Tove Videbæk (KRF), 2003-04-10:
Ja, jeg må sige tak for spørgsmålene fra fru Line Barfod, for jeg vil meget gerne være med til at tale om, hvordan vi forebygger.
Jeg tror ikke, vi forebygger ved at afkriminalisere, men vi forebygger ved at gøre noget ved det, inden de unge mennesker er ude i et hashmisbrug.
Vi skal styrke vores SSP-samarbejde, vi skal styrke vores skole-hjem-samarbejde.
I det avisudklip, som jeg netop omtalte for lidt siden, står der præcis nogle ting, som forældre skal være opmærksomme på, når de ser det.
Hvis deres børn bliver sløve, hvis ikke de har lyst til at stå op, hvis de har dalende selvværd, hvis de bliver oprørske og aggressive og uligevægtige og også får ændrede spisevaner - der er en masse ting, de skal være opmærksomme på.
Her kan vi virkelig sætte ind og vinde nogle ting, og så kan vi styrke det SSP-samarbejde, som vi i Kristeligt Folkeparti mener er så utrolig godt.
Vi har forsøgt med et lidt blødt forslag, som vi har fremsat
Men der var meget, meget, meget, meget lille tilslutning herinde i salen.
Den ene gang fik vi 3 stemmer
Så al den snak, vi har hørt i salen om, at man vil forbyde alkohol, den giver jeg altså ikke meget for.
Ja, så får vi igen behandlet et beslutningsforslag om legalisering af hash.
Det er der jo ikke så meget nyt i, men det nye er, at formanden for Venstres Ungdom i Storkøbenhavn højst overraskende også går ind for legalisering af hash.
Det er der sikkert god profilering i, men derfor er forslaget nu alligevel et udtryk for misforstået liberalisme.
Legalisering af hash vil ikke gøre Danmark mere frit, tværtimod.
Hashmisbrugerne vil med beslutningsforslaget ganske vist blive fri for at kigge sig over skulderen for at undgå at blive taget af politiet, men det er også det eneste, de vil blive fri for.
Til gengæld bliver de bundet af et usundt og nedbrydende misbrug, som det er meget svært at slippe, når de først har givet efter for det.
Der er mange gode grunde til, at hash ikke skal legaliseres.
Først og fremmest kan hash lede til meget alvorlige psykoser, i værste fald kan misbrug udløse eller forværre livsvarige psykiske lidelser som depression og skizofreni.
Et hashmisbrug medfører også, at misbrugerens indlærings- og koncentrationsevne forringes markant.
Hash er vanedannende, og det betyder jo, at ryger man hash, skal man have mere og mere for at få den samme rus.
Og jo mere hash, jo sværere får den unge misbruger ved at fungere, ved at lære og udvikle sig.
Det mest fortvivlende er, at det typisk er unge fra dårligt stillede hjem, der er mest udsatte.
På Sundhedsstyrelsens internetsite står der, at det ofte ses, at unge misbrugere af hash står af udviklingen.
Disse unge kan få svært ved at indhente det tabte, hvis de senere kommer ud af deres misbrug.
Nogle kan måske styre hashmisbruget, så det ikke bliver de helt store problemer, men for mange er hash indgangen til en ond cirkel. Endelige viser undersøgelser, at brug af hash ikke erstatter brug af alkohol.
Typisk er det unge, der drikker meget alkohol, der også ryger hash.
Derfor mener bl.a. Sundhedsstyrelsen, at det vil øge det samlede misbrug, hvis hash frigives, hvorfor styrelsen heller ikke anbefaler, at den frigives.
Alt i alt må konklusionen være, at Kristeligt Folkeparti
ikke kan støtte dette forslag.
Det, der ved første øjekast kan se ud til at øge borgernes personlige frihed, bliver i virkelighedens verden det stik modsatte, nemlig et ødelæggende misbrug, eller for nu at skære det ud i pap: Stofmisbrug har intet som helst med frihed at gøre, heller ikke hashmisbrug.
Lad mig slutte med en udtalelse fra en tidligere narkoman gennem mange år, som havde et indlæg i Ringkjøbing Amts Dagblad i tirsdags, så det er ret nyt.
Han sagde: Jeg bliver vred og ked af det, når jeg hører, at man foreslår
fri hash.
Man kan ikke ryge hash uden at tage skade.
Jeg har også prøvet hash på de cafeer i Holland, hvor det er lovligt, og man bliver altså lige så syg oven i hovedet af lovlig hash som af forbudt hash.
Og Kristeligt Folkeparti kan heller ikke støtte det her forslag.
Ministeren tolker mine udtalelser, som om jeg har gengivet noget om regeringens holdninger, som ikke er korrekt, så med fare for at blive beskyldt for ikke at citere korrekt vil jeg læse det, der står på side 8 i bemærkningerne.
Der står: »Når en konkret behandlingsmæssig anvendelse måtte komme tættere på, vil kernetransplantation måske skulle overvejes, bl.a. fordi det kan vise sig at være en vigtig forudsætning for at fremstille celler, som patientens organisme ikke afstøder.«
Og for ikke at læse det hele, står der til sidst: »... ligesom en revurdering af Bioetikkonventionens anvendelse skal finde sted.«
Hvorfor har ministeren overhovedet taget det punkt med, hvis man ikke har tænkt sig, at det er noget, der kommer til at ske i virkeligheden?
Hvis det er noget, som overhovedet ikke har noget med realiteternes verden at gøre,
hvorfor i alverden skaber man så uro og usikkerhed ved at tage det med?