Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-08:
Nu fra 2005 til 2006 skal der bruges flere penge.
Jeg bliver bare nødt til at sige det, når hr. Ole Sohn nu flere gange i sit spørgsmål siger, at der skal skæres ned i kommuner og amter.
Hvis man ser det under et, skal der bruges flere penge i 2006 end i 2005.
Det er en del af den aftale, der ligger, og det er jo den aftale, vi gerne vil have overholdt.
Hvad angår det andet om Folketingets mulighed for indflydelse, er det altså stærk kost at høre, at Folketinget skulle være holdt hen i uvidenhed, når lige præcis den ændring, der er sket det sidste døgn – bl.a. som følge af den diskussion, vi i fællesskab har haft om det ændringsforslag, der oprindelig lå – netop betyder, at Folketinget skal være vidende om, hvad det er, der i givet fald kommer til at ske, så hvis Folketingets flertal er uenige med regeringen i den disposition, regeringen foreslår, kan Folketinget nå at gribe ind.
Jeg er, når man bruger betegnelser som fattet eller ikke fattet – hvis hr. Ole Sohn lige ville lytte til mit svar – fuldt opmærksom på den forskel, der ligger i, om man får et orienterende aktstykke eller et aktstykke, der er til beslutning.
Jeg anholder bare det udtryk, at Folketinget bliver holdt hen i uvidenhed, for det er lige præcis det, det nye ændringsforslag går ud på, nemlig at sikre, at Folketinget ikke bliver holdt hen i uvidenhed, men at Folketinget bliver orienteret.
Det, jeg svarede før på et lignende spørgsmål, er sådan set det samme, som jeg vil svare hr. Villy Søvndal her.
Jeg synes, det er forkert, at man tager gruppen af udsatte og siger: Har de fået det bedre eller værre?
For inden for den store gruppe – desværre – af udsatte i det danske samfund er der meget, meget forskellige ting, der skal tages hensyn til, der er forskellige måder, man skal løse deres problemer på.
Et eksempel: Hvis vi giver flere penge til at sikre ordentlige væresteder for nogle af mest udsatte, så er det jo en forbedring.
Om det samlet set opleves som en forbedring i forhold til andre ting, der sker, må de enkelte jo vurdere.
Vores bestræbelse er på en lang række forskellige områder at tage initiativer, der betyder forbedringer for nogle af de mest udsatte.
Med hensyn til nogle af de udsatte, man taler meget om i forbindelse med kontanthjælpsloftet, som jo er meget konkret debatteret, og som også er noget af det, mange af de organisationer har hæftet sig ved, så siger vi, at for dem, der er i den her gruppe, og som har mulighed for at komme i arbejde, er den allerbedste hjælp, at de kommer i arbejde.
Og der synes vi, vi har en historisk chance nu for at hjælpe mange af de mennesker ind i et arbejdsmarked, der også giver dem nogle flere sociale relationer, som vi tror vil forbedre deres livskvalitet kraftigt.
Jo, men jeg prøver lige at forklare hr. Ole Sohn det igen.
Jeg er ikke enig i, at Folketinget ikke har mulighed for at reagere.
Med den ændring, der er sket af ændringsforslaget, og den diskussion, vi har haft, er det præciseret eller gjort klart, at regeringen skal gå til Finansudvalget, forud for at man bruger denne her bemyndigelse, og fortælle, hvordan man ønsker at bruge den bemyndigelse.
Hvis der så er et flertal i Folketinget, der er uenige med regeringen i den måde, man vil håndtere det på, kan det flertal nå at formulere sig over for regeringen og sige: På den her facon mener vi ikke det skal gøres.
Jeg gad nok se den regering, der ville vælge at sige: Jamen vi ønsker at bruge den bemyndigelse, vi har fået, på den og den måde, og vi kan se, at der er et flertal, der er uenige med os i det, men vi gør det bare alligevel.
Altså, jeg gad nok se den regering, der gjorde det.
Den ville typisk ikke have lang levetid; sådan ville det være.