runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 1998-06-25:
Der er ikke nogen undskyldninger for, at regeringen ikke i høj grad lever op til de løfter, som den har givet i valgkampen, om at passe de syge og de svage i samfundet.
Men hr. Jacob Buksti kan simpelt hen ikke svare på de spørgsmål, der bliver stillet.
Der kommer ikke svar på det, man spørger om, og det er bare ærgerligt.
Jeg har spurgt om Københavns Kommunehospital, og der kommer bare nogle konstateringer af, at det er en diskussion, man har haft i lang tid, osv. osv.
Men jeg vil gerne efterlyse en sidste gang: Hvad er begrundelsen for, at det skulle hjælpe de syge og de svage at begynde at nedlægge hospitaler?
Var der ikke snarere behov for, at vi byggede nogle flere hospitaler, så man kunne afhjælpe nogle af de ventelister, der er?
Det er dog en bagvendt tankegang, regeringen har på det her område.
Ekstra Bladet i dag en historie om Marie på 82 år, der ikke kan få en plejehjemsplads, som har ventet i lang tid, som må ligge derhjemme, og som ligner en kz-fange.
Er det rimeligt?
Prøv dog at komme herop og kom med nogle ordentlige svar på de spørgsmål, vi stiller, i stedet for bare hovent at lade være at svare på noget som helst.
Kim Behnke (FP), 1998-06-25:
Javel.
Hr. Buksti bliver ved med at fremhæve det argument, at økonomien var overophedet.
Når nu antallet af solgte biler i de første 5 måneder i år er faldet med 22 pct., hvad er begrundelsen da for at forhøje bilpriserne?
Hvad er begrundelsen da for at forhøje benzinafgiften?
Det kan da ikke være, fordi folk bliver ved med at købe biler, når der er et fald i salget på 22 pct.?
Så er der huspriserne og folk, der køber huse som aldrig før, osv.
Hr. Buksti har jo da i hvert fald i en fjern fortid en økonomisk baggrund og må vide, at en af de allermest effektive former for opsparing er, når folk placerer deres penge i fast ejendom.
Lad dog folk købe nogle huse og placere pengene dér frem for at købe rødvin eller socialdemokratiske medlemskort for pengene.
Jacob Buksti (S), 1998-06-25:
Jamen jeg synes, det var et fremragende indlæg, hr. Helge Adam Møller holdt heroppefra.
Det viser jo præcis, at den dér fuldstændig malplacerede diskussion om anvendelse af et snævert flertal ikke har noget med virkeligheden at gøre.
Hr. Helge Adam Møller stod jo præcis og accepterede, at det ikke var størrelsen på flertallet, men indholdet af politikken, det drejede sig om. Og derfor er det sådan set sjovere, hvis vi så diskuterede det. Til hr. Klaus Hækkerup: Jamen jeg er fuldstændig enig.
Det har også undret nogle af os, når det er sådan, at man kommer med udtalelser af den der slags, hvor man selv fra både Venstre og De Konservative taler om behovet for indgreb over for boligsektoren, og så er det, at vi bliver ved at spørge: Hvad er det, Venstre og De Konservative vil?
Og det eneste, vi får at vide, er, at man vil besparelser, offentlige besparelser. Nu er det i øvrigt meget interessant, at alle de indlæg, der har været heroppefra, jo præcis bekræfter, at det i hvert fald ikke skal være på daginstitutionsområdet, det skal ikke være på sygehusene, og det skal ikke være på ældreområdet, for dér skal der virkelig flere penge til, så jeg vil gerne høre, hvor det er, man vil spare.
Det er jeg sikker på at vi vil få lejlighed til at diskutere videre i dag.
Og til hr. Frank Aaen
, nu skal jeg prøve en gang til: Rapporten er en del af forarbejdet til aftalerne om kommunernes og amternes økonomi.
I kommuneaftalen gives der en realvækst i servicen på 1 pct., og i amtsaftalen er den på 1,5 pct.
Rapporten er lavet med udgangspunkt i det synspunkt, at borgerne skal have mest muligt for pengene.
Det er ikke en dokumentation af regeringens politik.
Det er en fremskrivning af en række demografiske forhold og dermed de krav, der stilles til regeringens politik i samarbejde med f.eks. hr. Frank Aaen, hvis det er sådan, at han vil være med.
I øvrigt er jeg sådan lidt forundret over, hvad formålet er med den her diskussion her i dag, men det skal jeg lade ligge.
Til hr. Mogens Andreasen
blot det: Jamen altså hr. Mogens Andreasen står jo heroppe og argumenterer for, at vi virkelig skal have gang i de offentlige udgifter.
Det håber jeg også, og det er det, der er mit svar.
Derfor er svaret, at når Dansk Folkeparti ikke ønsker offentlige besparelser, så er det altså flere skatter.
Og fru Kirsten Jacobsen: Ja, grænsen går sådan nogenlunde dér, hvor fru Kirsten Jacobsen er ved at have fat; det vil jeg bare meddele.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-06-25:
Jeg er glad for, at der er en blonde selv hos hr. Jacob Buksti for, hvor ringe man kan behandle de ældre.
Det, der ville være interessant at få at vide, er, hvor grænsen er.
Er grænsen nået, når de ældres velfærd kommer i fare?
Eller er grænsen nået, hvis man begynder at indføre brugerbetaling ad bagvejen?
Det synes jeg at hr. Buksti skylder Folketinget et svar på.
Så kunne jeg også godt tænke mig at spørge hr. Buksti: Hvad er der om nedskæringerne i boligydelsen til de ældre?
Er det sandt, at ældre, der har solgt et hus og er flyttet ind i de såkaldt moderne plejehjem, skal bruge provenuet fra huset, før de kan få boligstøtte?
Mogens Andreasen (DF), 1998-06-25:
Hr. Jacob Buksti fortalte mig i sit svar, at der var oprettet 130.000 institutionspladser for børnene, men det er jo langtfra nok.
Der er jo alenlange ventelister overalt i kommunerne.
Hvornår ønsker regeringen at gøre noget ved det?
Det er simpelt hen for dårligt, at man i så mange år har kørt med ventelister.
Og hvad med sygehusenes ventelister?
Hvad med ventelisterne for de hørehæmmede?
Hvornår har regeringen tænkt sig at gøre noget ved de problemer, så vi virkelig får dem løst, og man ikke bare bliver ved at snakke om dem og kører videre, uden at der sker noget?
Christian H. Hansen (DF), 1998-06-25:
Der er jo lige kommet en redegørelse i dag, som siger, at befolkningstallet i de små landkommuner er nedadgående.
Så jeg vil godt spørge regeringen: Med den pinsepakke, der nu er indført, hvor benzinpriserne skal stige, hvor husejernes forhold bliver forringet, hvor meget forventer regeringen, at befolkningstallet vil falde, hvor meget forventer regeringen, at det falder yderligere, og er regeringens mål egentlig helt at få affolket de små landsbyer?
Ulla Tørnæs (V), 1998-06-25:
Vi er imidlertid af den opfattelse, at regeringens aftale med venstrefløjen om kraftig beskæring af rentefradraget er noget, der virkelig har skabt utryghed blandt mange boligejere, ikke mindst de nyetablerede boligejere.
Det er sådan, at finansministeren til Ritzaus Bureau har udtalt, at der ikke vil blive tale om yderligere sænkninger af rentefradraget.
Til gengæld har regeringens skatteminister faktisk sagt stort set det modsatte til Politiken i søndags.
Så jeg vil gerne bede - ikke mindst for at berolige boligejerne - Socialdemokratiets ordfører bekræfte her over for mig: Hvem er det af de to regeringsmedlemmer, der har ret?
Hvad vil der ske?
Kim Behnke (FP), 1998-06-25:
Socialdemokratiets ordfører tager meget, meget fejl på ét væsentligt punkt, nemlig ved at tro, at lovtekster og de paragraffer, der bliver vedtaget her i Folketinget, læses mere af borgerne, af forbrugerne end aviser.
Heldigvis læses aviserne mere.
Og når Socialdemokratiets ordfører siger, at det kan ikke være meningen, at folk skal have en avis i lommen, når de skal ud og spise: Jo, det, at aviserne begyndte at offentliggøre resultater fra restauranter, har haft en større indflydelse på levnedsmiddelhygiejnen i danske restauranter end alverdens love og tilsyn, og specielt når der endnu ikke er eksempler på, at man har lukket restauranter.
Nogle af de dyreste københavnske restauranter, oven i købet i Tivoli, burde have været lukket, fordi det var direkte fordærvede fødevarer, der var.
Men det gør man ikke, og derfor er forbrugerne henvist til at læse i avisen, og den ret skal forbrugerne fremtidig have.
Det forhindrer Socialdemokratiet, og det er skammeligt.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-06-25:
Da Fremskridtspartiet ikke har nogen betænkningsret i udvalget, vil jeg sige vor mening her.
Lige siden førstebehandlingen har Fremskridtspartiet hele tiden fastholdt, at en centralisering af fødevarekontrollen ville forringe fødevarekontrollen.
Den overbevisning er ikke blevet ændret.
Vi er sikre på, der bliver alt for langt fra dem, der kontrollerer, og ud til virksomhederne.
Man må være klar over, at en ordentlig kontrol beror på tillid mellem virksomhederne og kontrollen. Man kan så have den opfattelse, at det er bedst, man ikke har den tillid, for at kunne være så skrap som muligt fra kontrollens side, men jeg er overbevist om, det er det andet, der virker.
Så kan man undgå misforståelser.
Men nu er der altså flertal for at centralisere fødevarekontrollen.
Det beklager jeg meget.
Jeg har nævnt, at vi ikke kan komme med noget betænkningningsbidrag, men jeg kan sige, at vi er fuldstændig enige med SF i, at det ikke kan være rigtigt i et liberalt samfund som vores, at forbrugerne ikke har krav på at få så mange af de resulater, som der foreligger af kontrolvirksomheden, som muligt.
De skal have mulighed for at se alle de ting, der er, hvad enten de er gode eller dårlige.
Der kan også komme oplysninger om, at der er nogle rigtig gode ting rundtomkring.
Hvorfor i alverden skal det begrænses?
Det hele handler jo om tillid.
Når det signal kommer ud, at det begrænser de kontrolresultater, slutbrugeren kan se, jamen så vil man straks ikke have tillid til det.
Jeg er helt enig med SF.
Det skal være så åbent som muligt.
Men jeg må sige fra Fremskridtspartiets side, at nu er vi fremme ved målstregen og skal have afstemning om fødevarekontrollen, og da det ikke har været muligt at få kontrolvirksomheden ud til kommunerne, hvad vi har fundet var rigtigt, må vi nødvendigvis stemme imod loven.
Kristen Touborg (SF), 1998-06-25:
Jeg finder ærlig talt, at det efterhånden er lidt pinligt, at regeringen og Socialdemokratiets ordfører her ikke vil svare på de spørgsmål, der bliver stillet om offentliggørelse af de kontrolresultater.
Jeg synes, det er pinligt for regeringen, at man ikke vil gå på talerstolen og fortælle, hvad begrundelsen er.
Jeg vil gerne spørge Socialdemokratiets ordfører: Er det ikke det, der er sagen, at det her er regeringens betaling til visse borgerlige partier for at få deres stemmer til den lov?
Jørn Jespersen (SF), 1998-06-25:
Jeg synes, det er slemt irriterende, at den socialdemokratiske ordfører bliver ved med at tale uden om sagen.
Vi glæder os skam også til, at loven skal implementeres, og vi skal nok medvirke positivt og alt det dér.
Men det, der er tale om nu, er offentliggørelse af kontrolresultater og ikke spor andet, og dér får vi stadig væk ingen anden begrundelse, end at der er ingen indskrænkning.
Men det fremgår jo altså af det betænkningsbidrag, som Socialdemokratiets og Det Radikale Venstres medlemmer har tilsluttet sig, at fremover skal der kun - ordet kun står der eksplicit - offentliggøres resultater af den og den type.
Det er jo en klar indskrænkning.
Det betyder, at det, der er blevet lavet i København med restaurationerne, ikke kan lade sig gøre.
Det betyder, at de offentliggørelser af kvalitetskontrolresultater inden for frugt og grønt, som man har lavet, ikke kan lade sig gøre.
Og det betyder, at en hel masse offensive tiltag, man kunne have lavet inden for vildledningsområdet, ikke kan lade sig gøre.
Jeg skal bare konstatere - for jeg gider ikke blive ved med at spørge om det - at Socialdemokratiet ikke føler sig i stand til at argumentere for, hvorfor man ikke længere vil offentliggøre kontrolresultater bredt, som man har kunnet, og hvorfor forbrugerne ikke må få de oplysninger.
Og jeg kan også konstatere, at Det Radikale Venstre trods gentagne opfordringer ved både anden og tredje behandling heller ikke ønsker at oplyse om det.
Erling Christensen (S), 1998-06-25:
Det kan være vanskeligt at diskutere med mennesker, som tror, de kender den hele og den fulde sandhed.
Så kan det være vanskeligt overhovedet at gå på talerstolen, fordi uanset hvad der bliver sagt, uanset hvad der bliver dokumenteret, trænger det ikke igennem. Der er ingen, der vil indskrænke forbrugernes muligheder, svække deres indflydelse, heller ikke fremover, og der er ingenting i loven, der svækker forbrugerne, tværtimod.
Der er mange mennesker, der har stået bag det her lovforslag.
Der er mange mennesker, dygtige mennesker, indsigtsfulde mennesker, der har haft indflydelse på den lovgivning her.
Vi har haft mange deputationer, som også har understøttet lovens indhold i deres synspunkter.
Det skal jo ikke være nødvendigt for os at have en avis i lommen for at kunne gå ud i byen og spise.
Derimod handler det om, at fødevarekontrollen er ensartet og konsekvent i sine handlinger, og det betyder, at man stadig væk skal følge op på de påbud, der bliver givet, lukke forretninger eller restaurationer om nødvendigt, destruere varer, fjerne varer fra hylderne, og det giver loven også stadig væk mulighed for, den lov, som vi vedtager nu her.
Jeg glæder mig også, vi glæder os i Socialdemokratiet til at følge op på loven og det, der skal gennemføres, og jeg håber, at hr. Jørn Jespersen, uanset at han kender sandheden, dog vil være med til, og SF vil være med til, når vi skal gennemføre loven, positivt at medvirke til det samarbejde, som gør, at dét skal komme til at virke, som vi vil med denne lovgivning til gavn for forbrugerne.
Jørn Jespersen (SF), 1998-06-25:
Jeg vil bare sige til Dansk Folkepartis nye medlem af Folketinget, at hvis vi ikke skulle diskutere lovene, og hvordan de kommer til at virke, ville det indskrænke behandlingen af en hel del love ganske meget.
Jeg vil bare lige appellere til, at Dansk Folkeparti holder sig til kendsgerninger.
Og når det bliver sagt, at vi ikke har nogen beviser for, at man vil indskrænke offentliggørelsen af kontrolresultater, at man vil forringe informationsniveauet over for forbrugerne, skal jeg bare bede Dansk Folkepartis ordfører om at kigge i den betænkning, der er afgivet over L 9, på side 3, linje 11, 12 og 13, hvoraf det klart fremgår, at fremefter er der et meget stort flertal, som har bestemt, at man kun kan offentliggøre kontrolresultater fra virksomheder, der har modtaget et påbud om omsætningsbegrænsende foranstaltninger, accepteret et bødeforelæg eller modtaget en dom.
Det er et meget, meget, meget snævrere område for offentliggørelse i fremtiden, end der eksisterer i dag, og derfor behøver man slet ikke at sætte tvivl ved, om vi kan bevise det.
Det er en kendsgerning her.
Man kan så gå ind for det, fordi man ønsker at beskytte dårlige producenter af dårlige varer.
Det gør Dansk Folkeparti, det er et politisk valg, men man kan ikke benægte, at sådan er kendsgerningerne.
Christian H. Hansen (DF), 1998-06-25:
Det, som er vigtigt, er, at det her er forbrugernes lov.
Det er forbrugerne, der med den lov, vi vedtager i dag, kommer i højsædet.
Levnedsmiddelkontrollen bliver ikke svækket.
Det gør den, fordi loven nu bliver centraliseret, så den bliver statsligt styret.
Det kommer nemlig til at gavne de danske virksomheder, når det gælder eksport til udlandet.
Men det, der er mest vigtigt, er, at loven også sætter forbrugerne i højsædet.
Ordningen omkring gebyrerne for de mindre virksomheder er også kommet med i sidste øjeblik, så det bliver der også nu taget hensyn til. Når Enhedslisten og SF står heroppe på talerstolen og påstår, at forbrugerne bliver sat lidt til side, så er det uden nogen som helst saglig begrundelse.
De har ingen beviser for det.
Og de partier, der stemmer for det her, er jo også klart enige om, at hvis der sker overskridelser, som er meget slemme, på restaurationer osv., ja, så ønsker man faktisk, at de virksomheder bliver lukket, i stedet for at man offentliggør dem i aviserne og med det kommer til måske at hænge nogle virksomheder ud, hvor det ikke er berettiget. Så derfor er det her en glædelig dag, en dag, hvor forbrugerne virkelig bliver sat i højsædet.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-06-25:
Jeg synes, det er dybt beskæmmende, at den her debat kommer til at slutte på den måde, at vi stiller nogle relevante spørgsmål, som vi også har forsøgt at få besvaret i udvalget,
vi har forsøgt at få besvaret under andenbehandlingen, og som vi nu har gjort et forsøg på at få hr. Erling Christensen og Socialdemokratiet til at besvare under tredjebehandlingen, men som man altså ganske enkelt ikke vil svare på.
Man vil ikke forklare, hvorfor man fra Socialdemokratiets og Det Radikale Venstres side har fundet, at man nu skulle til at svække levnedsmiddelkontrollen i Danmark og indskrænke mulighederne for offentliggørelse af undersøgelsesresultater, med den indlysende virkning, selvfølgelig, at beskyttelsen af forbrugerne fremover bliver ringere. Man har heller ikke, på trods af at vi har spurgt gentagne gange, forsøgt at give noget som helst svar på, om man havde andre midler, som man så ville udstyre levnedsmiddelkontrollen med, således at man kunne opveje det, som man nu skærer ned på.
Der er sagt meget om strukturen for dette her.
Hr. Jørn Jespersen har ret i, at vi må konstatere, at et flertal nu tromler det igennem og gennemfører en centralisering til skade for kontrollen.
Dette her er et hastværksarbejde, som vil komme til at give meget, meget store problemer og meget dybe negative eftervirkninger også blandt de mange mennesker, som professionelt beskæftiger sig med dette her arbejde ude i marken.
Dér vil det komme til at gøre ondt.
Det vil det også komme til i kommunerne, ikke mindst i de små kommuner, som vil få problemer f.eks. med at opretholde en ordentlig miljøkontrol.
Alle disse ting ligger uløste foran os.
Nu tromler
flertallet noget igennem, som de tror er en løsning.
Flertallet i denne sag skal ikke få lov til at dø i synden, og vi vil kræve, at alle de problemer, som man nu har skabt, skal analyseres igennem til bunds i løbet af efteråret.
Og så håber jeg da på, at regeringspartierne, når de ser resultaterne af det makværk, de nu stemmer igennem sammen med de borgerlige, i løbet af efteråret trods alt vil komme til fornuft og være med til at rette op på de ulykker, som de nu går og laver.
Jeg kan i hvert fald give tilsagn fra Enhedslistens side
om, at vi vil forfølge den her sag, blive ved med at forfølge den, og vi vil gøre regeringen ansvarlig for det makværk, man har produceret, og vi vil selvfølgelig gøre det med det sigte at få regeringen til at ændre opfattelse og få vedtaget en helt anden fødevarelov i den kommende folketingssamling.
Jørn Jespersen (SF), 1998-06-25:
Til hr. Kim Behnke skal jeg bare sige, at når vi ønsker at offentliggøre restauranter, er det selvfølgelig alle typer af restauranter, og hvis der er nogle, der udmærker sig ved at have en særlig høj standard, vil det jo fremgå af offentliggørelsen, og hvis der er en anden type af restauranter, der så at sige udmærker sig ved det modsatte, nemlig dårlig kvalitet, vil det fremgå.
Så der er fuldstændig ligebehandling af alle typer af restauranter efter vores opfattelse.
Så vil jeg godt sige til Socialdemokratiet, at jeg synes
altså, det er beskæmmende, at man ikke engang kan få en begrundelse fra Socialdemokratiets side for, at man nu voldsomt vil indskrænke forbrugernes mulighed for at vælge frit, fordi informationsniveauet bliver forringet.
Alt det, hr. Erling Christensen taler om, er jo kontrolstrukturen.
Den har vi diskuteret.
Den er vi uenige om, men nu må vi få det bedste ud af det.
Hr. Erling Christensen taler om miljøkontrollen.
Ja, den ligger uløst hen.
Vi må prøve at løse det så godt, som vi kan, i fællesskab.
Det, jeg spørger til, er offentliggørelse af kontrolresultater, hvor det hidtil har været muligt at offentliggøre kvalitetskontrol, hvor det har været gjort inden for frugt, grønt, kartofler osv., hvor det kunne bruges meget mere offensivt inden for vildledningskampagnen, hvor det har været brugt i den københavnske restaurationsverden over for restauranter, som man ikke kunne lukke, men hvor man i det mindste kunne fortælle forbrugerne, hvordan situationen var: om der var fordærvede madvarer, om der var et for lavt rengøringsniveau osv.
Det kan man ikke længere nu, fordi Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre sammen med de borgerlige partier har lavet et betænkningsbidrag, hvor man siger, at det kun er påbud om omsætningsbegrænsende foranstaltninger, et accepteret bødeforelæg eller modtagelse af en dom, der kan føre til offentliggørelse.
Så spørger jeg Socialdemokratiet
: Hvad er begrundelsen for, at partiet her er gået sammen med de borgerlige og giver forbrugerne færre og dårligere oplysninger, end de hidtil har kunnet få?
Kunne det ikke være muligt at få et svar på det fra Socialdemokratiet?
Og jeg efterlyser stadig væk et svar fra Det Radikale Venstre.
Man er altså ved at gennemføre noget her, som svækker forbrugerbeskyttelsen ganske væsentligt.
Det må man da kunne argumentere for i det mindste.
Mogens Andreasen (DF), 1998-06-25:
Regeringen greb ind i overenskomsterne den 7. maj.
Man lod ikke arbejdsmarkedets parter afslutte forhandlingerne og indgå en aftale.
Nu er regeringen på straffeekspedition over for boligejerne, bilisterne, virksomhederne med ATP-tvangsopsparing og ekstra skat på kapitalpensionen.
Der er nogle ting i denne pakke, som er meget fantasifulde.
Det er det sædvanlige for regeringen, at man lige præcis tager fat på nogle områder, hvor det skader mest, og hvor der råbes mindst op.
Det, der ligger i statsministerens udtalelse tidligere, er jo, at han gang på gang har givet garantier om børnepasning, garantier til de ældre, og han har fortalt os alle sammen, at ventelisterne på sygehusene skulle væk.
Jeg vil godt spørge statsministeren: Er de forsvundet?
Eller er det noget, vi skal vente på i evighed?
Jeg vil godt have et svar på, om man fra regeringens side simpelt hen vil gå ind og tage fat på disse problemer og få løst nogle af dem.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-06-25:
Jeg vil godt opfordre hr. Erling Christensen til at besvare de spørgsmål, som vi stiller om det meget alvorlige punkt, der handler om, at man vil indskrænke muligheden for at offentliggøre måleresultater og offentliggøre undersøgelser af tilstanden f.eks. på uhygiejniske restaurationer og lignende, hvilket altså vil betyde en meget alvorlig svækkelse af levnedsmiddelkontrollens muligheder for at forebygge dårlige forhold ude omkring i virksomhederne.
Hvorfor er det, at Socialdemokratiet ønsker denne svækkelse af levnedsmiddelkontrollen?
Hvad er det, der har ført til, at man nu vil trække tænderne ud på levnedsmiddelkontrollen?
Vi får intet svar.
Har man andre planer for en styrkelse af kontrollen?
Jeg har hørt snak om, at man har proklameret, at så ville man i stedet for gå ud og lukke restaurationerne, men vi har intet set til skærpelser på andre områder.
Hvorfor er det, Socialdemokratiet vil have svækket levnedsmiddelkontrollen her i Danmark?
Det er ganske enkelt ufatteligt.
Jacob Buksti (S), 1998-06-25:
Jeg skal traditionen tro på alle partiers vegne motivere forespørgslen, som vi i dag har rettet til statsministeren, om statsministerens vurdering af såvel den indenrigspolitiske som den udenrigspolitiske situation
Jeg skal gøre det meget kort og nøjes med at sige, at vi alle sammen med interesse vil afvente statsministerens redegørelse.
Besvarelse
Frank Aaen (EL), 1998-06-25:
Hver dag sit dårlige signal.
Det hænger ikke sammen.
Man kan ikke den ene dag lave noget, der ser socialt rigtigt ud, og så dagen efter systematisk bombe det hele ned med asociale ideer - dårligere SU, og hvad ved jeg - der hele tiden strømmer frem. Jeg kan godt forstå, at vælgerne ikke kan forstå, hvad der foregår, for den ene dag prøver man at tage mod til sig og lave noget, der er rigtigt, men det meste af det, man gør, går i den forkerte regning.
Og jeg vil gerne have at vide af hr. Jacob Buksti: Hvad er logikken bag det at køre sådan en kurs? Og kan vi ikke forvente, at regeringen tager skeen i den anden hånd og sørger for, at de løfter, der er givet om at forbedre den offentlige service, bliver holdt?