man brugte for at blive fri for at lave APV, selv om det klart er dokumenteret, at det betyder noget for arbejdsmiljøet, hvis man laver APV.
Så vil jeg gerne spørge, om vi kan se flere angreb på BST, som Det Konservative Folkeparti støtter, også da vi ved, at i dag er 40 pct. af arbejdsmarkedet omfattet af BST.
Skal der ske nogle ændringer med det?
Kan vi regne med, at den BST-ordning, der er, også vil være der i fremtiden?
Det må jeg tillade mig at konkludere på baggrund af det indlæg, jeg har hørt fru Charlotte Dyremose komme med her.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-22:
Jeg forstod simpelt hen ikke den konservative ordførers svar
til fru Lene Garsdal, for pointen er jo, at der, hvor der er tvungen tilslutning til BST, de virksomheder, der bruger BST, har de bedste arbejdsmiljøforhold for deres ansatte. Og de, der ikke bruger det, har ifølge de undersøgelser, der er, de dårligste forhold. Det vil sige, at man i virkeligheden burde gå endnu videre.
Man burde ikke bare have tvungen BST-tilslutning, man burde også tvinge dem til at bruge BST.
Det burde man gøre, hvis man vil gøre noget ved arbejdsmiljøet.
Det er jo helt hult at stå og sige heroppefra, at folk kan gøre, hvad de vil, og de kan ansætte 50 mennesker i virksomheden til at gøre arbejdsmiljøet vidunderligt for alle ansatte.
Problemet er, at de ikke gør det, De, der har det bedste arbejdsmiljø, er dem, der bruger BST.
Burde det så ikke være en opgave, hvis man hævder, at man går ind for et godt arbejdsmiljø, at fremme, understøtte, presse på for at folk rent faktisk bruger BST?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-22:
Ja, jeg er sådan set meget enig med hr. Søren Søndergaard i, at de, der ikke nødvendigvis bruger BST, også er dem, der ikke nødvendigvis har godt arbejdsmiljø.
Men problemet er jo, at vi har dem, der gerne vil og gerne kan; så har vi dem, der måske gerne vil og har svært ved at kunne, de kan få noget hjælp, men så har vi jo altså også desværre de virksomheder, der hverken vil eller kan.
Det var faktisk også det, jeg sagde i min ordførertale, så
det kan være, at hr. Søren Søndergaard og jeg måske kan lave en aftale om det på et eller andet tidspunkt i en eller anden form.
Til fru Lene Garsdal: Det, jeg sådan set mener, er det overordnede, det eneste vigtige i arbejdsmiljødiskussionen, det er målet.
Hvordan er arbejdsmiljøet?
Det er derfor, at jeg og Det Konservative Folkeparti mener, at vi skal passe på med i det hele taget at lave alt for stramme retningslinjer for, hvordan tingene skal gøres.
Det, vi skal lave retningslinjer for, er, for hvor vi skal nå hen, og hvordan vi sikrer det gode arbejdsmiljø.
Så skal vi se på, om man har orden i det, eller man ikke har orden i det, og så skal man sørge for, at alle får orden i det.
Det er sådan set også til hr. Bjarne Laustsen.
Det, der betyder noget for mig, er, om man har orden i sagerne, ikke om man er tilsluttet forskellige ting.
er selvfølgelig noget af det, vi skal til at diskutere nu.
Derfor ligger denne forespørgsel i virkeligheden i et lidt underligt vakuum, hvor ministeren har varslet, at der kommer et eller andet, og så håber vi at kunne komme til at se på det og diskutere det hen over sommeren eller noget i den stil.
Der skal vi så gå ind i det mere konkrete med, hvordan vi helt specifikt gør det.
Men vi har altså nogle overordnede målsætninger, og det er, at de, der ikke har orden i miljøet, gerne må blive tvunget til f.eks. rådgivning, men der er ikke nogen grund til at tvinge dem til at være medlem af en forening, de ikke benytter alligevel.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-22:
Om de bruger den eller ej, jamen det er jo ligegyldigt, hvad vi end vedtager.
Vi kan da vedtage lige så mange gange herinde, at de skal tvinges til at have rådgivning, men hvis værkføreren og chefen lukker ørerne, hver gang rådgiverne kommer, så fortsætter arbejdsulykkerne da, så fortsætter det dårlige arbejdsmiljø.
Det er jo noget helt andet, vi skal gøre i forhold til dem, der ikke vil.
De skal straffes, de skal have en straf, der kan mærkes.
Der kunne vi altså godt bruge lidt af Det Konservative Folkepartis hårde retspolitiske linje.
Den har det skortet lidt på på det her område.
Men det her handler bare ikke om BST, det har intet med det at gøre.
BST er et tilbud, og det burde man fastholde i stedet for at præmiere dem, som ikke vil, som har et dårligt arbejdsmiljø.
Dem præmierer man i virkeligheden ved at åbne
op for frivillighed.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-22:
Men mit problem er sådan set, at jeg lidt frygter, at det, at man er blevet tvunget til at betale for denne her mulighed, mens man i virkeligheden ønsker at benytte sig af en anden mulighed, måske kan være medvirkende til, at man ikke får gjort noget ved det.
Der vil jeg hellere give folk de muligheder, de selv ønsker at benytte sig af, og så tvinge dem til at gøre noget ved det i den ene eller den anden form. Så skal jeg gerne være med til at bruge konservative strafferetsprincipper, sådan at vi slår hårdt ned på dem, der ikke gør noget ved det.
Men jeg ønsker ikke at slå hårdt ned på dem, som har et eller andet forhold til, om de ønsker den ene eller den anden mulighed for rådgivning.
Jeg ønsker at slå hårdt ned på dem, der ikke har et ordentligt arbejdsmiljø til skade for deres medarbejdere og til skade for deres virksomhed.
Jeg synes overhovedet ikke det er rimeligt at sammenligne de to ting.
Jeg synes, det er meget mere vigtigt, om der er orden i arbejdsmiljøet, end om man er medlem af en forening.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-22:
Ja, indtil man viser, at man rent faktisk er villig til at straffe dem, der ikke gør noget ved arbejdsmiljøet, er det jo kun kønne ord.
Så lad os få et par bud på det.
Jeg har et lille bud, det hedder: Alle skal have en arbejdsgiverlicens for at drive virksomhed.
Virksomheder, der ikke overholder arbejdsmiljøet, får
første advarsel, så får de anden advarsel, og tredje gang er det slut med at drive virksomhed.
Så bliver muligheden for at drive virksomhed bare frataget.
Det er effektivt, det er enkelt, der er ingen administrative byrder, og det er simpelt.
Vil Det konservative Folkeparti være med til den slags ting, eller er det bare snak, snak og snak, der reelt ikke fører til, at man gør noget over for dem, der ikke vil gøre noget ved arbejdsmiljøet?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-22:
Ja, jeg er meget enig med hr. Bjarne Laustsen i, at det er nemt at se, at de, der har certifikat, i hvert fald ikke er bad guys.
Med hensyn til de andre må vi så forsøge at finde nogle metoder, hvor vi får prioriteret, hvordan vi får undersøgt det her, og hvordan vi så får dem kategoriseret som de gode eller de dårlige.
Det er bl.a. noget af det arbejde, vi nu går i gang med
sammen med beskæftigelsesministeren at få tilrettelagt en proces, hvor vi finder ud af, hvem der er good guys og hvem der er bad guys.
Men det er klart, at det at have et certifikat, og det er vi meget enige om, selvfølgelig er en nem måde for virksomheden at vise, at de har orden i sagerne.
Det tror jeg også bliver mere og mere tiltrækkende i fremtiden, særlig når vi når over den fase, vi er i nu, og når til den fase, hvor der bliver mangel på arbejdskraft.
Så vil det være attraktivt at være en sådan virksomhed.
Med hensyn til, om APV er en belastning eller ikke en belastning, er det mit indtryk, at det er meget forskelligt fra virksomhed til virksomhed.
Nogle bruger den konstruktivt, fordi de alligevel har en proces, hvor man ville have brugt noget tilsvarende, eller man har fået en god idé via den.
Andre synes, den er underlig og besværlig og ligger for langt fra det, man normalt selv gør.
Det, jeg mener er mest hensigtsmæssigt, er, at man på den enkelte virksomhed har en måde at arbejde med arbejdsmiljøet på, som passer bedst til den virksomhed, og ikke efter nogle stramme strukturer, der siger præcis, hvordan man skal gøre det.
Det skal være noget, der passer til den enkelte virksomhed, noget, man er enig om arbejdsgiver og arbejdstager imellem.
Så spørger fru Lene Garsdal, om det nødvendigvis er en straf at være omfattet af BST.
For dem er det helt sikkert udmærket, og de vil formentlig fortsætte med det i fremtiden, også selv om de ikke er tvunget til det.
Men der er altså også nogle, som ikke har brugt det, som måske hellere vil bruge noget andet, måske hellere vil bruge noget privat, måske hellere vil ansætte nogle mennesker i deres egen virksomhed, og som derfor betragter det at skulle være tilsluttet BST som en ekstra administrativ byrde, som noget, de gerne ville være fri for, som noget, de ikke får noget konstruktivt ud af.
Der vil jeg gerne være med til at åbne op for, at vi også på det område får nogle retningslinjer, som gør, at den enkelte virksomhed har en form, som de føler er rigtig for dem.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-22:
Hr. Bøgsted siger, at man kan jo godt oprette sikkerhedsorganisationer på arbejdspladser med under 10 ansatte, altså på de mindste arbejdspladser, så det behøver ikke at stå nogen steder.
Men så kunne vi jo bare indføre det som en generel regel, vi kunne simpelt hen bare sige, at man kunne gøre, som man ville.
Hr. Bøgsted siger, at man ikke skal miskreditere sikkerhedsorganisationerne.
Men det er jo en kendsgerning, at antallet af arbejdsulykker på mindre arbejdspladser er lige så stort som på større arbejdspladser, og derfor er der mindst lige så megen brug for sikkerhedsorganisationer dér, og derfor forstår jeg ikke den forskel.
Men det kan Dansk Folkepartis ordfører måske forklare.
Derudover vil jeg lige sige til hr. Bøgsted, at det er fuldt ud muligt at stemme for to forslag.
Det sker tit, at der bliver fremsat to gode forslag i salen, og at man kan stemme for dem begge to, og så er det kun et spørgsmål om, hvilket forslag der først kommer til afstemning.
Men man kan sagtens stemme for to forslag.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-22:
Jamen her har jeg jo netop bevæget mig hen imod det, som hr. Søren Søndergaard foreslog, og det, som jeg også sagde i min ordførertale, måske ikke helt så direkte, som jeg sagde det senere til hr. Søren Søndergaard, nemlig at man f.eks. kunne tvinge dem til at få noget rådgivning i stedet for at tvinge dem til at være medlem af en forening.
Det er en af mulighederne.
Den sådan meget bureaukratiske løsning, som hr. Søren Søndergaard er inde på, er nok ikke lige den, jeg vil foretrække.
Det, der sådan set er tilfældet her, og det var jeg jo inde på før, er, at vi kommer til at kigge på et udspil fra ministeren og skal til at have nogle konstruktive diskussioner om, hvordan gør vi det her?
Der har vi nogle meget klare målsætninger, og vi har også nogle ideer til, hvordan man eventuelt kan gøre det.
Jeg synes, det er væsentlig mere sagligt at tage de forhandlinger, når vi har et udspil at forhandle og diskutere ud fra, for så har vi noget konkret at holde fast i, og så bliver det til meget andet end snak.
Det skal jeg nok love hr. Søren Søndergaard.
Bent Bøgsted (DF), 2003-05-22:
Hr. Bjarne Laustsen taler om BST-rådgivning og 21 øre.
Jamen det er da helt fint, at det kan klares for 21 øre, og det tror jeg også kan være tilfældet i fremtiden med den rådgivning, de får.
Men vi må vente og se det udspil, som ministeren skal komme med, før vi træffer nogen endelig afgørelse om, hvorvidt det kommer til at koste 21 øre eller 23 øre eller 19 øre pr. medarbejder.
Det skal jeg ikke kunne sige noget om.
Med hensyn til de fem ansatte og sikkerhedsrepræsentanter
: Jamen der er jo ingen, der forhindrer en virksomhed med fem ansatte i at vælge en sikkerhedsrepræsentant.
Det kan de sagtens gøre i dag, men loven blev jo lavet om, så de ikke havde pligt til at gøre det.
Men hvis de har lyst til det, kan de sagtens gøre det i dag, det er der ingen der hindrer dem i.
Fru Lene Garsdal var inde på APV: Jamen jeg synes, at APV er en udmærket ting, og den eksisterer også i dag, og det bliver den ved med, så det er jo ikke noget problem.
Den fungerer fint.
Angående forslaget til vedtagelse: Nu er det altså sådan, at Dansk Folkeparti er medforslagsstiller på et andet forslag, og vi kan nu engang ikke stemme for to forslag på én gang.
: Sikkerhedsrepræsentanterne udeomkring gør et stort stykke arbejde for at forbedre sikkerheden.
Det er der ingen tvivl om, og vi skal ikke miskreditere dem, for det er helt sikkert, at de gør en stor indsats.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-22:
Ja, jeg må indrømme, at jeg simpelt hen ikke forstod, hvad ministeren mente med den kommentar, han kom med.
Jeg har jo forstået det sådan, at regeringen har tænkt sig at gå ud og købe kvoter eller tillade, at man går ud og køber kvoter, altså køber varm luft, til at løse Danmarks klimaforpligtelser med.
Det betyder, at der ikke bliver en sådan CO2-reduktion i Danmark, som der burde være blevet, og det betyder, at vi så går glip af de job, som kunne være skabt ved en omlægning af den danske energiproduktion til hurtigere at klare det ved vedvarende energi.
Ministeren siger, at der også skal være job til dem, som går i blåt - jamen det er jo lige nøjagtig det, der ikke bliver, hvis man går ud og køber varm luft og kvoter i udlandet.
Det er det, der skaber job, og det er det, der løser CO2-forpligtelsen også på en solidarisk måde, så det ikke er til skade for den samlede bestræbelse på globalt plan, sådan som ministerens varme luft er det.
Så jeg må indrømme, at jeg slet ikke ved, hvad det var, ministeren faktisk mente, men det var i hvert fald i modstrid med de mest elementære kendsgerninger, så vidt jeg kan bedømme.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-05-22:
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at det jo simpelt hen er et spørgsmål om, at Danmark ikke kun er sin egen andegård, når man taler om energipolitik, om at pålægge dansk erhvervsliv byrder, som går ud over konkurrenceevnen. Går det ud over konkurrenceevnen, så flytter arbejdspladserne.
De flytter derhen, hvor det bedst kan betale sig at være.
Det, jeg har sagt på det her område, er, at skulle man nationalt til at løse de her problemer i milliardklassen, så går det altså ud over konkurrenceevnen for danske arbejdspladser.
Det er hr. Keld Albrechtsen og jeg fuldstændig uenige i, det er der ingen tvivl om med de holdninger og grundholdninger, vi har.
Sådan er det, anderledes kan det ikke være. Vi kan godt starte et slagsmål mere i dag her fra talerstolen.
Med hensyn til 19. juni-aftalen er der stadig væk nogle udeståender i den, det er klart, det har jeg også tilkendegivet i energispareredegørelsen.
Men der står i 19. juni-aftalen, at for nye fremtidige møller, der hovedsagelig vil være havmøller, fastsættes en miljøbonus svarende til, hvad der er nødvendigt for en omkostningseffektiv opfyldelse af Danmarks internationale miljøforpligtelser sammenlignet med alternative foranstaltninger til reduktion af drivhusgasser.
Jeg har tilkendegivet gentagne gange, da vi forhandlede det her i foråret 2002, at jeg ville have de måltal, der skulle til, for at vi kunne skrue regeringens klimastrategi sammen.
Man pressede hele tiden på på det her område.
Så kan hr. Svend Auken og kompagni blive vrede over det, men det er det, jeg har tilkendegivet hele tiden.
Martin Lidegaard (RV), 2003-05-22:
Tak for de supplerende bemærkninger fra ministeren.
Mit spørgsmål er i og for sig enkelt, nemlig om ikke man kunne overtale ministeren til på baggrund af den diskussion, der har været i salen i dag, at give sin status på 19. juni-aftalen. Når jeg spørger, så er det, fordi hr. Svend Auken og fru Anne Grete Holmsgaard var ved at få et mindre nervesammenbrud over, at jeg konstaterede, at regeringen agtede eller ønskede at løbe fra miljøbonussen.
Der lå ikke nogen som helst accept af, at regeringen ønsker at gøre det, men på den anden side kan vi jo høre på hr. Kim Andersen, at han opfattede det nærmest, som om den aftale er færdigforhandlet og slut. Derfor kunne det være interessant at høre ministeren, hvad han egentlig mener er status på 19. juni-aftalen.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-22:
Nu er jeg bange for, at ministeren er faldet helt over i fru Aase D. Madsens grøft.
Fru Aase D. Madsen har det synspunkt, at vedvarende energi udgør et økonomisk problem for Danmark, og derfor skal det så vidt muligt forhindres.
Men er ministeren ikke opmærksom på, at der f.eks. fra Danmarks Vindmølleforening er kommet beregninger, som de har ladet foretage, som viser, at vindmøllerne har en langt bedre økonomi, end regeringen har baseret sin politik på? Landbaserede vindmøller har en god konkurrencerentabilitet, havvindmøller kan også få det, hvis man ellers ville imødekomme et rimeligt beregningssystem.
Nu har vi jo haft den diskussion om regeringen, der løber fra sine aftaler.
Sådan vil det jo også være, hvis man virkelig satsede på at udvikle de nye vedvarende energier, brint, jordvarme, solenergi, så ville det jo også blive en enestående mulighed
for at skabe arbejdspladser, samtidig med at der skabes energi til rimelige priser også til dansk industri.
Jeg synes, at ministeren burde sætte sig ned og regne det hele igennem igen, for jeg tror simpelt hen, at hans politik baserer sig på Dansk Folkepartis ideologi og ikke på saglige beregninger.
Svend Auken (S), 2003-05-22:
Jeg forstod ministeren sådan, at vi forhandler om opfølgningen på 19. juni, og det er jo fuldstændig rigtigt, der er ikke nogen aftaler og dermed heller ikke nogen aftaler, der er opgivet eller ændret.
Vi er, som fru Kornbek sagde det, midt i en proces.
Jeg er imidlertid meget, meget skuffet over det, ministeren sagde nu om en miljøbonus.
Jeg har her i Folketingssalen - og også under forhandlingerne - udtrykkeligt spurgt ministeren, om det var sådan, det skulle forstås, at vores indgåede aftale var 10 øre plus miljøbonus op til et loft på 37 øre.
Og ministeren har svaret bekræftende.
Der havde jeg jo ikke drømt om, at nogen af oppositionspartierne havde indgået en aftale, hvor vi på forhånd havde 10 til 27 øre uden loft oven i markedsprisen og så endte op med 10 øre med loft, uden at der også havde været en miljøbonus.
Det har ministeren her i Folketingssalen og under forhandlingerne svaret på, og jeg beder ikke ministeren om at kommentere det her, jeg vil bare gøre opmærksom på, at sådan er forholdene, og derfor er sagen så alvorlig, som den er. Jeg håber altså stadig væk, at vi i stedet for en stor konfrontation kan løse den i en fornuftig drøftelse, men udgangspunktet er, at indgåede aftaler overholdes.
Martin Lidegaard (RV), 2003-05-22:
Mit spørgsmål var overhovedet ikke noget forsøg på at åbne de politiske forhandlinger på det her sted, men udelukkende at få bekræftet, at vi er enige om det udgangspunkt, at vi ikke er færdige med at forhandle opfølgningen på 19. juni.
Det var sådan set det, der var hele min begrundelse for at spørge, at vi ikke har lukket eller slukket noget som helst.
Det var hele udgangspunktet for mit indlæg og også grunden til, at jeg tillod mig at konstatere de diskussioner, der var om miljøbonussen.
Det var bare den bekræftelse, jeg var ude efter, ikke hele diskussionen om, hvad vi så skal - havde jeg nær sagt - ende med, men bare, at vi ikke er færdige.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-05-22:
Som hr. Martin Lidegaard godt ved, ligger vi stadig væk i forhandlinger om den resterende del af biomasseaftalen med hensyn til bl.a. halmafbrænding og flis.
Hr. Martin Lidegaard ved godt, at vi er oppe på et tal, der er over - vi er lige knap færdige - men det er jo igen et spørgsmål om, om vi kan blive helt færdige, og et spørgsmål om den omkostning, der er ved at køre helt igennem.
Der har jeg klart tilkendegivet, at der er vi ikke færdige, vi har ikke været enige omkring energibesparelser, det er helt klart.
Der har været nogle elementer på området, hvor oppositionen ikke har været enig med regeringen i, hvordan vi skulle skrue vores energibesparelser sammen.
Jeg har nu fremlagt en buket af nye energibesparelser, og derfor kan jeg blot sige til hr. Martin Lidegaard, at der stadig væk er udeståender i opfølgningen på den aftale; der er afstand, for så vidt angår holdninger og lignende imellem oppositionen og regeringen.
med forhandlingen af lex NESA har kunnet konstatere, at vi har indgået nogle aftaler, der kan få vidtrækkende følger for energipolitikken i Danmark i fremtiden.