Line Barfod (EL), 2002-03-13:
Forebyggende sundhedsordninger for børn og unge er en hovedhjørnesten i det forebyggende arbejde.
Sundhedsplejersken er en velkommen gæst i de allerfleste småbørnsfamilier.
Her kan man få rådgivning og hjælp til de små og store problemer, som et nyt barn i familien medfører.
Netop fordi sundhedsplejersken opfattes som noget positivt, som en, man kan få hjælp fra, har ordningen stor betydning for børnefamilier generelt.
Men sundhedsplejerskens særlige status betyder også, at hun tit vil være den, der etablerer positiv kontakt til familier, hvor der er brug for en mere vidtgående og forebyggende indsats.
I de allerfleste kommuner er der et nært samarbejde mellem medarbejderne i socialforvaltningen og de pædagogiske dagtilbud og så sundhedsplejerskerne.
Sundhedsplejersken er ofte den, der ude i familien, når hun kommer i hjemmet, observerer, at der er brug for en særlig indsats, og som ved hjælp af sit positive image hos småbørnsfamilierne får introduceret f.eks. socialrådgiveren som et tilbud og ikke en kontrolforanstaltning.
Der er meget vigtigt socialfagligt arbejde i truede børnefamilier, der kommer i gang og forløber succesfuldt netop i kraft af det tætte tværfaglige samarbejde mellem sundhedsplejersken og socialforvaltningen.
Ved at udvide kredsen af aktører, ved at inddrage private firmaer, bringer man netop dette tværfaglige samarbejde i fare.
Og taberne kan blive de børn og unge, der har allermest brug for hjælp.
Statsministeren udtalte forleden i Søndagsavisen, at man ville gøre en stor indsats for at bryde den sociale arv.
Det her forslag peger i den modsatte retning.
Hermed risikerer
man netop at tabe nogle af de mest udsatte børn på gulvet.
Hertil kommer så problemet ved, at når man privatiserer, risikerer man, at man ikke er underlagt de samme regler.
Derfor vil vi meget gerne, at man under udvalgsarbejdet får hørt Datatilsynet om, hvilke problemer der kan være i forhold til at videregive oplysninger, f.eks. i forhold til, om socialforvaltningen kan gøre sundhedsplejersken opmærksom på, at hun skal ud til en familie, hvor der kan være sociale problemer, man skal være opmærksom på, eller om dette måske kræver, at man først indhenter samtykke fra den pågældende familie, for så vil der jo være nogle problemer.
Der kan også være en del problemer omkring det, at private firmaer, private personer skal ligge inde med personfølsomme oplysninger, som de får i kraft af at komme ude i de socialt udsatte familier.
I forhold til spørgsmålet om skolesundhedsplejersker er det netop også den tætte kontakt mellem skolelærerne, sundhedsplejerskerne, lægerne, socialforvaltningen, de praktiserende læger osv. i området, der er helt grundlæggende for at kunne sikre kvaliteten.
For mange børn er det vigtigt, at de kan komme hos sundhedsplejersken på skolen, at de kan komme, ikke alene hvis de har et lille sår, de skal have repareret, men også, hvis der er nogle større sociale problemer, de skal tale om. Hvis det i stedet bliver udliciteret, kan man risikere, at der ikke er den samme tillid, ligesom man kan risikere, at private virksomheder ikke vil sætte den samme mængde tid af, ikke vil være lige så fleksible i forhold til at kunne gå ind og sige: Her er der altså brug for at bruge ekstraordinært meget tid på en socialt udsat familie.
Enhedslisten ønsker, at vi styrker det forebyggende sundhedsarbejde, ikke, at vi går i gang med eksperimenter i den fri konkurrences navn, og derfor kan vi ikke støtte dette forslag.