Ole Stavad (S), 2006-01-12:
Jeg kan bekræfte, at den samlede opposition var imod at gøre børnepasning til en forretning, så vi får eksempler som det, vi har her med, at borgerne skal betale 2 mio. kr. uden at få noget som helst for pengene.
Og det er ikke et valg, kommunen træffer, for efter den lov, som regeringen har fået vedtaget, har kommunen pligt til at betale det, der svarer til den gennemsnitlige udgift for at få passet børn, uden at man kan stille tilFttmo036.fm Page 2595 Friday, March 10, 2006 4:42 PM svarende krav om kvalitet.
Derfor er det ikke helt ligegyldigt, men jeg forstår godt, og jeg respekterer helt, at man skal vide, hvad man kommenterer, når man kommenterer.
Derfor vil jeg spørge ministeren helt generelt: Ville det ikke være rimeligt, at der, hvor vi har private aktører, bliver det en oplysning, man får, at man kan se, om pengene, som det offentlige betaler, og som – i nogle situationer – brugerne betaler, bliver brugt til formålet, eller om de trækkes ud som kommercielt overskud?
Det er et helt generelt spørgsmål, for det gælder ikke kun i det her eksempel, det gælder efter min opfattelse generelt.
Altså, hvis hr. Ole Stavad med henblik på at støtte op om det her lovforslag har nogle supplerende ønsker til, hvor vi skal bruge løftestangen, med hensyn til hvad der skal med på listen som obligatorisk, vil jeg da gerne gå ind i en dialog om det.
Altså, nu har vi heller ikke medtaget den kommunale økonomiside.
Det er ikke sådan, selv om det i øvrigt kunne være relevant f.eks. på folkeskoleområdet, at man gør det obligatorisk for kommunerne at opgøre, hvad en folkeskoleplads koster at drive, sådan at forældrene kunne sidde og sammenholde det med: Lærer børnene så også noget?
Altså, det er jo relevant i en situation, hvor vi ved, at den dyreste kommune bruger dobbelt så meget som den billigste kommune på at lave én folkeskoleplads, men den slags økonomital har vi jo slet ikke med.
Men hvis det, at man udvider viften af obligatoriske oplysninger, kan gøre, at Socialdemokratiet bakker op om forslaget, så vil jeg da ikke afskære mig fra at gå i dialog med hr. Ole Stavad om det.
Så må jeg sige, at jeg har meget svært ved at forstå, at det skulle koste penge, at en opgave, man har løst før, får man løst et andet sted, fordi forældrene flytter sig og tager nogle gennemsnitsomkostninger med, hvis i øvrigt man ellers er i stand til i sit eget regi så at reducere sine omkostninger.
Nu vil det jo ofte være sådan, at hvis man skal nå lidt ind til en forståelse af, hvor uenigheder ligger, er det ikke nødvendigvis dumt at tage udgangspunkt i noget ret konkret.
Og jeg bemærkede da, at indenrigsministeren lyttede efter, da jeg spurgte hr. Christian Wedell-Neergaard om en konkret sag, der kører i øjeblikket, hvor regeringens beslutning om, at man nu skal kunne gøre det at passe børn til en kommerciel forretning, hvor man kan tage penge ud af virksomheden, i en lille kommune med godt 8.000 indbyggere betyder, at man skal betale 2 mio. kr. uden at forældrene får noget som helst for det.
Der vil jeg godt spørge: Betyder dette lovforslag, sådan som det er udarbejdet, at en sådan kommercielt drevet børneinstitution på den pågældende hjemmeside skal oplyse om sit overskud, så man kan se, om de penge, forældrene betaler og det offentlige betaler – det er de to steder, man får pengene fra – bliver brugt til formålet, eller om de bliver brugt til at tage ud som overskud?