runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 2000-03-29:
Jeg er også ét stort spørgsmålstegn efter den ordførertale, som hr. Peter Skaarup holdt.
Hvad er det for nogle løsninger, hr. Peter Skaarup forestiller sig? Jeg kan kun forestille mig to muligheder andre end den, der nu foreslås lov om.
Den ene er Bonnie og Clyde-situationen, hvor enhver forbryder kan ånde lettet op, når vedkommende er kommet halvvejs over Øresundsbroen, og sige: Pyha, nu er der ikke noget politi efter os mere, for de må ikke overskride grænsen.
Den anden situation er, at vi laver en vindebro midt ude på Øresundsbroen.
Så kan vi hejse den op og ned, afhængigt af hvor gode venner vi er med svenskerne lige for tiden.
Hvilken af de to løsninger foreslår hr. Peter Skaarup vi vælger?
Karsten Nonbo (V), 2000-03-29:
Jeg må indrømme, at jeg også billedlig talt følte mig hensat til grænsen mellem USA og Mexico, hvor de trækker hestebremsen, lige når de når grænsen, og så på den anden side kan de ånde lettet op og sige: Der slap vi.
Det er vel ikke noget af det, hr. Peter Skaarup vil ind på?
Det vil sige, at hvis ikke vi giver denne her tilladelse, så skal den svenske politipatrulje stoppe uden at få fat i røveren, og så forsvinder han ud i tågedisen.
Kan man ikke se - når man vil bekæmpe forbrydelser - at der skal være en vis rimelighed i mulighederne for at bekæmpe dem med det samme?
Peter Skaarup (DF), 2000-03-29:
Jeg troede kun, man tillod tre korte bemærkninger til en taler, men det er åbenbart anderledes her.
Nu må jeg se at skynde mig og besvare alle de her spørgsmål.
Jeg tror egentlig meget, det er en strid om ord.
Det kan da godt være, der er nogle, der vil høre nogle ting, som de ser som et spøgelse, i det, jeg har sagt.
Jeg mener, at vi for alt i verden ikke må gennemføre noget, hvor det er sådan, at man langt inde på dansk territorium, f.eks. et sted ude i Valby eller et sted ude i Glostrup, har en svensk patrulje, der skal til at anholde danske personer af en eller anden art, der har begået et eller andet kriminelt ifølge de her svenske betjente.
Det mener vi ikke skal kunne lade sig gøre.
Jeg er fuldstændig med på, som hr. Karsten Nonbo siger, at der selvfølgelig i forbindelse med både og folk, der sejler rundt, helt klart kan være behov for, at der er en form for grænseoverskridende mulighed for at anholde personer og kontrollere, hvad der foregår, og det er lige så klart, at oppe på broen skal der også være mulighed for det.
Men når vi kommer langt ind på dansk territorium, så er vi altså skeptiske med hensyn til, at man, som det står i forslaget, vil tillade, at forfølgelse kan fortsætte i en afstand på op til 25 km. At blive anholdt af en svensk betjent vil ikke være noget, som mange danske borgere er interesserede i, og det kan jo meget vel være tilfældigheder, der kommer til at afgøre, om det lige er en dansk eller svensk betjent.
Ud over det er der så også et praktisk spørgsmål, når vi kommer længere ind i det danske land: Er det ikke muligt for en svensk betjent, der eventuelt optager en forfølgelse, at kontakte de danske politimyndigheder?
Sådan er det jo i dag, og sådan vil det også kunne være fremover.
Sådan har man klaret det i Tyskland tidligere, og sådan kan man også gøre det i dag alle mulige andre steder.
Så kan man også gøre det i forhold til den svenske grænse.
Sonja Albrink (CD), 2000-03-29:
Som tidligere ordførere allerede har tilkendegivet, så bygger lovforslaget på en aftale mellem svensk og dansk politi, og det kan vi støtte i CD.
Som sagt støtter vi alt i alt forslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-03-29:
Det er jo et fornuftigt forslag om at tiltræde en aftale, som er indgået mellem Danmark og Sverige vedrørende samarbejdet i Øresundsregionen, og det kan vi tiltræde.
Vi kan også sige, at vi vil arbejde for, at loven kan træde i kraft så hurtigt, at den også kan gælde de marathonløb og cykelløb og veteranbilløb og andre festlige arrangementer, der skal løbe af stabelen, inden broen indvies officielt.
Det vil vi også gerne medvirke til.
Søren Søndergaard (EL), 2000-03-29:
Jeg skal jo starte med at indrømme, at det her lovforslag i sjælden grad indeholder to af de punkter, som Enhedslisten er imod - det er et rigtigt hadeforslag: Det er bilbroen over Øresund, og så er det Schengenaftalen.
Det er en giftig kombination. På trods af vores modvilje mod Schengenaftalen og Øresundsbroen vil jeg godt sige, at vi naturligvis heller ikke er af den opfattelse, at fakta skal benægtes.
Når nu bilbroen om kort tid er klar, så må vi jo erkende det.
Det samme må vi med Schengenaftalen.
Vi er klar over, at der skal være en eller anden form for regulering af den trafik og af den bro, der kommer over anlægget, og naturligvis bidrager vi også gerne til at få ordentlige forhold på det her område.
Men vi synes faktisk ikke, at det her forslag argumenterer på den mest hensigtsmæssige måde og fremlægger de bedste argumenter for, hvorfor regeringen har indgået en aftale med Sverige om at give politiet på begge sider af Sundet øgede beføjelser ud over alle dem, der allerede er bl.a. i Schengenkonventionen.
Da politiet ikke kan vende på broen, angiveligt fordi broen er indrettet sådan, at det ikke kan lade sig gøre rent fysisk, så bliver vi altså nødt til at udvide mulighederne for, at svensk politi kan arbejde på dansk område, og danske betjente kan gøre det samme i Sverige.
Det er, kogt ned og helt kort, hovedindholdet i argumentationen for forslaget, som kan læses i bemærkningerne side 8, anden spalte.
Vi er tilhængere af at finde praktiske løsninger på de problemer, der er, men vi savner saglig begrundelse for, at det skulle være nødvendigt, som det fremgår i punkterne i aftalens art. 6, at udvide politiets muligheder ud over det i forvejen fastsatte i Schengenaftalen.
Derfor ser vi også frem til, at vi i Retsudvalget kan få ministerens uddybende forklaringer på det, og vi vil så lade vores endelige stillingtagen være afhængig af fornuften i de besvarelser.
Tom Behnke (FRI), 2000-03-29:
Vi finder, at det er et godt forslag, og at det er et nødvendigt forslag.
Alt andet ville være helt umuligt at styre og kontrollere, hvis ikke man havde det her lovforslag, og den her lov bliver vedtaget. Vi var også oprindelig imod Schengenkonventionen.
Det var ikke så meget det politimæssige samarbejde, det var, fordi man ophævede grænsekontrollen mellem EU-landene, men denne grænsekontrol mellem Danmark og Sverige er jo altså ophævet for adskillige år siden.
Og derfor er situationen sådan, at med den nye bro vil det være nødvendigt med nogle fleksible retningslinjer, således at man kan pågribe forbrydere, også selv om de skulle krydse.
Ved den måde, det foregår på i dag, hvor svensk politi også underretter dansk politi, hvis der er nogle, der ad søvejen prøver på at krydse over Øresund, har man jo altså et langt længere tidsrum til at få sat foranstaltningerne i værk, hvorimod det, når vi taler om Øresundsbroen, så vil være minutter, vi taler om med hensyn til at krydse broen.
Så selv om man f.eks. fra dansk side underretter svensk politi om, at man er på vej, at man forfølger en forbryder af den ene eller den anden karakter, så vil svensk politi ikke nødvendigvis kunne nå at gribe ind, og derfor er det selvfølgelig hensigtsmæssigt, at man kan fortsætte forfølgelsen ind i nabolandet.
Man kan ikke skride til en egentlig anholdelse på et andet lands territorium, men er nødt til at underrette, og så er det det pågældende lands egen politimyndighed, der foretager selve politiforretningen.
Så hr. Peter Skaarups vrangforestilling om, at danske, fredelige borgere, der kører rundt i Valby, kan blive stoppet af svensk politi, er fri fantasi og har intet med lovforslaget at gøre.
Absolut intet.
Det, de skal gøre, er at underrette, men de får lov til at fortsætte forfølgelsen, således at forbryderen ikke forsvinder, og de dermed må opgive sagen.
I forhold til broproblematikken og problemer, der opstår på broen, er der ingen tvivl om, at det, i stedet for at man er nødt til med et målebånd at sætte en streg midt på broen, eller hvor den nu skal være henne i forhold til kontinentalsoklen og grænsen mellem dansk og svensk territorium, selvfølgelig er hensigtsmæssigt, at såvel dansk som svensk politi kan løse konkrete problemer på broen, hvis der skulle opstå nogle sådanne.
Det kan man nok desværre ikke undgå at der gør.
Så vi har fra Frihed 2000's side både af praktiske, men sandelig også af politiske grunde overhovedet ingen problemer med lovforslaget.
hundrede procent.
Frank Jensen (S), 2000-03-29:
Jeg vil gerne takke ordførerne for en meget positiv modtagelse af lovforslaget her, som jo er begrundet i, at den faste forbindelse mellem Danmark og Sverige åbner her den 1. juli 2000.
Jeg er glad for, at et så bredt, stort flertal i Folketinget vil være med til at skabe det lovgrundlag for den aftale, som jeg på regeringens vegne underskrev den 6. oktober 1999 sammen med min svenske kollega, Laila Freivalds, ude på den faste forbindelse, hvor Danmark og Sveriges territorialgrænse ligger, 10,5 km fra den danske kyst til Øresund.
Hr. Peter Skaarup har jo efterhånden nu af alle ordførere fået ørerne tudet fulde om, at hr. Skaarup ikke ønsker - det mistænker jeg ikke hr. Skaarup for at ønske - at der skal ske en forfølgelse af alvorlig forbrydelse, når forbryderen forsøger at unddrage sig retsforfølgelse via den faste forbindelse. Jeg tror, at det her mere skyldes, at hr. Skaarup har set sig blind på, at der står noget om Schengen, og der står noget om EU, at det ligesom er det, der alene bliver brugt som argumentation for hr. Skaarup og Dansk Folkepartis stillingtagen i denne her sag.
Jeg synes, det er synd, at man vil bruge EU til at skubbe foran sig i forsøg på at gå imod en fornuftig aftale, der skal bidrage til, at vi kan strafforfølge alvorlige forbrydelser.
Hr. Skaarup stillede mig et konkret spørgsmål: Hvor går lovforslaget her videre, end Schengen-reglerne gør?
Men når vi så bevæger os væk fra den faste forbindelse, jamen så følger det fuldstændig, som også hr. Tom Behnke just har illustreret det, Schengen-reglerne. Så er det artikel 40 og 41 i Schengen-konventionen, der nu altså er en del af Den Europæiske Unions traktatgrundlag fra Amsterdamtraktatens ikrafttræden.
Så følger det heraf, at det alene er dansk politi, der har kompetence på vores territorium.
Det eneste, svensk politi kan gøre på vores territorium, er at opretholde kontakt i forbindelse med en varm forfølgelse, og ved varm forfølgelse er der jo altså tale om ganske alvorlige forbrydelser, f.eks. en undvigelse fra et fængsel, hvor en undviger altså forsøger at unddrage sig dansk politis forfølgelse ved at tage den faste forbindelse til Sverige.
Her er det jo altså en praktisk løsning, at politiet kan opretholde kontakten, indtil svensk politi kan overtage opgaven, og det er det, den varme forfølgelse er til.
De kan altså ikke anholde vedkommende, men de kan opretholde kontakt, sådan at svensk politi kan rykke ud og foretage den egentlige anholdelse.
Så jeg håber, at vi under udvalgsbehandlingen også kan få overbevist Dansk Folkeparti
, og hvis det ikke lykkes, fordi Dansk Folkeparti her prioriterer kampen mod EU højere end kampen mod de kriminelle, ja, så er jeg glad for trods alt, der stadig væk er et meget stort flertal i Folketinget, der vil støtte aftalen.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-29:
Jamen jeg kan forsikre justitsministeren om, at det er
bestemt ikke af hensyn til de kriminelle, at vi har den holdning, vi har her, men det er af hensyn til, at Danmark har nogle grænser, som vi mener, vi skal fastholde, og det gælder både i forhold til Sverige og Tyskland
Men i forbindelse med det svar her til sidst og den gennemgang, som justitsministeren kom med, synes jeg, det kunne være relevant at spørge: Når nu der i det her forslag lægges op til, at der kun er en grænse på for 25 km, inden for hvilken svensk politi fremover vil kunne operere, hvad er så justitsministerens vurdering af, om politibetjente eller ansatte inden for politiet kan virke fremover i Danmark uden for denne her 25-km-grænse?
Vi har jo set et eksempel i forbindelse med de uroligheder, der var med rockere.
Jeg skal ikke sige, det nødvendigvis var dårligt, at der var fremmede politibetjente, der arbejdede på dansk jord, men jeg vil godt spørge justitsministeren, om det fremover vil være tilfældet, om der er noget lovgivning eller nogle instrukser, som man vil komme med fra ministeriets side i forhold til fremmede landes ansatte inden for politiets virke på dansk territorium.
Karsten Nonbo (V), 2000-03-29:
Jeg vil godt spørge justitsministeren helt konkret, hvilke følelser justitsministeren havde, da han underskrev en aftale om, at svensk politi kunne køre 25 km ind i Danmark, mens dansk politi i og for sig kunne køre helt op til Kiruna.
Det er jo selvfølgelig - det er jeg godt klar over - under forudsætning af, at det er en direkte eftersættelse; der er jo ikke tale om, at man udveksler og bytter politifolk.
Det her er også kun lidt til hr. Peter Skaarups oplysning; der er jo altså kun tale om direkte eftersættelser på friske spor.
Frank Jensen (S), 2000-03-29:
Ja, først til hr. Skaarup.
Nu er vi kommet så langt, at hr. Skaarup er kommet til den erkendelse, at svensk politi ikke uden for den faste forbindelse har nogen myndighedsudøvelse.
Det ligger fast.
De har ingen myndighedsudøvelse, de kan alene observere.
Det foregår efter de bestemmelser, som er om observation, og hvis det er en såkaldt varm forfølgelse, så er der en helt klar regulering af, hvad en varm forfølgelse er.
Det er f.eks. en, man har eftersat, der er stukket af fra et fængsel.
Og her kan man opretholde forfølgelse 25 km ind på dansk territorium på Sjællandssiden efter den faste forbindelse, men uden at have nogen myndighedsudøvelse ud over at holde kontakt med det eftersatte køretøj. Så spørger hr. Skaarup: Hvad så uden for de her 25 km?
Der er der ikke nogen forandring.
Det er kun dansk politi, der har myndighedsudøvelse på dansk territorium, efter vi er kommet i land fra den faste forbindelse, ikke andre politimyndigheder.
Så refererer hr. Skaarup til en helt speciel begivenhed, der fandt sted i Danmark under den såkaldte nordiske rockerkrig i forbindelse med en rockerbegravelse, hvor der var observatører fra de øvrige nordiske landes politi.
Det er helt sædvanligt, at man kan have observatører fra politiet, og det giver dem ikke nogen eksekutivbeføjelse, ikke nogen myndighedsbeføjelse at være til stede. Og sådan har vi heldigvis også fra dansk politik mulighed for at kunne lære af udenlandsk politi ved at være ude og observere i forbindelse med konkrete politiopgaver.
Så der er ikke nogen ændring af det billede.
Hr. Nonbo spurgte til mit følelsesregister.
Jeg takker for opmærksomheden også på det felt fra hr. Nonbos side.
Spørgsmålet om de 25 km, der ligger i den danske erklæring, er jo begrundet i, at vi har en lignende erklæring over for de tyske politimyndigheder.
Vi kom jo med vores erklæring
over for de tyske politimyndigheder, før vi indgik aftalen med de svenske myndigheder, og vi er jo et land, der lægger vægt på, at vi ikke diskriminerer, så vi vil altså ikke lave diskrimination mellem den grænse, vi har lagt for tysk politi, og så den grænse, vi her lægger for svensk politi.
Så derfor er det en 25-km-grænse for begge vore nabolandes politimyndigheder.
Reglerne gælder for tyskerne, reglerne gælder for svenskerne.
Reglerne er de samme, det er stadig væk alene dansk politi, der har politimyndighed på dansk jord.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-29:
Men jeg vil godt lige i forlængelse af svaret på spørgsmålet fra hr. Karsten Nonbo spørge justitsministeren, hvad årsagen er til, at man har valgt at sætte en lavere kilometergrænse i forhold til, hvad det er, dansk politi kan gøre på svensk jord henholdsvis tysk jord.
Og hvis der ikke er nogen sådan særlig velbegrundet årsag til det, var der så ikke en mulighed for, at Danmark kunne ændre på det, så der er ens regler både i forhold til Tyskland og Sverige, så man jo heller ikke diskriminerer på den måde?
Frank Jensen (S), 2000-03-29:
Jo, den her grænse på de 25 km er noget, vi har bestemt selv, og det er fuldstændig korrekt refereret, at lignende erklæringer ikke er kommet fra hverken tysk side eller fra svensk side
Dansk politi har altså mulighed for at køre et ubegrænset antal kilometer ind i Tyskland og ind i Sverige.
Når vi har valgt denne her kilometergrænse, så hænger det jo sammen med - helt ærligt sagt - at der er nogle følelser i befolkningen om, at man altså helst ser danske politibiler, dansk politi på gaderne og ikke udenlandsk politi.
Derfor er der et ønske om at begrænse til det, der er nødvendigt, og vi mener, at grænsen på de 25 km er det, der er nødvendigt rent politifagligt.
Det stiller os naturligvis også over for, at når det er en varm forfølgelse, så er det altså også en hastende politimæssig opgave, og der vil dansk politi både i grænseregionen mod Tyskland og her i hovedstadsregionen være i stand til at kunne leve op til at kunne eftersætte køretøjer inden for en 25-km-grænse.
Ole Vagn Christensen (S), 2000-03-29:
Da vores ordfører på området, hr. Bjarne Laustsen, ikke kan være til stede her i dag, skal jeg på hans vegne fremlægge Socialdemokratiets synspunkt.
Endvidere har vi ønsket størst mulig effektivitet i kontrollen med støtten og i den forbindelse også en styrkelse
af Kommissionens centrale kompetence.
Derfor hilser Socialdemokratiet dette forslag velkommen, da det medfører en sikring af en god proces og en retssikkerhed i forbindelse med Kommissionens kontrol med statsstøtte, og jeg skal derfor meddele
Socialdemokratiets fulde støtte til forslaget.
Pernille Sams (KF), 2000-03-29:
Det er så absolut i Danmarks interesse, at statsstøtte ikke misbruges.
Vi vil gerne have statsstøtten væk på internationalt plan, men så længe, der gives statsstøtte, er det vigtigt, at de aftalte spilleregler overholdes af alle, og derfor er der også brug for mulighed for kontrol af, at reglerne overholdes.
Derfor går vi i princippet ind for disse procedurer, der her fastlægges.
Jeg synes, det er vigtigt, at de danske myndigheder er med, når EU eventuelt skal på kontrolbesøg her.
Det står der også i lovforslaget, at de er, men det synes jeg også er vigtigt at få afklaret under udvalgsarbejdet.
Men generelt er vi overordnet positive over for det her lovforslag.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-03-29:
Til hr. Egil Møller og til hr. Ole M. Nielsen fra Kristeligt Folkeparti vil jeg bare sige: Tak for belæringen.
Jeg skal lade være med at kaste mig ud i udpræget kendskab til alle mulige forsikringsordninger, men jeg tror i virkeligheden, at de to spørgere udmærket vidste, hvad jeg mente med det.
Til hr. Hans Christian Schmidt er der sådan set kun at
sige: Nej, jeg kender heller ikke andre erhverv, hvor man laver en ordning af denne her type, men det her hænger altså noget sammen med, at man dels putter mange statspenge i det, dels ønsker ligesom ved stormflod at forsikre sig for fremtiden, hvis det her skulle ske igen, og det sker jo nok med det klima, vi er ved at få. Jeg tror, at man på sigt vil være glad for det.
Men det er klart, at vi i udvalget selvfølgelig vil høre på, hvad der bliver sagt.
Det er jo demokratiets almindelige mulighed, at dem, der kommer i udvalget, bliver der også lyttet til, og det vil vi selvfølgelig også gøre.
Jeg havde ellers besluttet mig for ikke at styrte herop en gang til og svare, men jeg vil bare sige: Driftstabsforsikring.
Når man står med en knækket skov til 8 mio. kr., som en af deputationerne i udvalget gjorde, hvordan skal man nogen sinde kunne få forsikringsselskabet til at tage sådan en sag og overleve i sit erhverv?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-29:
Det er for så vidt med stille undren, man ser de borgerlige partiers optræden i denne sag, vil jeg sige, for de borgerlige ordførere fører sig frem, som om de skulle være skovbrugets repræsentanter, og de er nærmest i stand til at fremstille denne sag, som om skovbruget nu nærmest bliver forfulgt af staten med det her forslag.
Som vi har læst det, men det er muligt, jeg tager fejl, kommer det her forslag, hvis det bliver vedtaget, til at koste staten millioner af kroner for at redde erhvervet, så det er sådan en lidt underlig fremstilling at lytte til.
Jeg håber da, at det her er et signal om, at hvis der er mennesker i det her samfund, som kommer i vanskeligheder, så bor vi i et samfund, som er præget af en solidaritet, der gør, at vi rykker dem til undsætning, men jeg håber så også, at man vil være lige så generøs, hvis det er mennesker med mindre formue- og indtægtsforhold, end skovejere normalt har, som kommer i vanskeligheder, og at der så også er flere hundrede millioner kroner at finde i statskassen til dem. Når det er sagt, kan vi godt i Enhedslisten acceptere denne forsikringsmodel.
Det, der for vores vedkommende bliver vigtigt at drøfte med regeringen, bliver, om det her kan udformes på en sådan måde, at den berettigede offentlige interesse i at påvirke de samfundsværdier, der ligger i skovene, også bliver varetaget, når nu staten skal bidrage med så mange penge. Vi er bekymret over, at der kommer disse træsorter ind i Danmark, som jo reelt ikke er robuste, og som vælter, når stormene kommer, og derfor ville vi gerne have indarbejdet i det her, at det begreb robust altså også skal være robust, og noget af det, man henviser til, f.eks. douglasgran og ædelgran, er måske på nogle måder robust, men altså ikke robust på den måde som træer, der normalt gror i Danmark, er, så efter vores opfattelse skal man altså prioritere de træsorter, som naturligt vokser i Danmark.
Vi er naturligvis også tilhængere af, at man får bekæmpelsesmidler, kunstgødning og sprøjtemidler ud af skovrejsningen.
Vi har altså nogle miljømæssige ønsker, som vi vil arbejde for under udvalgsbehandlingen kommer ind, og det håber jeg da så at vi kan nå til enighed med regeringspartierne og SF om, for jeg kan jo sådan høre på debattens forløb, at hvis der skal opnås et fornuftigt resultat her, så må det være i den omegn, at der skal forhandles.
Jeg vil da give tilsagn om, at Enhedslisten vil gå ind i sådan en forhandling, og jeg har også tilkendegivet, i hvilken retning de ønsker, som vi har, vil gå.
Nu holder jeg jo den her tale på vegne af mit partis ordfører, hr. Søren Kolstrup.
Han har overdraget mig en lang liste, der specificerer disse ting.
De vil så dukke op under udvalgsarbejdet, og så håber jeg på, at enderne kan mødes.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-03-29:
Nu oplevede jeg jo ikke, at hr. Keld Albrechtsen læste sin ordførers tale op.
Jeg oplevede derimod, at hr. Keld Albrechtsen kastede sig ind i debatten med en vision om, hvor de borgerlige var henne og sådan noget.
Så synes jeg da, vi skal tage debatten.
Vil det være sådan, at hr. Keld Albrechtsen kunne præcisere det en lille smule mere end »millioner af kroner«?
Det ville måske være rart.
1, 5, 600, 40, 80?
Når man står heroppe på talerstolen og siger millioner af kroner, så er det jo rart, at man ved lidt om, hvad det er.
Det andet, jeg vil spørge hr. Keld Albrechtsen om, er: Hvor hentes de penge i statskassen? Kan hr. Albrechtsen fortælle, hvor det er, de hentes i statskassen?
Det behøver ikke være på hvilke konti, men bare hvor.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-29:
Nu synes jeg jo, at de spørgsmål rettelig skal stilles til ministeren, så jeg vil gerne stille dem videre til ministeren, men jeg har forstået, at det ikke alene er millioner af kroner, men det er hundredvis af millioner af kroner.
Jeg håber, ministeren kan uddybe den del af det, og ellers må vi jo få det opklaret i udvalget, men det, jeg bare har sagt, er, at vi ikke i Enhedslisten viger tilbage for at stemme for brugen af offentlige midler.
Hvis disse offentlige midler bruges på en solidarisk og miljømæssig god måde til sikring af samfundets fælles værdier i vores skove, som flere ordførere har været inde på og også i mere lyrisk form fra den socialdemokratiske ordførers side, så er vi da villige til at stemme for, at samfundet bidrager til en sådan fornuftig opgave, også med de ganske mange penge, som der bliver tale om.
Det er ikke det, der afskrækker os i det her forslag.