runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nødgaard (DF), 1999-05-18:
Det er jo ikke så tit, at Dansk Folkeparti er enig med SF, men den tale kunne jeg faktisk også godt have holdt.
Dansk Folkeparti har på sit gruppemøde her i formiddags også drøftet det her og står helt uforstående over for det, som Venstre, De Konservative og også SF har givet udtryk for, nemlig hvorfor det her lovforslag skal jages igennem og så netop lige i dag, hvor vi har brugt det meste af dagen på at diskutere lovkvalitet, undersøgelseskommissioner og det lovforberedende arbejde som en udløber af kvalitetskonferencen deroppe i Nordsjælland.
Men det kan da være, at ministeren kan give en eller anden bare nogenlunde fornuftig forklaring på, hvorfor det har sådan et hastværk. Når man ser omfanget af den lovgivning, der nu skal gælde for Færøerne og Grønland, synes vi også, det ville være rimeligt, at Folketingets partier fik lejlighed til at studere det forslag sommeren over, og vi vil så samtidig godt tilføje, hvis det kan hjælpe justitsministeren til at være positiv, at vi sådan overordnet har det syn på det her lovforslag, at vi tror, der er nogle rigtige elementer i det.
Så hvad det angår, er vi egentlig enige, men det er jo ikke bare et par paragraffer, vi her skal sige ja til inden den 28. maj, det er jo faktisk et meget omfattende sæt regler.
Jeg ved, at Venstres ordfører, fru Birthe Rønn Hornbech, har stillet en lang række spørgsmål, og jeg må indrømme, at jeg ikke er fuldt orienteret om, hvorvidt de er besvaret alle sammen, men det bliver de vel så inden den 28. maj.
Alligevel vil jeg appellere til ministeren om - også da der trods alt er et meget stort mindretal, hvis ikke man kan sige tæt på et flertal, der beder om det - at den her lovgivning tages op til behandling umiddelbart i oktober.
Så vil der være gode muligheder for at vedtage den inden udgangen af oktober
Det er Dansk Folkepartis håb, at ministeren for en gangs skyld viser forståelse over for oppositionen.
Ole Hækkerup (S), 1999-05-18:
I forhold til den vinkel, der er kommet op, om, at der kunne være andre ting, man skal se på, så skal jeg bare på Socialdemokratiets vegne give tilsagn om, at vi må se på, hvad der i øvrigt kunne være af spørgsmål inden for området.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-05-18:
Når forslaget har ventet så længe på at blive fremsat, er det ikke mindst, fordi den færøske del af processen har taget meget lang tid, og derfor føler jeg ikke, at det er rimeligt at beskylde hverken Folketinget eller ministeren for at have været for langsom i optrækket med at fremsætte dette forslag.
Jeg kunne ikke finde nogen steder, hvor der skulle være særlige granskningsbehov, så Det Radikale Venstre har altså ikke nogen problemer med at vedtage det forslag hurtigt.
Men vi må naturligvis bøje os, hvis der er et flertal i udvalget, som ikke synes, at det kan tåle at blive vedtaget hurtigt.
Det Radikale Venstre tilslutter sig forslaget.
Kim Behnke (FP), 1999-05-18:
Vi har en situation i dag, hvor vi har et marked, som ingen af os rigtig gjorde os forestillinger om ville blive så stort og så omfattende.
Det gør vi gerne, og vi medvirker gerne til at få rettet op de ting.
Vi medvirker også gerne til at få styrket brugen af ledige telefrekvenser og alle mulige andre ting, som er spændende, og som ligger foran os.
Men det er ikke tiden at gøre det nu, hvor der er så få mødedage tilbage i Folketinget.
Det, vi må gøre med det her lovforslag, er at få rettet det »og« til en bindestreg og så til efteråret se på resten i en sammenhæng.
Men selve substansen og selve målet er jeg fuldstændig enig med hr. Kristian Jensen i.
Vi skal bare ikke gøre det med det her forslag.
Kristian Jensen (V), 1999-05-18:
Jeg vil blot gerne have ført til referat som punkt 1, at jeg aldrig har kaldt Tele Danmark for en flok banditter, og som punkt 2, at hr. Kim Behnke ikke svarede på mit spørgsmål.
Tove Videbæk (KRF), 1999-05-18:
Lov om konkurrenceforhold og samtrafik i telesektoren blev vedtaget i 1995, og der blev indført en ændring af loven i sommeren 1998.
Under behandlingen af denne ændringslov opstod der en fejl, og denne fejl betød, at tre forudsatte hjemler faldt ud af forslaget.
Det skal der naturligvis rådes bod på, og det, som det her forslag har til hensigt at gøre, er altså at reparere den fejl, der blev begået i sommeren 1998.
Det vil Kristeligt Folkeparti selvfølgelig gerne være med til, og derfor kan vi støtte det foreliggende lovforslag.
Jan Trøjborg (S), 1999-05-18:
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at takke ordførerne for en meget seriøs og grundig behandling af dette lovforslag.
Man kan selvfølgelig filosofere over, om det betyder så meget, om der er en bindestreg eller et og.
Det, vi har fundet ud af grundet en konkret sag, er, at det betyder ganske meget.
De tre hjemler, der har været omtalt i debatten, har vi aktuelt stærkt brug for.
Derfor håber jeg, vi i fællesskab kan glædes over, at vi nu får den sag på plads, således at Telestyrelsen får det instrument, den skal have, så vi får de rigtige instrumenter på plads i forbindelse med en forhandling om tjenesteudbyderaftaler.
Jeg er faktisk ganske enig med hr. Kim Behnke.
Det er meget, meget fornuftigt nu at foretage en grundig revision, en konsolidering, af den efterhånden ganske store lovgivning, vi har på hele teleområdet, få alle lovene kigget grundigt efter, tage os tid til at gøre arbejdet seriøst og med en meget høj lovkvalitet, men først og fremmest således, at vi når det politiske mål, som jeg fornemmer der er bred enighed om. Med disse bemærkninger vil jeg gerne takke ordførerne for positiv vilje til, at forslaget hurtigt kan træde i kraft.
Anne Baastrup (SF), 1999-05-18:
Da vores ordfører, hr. Aage Frandsen, ikke kan være til stede, skal jeg læse følgende op: I 1998 vedtog Folketinget en ændring til lov om konkurrenceforhold og samtrafik i telesektoren, der blandt andet skulle sikre, at også tjenesteudbyderaftaler blev reguleret på lige fod med andre former med samtrafik.
Under behandling af denne ændringslov opstod der imidlertid en fejl i forbindelse med indskrivningen af det optryk af lovforslaget, som blev omdelt efter afstemningen ved andenbehandlingen sammenholdt med teksten til de konkret vedtagne ændringsforslag i den afgivne betænkning, der dannede grundlag for anden behandling.
Teksten til optrykket af lovforslaget som vedtaget ved tredjebehandlingen var enslydende med optrykket af lovforslaget efter andenbehandlingen.
Det er pinligt, og det er denne fejl, lovforslaget nu udbedrer.
SF er naturligvis for.
Dorte Bennedsen (S), 1999-05-18:
Som justitsministeren selv gør opmærksom på i sin fremsættelsestale, kommer dette lovforslag unægtelig meget sent frem på Folketingets bord.
Vi har forstået, at årsagen bl.a. er, at forslaget har været ret lang tid hos hjemmestyremyndighederne og vel ikke mindst, at der i flere omgange har været forhandlinger med Færøerne i forbindelse med deres ønsker om ændringer i det første lovudkast.
I den form, som forslaget foreligger i i dag, er Færøernes ændringsforslag på nær et enkelt imødekommet, og det handler om, at Dommerudnævnelsesrådet også skal indstille ved udnævnelse af dommerfuldmægtige. Jeg skal ikke lægge skjul på, at Socialdemokratiet finder det mest hensigtsmæssigt, at Dommerudnævnelsesrådet ikke inddrager spørgsmålet om dommerfuldmægtige i sit område, men på den anden side synes vi, at det er et spørgsmål, som vi kan se nærmere på, hvis det fortsat er et færøsk ønske.
Socialdemokratiet kan støtte lovforslaget ud fra nøjagtig de samme synspunkter, som vi gav udtryk for, da vi havde den danske domstolsreform til behandling.
Grønland har jo bl.a. med sit særlige kredsdommersystem en række forhold, som umiddelbart adskiller sig meget væsentligt fra både Færøernes og Danmarks.
Det er vel nok erkendt af alle, at der er behov for en mere gennemgribende justering af det grønlandske retsvæsen, men vi finder det rigtigt, at der ikke med dette forslag er taget initiativ til sådanne justeringer, og at man i stedet afventer, at Den Grønlandske Retsvæsenskommission får færdiggjort sit arbejde, noget, vi jo har ønsket i nogen tid, men som nu forhåbentlig vil ske med udgangen af dette år.
Alt i alt kan vi støtte forslaget, og vi er som sagt villige til at drøfte spørgsmålet om et eventuelt ændringsforslag efter færøsk ønske.
Vi vil også gerne medvirke til, at forslaget bliver vedtaget i denne samling, selv om det som sagt er kommet meget sent frem, men vi finder ikke, at det er ministeren, der har været for sent ude; det er andre forhold, der har spillet ind. Vi vil som sagt gerne medvirke til, at forslaget bliver gjort færdigt i denne samling.
Anne Baastrup (SF), 1999-05-18:
Da SF's ordfører, hr. Aage Frandsen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre følgende: Hovedformålet med lovforslaget er at gennemføre de nødvendige ændringer af den færøske og grønlandske retsplejelov, så de ændringer, der er foretaget i den danske retsplejelov i forbindelse med domstolsreformen, også kommer til at gælde for Færøerne og Grønland.
Det lyder fornuftigt nok, men er vi sikre på, at der overhovedet ikke er problemer i at overføre de danske regler i lettere omskreven form til Færøerne og Grønland?
Er der på Færøerne og Grønland enighed om ændringerne og om, at de skal gennemføres i hast?
Er der enighed om, at et centralt forslag fremsat den 12. maj skal gennemføres i denne samling, og hvorfor fremsattes forslaget så sent?
Er det rimeligt i forhold til Folketingets arbejde?
Alle disse spørgsmål vil SF i den kommende tid søge afklaret, men umiddelbart finder SF det ikke rimeligt at vedtage lovforslaget nu.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1999-05-18:
Jeg kan meddele på Venstres vegne, at vi til gengæld ikke er indstillet på at gennemføre dette lovforslag, inden vi om syv arbejdsdage drager på sommerferie.
Det er jo, som fru Dorte Bennedsen anførte, en meget sen fremsættelse, og uanset hvis skylden er, så er det en meget sen fremsættelse.
Det var faktisk den forrige mødedag, at lovforslaget blev fremsat, og nu førstebehandles det altså mødedagen efter, at det blev fremsat.
Det er naturligvis overhovedet ikke i overensstemmelse med den lange debat, vi lige har haft om lovkvalitet.
Vi har også hæftet os ved, at Færøerne ikke har fået deres ønske opfyldt, og det kræver naturligvis også en nærmere diskussion, og der er flere principielle spørgsmål i lovforslaget.
Det er klart, at vi selvfølgelig altid vil se positivt på forslag, som er tiltrådt af Færøerne og Grønland, men vi vil altså have mulighed for at studere lovforslaget og få svar på vores spørgsmål, før at vi vedtager det.
Dorte Bennedsen (S), 1999-05-18:
Det har faktisk ligget på bordet siden den 12. maj.
Ja, jeg erkender, at det er sent.
Det sagde jeg også i min tale, men det er jo altså nogle specifikke forhold, der gør det, og jeg har lidt svært ved at forstå, at fru Birthe
Rønn Hornbech pludselig skal have megen tid til det her
Der er i og for sig ikke noget nyt i forhold til den diskussion, vi havde om den danske domstolsstyrelse, det er en parallelisering dertil, og den har været hos de færøske og de grønlandske myndigheder.
Jeg ved ikke, om fru Birthe Rønn Hornbech havde tænkt sig at bryde en gammel tradition for, at vi her følger de indstillinger, vi får fra Grønland og Færøerne.
Jeg kan kun opfatte fru Birthe Rønn Hornbechs bemærkninger som chikaneri.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1999-05-18:
Jeg udtalte, at lovforslaget kom til første behandling mødedagen efter, at det blev fremsat.
Det var en konstatering af, hvordan det er i virkeligheden, og det kan faktisk ikke diskuteres af fru Dorte Bennedsen.
Det er klart, at fru Dorte Bennedsen har haft nogle andre muligheder for at se lovforslaget, inden det blev fremsat, men det har vi altså ikke haft, og jeg vil godt bede mig fritaget for beskyldninger om chikane, når vi sidder i Udvalget for Forretningsordenen og forsøger at planlægge et bedre lovgivningsarbejde for Folketinget.
Det er helt i strid med, hvad Socialdemokratiets ordfører i øvrigt har sagt med hensyn til lovkvalitet.
Jeg synes, fru Dorte Bennedsen skulle læse hr. Jan Petersens ordførertale.
Brian Mikkelsen (KF), 1999-05-18:
Da den konservative ordfører, fru Gitte Seeberg, ikke har mulighed for at være til stede i salen ved denne første behandling, skal jeg på vores ordførers vegne redegøre for Det Konservative Folkepartis standpunkter til dette lovforslag.
Som det fremgår, er dette lovforslag en følge af de ændringer, der blev vedtaget i forbindelse med domstolsreformen.
Det Konservative Folkeparti støttede de to lovforslag, som danner det nye grundlag for rekruttering af dommere, om dommeres bibeskæftigelse og om ansættelsesværn for retsassessorer og dommerfuldmægtige.
Reglerne foreslås nu overført til også at gælde i Grønland og på Færøerne, idet der er taget hensyn til de lokale forhold, som gør sig gældende her.
Efter vores opfattelse er der fortsat nogle uafklarede punkter omkring forslaget.
Høringssvarene er netop delt om, og vi vil gerne have lejlighed til at studere disse nærmere, men jeg vil gerne gøre opmærksom på, at vi heller ikke finder det rimeligt, at forslaget først fremsættes nu og førstebehandles på et tidspunkt, hvor der er ti dage til, at Folketinget går på sommerferie.
Vi vil meget gerne have længere tid til at drøfte og se på konsekvenserne af forslaget.
Det her er ganske enkelt ikke rimeligt.
Det rejser igen spørgsmålet om lovkvalitet og lovsjusk.
Det Konservative Folkeparti ser positivt på substansen i lovforslaget, men vil især gerne se nærmere på hjemmestyrets bemærkninger, og vi vil derfor vente med vores endelige stillingtagen.
Ole Sohn (SF), 1999-05-19:
Altså jeg forstår ikke, hvorfor det skal være nødvendigt for en forslagsstiller at gå op gang på gang for at sige, at det faktisk i bemærkningerne til forslaget fra SF's side er tilkendegivet, at vi ønsker, at orlovsordningerne skal forhandles på den enkelte arbejdsplads, blandt andet af hensyn til virksomhedernes tilrettelæggelse af arbejdet og i øvrigt også af hensyn til kollegernes arbejdsindsats.
Det er jo klart, at hvis en person går på orlov, så bliver det jo ofte, medmindre man kan få en erstatningsarbejdskraft, en belastning for kollegerne, og derfor skal der selvfølgelig også tages hensyn til deres behov og interesser.
Det er derfor, at tingene skal løses tættest muligt på den enkelte, både på forældrene og også på kollegerne og arbejdsgiverne.
Mogens Andreasen (DF), 1999-05-19:
Jamen jeg har da godt bemærket, at der i bemærkningerne til forslaget står, at tillidsmanden i samarbejde med den enkelte medarbejder skal aftale, hvornår der skal holdes orlov, og så skal han så gå til virksomhedens leder.
Det, der ligger i det set fra mit synspunkt,
er, at det ikke er nok, at man kommer til virksomhedens leder og siger: Vi har en medarbejder, der gerne vil holde ferie.
Nej, det, der sker, er, at der kommer en pression over for virksomheden til at gennempresse en orlov, som virksomheden ikke er interesseret i, uanset om der står i bemærkningerne, at der kan siges nej.
Vi tror simpelt hen, at målet med det er at komme til at styre, hvornår folk får orlov på arbejdspladsen.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-05-19:
Da Det Radikale Venstres arbejdsmarkedspolitiske ordfører, hr. Anders Samuelsen, ikke kan være til stede i salen i dag, har jeg lovet at holde hans tale.
I Det Radikale Venstre vil vi jævnfør regeringsgrundlaget også meget gerne have en mere fleksibel børnepasningsorlov.
Vi er af den opfattelse, at en mere fleksibel børnepasningsorlov skal forsøge at forene fem vigtige hensyn.
Det er for det første hensynet til børnene, så børnefamilierne får mere tid til at være sammen i hverdagen, det er luft i dagligdagen, der betyder noget, og ikke f.eks. 3 ugers ferie i ny og næ.
En form for deltidsorlov kunne løse dette problem.
For det andet skal vi ikke strikke ordninger sammen, som pr. definition primært vil blive benyttet af kvinder, og som øger risikoen for, at kvinder marginaliseres på arbejdsmarkedet.
Det taler imod at give mulighed for endnu længere sammenhængende fuldtidsfravær fra arbejdspladsen.
For det tredje skal arbejdsgiverne have rimelige vilkår
at handle ud fra.
Det skal være muligt for arbejdsgiverne at planlægge arbejdet, og der skal være tid til eventuelt at finde en erstatningsarbejdskraft for den medarbejder, der går på orlov.
Det taler imod blot at give mulighed for kortere fuldtidsorlov, da det selvsagt ikke er særlig nemt at få erstatningsarbejdskraft i virksomheden for blot et par ugers arbejde. For det fjerde er det vigtigt for os, at vi ikke ender i den grøft, at vi som lovgivere sender signaler om, at vi vil fratage forældrene ansvaret for selv at foretage prioriteringer i hverdagen.
Endelig skal det for det femte være en mere fleksibel ordning, der også er økonomisk ansvarlig og bæredygtig.
Det Radikale Venstre kan ikke stemme for et forslag, der vil betyde en væsentlig fordyrelse i forhold til den eksisterende ordning.
Det er selvfølgelig ikke så ligetil at lave en ordning, der kan integrere de nævnte hensyn.
Det tager tid at finde den rigtige løsning, men fra radikal side har vi fuld tillid til, at arbejdsministeren finder en løsning på problemerne.
Det har vi fra Det Radikale Venstres side syntes var en for snæver og for fantasiløs tilgang til problemstillingen, og vi har derfor peget på, at man også bør se på andre veje til at opnå målet om at gøre orloven mere fleksibel.
I SF's forslag er det ud over fantasien kun den enkeltes kollegaer, der sætter grænserne. Det er ganske enkelt ikke rimeligt, at arbejdsgiveren, som SF lægger op til med dette forslag, har så lidt at skulle have sagt i forhold til medarbejderes orlov. På den baggrund kan vi ikke støtte forslaget.
Mogens Andreasen (DF), 1999-05-19:
Jamen så fik vi da at vide, at hr. Ole Sohn ikke vil slås i hartkorn med statsministeren.
Vi har da tidligere set, at hr. Ole Sohn udmærket kunne være med til at foretage lovgivning sammen med statsministeren, og dér skelede han ikke til, hvilken form for lovgivning han så gik ind på.
Man har jo vedtaget pinsepakken sidste år, og der var hr. Ole Sohn jo med sammen med regeringen og var jo selvfølgelig også dermed sammen med statsministeren.
Jeg kan godt se, at der ikke umiddelbart er tale om en udvidelse, men der er tale om en stor forvirring på arbejdsmarkedet, som gør, at der - som også arbejdsministeren sagde - bliver stor forvirring i virksomhedrene, når man ikke ved, hvornår arbejdskraften er til stede på virksomheden.
er dér, det går galt.
Og det er dér, vi ikke kan være med.
Frank Aaen (EL), 1999-05-19:
Når man hører sådan en debat her, så siger alle, at de gerne vil gøre noget godt for børnefamilierne.
Og alle siger også, at de er tilhængere af børnepasningsorlov.
Det er ret grotesk, men det er jo essensen, for antallet
Når man noterer sig, at vi fra 1995, hvor ca. 40.000 var på børnepasningsorlov, i dag er nede på det halve niveau, og så står man her og argumenterer for, at vi skal bare fastholde reglerne, som de er, er det jo stort set det samme som at sige, at det er fint, at færre forældre udnytter børnepasningsorloven.
Det harmonerer ikke helt med de fine ord om, at man vil gøre noget for børnefamilierne, og at man gerne vil have, at folk kan tage orlov for at passe deres børn.
Vi støtter altså SF's ændringsforslag i alt væsentligt.
Det er godt med fleksibilitet, for når man skal tage orloven i sammenhængende perioder, er der mange unge kvinder, der kommer i en orlovsfælde, hvor de, fordi de i lang tid er væk
fra arbejdsmarkedet, faktisk har svært ved at komme tilbage igen og fastholde deres placering på arbejdsmarkedet
Der vil en mere fleksibel orlovsordning jo gøre, at man kan beholde sin tilknytning til arbejdsmarkedet i orlovsperioden. For det andet tror vi, at i virkeligheden er en nedsættelse af den daglige eller den ugentlige arbejdstid til større hjælp for børnefamilierne end det at have 13 uger i rap, for det er dér, man kan få lettelsen i dagligdagen og på den måde få et mere sammenhængende liv end det, som mange børnepasningsfamilier har i dag med det ræs, det er med at nå at hente og bringe og købe ind osv. Så derfor er vi tilhængere af, at man ændrer tingene som her.
Det er muligt, det kan gå den vej.
Det må vi da håbe.
Men jeg er altså bange for, at på mange arbejdspladser ser det anderledes ud.
Og særlig når vi kommer ud i den mere traditionelle del af arbejdsmarkedet, er jeg bange for, at det ikke er den virkelighed, der tegner sig.
Det er klart, at der skal være en eller anden form for forhandling med arbejdsgiverne, og det bliver på den måde jo nødvendigt med en eller anden forhandlingssituation, når man vil tilrettelægge en fleksibel orlov.
Det kan ikke gennemføres bare ved en ensidig ret til lønmodtageren, men jeg mener ikke, at det er helt klogt, det, som SF her har lagt frem.
Men hvis der var flertal for forslaget i Folketingssalen, kunne vi sagtens løse det problem, er jeg sikker på.
Så generelt set
altså en støtte til SF.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-05-19:
Beslutningsforslaget lægger op til, at børnepasningsorloven bliver mere fleksibel, altså at forældrene kan holde fri nogle få dage, i en kortere periode, så de kan være hjemme og passe deres børn.
Hvis man læser bemærkningerne, ja, så skal det ske i henhold til aftale med kollegerne, eventuelt igennem tillidsmanden.
Altså kollegerne skal være med til at beslutte, når en medarbejder skal have nogle få dage til at passe sine børn.
Fremskridtspartiet mener ikke, det kan være rigtigt, at kolleger skal inddrages som gidsler i sådan et spil.
Det bliver dem, der skal tage et ekstra nap, når en kollega tager fri i et par dage for at være hjemme og passe sine børn.
Det skal være en aftale mellem arbejdsgiveren og arbejdstageren, som det i øvrigt er med den orlovsordning, vi har nu.
Den orlovsordning, vi har nu til børnepasning, ja, den går jo ud på, at man kan holde fri i 26 uger, altså et halvt år, når man - og arbejdsgiveren - finder det rigtigt.
Men at lave det om til, at man kan holde fri i korte perioder på de betingelser, jeg har nævnt, det kan ikke være rigtigt.
I øvrigt var en af begrundelserne, da vi i første omgang indførte det, der hed børnepasningsorlov, at når der var nogle, der tog fri for at passe deres børn, ja, så var der jo andre, der kunne komme i arbejde.
Så var der nogle flere, der kunne komme i arbejde.
Hvis det her bliver gennemført, ja, så er der jo ingen andre, der får arbejde.
Det virker jo lige modsat det, som var meningen eller en af begrundelserne for at indføre børnepasningsorloven; så det kan vi på ingen måde være med til at støtte.
I øvrigt er jeg af den opfattelse, at den ordning, vi allerede har, fungerer godt.
Og i praksis, hvis en medarbejder vil have fri en uge til at passe sine børn, eventuelt tage på ferie, ja, så er det noget, man godt kan finde ud af, uden at det er skrevet ind i lovteksten. Derfor mener vi ikke, det er rigtigt at gå videre med nye initiativer på det område lige i øjeblikket.
En anden ting er jo også det store spørgsmål om, hvor stor interesse det har for forældrene.
Ønsker forældrene mere fleksible vilkår eller mere tid til at passe deres børn?
Det spørgsmål kan man da tit stille sig selv.
Vi har set her i løbet af de sidste år, at der i forbindelse med storkonflikten blev der indført et nyt begreb, det, der hedder omsorgsdage.
Man kunne tage fri til at passe sine børn, eller man kunne selvfølgelig også arbejde og tjene
nogle penge til forskellige ting.
Alle ting viser jo, at folk vælger det sidste.
De vil hellere arbejde og tjene nogle flere penge til forskellige goder.
Altså man ønsker ikke mere tid til at passe sine børn.
Vi så det under storkonflikten sidste forår, da man havde
god tid til at tage sine børn ud af børneinstitutionen og passe dem selv.
Det gjorde man ikke.
Der var lige så mange børn i børneinstitutionerne, som der plejede at være.
Jeg siger bare dette, for mon ikke befolkningen er tilfreds med de orlovsordninger, vi har?
Det har jeg på fornemmelsen.
Det vil skabe forvirring på arbejdspladsen, hvis vi indfører det her.
Og jeg tror ikke, der er ret mange, der ønsker det.
Vi kan ikke støtte det.