Hans Christian Schmidt (V), 2006-11-29:
Jeg havde ikke nødvendigvis tænkt mig, at vi skulle forlænge debatten, men man kan jo sidde og høre så meget, at man er nødt til at reagere på det.
Det er da lidt ærgerligt, at oppositionen har begravet sig selv, så den slet ikke kan få øje på lyspunkterne mere.
Det er der da ingen grund til.
Hvis endelig oppositionen ville noget, kunne den da have fremført mange andre ting, der var meget mere spændende.
Men i stedet for har man gravet ned i detaljen, hvilket hr. Jens Peter Vernersen tit gør; vi skal altså snakke tal, og det må handle om et tal.
Jeg vil da opfordre hr. Jens Peter Vernersen til at tage ud i landet og altid starte med at snakke om et tal.
Det er heldigvis slet ikke det, der rører sig.
Der rører sig en ægte interesse for at gøre noget for sit samfund, for at gøre noget for sit lokalområde.
Hr. Jens Peter Vernersen vil åbenbart bruge megen tid på at prøve at forklare, hvad de her tal dækker, men må jeg så ikke minde hr. Jens Peter Vernersen om, hvornår man lavede det sidste landdistriktsprogram.
Det var jo i hr. Jens Peter Vernersens partis regeringstid.
Det var dengang i 1999, da man lavede landdistriktsprogrammet.
Man kan rolig sige, at det ikke skete på den måde, som det gør i dag, hvor vi har en debat om det, vi har en åben proces, og vi er ude omkring, og vi har forhandlinger med partier osv. om det.
Derfor vil jeg bare sige, at det jo er en fin nyskabelse, vi har indført, nemlig den demokratiske ånd, kunne man sige, som er lagt ind i landdistriktspolitikken.
Det kan jeg ikke forlange hr. Jens Peter Vernersen skal synes er en god idé, men jeg kunne måske have ønsket mig, at hr. Jens Peter Vernersen bare havde noteret sig, at det har ændret sig.
I de år, der gik, indførte man nogle ordninger, og de ordninger har vi evalueret.
Det skal vi glæde os over og sige til hinanden: Skulle vi så ikke prøve på at lave nogle nye og reviderede ordninger i stedet for at blive ved med at bruge nogle ordninger, som ikke har haft det afløb, som den socialdemokratiske regering troede, da den lavede programmet.
Det er jo tankevækkende, at det altså ikke gik sådan, og det synes jeg da man skal lære af.
Det er det, vi gør nu.
Så siger vi, for at ingen kan være i tvivl, at vi bruger de 6,6 mia. kr.
Det er en spøjs diskussion, at man diskuterer det i stedet for at diskutere, hvad man kan gøre for 6,6 mia. kr.
Men nuvel, lad os bare tage den debat.
Det er sådan, at der i 2007 bliver brugt 560 mio. kr., men på grund af den måde, man nu opgør tallene på, skal man også i 2007 dække det afløb, de udgifter, der måtte være, f.eks. fra nogle beslutninger i 2005, 2004 og 2003.
Det er 678 mio. kr. Så der er 560 mio. kr. i 2007 og 678 mio. kr., som stadig væk skal udbetales til gamle ordninger, der altså får deres effektivitet og virkning i 2007 og derfor skal betales.
Det gælder også i 2008, hvor det er 648 mio. kr. I stedet for at diskutere alle de tal er vi jo nødt til at prøve at diskutere, hvad indholdet i grunden er.
Jeg synes i grunden, at det er rart og godt, at vi har valgt at fokusere meget på f.eks. den lokale aktionsgruppe.
Men det er da meget mere, end den regering, som hr. Kristen Touborgs parti støttede tilbage i 1999, nogen sinde fik afsat i landdistriktsmidlerne.
I dag afsætter vi 95 mio. kr., og vi har vel i snit haft omkring 30-40 mio. kr. til LAG'erne før i tiden.
På økologiområdet har der aldrig før været en rigtig økologipakke.
Langt de fleste penge var parkeret i noget, man gav til arealtilskud, og i virkeligheden, når vi har fået nogle penge tilovers nu, er det jo bl.a.
Det er i grunden lidt tankevækkende, at de samme mennesker, som taler om, at vi skal af med landbrugsstøtten, ryster på hovedet, når vi siger: Vi sænker nu det tilskud, de kan få pr. hektar, for de er nødt til at klare sig på markedsvilkår.
Man kunne somme tider have lyst til at sige, at oppositionen nu snart må beslutte sig.
Der er 29 mio. kr. til fødevarekvalitet og økologi og dertil 10 mio. kr., som, hvis det kan lade sig gøre, skal findes under innovation.
Så er der 111 mio. kr. til MB og omlægning til økologi – og så ellers dernedad med naturprojekter.
Sandheden er jo, at det er et fantastisk program, vi har fået skruet sammen på økologiområdet.
Det betyder ikke, at vi ikke kan gøre noget af det bedre, og hvis jeg kender forhandlingskulturen ret, skal jeg nok blive mindet om det også igennem de næste 6-7 år.
Det blev der også sagt, og vi tager det op løbende.
Men det er da en fantastisk pakke.
Og hvis nu det bliver sådan, at folketingsmedlemmer hele tiden vil tale på en måde, så det bliver trist at tale om landdistrikter, så bliver det jo svært for ildsjælene at få det her til at afføde begejstring.
Sandheden er, at vi har lavet et fantastisk program; sandheden er, at vi bruger 6,6 mia. kr.; sandheden er, at vi har flyttet en masse penge fra realtilskud til landmændene over til andre slags aktiviteter.
Derfor har vi kunnet få afsat 95 mio. kr. i de lokale aktionsgrupper: 5 mio. kr. til kulturaktiviteter, 10 mio. kr. til aktiviteter for børn og unge, 50 mio. kr. til innovation, 60 mio. kr. til udvikling i forarbejdningssektoren.
Det er alt sammen ting, som går direkte til landdistriktsbefolkningen derude.
Og der er miljø- og naturprojekter, eller læhegn, som er noget af det allerbedste, man kan gøre for natur og miljø, fauna, dyr, insekter og flora.
Det er bare lidt tankevækkende.
Man har ikke før haft østøtteordninger på den kontante måde inde i landdistriktsordningen som her.
Den er her stadig væk, samtidig med at vi overholder de aftaler, vi har lavet i vandmiljøplan III.
Når det er sagt, skal man selvfølgelig have lov til at sige de ting.
Vi kan da roligt tage det tal.
Det foregår i øvrigt nøjagtig som under tidligere regeringer: Når de har haft midler, der er kommet i overskud på en ordning, overfører de dem til andre.
Det er helt almindeligt.
Jeg håber da ikke, at der er nogen folketingsmedlemmer, det er kommet som et chok for, at det er det, der sker, for det er jo det almindelige.
Her har vi altså en stor ordning, hvor vi alt i alt over årene har brugt omkring 5 mia. kr., måske næsten 6 mia. kr., og ud af dem blev der så 275 mio. kr. tilovers.
Det er sådan, at nogle af midlerne har vi anvendt til den salmonella- og kampylobakterplan med 57 mio. kr., andre til en politireform osv.
For det er jo nu engang sådan, at de midler, der er i en statsfinansiel kasse, er fælles midler, lige såvel som da vi pludselig hentede fiskerifondsmidler ud.
Man kunne lige så godt komme og sige til os: Var det der, I så fik nogle af dem?
Jamen alle ved jo, at alle penge i en kasse skal fordeles mellem alle.
Derfor gælder det om at få noget til nogle projekter, og det gælder da i hvert fald om, at man ikke bare bruger pengene for så bagefter at kunne sige, at nu er de brugt.
For ellers kunne vi jo have ladet være med at sætte taksterne ned til landmændene, så de havde fået højere takster pr. hektar.
Det havde da selvfølgelig været populært hos landmændene, det må jeg da erkende, men hvilken interesse oppositionen direkte har i det, har jeg svært ved at gennemskue.
Men det kan jo være noget andet, end jeg ved.
Men vi har altså følt, at vi var nødt til hele tiden at teste, om den sum, vi udbetalte pr. hektar, nu var den rigtige, og det tester man bedst ved at blive ved med at sænke den, så længe man kan se, at man stadig væk får den vare, man skal have, og så betaler man kun den pris.
Det er det, som i andre sammenhænge ville blive kaldt godt købmandskab.
Der er meget at være glad for, og der er meget at blive begejstret over.
Jeg har endda også set, at nogle af dem, der tager sig af landdistrikterne, er ude og er positive.
Så kan jeg høre på det, som hr. Jens Peter Vernersen sagde til hr. Christian H. Hansen, at hr. Jens Peter Vernersen har fået nogle helt nye at tage sig af.
Nu er det ikke Økologiforeningen og Økologisk Landsforening, der er afgørende.
Nu er det afgørende, hvad Dansk Landbrug mener, altså, hvad økologerne i Dansk Landbrug mener.
Det må hr. Jens Peter Vernersen jo selv om, men det er da tankevækkende og nyt, at det har gjort et sådant indtryk på hr. Jens Peter Vernersen, hvad Dansk Landbrug mener.
Det noterer jeg mig så, men må sige, at det jo ikke er Dansk Landbrug, der bestemmer, hvad regeringen lægger frem.
Om det er Dansk Landbrug, der bestemmer, hvad Socialdemokratiet lægger frem, skal jeg ikke blande mig i.