runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Duetoft (CD), 2001-03-14:
Ja, nu er vi jo i virkeligheden på vej over i det næste spørgsmål, men jeg skal vente med mine kommentarer til det.
Men jeg er lidt interesseret i en bemærkning, som ministeren kom med under besvarelsen af det foregående spørgsmål, nemlig at ministeren ikke ville blande sig i administrationen.
Man må jo undre sig lidt over, hvordan man kan lave en politisk aftale omkring administrationen, hvis ministeren ikke vil blande sig i det.
Men jeg vil godt spørge ministeren: Er det så på grund af, at ministeren ikke vil blande sig, at man ikke mener, man kan gå ind i Uma-sagen, eller er det, fordi ministeren mener, der er noget lovgivning, der giver et problem?
Jeg frygter, at det er det første, at ministeren har den opfattelse, at alt, hvad der foregår i Udlændingestyrelsen, bare hurra, hurra er fantastisk, og i øvrigt kan man så sidde i sådan ophøjet tilbagelænethed og sige: Jeg, ministeren, behøver ikke at blande mig i de konkrete sager, for det kan jeg jo ikke fra mit høje sæde.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2001-03-14:
Jeg vil godt spørge ministeren, om ministeren kan bekræfte, at man i ministerens bagland nærmest er nødsaget til at gå - sådan i folkelig forstand - med livrem og seler i den her slags sager, netop fordi retssikkerheden skal være på plads, og netop fordi der er en lovgivning, som skal overholdes.
Og kan ministeren bekræfte, at i lige præcis den her sag er lovgivningen fulgt til punkt og prikke, og at ministeren ikke har haft mulighed for at gribe ind?
Karen Jespersen (S), 2001-03-14:
Først til hr. Søren Søndergaard om, hvorvidt det var hykleri at sige desværre.
Jeg vil sige: Jamen altså kan det opfattes på den måde, vil jeg da lige overveje, hvordan jeg formulerer mig en anden gang, for det skal selvfølgelig ikke kunne misforstås på den måde.
Altså det er jo fuldstændig rigtigt, som hr. Knud Erik Hansen siger, at i bestemmelserne, f.eks. i § 9, stk. 2, nr. 4, er der mulighed for et skøn.
Og når der er de her bestemmelser i lovgivningen, er det jo, fordi man ikke kan overse alle mangfoldigheder i - hvad skal man sige - de årsager, der kan være til, at mennesker ikke kan sendes ud af landet. Men det betyder jo ikke, at der er fuldstændig frit slag for et skøn.
Der er faktisk nogle ekstremt snævre begrundelser eller grundlag for, hvilke skøn der kan udøves, som jo står ganske præcist beskrevet i det lovforberedende arbejde til denne her bestemmelse og de andre bestemmelser.
Det er jo sådan, at en minister bagefter skal kunne stå til regnskab for Folketinget og kunne forklare, hvor hjemmelen i loven var til det, man foretog sig.
Og når jeg siger, at jeg ikke kan få øje på en hjemmel til at kunne gribe ind i sagen med Uma Ratnavadyvel, jamen så har jeg ikke nogen mulighed for at gøre det.
Og jeg synes, det bedste udtryk for, at det ikke var muligt, er Ombudsmandens afgørelse af 8. december 2000, hvor han siger, at der er ikke noget grundlag for kritik i de 15, mindst 15, afgørelser, der er truffet i den her sag.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-14:
Det, der er det ynkelige, synes jeg, er, at ministeren forsøger at gemme sig bag den lov, hun selv har været med til at vedtage.
Og det var jo det, der skete.
Jeg vil godt læse op, hvad ministeren sagde: »Jeg har desværre ikke nogen muligheder for at stoppe denne udvisning med den lovgivning, vi har.«
Ministeren mente formentlig: med den lovgivning, som Socialdemokratiet har gennemført sammen med De Radikale, Venstre og De Konservative.
Og hun fortsatte: »Hvis jeg gik ind og gav en dispensation eller ændrede beslutning, så ville det være et brud på loven.«
Igen, ministeren gemmer sig bag loven, og hun fortsætter: »Det er mig, der skal stå til regnskab over for Folketinget,«
- ja, uha, ikke?
- »og når jeg får at vide af juristerne, at der ikke er noget lovbundet og jeg på den måde ville bryde loven, jamen så er jeg selvfølgelig nødt til at holde mig til det.«
- Nødt til at holde mig til det!
Det er en minister, der gemmer sig bag en lovgivning, som ministeren selv ikke bare har overtaget, ikke bare har arvet, men har været aktiv bannerfører for blev gennemført.
Og det er ynkeligt.
I stedet kan man stille sig op og sige:
Vi vil ikke have de folk her, de skal ud.
Og ikke begynde at snakke om desværre og så gemme sig bag loven.
Det klæder ikke nogen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-14:
Tak til ministeren for svaret.
Har ministeren tal, der belyser, hvordan udviklingen har været i antallet af studerende fra de andre nordiske lande, der optages på lægestudiet i Danmark?
Det synes jeg er interessant også i forhold til en omkostningsdiskussion, når vi ved, at omkostningerne ved at uddanne en læge alene på universitetet jo er langt højere, end det vi efter den nordiske aftale får refunderet af de nordiske lande, der får borgere uddannet i Danmarak.
Karen Jespersen (S), 2001-03-14:
Når regeringen er gået ind i det her samarbejde, er det selvfølgelig ud fra, at vi mener, som hr. Per Kaalund siger, at det er en fordel for borgerne, og at det også vil give et bedre grundlag for at bekæmpe kriminaliteten.
Men under alle omstændigheder vil det være lettere for borgerne.
Men det kommer jo an på en prøve her efter den 25. marts.
Med hensyn til hvordan politiet skal forholde sig, og hvordan borgerne skal forholde sig, så sker der jo ikke nogen ændring i forhold til i dag.
Det er noget, som stadig væk ligger i den nationale lovgivning, og det er lagt ud lokalt, hvordan politiet vil føre de bestemmelser ud i livet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Per Kaalund (S), 2001-03-14:
Ganske kort vil jeg gerne bede ministeren besvare mit spørgsmål fra sidst, som ministeren ikke nåede at besvare: Er det ikke ministerens og regeringens opfattelse, at når vi kommer ind i Schengensamarbejdet, så bliver det lettere for alle almindelige borgere i EU-lande, herunder danskerne, at færdes mellem EU-landene?
Det bliver rent faktisk lettere for os alle sammen.
Vi skal ikke vise pas og alle de ting her osv.
Det bliver klart lettere for os alle sammen, samtidig med at der sker en skærpet politiindsats, som det tidligere er refereret.
Det drejer sig altså om denne her lettelse.
Det bliver rent faktisk lettere for os som danskere.
Vi kan fortsat færdes i Norden, som vi plejer at gøre, og vi får lettelser i forhold til det øvrige Europa.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-14:
Jeg synes, jeg fik det svar fra ministeren, at det var ministerens skøn.
Så synes jeg ikke, det er rimeligt, at man siger »desværre«, hvis det er ministerens skøn.
Så synes jeg, at man skal stå ved det og sige: Jeg har skønnet i det her tilfælde, at jeg ikke vil bruge de bestemmelser i loven, der kunne åbne op for, at denne person her kunne have fået lov til f.eks. at blive i Danmark 3-6 måneder, så vedkommende kunne søge familiesammenføring fra Danmark. Jeg oplever, at det er ministerens skøn.
Kan ministeren bekræfte, at det er ministerens skøn, og at ministeren faktisk i henhold til § 9, stk. 2, nr. 4, havde haft mulighed for at sige, at Uma Ratnavadyvel kunne have fået lov til at være i Danmark 3-6 måneder, indtil hun kunne søge familiesammenføring?
Er det korrekt, at det skøn kunne ministeren godt have udøvet?
Gyda Kongsted (V), 2001-03-14:
Jeg takker ministeren, og jeg er glad for, ministeren vil gøre noget, hvis han får kendskab til den handel, der foregår.
Så nævnte ministeren, at det var en teoretisk diskussion, at de her færdiguddannede læger sad i Sverige og Norge.
Men når man holder det op mod det postulat, vi hele tiden skal høre på, at det er den tidligere borgerlige regerings skyld, så synes jeg ikke, diskussionen er teoretisk mere, når vi faktisk har eksporteret den til Sverige og Norge, og selvfølgelig skal man da have fri bevægelighed.
Men jeg takker ministeren.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-14:
Men jeg synes, at befolkningen har krav på at få det at vide.
Hvis man nu f.eks. er passager i en bil, som bliver standset i denne her punktkontrol, og man ikke har et kørekort eller et pas, så bliver man jo slæbt med på politistationen, det kan man i hvert fald risikere.
Det er vel det, der umiddelbart sker, også selv om der ikke er nogen mistanke om noget som helst.
Det er vel ikke rimeligt.
Men hvis det er sådan, så bør befolkningen da have det at vide, også hvilken legitimation, den skal gå rundt med.
Jeg vil godt spørge ministeren: Hvad skal vi have med af legitimation til Sverige, når vi rejser derover, som vi var inde på i det foregående spørgsmål?
Og så til denne her del: Hvad skal vi gå rundt med her i Danmark, og hvordan skal vi forholde os, hvis vi f.eks. er passager i en bil, der bliver udsat for sådan en punktkontrol? Vil ministeren ikke senest den 24. marts udsende en klar og kort redegørelse for de spørgsmål til befolkningen, sådan at vi ved, hvordan vi skal forholde os, både som turister og når vi går rundt her i vores eget land?
Det synes jeg kunne være utrolig nyttigt, også for ministeren selv, tror jeg.
»Vil den danske regering rette henvendelse til den svenske regering og til SAS og anmode dem om i deres information til borgerne i Danmark at understrege, at danskere ikke behøver at medbringe pas ved rejser til Sverige?«
Skriftlig begrundelse
Såvel den svenske stat som SAS har tolket Schengenreglerne, der træder i kraft den 25. marts 2001 således, at danskere vil få brug for deres pas, når de rejser til Sverige eller overnatter i Sverige.
I hvert fald har den svenske ambassade i København ifølge Det Ny Notat den 2. marts 2001 anbefalet danske borgere at tage passet med til Sverige, og Leif Ahlabo fra den svenske Rikspolisstyrelse siger, at et dansk sygesikringsbevis uden billede ikke vil være tilstrækkelig legitimation.
Det dokumenterer ikke statsborgerskabet.
SAS skriver i en kundeinformation, at man skal huske passet, når man rejser, også inden for Skandinavien fra den 25. marts 2001.
Ministeren har hævdet, at Sverige fortsat anerkender den nordiske pasunion, og at danskere kan rejse i resten af Norden uden pas.
Derfor må den danske regering jo kræve af den svenske regering og et statsligt selskab som SAS, at de respekterer pasunionen.
stædigt, at der stadig væk er en nordisk pasunion, der gør, at vi kan rejse i Norden uden at medbringe vores pas. Jeg synes, ministeren nu skylder befolkningen at fortælle: Skal vi have pas med, skal vi ikke have pas med, og hvis vi ikke skal have pas med, hvad skal vi så have med?
Karen Jespersen (S), 2001-03-14:
Som jeg adskillige gange har oplyst spørgeren, hr. Keld Albrechtsen, om, så eksisterer den nordiske pasunion uændret, og det er bekræftet af de lande, der er med i den nordiske pasunion.
Som jeg også tidligere har bekræftet, betyder det, at man ikke skal have pas med, når man rejser i de nordiske lande, men at man skal kunne legitimere sig, hvis man indlogerer sig; det kan ikke kræves, at det sker enten med pas eller ID-kort, men det skal være på anden vis.
Spørgsmålet går på, om jeg har planer om at rette henvendelse til Sverige.
Det har jeg gjort tidligere på baggrund af spørgsmål fra hr. Keld Albrechtsen og er selvfølgelig blevet bekræftet i, at aftalen om den nordiske pasunion eksisterer, og at man ikke skal have pas med til de nordiske lande.
Jeg har heller ingen planer om at henvende mig til SAS.
Hvordan de ønsker at informere deres passagerer
er jo op til det private selskab SAS selv, det skal jeg ikke begynde at blande mig i.
Men der er ikke nogen uklarhed, når det drejer sig om, hvorvidt man skal have pas med til de nordiske lande.
Det skal man ikke.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-14:
Jeg tror, at enhver, der har lyttet til ministerens svar, sidder tilbage med spørgsmålet: Hvad er det for legitimationspapirer, vi skal have med, når vi tager til Sverige.
Det spørgsmål synes jeg, ministeren skylder at besvare.
Da jeg rejste det på et tidligere tidspunkt, oplyste ministeren, at man i Sverige ville sørge for, at det blev hotelejerne, campingpladsbestyrerne osv., som tog stilling til, hvilken legitimation der ville blive krævet.
Det var jo ikke noget svar.
Senere hen har vi fået oplyst, at man i Sverige alligevel er ved at lave nogle regler om, hvilke legitimationskrav der kommer til at gælde.
Det kender ministeren åbenbart ikke noget til.
Det synes jeg er meget utilfredsstillende.
Ministeren har tidligere hævdet, at et kørekort ville være godt nok.
Hvilket legitimationsbevis skal man så tage med?
Det må ministeren da kunne forklare.
Vi har fået at vide, at sygesikringskortet ikke dur.
Jeg synes ikke, det er tilfredsstillende.
Men jeg kan da ikke nå til anden konklusion, end at den eneste legitimation, jeg råder over, som jeg kan være sikker på, jeg kan bruge i Sverige, er mit pas.
Jeg har ikke af ministeren kunnet få forklaring på, hvad jeg ellers skulle kunne bruge.
Karen Jespersen (S), 2001-03-14:
Det er for så vidt meget fornuftigt af hr. Keld Albrechtsen at tage sit pas med.
Det er jo ikke forbudt at tage passet med.
Men man har jo altid skullet legitimere sig, det er ikke noget, der er en følge af Schengenaftalen.
Man har altid skullet kunne legitimere sig.
Men det kan da være fornuftigt nok at tage sit pas med.
Det er som sagt ikke forbudt.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-14:
Jamen, så er sandhedens time jo endelig kommet, hvor ministeren siger til mig, at jeg hellere må tage mit pas med, ligesom SAS siger.
Så har vi et spørgsmål tilbage, som ministeren endnu ikke har besvaret, nemlig: hvad så, hvis man ikke har kørekort og heller ikke har et pas, hvad tager man så med?
Det må da være til at besvare for ministeren, for ministeren har jo sagt og garanteret over for Folketinget og
over for befolkningen, at hvis man ikke har et pas, kan man tage af sted uden pas.
Det går fint, og man får ikke bøder eller bliver generet på anden vis i Sverige.
Og nu siger ministeren, at vi hellere må tage passet med.
Hvad så, hvis man ikke har pas, og hvis man ikke har kørekort?
Hvad tager man så med?
Det må da være til at forklare.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-14:
Så kan vi andre jo deltage, så kan det være, vi får et problem.
Men jeg vil spørge ministeren, om vi ikke kan stoppe den der udenomssnak, fordi man i Socialdemokratiet ganske givet føler, man har en dårlig sag og derfor ikke vil gå ind til kernen af problemet.
For er sagen i sin enkelhed ikke den, at i dag er der den aftale, at vi ikke skal vise legitimation, når vi rejser i de nordiske lande, men når Schengenreglerne træder i kraft for de nordiske lande, så gælder det som følge af Schengenreglerne selvfølgelig, at man skal kunne vise legitimation på en given forespørgsel fra myndighedernes side eller hotellernes side, eller hvem der måtte have en interesse i at få fremvist legitimationen.
Derfor behøver vi ikke i dag at tage legitimation med til f.eks. Sverige, men efter den 25. marts så skal vi.
Og det er derfor, ministeren ganske rigtigt påpeger over for hr. Keld Albrechtsen her i dag, at det måske er ganske fornuftigt at tage passet med, som også SAS skriver til sine kunder.
Karen Jespersen (S), 2001-03-14:
Man har altid skullet legitimere sig.
Men det er jo sådan, at man altid skal kunne legitimere sig, hvis man kommer i en eller anden situation.
Sådan er det før den 25. marts, og sådan vil det være efter den 25. marts.
Så man kan tage det med, man havde med tidligere, når man skulle legitimere sig; det kan man også tage med efter den 25. marts.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-14:
Vil ministeren ikke godt forklare hr. Kaalund, som åbenbart ikke har kendskab til Schengenaftalen, at fra den 25. marts skal man, når man overnatter et sted i udlandet, registreres det pågældende sted. Man skal gå ind i hotellets reception, hvis det er et hotel, og så skal man registreres.
Det ved hr. Kaalund åbenbart ikke, han tror, at alt vedbliver at være, som det var før.
Hr. Kaalund har ret i én ting, nemlig at vi aldrig har behøvet at rejse rundt med legitimation, når vi tog til Sverige og Norge, og vi har heller aldrig haft behov for at blive indregistreret og skrevet op, når vi overnattede.
Og så står jo det spørgsmål tilbage, som jeg prøvede at få svar på: Hvis man ikke har et kørekort og heller ikke har et pas, hvilken legitimation vil regeringen så tilråde og har aftalt med svenskerne, at vi kan bruge?
Hvilken legitimation er det så, man tager med?
Jeg har fået at vide, at det ikke er godt nok med et sygesikringsbevis.
Så ministeren skal bare sige til befolkningen, hvad det er for et papir, dokument, vi skal have med.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-14:
Jeg forstår ikke rigtig ministerens svar, for jeg havde forstået, at Schengenreglerne indebærer, at personkontrollen ved de indre grænser falder væk, og til gengæld skærper man EU-lands ydre grænser og laver kontrol rundtomkring inden for hele området.
Og nu siger ministeren, at alt er som før.
Men det harmonerer da ikke med det, som står i bestemmelserne omkring Schengen.
Der skal vel være noget kontrol.
Man kan vel i større omfang end før - i Danmark og andre steder - blive stoppet af politiet og myndighederne og afkrævet legitimation.
Alt er vel ikke som før
Så er der i øvrigt ingen kontrol, og alt er som før?
Per Kaalund (S), 2001-03-14:
Jeg vil gerne bede ministeren bekræfte, muligvis også ud fra
nogle erfaringer om rejser i de nordiske lande og specielt i Sverige, om det ikke er korrekt, hvad jeg har oplevet, at når man indskriver sig på et hotel i Sverige - i hvert fald på de hoteller, jeg normalt kommer på, jeg ved ikke, hvilke hoteller hr. Keld Albrechtsen frekventerer - udfylder man en ganske almindelig fortrykt talon og indleverer den, og det bliver man da ikke afkrævet legitimation for, men man skriver da, hvem man er, og hvor man kommer fra, og hvor længe man skal opholde sig på hotellet. Det er da ganske almindelig praksis, og jeg går da ud fra, at ministeren kan bekræfte, at det jo er den praksis, der fortsætter også efter Schengen, i hvert fald ikke med nogen myndighedsindgreb af nogen art.
Hvad det enkelte hotel har af praksis, vil jo vise sig, men det er jo det, der bare skal fortsætte uændret.
Karen Jespersen (S), 2001-03-14:
Til hr. Frank Dahlgaard: Der er faktisk ingen ændringer i, hvilken kontrol der skal udøves inden for Schengenområdet.
Det er fuldstændig rigtigt - og nu er vi i virkeligheden allerede ovre i besvarelsen af næste spørgsmål - at der er nogle regler for en skærpet kontrol ved de ydre grænser, at man skal kunne legitimere sig i forhold til overnatningsstedet, men derudover er der jo ikke nogen regler med kontrol.
Det bliver reguleret i den nationale lovgivning.
Så på den måde er kravet til legitimation, når man færdes i et land, nøjagtigt det samme efter den 25. marts, som det er i dag.
Per Kaalund (S), 2001-03-14:
På baggrund af at jeg selv har rejst i Sverige gennem utroligt mange år og været adskillige steder og på hoteller uden nogen sinde i de år at være blevet afkrævet nogen form for legitimation, kan jeg så ikke forvente fremover at kunne rejse på samme måde i Sverige, når ministeren siger, at reglerne er uændrede inden for den nordiske pasunion, også efter både Sveriges og Danmarks indtræden i Schengen?
Er det ikke også sådan i Danmark, at selv om man måtte gå på gaden, så skal man da, hvis man bliver passet op af politiet eller anden autoritet, i hvert fald på en eller anden måde kunne opgive sit navn og sin fødselsdato, eventuelt vise en eller anden form for legitimation, hvad enten det er en flybillet eller en togbillet, eller hvad det er?
Og har ministeren ikke den opfattelse, at hr. Keld Albrechtsen efterhånden også er almindelig kendt uden for Danmarks grænser, så han i hvert fald slet ikke får nogen problemer?
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-14:
Jamen jeg er lidt mystificeret over ministerens svar også her i anden omgang, for ministeren siger, at der ikke er nogen ændring, men kommer så med en bemærkning om, at bortset fra overnatningsstedet - det må være hoteller, campingpladser osv. - er der altså et øget krav om legitimation.
Hvad indebærer det så?
Så skal man vel have passet med eller kørekortet eller nogle andre ting.
Og er der så ikke et problem dér også i forhold til de nordiske lande?
Karen Jespersen (S), 2001-03-14:
Hele spørgsmålet om hvilken form for sanktion, man kan blive mødt med, hvis man ikke har den fornødne legitimation, er jo allerede reguleret i den eksisterende lovgivning, aktuelt udlændingelovgivningen.
Hvordan man vil håndhæve de bestemmelser, der er i lovgivningen, er jo op til politiet lokalt.
Det kan de jo gøre forskelligt i København og i Vestjylland.
I øvrigt hører politiet jo som bekendt ikke under Indenrigsministeriet.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-14:
Jeg vil godt spørge ministeren, om vi skal forlade det her spørgsmål uden at have fået svar på, hvilken legitimation man bruger på rejser i Norden, hvis man ikke har et pas og ikke har et kørekort.
Jeg synes, det er et meget enkelt spørgsmål, og jeg synes, det er ret utroligt, at ministeren ikke kan besvare det.
Og jeg synes, det er endnu mere utroligt, at man ikke har gjort sig den ulejlighed - især på baggrund af, at jeg nu har spurgt i ugevis - at prøve på at undersøge, hvad der så rent faktisk kommer til at gælde i Sverige og Finland og Norge.
Jeg synes altså simpelt hen, det er noget sløseri, og jeg havde da forventet, at ministeren havde gjort en lille smule for at finde ud af det til i dag.
Nu er jeg bange for, at ministeren begiver sig ud i noget vrøvl.
For ministeren siger nu, at der ved sådan en punktkontrol, som vi hørte om i Radioavisen i morges, skal være en begrundet mistanke.
Men ministeren må jo da vide, at når man begynder at lave en punktkontrol ved en motorvej, hvor man stopper bilerne for at se pas eller anden legitimation, foreligger der ikke en konkret mistanke til den pågældende bilist eller passager, som man stopper.
Det er jo indlysende. Derfor synes jeg, ministeren nu rent faktisk vrøvler.
Og jeg vil meget godt bede om, at ministeren får skabt klarhed over det her.
Det får vi så ikke i dag, det er jo helt klart; regeringen ved simpelt hen ikke, hvor den står i det her.
Så det vil jeg naturligvis vende tilbage til, for vi skal have opklaret det inden den 25. marts, og det bliver jo nødvendigt med et samråd om det, kan jeg høre på det hele.
Det andet spørgsmål om det, som foregår i udlandet, synes jeg ministeren skulle besvare lidt mere grundigt, men det bliver vi så også nødt til at arbejde dybere ned i i et samråd.
For jeg har været i udlandet og er blevet afkrævet mit pas, som så blev opbevaret på hotellet, fordi de ville have det på hotellet.
Det kan da ikke være rigtigt, at vi skal leve med sådanne tilstande, hvor man heller ikke ved, hvad man har at rette sig efter, når man rejser ud.
Vi ved ikke i Danmark, hvad vi har at rette os efter, og hvad vi skal gå rundt med af legitimation, og hvad vi skal gøre, hvis vi bliver standset af politiet.
Vi ved det heller ikke, når vi rejser i udlandet.
Jeg synes ikke, det kan slutte med, at Schengenaftalen bare træder i kraft.
Ministrene aner ikke, hvad de skal sige til folk, når folk spørger, hvordan de skal forholde sig.
Karen Jespersen (S), 2001-03-14:
Til hr. Peter Skaarup vil jeg henvise til besvarelsen af det tidligere spørgsmål, hvor vi brugte temmelig meget tid på hele det spørgsmål.
Til hr. Keld Albrechtsen, vil jeg sige, at det jo er sådan med den ændring, der blev lavet omkring det at stoppe motorkøretøjer, at det sker under retsplejelovens bestemmelser, at der skal være en begrundet mistanke, når man stopper et køretøj.
Men der er ikke nogen bestemmelser i Schengenlovgivningen, der regulerer, at man skal stoppe folk mere inden for landene.
Det bliver reguleret i den nationale lovgivning.
Og sådan er det også i de andre lande, at det bliver reguleret nationalt.
Og det synes jeg ikke vi skal til at blande os i.
Jeg synes, det ville være forkert at begynde at lægge op til en harmonisering af reglerne for, hvordan man beder om legitimation, og hvordan man kontrollerer, og hvad den eventuelle straf er, hvis man ikke kan legitimere sig.
Det har jeg bestemt ingen planer om.