runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2006-05-18:
Jeg tror, fru Henriette Kjær fuldstændig undervurderer alvoren i den her sag, for jeg tror ikke, der er nogen her, der har brug for at vinde noget eller få en god weekend.
Det forslag til vedtagelse, som er lagt frem af bl.a. Det Radikale Venstre sammen med en række andre partier, er netop et forsøg på at lave et meget nøgternt forslag til en vedtagelse, der helt specifikt og konkret kan forbedre forholdene for de børn, der sidder i den forfærdelige situation, de sidder i nu.
Det er det, det handler om.
Det handler ikke om nogens weekend, og det handler for os ikke om at fægte, som om vi andre havde gustne motiver.
Jeg synes, det er bemærkelsesværdigt, at fru Henriette Kjær er så glad for de 37 mio. kr. uden at kunne sige noget om, hvad de konkret kommer til at gå til, andet end at vi kan konstatere, at når det kommer til de afviste asylansøgere, som ikke kan tage hjem, fordi de ikke kan hjemsendes, så mener Det Konservative Folkeparti præcis det samme som Dansk Folkeparti.
Det synes jeg bare man skal notere sig.
Ellen Trane Nørby (V), 2006-05-18:
Det var jo også derfor, jeg i min ordførertale klart nævnte nogle af de punkter, der er blevet lagt op til fra regeringens side at man skal arbejde videre med bl.a. i forbindelse med internationaliseringen i hele uddannelsessystemet, ved at vi får et videncenter, der skal styrke viden og kompetence vedrørende Mellemøsten og den muslimske verden og vedrørende vækstlande som Kina og Indien.
Det, jeg læste op, var jo alle sammen udfordringer, som slet ikke er løst endnu, men som regeringen netop på baggrund af den debat og de konklusioner, der lå efter Globaliseringsrådets arbejde, er gået i gang med.
Men debatten ude i samfundet bliver ikke til ud fra endnu en regeringsnedsat kommission, den bliver til ud fra et bredt folkeligt engagement, bl.a. fra politikernes side, fra folkeoplysningsorganisationernes side, fra andre organisationers side og fra institutionernes side.
Nu kan jeg ikke erklære mig enig med fru Margrethe Vestager i, hvad der var indholdet af ordførertalen.
Jeg synes egentlig, jeg meget klart også refererede til, at der lå en opgave, som Venstre ikke mener ligger i en regeringskommission, men som en bred vifte har et ansvar for, bl.a. samfundsengagerede organisationer, politikere og andre.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-18:
Det giver sig selv, og jeg synes, det er en lidt underlig diskussion om afværgedagsordener eller ej.
Det, der ligger her, er helt konkrete initiativer, som ret hurtigt kommer til gavn for særlig børnene i asylcentrene, som vi alle sammen har fokus på.
Om hvilken effekt det så har: Hvis hr. Høgni Hoydal læser forslaget til vedtagelse helt færdigt, vil han jo kunne se, at bl.a. vores fokus på modersmålsundervisning også har det sigte, at vi gerne vil sørge for, at børnene er klædt bedst muligt på til at starte en tilværelse i deres hjemland igen.
Høgni Hoydal (T), 2006-05-18:
Ministeren må undskylde, at jeg ikke helt er inde i de indenrigspolitiske danske konflikter, men når jeg har sagt, at jeg føler det her som en afværgedagsorden, vil jeg prøve at begrunde det lidt.
Som jeg hører argumentationen fra ministeren og særlig fra Dansk Folkeparti, skal det ikke kunne betale sig ikke at ville hjem, og hvis man forbedrer forholdene, mens folk er her, så vil der være færre, der vender hjem.
Det har ligesom været den grundlæggende argumentation, og sådan var det også, da sagen kom frem.
Men nu er man alligevel begyndt at forbedre forholdene.
Så vil jeg spørge ministeren: Er ministeren nu bange for, at der på et center, hvor man må lave mad, vil være flere, der ikke vil hjem, og for, at de, hvis børnene får modersmålsundervisning og måske får nogle fodboldstøvler, så heller ikke vil hjem?
Det er derfor, jeg siger, at det må være en afværgedagsorden, for
de argumenter, man har politisk, hænger slet ikke sammen med, at man alligevel siger, at man vil forbedre nogle ting.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-18:
Og derfor gør vi sådan set også, hvad vi kan for at motivere og opfordre de afviste asylansøgere til at respektere den afgørelse, de har fået.
Tilbage til det om Avnstrup, som jeg ikke nåede at svare på før, fordi den røde lampe lyste: Vi lægger op til, at vi nu delvis indfører det her selvhushold, og det gør vi så på Avnstrup.
Så lad os se, hvordan det går, og der kan man så i forhold til vurderingerne se på, hvem der vil få størst gavn af det.
Der er ikke tale om nogen kovending i den her sag.
Altså, jeg vil godt sige, at jeg har haft fokus på det her område, før Integrationsudvalget var ude at besøge centrene.
Som jeg har sagt et utal af gange, hvilket oppositionen meget gerne vil ignorere, så har man faktisk i det lovforslag om aktiviteter til asylansøgere, som vi vedtog før påske, kunnet læse, at jeg også ville se på forholdene for børnene.
Så det har jeg sådan set sat fokus på, lang tid før det blev gjort til en stor mediedebat, så der er ikke tale om nogen kovending.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-18:
Så var der også spørgsmålet om Avnstrup.
Jeg vil gerne sige, at jeg synes, der må være basis for, at vi indkalder til et samråd om de her initiativer, så vi kan få uddybet dem nærmere.
Jeg synes, at ministeren i den her sammenhæng har været igennem en læringsproces, som jeg gerne vil rose.
Det er klart, at der er nogle ting, som er gået op for ministeren undervejs, f.eks. hvor mange børn der er i centrene og har været der et stykke tid.
Derfor vil jeg også gerne rose den kovending, man nu har taget fra at sige, at der ingen problemer er, til nu at investere 37 mio. kr.
Det synes jeg sådan set ministeren skal have ros for.
Til gengæld vil jeg også gerne sige, at jeg synes, det er højst besynderligt at anklage Det Radikale Venstre for ikke at tale klart, når vi netop har sagt, præcis hvor langt et uacceptabelt langt ophold i et dansk asylcenter er.
Vi har taget operatørernes definition og har sagt, præcis hvordan vi definerer det, nemlig ved, at man ikke kan tvangsudsendes, jævnfør at det ikke er noget, den enkelte asylansøger påvirker, det er et forhold mellem den danske regering og det land, man ønsker at tvangshjemsende til.
Når man nu fremsætter et forslag til vedtagelse fra regeringens side, hvor man skriver, at man laver nogle initiativer, som gør, at børnene ikke får et uacceptabelt langt ophold, så må vi spørge ministeren for at forlange den samme klarhed: Hvad er et uacceptabelt langt ophold i et dansk asylcenter?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-18:
Jeg har ønsket at prioritere de andre aktiviteter højere.
Det er helt korrekt, at operatørerne kan tilbyde modersmålsundervisning.
Nu giver vi økonomiske midler til at sikre, at der bliver givet modersmålsundervisning.
Og endelig vedrørende Frederikshavn: Med hensyn til lukning af centre er det jo en samlet afvejning af det hele, både kvaliteten, den fysiske, geografiske placering af centrene og muligheden for at anvende dem til de formål, der står tilbage at skulle løse.
Og den prioritering bliver foretaget, når centrene lukkes.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-18:
Jeg har en række opklarende spørgsmål.
For det første kunne jeg forstå på ministerens indledende redegørelse, at der er tale om, at man vil forbedre bokvaliteten – et nyt begreb i debatten her.
Så vil jeg for det andet gerne spørge ministeren om det med modersmål, som der bliver sagt at der er nogle projekter med.
Statsministeren har i et svar til mig i dag på et § 20-spørgsmål oplyst, at centeroperatørerne endvidere kan tilbyde modersmålsundervisning.
Kan centeroperatørerne tilbyde modersmålsundervisning til afviste asylansøgere i dag, eller kan de ikke?
Så vil jeg for det tredje gerne spørge ministeren, som i sin indledende redegørelse sagde, at det var de mindst egnede centre, der var blevet lukket: Mener ministeren seriøst, at det center i Frederikshavn, man har lukket, var mindre egnet end de centre, som i dag er åbne?
Endelig vil jeg for det fjerde gerne spørge: Hvorfor er det kun i Avnstrup, man skal have lov at lave mad?
Hvorfor skal man have lov at lave mad i Avnstrup, men ikke i Sandholm?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-18:
Først vil jeg understrege, at det sådan set ikke er, fordi jeg ikke kan.
Jeg har sådan set skitseret, hvad de her penge skal bruges til, men som sagt vil jeg ikke gå ned i et eller andet eksempel og fortælle, om det er prioritering af en spand maling eller prioritering af nye senge, der har været løfter om.
Hvis det er den detaljeringsgrad, hr. John Dyrby vil have, så synes jeg, han skal se, hvordan bl.a. Røde Kors vil prioritere de her midler.
Det har frigivet nogle penge, som ellers ikke ville komme i spil, fordi vi jo betaler centrene, afhængigt af hvor mange der er på centrene – rimeligt nok.
De penge, har jeg nu sagt, vil jeg gerne sætte i spil, og det er de 37 mio. kr. til de her initiativer.
John Dyrby (S), 2006-05-18:
Tak for det, og jeg vil så glæde mig til at se aktstykket m.v.
Det er også fair nok, at ministeren ikke lige sådan kan remse det hele op.
Sådan er det jo en gang imellem.
Så har jeg egentlig to spørgsmål.
Det ene er: Hvordan er de 37 mio. kr. tænkt finansieret?
Det andet er: De 37 mio. kr., hvordan er man lige nået frem til det beløb?
Jeg har forstået ministeren sådan, at det ikke er et spørgsmål om summen af ønskerne fra operatørerne, for hvis man skulle følge dem, skulle man i virkeligheden op på et langt større beløb.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-18:
Jeg synes nu, at jeg rimelig detaljeret har gennemgået, hvad de her penge går til.
Medmindre hr. John Dyrby mener, at jeg som minister skal ned og definere, hvor lang åbningstiden skal være, om man prioriterer mange timer, om det skal være i weekenden eller mere personale, så vil jeg sådan set overlade det til de centeroperatører, som får ansvaret for det.
De skal trods alt have lov til at have lidt indflydelse.
Så jeg har egentlig ikke tænkt mig at gå mere i detaljer end det, jeg allerede har sagt.
Jeg synes, det har været rimelig klart.
Det vil også blive rimelig klart for Folketinget, for jeg vil fremlægge et aktstykke for Finansudvalget, hvoraf det vil fremgå.
Det er, som jeg har sagt, primært til aktiviteter til børnene, bl.a. modersmålsundervisning.
Jeg har også nævnt selvhushold på Avnstrup.
Der er også et særligt, det har jeg også nævnt, rehabiliteringsprojekt for sårbare asylansøgere på Kongelunden.
John Dyrby (S), 2006-05-18:
Jeg synes i virkeligheden, debatten har vist, som hr. Høgni Hoydal også sagde, at vi i virkeligheden er meget enige om, at der skal gøres noget for børnene på asylcentrene.
Så kan der være en uenighed om, hvor meget man skal gøre.
Det er åbenbart en meget stor frygt, regeringen har for, at der så kommer flere asylansøgere, fordi de nu skal have de her to værelser og sidde der i adskillige år.
Jeg kunne godt tænke mig, at ministeren kunne forklare lidt mere om de 37 mio. kr., og hvad de konkret skal bruges til.
Jeg har jo forstået på ministeren, at de 37 mio. kr. er noget, der har været lang tid undervejs, så kunne ministeren ikke have den godhed at skitsere mere konkret, hvad de 37 mio. kr. skal bruges til?
Hvor lang tid har det her beløb egentlig været undervejs?
Er det noget, ministeren har arbejdet på de sidste 34 måneder eller hvordan?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-18:
Jeg vil ikke sætte en øvre grænse, og jeg mener sådan set også, at det trods alt er en utopi, fru Elsebeth Gerner Nielsen stiller op her.
Jeg har sådan set forventninger til, at det også vil lykkes, hvis folk fra Irak og Kosovo ikke vil rejse frivilligt hjem, at få en aftale om tvangshjemsendelse.
Det er det mål, regeringen har, og det er det mål, vi arbejder efter.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-05-18:
Jeg fik ikke svar på mit spørgsmål.
Hvor lang tid kan et barn opholde sig i et dansk asylcenter?
Hvis det nu ikke lykkes at indgå en aftale med Kosovo, der holder, hvis det ikke lykkes at indgå en aftale med Irak, der holder, er regeringen så parat til i det uendelige at lade de irakiske børn og kosovarernes børn sidde i asylcentrene, så de kan ende med at have hele deres barndom i et dansk asylcenter?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-18:
Opholdene i asylcentrene skal gerne være så korte som overhovedet muligt, og det bestræber regeringen sig rigtig meget på at sikre.
Det gør vi ved at sikre, at sagsbehandlingstiden er så kort som muligt, og den er heldigvis blevet meget kortere i den tid, vi har siddet i regering, så man rimelig hurtigt kan få en afklaring af sin sag.
Derudover bruger regeringen en række ressourcer på at få hjemsendt de afviste asylansøgere, at få lavet tilbagetagelsesaftaler med landene.
Det har vi opnået med en række lande.
Vi ved alle sammen, at der er et særligt problem med at tvangshjemsende til Irak og Kosovo.
Der er ikke nogen, som ikke frivilligt kan rejse hjem dertil.
Vi arbejder til stadighed på at få lavet en aftale med Irak, og vi er faktisk, ser det ud til, ved at have fået hul igennem til Kosovo.
De første ser ud til nu at kunne blive hjemsendt her i næste uge.
Det arbejder vi meget på.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-05-18:
Ministeren skylder os et svar på regeringens indstilling til børnene på asylcentrene.
Hvor lang tid kan regeringen acceptere, at børnene sidder i de danske asylcentre?
Er det 6, 7, 8, 9, 10 eller 20 år?
Er det det, vi taler om?
Høgni Hoydal (T), 2006-05-18:
Vi i den nordatlantiske gruppe støtter forespørgernes forslag til vedtagelse.
Vi ser ikke den danske udlændinge- og flygtningepolitik som et internt dansk anliggende.
Det er en global sag, en grundlæggende moralsk sag og selvfølgelig en sag om menneskerettigheder og børns rettigheder.
Ude af øje, ude af sind, det er desværre en realitet både i medmenneskelige relationer og ikke mindst i politiske forhold og beslutninger.
Jo længere væk vi er fra de direkte umenneskelige forhold og fra muligheden for at sætte os i næstens sted, desto nemmere er det at lave systemer, hvor de, der konkret har ansvaret og træffer beslutningerne, ikke skal konfronteres med konsekvenserne for de enkelte mennesker, der skal leve med beslutningerne.
Og derfor er vel alle umenneskelige systemer altid opbygget i et hierarki, hvor de, der lever med det til daglig, ikke er dem, der træffer beslutningerne.
Jeg har desværre ikke besøgt et asylcenter, og jeg tror heller ikke, jeg helt kan forstå, hvor svært det er for dem, der lever med disse forhold, vi har fået beskrevet.
Tilbage var børnenes forhold, og dem måtte der gøres noget ved.
Men siden kom så hele modreaktionen, hvor man igen opbygger dette panser.
Det har vi hørt under debatten i dag.
Så jeg synes, vi har set, at man har opbygget hele det her panser igen, fået sagen ud af øjet igen; så er den også igen ude af sind, og man sparker simpelt hen sagen til hjørnespark.
Godt nok har jeg set, at der er taget nogle initiativer, og det må vel også tilskrives det pres, der er kommet fra forespørgerne.
Det er jo godt, men man har ikke løst det grundlæggende problem.
Hvis vi igen skræller panseret af, er forslaget til vedtagelse fra forespørgerne meget enkelt: Sæt en øvre grænse.
Hvis vi ikke gør det, kommer denne sag til langsomt at sive ud i glemselen og væk fra øjet igen.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-18:
Nu er der mig bekendt ikke nogen som helst, der har snakket om, at de mennesker skal have asylstatus.
Ingen har sagt, at de mennesker skal have asylstatus, ingen!
Men det er et faktum, at de mennesker bliver i det her land af én grund, og det er, at de frygter for deres liv, hvis de vender tilbage.
Det synes jeg er en rigtig god grund til at blive her.
Jesper Langballe (DF), 2006-05-18:
Jeg vil sige til hr. Jørgen Arbo-Bæhr, at det der jo er sådan en almindelig situationsbeskrivelse af et Irak, der er temmelig uroligt.
Hr. Jørgen ArboBæhr ved formentlig godt, at for at få flygtningestatus skal man være personligt forfulgt.
Mener hr. Jørgen Arbo-Bæhr ikke, at de mennesker kunne have en moralsk pligt til i solidaritet med folk i Irak at tage hjem og være med til at bygge landet op og gøre det bedre, eller mener hr. Jørgen Arbo-Bæhr, at man i virkeligheden skulle evakuere hele Iraks befolkning et andet sted hen?
Hr. Jørgen Arbo-Bæhr ved da, at den beskrivelse overhovedet ikke efter nogen begreber hjemler ret til asylstatus.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-18:
Nu sprang jeg med vilje en række sætninger over i det her brev, fordi jeg ikke ville belaste Folketinget med sådan bare at lire et langt brev af, men jeg vil godt læse nogle få linjer mere for ligesom også at give hr. Jesper Langballe et indtryk af, hvordan det er for afviste irakiske asylansøgere.
Der står nemlig: Situationen i Irak er ude af kontrol.
Magtbalancerne forskydes hele tiden, og vi frygter for vores og vores familiers og børns liv, hvis vi tager tilbage.
At Saddam Hussein ikke længere er ved magten, ændrer ikke ved det faktum, at mange af hans tidligere tilhængere stadig opererer rundtomkring i Irak, og at hævnaktioner af enhver slags i øjeblikket er hverdagskost.
Jesper Langballe (DF), 2006-05-18:
Det svirrer med mærkelige, udokumenterede ting.
Vi hørte tidligere i debatten hr. John Dyrby fra Socialdemokratiet, der ikke anede, hvordan tingene hang sammen, og som troede, at de danske myndigheder ikke turde sende folk hjem på grund af forholdene i hjemlandet.
Han var altså ikke klar over, at det drejer sig om, at vi ikke har en tvangshjemsendelsesaftale med Irak og Kosovo.
Nu hører jeg så hr. Arbo-Bæhr læse et rørende brev op fra nogle kvinder i Sandholmlejren
, var det vist, der skriver, at de ikke kan rejse hjem.
Jeg hørte ikke, at hr. Jørn Arbo-Bæhr overhovedet interesserede sig for, hvorfor de ikke kunne rejse hjem.
Altså, hvis der overhovedet er nogen interesse for at diskutere det her spørgsmål sagligt og ikke bare presse sentimentale tårer frem på grund af et eller andet, så ville vi da have fået den oplysning, som vi savner om, hvorfor de ikke kan rejse hjem.
Høgni Hoydal (T), 2006-05-18:
Jeg prøvede blot at påvise, at den argumentation også i forslaget til vedtagelse fra regeringspartierne og Dansk Folkeparti jo er modsigende.
Man prøver at sige, at det er forældrenes skyld, og det her med, at forældrene bruger børnene som gidsler, og så siger man, at man alligevel skal gøre noget, og ministeren siger, at man skal bruge 37 mio. kr. Så vil jeg bare spørge meget konkret: Hvor går grænsen for trivslen for børnene, sådan at forældrene ikke af den grund ikke vil rejse hjem?
Hvis man påstår, at der er folk, der spekulerer i det her, og det bare er på grund af, at de vil tvinge sig ind i Danmark, som Dansk Folkeparti siger, hvor går så grænsen for, hvor godt de må have det, før de ikke vil rejse hjem?
Det kunne jeg godt tænke mig et konkret svar på: Hvor går grænsen for, hvor godt børnene må have det, for at det ikke skal betale sig at blive her?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-18:
Sådan fungerer det jo ikke.
Til hr. Høgni Hoydal, som forsøger at sige, at der er modsætninger i forslaget til vedtagelse, vil jeg så sige: Jeg er ikke af den holdning, at tingene er sort-hvide, at ansvaret kun er placeret ét sted.
Forældrene har et stort ansvar, men vi gør selvfølgelig også det her, fordi vi som samfund har et ansvar, særlig for børnene.
Så der er et ansvar placeret begge steder.
Det, jeg ikke vil være med til, er at gøre det, som oppositionen siger, nemlig at fratage den enkelte afviste asylansøger, forældrene, ethvert ansvar og sige: I skal sådan set ikke føle jer forpligtet til at følge Flygtningenævnets afgørelse, som er et afslag på asyl.
Hvis I ikke vil det, så finder vi en anden løsning, og vi tager hele ansvaret.
Det er vi ikke enige i.
Jesper Langballe (DF), 2006-05-18:
En af ting, jeg ville spørge ministeren om, da jeg markerede, har jeg fået svar på nu.
Jeg var glad for at høre, at det ikke på nogen måde er den seneste tids debat, der har fremkaldt den udgift på de 37 mio. kr., men at det er noget, der har været planer om længe.
Det andet, jeg vil spørge om, vedrører, at det har været en debat, der har været spækket med utrolig mange udtryk for uvidenhed.
Jeg synes personligt, at det mest rystende var, at Socialdemokraternes ordfører, hr. John Dyrby, i fuld alvor mente, at når de asylsøgere, som er afvist, ikke kan komme tilbage, så er det, fordi de danske myndigheder ikke tør sende dem tilbage af hensyn til forholdene i hjemlandet.
Må jeg ikke godt bede ministeren om at bruge sine pædagogiske evner og forklare hr. John Dyrby, hvorfor man kan rejse hjem frivilligt, men hvorfor man ikke kan tvinges hjem.
Hvis ministeren så samtidig kunne sige en lille smule om sin vurdering af, om det kunne tænkes at blive anderledes i fremtiden, om tvangshjemsendelser kan blive mulige i et eller andet omfang.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-18:
Til det sidste vil jeg sige, at det forventer jeg helt klart, for regeringen arbejder aktivt på at få lavet hjemsendelsesaftaler med de lande, hvorfra vi har afviste asylansøgere.
Det gælder Kosovo, og det gælder også Irak.
Jeg forstod heller ikke hr. John Dyrbys formulering om, at regeringen ikke tør, for sådan forholder det sig ikke.
jeg tror egentlig også, at hr. John Dyrby udmærket godt ved, at det ikke er sådan, det forholder sig.
Men det, vi jo har drøftet i mange forskellige sammenhænge, når vi har drøftet det her, er, at det, vi gør i Danmark, når vi tvangshjemsender, er at sikre, at der er en aftale med hjemlandet.
Vi er ikke så kyniske, som nogle måske mener vi skulle være, at det bare skulle effektiviseres, så vi i nattens mulm og mørke ville sætte folk på fly og sende dem hjem.
Nej, vi er ordentlige mennesker, og derfor bruger vi en masse kræfter på at få lavet nogle hjemsendelsesaftaler med de pågældende lande.
Det koster nogle flere kræfter, det tager noget mere tid, og den tager vi så.
Margrethe Vestager (RV), 2006-05-18:
Jeg blev bare lidt forvirret her undervejs, for jeg kunne forstå på Venstres ordførers ordførertale, at Venstres udgangspunkt var, at regeringen er dygtig og regeringen har gjort det, der skal til, og at vi ikke behøver at gøre mere.
Men straks i de korte bemærkninger bliver ordføreren mere konstruktiv og begynder at snakke om oplysningsforbundene, og hvad vi har, altså noget i stil med det, ministeren siger.
Er Venstres ordfører enig med ministeren i, at det er en væsentlig debat, og at det er væsentligt, at den løftes af forskellige parter, måske ikke med SF's forslag, men af de mange forskellige, som deltager i den offentlige debat, for det synes jeg er en noget anden position end den, der var ordførerens udgangspunkt i ordførertalen.
Ellen Trane Nørby (V), 2006-05-18:
Jeg kan sådan set kun erklære mig enig med det, hr. Steen Gade selv sagde til ugebrevet A4, at Globaliseringsrådet har været med til at gøre folk mere trygge ved den økonomiske globalisering.
Jeg vil så også sige, at store dele af danskerne i det hele taget er positive over for globaliseringen, hvilket også er blevet understøttet så sent som i dag af en undersøgelse, som Urban har gennemført.
Derudover er det jo en vurderingssag.
Jeg kender mange danskere, der er meget internationalt orienterede, og jeg ser også, når jeg kigger på den yngre generation, at der er flere og flere, der tager en del af deres studier i udlandet.
Vi bliver mere og mere mobile, og mange bliver mere og mere globale i deres valg af arbejdsplads, deres valg af studier og også deres valg af venner og relationer, som man kan kommunikere med på global vis via internettet og andet.
Så jeg deler egentlig ikke hr. Steen Gades pessimistiske syn, at det går dårligt i Danmark.
Steen Gade (SF), 2006-05-18:
Så er vi lidt mere på bølgelængde, for jeg er helt enig i, at det jo er en del, som både politikere og mange andre skal kaste sig ud i.
Det gør jeg bestemt også selv, også uden for det her hus,
Men jeg synes, tonen var, at her går det godt, fru kammerherreinde: Vi har sat alle de skibe i søen, der skal sættes i søen, danskerne er et af de folkeslag i verden, der er mest orienterede mod den store verden.
Men er det sandt, vil jeg spørge fru Ellen Trane Nørby.
Jeg har i hvert fald ikke den opfattelse.
Jeg opfatter det faktisk sådan, at der er mange tendenser til, at vi bliver mere snæversynede, mere nationale og kigger lidt mere på os selv, netop fordi nogle er bange for dele af globaliseringen, den kulturelle globalisering, for, at vi bliver multikulturelle og den slags ting.