runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2002-02-19:
Venstre, herunder også indenrigsministeren, har gang på gang fremhævet Farum Kommune som mønsterkommune. Bl.a. har ministeren den 10. november i Politiken kaldt Farum for juvelen i kronen, og så sent som den 22. januar i år er indenrigsministeren i Politiken citeret for at have rost bl.a. Farum Kommune for at være med til at sprænge rammerne for, hvad en kommune kan og ikke kan.
Nu sammenholder jeg det med, at fru Birthe Rønn Hornbech har skrevet i et indlæg, at det, hun kalder Farumkatastrofen, var forudsigelig, og så vil jeg gerne spørge indenrigsministeren: Betyder det, at den måde at lede en kommune på, som indenrigsministeren og Venstre mener, at man skal tage som eksempel fra Farum Kommune, har ført til det, fru Birthe Rønn Hornbech kalder en forudsigelig katastrofe?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-02-19:
Jeg har det grundsynspunkt, at lov er lov, og lov skal holdes, og det gælder altså også lovgivningen om tilsynet med kommunerne.
Det er sådan, at der ikke eksisterer nogen generel call in-beføjelse.
Når vi taler om de sager, som har været kendt i offentligheden gennem længere tid, har Tilsynsrådet i Frederiksborg Amt jo rent faktisk også indledt undersøgelser/truffet beslutninger, og efter min bedste overbevisning er Tilsynsrådet udstyret med de værktøjer, der skal til.
Der er på det seneste rejst en række yderligere spørgsmål om yderligere deponeringsforpligtelser og om låntagning, der ligger ud over det, der indtil for nylig var kendt i offentligheden.
De spørgsmål, der rejser sig i den forbindelse, søger jeg nu afklaret i kølvandet på, at ministeriet her kort før frokost har sat Farum Kommune under administration. Hermed sluttede spørgsmålet.
Kristen Touborg (SF), 2002-02-19:
Jeg vil godt lige vende tilbage til forholdet mellem tilsynsrådene og Indenrigsministeriet.
Jeg kender godt reglerne, og jeg ved godt, at det er Tilsynsrådet, der er første klageinstans.
Men jeg vil godt spørge, om det ikke er ministerens opfattelse, at man ud fra en rimelighedsbetragtning bør tage selvstændige initiativer som minister, altså af egen drift gribe ind og foretage sig noget, når man synes, at tingene kører skævt.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-02-19:
Det umiddelbare tilsyn med kommunerne ligger i Tilsynsrådet, og det følger af sagens natur, at kommunalbestyrelser skal indrette sig efter de afgørelser, der træffes i Tilsynsrådet.
Hvis man er uenig i dem, kan man udnytte sin ankeadgang i det omfang, man har en sådan, og ellers kan man jo anlægge sag ved domstolene.
Det er i øvrigt min vurdering, at tilsynsrådene har de værktøjer, der skal til for at sikre, at kommunalbestyrelserne efterlever de afgørelser, der bliver truffet.
Tilsynsrådene er jo udstyret med beføjelse til at idømme tvangsbøder, indtil man efterlever de afgørelser, der er truffet.
Lad mig så sige vedrørende de spørgsmål, der i øvrigt melder sig om deponeringsforpligtelser, at det er sådan, at jeg her kort før klokken 12 har sat Farum Kommune under administration, og i forlængelse af den beslutning skriver jeg i dag til kommunalbestyrelsen i Farum for at søge en række spørgsmål afklaret.
Kristen Touborg (SF), 2002-02-19:
Jeg forstår sådan set godt, at ministeren svarer, at det må man afvente.
Men der har været - jeg har ikke tal på dem, men lad os sige et utal af henvendelser til Tilsynsrådet, og så mener jeg, det må være sådan, at når der fra flertallet i byrådet og borgmesteren kommer den melding, at det og det er man uenig med Tilsynsrådet i, og man kan i øvrigt ikke rigtig tage sig af, hvad Tilsynsrådet siger, bør ministeren af egen drift gribe ind og foretage sig noget i den forbindelse.
Er det ikke ministerens opfattelse?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-02-19:
Jeg er ikke helt sikker på, at jeg forstod spørgsmålet.
Men hvis jeg forstod det rigtigt, er der ikke noget ubetryggende ved, at kommunalbestyrelsen i Farum eller dele af den er uenig i de beslutninger, der træffes i Tilsynsrådet, når blot man respekterer dem.
Der er jo i sig selv ikke noget ubetryggende ved, at man er uenig.
Systemet for tilsynet med kommunerne er jo indrettet på den måde, at det umiddelbare tilsyn ligger i Tilsynsrådet, og når Tilsynsrådet har afgjort en sag, er det kommunens ret, hvis kommunen er uenig i de kriterier, som Tilsynsrådet har lagt til grund for sin afgørelse af sagen, at anke den til mig.
Det er sådan set meget betryggende, at det fungerer på den måde, og det er sådan set også den præcise bevæggrund for, at jeg ikke endnu har sat mig ind i sagen og dannet mig mine meninger om den.
Sagen kører i øjeblikket, og Tilsynsrådet har ved brev i sidste uge givet Farum Kommune en frist til inden udgangen af februar måned at efterleve rådets afgørelse ved at foretage deponering eller også enten anke afgørelsen eller søge dispensation.
Kristen Touborg (SF), 2002-02-19:
Tak for svaret.
Jeg kan forstå, at der går lidt tid, inden vi kan få det endelige svar, og jeg vil godt i den forbindelse spørge ministeren, om ministeren finder, det er betryggende, at når der er indgivet en række klager over et projekt til Tilsynsrådet, og der foreligger nogle afgørelser fra Tilsynsrådet, går hr. Brixtofte til pressen og siger, at han er uenig med Tilsynsrådet.
Hvad agter ministeren at gøre i forbindelse med, at disse forhold forefindes?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-02-19:
Tilsynsrådet i Frederiksborg Amt har - jeg vil ikke hænges op på det, men jeg tror, det var den 7. december - meddelt Farum Kommune, at det er Tilsynsrådets vurdering, at der er deponeringsforpligtelse på det anlæg, og senere har Tilsynsrådet, i sidste uge mener jeg, skrevet til kommunen og bedt kommunen om at reagere senest ved denne måneds udgang. Kommunen har principielt tre muligheder, og den første er at foretage deponeringen, hvis man er enig i Tilsynsrådets afgørelse og har midlerne til rådighed.
Jeg kan i parentes oplyse, at det har man ikke, og det er baggrunden for, at jeg præcis i dag på et møde med borgmesteren i kommunen har meddelt, at kommunen nu sættes under administration.
Det er den ene mulighed.
Den anden mulighed er at søge dispensation i Indenrigsministeriet, og den tredje mulighed er at anke den afgørelse, som Tilsynsrådet har truffet.
Med de oplysninger, jeg sidder inde med, er det min forventning, at kommunen vil vælge den sidste mulighed og altså ikke er enig i Tilsynsrådets afgørelse.
Hvis det måtte stå til troende, når februar måned er gået med den frist, Tilsynsrådet har sat, medfører det så, at sagen så skal realitetsbehandles i mit ministerium.
Men det har vi i sagens natur ikke taget hul på endnu, og det ville også udhule vores funktion som ankeinstans, hvis vi begyndte at realitetsbehandle sagen, inden den frist, Tilsynsrådet har sat op, er udløbet.
Kristen Touborg (SF), 2002-02-19:
Jeg har for 2 uger siden stillet et spørgsmål til indenrigsministeren, der egentlig burde have været besvaret for mere end 1 uge siden.
Men det er det ikke blevet, og nu vil jeg så benytte anledningen til at stille det samme spørgsmål her.
Så kan det jo være, at jeg kan få et svar på det.
Spørgsmålet lyder: Kan ministeren oplyse, hvilke forpligtelser Farum Kommune har til økonomisk deponering i forbindelse med de sale and lease back-arrangementer, kommunen har foretaget omkring Farum Park og Farum Multihal?
Og hvad har ministeren gjort for at sikre, at Farum Kommune lever op til sine deponeringsforspligtelser i forbindelse med byggeriet af Farum Park og Multihal?
Line Barfod (EL), 2002-02-19:
Jeg kan forstå, at ministeren ikke vil udtale sig om, hvorvidt han har haft kendskab til tilsynssagerne og de gentagne gange, der har været påpeget problemer omkring manglende offentlighed og Ombudsmandens manglende mulighed for at få indsigt i forskellige forhold i kommunen osv.
Men betyder det, at ministeren så tager afstand fra den måde, hvor et flertal politisk leder en kommune - eller for den sags skyld leder landet - og hvor flertallet har et absolut flertal og derfor kan gennemtrumfe de beslutninger, man ønsker, uden at have den fornødne offentlige debat om dem og uden at have den fornødne mulighed for oppositionen for at få indsigt og åbent diskutere de forhold, der er gældende?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-19:
Jeg har ikke på nogen måde kendskab til baggrunden for sammensætningen af dagsordenen ved byrådsmøder i Farum Kommune og har derfor ingen som helst mulighed for at kommentere, om noget er rimeligt eller urimeligt.
Men jeg går ud fra som en selvfølge, at under alle omstændigheder bliver den advokatundersøgelse, der er besluttet i Farum, iværksat på de givne forudsætninger, nemlig at den skal være uvildig, og at den skal have mulighed for at undersøge alt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-02-19:
Jeg er varm tilhænger af, at man efterlever landets lovgivning, herunder også styrelseslovgivningen, det siger også sig selv.
Og i det omfang man ikke måtte have gjort det, er det selvfølgelig kritisabelt, det siger også sig selv. Så vil jeg også gerne sige, at det jo påhviler hele kommunalbestyrelsen at tage ansvaret alvorligt, og jeg mener faktisk, at vi i styrelsesloven har et regelsæt, som på ganske glimrende vis også sikrer et mindretal mulighed for at gå i aktion, hvis der skulle være et flertal, som sidder lidt tungt på hele maskineriet.
Lad mig bare som et eksempel pege på, at en tredjedel af en kommunalbestyrelse har mulighed for at indkalde til møde i kommunalbestyrelsen.
Jeg siger det som en bemærkning til de oplysninger, der har været fremme i pressen om, hvordan mindretallet i Farum Kommune følte sig stødt over, at borgmesteren havde aflyst en række ordinære byrådsmøder.
Jeg vil blot bruge det til at sige, at det altså påhviler alle kommunalbestyrelsesmedlemmer i alle landets kommuner at tage det ansvar, som følger af styrelsesloven, på sig og dermed sikre, at man skaber en kommune, som er præget af åbenhed og transparens.
Og det støtter jeg.
Det siger selvfølgelig sig selv, at et kommunalbestyrelsesmedlems mulighed for at udøve sit hverv også afhænger af den materialestrøm, der er.
Det er jo også derfor, at der i styrelsesloven netop er sikret det enkelte kommunalbestyrelsesmedlem en ret til sagsindsigt, og at også den bestemmelse i styrelsesloven er undergivet det regime, at Tilsynsrådet fører kontrol, og at der er en mulighed for at klage til Tilsynsrådet.
Det er også derfor, at jeg i mit tidligere svar har understreget den forpligtelse, som alle deltagere i demokratiet har.
Det gælder jo også det lille demokrati ude i kommunalbestyrelsen, som det gælder demokratiet her i Folketingssalen.
Omkring hvem der i øvrigt har kunnet forudsige hvad, skal jeg blot henholde mig til det, jeg allerede har sagt, nemlig at man ikke kan finde citater, hvor jeg i særlig grad roser nogle bestemte finansielle værktøjer eller nogle specifikke økonomiske dispositioner i Farum Kommune.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-02-19:
Det er jo som bekendt en implementering, det er en genfremsættelse fra tidligere, og der er også ændret i lovforslaget.
Dertil kan jeg blot svare, at for fiskeriet giver EU-reglerne jo ikke mulighed for at vælge mellem regulering af arbejdstid og hviletid, derfor skal fiskernes arbejdstid reguleres.
Jeg kan oplyse, at Danmarks Fiskeriforening og SiD jo er enige om, at der på grund af fiskeriets struktur ikke bør gennemføres yderligere arbejdstidsbestemmelser på det her område, så jeg kan tilslutte mig holdningen om, at regulering af fiskernes arbejdstid derfor begrænser sig til kun at gennemføre de her EU-regler.
Så er det korrekt, som hr. Poul Andersen siger, at der er sket en ændring af forslaget siden sidst.
Det element, som vi kalder de gebyrbelagte syn med særlig fokus på arbejdsmiljø, er ikke medtaget i det nye forslag.
Jeg har noteret mig, at beskæftigelsesministeren senere her i samlingen fremsætter et lovforslag, der tager sigte på at ophæve afgifts- og tilskudsordningen, men jeg vil sige, at vi vil se på de her elementer, der er blevet påpeget under debatten i dag, under udvalgsarbejdet.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-19:
Det er i høj grad en af EU's berettigelser at lave fælles regler på sådan nogle områder som de her.
Det gælder også det sidste forslag, vi havde, hvor det ikke er lykkedes nær så godt som det her, altså fra EU's side. Hvad der så lykkes i de danske implementeringer, er en anden diskussion.
Men i hvert fald er det her da et område, hvor det helt åbenbart er lettere at gennemføre fælles regler, end hvad det tidligere forslag angik.
Og det er vigtigt også at gøre det på det her område af hensyn til sikkerheden, til de ansattes velfærd og selvfølgelig til konkurrenceevnen imellem de forskellige medlemslande, der har de her tjenester.
Vi er umiddelbart positive over for det her forslag.
Men det er vel nok karakteristisk, at hvor vi jo somme tider syntes, at den tidligere regering overimplementerede, så er det her nok et udtryk for en underimplementering.
Og det er der nok en eller anden politisk årsag til.
Når SF og Socialdemokratiet og også Enhedslisten udtaler bekymring om den forringelse, der er sket af det her forslag siden sidst, det var til behandling, så vil vi bore ekstra i det og søge at få afklaret, om vi kan leve med det her.
Men vi er umiddelbart positive.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-19:
Da vi inden folketingsvalget førstebehandlede to lovforslag, L 24 og L 25, som dette her forslag delvis er en genfremsættelse af, var Enhedslisten positivt indstillet.
Og det er vi da til dels stadig, om end det ser en lille bitte smule anderledes ud, end det gjorde før valget.
Vi vil i den her forbindelse fastholde, at forslaget er mangelfuldt, og set i forhold til det tilsvarende EF-direktiv er der tale om en implementering på det absolut laveste niveau.
Ikke alene er enhver form for incitament for rederne til at sikre et sundt og sikkert arbejdsmiljø pillet ud af forslaget i forhold til det oprindelige, en forringelse, som ligger i umiddelbar forlængelse af regeringens generelle baglænsgang på arbejdsmiljøområdet, som altså så også skal gælde for ansatte i søfart og fiskeri, men samtidig holder forslaget sig til en regulering af hviletiden, hvor direktivet åbner for en mulighed for, at man enten kan indføre regler for højeste arbejdstid eller for mindste hviletid.
Og for ansatte, der arbejder i turnus, som tilfældet er for de her berørte grupper, er der himmelvid forskel på, om man regulerer arbejdstid eller hviletid.
Argumentet fra ministerens side er ifølge høringssvaret, at regulering af arbejdstid er et overenskomstanliggende.
Og helt ærligt: Det argument er simpelt hen så tyndt, at det skriger til himlen.
Sagen er jo, at arbejdstiden rigtig nok for det store flertal er overenskomstreguleret.
Men arbejdstidsdirektivet sætter nogle maksgrænser for arbejdstidens længde for de ikkeoverenskomstdækkede.
Til søs vil regeringen altså ikke være med til en regulering af den maksimale arbejdstid, vel vidende at f.eks. store grupper af udenlandske ansatte på DIS-skibe ikke er overenskomstdækkede, men ansat på individuelle kontrakter. Derfor vil det efter Enhedslistens opfattelse være en langt bedre sikring af rimelige arbejdsforhold for de ansatte, hvis loven havde taget udgangspunkt i direktivets muligheder for en regulering af arbejdstiden i stedet for som nu hviletiden. Med de bemærkninger vil Enhedslisten afvente udvalgsbehandlingen af forslaget.
Vi betragter dog stadig væk forslaget som en lille bitte bitte forbedring i forhold til det rene anarki, der i øjeblikket er for søfolkenes hvile- og arbejdstider.
Men vi må sige, at det er en skuffelse at se
den her genfremsættelse i forhold til, hvordan forslaget så ud inden valget.
Marianne Jelved (RV), 2002-02-19:
Til gengæld er Det Radikale Venstre åben over for forslaget. Vi mener, der er fundet mange udmærkede løsninger.
Det er jo også et lovforslag, som har været grundigt behandlet, jeg havde nær sagt af to regeringsforberedelser, uden at man skal misforstå det. Sådan som vi ser det fra Det Radikale Venstres side, så er der fundet nogle hensigtsmæssige løsninger, men vi er selvfølgelig opmærksomme, når både Socialdemokratiet og SF sætter visse spørgsmålstegn ved lovforslaget, på, at vi må have en grundig udvalgsbehandling af det. Der er én ting, jeg må understrege rent politisk og holdningsmæssigt i forbindelse med et sådant arbejde, og det er, at det er en fordel set med vores øjne, at der er rimelig fælles regler på det her område internationalt, ikke bare af hensyn til konkurrencemulighederne, men også, fordi der er sikkerhedsmæssige aspekter omkring sådan en lovgivning og fælles regelsæt, ikke bare på skibene, men også i forbindelse med, hvad der foregår på havnene og på havet. Så hvis vi skal give køb på nogle af de ting, vi egentlig gerne ville have igennem i dansk lovgivning, så bliver der givet køb af hensyn til, at vi får internationale regler, som er en fordel for alle.
Aage Frandsen (SF), 2002-02-19:
Som det allerede er fremgået, er det jo en delvis, men også kun delvis, genfremsættelse af tidligere fremsatte forslag, og nogle af de ændringer, der er sket i den her forbindelse, trækker i den gale retning efter vores opfattelse, og da det er en række ting, som også de søfarendes organisationer efterfølgende har udtrykt negativ opfattelse af, vil vi lade vores stillingtagen afhænge af, hvad der sker i forbindelse med udvalgsbehandlingen, hvad der sker i forbindelse med afklaringen af konsekvenserne af disse ændringer i forhold til det oprindelige lovforslag.
Derfor er der ikke tale om, at vi siger ja til forslaget, det er nærmere i øjeblikket et nej til forslaget, sådan som det ligger.
Så vil jeg godt give udtryk for, at når hr. Poul Andersen siger, at det undrer hr. Poul Andersen såre meget, at der er tale om noget ensidigt i forbindelse med sådan et lovforslag, så tror jeg, at både hr. Poul Andersen og jeg ikke er så såre overrasket over det endda.
Vi har fået en regering, som helt klart varetager nogle bestemte interesser i forhold til nogle fælles interesser, og det er da en ærlig sag.
Det ser vi så også ved den her lejlighed, og vi betragter det her forslag i forhold til tidligere forslag som klart negativt, og derfor er der på indeværende tidspunkt ikke tale om tilslutning til lovforslaget, tværtimod.
Carina Christensen (KF), 2002-02-19:
Lovforslag nr. L 80 giver, som vi har hørt det, hjemmel til at implementere fem EF-direktiver på søfartsområdet.
Det drejer sig først og fremmest om regler om arbejdstid og hviletid for søfarende og fiskere, skærpede regler om havnestatskontrol af udenlandske skibe og endelig regler om øget sikkerhed ved lastning og lodsning af bulkskibe.
Forslaget har derudover til formål at fremme en tidssvarende og effektiv brug af de offentlige synsressourcer.
Forslaget skaber hjemmel til at tage betaling for lovpligtige syn for visse typer af skibe svarende til de lande, vi normalt sammenligner os med.
Der er altså tale om en tilpasning af søfartserhvervenes vilkår til, hvad der er internationalt praksis.
I Det Konservative Folkeparti ser vi ingen problemer i det her forslag, og vi kan derfor tilslutte os det.
Colette L. Brix (DF), 2002-02-19:
Vi taler her om sømænd og skibsfart.
Skibsfart har altid været et vigtigt erhverv for Danmark og danskere, og vi har i det store og hele klaret os udmærket igennem uden alt for mange reguleringer og også uden en kompliceret lovgivning på området.
Husk på, at vi her taler om en branche som ifølge sagens natur er international, og den har altid været international.
Jeg er derfor ikke sikker på, at lovgivningen vil indebære så forfærdelig meget bedre forhold for branchen, for de mennesker, der er ansat heri, og det danske samfund. Man kan altså ikke lovgive om alt her i tilværelsen.
Uanset disse principielle betænkeligheder vil jeg gerne på mit partis vegne give tilsagn om støtte til forslagets videre behandling.
Årsagen hertil er, at loven forhåbentlig kan medvirke til en forbedring af mulighederne for at hindre ulykker, som medfører en åbenbar risiko for miljøkatastrofer også i de internationale farvande, der som bekendt omkranser de smukke danske strande. Så håber jeg, at loven også bidrager til at skabe lidt mere rimelige konkurrenceforhold mellem de forskellige lande, således at dansk skibsfart ikke behøver at foretage alle mulige krumspring for at overleve.
Så vidt så godt.
Bagsiden af lovgivningsmedaljen er kontrol, og den er jeg så lidt betænkelig ved, hvis det bliver alt, alt for meget.
Jeg har altså svært ved at forstå, at fiskeres hviletid under sejlads er noget, man kan og skal lovgive om.
Der er jo ingen dokumentations- og kontrolregler derude.
Det er muligt, at man for arbejdsmarkedet kan lave aftaler herom, som er tilpasset de lokale forhold, men at lovgive herom, er måske at gå et skridt for langt.
Havnestatskontrol og kontrol med lastning af bulkskibe er godt nok i den udstrækning, det anvendes til sortlistning af skibe fra de lande, hvor vi ved, at der ikke er styr på noget som helst.
Men at det så også betyder, at vi her i Danmark hver sjette måned skal indberette alle individuelle skibsanløb til Europa-Kommissionen, kan jeg altså ikke forstå, og jeg frygter, at det kan give anledning til et bureaukrati uden lige.
Hvor mange flere embedsmænd skal der ansættes i EU i den anledning, og hvad vil det koste dernede?
Vi skal huske på, at vi også skal betale for EU.
Vi skal passe på med at centralisere områder, hvis det ikke er nødvendigt, for det er for dyrt.
Det, vi skal bruge en sådan lovbestemmelse til, er naturligvis at sørge for skibe fra sortlistelande ikke længere har mulighed for at sejle i vore farvande, nationale eller internationale.
Poul Andersen (S), 2002-02-19:
Det er, som den forrige taler har indledt med at sige, i
store træk en genfremsættelse af lovforslag fra den tidligere regering, men der er dog ændret nogle ting.
For mig har det jo altid været en god ting, at vi har fundet nogle fælles retningslinjer omkring de ting her.
Det har vi jo faktisk gjort, siden vi havde Funder-udvalget nedsat, og vi har ligesom tilgodeset både arbejdstager- og arbejdsgiverinteresser.
Derfor har det jo også været drøftet, og der har været givet tilkendegivelser dels i forhold til EF-direktivernes implementering, dels til ILO-konventionenre, og det er jo heller ikke her, de store problemfelter ligger.
Men jeg må da nok sige, at det undrer mig såre i forhold
til det med arbejdsmiljøområdet
Er der noget, vi har gjort meget ud af, er det at få sidestillet det søfarts- og det landbaserede erhverv, få gjort det nogenlunde ensartet, få skabt ensartede forhold.
Derfor er jeg da dybt betænkelig ved, at man tager det om arbejdsmiljøområdet ud.
Der er jo alt andet lige en helt anden arbejdssituation til søs, som vi har forsøgt at gøre meget ud af.
Parterne har også gjort meget ud af det.
Derfor synes jeg, det tiltag her er drønærgerligt.
Det, der undrer mig såre, er, at det ikke har været ude til høring.
Arbejdstagere og arbejdsgivere er ikke blevet hørt om det her, og det undrer mig utrolig meget.
Derfor har jeg selvfølgelig nogle spørgsmål til ministeren under det udvalgsarbejde, som vi kommer til at køre på området, men jeg vil gerne sige, at vi er altså forbeholdne over for det forslag, fordi man har fokuseret så ensidigt på det område her.
Det undrer os utrolig meget.
Kim Andersen (V), 2002-02-19:
Det lovforslag, der her er fremsat, er i store træk
en genfremsættelse af lovforslag nr. L 24 og L 25, som ikke nåede at blive færdigbehandlet, da valget blev udskrevet sidste år. Det kunne vi støtte dengang.
Det er en ajourføring af gældende regler og en opdatering til internationale forhold på søfartserhvervets område.
Samtidig giver det mulighed for ratifikation af to ILO-konventioner og implementering af fem EF-direktiver.
Forslaget er slået sammen, og samtidig er de arbejdsmiljøtiltag, der var indeholdt i det oprindelige forslag, pillet ud helt i overensstemmelse med de bemærkninger, vi gjorde forud for valget i forbindelse med fremsættelsen af de to daværende forslag.