Karsten Nonbo (V), 2004-03-16:
Jeg vil lige starte med at rette en misforståelse hos hr. Morten Bødskov, en faglig misforståelse.
Hr. Morten Bødskov sagde, at politiet ikke sørger for, at socialforvaltningen er der, når vedkommende unge bliver løsladt.
Politiet har en underretningspligt, og så har socialforvaltningen efter min mening bare at møde op og være der.
Så det er en pligt, der ligger hos socialforvaltningen, men den kræver selvfølgelig en underretning, men det har politiet også pligt til. Ellers er vi enige i det, hr. Morten Bødskov sagde, og derfor vil jeg godt rose forslaget, fordi det sender et godt signal fra Socialdemokraterne.
I mange sager skulle vi endda helst kunne gøre det noget hurtigere end det, der bliver lagt op til, men vi skal også passe på, for sagerne er jo ikke ens.
Men der skal ikke herske tvivl om, at sagerne skal behandles hurtigst muligt, lige fra gerningstidspunktet til afsoningen eller sanktionen kan påbegyndes.
Jeg så meget gerne, at sagerne straks ved et eventuelt grundlovsforhør kunne optages til doms, som det heldigvis også sker i nogle tilfælde, for så er der tale om hurtighed.
Det er rigtigt, som det også skrives i forslaget, at kriminalitet skal forhindres ved en tidlig og effektiv forebyggelse og en hurtig og konsekvent straf.
Jeg vil godt rose Socialdemokraterne for, at de har sat det på skrift.
Jeg synes ikke, jeg tidligere har kunnet høre det samme.
Jeg synes, jeg har kunnet høre noget med, at vi kan ikke straffe os ud af kriminalitet, og at ingen mennesker bliver bedre af at sidde i fængsel.
Jeg synes, Socialdemokraterne har bevæget sig i en retning, hvor der virkelig tales om konsekvens, og det vil jeg godt kvittere for. Så kommer men'et, som hr. Helge Adam Møller var inde på før.
Nogle sager skal behandles hurtigt og opprioriteres, og nogle kræver førsteprioritet, nemlig de sager, hvor gerningsmændene straks proklamerer, at de agter at fortsætte deres løbebane, som hr. Morten Bødskov også var inde på.
Men når nogle sager skal opprioriteres,
er det desværre somme tider nødvendigt, at det sker på bekostning af andre sager.
Man kan ikke behandle sagerne som i en pølsefabrik, hvor det kommer ind i en lind strøm og går ud i en lind strøm.
Hvis vi skulle leve op til det, som hr. Morten Bødskov virkelig ønsker, skal vi faktisk altid have et katastrofeberedskab, og det koster altså kroner og øre.
Jeg talte om kejserens nye klæder ved det sidste beslutningsforslag, og hr. Morten Bødskov fulgte det op med en form for kejserens nye klæder ved at begynde at tale om et regeringsskifte.
Jeg tror, at hvis det regeringsskifte kommer, vil hr. Morten Bødskov få på hattepulden af den til den tid siddende justitsminister for ikke at have regnet på, hvad forslaget reelt vil koste. En anden ting, som også kan være problematisk, er, at med en sådan tidsindstillet bombe hængende over politiet kan det gå ud over grundigheden i efterforskningen.
Det kan medføre, at anklagerne måske slutter de sager, som de ikke har tid til at føre til ende, og hvor de ikke har ressourcer til at løfte bevisbyrden.
Nogle sager har godt af at modnes, der er også visse sager, hvor den unge mand fortryder, og i de tilfælde har han godt af, at der hænger en lille, mørk sky over ham.
Hvis en ubehagelig sagsbehandlingstid medfører, at der hænger en sort sky over dem, og det kan afholde dem fra at begå fornyet kriminalitet, er det jo sådan set bedre end en hurtig straf, så de kan komme videre med kriminaliteten.
Jeg vil plædere for individuel sagsbehandling.