Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-28:
I den danske lovgivning findes der et femkløver af love, som har det tilfælles, at de er med til at beskytte intellektuelle rettigheder.
Fire af disse indgår i regeringens pakke af forslag, som har til formål at foretage en række justeringer af lovene for at give mindre administration og bøvl.
Det gælder patentloven, det gælder brugsmodelloven, som er rettet imod tekniske forhold som eksempelvis opfindelser, det gælder varemærkeloven, og det gælder designloven, som knytter sig mere til de kunstneriske elementer.
Den sidste i femkløveret er ophavsretsloven, men den er ikke med i pakken af ændringer. I de nævnte fire love indføres hjemmel til at opkræve et gebyr for rykkerskrivelser i servicesager.
Der er ikke tale om en indførelse af nye gebyrer, men alene om administrative afklaringer i eksisterende gebyrer, som i dag opkræves med hjemmel i finanslovens tekstanmærkninger.
Vi er tilhængere af, at gebyrer og afgifter fremgår direkte af den relevante lovgivning, så derfor tilslutter Socialdemokraterne sig den foreslåede justering.
Det er naturligvis udmærket at foretage justeringer af patentloven, som vil gavne erhvervslivet og lette administrationsudgifterne, men jeg spørger mig selv: Hvilke initiativer gavner den lille opfinder?
Her mener jeg ikke, at ambitionsniveauet er højt nok.
Det går alt for ofte dårligt for den lille mand med den gode idé, når han er oppe imod store virksomheder, som kan betale dyre advokater i kampen om et patent.
Her er man dårligt stillet som opfinder eller mindre dansk virksomhed.
Alt for mange små virksomheder står reelt magtesløse over for krænkelser af deres rettigheder, og hvor kan den initiativrige opfinder henvende sig for at få hjælp, hvis hans opfindelse bliver stjålet af en udenlandsk virksomhed?
Kan det være rigtigt, at den enkelte opfinder skal stå helt alene for at fremhæve sine rettigheder med udsigten til betydelige advokatsalærer i en langstrakt retssag?
Det er et problem, som bl.a. Dansk Industri har fremført.
Samfundsmæssigt er der brug for, at der udvikles gode ideer, og der er brug for opfindere, som kan hitte på de gode ideer.
Der er derfor også brug for, at samfundet træder til for at beskytte de små opfinderes rettigheder, for det handler i sidste ende om muligheden for at skabe eksportudvikling for dansk erhvervsliv.
Disse problemstillinger kunne vi også efterlyse løsninger på i den fremlagte lovpakke.
Vi mener nemlig ikke, at opfindernes økonomiske formåen skal være afgørende for, om man får godkendt et patent eller ej.
Eksempelvis kunne man tænke sig en ordning, hvor omkostningerne gradueres ud fra opfindernes økonomiske stilling, og Dansk Opfinderforening har foreslået, at man kunne afskaffe retsafgiften i patentkrænkelsessager eller automatisk bevilge fri proces til virksomheder med en lille omsætning.
Det er et forslag, som man burde lytte til. For et par år siden lavede den tidligere regering en analyse af, hvordan man kunne få sit patent beskyttet via en forsikringsordning.
Regeringen afleverede analysen til Ministerrådet og Kommissionen, og der blev i denne forbindelse stillet forslag om, at man ville arbejde videre med tanken om at udvikle en forsikringsordning rettet imod krænkelser af patentrettigheder.
Men siden hen er det, som om forslaget er gået i glemmebogen, og hvordan kan det være, hr. minister?
Nu har ministeren rent faktisk været formand for Ministerrådet i det seneste halve år, hvor patenterne blev drøftet med de øvrige EU-lande, så hvordan kan det være, at spørgsmålet om forsikringsordninger på patentområdet ikke er med i overvejelserne i dag?
Ministeren må kunne give os et svar på dette spørgsmål: Hvor er forslaget havnet?
Den fremlagte pakke af lovændringer er udtryk for justeringer.
Ambitionsniveauet hos regeringen er ikke særlig højt, men alt i alt er der dog trods alt tale om fornuftige justeringer af patentloven og andre love, som Socialdemokraterne gerne vil støtte.