runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-31:
Jamen hr. Morten Messerschmidt vil jo slet ikke høre, hvordan opbakningen er rundtomkring i Europa, for hr. Messerschmidt vil sætte processen i stå allerede nu, blot fordi Frankrig har taget stilling.
Så hr. Morten Messerschmidt ønsker slet ikke at høre, hvad det øvrige Europa mener – det ønsker jeg.
Jeg synes, det rigtige er at sige, at alle 25 skal have lov at udtale sig.
Når den proces så er til ende, kan vi se, hvor mange der har sagt ja, og hvor der mange har sagt nej, og så må man gøre stillingen op.
Det er da en fair måde at gøre det på i et demokrati.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-05-31:
Jeg har den opfattelse, at hvis det havde været et lille land som Danmark, der havde sagt nej, så måtte processen også gå i stå, for det forudsætter altså nu engang enighed landene imellem.
Jeg har meget svært ved at forstå, hvordan det kan være, at man lige pludselig, fordi man har fået et udfald, som statsministeren ikke havde ønsket, så kan se bort fra, at det altså fremgår meget klart af det eksisterende traktatgrundlag, at det forudsætter enighed blandt medlemslandene.
Hvordan kan man tolke et så klart nej fra Frankrig som andet, end at de ikke ønsker den her forfatning?
De ønsker maksimalt Nicetraktaten – den er der så ikke nogen i Frankrig der er blevet spurgt om ud over parlamentsmedlemmerne, heller ikke Amsterdamtraktaten; de blev spurgt om Maastrichttraktaten, men siden da har der ikke været nogen afstemninger.
Er det her ikke et meget klart signal om, at man simpelt hen er på vej ud ad en forkert tangent, at man har lavet en forfatning, som der slet ikke er opbakning til i Europa, og at der derfor ikke burde bruges 83 mio. kr. på det i Danmark?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-31:
Der er to ting at sige til det.
For det første: Det er klart, at en ny EU-traktat kun kan træde i kraft, såfremt samtlige 25 lande til sin tid skriver under på den.
Det er fuldstændig klart, der er ikke noget nyt i det, sådan har det altid været, og sådan er det også nu.
Det andet, jeg vil sige, er, at det er meget mærkeligt for mig at høre hr. Morten Messerschmidt give udtryk for, at det er Frankrig, der skal bestemme, hvad vi skal mene i Danmark.
Jeg kan slet ikke forstå det synspunkt.
Det er selvfølgelig klart, at hvis der til sin tid er et antal lande eller bare ét land, som ikke kan og ikke vil skrive under på traktaten, så kan den ikke træde i kraft.
Men jeg synes da, det er fair i en demokratisk proces, at alle får lov at sige, hvad de mener, og der skal da ikke være forskel på store og små lande.
Jeg kan ikke forstå, at hr. Morten Messerschmidt giver udtryk for, at bare et stort land som Frankrig har stemt nej, så skal vi andre pludselig rette ind efter det.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-05-31:
Jeg vil godt starte med at takke statsministeren for den redegørelse, han her er kommet med, om, hvordan statsministeren ser på situationen i Europa.
Det er selvfølgelig meget interessant, men hvis man ser sådan helt juridisk på det, ville det måske også være relevant at se på, hvordan situationen er i traktaten, der gælder i dag.
Der står det jo meget klart, at det altså forudsætter enighed landene imellem at ændre på noget.
Nu har franskmændene jo altså meget klart sagt, at de ikke er enige i, at der skal ændres noget – i hvert fald ikke i den retning, som EU's elite gerne vil have det.
De vil måske snarere have det i den anden retning.
Derfor har jeg meget svært ved at forstå, at man på den ene side kan gøre sig til fronttaler for, at man vil respektere Frankrig, man vil respektere traktaten osv., samtidig med at man på den anden side siger, at nu må franskmændene sætte sig ned og analysere, hvad de egentlig mener, og hvad det egentlig var, de stemte om og sådan nogle ting.
Ville det rigtige i denne her sammenhæng ikke være at aflyse folkeafstemningen den 27. september som en konsekvens af, at forfatningen for Europa ikke bliver til noget?
Rune Lund (EL), 2005-05-31:
Det var jo en storslået dag i søndags, hvor vi fik et nej til EU-forfatningen, og det var specielt storslået, fordi vi jo kan se, når vi læser aviser og læser folks argumenter for at stemme nej, at folk specielt stemte nej, fordi de mente, det kunne lade sig gøre at lave en bedre traktat, altså et mere socialt, bæredygtigt og demokratisk Europa.
De mente, at man skulle stemme nej, fordi det var et nyliberalt Europa, fordi traktaten, EUforfatningen ville gøre det nemmere at tjene penge på sådan noget som velfærd og sundhed, og de mente, at den ville skabe mere militær oprustning og mindre demokrati.
Det er jo utrolig smukt, at der kommer et nej på den baggrund.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-31:
Nej, jeg er ikke enig med hr. Rune Lund i tolkningen af det franske nej, og jeg synes, det er meget interessant at se en dansk venstrefløjspolitiker nu slå sig sammen med franske nejsigere, som ønsker, at EU skal blande sig mere i sociale spørgsmål og mere i arbejdsmarkedsspørgsmål.
Det har hidtil ikke været nogen dansk position.
Vi har ønsket, at socialpolitik skulle være et nationalt anliggende.
Vi har ønsket, at arbejdsmarkedsforhold skulle afgøres på dansk grund efter den danske model uden EU-indblanding, og nu ser vi så hr. Rune Lund stå og tale for, at EU skal blande sig mere på to områder, som vi fra dansk side har ønsket at EU ikke skulle blande sig så meget i.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-05-31:
Det er desværre lidt ærgerligt, for jeg synes bestemt ikke, at de seneste 3-4 dage har vist, at reglerne er krystalklare, og da slet ikke de udtalelser, miljøministeren på skrift udsendte i fredags.
Derfor vil jeg gerne sige, at det, der står tilbage, jo også er, at der kan rejses stor tvivl om, hvorvidt det her er statsministerens egne, private regler og en måde at styre den nuværende regering på, eller om det er nogle mere brede, generelle regler, der på en eller anden måde kommer ind og udbygger ministeransvaret.
Jeg synes, at det rejser en stor diskussion principielt om habilitet, og jeg vil gerne spørge statsministeren, om ikke han mener, at der bør gives en grundlæggende og mere principiel redegørelse til Folketinget om omfanget af de habilitetsregler, der er beskrevet for lidt mere end et år siden, og om, hvorledes de habilitetsregler, som statsministeren lægger vægt på, konkret går ud over de habilitetsregler, der er gældende ifølge den eksisterende lovgivning og i forhold til spørgsmålet om personlig inhabilitet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-31:
Nej, der er ikke noget behov for at klargøre mit synspunkt, som står krystalklart; der er heller ikke noget behov for at klargøre reglerne, for de er også krystalklare.
Jeg tror, at miljøministeren fuldt ud er klar over reglerne.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-05-31:
Jeg kender udmærket sagen fra velfærdspuljen, som jo handlede om en tidligere miljøminister, der gav penge til sin egen tidligere arbejdsplads.
Jeg synes, det er meget interessant, at statsministeren nu giver udtryk for, at miljøministeren har misforstået sagen.
Det er jo ikke ligefrem det, der er fremgået i offentligheden.
Men det får mig til at sige, at der så må være sket en eller anden kommunikationsbrist internt i regeringen.
Enten har statsministeren ikke fået kommunikeret sit budskab klart nok ud, eller også har miljøministeren ikke opfattet det korrekt.
Når en af statsministerens allernærmeste medarbejdere er så meget i tvivl om, hvordan habilitetsreglerne skal forstås, og faktisk decideret skriver, at hun ikke har bedt om, at sagen blev fjernet, og at det giver problemer for politikerrollen, mener statsministeren så ikke, at der er behov for at få det yderligere klargjort set i lyset af den seneste udvikling, som jo bestemt har været lidt tumlingeagtig
i hvert fald set her fra oppositionsbænkene?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-31:
Nej, det gør jeg ikke, og jeg tror, at miljøministerens udtalelse må bero på en misforståelse.
Flytningen af den pågældende sag, der er sket fra miljøministeren til justitsministeren, er sket fuldstændig efter de regler, der gælder rent juridisk.
Det er jo således, at der som bekendt er udsendt nogle skærpede regler om ministres habilitet, som betyder, at i tilfælde, hvor der kan rejses tvivl om en ministers habilitet, er udgangspunktet, at den omhandlede sag bør overføres til en anden minister, medmindre det er åbenbart, at de foreliggende forhold ikke kan medføre, at ministeren er inhabil.
Det gælder, selv om en nærmere retslig vurdering måtte føre til, at der ikke efter forvaltningslovens bestemmelser kan antages at foreligge inhabilitet for den berørte minister.
Sådan er reglerne, og de fremgår meget tydeligt af den redegørelse om regler for tilskudspuljer, som Finansministeriet og Justitsministeriet afgav i februar 2004, og som vi så fordelte til Folketinget, Ombudsmanden og samtlige ministerier.
Det er jo retningslinjer, som blev udarbejdet i lyset af den kritik, der var i Folketinget og i pressen i efteråret 2003 af administrationen af den såkaldte velfærdspulje under Skov- og Naturstyrelsen.
Det var Ombudsmanden, som udtrykkeligt bad om, at man også her forholdt sig til spørgsmålet om ministres habilitet.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-05-31:
Jeg vil gerne spørge, om det er statsministerens generelle opfattelse, at ministre ikke kan udtale deres politiske holdning, hvis der er sager, der senere skal til afgørelse på deres bord, eller hvis spørgsmålet om habilitet er rejst i offentligheden.
På baggrund af de to spørgsmål og den seneste udvikling i Bilkasagen vil jeg gerne spørge, om statsministeren er enig med miljøministeren i, at konsekvensen af de habilitetsspørgsmål, der er rejst indtil nu, er, at »en så restriktiv fortolkning vanskeliggør politikerrollen«.
Deler statsministeren den opfattelse?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-31:
Der er jo ikke noget nyt i, at vi prøver at skabe et indre marked.
Vi har i årtier forsøgt at arbejde os hen imod et stort indre marked i EU, hvor der er mulighed for, at man kan bevæge sig frit over landegrænserne for at tage et arbejde i et andet land.
Det er der ikke noget nyt i.
Det har intet at gøre med den nye traktat.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 69
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-05-31:
Det er notorisk ikke rigtigt at sige, at det her spørgsmål ikke har noget at gøre med forfatningen.
I forfatningen er der en hensigt om, at alt, hvad der hedder tjenesteydelser, hvilket drejer sig om alle erhverv, skal liberaliseres fuldstændig.
Det er en øget adgang til at liberalisere det danske arbejdsmarked, og vi kan se, hvordan verden ser ud allerede i dag.
Jeg kan godt forstå, at folk nærer en frygt for, at den situation, vi har i dag, som skaber store problemer, kan blive endnu værre, i tilfælde af at vi får et ja til forfatningen, specielt når problemerne bare bliver ignoreret.
Så længe de problemer bliver ignoreret, tror jeg ikke, at vi kommer videre.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-31:
Jeg er ikke på nogen måde enig i hr. Jørgen Arbo-Bæhrs udlægning af dette spørgsmål.
Lad mig så holde fast i, at den her sag jo intet som helst har at gøre med den nye traktat, der nu bliver diskuteret.
Vores udgangspunkt er klart det, at når der kommer udenlandsk arbejdskraft til Danmark fra f.eks. de nye EU-medlemslande, så skal de arbejde i Danmark på de vilkår, som gælder her i landet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-05-31:
Det er en sammenblanding af pærer og bananer, der foregår fra statsministerens side.
Jeg vil bare sige, at der er en lovgivning, som handler om, at hvis der kommer en polak og skal have opholdstilladelse i Danmark, så skal vedkommende have et arbejde, som er på almindelige overenskomstlignende vilkår, men hvis vedkommende kommer som udstationeret, så gælder den regel ikke, for den er baseret på et EU-direktiv.
Det er EU-direktivet, der er problemet, nemlig udstationeringsdirektivet.
Hvorfor skulle man ikke, når man kunne lave regler for en slags arbejde, nemlig normalt med arbejdstilladelse i Danmark, kunne lave de samme regler for folk, der er udstationeret?
Det handler blot om at få lavet det direktiv om i EU.
Jeg vil spørge statsministeren: Er det ikke der, man skal gribe det an?
For det er ikke sådan, at de mennesker overtræder lovgivningen.
De bruger bare lovgivningen til at aflønne folk med 40 kr. eller 45 kr. i timen, og det er problemet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-31:
Jeg vil holde fast i, at det regelsæt, vi har lavet, har som udgangspunkt, at når der kommer f.eks. polske arbejdere, men altså udenlandsk arbejdskraft fra de nye EU-medlemslande, til Danmark for at arbejde, så skal det ske på danske vilkår.
Det er det klare udgangspunkt.
Så er det selvfølgelig også klart, at de regler skal overholdes, og at det skal kontrolleres, at de bliver overholdt.
Jeg afviser ikke, at der kan være eksempler på, at regelsættet ikke bliver overholdt, men når man opdager sådan nogle eksempler, så må man selvfølgelig iværksætte de sanktioner, man nu kan iværksætte i den forbindelse.
Jeg ved ikke, hvad det er, hr. Jørgen ArboBæhr vil.
Vi har jo ikke på det danske arbejdsmarked nogen tradition for, at vi lovgiver om, hvad mindstelønnen skal være.
Det har vi overladt til arbejdsmarkedets parter at fastsætte.
Det er den danske model, som både fagforeninger og arbejdsgivere ønsker at holde fast i.
Derfor er det jo i høj grad også dem, der så i fællesskab skal påse, at der ikke kommer nogen og underminerer de vilkår.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-05-31:
Jeg må starte med at beklage, at statsministerens kendskab til forholdene på det danske arbejdsmarked skulle bygge på en forudsætning om, at det er sikret, at når der kommer udenlandsk arbejdskraft til Danmark, så arbejder den på normale danske regler for arbejdsmarkedet, for det er jo helt kendetegnende, at netop på grund af at EU-konstruktionen åbner mulighed for, at f.eks. et polsk firma kan udstationere arbejdskraft i Danmark til polske lønninger, åbnes der for en undergravning af løn- og arbejdsforhold på det danske arbejdsmarked, for der er tilstrækkelig mange arbejdsgivere, som i allerhøjeste grad er villige til at misbruge de her ordninger.
De laver ikke noget ulovligt, de bruger bare loven til at undergrave lønforholdene på det danske arbejdsmarked, og derfor er der vel brug for lovgivning, som sikrer os mod det her.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-31:
Først vil jeg lige slå fast, at spørgsmålet om østarbejderes adgang til vore arbejdsmarkeder jo intet som helst har at gøre med den nye traktat.
Hvad enten det er ja eller nej til den nye traktat, så er det spørgsmål under alle omstændigheder et spørgsmål, man skal forholde sig til.
Det har ikke noget med traktaten at gøre.
Det er det første, jeg vil sige.
Det andet, jeg vil sige, er, at vi jo netop i Danmark har indført nogle regler, som betyder, at når der kommer f.eks. polske arbejdere til Danmark for at arbejde, så skal de følge danske regler på det danske arbejdsmarked og danske regler i øvrigt.
Så er det rigtigt, at af og til opdager man, at der er uregelmæssigheder i forhold til det regelsæt, og det må man så slå ned på, men det viser, at regelsættet er der, og det viser, at regelsættet virker.
Vi har jo en dansk model, hvor det i høj grad er op til arbejdsmarkedets parter at påse, at f.eks. løn- og arbejdsvilkår er overholdt, og derfor er jeg glad for, at så vel arbejdsgivere som fagforeninger er aktive med hensyn til at sikre, at når der kommer udenlandsk arbejdskraft til Danmark, så arbejder de ikke på en måde, som underminerer danske løn- og arbejdsvilkår, for sådan skal det være.
Derfor skal vi selvfølgelig kontrollere, at det regelsæt, der er, bliver overholdt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-05-31:
Nu skal jeg nok lade være med at genere statsministeren med at begynde at komme med fortolkninger af det danske nej og bare nøjes med at glæde mig over, at det blev et nej i Frankrig til forfatningen.
Men jeg vil i hvert fald henvise til, at en del af debatten i Frankrig jo handlede om den meget velbegrundede frygt for EU-lovgivningens undergravning af løn- og arbejdsforhold på det franske arbejdsmarked gennem arbejdsgiveres misbrug af billig østeuropæisk arbejdskraft og i forlængelse af det sige, at det jo er den samme debat, de samme problemer, den samme frygt, den samme virkelighed, vi kender i Danmark.
Så er det, jeg vil spørge statsministeren, om ikke han på baggrund af de diskussioner, der har været i Frankrig og også i Danmark, er villig til at overveje, hvad man fra den danske regerings side kan gøre for at gøre noget ved virkeligheden på det område, sådan at vi undgår den undergravning af løn- og arbejdsforhold, som finder sted på det danske arbejdsmarked.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-31:
Alle ved, at der var dele af den franske venstrefløj, der stemte nej, men det ændrer jo ikke på, at en stor del af det franske nej også var den yderste højrefløj i Frankrig, og det er den yderste højrefløj, hr. Rune Lund nu også står som allieret med i kampen for et nej.
Det kommer hr. Rune Lund jo ikke uden om.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 68
Rune Lund (EL), 2005-05-31:
Det er, fordi hr. Rune Lund bl.a. læser aviser og ser på, hvad folk siger er afgørende for, hvordan de stemmer, og der må man bare konstatere, at det er venstrefløjens argumenter, som gang på gang har været de afgørende for at hive nejstemmerne i hus, og det er jeg bare yderst tilfreds med.
Men jeg må konstatere med det spørgsmål, som jeg har stillet til statsministeren i dag, at statsministeren agter at bidrage til, at EU skal blive ved med at køre ud ad en tangent, der bygger samarbejdet på en konstruktion, som fremmer markedskræfterne, som skaber mere militær oprustning, og som skaber mindre demokrati, en konstruktion, som der er dyb utilfredshed med i hele Europa.
Jeg kan ikke forstå statsministerens svar på anden måde, og det synes jeg er dybt beklageligt og meget bekymrende, men det må betyde, at der ikke bare skal stemmes nej i Frankrig.
Der skal stemmes nej i Holland, der bliver stemt nej i Danmark den 27. september, og vi tager også et nej i Storbritannien til den tid.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-31:
Hr. Rune Lund prøver hele tiden nu at køre uden om det, det drejer sig om.
Hr. Rune Lund prøver at tolke det franske nej og hopper let og elegant over, at det franske nej også er Le Pens nej, en Le Pen, som jo står for nogle helt andre synspunkter, når det f.eks. gælder indvandringspolitik, flygtningepolitik, national fransk politik i det hele taget, end hr. Rune Lund står for.
Det er jo ikke, fordi jeg på nogen måde vil påstå, at hr. Rune Lund er enig med Le Pen, men det viser bare, at hr. Rune Lund er ude på fuldstændig tynd is, når hr. Rune Lund prøver at tolke, hvad der egentlig ligger i det franske nej.
Rune Lund (EL), 2005-05-31:
Med al respekt for statsministeren tror jeg, at jeg fører flere samtaler med den del af den franske venstrefløj, end statsministeren gør, og statsministerens udlægning er ikke rigtig, men det kan vi jo tage nogle meget indgående og nære diskussioner om på et andet tidspunkt.
Mit spørgsmål er stadig væk: Er det her ikke fuldstændig kørt ud ad en tangent?
Der har været årtiers utilfredshed med EU.
Når EuropaKommissionens eget analyseinstitut, Eurobarometer, laver meningsmålinger om, hvad borgerne i EU mener om EU, så siger over halvdelen af dem tit, at de er meget utilfredse, og de mener ikke, at EU er til gavn for dem.
Er det i øvrigt i den forbindelse ikke fuldstændig vanvittigt – kan statsministeren ikke kommentere det lidt?
– når Jean-Claude Juncker i et interview i en belgisk avis her forleden dag siger, at de lande, der har stemt nej, bliver nødt til at stille spørgsmålet igen, og hvis de ikke formår at få det rigtige svar, kommer forfatningen ikke til at træde i kraft?
Synes statsministeren også, det er et fornuftigt fundament at bygge en eventuel fremtidig konstruktion for europæisk samarbejde på?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-31:
Hvis nu hr. Rune Lund kunne forlade alle slagordene og begynde at diskutere indholdet, så står den kendsgerning tilbage, at det, vi i dag har hørt hr. Rune Lund give udtryk for, er, at han vil alliere sig med den franske venstrefløj, som ønsker, at EU skal have mere kompetence og blande sig mere på socialområdet og arbejdsmarkedsområdet.
Det er kendsgerningen.
Rune Lund (EL), 2005-05-31:
Det er nu en lidt forkert tolkning, statsministeren lægger i det.
Jeg vil gøre statsministeren opmærksom på, at den franske venstrefløj siger, at de gerne vil have et socialt Europa, men at det bestemt er noget helt andet end det nyliberalistiske, det udemokratiske og det militaristiske EU.
Det er sådan, diskussionerne foregår på den franske venstrefløj.
Det kan jeg så oplyse statsministeren om.
Er det ikke et udtryk for, at det her er kørt helt af sporet?
Jeg bliver nødt til at spørge statsministeren: Skal det virkelig være en naturlov, at internationalt samarbejde i Europa er noget, som befolkningerne i Europa ikke kan lide?
Kan statsministeren ikke svare på det eller i det mindste komme med nogen bud på, hvad man kunne gøre i stedet for?
Kristian Jensen (V), 2005-05-31:
Jeg forstår ikke helt hr. Poul Erik Christensen.
I torsdags, da vi havde anden behandling, bekræftede hr. Poul Erik Christensen, at hans indstilling havde været, at der var indgået en aftale, som han ville gå hjem og anbefale sin folketingsgruppe.
Det stemmer i øvrigt meget godt overens med den artikel, der blev bragt i Politiken fredag den 13. maj.
Min opfattelse er helt enslydende med den udlægning, hr. Poul Erik Christensen har givet over for Politiken, og som han gav i torsdags, nemlig at vi var blevet enige om en aftale, som naturligvis, som det er tilfældet med alle aftaler, der indgås, skulle godkendes af folketingsgrupperne.
Det beklager jeg at den ikke blev.
Det er en aftale, som vi fra regeringens side gerne vil stå ved, og vi har hele vejen igennem rakt hånden frem og sagt: Denne aftale er vi klar til at gennemføre.
Jeg må så beklage, at det har der ikke været vilje til at tage imod fra Socialdemokratiets og De Radikales side.
Poul Erik Christensen (RV), 2005-05-31:
Det bliver så igen en gentagelse.
Der var ikke nogen aftale; der var et udkast, som skulle ind over grupperne, og det ved skatteministeren godt.
Det er stadig væk ikke besvaret.
Når skatteministeren rækker hånden frem, er der intet i den.
Skatteministeren har intet forhandlingsmandat; skatteministeren har intet at give.
Han holder kun et hyggeligt møde med rundstykker, intet andet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-31:
Jeg kan slet ikke skrive under på hr. Frank Aaens tolkning af det franske nej.
Jeg tror i øvrigt, at vi skal lade det være op til franskmændene selv og den franske regering at udtrykke, hvordan de tolker det franske nej.
Jeg kan i hvert fald ikke på nogen som helst måde skrive under på, at den nye traktat skulle være en nyliberal traktat.
Det er hverken en liberal eller en konservativ eller en socialistisk traktat.
Det er en ramme, og hvad der politisk kommer ud af den ramme afhænger af, hvem befolkningerne vælger til at være regeringer i de enkelte lande.
Så enkelt er det.
Med hensyn til sådan en social pagt som en måde at løse det franske problem på: Det vil jeg slet ikke tage stilling til.
Jeg synes, vi skal lade franskmændene give deres bud på, hvordan de synes, at det franske spørgsmål skal løses.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-05-31:
Kære formand for Forsvarsudvalget:
Jeg sad ikke i udvalget, da man var på den sidste rejse.
Jeg ved da ikke hvorfor, SF's medlem ikke var med.
Det er da en underlig argumentation, en apolitisk argumentation at komme frem med under denne her debat.
Med hensyn til FN's Sikkerhedsråd ved hr. Helge Adam Møller jo udmærket godt, at det, vi taler om her, er, at da man startede krigen i 2003, da var det imod et flertal i FN's Sikkerhedsråd.
Vi var jo enige med Hans Blix – og også Kofi Annan i øvrigt – og et flertal i Sikkerhedsrådet om, at det var forkert at gå ind i den krig.
Det er så forskellige politiske opfattelser, man kan have, og det er jo fair nok.