Svend Auken (S), 2001-02-22:
Beslutningsforslaget fra Socialistisk Folkeparti handler om, hvis man sådan skærer ned til benet, hvorvidt vi har styr på beskyttelsen af natur og miljø, når vi i Danmark producerer store mængder og stigende mængder af svinekød. Jeg er glad for at kunne svare, at regeringen gennem de seneste år har gennemført en regulering af svineproduktionens miljøpåvirkning, som er uden sidestykke både i et europæisk og et globalt perspektiv.
Jeg tænker her særlig på de stramme harmonikrav og krav om, at kvælstof i gylle skal udnyttes effektivt til at gøde markens afgrøder.
Vi har gjort kolossalt meget, og vi skal gøre meget.
Opgaven at forene hensynet, som for os er indiskutabelt, til natur og miljø på den ene side og så et moderne konkurrencedygtigt erhverv på den anden side, inklusive alle de ønsker, vi derudover har om kvalitet, om dyrevelfærd osv., er selvfølgelig en meget vanskelig opgave, men den skal løses, og den skal ikke løses på produktionens præmisser, den
skal løses sådan, at det, der foregår, når vi producerer svinekød i Danmark, ikke sker på bekostning af miljø og natur.
Jeg er glad for, at SF rejser denne debat med sit forslag.
Vi har allerede styrket beskyttelsen af borgerne i landsbyerne, når det drejer sig om at undgå lugtgener fra husdyrbedrifterne.
Før jul iværksatte jeg med omgående virkning et midlertidigt skærpet afstandskrav på 300 m for udvidelser og etableringer af husdyrbrug.
Denne midlertidige regel er rettet mod alle husdyrbrug, store som små, og indebærer en væsentlig stramning af reglerne om afstand mellem en svinefarm og naboerne.
Vi vil ikke tillade den skade, der kan ske for velfærden i et landsbysamfund, hvis der opbygges en stor og dominerende svinefarm på et forkert valgt sted.
Jeg har nøje overvejet forslaget om et midlertidigt stop
for udvidelse af svinefarme for at beskytte naturen.
Vi må beskytte naturen ud fra det til enhver tid bedste faglige grundlag.
Fødevareministeren og jeg har nedsat Wilhjelmudvalget med henblik på at fremlægge et omfattende fagligt grundlag for planlægning af naturbeskyttelsen.
Danmarks Naturfredningsforening har tidligere været i pressen med en bøn om, at reglerne til beskyttelse af naturen - selv om naturen ikke ligesom berørte borgere kan klage sin nød, når der udvides husdyrbrug i nabolaget - også ville blive forbedret.
Jeg er helt enig med præsidenten for Naturfredningsforeningen.
Naturen skriver ikke debatindlæg og søger ikke om foretræde for Miljø- og Planlægningsudvalget
Det må vi politikere gøre, som skal træffe beslutninger, der også har virkninger for naturen.
Jeg tror imidlertid, at naturen er bedst tjent med, at vi, når det drejer sig om de varige regler, venter på Wilhjelmudvalgets arbejde, inden vi tager stilling til, hvordan vi kan styrke den målrettede naturbeskyttelse.
Jeg vil ikke nulstille udviklingen i husdyrsektoren over én kam, når vi ved, at behovet for en bedre naturbeskyttelse varierer fra naturtype til naturtype.
Til august afleverer Wilhjelmudvalget et omfattende fagligt grundlag for en handlingsplan for biologisk mangfoldighed og naturbeskyttelse.
Med det grundlag på bordet vil regeringen følge op og styrke naturbeskyttelsen, også i forhold til svineproduktionen.
Jeg har netop haft lejlighed til at drøfte Wilhjelmudvalgets arbejde med udvalgets formand.
Alt tegner efter hans bedømmelse til, at der vil ske et gennembrud på landbrugsområdet.
Landbrugets organisationer signalerer samarbejdsvilje og forståelse for, at der må ske noget, og der er en meget saglig diskussion i udvalget mellem de uafhængige eksperter, naturorganisationer og repræsentanter for landbruget i udvalget.
Vi er afhængige af, at vi har en forståelse i erhvervet på det her område, naturligvis er vi det som på så mange andre områder.
Der kan laves meget naturbeskyttelse i det små, hvis den enkelte landmand er sig sit ansvar bevidst.
Hvis vi kan få hver enkelt landmand til at lave en naturplan, hvor han målrettet kan arbejde med naturbeskyttelse på sin bedrift, har vi taget et kæmpeskridt mod en større biologisk mangfoldighed i vort intensivt drevne landbrugsland.
Socialistisk Folkeparti har også fremhævet, at de er usikre på, om de lokale myndigheder har redskaber nok til at beskytte miljø og natur, når en landmand vil udvide sit svinebrug.
Jeg er også optaget af spørgsmålet om de muligheder, som de lokale myndigheder har til at træffe afgørelser om udvidelser og nyetablering.
Vi er afhængige af, at de regionale og lokale myndigheder er sig deres ansvar bevidst og er med til at træffe beslutning om at nægte udvidelse af svinebrug på lokaliteter, som har store natur- og miljøværdier.
Drejer det sig om anlæg i eller i umiddelbar nærhed af de sårbare naturområder, skal der efter min bedste overbevisning, indtil vi er færdige med det endelige regelsæt, siges nej til anlæg af nye.
Vi skal ikke ødelægge det for os selv.
Store brug med mere end 250 dyreenheder skal VVM-vurderes, og de skal have en miljøgodkendelse.
Ved VVM-vurderingen kan amterne afvise at vedtage et regionplantillæg, hvis den faglige vurdering viser, at en udvidelse eller en nyetablering af et husdyrbrug vil have væsentlig indvirkning på miljø og natur.
Dér tror jeg, at det er vigtigt over for amterne at få understreget, at dette hensyn ikke mindst gælder, hvis det drejer sig om anlæg i et naturområde eller i umiddelbar nærhed af et naturområde.
Det er kommunerne, som skal give en miljøgodkendelse til de store brug.
I miljøgodkendelsen kan stilles vilkår, som går ud over de generelle regler for landbrugsdrift,
og det er vigtigt, at vi giver en så klar vejledning på det her område som muligt.
Udvidelser og nyetableringer af husdyrbrug under 250 dyreenheder reguleres som udgangspunkt efter de generelle miljøregler.
Ifølge VVM-reglerne skal der dog gennemføres en screening af påtænkte projekter, som kan påvirke miljø og natur.
Der er hermed mulighed for at gribe ind over for udvidelser eller nyetableringer af husdyrbrug, hvor det må antages, at det pågældende projekt kan påvirke miljøet væsentligt.
Og her er det igen vigtigt at få understreget, at hvis det drejer sig om anlæg i et sårbart naturområde eller i umiddelbar nærhed at et sårbart naturområde, er det at lave et anlæg noget, der - havde jeg nær sagt - automatisk påvirker miljøet væsentligt; den viden har vi i dag. Samtidig med at det midlertidige skærpede afstandskrav for udvidelser og etableringer af husdyrbrug blev iværksat,
udsendte vi også en vejledning om administration af landzonereglerne.
Det fremgår heraf, at hensyn til bl.a. miljø, natur og landskab indgår i vurderingen af placering og udformning af byggeri, der ikke opføres i tilknytning til hidtidige bebyggelsesarealer. Igen må det præciseres, at hvis det drejer sig om anlæg i sårbare naturtyper eller i umiddelbar nærhed af sårbare naturtyper, må det have konsekvenser for den tilladelse, der skal gives.
Samlet set er det min vurdering, at det ikke er hensigtsmæssigt at iværksætte et stop for udvidelse og etablering af svinefarme, men vi er, som jeg har understreget, meget optaget af, at der tages særlige hensyn til de sårbare naturområder også i perioden, indtil vi kender resultatet af Wilhjelmudvalgets arbejde.
Kunsten er ikke at sætte i stå, men omvendt forhindre, at en række beslutninger træffes nu, som senere hen kommer til at forringe virkningen af de indstillinger, der kommer fra Wilhjelmudvalget.
Vi skal ikke gribe sådan ind, at vi sætter et helt erhverv i stå.
Omvendt må vi udvise forsigtighed, når det drejer sig om godkendelser i de sårbare naturområder eller i umiddelbar nærhed af de sårbare naturområder.
For at sikre, at de hensyn, som fremgår af naturbeskyttelseslovgivningen, indgår med den fornødne vægt, har jeg besluttet at udsende en præciserende vejledning til amterne om landzoneadministrationen op til de sårbare naturområder.
Hovedessensen af den er, at det er landzonemyndighedens opgave at sikre, at byggeri ikke placeres i nærheden af sårbare naturområder, hvis der kan findes en anden placering
på ejendommen, og som jeg var inde på det før også ved landzoneregler, får vi en generel vejledning, der vil præcisere dette.
Den samme tankegang gælder for administrationen af VVM-reglerne med hensyn til de sårbare naturområder.
Det har jeg orienteret amterne om i den vejledning om screening, som jeg udsendte den 9. februar til amterne og kommunerne. Jeg kan således ikke medvirke til forslaget, som det ligger her, men jeg tror, man har indtryk af, at vi er meget optaget af det formål, der er med forslaget.
Og vi er meget optaget af inden for rammerne af de regler, vi kender til i dag, at se, hvad vi kan gøre for at forhindre, at der sker ulykker, uden at erhvervsudviklingen sættes i stå.
Det er den balance, vi prøver at ramme, og selvfølgelig håber vi på, at det vil ske i et godt samspil med de lokale myndigheder og også i et godt samspil med landbruget.
Det er altså på den baggrund, vi har stor sympati for formålet med forslaget, men vi tror, vi kan nå målet på andre måder end ved at lave sådan et midlertidigt stop.