Margrethe Vestager (RV), 2004-02-27:
Det Radikale Venstre har med interesse læst
SF's beslutningsforslag
og havde egentlig ønsket, at det havde været mere opsplittet, sådan at vi kunne diskutere de enkelte dele for sig, og det hænger sammen med vores forståelse af negativ social arv, som også blev defineret af socialministeren i indledningen.
For os er det vigtigt netop at fokusere på, hvad der er den negative sociale arv - det være sig alkoholmisbrug, det være sig narkomani, det være sig manglende tilknytning til arbejdsmarkedet eller anden type af helt marginaliseret position.
De radikale beslutningsforslag, som har været fremsat i denne her samling, er målrettet meget specifikt netop den negative sociale arv.
Det er også den tilgang, vi har til de forhandlinger, der er i øjeblikket, om en reform eller en revision af anbringelsesområdet. Når vi lægger den vinkel på det, er det, fordi vi godt kan lide social arv; vi har ikke noget imod social arv. Tværtimod synes vi, det er et gode, hvis forældrene har vilje
og evne til at give deres værdier og deres traditioner videre til deres børn.
Vi oplever det som en del af grundlaget for, at vi kan fastholde mangfoldigheden i vores samfund, og at der kan være en ligeværdighed, men ikke nødvendigvis en streng lighed, i den måde, vi lever vores liv på, og vi synes, det er meget afgørende, at man sikrer den mulighed
for, at den sociale arv kan være en del af den måde, vores samfund fungerer på
Samtidig har vi det blandede forhold til selve udtrykket, at der jo ikke er tale om arvelove i den forstand, at der er nogen sikkerhed for, at det går hverken skidt eller godt i forhold til forældrenes position.
Derfor tror jeg, det ville være godt, hvis vi var mere præcise i vores begrebsapparat, sådan at vi var sikre på, at vi faktisk gav de børn de muligheder, som vi gerne vil, dér, hvor vi kan se, at forældrenes måde at leve på og håndtere deres forældreansvar på, er nedbrydende for børnenes muligheder.
Beslutningsforslaget i dag handler jo både om det at bryde negativ social arv eller give børnene mulighed for at bryde forældrenes dårlige cirkler, og så handler det om daginstitutionernes generelle kvalitet, og det er jo rigtigt, at man kan gøre meget for daginstitutionernes generelle kvalitet, ligesom man kan gøre meget og give flere muligheder for, at børn overhovedet kan komme i en daginstitution.
Derfor støtter Det Radikale Venstre også bestræbelsen på en pasningsgaranti på 6 måneder, ligesom vi gjorde det under SR-regeringen med de ganske mange initiativer og det ganske store stykke vej, vi nåede at komme.
Vi synes, det er helt afgørende i forhold til forældrenes mulighed for at tilrettelægge deres liv, at der er mulighed for at få passet børnene fra de er 6 måneder gamle.
Men vi synes, der er for mange elementer i forslaget her, som kører på det generelle, og som ikke sikrer, at der er en målretning til de børn, som faktisk har en meget vanskelig social baggrund.
Dermed også sagt, at vi synes, man skal øge indsatsen for de børn, der ikke har en positiv bagage, men vi synes ikke, at de børn skal bruges som påskud
til, at man generelt øger den statslige styring af det, der foregår rundtomkring.
Det gælder i forhold til dele af det her forslag, men det gælder også i forhold til en række af regeringens initiativer, herunder især læreplaner, som vil afbryde den positive proces, der er i vores daginstitutioner, hvor man via virksomhedsplanerne og i overensstemmelse med kulturen, med kommunens beslutninger, med forældrebestyrelsens intentioner og interesser sørger for, at institutionen fungerer sådan, at børnene udvikler sig.
Her vil regeringen tværtimod efter en centralt udstedt bekendtgørelse for, hvilke kompetencemål børnene skal opfylde, også diktere, at man skal arbejde i det format, som hedder læreplaner.
Det synes vi er et problem, for vi oplever ikke, at det giver muligheder for faktisk at gøre det, som er nødvendigt over for de heldigvis få børn, et mindretal, der skal have brudt en negativ social arv.
Vi synes ikke, det er rimeligt, at de børn altid skal bruges som påskud for øget statslig styring, sådan som regeringen giver anledning til, og derfor vil vi gå ind i udvalgsbehandlingen med det håb, at vi kan få splittet beslutningsforslaget op, for der er dele af det, som vi meget varmt arbejder for, mens der er andre dele, som vi er skeptiske over for.