Jeppe Kofod (S), 2005-04-28:
Først vil jeg gerne takke forespørgerne for at rejse denne meget vigtige debat, som vi gentagne gange har haft i Folketinget på baggrund af en 10 år gammel konflikt, der som bekendt har kostet over 200.000 mennesker livet, drevet mange hundredtusinde mennesker på flugt og skabt nogle elendige økonomiske og sociale levevilkår i Tjetjenien.
Drabet på Maskhadov i marts i år er desværre kun med til at skubbe en fredelig løsning af Tjetjenienkonflikten længere ud i horisonten.
Dermed blev den tidligere oprørsleder, der som bekendt i 1997 for en kort periode blev valgt til præsident i Tjetjenien – det eneste valg, som OSCE, jeg tror i øvrigt under dansk formandskab, har karakteriseret som frit og fair – og som måske er den mest betydningsfulde forhandlingsperson på tjetjensk side, beskrevet som moderat, sat ud af spillet; Maskhadov har som bekendt fordømt og taget afstand fra terrorhandlinger rettet mod civile mål, bl.a. fra det, vi så i Beslan sidste år.
Derudover har de tjetjenske oprørere desværre valgt Abdul-Khalim Saidullajev som ny præsident.
Han skulle tilsyneladende være en hellig kriger, der kæmper for udbredelsen af islamisk styre i hele Nordkaukasus, og det gør selvfølgelig heller ikke situationen nemmere.
Samlet set gør det umiddelbart en politisk forhandlingsløsning mellem Rusland og Tjetjenien mere usikker, specielt da Saidullajev nyder stor opbakning fra netværket omkring terroraktionerne i teateret i Moskva og i Beslan, der bl.a. tæller folk som Basajev.
Samtidig figurerer der også rygter og forestillinger om, at Rusland eller den nuværende Kremlstøttede præsident Kadyrov tilsyneladende har spillet en rolle i drabet.
Analysen går som bekendt på, at Rusland og Putin har en interesse i at marginalisere de moderate tjetjenske ledere for at legitimere den hidtidige russiske politik, hvor man ikke forhandler med såkaldte terrorister, men bruger en anden mere militant vej for at løse problemet i konflikten.
Jeg vil gerne slå fast, at der for os kun findes én vej, nemlig en holdbar politisk forhandlingsløsning på konflikten, hvis også den tjetjenske befolknings ønsker skal reflekteres.
Det er både i Ruslands og Tjetjeniens egen interesse, at dette sker.
Jeg har med glæde noteret mig, og jeg synes, at det er vigtigt, at den danske regering gennem bl.a. EU, OSCE og Europarådet og i øvrigt også i samarbejde med USA arbejder for maksimalt pres på begge parter og selvfølgelig også samarbejder med Rusland om at finde en politisk forhandlingsløsning på konflikten.
I den forbindelse er det selvfølgelig positivt, at Rusland tilsyneladende har accepteret EU's tilstedeværelse i Tjetjenien, og det hilser vi velkommen.
Efter vores opfattelse bør både OSCE og Europarådet selvfølgelig også være til stede i landet, og det er uacceptabelt, at det ikke kan lade sig gøre i dag.
Den tjetjenske befolkning lider endvidere under en katastrofal social og økonomisk udvikling, som ministeren også beskrev, og her bør der sættes ind med massiv hjælp.
Jeg synes, at det er fint, at Danmark sidste år gav 12 mio. kr., og hvis man kan gøre en større indsats, vil vi også hilse det meget velkommen fra Socialdemokratiets side.
Det er også strengt nødvendigt at fordømme de grove overtrædelser af menneskerettighederne, som russiske myndigheder, men selvfølgelig også terroristerne begår.
Socialdemokratiet sætter ikke spørgsmålstegn ved Ruslands ret til at bekæmpe terrorisme, hvor den findes, ligesom vi heller ikke anfægter Ruslands territoriale rettigheder, men kampen mod terrorisme må og skal foregå uden at anfægte de grundlæggende menneskerettigheder, som også Rusland har forpligtet sig til at efterleve i både FN, Europarådet og OSCE.
Derfor skal overgreb efterforskes, og de skyldige dømmes, hvilket ikke sker i tilstrækkeligt omfang i dag.
Menneskerettighedsdomstolen finder i alle sagerne, at bl.a. artikel 2 i menneskerettighedskonventionen er overtrådt, den handler om retten til liv.
Afslutningsvis vil jeg gerne understrege, at EU ikke spiller nogen uvæsentlig rolle i forbindelse med at lægge stærkt pres på begge parter, både Putin og russerne og tjetjenerne, for at de skal komme til forhandlingsbordet.
Jeg tror, som det er nævnt af alle andre her, at den eneste holdbare løsning på konflikten er en politisk løsning og ikke en militær løsning.
Vi skal fra dansk side og fra EU's side gøre alt, hvad vi kan, for at det sker.