Erling Christensen (S), 2000-05-02:
Den største udfordring, fødevareerhvervet står over for, er at være i et krydsfelt, et krydspres, mellem forbrugernes politiske krav til produktion af sikre fødevarer af høj kvalitet og så ønsket, kravet, om høj produktivitet, vækst i eksporten og dermed også i beskæftigelsen.
Fremtidens marked for fødevarer går mod mere liberalisering, mere konkurrence og mindre støtte, og det ville jo også være betontænkning at forestille sig, at skatteyderne i EU i al fremtid fortsat vil stå model til den høje landbrugsstøtte, som tegner sig for over halvdelen af EU's budget.
I Socialdemokratiet har vi altid råbt vagt i gevær, været parat til politiske indgreb, når markedskræfterne ser ud til at ville ramme mennesker for hårdt og for skævt.
Det gælder for det enkelte menneske, når krisen rammer dets liv, og det gælder for landbruget, når krisen rammer det erhverv.
Så tager vi ansvaret for at korrigere for markedsfejl.
Det forlanges ganske enkelt altid af os.
Til forskel fra de partier, som bare ønsker at bevare tilstanden, som den altid har været, går vi i Socialdemokratiet den anden vej, ikke en tredje vej, men en socialdemokratisk vej, en holdbar vej for et holdbart samfund.
Med rettidig omhu ser vi med åbne øjne på, hvad det er for en udvikling landbruget, fødevareindustrien og fiskeriet står over for, så vi kan skabe de bedste erhvervsvilkår for erhvervenes fortsatte eksistens.
Derfor er vi glade for i Socialdemokratiet, at regeringen rettidigt har skabt de bedst mulige rammer for dansk konkurrenceevne, hvor hensynet til fødevarekvalitet, sikkerhed og miljø er i højsædet.
Platformen for de bedste erhvervsvilkår er en sund og stabil
økonomi.
Det giver erhvervslivet sikkerhed og tryghed
til at investere og træffe langsigtede beslutninger, og dansk økonomi står nu meget, meget stærkt.
De offentlige finanser er i overskud, arbejdsløsheden er lav, og betalingsbalancen er positiv.
Det er en ganske unik situation, som gør det yderligere fordelagtigt at drive selvstændig virksomhed i Danmark.
Der er allerede blevet gennemført en lang række vigtige struktureformer, som har gjort, at det er blevet lettere for erhvervslivet at træffe langsigtede beslutninger.
De gennemførte reformer har medført et fleksibelt arbejdsmarked, et effektivt finansielt marked og en erhvervsbeskatning på et niveau, som svarer til vores konkurrenters.
Fødevareloven og landbrugsloven kan også ses som reformer til forbedring af fødevareerhvervs vilkår, hvor der i spændingsfeltet mellem hensynet til produktionen og industri og hensynet til fødevaresikkerheden er fundet en ganske fin balancegang med bred politisk opbakning.
Mere støtte, færre omkostninger og lavere skatter er ikke alene vejen frem.
De lande, det vil gå bedst for i den internationale konkurrence, er dem, som er bedst til at skabe høj produktivitet og fornyelse.
Derfor skal vi se de små og mellemstore virksomheders potentiale udvikles og forbedres i langt højere grad end hidtil.
Med innovationsloven er spadestikket taget.
Jo mere forskning, jo flere muligheder og ideer til udvikling af nye produkter og produktionsmetoder, desto bedre for det danske fødevareerhverv.
I dag er det jo kun forbeholdt de få og meget store virksomheder at afsætte ressourcer til forskning og innovation.
Tag nu f.eks. MD FOODS, som årlig omsætter for over 30 mia. kr., efter indgåelsen af ægteskabet med Arla.
Det giver sig selv, at monopolvirksomheder af denne størrelse allerede har ressourcerne til at tænke nyt og udvikle nyt inden for deres felt.
Hvis vi ikke støtter de mindre erhverv, så kan mange gode ideer gå tabt.
Det er grundlæggende, at kvaliteten i fødevareindustriens markedsføring bliver lige så høj som kvaliteten af landbrugs- og fødevareindustriens produkter.
Alle de politiske krav, der har været stillet til fødevareerhvervet, og som erhvervet har levet op til både i den primære og sekundære produktion, skal bruges i salgsarbejde, og vi har jo også set de samme holdninger gå igen i Europa-Kommissionens hvidbog om fødevarer.
Forbrugerne i den vestlige verden er i stigende grad villige til at betale for kvalitet.
De vil have sikkerhed og tryghed.
Rent ud sagt er det jo frygten, hvor uberettiget den end er, der får forbrugerne til at fravælge de konventionelle landbrugsprodukter.
Det betyder, at landbruget og fødevareindustrien skal fremhæve de nye kvalitetsparametre langt bedre, end de hidtil har gjort.
Det giver jo ingen mening, at vi vedtager en masse forholdsregler, så forbrugerne kan føle sig sikre, hvis kvalitetsparametrene ikke bliver markedsført.
Mindst tre gange om dagen vækkes forbrugernes følelser for fødevarer i forbindelse med deres daglige måltider.
Det handler om tryghed, tillid, omsorg for dyrenes velfærd og ikke mindst miljøet.
Det er faktorer, som både landbruget og fødevareindustrien skal tage højde for i deres salgsarbejde.
Det handler om god, gedigen markedsføring, og den starter hos den enkelte producent.
Vil man sælge varen, eller vil man ikke?
Det er op til fødevareerhvervet selv, hvordan, hvor meget og til hvem varen skal afsættes.
I sidste ende er det jo ikke her i Folketinget, vi bestemmer afsætningen af fødevarer.
Sådan fungerer markedet nu engang.
Selvfølgelig skal vi i Danmark heller ikke være så langt foran, at vi med nationale krav og standarder til fødevarer overlader forbrugerne til udenlandske og billigere produkter.
Det ville jo være en katastrofe.
Derfor glæder vi os også over i Socialdemokratiet, at fødevareministeren vil gå i brechen i EU for, at danske standarder bliver fælles i hele EU.
Bæredygtighed gælder også, når vi taler om dansk fiskeri.
De knappe ressourcer af fisk skal udnyttes bedst muligt og på bæredygtig vis, således at vi sikrer, at fiskebestandene ikke reduceres til et uacceptabelt niveau, så grundlaget for fremtidens fiskeri ødelægges.
Fiskerflåden skal have et løft.
Muligheden for at udnytte fiskerflåden er ikke til stede, og derfor skal der jo i højere grad forskes i og udvikles nye økonomiske og effektive teknikker til den nuværende flådekapacitet.
Derfor er vi også glade for, at fiskeriuddannelsen nu er kommet rigtig godt i gang, og at uddannelsen giver flere unge mod på og styrke til at gå godt rustede ind i fiskerierhvervet.
Gennemsnitsalderen for fiskerne og for fiskerflåden skal ned.
Til slut vil jeg sige: I Socialdemokratiet mener vi, at vejen til høj produktivitet og god konkurrenceevne skabes ved hjælp af nye og differentierede produkter, nye produktionsteknologier, veluddannet arbejdskraft og et bedre arbejdsmiljø i fødevareindustrien, hensynet til miljø og dyrevelfærd og ikke mindst markedsføring - gedigen markedsføring.
I det hele taget er det vigtigste for fremtidens fødevareerhverv, at vi får de bedste kvaliteter frem i de mennesker, som er i denne sektor - fra hav og fra jord til bord.