Jann Sjursen (KD), 2003-12-12:
Vi har jo allerede i forbindelse med førstebehandlingen af finanslovforslaget haft lejlighed til at udtrykke vores principielle holdninger til selve forslaget, og vi vil i næste uge få lejlighed til igen at komme med nogle principielle betragtninger til det forslag, der måtte foreligge efter afstemningerne herom, jeg havde nær sagt, forhåbentlig ikke alt for længe.
Jeg skal derfor forsøge at forholde mig til de ændringsforslag, der er stillet primært af finansministeren, og så også de ændringsforslag, som Kristendemokraterne selv har stillet, selv om det jo kan være lidt svært ikke at komme med noget, der tangerer noget, der enten har været sagt ved en tidligere behandling, eller som måske bliver sagt igen i næste uge, men det er en anden sag.
Jeg må dog indledningsvis alligevel tilkendegive i forhold til de synspunkter, som også kommer til udtryk i finanslovaftalerne omkring regeringens overordnede økonomiske politik og specielt finanspolitikken, at vi deler de bekymringer, som bl.a. økonomer kommet frem med her i de seneste dage, ikke mindst vismændene, der giver udtryk for, at regeringens finanspolitik knap nok er holdbar.
Jeg vil også indledningsvis fastslå, at hvis man ser lidt tilbage på selve forhandlingsforløbet, så har regeringen med den måde, som man har valgt at finansiere de forskellige delaftaler på, i virkeligheden spændt ben for, at man kunne have lavet bredere aftaler, der også havde inkluderet Kristendemokraterne, end man har fået, om end det dog for vores partis vedkommende blev til enkelte aftaler med regeringen.
Det sidste nævner jeg, fordi jeg især på et område, som der jo så også er stillet ændringsforslag på fra regeringens side, nemlig når det gælder forliget omkring politiet, rent faktisk tror, at man kunne have nået et langt bredere forlig, end man rent faktisk fik.
Havde det ikke været for finansieringen, så tror jeg Kristendemokraterne havde været med, for vi finder mange af de elementer, som er i det indgåede politiforlig, ganske fornuftige, den overordnede økonomiske ramme ligeså, men finansieringen kunne vi ikke acceptere.
Regeringen var dybest set
ikke villig til at gå ind i øvelser, der kunne tilvejebringe en finansiering, så flere partier kunne være med.
Men jeg vil trods alt godt kvittere for et fornuftigt politiforlig med flere betjente, mere nærpoliti. Når det derimod gælder forliget og ændringsforslaget vedrørende kriminalforsorgen, må vi sige, at de er stærkt utilfredsstillende.
Vi mener ikke, at kriminalforsorgen får tilført de fornødne grundbevillinger.
Man kan nok forøge kapaciteten, men kvaliteten i forhold til både de indsatte og ansatte er simpelt hen for ringe. De indsatte får ikke den mulighed for behandling og træning i forbindelse med fængselsopholdet til, at de kan få en kriminalitetsfri tilværelse efterfølgende, og de ansatte får ikke det forbedrede arbejdsmiljø, de har så hårdt brug for.
Derfor er vi også som gammel forligspart på kriminalforsorgsområdet stærkt utilfredse med, at det ikke blev til mere end det, Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti kunne blive enige om i forbindelse med finanslovforhandlingerne.
Et af de finansieringsforslag, der jo så i øvrigt også bruges, og som der også er stillet ændringsforslag om, vedrører det at nedsætte afgiften på øl.
Vi skal ganske enkelt have billig øl.
Det svarer jo godt til det, vi tidligere i debatten i dag var inde på, nemlig at regeringen i virkeligheden ønsker, at vi nu skal have jul hele året.
Vi skal spise, drikke og være glade og i den forbindelse kan afgiftnedsættelsen på øl selvfølgelig også være et element i forbrugsfesten fra regeringens side.
Der er selvfølgelig grænsehandelsproblemer, men regeringen lukker helt øjnene for, at afgifterne på øl og på andre giftstoffer jo altså i virkeligheden ikke bare er og har været et spørgsmål om at bringe penge i statskassen, men også har haft en sundhedsmæssig karakter, og når man fra regeringens side ikke vil tage de sundhedsmæssige konsekvenser alvorligt, som de lavere afgifter på øl i denne her omgang og tidligere også spiritus kan medføre, så er vi altså ikke til sinds at stemme for de ændringsforslag, der vedrører det område.
Vi er med i aftalen omkring et trafikforlig.
Det er vi selvfølgelig, fordi vi finder det godt, først og fremmest fordi den kollektive trafik får et pænt løft, som vi fuldt ud kan tilslutte os, og også fordi vi mener, at forliget finansieres fornuftigt.
Det gælder især den besparelse, som man opnår i forhold til hjemmeservice, som vi faktisk er helt enige i fra Kristendemokraternes side.
Vi synes, det er fornuftigt med den opstramning, man ser, på ordningen, og også med ændringsforslaget herom og altså det, der skulle være med til at finansiere trafikforliget.
Vi er med i aftalen omkring Det Kongelige Teater, som efter vores opfattelse skaber gode rammer for teateret
Hvad angår ændringsforslaget fra finansministeren omkring den skattepligtige supplerende pensionsydelse eller ældrechecken, som det hedder, vil vi stemme imod.
Vi mener ikke, det er en hensigtsmæssig måde at støtte nogle af de svageste ældre på.
Vi tror i virkeligheden, at det mere er bedre omsorg som f.eks. forbedret hjemmehjælp, de ældre har brug for, i stedet for penge, som regeringen altså har aftalt med Dansk Folkeparti. Der har i forbindelse med indgåelse af finanslovaftalerne været meget debat om det forslag, som beskærer bladportostøtten.
Det er et forslag, som vi har vendt os kraftigt imod, og selv om regeringen nu altså har besluttet sig for det, man kunne kalde en udvidet kompensationspulje, skal der ikke herske nogen tvivl om, at det sådan set ikke gør forslaget mere appetitligt for Kristendemokraterne.
Det skyldes jo, at der under alle omstændigheder er tale om en eklatant form for smagsdommeri, når regeringen nu selv nedsætter et udvalg og vil have det til at skønne, hvem der skal på positiv- og negativlisten.
Det rammer en lang række foreninger på den måde, at de ikke længere kan få den støtte til deres bladudgivelse, som de ellers har regnet med.
Smagsdommeriet fortsatte også, da regeringen med Dansk Folkeparti aftalte at skære tilskuddet til Ulandssekretariatet væk.
Og ikke nok med det, man kan jo også sige, at man i den sammenhæng foretager de besparelser på ulandsområdet, som man har gennemført i de senere år, med støtte fra Dansk Folkeparti.
Vi tager klart afstand fra det og vil i stedet med nogle af de ændringsforslag, vi har stillet, lægge vægt på at få genoprettet nogle af de skader, som regeringen har gjort, også tidligere år.
Det gælder, som jeg har været inde på nu og her, ikke mindst på ulandsområdet, hvor det er vores målsætning, at ulandsbistanden igen skal op på 1 pct. af bruttonationalindkomsten.
Derfor har vi stillet et ændringsforslag om at hæve ulandsrammen med 1 mia. kr. og 0,5 mia. til en øget prioritering af de danske miljøindsatser internationalt.
Ellers har vi stillet en række ændringsforslag på børneområdet: to ændringsforslag, der genopretter skaderne, som regeringen har gjort, for så vidt angår børnefamilieydelsen og reduktionen af dens størrelse og også af flerbørnstilskuddet.
Det indgår i nogle af de finansieringsforslag, som regeringen har aftalt med Dansk Folkeparti for at få penge til ting, som man har aftalt.
Men vi vil gå videre.
Det lykkedes desværre ikke i forbindelse med finanslovforhandlingerne at få forbedret SU-ordningen for de studerende forældre.
Vi har stillet ændringsforslag om mere kvalitet i daginstitutionerne.
Vi synes, det er katastrofalt, at regeringen ikke benytter sig af muligheden for at give kommunerne et skub til at forbedre arbejdsmiljøet for såvel børn som pædagoger i daginstitutionerne ved at skabe mere rum og plads.
På integrationsområdet er der stillet ændringsforslag om at forhøje starthjælpen til kontanthjælpsniveau.
Vi synes fortsat, at det er en helt unødvendig klientgørelse af mange af de flygtninge og indvandrere, der kommer til vores land, at de skal begynde tilværelsen på starthjælp og gå tiggergang til kommunekontoret for at få de supplerende ydelser, der er mulighed for, i stedet for at vi giver dem den hjælp, som danskere i en tilsvarende situation får i form af kontanthjælp.
En række ændringsforslag koncentrerer sig omkring temaet forebyggelse.
Jeg vil godt her kvittere for de forebyggende initiativer, som er sikret med en bred kreds af partier i forbindelse med satspuljeforhandlingerne, og som jo er, kan man sige, en integreret del af finansloven.
Udmøntning af satspuljen har især i forhold til misbrugsområdet betydet forebyggende indsatser, som vi vil pege på her, og som vi er meget glade for i Kristendemokraterne.
Men derudover mener vi, der er brug for et løft på en række andre områder.
Vi har foreslået at øge støtten, når det gælder hjælp til prostituerede og til alkoholmisbrugere.
Vi har også i tillæg til det, der blev aftalt satspuljepartierne imellem,
stillet ændringsforslag om at øge bevillingerne, der kan sætte handling bag de mange, flotte ord i aborthandlingsplanen og en kommende aborthandlingsplan.
Vi mener, at det, vi nåede frem til i aftalen med satspuljepartierne, 4 mio. kr., er for lille et beløb.
Det skal op på 10 mio. kr., hvis det for alvor skal batte noget.
Vi har foreslået i et ændringsforslag, at incestofre skal have mulighed for at få psykologhjælp.
Så har regeringen jo aftalt med Dansk Folkeparti
endnu en gang at give hospiceområdet 20 mio.kr.
Det nærmer sig en ren genudsendelse for regeringspartiernes og Dansk Folkepartis vedkommende, for det selv samme beløb var jo aftalt på finansloven for i år.
Men de penge er jo aldrig fuldt ud kommet til at virke, og vi har ikke fået mange hospicepladser for de penge.
Det er nødvendigt, at der bliver lovgivet om flere hospicepladser, sådan at døende på venteliste i dag kan få aktiv livshjælp, sådan som vi har foreslået det, og det er også med i et ændringsforslag fra Kristendemokraterne blandt de forslag, vi skal stemme om om lidt.
Miljøet har ikke haft den helt store plads i debatten i dag, og der har jo især regeringspartiernes ordførere skoset andre partier for, at man ikke har taget det med i talerne i dag.
Vi synes, det er helt katastrofalt, at regeringen er ved at erodere det vækstlag, der i virkeligheden også er rent økonomisk i forhold til den vedvarende energi, med de dispositioner, de nedskæringer, der er truffet beslutning om siden regeringens tiltræden.
Der er meget fokus på energisektoren, når det drejer sig om CO2-udslip, og det er også ret og rimeligt - det største CO2-udslip kommer fra energisektoren - men transportsektoren er også en stor synder, for så vidt angår CO2-udslip.
Derfor er vi nødt til at gå nye, bæredygtige veje også på det område.
Jeg vil godt tilkendegive, at når vi når til afstemningen, vil Kristendemokraterne selvklart stemme for de forslag, vi er for, og vi vil stemme imod de forslag, vi er imod.
Når jeg siger det sådan - jeg kan se, at det er overraskende for en enkelt ordfører, at vi vil stemme sådan - er det, fordi vi kommer til at trykke gult på knappen en hel del gange; vi stemmer altså hverken for eller imod til nogle af de forslag, som er fremsat især fra oppositionspartiers side.
Det gør vi, på trods af at vi kan være enige i hensigten med de pågældende forslag og har sympati for dem, men hvor vi altså ikke finder, at forslaget måske er helt fikst og færdigt, og måske først og fremmest fordi vi simpelt hen ikke har penge til at finansiere dem, for vi lægger vægt på, at vi i forbindelse med vores stemmeafgivning stemmer på en sådan måde, at de ændringsforslag, vi stemmer for, også modsvares af finansiering, som vi stemmer for, eller som vi selv har bragt i forslag.
Så kan man se, at tingene hænger sammen, ligesom de gjorde det, da vi i september måned fremlagde vores fuldt finansierede finanslovudspil, de korrektioner, vi havde til regeringens forslag.
Det vil også være ledetråden for os i forbindelse med stemmeafgivningen om lidt.
Vi vil stemme for de af Enhedslistens ændringsforslag, som i virkeligheden torpederer, kan vi godt kalde det, regeringens skattestop, og dermed markerer vi jo også, hvorfor Kristendemokraterne ikke kan indgå en samlet finanslovaftale med regeringen.
Vi er ikke enige i, at specielt bilejere og boligejere skal have skattelettelser hen ad vejen.
Vi vil målrette skattelettelser til at nedsætte skatten på arbejdsindkomst i stedet for, sådan at vi kan få flere i arbejde, og så i højere grad beskatte det, som vi ikke vil have så meget af, bl.a. forurening af vores miljø.