Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-11-28:
Jeg skal gøre det meget kort og blot kvittere for et antal ting.
Jeg skal endnu engang kvittere for, at Kristeligt Folkeparti har rejst debatten her i dag og også kvittere for en god debat med mange nuancer.
Og så sidst, men ikke mindst, kvittere for det forslag til vedtagelse, som jo altså samler ganske bred opbakning i Folketinget, hvilket betyder, at Folketinget jo i virkeligheden forpligter sig selv til at sætte en deadline for denne her diskussion.
Det er i sig selv ganske positivt. Uden at det skal blive for lommefilosofisk eller for hverdagsagtigt, tror jeg, at vi er mange, der gennem tiden har prøvet, at først når der for alvor var en deadline, så fik man arbejdet fra hånden.
Det tror jeg egentlig også godt kan overføres til denne debat, som rummer så mange dilemmaer i sig, men hvor det jo samtidig er så vigtigt, at vi får truffet nogle bæredygtige konklusioner, sådan at vi ikke så at sige skal reparere på lovgivningen hele tiden i takt med, at udfordringerne viser sig, men at vi gennemtænkt og i sammenhæng kan sætte nogle grænser, der forhåbentlig vil være bred opbakning til.
Hvor de grænser går, kan jo ikke helt præcist aflæses af debatten her i dag.
Og som jeg også sagde indledningsvis, har regeringen heller ikke fastlagt nogen position med hensyn til disse spørgsmål, før vi får høringen til foråret, som jo i sig selv også skaber et grundlag for, at debatten i Folketingets partier kan kvalificeres yderligere.
Jeg tror ganske meget på, at den vedtagelse, der her er lagt op til, fremmer sagen derved, at Folketingets politiske partier, gruppe for gruppe, nu i virkeligheden gennem denne vedtagelse forpligter sig til alvorsfuldt at gå ind i disse spørgsmål, som jo også kræver, at vi alle hver især som parlamentarikere nu bruger lidt kræfter på at komme ind i den teknologi, der gemmer sig bag det her.
Her er vi ude i et, tror jeg, for mange af os nyt område.
Alene terminologien kan jo være svær at få ind under huden, og jeg skal ligesom Folketingets formand beklage, at de ord, vi skal anvende i denne debat, ikke er ord, der ligger let på tungen.
Jeg havde faktisk gerne set, at en følgevirkning af det arbejde, der har været i Genteknologiudvalget, havde været, at vi havde fået et dansk begrebsapparat, sådan at man ikke, når man slår op i ordlisten for at finde ud af, hvad embryonale stamceller i virkeligheden er for noget, kan læse, at det er stamceller, der er udtaget fra blastocysten, typisk 4-6 dage efter befrugtningen.
Og det står altså noget i kontrast til de mængder af fosteranlæg, som bringes i spil i debatten her.
Det skal jeg ikke trampe meget mere rundt i, men blot bruge det til at understrege behovet for, at vi alle yderligere kvalificerer os til at få draget konklusioner i denne debat.
Så er jeg også glad for, at det så kraftigt fra alle, på trods af de nuancer, der har været i debatten, er fastslået ganske entydigt, at ingen her vil acceptere, at der finder befrugtning sted, som i sig selv har en anden intention end at frembringe liv. Det har alle jo sagt med klar røst.
Det ligger i øvrigt også i direkte forlængelse af Europarådets bioetikkonvention, og så er det da i hvert fald en grænse, som er støbt i jernarmeret beton.
Det synes jeg er en positiv sideeffekt af den diskussion, der har været her.
Videnskabsministeren og jeg vil drage omsorg for, at der bliver tilrettelagt en god ramme omkring den debat, ikke mindst ved videnskabsministerens konference, som afholdes af Teknologirådet i samarbejde med DetEtiske Råd, og så vil vi jo under den ene eller den anden form, forudser jeg, få mulighed for at vende tilbage til denne debat allerede i indeværende samling.