Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-03-11:
Jeg vil gerne starte med at sige, at vi i regeringen har
stor sympati for intentionen bag forslaget om at tilbyde helbredsundersøgelser til personer, der kommer til Danmark fra tredjeverdenslande, hvor forekomsten af smitsomme sygdomme er høj, sådan som det i øvrigt også anbefales i Sundhedsstyrelsens redegørelse for sundhedsbetjeningen med hensyn til smitsomme sygdomme af flygtninge og indvandrere. Det sundhedsfaglige grundlag for styrelsens anbefalinger er jo, at mange flygtninge og indvandrere, som kommer fra tredjeverdenslande, hvor forekomsten af de sygdomme er høj, er i stor risiko for at være smittet med en af disse sygdomme, når de kommer til Danmark - det viser indberetninger til Statens Serum Institut.
Så der er bestemt tale om et område, som bør nyde bevågenhed, og som jo også nyder bevågenhed.
Det er jo også den historiske baggrund for, at Sundhedsstyrelsen overhovedet er blevet bedt om at komme med et sæt anbefalinger, som forslagsstillerne nu, hvis ellers jeg læser forslaget rigtigt, ønsker alle skal sættes igennem, men hvor det ellers nok er min oplevelse, at der jo er tale om en vifte af anbefalinger, som kan gennemføres delvis eller gennemføres samlet - også afhængigt af et rigtigt balancepunkt mellem ressourcer og effekt.
Regeringen er jo allerede i gang.
Vi har iværksat en række initiativer.
Der er allerede et velfungerende tilbud om helbredsundersøgelse af asylansøgere: Asylansøgere informeres rutinemæssigt om seksuelt overførbare sygdomme, herunder hiv, alle asylansøgere fra højrisikoområder tilbydes en hiv-test, alle asylansøgere fra højrisikoområder undersøges for tuberkulose, Sundhedsstyrelsen udarbejder en vejledning til de praktiserende læger og kommunelægerne om undersøgelse af indvandrere og flygtninge for smitsomme sygdomme, Integrationsministeriet har udgivet bogen »Medborger i Danmark«, som er udgivet på, jeg tror, i alt otte sprog, hvor der orienteres om det danske sundhedsvæsen og de muligheder, der gives i det danske sundhedsvæsen, og der er både i Integrationsministeriets regi og i Sundhedsstyrelsens regi afsat penge til en oplysningsindsats over for disse befolkningsgrupper om bl.a. smitsomme sygdomme.
Så vi gør meget.
Men ligesom på alle andre områder kan man jo altid diskutere, om mere skal gøres, og derfor er regeringen selvfølgelig også til hver en tid parat til at indgå i diskussion med alle, der kerer sig om det her, for at få fastlagt de bedst tænkelige tilbud. Man må så også sige, at det jo altså kræver en afklaring af en lang række spørgsmål: Hvad er det præcis for en personkreds, der skal omfattes?
Er det her en drøftelse, der alene indskrænker sig til de 500 kvoteflygtninge, eller er det en personkreds af en meget større rækkevidde, hvortil der jo altså så også knytter sig en langt større økonomi?
Hvad er
det for tilbud, der skal gives?
Er det tilbud, eller er det påbud?
Er det et tilbud til alle om at få en undersøgelse, eller er det et grundvilkår omkring indrejse, at man skal have en undersøgelse?
Der melder sig sådan set mange spørgsmål, og svarene på de spørgsmål vil jo i den grad være bestemmende for den præcise rækkevidde af forslaget her og dermed også af hele spørgsmålet omkring økonomi, som man jo behændigt har undgået overhovedet at tage stilling til i beslutningsforslaget, der er fremsat her.
Derfor må jeg sige, at på det foreliggende grundlag kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget, men som jeg var inde på lidt tidligere, så kerer vi os også om problemstillingen her.
Den har løbende vores interesse, den har løbende vores bevågenhed, og vi er ikke fremmed for tanken om, at der på visse punkter med fordel godt kan ske et løft i det tilbud, vi i dag giver.