runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Knud Erik Hansen (SF), 1999-12-15:
Det fremgår af vort bidrag til betænkningen, at vi vil tage endelig stilling til forslaget ved tredjebehandlingen, idet
vi ikke har fået svar på alle spørgsmål i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Jeg vil gerne spørge et par af partierne - jeg har spurgt et par gange før, men har ikke fået noget svar og vil godt forsøge en gang til: Hvorfor dette hastværk med dette forslag?
Vi har afgivet betænkning, uden at der er kommet svar på alle spørgsmålene, og uden at alle interessenter overhovedet har haft mulighed for at kommentere forslaget.
Det har ikke været til høring, i hvert fald ikke tilstrækkeligt, hos de berettigede.
Hvis man ser på forslagets substans, er der intet i det forslag, som gør det påkrævet, at det skal føres igennem nu.
Det kunne sagtens vente til januar, så jeg vil godt spørge Venstre: Hvorfor var det så vigtigt for Venstre, da vi snakkede om integrationsydelse, at få en ordentlig sagsbehandling?
Hvorfor ville man ikke være med til at sikre en ordentlig sagsbehandling her?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1999-12-15:
Jeg skal blot på Kommunaludvalgets vegne bede om at få forslaget tilbage til fornyet udvalgsbehandling mellem anden og tredje behandling.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 1999-12-15:
Jeg skal anmode om, at sagen bliver tilbagesendt til Boligudvalget.
Alle ordførere har måske endnu ikke modtaget, men vil modtage en henvendelse fra Realkreditrådet, og på den baggrund synes vi i Socialdemokratiet, det vil være rigtigst at behandle denne henvendelse seriøst ved på ny at behandle forslaget i Boligudvalget.
Jette Gottlieb (EL), 1999-12-15:
Jeg må konstatere, at det ikke er nødvendigt at tage forslaget tilbage i udvalget.
Det er nok at trække ændringsforslaget og stemme for det ændringsforslag, der er stillet i betænkningen.
Søren Søndergaard (EL), 1999-12-15:
Det er sådan set meget sigende, at Det Konservative Folkeparti mener, at den slags ting skal behandles uden at blive sendt i høring.
Det mener regeringen også, men det er jo altså så sådan, det er.
Men hvorfor er det sådan, at man ønsker det her behandlet uden høring.
Det er naturligvis, fordi det ellers ville afsløres, hvad der er indholdet i det her.
Og det, der er indholdet i det her, er jo, at flertallet med regeringen i spidsen sådan set ikke kan lide, at der er for mange udlændinge, der får dansk indfødsret, og derfor benytter man enhver lejlighed til at gøre det sværere at få dansk indfødsret.
Så præsenterer man det på den måde, at man siger: Nå, jo, men det rammer jo ikke de lovlydige.
Nej, nu er det sådan med de lovlydige, at for dem tager det i forvejen længere tid at få dansk indfødsret via erklæring, end det gør via statsamterne.
Så de har ikke, hvis de ønskede at få dansk indfødsret, hurtigt haft nogen gavn af at benytte sig af at gøre det via erklæring.
Så dem, det altså i virkeligheden har været til gavn, er folk, som i en alder af 15 år eller 16 år har begået en eller anden mindre ting, som har givet en advarsel f.eks. Det er den gruppe, vi snakker om her.
Og den gruppe sender man nu det signal, at de ikke skal tro, de er noget, bare fordi de har boet i Danmark i f.eks. 22 år.
Danmark, det skal ikke komme dem
særligt til gode.
Derfor er det jo også en fuldstændig logisk konsekvens af forslagets indhold, at det bliver hilst velkommen af Dansk Folkeparti.
Det er en fuldstændig logisk konsekvens, for det her forslag har udelukkende til formål at gøre det sværere at få dansk statsborgerskab.
Pointen er bare, at når man laver denne her form for lovgivning, der gør det sværere at få dansk statsborgerskab for folk, der har opholdt sig hele deres liv i Danmark, så skal man ikke undre sig over, at der er nogle folk, der på et eller andet tidspunkt går amok.
Man skal ikke komme om 1 år eller 2 år eller 3 år, når vi har oplevet nye eksempler som det på Nørrebro, og sige: Det var vel nok underligt.
Det kan vi virkelig ikke forstå.
Her har vi gjort alt for at integrere.
For det, der vil ske på Nørrebro, det, der vil ske andre steder i det her land i de kommende år, er en fuldstændig logisk konsekvens af de beslutninger, som træffes nu.
Man kan lukke øjnene for det, men det er alligevel kendsgerningerne.
Inge Refshauge (DF), 1999-12-15:
Fra Dansk Folkeparti kan vi også støtte ændringsforslaget fra Enhedslisten om, at pension ikke skal betales tilbage, når den er udbetalt på dødstidspunktet.
Dorte Bennedsen (S), 1999-12-15:
Hvis jeg hørte ret, så sagde hr. Søren Søndergaard, at det her er et udtryk for, at regeringen og Socialdemokratiet ikke ønsker, at folk får dansk indfødsret.
Så må jeg sige, at så håber jeg, jeg med formandens tilladelse må sige: Sikke noget lodret vås.
Vi har i øvrigt sammen med de nordiske lande i Danmark lavet en ordning, hvor unge kan få indfødsret ved erklæring.
Vi finder det naturligt, at der er sådan en ordning for unge, der har boet her og har opfyldt de dér opholdskrav og føler
en stærk tilknytning til Danmark.
Men vi føler faktisk også, at det er lige så naturligt, at det kræver, at de unge ikke har begået lovovertrædelser.
Skulle man have en ordning med vandelskrav, som det hedder, ville det være overordentlig vanskeligt for ikke at sige umuligt at administrere ude i statsamterne.
Og derfor har man altså valgt at sige, at unge, der ikke har begået lovovertrædelser, kan få det på denne enkle måde ved erklæring.
Andre får det gennem det normale system.
Som hr. Søren Søndergaard også selv har påvist under udvalgsarbejdet, behøver det jo ikke engang være forsinkende i hvert fald for den store del af de unge.
De vil gå ind under de normale krav, som alle andre i øvrigt skal opfylde.
Og dette her har intet at gøre med at begrænse folk i at få indfødsret.
Tværtimod er Socialdemokratiet af den principielle holdning, at folk, der har boet her meget længe og agter at blive her, også bør søge indfødsret, fordi det er rimeligt, at man, når man i øvrigt har besluttet sig for at blive i et land, så også integrerer sig på den måde, at man bliver statsborger i landet.
Så jeg synes, hr. Søren Søndergaard kunne spare sig sine bemærkninger.
Tom Behnke (FRI), 1999-12-15:
Jeg troede egentlig også, at Enhedslisten var imod forskelsbehandling, men lad det nu ligge et kort øjeblik.
Jeg vil stille et spørgsmål til hr. Søren Søndergaard: Kan hr. Søren Søndergaard bekræfte, at de, der begår kriminalitet, gør det helt frivilligt, og at unge udlændinge dermed selv bestemmer, om de efter det her lovforslag vil have dansk indfødsret ved erklæring, eller de vil søge det via Folketinget?
Det bestemmer de fuldstændig selv, for deres kriminelle handling er 100 pct. frivillig.
Det andet, jeg lige skal høre, er, om hr. Søren Søndergaard virkelig mener, at de voldspsykopater, der gik fuldstændig amok på Nørrebro, havde stillet sig anderledes, hvis man havde tildelt dem dansk statsborgerskab.
Altså det er jo ikke sådan, at almindelige mennesker finder på at gå
fuldstændig amok og banke sagesløse mennesker, gå til angreb på politiet, smadre butikker, lave omfattende tyverier og hærværk
Det gør man da ikke, hvad enten man har fået dansk statsborgerskab eller ej, hvis man er normal i hovedet.
I øvrigt er det Frihed 2000's opfattelse, at alle, der søger om dansk statsborgerskab, burde ind over Folketinget, og derfor havde vi jo fremsat vores eget beslutningsforslag.
Men forslaget her er trods alt et skridt i den rigtige retning, og hr. Søren Søndergaard må kunne bekræfte, at det er et skridt i retning af, at der sker en ligebehandling og ikke som i dag en forskelsbehandling.
Jette Gottlieb (EL), 1999-12-15:
Enhedslisten har stillet et ændringsforslag.
Det har vi, ikke fordi vi med vedtagelsen af det ændringsforslag så har tænkt at stemme for alle lovene, det har vi ikke, men vi har stillet et ændringsforslag, og vi vil gerne høre en argumentation for, hvorfor der ikke er opbakning til det ændringsforslag.
Det drejer sig om, at man laver en modregning i eftervederlaget således, at hvis man har en lønindtægt, så bliver den modregnet eftervederlaget efter såvel ministerposter som folketingsjob.
For mig er det en gåde, hvorfor den modregning ikke finder sted fra den første dag.
Hvordan kan det være, at man finder det rimeligt, at man kan oppebære en løn, og at man samtidig kan oppebære et eftervederlag?
Ideen om at lave et eftervederlag som en slags indkomstgaranti er for mig forståelig, fornuftig, en god ide.
Det sikrer, at folk, som kommer fra folketingsjobbet uden anden mulighed for forsørgelse, har en særlig forsørgelse i form af et eftervederlag.
Det er fornuftigt.
Men hvad er årsagen til, at man mener, at den regel om modregning først skal træde i kraft 1 år efter?
Det forstår jeg ikke, og det vil jeg gerne høre en argumentation for.
Søren Søndergaard (EL), 1999-12-15:
Det var lige præcis det, jeg mente: at en udlænding bliver frataget retten til at få dansk statsborgerskab i en periode.
Det er jo det, der sker.
Det er jo lige præcis det, der sker.
Man indfører en karenstid, som betyder, at man i en periode ikke kan få dansk statsborgerskab.
Og det vil sige, at den dom fører til en anden konsekvens, end den ville for andre danskere, som vedkommende er blevet født ved siden af på samme hospital, som han har gået i samme skole med, som han har gået i samme ungdomsklub med, og som han har haft hele sin opvækst sammen med.
Og det er det, der er det principielle.
Den her diskussion var jo ikke værd at tage, hvis det her var den eneste lovgivning, der var på det her område.
Hvis det var den eneste gang, hvor vi havde oplevet en stramning, så var den her diskussion jo ikke værd at tage.
Den her diskussion er jo kun interessant, fordi den indgår i en ganske bestemt sammenhæng.
Og hvis der er nogle, der tror, at den sammenhæng er slut endnu, så tager man da fejl.
Der er f.eks. en i udvalget, der har stillet spørgsmålet: Kan en 14-årig morder få dansk statsborgerskab sammen med sine forældre, som biperson til sine forældre?
Og svaret på det er, at ja, det kan vedkommende få.
Men man kan allerede se, hvordan justitsministeren sidder og ryster over den pressehetz, som kommer.
Og derfor vil der selvfølgelig om 1 måned eller om 2 måneder eller om 1 år komme et forslag
mere, som også går ind på det område, som gør det sværere og sværere og sværere at få dansk indfødsret, ligesom man har gjort det indtil videre. Og det er det, der er hovedproblemet.
Det er retningen i det her, der er det afgørende.
Det er retningen.
Henrik Svane (RV), 1999-12-15:
Det, der kaldte mig op til min forrige bemærkning, var hr. Søren Søndergaards retorik, som jeg startede med at tale lidt om.
Nu bliver den altså rent gold og tom venstrefløjsretorik.
Og jeg vil bede hr. Søren Søndergaard se tilbage om et kort øjeblik, når udskrifterne kommer, på det, han sagde i sit forrige indlæg.
Et ordret citat.
Jeg vil godt bede hr. Søren Søndergaard om at bekræfte, at det var det, han sagde, og forhåbentlig sige, at det ikke var det, han mente.
Helge Adam Møller (KF), 1999-12-15:
Hr. Søren Søndergaard har et par gange i de sidste bemærkninger talt om landsforvisning over for udenlandske statsborgere, som har begået kriminalitet af den ene eller den anden art.
Det er jo et forkert udtryk.
Hvis man er statsborger i et andet land, hvis man har et andet land som fædreland, så kan man da ikke blive landsforvist fra Danmark, så bliver man landshjemvist; man bliver nemlig sendt tilbage til det land, man er borger i.
Næ, han kom tilbage til det land, han er statsborger i, og det er altså en hjemvisning og ikke en udvisning.
Dorte Bennedsen (S), 1999-12-15:
Jeg har i og for sig
opgivet troen på, at jeg er i stand til at få hr. Søren Søndergaard til at forstå dette her.
Men mere af hensyn til de trykte referater fra denne forhandling: Den, der får en mindre dom, bliver ikke frataget muligheden for at søge dansk statsborgerskab.
Den, der får en mindre dom, kan ikke blive statsborger ved erklæring, men kan blive det over naturalisationsloven, og der kender hr. Søndergaard vandelskravene, lige så vel som jeg gør.
De strækker sig fra 1 års ventetid for småtingene op til 15 års ventetid for det meget grove.
Søren Søndergaard (EL), 1999-12-15:
Og vi har jo set eksempler på, at der rent faktisk med hensyn til folk med meget små domme, også mindre domme end man kan få for alvorlig spirituskørsel, i hvert fald hvis der er uheld involveret i forbindelse med spirituskørsel, bliver begæret udvisning.
Så derfor er det billede, man forsøger at skabe, at det er grove forbrydere, folk med mord og voldtægt og alvorlig vold, som sidder rundtomkring i landets fængsler og søger dansk statsborgerskab og får det uden nogen undersøgelse.
Og hvis det bare var det problem, man ville løse, o.k., så kan vi da diskutere det, så kan vi da finde en løsning på det problem.
Men den løsning, man har givet, er altså en løsning, som betyder, at et ungt menneske på 22 eller 20 år, der har fået en mindre advarsel eller en mindre dom, som tusindvis af danskere også får, rent faktisk bliver frataget muligheden for at få dansk statsborgerskab.
Det er det, der er problemet.
Og så bliver jeg til sidst nødt til at anholde den formulering, som fru Dorte Bennedsen har brugt flere gange,
om, at man har fundet det naturligt, at folk, der har boet hele deres liv i Danmark, skulle have en let adgang til at få indfødsret ved erklæring.
Sagen er jo den, at indfødsret ved erklæring kræver længere ophold i Danmark, end det kræver at få det via Folketinget.
Så den adgang er bestemt ikke særlig hurtig.
Dorte Bennedsen (S), 1999-12-15:
Det er også hr. Søren Søndergaards 22-årige promillekørende chauffør, der bringer mig herop, fordi hr. Søren Søndergaard sagde, at det fører til udvisning.
Nu skal vi altså lige prøve at få tingene ned i det leje, hvor de hører hjemme.
Ingen af de folk, der med dette lovforslag bliver afskåret fra at blive statsborgere ved erklæring, bliver afskåret fra deres ret til at få statsborgerskab ved naturalisation, altså ved lovgivning her i Folketinget, medmindre de har en udvisningsdom, og så går jeg ud fra, at selv hr. Søren Søndergaard vil være enig med mig i, at så skal de ikke være danske statsborgere.
Så det, der sker, er, at vi siger, at folk selvfølgelig kan bruge det normale system.
Vi har lavet en særlig nem måde for unge, hvor vi så siger, at så må det være rimeligt, at de ikke har begået kriminalitet.
Og jeg vil da godt gøre opmærksom på, at vi fra IND-sam, som var i deputation i udvalget i mandags, har fået et brev, og de siger om loven med reglerne for unge, der har begået strafbare handlinger: Det har vi i IND-sam fuld forståelse for.
Det er krænkende for hele samfundets retsbevidsthed
, at mennesker, der sidder i fængsel og afsoner en dom, kan få dansk statsborgerskab.
Det var noget lignende, de sagde ved deputationen forleden dag.
Erkendt, så er IND-sam uenig i det sted, hvor snittet er lagt.
Men princippet, som hr. Søren Søndergaard jo her står og taler imod, at man overhovedet skal sætte vandelskrav, støttes altså af IND-sam.
Det er rimeligt, at visse typer af kriminalitet ikke kan føre til, at man får lov til at bruge det nemme system.
Men som sagt: Ingen fratages deres ret til at få dansk statsborgerskab under de betingelser, der ligger ved naturalisation.
Tom Behnke (FRI), 1999-12-15:
Nu tror jeg, festen slutter.
Hr. Søren Søndergaard står her og siger, at en udlænding, der måske har været i Danmark i 22 år, og som kører promillekørsel, vil blive udvist af Danmark.
Det er noget vrøvl.
Altså end ikke efter Frihed 2000's politik vil det finde sted, end ikke efter vores politik.
Og hvis man har været i Danmark i 22 år uden at søge
Vedkommende kunne da bare have gjort det.
Men vedkommende har ikke gjort det, og så skal man ikke komme og ynke den, der efter 22 år laver noget kriminelt og så skal ind over Folketinget og søge via den vej.
Det holder overhovedet ikke.
Så altså, hr. Søren Søndergaards argumentation hænger ikke sammen, og det er langt ude af proportioner i forhold til det, der bliver stemt om i dag.
Og det er også helt ude af proportioner selv efter Frihed 2000's politik.
Søren Søndergaard (EL), 1999-12-15:
Hr. Tom Behnke leger med ordene, når han begynder at snakke om konsekvens.
For selvfølgelig har en straf konsekvens, men det, der er det klare, er, at den konsekvens er farveblind.
Den tager ikke stilling til, hvilken race folk har, eller hvilket land folk kommer fra.
Og det er det, vi ønsker at opretholde, og det er der nogen der insisterer på skal laves forskelligt.
En udlænding, der er chauffør, der kører meget for stærkt eller kører promillekørsel, får selvfølgelig en straf.
Fair nok.
Den person mister jo også sit job, ligesom danskeren gør det.
Fair nok.
Men dér, hvor konsekvensen er forskellig, er, at man dertil siger til den udlænding, som vi kalder det, der har boet måske 22 år af sit liv i Danmark, at derudover skal vedkommende udvises, hvilket man ikke gør til danskere.
Og derfor har jeg respekt for hr. Tom Behnkes synspunkt, hvis han vil indføre den samme lov for danskere.
Og det samme kan jeg jo sige til hr. Poul Nødgaard: Folk, der er født i Danmark, skal behandles lige.
Jeg er faktisk imod forbrydelser.
Jeg synes, de skal straffes, og helst straffes på en sådan måde, så de ikke begår forbrydelserne igen.
De skal behandles lige.
Folk, der er født i Danmark, skal behandles lige.
Er det fuldstændig umuligt for Dansk Folkeparti at sætte sig ind i den tankegang, der hedder, at man behandler folk, der er født i Danmark, lige?
Åbenbart.
Tom Behnke (FRI), 1999-12-15:
Til hr. Søren Søndergaard er jeg nødt til at sige, at jeg bestemt ikke betragter det som nogen ekstra straf.
Det er en konsekvens på fuldstændig samme måde, som at ganske mange borgere i forhold til deres erhverv er afhængige af deres kørekort, og hvis de borgere f.eks. kommer til at køre spirituskørsel og mister deres kørekort, så mister de også deres arbejde. Er det en ekstra straf i forhold til andre, som ikke er afhængige af deres kørekort i deres erhverv?
Næ, det er en konsekvens.
F.eks. kan politifolk, der under ingen omstændigheder må blive straffet for noget som helst, miste deres job ved det.
Er det en ekstra straf?
Næ, det er en konsekvens, som man er nødt til at tage højde for, inden man begår den kriminelle handling.
På samme måde virker en bøde på 1.000 kr. jo helt forskelligt på den, der har en lille indtægt, og den, der har en stor indtægt.
Er det så forskellig straf?
Næ, det er det ikke.
Det er en konsekvens af det, man har begået.
Og på samme måde risikerer udlændinge, der begår væsentlig kriminalitet her i landet, altså med det her forslag, at de så skal søge via Folketinget - ikke at de mister retten til at få et dansk statsborgerskab, men at det bliver udsat med en karensperiode, og så kan de få det på et senere tidspunkt.
Værre er det jo heller ikke.
Poul Nødgaard (DF), 1999-12-15:
Jeg synes, den her sag er ved at udvikle sig lidt.
Man kan jo gå helt tilbage i tiden og så se, hvordan den overhovedet er kommet frem.
Det er den faktisk kommet i kraft af, at pressen har afsløret, hvordan 18-23-årige reelt kan sidde i fængselscellen og søge om dansk statsborgerskab.
Og nu er det, hr. Søndergaard godt må høre godt efter.
Jeg vil godt have, om hr. Søndergaard vil bekræfte her fra Folketingets talerstol, at hvis ikke Folketinget vedtager det her lovforslag, så betyder det, at unge 18-23-årige fortsat kan sidde inde i fængselscellen, udfylde en blanket til statsamtet og opnå det danske statsborgerskab.
Og så spørger jeg hr. Søndergaard: Er det det, Enhedslisten ønsker skal fortsætte?
For det er i realiteten det, den her sag drejer sig om.
Intet andet.
Og jeg synes, hr. Søndergaard skylder ikke alene Folketinget, men også den danske befolkning at fortælle, om det er Enhedslistens politik, at det skal fortsætte, at man uhindret kan søge dansk statsborgerskab fra de danske fængselsceller.
Søren Søndergaard (EL), 1999-12-15:
Til hr. Tom Behnke vil jeg bare sige, at ja, kriminalitet skal straffes, og det skal straffes på den måde, som loven foreskriver, men der skal ikke være dobbeltstraf.
Det er sådan set meget enkelt.
Det skal ikke være sådan, at en bestemt gruppe skal have en anden straf end en anden gruppe.
Hvis hr. Tom Behnke ville stille forslag om, at folk, der har fået en advarsel for at være i besiddelse af et halvt gram hash, skal fratages stemmeretten et par år, o.k., så er der logik i hr. Tom Behnkes synspunkt, ellers er der ikke.
Så vil jeg sige til hr. Henrik Svane: Jeg kan huske, at der for et par år siden var en artikel og en radioudsendelse om nogle landmænd, hvor en landmandskone fortalte, hvordan børnene blev lagt for had henne i skolen, fordi der var sådan en diskussion om, at landmændene svinede.
Jeg tror hr. Henrik Svane og andre skal prøve at forestille sig, hvad der foregår inde i hovederne på de etniske minoriteter, som vi har i Danmark, som hver eneste dag er udsat for, at der er en diskussion på forsiden af aviserne om, hvordan de opfører sig.
Ikke om de 95 eller 97 pct. som ikke begår kriminalitet, men om dem, der begår kriminalitet, det bliver blæst op som: Sådan er de etniske minoriteter. Og så er det klart, at når der dertil kommer, at man ser en klar forskelsbehandling mellem, hvordan Jens bliver straffet, og hvordan Ali bliver straffet, så kommer der en reaktion.
Der kommer en reaktion, selvfølgelig gør der det, det er kun naturligt.
Og den reaktion er ikke særlig hensigtsmæssig.
Den er ikke særlig klog.
Den kan være abnorm, den kan være pervers.
Ja, men reaktionen kommer.
Det er i hvert fald oplagt.
Og så karakteriserede fru Dorte Bennedsen det, jeg sagde, som vås.
Det er fru Dorte Bennedsens ret.
Det ændrer ikke ved, at jeg karakteriserer Socialdemokratiets politik som forskelsbehandling.
Henrik Svane (RV), 1999-12-15:
Det er hr. Søren Søndergaards retorik, der bringer mig herop.
Jeg synes, det er en ubehagelig retorik, når hr. Søren Søndergaard siger, at det, der vil ske på Nørrebro, er en konsekvens af dette forslag.
Jeg vil godt bede hr. Søren Søndergaard om at uddybe, hvad han mente med den bemærkning.
Hvad er det, der vil ske på Nørrebro, hvis vi ligestiller folks mulighed for at få indfødsret i dette land?
Poul Nødgaard (DF), 1999-12-15:
Det var jo en værre gang skidt, fru Margrete Auken kastede ud over Dansk Folkeparti.
Det overrasker os overhovedet ikke, at fru Margrete Auken anvender et sådant sprog her i Folketinget, men det er så tilsyneladende den måde, fru Auken mener, at hun bedst kan gebærde sig på herinde.
Men jeg vil godt lige forklare.
Det er som om fru Margrete Auken overhovedet ikke har deltaget i forhandlingerne om de her lovforslag, for med hensyn til eftervederlaget er grundholdningen hos alle de politikere, jeg i hvert fald har omgåedes i forbindelse med den her sag, den ganske klare, at når der ikke skulle ske fradrag det første år, så er det fordi man - de regler, der er gældende for Folketingets medlemmer i øjeblikket, siger, at man efter et vist antal års medlemskab af Folketinget kan oppebære 1 års løn uden fradrag - ikke ville lave en ny ordning, der med hensyn til efterløn stillede folketingsmedlemmer ringere end den ordning, der er gældende i dag.
Det er derfor, det er blevet, som det er i forslaget.
Så derfor støtter Dansk Folkeparti ikke Enhedslistens stillede ændringsforslag om, at der skal ske fradrag fra dag 1, som det vistnok hedder i forslaget.
Vi vil køre videre med den ordning, der er gældende for folketingsmedlemmer p.t. Så har vi sådan set ikke så meget mere at tilføje, andet end at dette med at få sagen udskudt er der ingen grund til, efter at alle spørgsmålene er korrekt besvaret.
Vi stemmer imod forslagene, når de kommer til tredje behandling, det fremgår af vores betænkningsbidrag, for vi mener ikke, at tiden er inde til at gennemføre disse ting.
Men det er så en holdning, vi har.
Vi bærer det.
Det kan somme tider være lidt hårdt, vil jeg sige, men vi er hærdede folk, så vi skal nok klare den sag også. Hvis det er det, man ønsker at føre debatten på, så gør det bare, fru Margrete Auken.
Tom Behnke (FRI), 1999-12-15:
Også for så vidt angår L 138 og de ændringsforslag, der er stillet uden for betænkningen, finder vi i Frihed 2000, at de er en klar forbedring af forslaget, og derfor vil vi støtte de ændringsforslag, som ministeren har stillet.