Morten Messerschmidt (DF), 2005-03-29:
Det er da i hvert fald bekræftende for demokratiforståelsen at høre, at det ikke er det, der driver den danske regering.
Jeg tror nu alligevel, det er det, der driver store dele af Kommissionen og mange franske politikere.
Men så kunne jeg godt tænke mig at få en afklaring på noget andet.
Det er jo sådan, at Nicetraktaten i dag i artikel 12 indeholder en meget, meget klar regel om, at enhver form for nationalitetsdiskriminerende foranstaltning – det kan være med hensyn til varer, kapital, tjenesteydelser og arbejdstagere – er i strid med traktaten.
Og hvis det virkelig er sådan, at man fra regeringens side ønsker at have et direktiv, som kan liberalisere markedet for tjenesteydelser og service, hvad er det så for nogle ting, man ønsker yderligere liberaliseret, end det allerede i dag er i den horisontalt virkende artikel 12?
Sagen er jo den, at man bare snakker, indtil vi er kommet hen forbi den 27. september, når danskerne, sådan som regeringen ønsker det, har sagt ja til en forfatning, som fuldstændig undergraver det danske selvstyre, og så gennemfører man alle de ting, som man gerne vil.
Er det ikke sandheden?
Jeg synes, det er positivt, at regeringen mener, at man skal vente til efter en fornyet høring i Europa-Parlamentet, men er sandheden ikke, at man i virkeligheden fra regeringens side mener, at man bør vente til efter den 29. maj, hvor Frankrig har afholdt sin forfatningsafstemning, sådan at man kan få puttet det her ned i en skuffe, sådan at vælgerne ikke bliver bange og ser, hvilken vej det i virkeligheden er, man gerne vil i EU?
Jeg står her med et citat fra José Manuel Baroso i Børsen den 26. marts, hvor han siger: »De 15 gamle lande må acceptere tab af arbejdspladser, hvis det samlet set med østfremgang gavner unionens vækst og konkurrenceevne.«
Det er jo fuldstændig den linje, som Kommissionen hele vejen igennem har ønsket.
Hvis der er samlet vækst i EU, så gør det ikke noget, at Danmark eller Tyskland eller andre af de lande, vi normalt forholder os til, taber arbejdspladser.
Det er den integrationstanke, man har.
Og nu er det jo sådan, at Kommissionen har enekompetencen til at stille forslag, så jeg vil gerne vide helt klart: Hvad er strategien fra den danske regerings side?
Når det er sagt, så vil jeg også gerne sige, at det jo er sådan, som vi har set, når vi taler indre marked for varer og tjenesteydelser, at EU og Europa og Danmark har haft et stort potentiale med den liberalisering, der er sket i Europa.
Og derfor er der også et potentiale på serviceområdet.
Men det er klart, at der er nogle ting omkring oprindelseslandsprincippet, hvor vi har en række forbehold for at anvende princippet – jeg har nævnt områder som den danske arbejdsmarkedsmodel, det danske sundhedsvæsen og de offentlige velfærdsydelser.
Når det er sagt, vil jeg sige, at der ikke er noget, der skal skubbes nogen steder hen.
Jeg mener, at der nu er behov for at se på det reviderede forslag, der kommer på det her område.
Vi er godt klar over, at det ikke er et uproblematisk direktiv, men det har ikke noget at gøre med at gemme tingene af vejen til efter den franske folkeafstemning.
Det er sådan, at der både før påske og efter påske har været en meget intens debat i forlængelse af EU-topmødet i Luxembourg om det servicedirektiv, som nu er sendt tilbage til Kommissionen.
Jeg står her med en artikel fra Børsen den 21. marts, hvor både fru Karen Riis-Jørgensen, medlem af Europa-Parlamentet for Venstre, og fru Gitte Seeberg, medlem af Europa-Parlamentet for Det Konservative Folkeparti, tilkendegiver, at man nu skal stoppe alt det bøvl om servicedirektivet og se at få det vedtaget.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at vide, hvad regeringens holdning er til servicedirektivet, om de deler den opfattelse, som regeringspartiernes medlemmer af Europa-Parlamentet altså her fremkommer med, eller om man fastholder det, som man tidligere har udtalt i dansk presse, at man er bange for – ligesom vi i Dansk Folkeparti er det – at vi kan komme til at tabe arbejdspladser, særlig i forhold til oprindelsesprincippet.
Sidst, men ikke mindst, vil jeg gerne høre, om man fra regeringens side vil give en garanti for, at hvis man stemmer for et servicedirektiv, så er der ikke mulighed for tab af danske arbejdspladser til Østeuropa.
Konklusionerne fra Det Europæiske Råd understreger betydningen af, at vi har et funktionsdygtigt indre marked for tjenesteydelser, for vækst, beskæftigelse og konkurrenceevne i EU.
Samtidig understreges det, at den europæiske sociale model skal bibeholdes.
Jeg vil gerne sige, at konklusionerne fra Det Europæiske Råd jo udstikker retningslinjerne for det videre arbejde, og at arbejdet med et servicedirektiv fortsætter med input fra flere parter.
Det er vores forventning, vil jeg gerne sige, at Kommissionen vil vente med at fremsætte et revideret forslag, til Europa-Parlamentet har af sluttet sin første læsning, og det kan tyde på, at det vil ske allerede til september.
Til det helt konkrete spørgsmål kan jeg sige til spørgeren, at vi selvfølgelig vil lægge vægt på, at man ikke forringer de forhold, der er i den danske arbejdsmarkedsmodel, at vi stadig væk har forbrugerbeskyttelse, at vi i det hele taget tager vare på de forhold.
Til spørgsmålet om oprindelseslandsprincippet vil jeg sige, at det er klart, at vi fra regeringens side har sagt, at der er nogle forhold, som vi ikke kan acceptere, hvis det er sådan, at oprindelseslandsprincippet kommer til at køre for hårdt hen over.
Jeg mener, at med de kommentarer, der er kommet fra kommissæren på det her område, er der stadig væk for mange uløste spørgsmål i den her sag til, at man kan gå ind i en detaildrøftelse.