Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Jeg skal sige til statsministeren fra gode venner ude i landet, som sidder og følger med, og som er gået ind på Google, og oplyse, at "Danmark og god regering" giver ikke mange millioner hits, det giver under 1 million, nemlig 640.000.
Så den var ikke så god.
Resten skal jeg lade ligge.
Men det er da sådan set rart at opleve statsministeren muntre sig lidt.
Der er måske ikke så meget at muntre sig over i det daglige.
Og statsministeren muntrer sig over oppositionen, over, at vælgerne ikke ved, hvad man køber, eller at man køber katten i sækken.
Jeg vil godt benytte den her lejlighed til at sige, at statsministeren kan glæde sig over at have Europas mest ansvarlige opposition, som forhandler velfærdsreformer, bl.a. om ændrede tilbagetrækningsregler.
Det er i hvert fald Det Radikale Venstres ambition, at alle regeringsbærende partier – og vi opfatter Dansk Folkeparti som et regeringsbærende parti, eftersom det er det parti, der bærer regeringen i disse år – skal være med i den reform.
Og jeg vil gerne kvittere over for Socialdemokratiet og Socialdemokratiets formand for at have taget de skridt, som de har taget på efterlønsområdet.
Så det synes jeg vi alle sammen kan glæde os over.
Men så vil jeg gerne understrege, at vi i 1980’erne og i 1990’erne og i øvrigt i årtier forud i Danmark har klaret os med mindretalsregeringer, som har samarbejdet på kryds og tværs i Folketinget under overskriften og en fælles stolthed og forståelse af »Det samarbejdende folkestyre«, vi har tradition for i Danmark, og som man kan undre sig over, selv i de nordiske lande.
Det har vi klaret, og det vil vi også kunne klare fremefter.
Det er nemlig sjældent, vi har en flertalsregering, som vi har i de her år.
Jeg ved ikke, om man kan være så glad for den blokpolitik, som foreligger.
Selv om statsministeren år efter år kan regne ud, at 80 pct. af lovforslagene i Folketinget er vedtaget af brede flertal,
er det jo typisk bare et tal uden indhold.
I hvert fald er der rigelig mange væsentlige forslag på uddannelsesområdet og på socialområdet, som Det Radikale Venstre ikke har stemt for.
Det er, fordi vi er hamrende uenige med regeringen og dens flertal på nogle af de meget centrale områder.
Så hjælper det ikke, at statsministeren går rundt og praler af – i anførselstegn – eller er stolt af eller glad over, at 80 pct. har stemt for forslagene.
Mange af forslagene er banaliteter, som man dårlig kan være imod.
Men vi siger velbekomme til statsministeren over den valgte blokpolitik, der føres, heldet med at De Konservative følger med, og at det er til at betale sig fra det med Dansk Folkeparti.
Danmark bliver rost mange steder i verden for mange ting, og det er statsministeren stolt af.
Det kan jeg godt forstå, det bør vi også alle samme være stolte af langt hen ad vejen.
Men der er alligevel en ros, hvor statsministeren slipper for nemt om ved den kritik, der følger med rosen, og det er den undersøgelse fra The Economist Intelligence Unit, som vi har refereret til tidligere i aften.
Danmark har verdens bedste erhvervsklima.
Det er fuldstændig korrekt.
Sådan har jeg også læst den undersøgelse.
Men jeg har også læst en advarsel, der er i samme undersøgelse, lavet af de samme mennesker, nemlig at vi skal passe på den xenofobiske, altså fremmedfjendske antiimmigrationspolitik, som Danmark også er kendt for.
Det synes jeg ikke at vi behøver at diskutere her.
Vi kender positionerne.
Statsministeren kender Det Radikale Venstres holdning, og vi mener, at det er et problem for Danmark, at vi fører den politik.
Det mener statsministeren ikke.
Så er vi bare uenige her.
Så kommer vi til det, der egentlig provokerede mig, og det var Danmark 2010-planen og den vedtagelse, som jeg bl.a. er medforslagsstiller til i dag og statsministerens ironisering over den.
Så vil jeg gerne gøre det fuldstændig klart i nogle punkter, at den plan sådan set allerede er ødelagt af regeringen.
Jeg var ellers ret glad, da regeringen tiltrådte, over en ting, og det var, at regeringen overtog den plan.
Men Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti har for det første reduceret den oprindelige ramme ved at finansiere nogle af deres skattelettelser ved at spare på den ramme.
Det har Det Radikale Venstre aldrig ment var måden at gøre det på, når man skulle ændre på skattesystemet, og derfor er vi imod det og vil ikke være bundet af regeringens måde at handle på.
For det andet har Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti valgt at bruge det reserveråderum, der var, i begrundelsen for, at man kan have et skattestop som det, regeringen har valgt at have.
Vi mener, det er spild af ressourcer at gøre det på den måde.
For det tredje kan regeringen sige: Ja, ja, men vi opfylder hele gældsmålsætningen.
Og det er fuldstændig rigtigt, det gør regeringen, men det gør den ved et held, ved gode konjunkturer og dermed høje pensionsafkastbeskatninger og ekstra penge på nordsøolien.
Det har ikke noget som helst at gøre med at leve op til det løfte, som regeringen i virkeligheden selv har formuleret eller vedkendt sig før sidste valg, altså 2005-valget, hvor regeringen lovede råderummet for de næste mange år ud til valgløfter, altså på forhånd finansieret på et råderum, som endnu ingen ved om er der, og som er afhængigt af, at der kommer en strukturændring, som tilvejebringer 60.000 nye job.
Hvor er de henne?
Det er dem, vi står og mangler nu.
Det er derfor, Det Økonomiske Råds rapport her fra i dag kan advare imod, at vi ikke har den arbejdskraft, som burde være her, hvis vi skal kunne have det vækstniveau, som vi har i dag.
Så det er med meget stor beklagelse, at Danmark med 2010-planen er ved at blive undermineret.
Når vi så taler om kommunerne og det forslag til vedtagelse, som jeg bl.a. har været med til at fremlægge i dag, vil jeg meget gerne understrege, at når regeringen sammen med Dansk Folkeparti disponerer den halve procents råderum, som man gerne – og det synes jeg er rigtigt – vil give kommunerne og amterne, men det er bare disponeret herindefra, så giver man overhovedet ikke kommunerne nogen handlefrihed, medmindre de selv kan finde ud af at prioritere om.
Og det er ekstremt snævre rammer for en kommune at arbejde under.
Det er sådan nogle ting, Det Radikale Venstre er meget uenig med regeringen og Dansk Folkeparti i at gøre, og det er det, der gør, at det er meget, meget vanskeligt for kommunerne i virkeligheden at løse de opgaver på den måde, som passer bedst i den enkelte kommune.
Det er meget vanskeligt for kommunerne at få plads til at prioritere anderledes, fordi de har fået besked på, at de skal bruge penge på en ganske bestemt måde.
Og det er der, vi kommer til at blive rigtig meget uenige i de kommende år, hvis regeringen fortsætter på den måde, som den gør.
Det her skal ses i lyset af, at regeringen samtidig detailstyrer opgaveløsningerne på område efter område ude i landet.
Også det begrænser kommunernes råderum, muligheder for at løse opgaverne på deres egen måde og finde nye måder at løse dem på.
Det bliver endnu værre, når regeringen gør, hvad den kan for at få markedskræfterne bragt ind i det, vi kalder kerneopgaverne, nemlig de bløde opgaver, hvor det er vanvittigt besværligt, og gør det meget, meget vanskeligt at løse opgaverne på en måde, som også er menneskelig, når effektivitetsmål styret ved hjælp af noget, der ligner markedskræfter, er det, der kommer til at gælde.
Så jeg glæder mig til – og det skal så være en venlighed til allersidst – at regeringen nu kommer med en ny plan, for efter min opfattelse er 2010-planen slidt op i en eller anden forstand, og den bør opdateres til en 2015-plan, og det vil jeg se frem til.
Det var ment som en venlighed, fordi vi trods alt er enige om, at det er sundt at have et pejlemærke ude på den mellemlange sigt at styre efter, så går det ikke helt galt.