Svend Erik Hovmand (V), 1998-06-11:
Mens den tidligere regering havde gjort meget for at lukke op til Central- og Østeuropa efter Murens fald, gjorde den nye regering i bogstaveligste forstand det stik modsatte, nemlig at lukke ned for den 100-årige direkte forbindelse mellem de to hovedstæder København og Berlin.
Men reelt var der tale om en fejldisposition.
Ganske vist gav ruten et underskud på 10-12 mio. kr., men det skyldtes dels, at den var stærkt nedprioriteret fra DSB's side.
Den blev overhovedet ikke markedsført, ja, på et tidspunkt stod den ikke engang i køreplanen.
Hertil kom, at komfort og regularitet var helt i bund.
Det tog over ti timer at køre i tog mellem de to hovedstæder - stort set samme tid, som da ruten blev etableret med damplokomotiv for hundrede år siden.
Og så var der lange ventetider på begge sider af Østersøen, så der var ikke noget at sige til, at den blev brugt meget lidt.
Mens den danske regering altså i bogstaveligste forstand lukkede af for den nye udvikling i Central- og Østeuropa, gjorde vores naboer det stik modsatte.
Bonnregeringen gik i gang med at etablere flere forbindelser til Østeuropa.
Det drejer sig f.eks. om en ny motorvejsforbindelse fra Hamborg langs Østersøen mod Polen, og det drejer sig om en ny højhastighedsforbindelse fra Hamborg til Berlin.
Man vidste nemlig udmærket, at Berlin ikke bare skulle være Tysklands hovedstad, men også centrum for det meste af jernbanetrafikken i det nye Central- og Østeuropa.
Og vores anden nabo, Sverige, gik også i gang med at satse på det nye Europa.
Med en investering på over 4 mia. kr. og fire nye megafærger, hvoraf den første allerede er sat i drift, satsede man meget på en ny direkte forbindelse fra Sydsverige til Rostock parallelt med den rute, daværende trafikminister Jan Trøjborg havde nedlagt.
Ser vi på trafikudviklingen mellem kontinentet og Skandinavien, ja, så er det åbenlyst for enhver, og undersøgelserne nu viser det jo også, at mere og mere trafik går uden om Danmark.
I stedet for at være hængslet mellem kontinentet og Skandinavien bliver vi i større og større omfang hægtet af og bogstavelig talt kørt ud på et sidespor i det europæiske trafikbillede til skade for hele det danske samfund.
Den nuværende trafikminister har oven i købet meddelt offentligt, at hun agtede at drøfte den her sag med sin tyske kollega, og det gjorde hun faktisk lige efter, at hun tiltrådte, uden at aftalepartierne gjorde indsigelse mod det.
Det var aftalepartierne selvfølgelig med på.
Vi siger nu: O.k., det er flot med de positive ord.
Men positive ord gør det ikke alene; der skal aktiv handling til, måske også en hel del overtalelsesevne for at få tyskerne til at acceptere, at de ikke skal satse alle ressourcerne på, at de selv kan få gode forbindelser til Østeuropa.
Det er på den baggrund, vi i dag kommer med et klart budskab til trafikministeren og regeringen.
Vi synes, det er forkert, at Danmark køres ud på et sidespor.
Vi vil ind på hovedlinjen igen.
Enhedslisten har øjensynlig det samme mål, men man stiller nogle meget bastante kostbare krav.
Skulle man eksempelvis til at bestille helt nye IC3-togsæt, ville det koste 100-200 mio. kr. og vare mellem et og to, måske tre år, inden de kan leveres.
Vi tror, det kan gøres væsentlig hurtigere, væsentlig billigere, eksempelvis ved at udnytte eksisterende materiel.
Vi vil ikke gøre forhandlingerne mellem de to ministre unødigt vanskeligere ved at lægge alt for mange bastante krav ind i beslutningerne, hverken om togteknik, færgeoverfart eller andre ting.
Efter debatten i dag er det op til ministeren at komme med et udspil med henblik på snarest muligt at få etableret en direkte, hurtig forbindelse mellem de to hovedstæder.
Det er det, der er dagsordenen - kort og godt.