Søren Søndergaard (EL), 2004-12-14:
Efter Enhedslistens opfattelse er det her et besynderligt forslag.
Det er et besynderligt forslag, fordi vi på nuværende tidspunkt skal tage stilling til noget, som kun er relevant at afgøre om 10, 15 eller 20 år.
Det er underligt.
Det er jo fuldstændig bagvendt.
Der er tale om en startproces, den har et forløb, og når et forløb er foregået, skal man om 10, 15 eller 20 år tage stilling til, om Tyrkiet skal være medlem af EU.
I den sammenhæng og situation bliver der mulighed
både for, at den danske regering kan træffe beslutninger, og for at man kan gennemføre de folkeafstemninger, som man måtte have lyst til at gennemføre.
Så kan man stille spørgsmålet: Er det relevant med en folkeafstemning?
Er det relevant, at vi i Danmark skal afgøre, om Tyrkiet kan være medlem af EU?
Det er selvfølgelig meget relevant, hvis man er EU-begejstret.
Hvis man ikke kan forestille sig en verden, uden at Danmark er med i EU, så skal man selvfølgelig have en folkeafstemning om det spørgsmål, det er klart, for så er det jo meget vigtigt at holde Tyrkiet ude.
Men hvis man faktisk har fantasien til at forestille sig et EU uden Danmark eller et Danmark uden for EU, tager man jo bare løbende stilling til, om man ønsker at være i det EU, som det nu engang ser ud.
Og hvis EU ønsker at optage Tyrkiet, eller Tyrkiet ønsker at være medlem af EU, er den logiske konklusion, at vi på det tidspunkt tager stilling til, om vi ønsker at være i det EU.
Det vil sige, at vi gennemfører en folkeafstemning om dansk medlemskab.
Det forsøger Dansk Folkeparti fuldstændig at snakke udenom, og det kan jeg godt forstå, for det afspejler den glidende strøm, der har været i Dansk Folkeparti hen imod at afsværge en fundamental EU-kritik.
men spørgsmålet om en dansk udmeldelse af EU ønsker man ikke at sætte på dagsordenen.
Hvorfor ikke?
Af samme grund som SF ikke ønsker det, fordi det er en ubehagelig sag, hvis man står lidt for stærkt på det her spørgsmål, når man skal i regering med Venstre og Konservative.
Derfor opfinder man alle mulige mærkelige folkeafstemninger om ting, der først skal afgøres om 15-20 år, i stedet for at tage udgangspunkt i, at man vil holde fast i en fundamental EU-kritik.
Det er jo ikke rigtigt, når hr. Peter Skaarup f.eks. siger, at det, der sker på det Europæiske Råds møde her om nogle få dage, er noget helt nyt.
Den køreplan, der lagde op til det, blev aftalt i december 2002, så man har haft flere år til at tage stilling til det.
Alligevel ser vi, at forslaget kommer her.
I lighed med hr. Villy Søvndal vil jeg også godt sige, at jeg undrer mig over Venstres, men sådan set ikke så meget over Det Konservative Folkepartis holdning i den her sag.
Jeg har forståelse for, at en udenrigsminister selvfølgelig ikke kan sige noget andet, end hvad statsministeren siger.
Jeg har bemærket, at det konservative europaparlamentsmedlem fru Gitte Seeberg er kommet med nogle klare og kontante udmeldinger på det område, som jeg synes lyder ganske fornuftige, men det er tankevækkende, at partiet Venstre er fuldstændig fraværende i den her debat.
Det viser måske, at man i Venstre i virkeligheden stadig væk mener det, som hr. Anders Fogh Rasmussen skrev, altså, at Tyrkiet er et fremmedelement.
Det er stadig væk det fundamentale fremmedhad, der ligger i Venstre, den fundamentale tanke om, at EU skal være en kristen klub.
Man lægger jo de facto op til, at EU skal være en kristen klub.
Jeg vil godt slutte af med at sige, at vi i Enhedslisten går meget ind for folkeafstemninger.
Vi stiller forslag om det med jævne mellemrum, og vi ønsker også, at der skal komme en folkeafstemning, hvor den danske befolkning kan tage stilling til, om den ønsker at være i et EU, hvor Tyrkiet er medlem.
Vi håber, at andre partier, når tiden kommer, vil være med til at foranledige og få gennemført en sådan folkeafstemning, så den danske befolkning kan få mulighed for at tage stilling.