Line Barfod (EL), 2003-05-20:
De borgerlige ordførere har undervejs i debatten et par gange været inde på, at de var bange for, at der var alt for mange, der ville bruge en sådan rådgivning, hvis man gav folk mulighed for at søge hjælp og vejledning, når de var kommet ud i gæld.
Hvem som helst kunne komme, inden de overhovedet kom i gældsproblemer.
Jeg synes nu ikke, det er så galt, hvis folk prøver at undgå at komme i problemer, men jeg tror nu ikke, det problem vil opstå.
Jeg tror mere på, at det kan være svært at få folk til at turde henvende sig alligevel, for det er et af de sidste tabuområder, vi har her i samfundet.
Folk synes, det er så skamfuldt at have gæld.
De kan næsten ikke få sig selv til at fortælle om det, fordi langt de fleste jo heldigvis har den grundlæggende moralske opfattelse, at man skal betale enhver sit.
Der er oven i købet mange, der stadig tror, at man kommer i gældsfængsel, hvis ikke man overholder de aftaler, man har indgået.
Det største problem, jeg har haft som gældsrådgiver, har
været at forklare folk, at de var nødt til at holde op med at betale af på deres gæld, så de fik råd til at betale husleje, elregning osv., indtil de igen fik overskud til at betale af på gælden.
Så jeg tror ikke, man skal være så bange for, at der kommer for mange til en rådgivning, snarere at der kommer for få af de mange hundrede tusinde her i Danmark, der har gældsproblemer.
Jeg kan heller ikke ud fra en økonomisk betragtning forstå, at de borgerlige partier ikke vil være med til at se på, hvordan man kan lave en uafhængig gældsrådgivning, hvor folk kan få hjælp, før de bliver sociale klienter, og hvor sociale klienter kan få hjælp, så de kan komme ud af gælden og dermed holde op med at være sociale klienter.
Jeg kan sådan set heller ikke forstå det set ud fra et erhvervssynspunkt
nogle af dem, der for alvor kommer i klemme på kreditorsiden, er jo de små erhvervsdrivende, som har svært ved at få inddrevet deres gæld, når folk først kommer dertil, hvor de ikke kan betale længere.
Så forstår jeg det slet ikke, når fru Charlotte Dyremose siger, at det er et konservativt grundsynspunkt, at selvfølgelig skal folk, der er syge, have hjælp og behandling.
Det er vi fuldstændig enige i.
Det ville da være bedre, hvis man hjalp dem, når de blev syge, med straks at få et overblik over, hvordan de får styr på økonomien, så det ikke er med til at forværre deres sygdom.
Jeg har altså svært ved at forstå, hvordan de borgerliges argumenter mod det her forslag hænger sammen med, hvad der ellers er god borgerlig politik.
Man skulle jo synes, at det var god borgerlig politik at ville hjælpe folk til at klare sig selv, men det ønsker man ikke.
Tværtimod siger man: Vi vil først hjælpe folk, når de er kommet så langt ud, at de ikke kan klare det selv længere.
For mig hænger det slet ikke sammen, for så er folk tit gået helt ned med flaget og kan næsten ikke klare sig selv mere.
Så er de kommet helt derud, hvor de skal have førtidspension, for desværre er det jo sådan, at gældssanering kan man kun få, hvis man enten er kommet på førtidspension eller er kommet igennem sine problemer, er kommet i fast arbejde, har en fast bopæl, har styr på sin daglige økonomi, og der er gået flere år, siden man stiftede gæld.
Når man står midt i de økonomiske problemer, kan man ikke få gældssanering.
Det er jo der, vi med vores forslag vil sætte ind, så man kan få hjælp på et tidligt tidspunkt, inden man kommer så langt ud.
For det første har de ikke tid.
Jeg ved ikke, om nogen her har prøvet at skulle have en tid på socialkontoret, det er altså ikke nemt.
For det andet er de så pressede, at de ikke vil hjælpe folk, hvis ikke de skal have penge, og det skal man jo ikke på et tidligt tidspunkt i forløbet. For det tredje har socialrådgiverne altså heller ikke den uddannelse, der skal til for at hjælpe folk på det her punkt.
Det kræver, at man har en lille viden om det - jeg beklager, det har de ikke.
Jeg har selv undervist nogle gange på Den Sociale Højskole på efteruddannelseskurser, netop fordi flere socialrådgivere gerne vil have den viden og gerne vil vide, hvordan de hjælper de klienter, der har behov for at komme ud af gælden for netop at kunne komme i gang med at klare sig selv.
Så jeg håber, at de borgerlige partier under udvalgsarbejdet vil se lidt grundigere på det her og tænke sig om igen, om ikke det kunne være også borgerlig politik at hjælpe folk til at klare sig selv.
Det glæder mig meget, at der nu er blevet flertal for, at vi skal have en midtvejsevaluering; så er vi nået et langt stykke videre.
Til fru Pia Kristensen: Jeg er fuldstændig enig i de bemærkninger, fru Pia Kristensen kom med om tilgængelighed.
Det lyder godt, når Dansk Folkeparti siger det.
Det er såmænd også bare derfor, jeg spørger, om Dansk Folkeparti vil holde fast i, at der skal være nogle krav om tilgængelighed, og derfor ikke vil gå med til yderligere at forringe de ganske få lovkrav, der er i dag, men måske tværtimod være med til at sikre, at man ikke kan lave proformaregler, men at man rent faktisk skal sikre, at der er en reel tilgængelighed, at folk også kan komme videre, når de er kommet ind på afsatsen i forretningen, og at der ikke er trapper dér.
Eller at folk, hvis de er på café, så også har reel mulighed for at benytte handicaptoilettet og ikke skal bæres ned ad trappen.