Kirsten Jacobsen (FP), 1998-06-23:
Det har jo været rørende.
Det har været rørende at høre på.
Finansministeren siger, at det er en fair aftale.
Det er finansministeren jo mere eller mindre kontraktforpligtet til at sige, og så kan man spørge finansministeren stille og roligt: Fair for hvem?
Er den fair mod de danske skatteydere?
Vi har nu hørt de to færøske repræsentanter fortælle om, hvor genial den er, og hvor godt
man er tilfreds på Færøerne
Finansministeren sagde også, at der var gjort op med fortiden.
Det er jeg sådan set enig med finansministeren i.
Man kan så spørge finansministeren stille og roligt - og jeg vil egentlig gerne bruge det rolige stemmeleje; det er det mest alvorlige for mig: Hvorfor gjorde man ikke op med fortiden den 28. januar?
Kravene fra Færøerne var jo de samme, banksagen var jo kendt, og man havde debatten her i Folketinget.
Finansministeren sagde også, at det var vedtagelsen fra januar, der var grundlaget for aftalen.
Jeg står med det forslag til vedtagelse, nr. V 42, der blev vedtaget under forespørgsel nr. F 36, og deri siger man jo blot, at man skal undersøge muligheden for at gøre krav gældende over for Den Danske Bank, og så skal man arbejde for en bedre kommunikation mellem danske og færøske myndigheder og genforhandle den samlede gældsafvikling, så det sker i et rimeligt forhold osv.
Det er jo egentlig ikke det, der ligger i den aftale, som finansministeren har præsenteret Folketinget for.
Men hvis jeg ganske kort skal sige, hvorfor Fremskridtspartiet ønsker det aktstykke her ned i Folketingssalen, så tror jeg ikke, det kommer bag på regeringen, at det gør vi rent principielt, fordi vi finder, at debatten bag lukkede døre i Finansudvalget om så store beløb, som den danske befolkning trods alt skal skaffe, ikke er acceptabel.
Det skal ske i åbenhed.
Det skal ske sådan, at alle kan se, hvilken holdning man har. Men der er en anden grund til, at Fremskridtspartiet ønsker denne aftale herned, og det er, at vi gerne vil have denne her aftale splittet op.
Vi synes, det er uacceptabelt at smide en pose blandede bolsjer ind på Folketingets bord og så fortælle i en masse bemærkninger, hvad de indeholder, når ingen er i stand til at skille bolsjerne ad.
Vi har jo ikke så mange dage for os, men så må vi tage natten til hjælp.
Den er jo endnu vor egen, er der nogle der siger. Og begrundelsen for, at vi vil have aftalen splittet op, er ikke kun gennemsigtigheden, men det er også, fordi
Fremskridtspartiet mener, at færingerne blev snydt i banksagen
Det har vi sagt hele tiden.
Vi mener også, de skal have kompensation.
Vi mener, at Den Danske Bank skulle have betalt kompensationen, men at det er den danske regering, som skal lægge pengene ud i første omgang, har vi ingen problemer med - ingen. Nu har hr. Frank Aaen brugt alle de stærke ord, så dem vil jeg ikke gentage, bare sige, at jeg deler mange af dem.
Så kan jeg ikke blive beskyldt for stærk sprogbrug i dag i hvert fald.
Når det drejer sig om den del, som er en omlægning af gælden, vil vi også gerne have lejlighed til at stemme for den del.
Men den del, vi ikke vil stemme for, er provisionsdelen eller gavepakken, eller kald det, hvad man vil.
Og vi vil vide, hvor stor den er, og vi vil også have, at den danske befolkning, som skal betale regningen, kan finde ud af, hvor stor den er.
For det er en kendsgerning, at uanset hvad man kalder det her, om man kalder det afpresning, eller hvad man kalder det, har timingen været fænomenal i hvert fald.
Jeg kan se den færøske lagmand, gamle bankbestyrer Anfinn Kallsberg stor, bred og mægtig stå stille og tilbagelænet ovre i Finansministeriet med alle esserne i lommen.
Og jeg har egentlig ondt af finansministeren, for finansministeren har det jo svært med at give penge ud, også til gode formål, så finansministeren må have haft det ondt
Og det behøver man sådan set da ikke at klandre finansministeren for.
Jeg har medynk med ham.
Jeg synes ærlig talt, det er synd for ham.
Det synes jeg ærlig talt, fordi det er hårde kræfter at være oppe imod.
Og jeg tror heller ikke, finansministeren har haft det godt, når han har læst i de danske og færøske aviser og sikkert fået indberetninger gennem Rigsombudsmanden om, hvordan man har danset kædedanse på Færøerne i glæde og beruselse over det her. Og der er da heller ikke nogen, der kan undre sig over, at et enigt Lagting vedtager det i morgen.
Nej, det tror pokker.
Det er jo mere, end hvad de selv turde fremsætte ønske om.
Og hvis der er en lagmand på Færøerne, der nogen sinde har haft chance for at blive genvalgt, hvis han ellers ikke gør sådan det alt for vilde, ja, så er det da ham her.
Men jeg synes nok, det er værd at bemærke hernede, at det er lidt svært for de danske boligejere at se på, at de nu skal pelses.
Det er lidt svært at se, at bilejerne, som bor på landet, ikke rigtig har råd til at beholde deres arbejde osv. - at alt det bringes i stand, fordi man får 2 færinger til at undlade at stemme, 2 færinger, som kan gøre det helt omkostningsfrit, fordi de ulykker, vi her bringer ned over danskerne, bringer man ikke ned over Færøerne.
De fik kun gaverne.
Og det bringer mig til sidst til at spørge lidt løseligt ud over den tomme sal, men ned til finansministerens lyttende øre: Mon ikke det var på tide, vi fik nedsat en grundlovskommission, således at det var den danske befolkning, som i det mindste fik lov til at tage stilling til, hvad det var for nogle skatter og afgifter, man skulle have her i landet?
Og er det virkelig rimeligt, at det er 2 færøske mandater, som kan bestemme, at vi i Danmark skal have den højeste registreringsafgift på biler i hele verden, og så kan de samtidig selv have en, der er en tredjedel?
Og vi kan oven i købet hjælpe dem, sådan at de kan købe bilen på Færøerne, tage den med til Danmark og putte 300.000 kr. i lommen. Var der nogle, der sagde, at vi ikke var så kloge i Danmark?
Ja, hvis ikke der var det, så var der nogle, der burde have sagt det.
Vi tager debatten igen ved andenbehandlingen, når vi har stillet alle vore spørgsmål.