runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-30:
Jeg vil godt vende tilbage til spørgsmålet om videnskabsministerens gøren og laden i forbindelse med forskning.
Ministeren siger jo også, at det ikke er en bolsjebutik, han administrerer.
Og det er jeg sådan set enig i, det er det ikke, det er mere grundlæggende end det.
Men når man siger i en valgudsendelse, at det, der hører sammen, og det, der ligger en produktion bag, skal blive sammen, så kommer jeg også til at tænke på fiskeriforskning, hvor man giver et underlødigt svar, bl.a. fordi man jo godt kunne tage det op igen.
Og hvis ikke ministeren synes, at fiskeriforskningen skal være i Nordjylland og er mere berettiget i Nordjylland, hvad er det så, ministeren tænker på?
Her har vi noget forskning i forbindelse med Nordsømuseet, men vi har også noget forskning, der foregår i Charlottenlund på Danmarks Fiskeriundersøgelser, og det ville jo være nærliggende at flytte de ting sammen og så udbygge det, således at det ligger godt i tråd med Nordsøcentret og Aalborg Universitet.
Det er et af de konkrete anklagepunkter, og selv om ministeren ikke bider på, synes jeg alligevel, det er mærkeligt, at han ikke tager til genmæle over for så grove beskyldninger, som der ligger i ForskerForum.
Helge Sander (V), 2005-03-30:
Først vil jeg gerne sige, at jeg har været meget opmærksom på den geografiske fordeling, men da jeg samtidig skulle tage højde for de elementer, som jeg redegjorde for i mit første svar, er det umuligt at gøre det på en sådan måde, at det bliver en ligelig fordeling fra alle hjørner af landet og alle institutioner.
Men hvis man kigger på sådan en øst-vest-opdeling, som jeg selv gjorde, så er det faktisk meget ligeligt fordelt.
Med hensyn til dem, der er blevet udpeget, når vi ser på de faglige områder, jamen så er det jo helt afgørende, hvilke af de fem forskningsråd der skulle findes medlemmer til, og jeg er meget opmærksom på, at der altid er kritiske røster fra områder eller råd, som føler, at de ikke er blevet tilgodeset så meget, som de ønskede.
Jeg kan sige, at selv om det lyder som et stort antal, så ved lige netop spørgeren, som er ganske godt bekendt med området, at det er helt umuligt at dække alle områder, men jeg føler faktisk, at vi er kommet så godt omkring, som det overhovedet har været muligt, og jeg har da heller ikke mødt megen kritik af den udpegning, som vi her refererer til.
Jeg vil gerne sige, at spørgeren og jeg nok ikke er enige om, hvor helt præcis den største mulighed ligger, hvis vi skal fokusere på Danmarks fremtid.
Jeg har været med til at skabe en lidt anden balance, end der hidtil har været.
Det vedgår jeg gerne, og det vil jeg gerne være med til at understrege, for det mener jeg er vigtigt.
Men jeg bliver også nødt til at sige, at når jeg har valgt disse råd – det er mig, der har ansvaret, selv om det sker i et nært samarbejde med masser af forskningsrådenes repræsentanter – så er det jo primært foregået ved, at vi har set på de faglige områder.
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-30:
Jeg vil gerne spørge videnskabsministeren, om han ikke synes, det er ærgerligt, at ud af de 260 forslag, som blev indsendt, var der ikke nogen, der var gode nok i Nordjylland.
Der var ikke nogen, der havde de der personlige og faglige egenskaber, som ministeren efterlyser.
Det må da være tankevækkende, at folk i Nordjylland er så ringe kørende, at de ikke kan matche nogen af de andre ting. Jeg havde troet, at ministeren ville sørge for, at der var en mere regional fordeling af de her pladser.
Man kan jo læse i det her blad, der hedder ForskerForum, at det er en hemmelig udpegning, der foregår.
Hvordan kan man få noget at vide om kriterier, og hvordan det egentlig er foregået, få afprøvet den model?
Jeg er meget indforstået med, at ministeren selv er tilfreds med udpegningen, men det skulle jo også gerne kunne forklares for offentligheden.
Helge Sander (V), 2005-03-30:
Med hensyn til det sidste skal jeg straks sige, at udpegningen sker i samarbejde med forskningsrådene.
Det ved alle, der er inden for systemet.
Dernæst skal jeg sige, at det jo er direkte forkert, hvad hr. Bjarne Laustsen refererer.
Det er rigtigt, at der kom 267 forslag, og heraf var 6,7 pct. af forslagene fra Aalborg Universitet, og 5,7 pct. af disse blev udpeget.
Så det er helt forkert, når hr. Bjarne Laustsen siger, at der ikke blev udpeget nogen af de 267.
Det gjorde der absolut.
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-30:
Selv om det ikke kan lade sige gøre at lave en matematisk formel på det, så viser det sig alligevel, at der er gået flere pladser bl.a. til Syddansk Universitet, selv om universitet er langt mindre end Aalborg Universitet.
Det, der undrer, er jo, hvordan man har foretaget den prioritering.
Det var jo derfor, jeg spurgte, om ikke ministeren syntes, det var lidt ærgerligt, at der ikke var flere kandidater fra Nordjylland, så man kunne lave en mere regional fordeling og sørge for, at der var et bredere grundlag fra de forskellige universiteter til at sidde i ministerens forskningsråd.
Helge Sander (V), 2005-03-30:
Hvis hr. Bjarne Laustsen ser på den samlede fordeling og meget overordnet på øst-vest, som jeg tager som udgangspunkt, hvis jeg skal kigge på geografien, så er det en ganske pæn fordeling.
Det kan vi ikke komme uden om.
Med hensyn til det lokale må jeg fastslå, at der altså ikke sker nogen udpegning, således at der specielt er repræsentanter for enkelte universiteter og enkelte forskningsinstitutioner.
Det er altså alene på grund af de valgtes faglige dækning og deres personlige egenskaber, som jeg allerede svarede hr. Per Clausen.
Jeg vil meget gerne vedgå, at jeg har været med til at sikre, at der er kommet flere private repræsentanter med i forskningsrådene.
Det er helt i tråd med regeringens politik, og det er helt i tråd med de mål, som vi har sat os.
Men når hr. Per Clausen antyder, at der er blevet foretaget nogle valg, som ikke følger de kriterier, som jeg bl.a. ridsede op her, så er det direkte forkert.
Jeg har foretaget nogle justeringer i de indstillinger, der er kommet, men der er ikke på noget tidspunkt blevet valgt repræsentanter, som ikke er blevet indstillet som kvalificerede til at indtræde i rådene.
Jeg har blot i kredsen af de repræsentanter, der er blevet indstillet, valgt nogle andre end dem, der har været førsteprioriteter, men alle har haft den forskningsfaglige baggrund, som er nødvendig, og som jeg sætter utrolig stor pris på er i orden, eller som rettere skal være i orden.
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-30:
Først vil jeg godt ønske videnskabsministeren tillykke med valget i Aalborg.
Der kommer en sydfra og stiller op i Aalborg, det var et spændende projekt, og siden der ikke har været valgt nogen siden 1890’erne, er det jo da noget af en bedrift, som videnskabsministeren her har klaret.
Men jeg synes alligevel, med hensyn til hvordan nordjyderne har oplevet, at vi nu fik en videnskabsminister på holdet i Nordjylland, og når vi har set på, hvordan og hvorledes man har ageret både i perioden op til og efter valget, at jeg må sige – og der deler jeg nordjydernes opfattelse – at det er en skuffelse.
For alle de ting, der blev lovet i valgkampen, har man ikke levet op til, og man forfordeler, når det f.eks. drejer sig om forskningsråd.
I en valgudsendelse i Nordjyllands Radio sagde ministeren, at det, der hører sammen, skal høre sammen, og at den forskning, hvor der ligger en produktion bag, også skal samles dér.
Derfor er det helt uforståeligt, at Nordjylland er blevet forbigået i den her omgang.
Helge Sander (V), 2005-03-30:
Jeg vil selvfølgelig gerne sige tak for valget, også til hr. Bjarne Laustsen, men selvfølgelig især til vælgerne i Nordjylland.
Når det er sagt, må jeg sige, at jeg har utrolig svært ved at forholde mig til det spørgsmål, som hr. Bjarne Laustsen stiller mig her.
Først er der ikke foretaget nogen som helst udnævnelser siden valget og ej heller lige før valget, så jeg ved ikke, hvad det er, hr. Bjarne Laustsen tænker på.
Når jeg så går videre med spørgsmålet, henviser hr. Bjarne Laustsen til pladser, der skulle være reserveret til universiteterne.
Der er ingen pladser i forskningsrådene, der er reserveret til universiteterne.
Det er ikke korrekt.
Aalborg Universitet har, som jeg sagde før, fået 5,7 pct. af pladserne, altså fem pladser.
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-30:
Det tror jeg man forstår andre steder, og det er jo klart, at en minister selvfølgelig håndhæver de beslutninger, han selv har truffet.
Men så kan jeg sige, at jeg hverken har lod eller del i videnskabsministerens valg i Nordjylland.
Jeg har ikke bidraget til det, men jeg accepterer det på god demokratisk vis, skal jeg sige.
Når ministeren siger, at han ikke har fået kritik for nogen af de beslutninger, der er blevet truffet, vil jeg gerne referere til det blad, der hedder ForskerForum, hvor der er følgende overskrifter, og jeg tror, at ministeren udmærket kender til dem: »Syddansk Universitet er Sanders kæledægge«, »Sander underkendte forskningsråd«, »Hemmelig udpegning til forskningsråd«.
Man kunne blive ved. »
»Viceminister« Schur jr.«
– her er der sket en personlig udnævnelse af en god ven og en støtte af partiet Venstre.
Det er jo sådan nogle ting, der undrer, når man læser det her.
Jeg ser ingen steder, at ministeren har taget til genmæle over for det, så jeg går ud fra, at det er sådan, virkeligheden forholder sig.
Per Clausen (EL), 2005-03-30:
Jeg kan dele ministerens synspunkt om, at det givetvis vil være umuligt at få alle områder med, og det vil sikkert også være umuligt at gøre alle glade på det her område.
Den anerkendelse vil jeg godt give ministeren.
Men når det er sagt, så synes jeg alligevel, det er underligt, at ministeren, når han bliver stillet over for et spørgsmål fra et nordjysk radiomedie om, hvorfor der ikke er nogen med fra Nordjylland, umiddelbart må sige, at det har ministeren i grunden ikke tænkt over.
Når man nu tænker på, at ministeren siger, at han er meget opmærksom på det med det geografiske, synes jeg, det er underligt.
Det andet, jeg også synes er underligt og er udtryk for en ikke alt for bred opfattelse af videnskabelighed, forskning og universiteter, er den meget, meget lille repræsentation, der er fra de humanistiske områder i de her ting.
Jeg synes faktisk, at ministeren skulle svare på, om det i virkeligheden er, fordi ministeren, når det kommer til stykket, mener, at Danmarks fremtid ligger inden for medicin, teknologi og fødevarer, og at alt det andet er der ikke meget perspektiv i.
Jan Petersen (S), 2005-03-30:
Det fremgik sådan set af talen, men de stod ikke punktvis, så jeg skal gerne resumere lige præcis de punkter.
For det første ønsker vi en ensartet jobcenterstruktur i form af B-centre og gerne flere end dem, der er foreslået, for at sikre en fornuftig geografisk dækning og en passende nærhed til beskæftigede, arbejdsløse og virksomheder.
For det andet vil vi have, at der er sammenhæng mellem B-centrene, og at den sammenhæng sikres via regionerne.
De skal have tillagt øgede beføjelser i forhold til regeringens forslag.
Beføjelsen gør, at de kan dimensionere og prioritere indsatsen og dermed modificere den meget tydelige lokale forankring, som vi sådan set er enige i, men som ikke må betyde, at man lukker af på sit lokale arbejdsmarked.
Så vil vi have set på, om de lokale beskæftigelsesråd har den kompetence, de skal have.
Det er i øvrigt et område, som er dækket af forliget i form af de sociale koordinationsudvalg, så det tror jeg under alle omstændigheder vil være klogt at tale med os om.
Så vil jeg også godt have regeringen til at fjerne C-centrene, for dybest set er der her tale om, at man indleder en kommunalisering, og det er jo formålet, for det var en del af det oprindelige udspil.
Her anbefalede jeg så, men det er ikke nødvendigvis noget, der vil gøre, at Socialdemokratiet lægger ryg til lovforslaget, at man som minimum i hvert fald dokumenterede, at man havde et forsøg, ved at afgrænse det.
Det var for at trække nogle af de væsentlige punkter frem.
Så er der en række andre punkter i det, som jeg vil have lejlighed til at dyrke under udvalgsarbejdet, og som hr. Jens Vibjerg gerne vil møde: retssikkerhedsmæssige problemer, regionschefens rolle og forskellige andre ting.
Der er en række ting i lovforslaget, som vi sådan set er enige i, og det er også derfor, jeg sagde, at hvis man kunne flytte på noget af det, så kan det være, at vi kan få en forståelse for det, og det håber jeg selvfølgelig på.
Men vi er jo ikke en del af forliget.
Hvis regeringen nu går op og meddeler, at den åbner hele forliget til ny drøftelse, så bliver jeg positivt overrasket, men den forventning har jeg sådan set ikke.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-03-30:
Jeg synes, det er al ære værd, at succeskriteriet er at få folk i job.
Det er jeg faktisk enig med ordføreren i.
Problemet er jo bare, at det her forslag ikke siger noget om, hvordan der bliver job til de arbejdsløse, eller noget om, hvordan de arbejdsløse skulle få forøget deres kvalifikationer.
Det er jo også et faktum, at uddannelsesindsatsen i forhold til de arbejdsløse er mindre i kommunerne i dag, end den er gennem arbejdsformidlingssystemet, og det er også et faktum, at de, der ved noget om, hvad det er for behov, folk har som arbejdsløse for først og fremmest at komme videre i systemet, er dem, der er tættest på, det er arbejdsløshedskasserne, som i dag har et tæt samarbejde med arbejdsformidlingerne, der som regel vil ligge i en anden kommune end der, hvor folk bor.
Så et kvantespring, ja, men ikke fremad.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-03-30:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Jørgen ArboBæhr i, at det her forslag ikke omhandler, hvordan vi får folk i beskæftigelse.
Det her forslag indeholder de formelle spilleregler for, hvordan de fremtidige jobcentre skal fungere.
Hvordan vi skal få folk i beskæftigelse, hænger sammen med de materielle regler, hvoraf vi jo allerede har mange, skånejob, støttede job, og hvad ved jeg, som er midler til at få folk i beskæftigelse – bl.a., der findes mange andre muligheder.
Men jeg er da enig i, at her er vi ved at kridte banen op til de formelle spilleregler, altså vi er ved at bygge huset, hvori beskæftigelsesindsatsen skal ligge.
Jan Petersen (S), 2005-03-30:
Jeg forstår på besvarelserne og sådan set også indlægget, at det må være svært, især for folk uden for denne sal, men sågar også her i salen, egentlig at få greb om, hvad det er, vi har fat i.
Alene det, at vi skal stå og tale om A-, B- og C-centre og ikke har styr på, hvor mange af dem der er, og hvad det bliver til!
Så vidt jeg kan regne ud, får vi i nærheden af 50 såkaldte A-centre, hvor den kommunale målgruppe dominerer, og så får vi 40 B-centre, hvor begge målgrupper, både dagpengemodtagere og de kommunale målgrupper kommer ind, og så får vi – af de 40 – 10 C-centre.
Jeg takker for de venlige bemærkninger, der konstant flyver omkring med, hvad jeg sagde, men det er sådan set den Storm P.-maskine, jeg angreb og sagde: Hvorfor laver vi ikke én slags robuste B-centre, hvor staten og AF indgår, og hvor de kommuner, som er naturlige på det arbejdsmarked, der er adgang til omkring det jobcenter, indgår, og så gør vi det enkelt, og der er én dør og det hele?
Det er sådan set bare det, jeg vil spørge om: Hvorfor gøre det så svært?
Og jeg må sige, at det har regeringen og regeringspartierne altså gjort sig meget umage med her ved at skabe en umulig og en uforklarlig model, der sådan set gør det værre og går den forkerte vej i forhold til, hvad de arbejdsløse kan se, frem for at gøre det enkelt og så skabe den ene dør, som jeg troede var udgangspunktet.
Det var mit ene spørgsmål: Bliver det ...
... mere enkelt?
Så kommer det næste i anden omgang.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-03-30:
Hvis vi skal se det fra de arbejdsløses synspunkt, så finder jeg, at det bliver lettere, for de skal gå ind ad én dør.
Hvis det så forekommer forvirrende med A, B eller C – og det er muligt – så mener jeg ikke, at det, når det kommer i omdrejninger, vil være uoverskueligt for de implicerede, der arbejder i det.
De vil jo hurtigt få overblik over, hvilke typer opgaver der henhører under et A-center, og hvilke der skal henskydes til et B-center, og man vil også hurtigt kunne vide, hvilke der ligger i C-centrene, for det er det, beskæftigelsesministeren har delegeret ud.
Jan Petersen (S), 2005-03-30:
Jeg forstår det stadig væk ikke, for jeg er ikke med til at diskutere det her med udgangspunkt i, at det er de ansattes og systemets vilkår, der bliver det afgørende.
Det, det her skal indrettes efter, er: Hvad hjælper de arbejdsløse i arbejde, og hvordan bliver det enkelt for dem at have med det at gøre?
Og der kan jeg bare ikke forstå, at det skal være nødvendigt at skabe en konstruktion med tre forskellige typer centre frem for at sige, at nu laver vi ét landsdækkende centernet, så alle arbejdsløse, uanset hvad de får, mens de er arbejdsløse, går ind ad den dør, der er i nærheden af, hvor de bor, og det behøver ikke være låst fast til den kommune, de bor i, for kommunegrænser er sådan set ikke lavet efter, hvordan arbejdsmarkedet er indrettet, men efter alle mulige forskellige kompromiser, eventuelt med lidt tvangsindgreb her og der og folkeafstemninger; det er det, de er lavet efter.
Det, vi har med at gøre her, er at gøre det enkelt for en arbejdsløs at gå ind lige præcis der, hvor han kan få det fulde apparat til rådighed for at komme ud af den situation, han er i som arbejdsløs.
Men det er ikke det, man gør, man gør det modsatte, man skaber en Storm P.-maskine.
Det kan godt være, at de, der er ansat, kan finde ud af det efterhånden – det er jeg sådan set ikke i tvivl om, for de er sikkert dygtige, de fleste af dem, det tror jeg – men det er sådan set den arbejdsløse, ham eller hende, vi har at gøre med her.
Så jeg synes egentlig, vi stadig væk har til gode at få en forklaring på, hvorfor det skal være nødvendigt at lave sådan en konstruktion, medmindre man er ude at varetage nogle helt andre interesser, nemlig at få igangsat en kommunalisering.
Det er jo ikke med udgangspunkt i de arbejdsløses behov.
Der er udgangspunktet at tilgodese nogle strukturelle forandringer, som regeringen ønsker, og som sådan set aldrig er udtalt fra en arbejdsløs’ side.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-03-30:
Jeg er fuldt ud enig med hr. Jan Petersen i, at det her skal ses fra de lediges synspunkt.
Jeg ser i øvrigt ikke den store forskel på, hvad der er de lediges interesser, og hvad der er samfundets interesser.
Der er en fælles interesse i at få dem i job.
Jeg mener også, at jeg tidligere har sagt, at det her altså ikke skal ses ud fra systemets side.
Det, jeg sagde før, og det vil jeg godt have lov at gentage, var, at de ledige skal henvende sig ét sted, og så kan de alt afhængigt af deres situation blive henvist til andre steder.
Når vi har forskellige centre, A og B, så er det jo, fordi der er forskellige kompetencer i de forskellige centre.
Nogle ledige kan hurtigt skibes ud på arbejdsmarkedet igennem en A-indsats, og andre kan være lidt mere vanskeligt tilgængelige, og de skal skibes ud på arbejdsmarkedet – positivt forstået – via en B-indsats.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-03-30:
Det positive i kvantespringet fremad er jo, at vi får adskilt beskæftigelsesindsatsen og den sociale indsats, at de to ting fuldstændig kommer til at ligge i hver sin lejr for på den måde at få skabt fokus på at få folk sat i beskæftigelse.
Jeg brugte ordet – det er et lidt grimt ord, men jeg bruger det igen – at de ledige ikke bliver klientgjort.
Succeskriteriet ude i de nye jobcentre bliver at få folk i job og ikke andet.
Det er kvantespringet fremad.
Det er derfor, det er positivt, at man adskiller det sociale og det beskæftigelsesmæssige.
Jan Petersen (S), 2005-03-30:
Jeg hørte ministeren vel reelt anerkende, at der var en vis sammenhæng mellem den her beskæftigelsesreform, som det kaldes, og forliget »Flere i arbejde«.
Derfor vil jeg godt stille ministeren det første spørgsmål, om ministeren anerkender, at ændringer i de regionale arbejdsmarkedsråds opgaver allerede er dækket af forliget »Flere i arbejde«.
Desuden vil jeg godt bede ministeren bekræfte, at vi ikke var færdige med forhandlingerne om det her område.
Der blev sagt, at S og R ikke havde den nødvendige vilje til, at man kunne gøre det her færdigt.
Det ved ministeren vel godt ikke er korrekt, og jeg synes ikke, det var nogen helt fin kvittering for den åbenhed, jeg faktisk forsøgte at aflevere i mit indlæg.
Derfor vil jeg som det andet spørge ministeren: Kan vi få en diskussion på bordet om C-centrene i fremtiden, og kan vi få fjernet de A-centre og lavet et landsdækkende net af centre i stedet for, der indeholder én dør og ikke de afvigelser, som ministeren lige har reklameret for.
Det har jo ikke så meget formål at sidde og forhandle de her ting, hvis det er sådan, at hr. Jan Petersen til allersidst alligevel stemmer imod.
Forligspartierne, regeringen og Dansk Folkeparti, er jo af den opfattelse, at vi har fundet et rigtig godt svar på den fremtidige beskæftigelsespolitik.
Vi har fået større kommuner, der er mere bæredygtige kommuner, og derfor er der det tilstrækkelige grundlag for jobcentrene.
Selvfølgelig kan vi få en diskussion af de her ting, kan jeg sige til hr. Jan Petersen, men vi savner jo en tilkendegivelse af, om diskussioner kan føre til, at Socialdemokratiet kan stemme for denne her reform.
Jeg hørte ikke ministeren i sin besvarelse afvise, men det kan der jo blive en mulighed for nu, at der er en sammenhæng med forliget »Flere i arbejde«, der er uopsagt, og hvori der ikke alene er aftalt spørgsmål om instrumenter, men også aftalt visse ting, som har med selve grundstrukturen at gøre, og som ændres i kraft af det forlig her.
en mere vidtgående retning end det, som ministeren har foreslået
Jeg mener, at det at nøjes med at forebygge og angribe flaskehalse ikke rækker.
Det, vi har at gøre med her, er simpelt hen strukturpolitik, som også skal kunne påvirke de kvalifikationer, de ledige har, og det er et spørgsmål om at kunne sætte alvorligt ind over for arbejdsløshedsøer osv., altså sikre, at vi også i fremtiden kan gøre det, der virkede i 1990’erne.
Der er mulighed for en gensidig repræsentation, og det betyder jo, at der bliver en meget bred basis for at drøfte i regionerne, hvad der er brug for, hvor der er flaskehalse, hvor vi skal sætte ind.
Derfor er det da helt afgørende, at vi kan trække på den viden hos hinanden og derved sikre, at der kommer dynamik i alle regioner.
Jeg mener, det er opfyldt med den reform, vi har, at vi her får en platform, der gør, at vi langt klarere kan diskutere, hvor de udfordringer er, vi står over for i regionen erhvervsmæssigt, infrastrukturmæssigt, men jo også beskæftigelsesmæssigt.