Lene Espersen (KF), 2003-03-14:
Jeg vil gerne indlede med generelt at takke for den meget positive behandling af lovforslaget og de positive tilkendegivelser, der er kommet fra samtlige partier i salen i dag, og så helt generelt sige, at det forslag, som kom fra formanden for Retsudvalget, SF's ordfører fru Anne Baastrup, om en bedre belysning af flertals- henholdsvis mindretalsudtalelserne er vi naturligvis meget behjælpelige med. Jeg kan godt forstå ønsket om på den måde at få lavet en grundig udvalgsbehandling af lovforslaget. Der er sådan set to spørgsmål, jeg synes, det er væsentligt at bruge lidt tid på at få præciseret.
Det ene drejer sig om opsigelsesvarsel, som jeg allerede én gang her fra talerstolen har været oppe og forsøge at præcisere nærmere, men jeg vil gerne gøre en smule mere ud af det her i mine afsluttende bemærkninger.
Jeg tror, det var fru Lissa Mathiasen, der ytrede ønske om, at vi under udvalgsbehandlingen måske i form af udvalgsspørgsmål fik præciseret, hvad der ligger i dette vink med en vognstang til forsikringsselskaberne.
Det vil jeg gerne medvirke til.
Men jeg vil også meget gerne slå fast allerede i dag, at det altså er ment alvorligt.
Vi har hørt fra forsikringsselskabernes egne organisationer, at man er i fuld gang med at udvikle de her produkter.
Nu er jeg ikke ekspert på forsikringsområdet, og det er der nok ikke nogen af os her i Folketingssalen, der er.
I hvert fald ikke ret mange.
Men det påstås, at det tager nogen tid teknisk at udvikle nye forsikringsprodukter, der har en kortere løbetid. Hvorvidt man tegner en forsikring, der løber 1 måned, i marts måned eller i september måned eller i august måned, eller den løber over 1 kvartal, eller den løber over 1 år, så afhænger den prisfastsættelse, der sker, jo bl.a. af vejr og vind og alt muligt andet, og det påstås altså, at det rent teknisk tager nogen tid at udvikle det.
Det er i hvert fald den begrundelse, vi har hørt fra forsikringsselskabernes side. Jeg accepterer, at man har behov for arbejdstid, men jeg kan ikke acceptere, at man bruger det som syltekrukke.
Derfor vil jeg gerne gentage: Dette lovforslag træder i kraft den 1. juli 2004.
Jeg tror, det var fru Pernille Rosenkrantz-Theil, der var inde på tankegangen om, at man skulle lave et ændringsforslag.
Det gør bare ikke nogen forskel, for loven træder i kraft den 1. juli 2004.
Men når vi når til foråret 2004, og såfremt der ikke er sket en tilfredsstillende udvikling - og det vil jeg godt uddybe i dag så meget som til at sige, at det gælder alle de store kerneydelser, og det gælder først og fremmest de store forsikringsselskaber, men gerne alle - så er vi i en situation, hvis vi ikke er nået dertil, at vi bliver nødt til at gribe til lovgivningsmagten.
Og så er det smukke jo, at vi kan nå at fremsætte et ændringsforslag i foråret 2004, der træder i kraft samtidig med selve loven og alle de andre ændringer.
Så jeg mener altså, at vi har forsøgt at dække os ind.
Men jeg vil godt sige til debatten her i dag, at vi skal stille os på forbrugerens side, og det betyder ikke nødvendigvis, at det er ideelt for alle forbrugere, at der enten er et valg mellem 1 års opsigelse eller 1 måneds opsigelse.
Jeg synes da næsten, at jo flere valgmuligheder, der er, desto bedre er det.
Så jeg tror, at det er en rigtig fremgangsmåde i første omgang at lade branchen selv forsøge teknisk at udvikle de her produkter, men jeg vil gerne meget klart her i dag præcisere, at det altså ikke er en blankocheck til så at gøre ingenting.
Der vil ske noget.
Og fra den 1. juli 2004 er dette et tilbud, som vil være bredt gældende på alle kerneydelser for de forsikringstagere, der er.
Det andet, jeg godt ville gøre lidt ud af, var det, hr. Frode Sørensen var inde på, nemlig begrundelsesforslaget, herunder hvorvidt en begrundelse blot skulle være en begrundelse, eller det skulle være en saglig begrundelse.
Og det skulle jeg gerne give et sagligt svar på.
Jeg vil gerne gøre lidt ud af det, for jeg havde selv lidt af den samme holdning, da vi sad og arbejdede med lovudkastet: Hvad kan et forsikringsselskab tillade sig at bruge som begrundelse for ikke at ville tegne en forsikring for en bestemt person?
Problemet er jo, hvordan man definerer »saglig«.
Der vil vi komme ud i nogle problemer, hvis vi fra Folketingets side begynder at fastsætte retningslinjer for, hvilken forretningspolitik et selskab skal stå for, og hvad det ikke skal stå for, for at det bliver holdt inden for det her saglighedsbegreb. Hvis vi skal være ærlige, og det er i hvert fald først og fremmest henvendt til hr. Frode Sørensen, så er vi jo begge fuldstændig klar over, hvor problemet er. Der er nogle mennesker, der har uendelig svært ved at få tegnet en forsikring enten på grund af et fysisk handicap, på grund af det sted, de bor, eller på grund af andre omstændigheder.
De har utrolig vanskeligt ved det, og det problem ville vi ikke løse ved at ændre »begrundelse« til »saglig begrundelse«.
Så vil det bare blive skrevet på en anden måde.
Derfor har jeg i stedet for valgt at sige, at det, jeg synes, er vigtigt, er, at forsikringsselskabet bliver tvunget til sort på hvidt at skrive, hvorfor man ikke vil give en given person en forsikring.
Der er det selvfølgelig klart, at såfremt man ikke overholder den begrundelsespligt, altså at man simpelt hen tilsidesætter den, så er det jo en sag for Finanstilsynet, og det kan i sidste ende straffes med bøde, såfremt man ikke har overholdt den forpligtelse.
Det kan også nemt blive brugt som et negativt konkurrencemoment, i det øjeblik man begynder at bruge det som begrundelse for, hvorfor man ikke vil tegne en forsikring.
Så det er altså de overvejelser, vi har været inde i, men jeg synes, at jeg skyldte hr. Frode Sørensen at gøre lidt ud af at fortælle, hvorfor vi valgte ikke at benytte ordet saglig.
Jeg synes, det kan være meget svært at regulere det med ordet saglig, jeg tror, at begrundelse er mindst lige så godt set med forbrugerøjne.
Men jeg er naturligvis indstillet på under udvalgsbehandlingen at besvare yderligere spørgsmål, og som sagt mener jeg, at det forslag, der kom fra Retsudvalgets formand om at studere både flertals- og mindretalsindstillingerne, og hvad der ligger til grund, nok er meget godt for den udvalgsbehandling, der skal være.
Som fru Elisabeth Arnold ganske rigtigt sagde, er det meget kompliceret lovgivning, og jeg tror, det er udmærket, at man får en chance for at gå lidt mere i detaljer med de valg, vi har måttet træffe undervejs.
Men jeg vil gerne takke Folketinget for de positive tilkendegivelser, og som sagt vil jeg gerne medvirke til under udvalgsbehandlingen at få præciseret ikke mindst opsigelsesfristen.