Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-01-10:
Som det er fremgået af debatten, finder SF det væsentligt at få styrket fagområdet miljøøkonomi.
Det er også fremgået af debatten, at der øjensynlig er et bredt flertal i Folketinget, der er enige om, at det er et vigtigt fagfelt at få styrket, så egentlig må man sige, at det ligger lige på den flade hånd for regeringen at sikre, at det kommer til at foregå på en tilstrækkelig gennemtænkt måde og ikke sker i form af en hastebehandling.
Jeg er derfor naturligvis glad for, at Finansudvalgets formand har givet det tilsagn, som blev refereret her fra talerstolen for et øjeblik siden. Men når man nu kigger på aktstykket, som det ser ud, så fremgår det både af navnet, nemlig Institut for Miljøvurdering, og af det, der i øvrigt står i aktstykket, at der er tænkt på et egentligt institut fra regeringens side, altså et egentligt institut, der også har selvstændig forskningskompetence.
Det blev jo i øvrigt bekræftet af hr. Eyvind Vesselbo tidligere på dagen her fra talerstolen, at det var det, der var intentionen i aktstykket, som det ligger på nuværende tidspunkt.
Jeg er derfor gået ud fra, at det er det, der er intentionen, og som jeg tidligere har sagt heroppefra, finder
jeg det meget besynderligt, at man, når det er et institut, så ikke vil etablere et institut efter de spilleregler, der i øvrigt gælder inden for sektorforskningen og inden for universitetsforskningen. På alt, hvad der er sagt tidligere af Venstre og De Konservative gennem mange år, har jeg jo forstået, at de også er interesseret i, at dansk forskning er på et højt og internationalt respekteret niveau.
Det harmonerer imidlertid meget dårligt med det, at man udpeger en formand, der ansætter en direktør, der så begynder at lave en arbejdsplan, som sendes gennem en international peer reviewing-proces, det harmonerer simpelt hen ikke.
Det naturlige ville naturligvis være, at man startede med kommissoriet og på det grundlag kunne lave en form for arbejdsplan.
Jeg kan derfor selvfølgelig ikke lade være med at stille mig selv og navnlig ministeren spørgsmålet: Er det i virkeligheden noget andet, der er tale om?
Er det slet ikke et institut, er det et råd, der er tale om, eller en tænketank?
Nu kan jeg selvfølgelig godt forstå, at det vil være lidt ubehageligt for regeringen at skulle sige, at det her er et råd, for i morgen kommer så listen af råd, der skal nedlægges, så det giver jo unægtelig noget af et problem.
Men jeg vil nok sige, at så ville det jo være naturligt at se på, hvilke råd vi i øvrigt har, der arbejder med det her, og der har vi i hvert tilfælde tre: vi har Det Økonomiske Råd, vi har Det Økologiske Råd, og vi har Naturrådet. Så mit spørgsmål er: Hvis det er et råd og slet ikke et institut, hvorfor går regeringen så ikke i en dialog om at sammensmelte disse tre råd til ét samlet råd, hvor man så kan udvide kommissoriet, sådan at man får et råd, der kan komme med vurderinger og det, jeg vil kalde udredninger, altså ikke forskning, men udredninger?
Under alle omstændigheder: Lige meget hvad det er, så må punkt 1 være at få sikret, at der ligger et kommissorium for det her, så vi kan se, hvor afgrænsningen går.
Miljøministeren har sagt, at regeringen ikke vil kunne lægge opgaver frem, som den beder dette organ om at løse.
Men kan andre det? Kan Folketinget f.eks. gøre det?
Er det op til Folketingets partier, er det op til dem, der er repræsenteret i Miljøudvalget, at bede om udredninger?
Er det det, der er intentionen?
Så sig det dog i stedet for.
Så kan man jo gå ind i en diskussion om, hvordan et sådant kommissorium skal se ud, så det faktisk bliver det uafhængige organ, jeg har forstået på miljøministeren at han mener det skal være.
Til gengæld må jeg sige, at så bliver man nødt til at pille noget ud af aktstykket, for man kan ikke sende et kommissorium for et råd til international peer reviewing.
De vil simpelt hen dø af grin i udlandet, hvis vi gør det.
Det er så pinligt og uvidenskabeligt, så det kan vi simpelt hen ikke tillade os at gøre. Der er man nødt til at sige: Jamen det er så ikke et institut.
Vi fik sagt noget i valgkampen, som vi syntes vi skulle buse igennem med, men nu har vi lyttet til debatten, og vi er enige i, at det her selvfølgelig skal vurderes, sådan at vi går ind i en diskussion om, hvad det er for et kommissorium, så det ikke i virkeligheden bliver et ideologisk, men faktisk et ordentligt, uafhængigt organ, vi arbejder med.