runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2002-01-30:
Jeg har lidt besvær med at få finansministeren til at forholde sig til de, synes jeg, meget klare citater.
Jeg vil godt prøve endnu en gang: Statsministeren siger, inden han bliver statsminister, at det kun er en meget svag statsminister, der kan have behov for at omgive sig med sådan nogle.
Deler finansministeren den opfattelse, at det kun er meget svage statsministre?
Ja eller nej?
Jeg antager, at finansministeren er enig i, at ministrene skal kunne tænke selv.
Men betyder det her, at når man gør, som regeringen altså nu gør, er man med til at svække ministrenes mulighed for at tænke selv?
Og indeholder det ikke på lidt længere sigt en trussel mod regeringen?
Thor Pedersen (V), 2002-01-30:
Jeg har noteret mig, hvem der er ansat på særlige vilkår, men jeg kan jo omtale det, jeg selv har ansvaret for i Finansministeriet.
Det er en informationschef, det er en informationschef.
Opgaven er at servicere presse og borgere, at sikre, at den information, vi har mulighed for at give, også kommer ud.
Hvis ikke vi havde en informationschef, der var velkvalificeret til opgaven, ja, så er det rigtigt, at så ville man bruge andre ansatte i ministeriet, der så ikke kunne lave det, som de ellers er ansat til at varetage.
Så det er et spørgsmål om at finde den rigtige faglige person til at løse den opgave.
Jeg må sige, at den person, jeg ansatte, kendte jeg overhovedet ikke i forvejen.
Jeg måtte spørge i det faglige miljø: Hvor kender man en dygtig informationschef?
På den måde var jeg heldig at møde en, som blev anset for at være en meget dygtig kommunikationschef, og det kan jeg kun bekræfte.
Opgaven er at informere, at servicere presse og borgere, at sørge for, at vi svarer på henvendelser fra borgere, registrere, at vi modtager henvendelser fra borgere.
Så det er en del af den almindelige opgavevaretagelse omkring ministeren.
Det synes jeg er et stykke seriøst arbejde.
Det er altså ikke det, der kan opfattes som et filter.
Arbejdet er at bistå ministeriet med at kommunikere og at servicere pressen.
Aage Frandsen (SF), 2002-01-30:
Når vi fra SF's side tilbage for 5-6 år siden tog initiativ til, og nogle andre også var enige i, at man skulle have orden på det, som foregik på det tidspunkt, var det ud fra, at vi ville have rene linjer, og det, der ligger i 1998-betænkningen er jo, at man fik rene linjer.
Der er ikke tvivl om, at det, den daværende regering har gjort siden 1998, og det, den nye regering gør nu, er inden for disse rene linjer.
Men så vil jeg godt alligevel spørge finansministeren, hvilke overvejelser der ligger til grund for, at denne regering trods alt har valgt så mange politisk udpegede, ikke partiorienterede nødvendigvis, men politisk udpegede medieformidlere, rådgivere, pressefolk til at varetage det job, frem for at den valgte nogle fra, skal vi sige, systemet, som der har været tale om i de fleste tilfælde tidligere.
Der må have ligget nogle politiske overvejelser over, hvorfor man vælger nogle politiske personer til at være formidlere frem for at bruge nogle fra embedssystemet.
Jeg vil gerne understrege, at det ikke er, fordi jeg mener, det er forkert i henhold til 1998-betænkningen
, men det er, fordi jeg mener, at man som politiker altid skal overveje, om det, der ligger inden for rammen, alligevel er det rigtige, og hvilke risici der er i den forbindelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-30:
Og hvem står så til ansvar
for det?
Hvem står til ansvar for det, spørger jeg ministeren.
Hvilket regelsæt skal sikre, at en minister på den måde i praksis kommer til at kunne overholde ministeransvarlighedsloven?
Vi får et mellemled ind mellem ministeren og offentligheden og Folketinget, som ikke kan gøres ansvarligt, og det lægger op til allehånde former for misbrug.
Jeg medgiver, at den ikke er opfundet af den her regering, det er ikke det, jeg siger, den er opfundet tidligere, men den griber jo om sig nu, så det er helt forfærdeligt.
Jeg beder bare ministeren forholde sig til det enkle spørgsmål, om ministeren overhovedet ikke kan se et demokratisk problem i det.
Villy Søvndal (SF), 2002-01-30:
Jeg synes alligevel, det er et interessant holdningsskift, og jeg synes, det er uendelig svært at få ministeren til at forholde sig dels til sine egne udsagn, dels til statsministerens tidligere udsagn.
De er jo nemlig så klare, at de næsten burde bøjes i neon og stå i det nye regeringsprogram.
Jeg gentager bare ét af dem, nemlig at det kun er en meget svag statsminister, der er nødt til at omgive sig med den type folk.
Nu har finansministeren ikke selv villet drage konklusionen, men er det udtryk for det, den tidligere oppositionsleder sagde, at det kun er en meget svag statsminister, der gør den slags, og kan man så i øvrigt tillade sig at slutte videre i retning af den nuværende statsminister?
Deler finansministeren også opfattelsen af, at det er en meget udansk måde at gøre det på?
Jeg spørger, fordi det jo er meget klare udtryk fra en mand, der tidligere var i opposition og i dag er statsminister, og det er vel rarest, at folk gennemgående har de samme synspunkter, både når de er i opposition og i regering.
Thor Pedersen (V), 2002-01-30:
Jamen jeg forventer sandelig da, at de informationsmedarbejdere, pressechefer eller kommunikationschefer giver redelige svar.
Det må jeg sige.
Jeg taler altså bedst for egen regning om Finansministeriet.
Vi har ansat en informationschef, som er husets informationschef, der skal betjene pressen for at sikre, at pressen bliver serviceret godt med det mediepres, der er, at der leveres den information til pressen, som pressen med rette også kan forvente.
Så dette at informere og også at registrere, hvad det er for et informationsbehov, man egentlig har, er et tosidet samarbejde.
Det er et ganske almindeligt stykke arbejde, man ansættes til, så den der filterdiskussion kan jeg egentlig ikke tage til mig.
Jeg vil gerne sige, at det, regeringen har besluttet, er, når man ser på den betænkning, som jo kom i 1998 om forholdet mellem ministre og embedsmænd - den, der hedder
betænkning nr. 1354 - at hver minister kan ansætte én på særlige vilkår - én
Det er altså ikke noget, man kan stoppe ind i et mellemlag i embedsværket, som man så tidligere, da tidligere socialdemokratiske ministre efter 1993 ansatte folk i mellemlaget, ikke i særlige stillinger, men lagde dem ind, tog medarbejdere herfra over og lagde ind i andre typer stillinger i ministerierne.
Det var det, der var årsag til, at man jo kom frem til, at der var brug for en redegørelse og en vurdering og en betænkning.
Det, jeg har sagt, er, at der kan ansættes én, og det, regeringen har gjort, er at ansætte informationsmedarbejdere, og jeg kan sige, at i mit eget tilfælde er det en medarbejder, der betjener og servicerer pressen.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-30:
Jeg vil godt spørge finansministeren fuldstændig direkte, om finansministeren synes, det er rimeligt, at der skal ansættes politiske medarbejdere, spindoktorer og pressefolk, til ren politisk propaganda for partiernes ministre til sådanne enorme lønninger, som vi nu får bekræftet der er tale om, når man regner disse meget store tillæg med.
Så vil jeg godt spørge ministeren, om ministeren er enig i, at det faktisk udgør et fundamentalt problem for vores demokrati, at man skubber en politisk presserepræsentant ind foran en minister, som f.eks. kan filtrere og give pressen vildledende oplysninger, uden at nogen på noget tidspunkt kommer til at stå til ansvar for det.
Det er jo et redskab for en minister til at kunne doktorere på de oplysninger, der gives til offentligheden, for at skabe et bestemt billede til gavn for regeringen, men uden ansvar for nogen minister.
Er det ikke et system, som ministeren må vende sig imod?
Per Stig Møller (KF), 2002-01-30:
Jeg vil godt bekræfte hr. Skaarups opfattelse.
Det er nemlig rigtigt, at hvis de er krigsfanger, kan de ikke afhøres og retsforfølges, medmindre de har begået forbrydelser mod krigens regler, og det er jo en helt anden situation. Derfor forstår jeg heller ikke rigtig det ærinde, som SF og Enhedslisten er ude i.
Den definitionsdiskussion, man har her, kan SF og Enhedslisten jo overhovedet ikke bære hjem, for SF og Enhedslisten aner jo ikke noget som helst om, hvordan de er blevet fanget, hvilken status de havde, om de bar uniform eller ikke bar uniform.
Hvis man vil bruge konventionerne, er spørgsmålet altså også: Var man soldat i en krigsførende hær, eller var man ikke?
Vi ved ikke noget om deres militære status.
Vi ved ikke noget om, hvorvidt de er blevet pågrebet som terrorister af det afghanske folk.
Har Enhedslisten og SF glemt, hvilken terror der blev udøvet mod det afghanske folk af afghanere, der nu sidder fængslet?
Hr. Holger K. Nielsen og hr. Keld Albrechtsen aner intet som helst om, hvorvidt de er blevet taget i forbindelse med oprydning i hulerne, hvor der var klare beviser for internationalt terrornetværk.
Det vil sige, at vi da ikke i dag aner, hvilken konvention der vil være den relevante, for vi aner ikke, under hvilke omstændigheder de er blevet taget.
Det afgørende er jo, at USA har bekræftet, at man vil behandle dem i overensstemmelse med principperne i Genèvekonventionen, og at man selvfølgelig vil respektere de humanitære forpligtelser og har givet Røde Kors adgang.
Det er jo afgørende.
Det, der er i gang for øjeblikket, er jo nærmest en forkludring.
Det, vi ønsker, er en opklaring af terrornetværkerne og en opløsning af dem, men de tilfangetagne skal selvfølgelig - det sagde jeg sidste gang, det siger jeg i dag - behandles efter international lov og ret, og det gentager jeg.
Der er ingen af de to herrer her, der kender situationen, hvorunder de er taget, og derfor ved de to herrer heller ikke, hvilken lov og ret der gælder for de tilfangetagne.
Men at de skal behandles humant og have en retfærdig rettergang er en selvfølge.
Villy Søvndal (SF), 2002-01-30:
Det, der er spurgt om i spørgsmålet, er
politiske embedsmænd, og jeg synes egentlig, det er lidt interessant, når jeg har prøvet at tælle sammen - men jeg har jo formentlig ikke det fuldstændige overblik, som finansministeren har - at det forekommer mig, at den nuværende regering på 50 dage har været i stand til at ansætte flere af den art, end Nyrupregeringen var i 9 år.
Er det alligevel ikke et lidt imponerende resultat at have opnået?
Som sagt ønsker vi i SF en meget klar adskillelse mellem statsapparat og partier.
Det er sådan et principielt syn på samfundet og forholdet mellem institutionerne.
Jeg synes, det er betænkeligt, at regeringen i den grad er i gang med at ansætte politiske embedsmænd, som tilfældet er.
Jeg synes specielt, det må være betænkeligt, når man husker, hvad den regering tidligere har ment.
Jeg vil bare nævne et enkelt citat mere af den nuværende statsminister.
Han sagde, at det er meget udansk, at det er det offentlige, der skal betale for politiske embedsmænd - altså meget udansk.
Deler finansministeren opfattelsen af, at det er meget udansk, og at det kun er meget svage statsministre, der er nødt til på den måde at omgive sig med en kreds af embedsmænd?
Spørgsmålets baggrund er jo, at regeringens medlemmer tidligere har haft mange stærke meninger om det at ansætte politiske embedsmænd.
Det har vi også i SF.
Vi synes sådan set, det er en uskik.
Det syntes den nuværende regering også, da den var i opposition.
Jeg har bare et par muntre citater, jeg vil forsyne finansministeren med.
Det var i B.T. den 24. september
Det synes jeg sådan set er et stærkt udsagn, og man kan jo drage mange følgeslutninger af det, men det vil jeg lade være helt op til finansministeren.
Det andet er et citat fra finansministeren selv, der sagde til Ekstra Bladet, at selv mafiaen på Sicilien ville rødme over sådan noget.
Det er jo et stærkt udsagn, det må man sige, der skal meget til for at få de dér folk til at rødme.
Derfor er jeg meget spændt på ministerens svar på, hvor mange politiske rådgivere der er ansat af den nye regering, og så også sådan i en tid, hvor man i øvrigt diskuterer ansatte i statsadministrationen, lønforhold og sådan noget, hvad de er aflønnet til inklusive deres særlige tillæg.
»Vil ministeren oplyse, hvor mange politiske embedsmænd fordelt på ministerier regeringen har ansat siden sin tiltrædelse, samt hvilke tillæg de enkelte embedsmænd oppebærer?«
Thor Pedersen (V), 2002-01-30:
Først til hr. Villy Søvndal.
Det er jo ikke en nyskabelse, at der er ressortministre, det er der jo i virkeligheden en lang politisk tradition for i Danmark helt tilbage til 1849-grundloven og endda også før - efter kongens valg.
Der er ressortministre, der har ansvaret for deres eget område.
Og til hr. Aage Frandsen vil jeg gerne sige, at finansministeren er rammestyrende efter den måde, forvaltningen er bygget op på, men det er ressortministeren, der udmønter sin egen ramme.
Vi har sagt, at der er budgetdiciplin, altså at man skal holde sig for øje, hvilket midler man råder over, men fagministeren har jo mulighed for at disponere, hvor man har størst gavn af midlerne, og sådan skal det være.
Jeg har selvfølgelig mange ideer om, hvordan man kan bruge statens penge, fortæller jeg meget gerne vidt og bredt om, men i en regering og i Folketinget repræsenterer man det ansvarsområde, man dækker.
Men vi kommer gerne til alle mulige samråd.
Men jeg vil anbefale, at hvis man vil have det faglige indhold hos en ressortminister, så spørger man ressortministeren. Hermed sluttede spørgsmålet.
Aage Frandsen (SF), 2002-01-30:
Skal jeg forstå finansministerens svar sådan, at hvis/når undervisningsministeren efter samtale med socialministeren finder ud af, at det er fornuftigt at lave sådan en klubuddannelse i Undervisningsministeriets regi, så er finansministeren, som trods alt har ressortpengene, positiv over for at lave en sådan uddannelse som erstatning for den anden uddannelse, fordi der ikke var en faglig begrundelse for, at man ikke skulle have en sådan uddannelse?
Så vil jeg lige spørge finansministeren igen - appellerende til finansministerens ansvar for økonomien - om finansministeren er opmærksom på, at den almindelige pædagoguddannelse tager fire gange så lang tid som en klubpædagoguddannelse?
Så ud fra en økonomisk betragtning er det nok fornuftigt at sige til de pågældende: Tag en klubuddannelse frem for at tage en pædagoguddannelse, alene af økonomiske grunde, men det synes jeg ikke er det mest relevante.
Det må være af faglige grunde.
Villy Søvndal (SF), 2002-01-30:
Jeg takker mange gange for svaret.
Mit spørgsmål var sådan set, om ministeren havde en holdning selv, men jeg kan forstå, at enten har ministeren det ikke, eller også ønsker han ikke at give offentligheden indsigt i sin holdning.
Fair nok.
Så er det klart, at næste trin må være at invitere både socialministeren, som altså ikke har nogen faglig begrundelse, og finansministeren, som
formentlig har den økonomiske begrundelse, som jeg tror er ondets rod i denne her sag, i et samråd i Folketingets Socialudvalg - måske også sammen med statsministeren.
Det kan også være, statsministeren har andel i det her.
Vi nærmer os bare et niveau for fuldstændig tilfældighed
, hvis regeringen ikke vil anerkende, at hermed afskærer man uuddannedes muligheder for at deltage i det, som alle, der arbejder på feltet - alle ude i virkeligheden - siger, er ganske afgørende for klubbernes drift.
Det gør vi så.
Thor Pedersen (V), 2002-01-30:
Nu drejer det sig om hærdebrede mennesker, forstår jeg, men der er vel også hærdebrede politikere og hærdebrede spørgere, som burde have en forståelse for, at når man stiller spørgsmål på en fagministers område, så svarer fagministeren.
Sådan vil det være, og sådan har det altid været.
Så det er af venlighed over for spørgeren, at jeg refererede det svar, som fagministeren ville give, og hvis spørgeren ønsker et mere uddybende svar på fagministerens område, så må man spørge fagministeren.
Jeg synes, det var lettere at spørge fagministeren direkte.
Villy Søvndal (SF), 2002-01-30:
Så vil jeg bede finansministeren
om at forholde sig direkte til, om det ikke forekommer finansministeren underligt, at når man konstaterer et behov for at ændre i en uddannelse, og der ligger et helt færdigt oplæg, som der er fuldstændig enighed om blandt aktørerne, at man så lukker den fuldstændig? Og når ministeren giver det svar, at de må bevæge sig ind i de almene pædagogiske uddannelser, så tror jeg det skyldes manglende viden hos fagministeren om, hvad det er for mennesker, vi taler om.
Det her er hærdebrede håndværkere, der går ind i en uddannelse med en håndværksmæssig baggrund for at klare nogle af de opgaver i klubberne, hvor man som uddannet håndværker måske appellerer bedre til nogle af drengene der.
Så det svar er fuldstændig skudt forbi.
Så vil jeg bede om finansministerens egen opfattelse
: Er der ikke brug for, at også mennesker uden en pædagogisk uddannelse kan bevæge sig ind på klubområdet?
Det er den mulighed, regeringen reelt med det her initiativ skærer fuldstændig af.
Thor Pedersen (V), 2002-01-30:
Jamen jeg er da glad for spørgsmålet, for det giver mig anledning til at sige, at hvad der foregår på et ressortområde, er ressortministerens ansvar.
Sådan er det.
Det er der, det er forankret.
Og mit svar vil være, at i forbindelse med udarbejdelsen af finanslovforslaget for 2002 har hver enkelt minister gennemgået sit ressort med henblik på at komme med forslag til nedlæggelser og justeringer af råd og nævn m.v.
Om årsagen hertil har socialministeren over for mig oplyst følgende: »Der er to årsager til, at der netop er blevet peget på, at tilskuddet til klubpædagoguddannelsen kan spares væk. For det første, at evalueringerne har sat spørgsmålstegn ved uddannelsernes niveau, for det andet, at de involverede parter er enige om, at uddannelsen bør laves om.
Der er faktisk tale om, at alle de relevante parter fra BUPL og KL til Ungdomsringen og Klubseminariet har været enige i, at den nuværende uddannelse i Socialministeriets regi bør erstattes af en ny uddannelse i Undervisningsministeriets regi.«
I en situation, hvor der skal findes besparelser, har regeringen således valgt at spare på en uddannelse, der er bred enighed om ikke længere er tilfredsstillende.
I forhold til alternative uddannelsestilbud til mennesker, der ønsker at arbejde som klubpædagoger, vil jeg for det første gerne pege på, at der fortsat er mulighed for, at disse personer tager den almindelige pædagoguddannelse. For det andet vil jeg fremhæve, at Socialministeriet giver tilskud til målrettede uddannelsesaktiviteter gennem den særlige klubbevilling til forbedring af klubtilbud.
Endelig kan det oplyses, at Socialministeriet og Undervisningsministeriet allerede tidligere har indledt foreløbige drøftelser om at etablere en ny klubuddannelse under Undervisningsministeriet.
I forhold til en eventuel etablering af et nyt uddannelsestilbud til personer i klubsektoren henvises til de relevante fagministre,
siger socialministeren til mig.
Villy Søvndal (SF), 2002-01-30:
Det vil jeg derfor godt begrunde.
Baggrunden er jo, at da ministeren var i gang med råd og nævn, røg der en enkelt uddannelse med også, nemlig klubpædagoguddannelsen.
Jeg troede sådan set i første omgang, at det var en fejl, og det kan jo ske, når man har travlt, at man kommer til at tage ting med, der ikke skulle have været med.
Derfor havde vi et samråd med socialministeren, som forklarede, at det ikke var en fejl.
Vi bad så om den saglige og faglige begrundelse for, at den var lukket.
Det lykkedes slet ikke på hele samrådet, og det var ellers et langt samråd.
Det tætteste vi kom, var, at det var økonomiske begrundelser, og så må vi jo søge ned til ondets rod.
Derfor spørgsmålet til finansministeren.
Thor Pedersen (V), 2002-01-30:
Jeg vil sige, at jeg ved ikke, hvem der har ansat politiske rådgivere.
Jeg har en sparringspartner i departementschefen.
Sådan vil det altid være.
Men der er ikke ansat nogen politisk rådgiver, det vil jeg gerne sige.
Der er ikke nogen, jeg beder om at give mig et politisk råd andet end det, der i øvrigt måtte foregå i en dialog med en departementschef eller departementet.
Men jeg kan oplyse, at der er ni ministerier, der siden regeringens tiltræden har ansat informations- eller pressemedarbejdere på det, der hedder særlige vilkår.
Statsministeriet har ansat en informationschef.
Der spørges om, hvilket tillæg der ydes.
Det er på 504.869 kr. Finansministeriet har ansat en informationschef.
Der spørges om tillægget.
Det er 311.619 kr.
Justitsministeriet har ansat en kommunikationskonsulent.
Tillægget er 296.461 kr.
Indenrigs- og Sundhedsministeriet har ansat en pressechef.
Beskæftigelsesministeren har ansat en informationschef.
Tillægget er 289.603 kr.
Integrationsministeren har ansat en pressesekretær.
Tillægget er 314.100 kr.
Kulturministeriet har ansat en pressechef.
Tillægget er 309.735 kr.
Fødevareministeriet har ansat en pressechef.
Tillægget er 151.770 kr.
Økonomi- og Erhvervsministeriet har ansat en pressechef, og tillægget er
403.740 kr.
Peter Skaarup (DF), 2002-01-30:
I den forbindelse vil jeg godt bede udenrigsministeren svare på, om ikke det er korrekt, at den nye afghanske leder, Karzai, netop har udtalt, at han mener, det er en meget fin behandling, der gives de her fanger, og at den netop skal gives på den måde, fordi der er tale om terrorister.
Jeg vil også godt bede udenrigsministeren bekræfte, at hvis der er tale om krigsfanger omfattet af konventionerne, vil man ikke kunne lave afhøringer, der kan føre frem til vigtigt bevismateriale for de magter, der bekæmper terrorisme. Jeg vil også godt bede udenrigsministeren bekræfte, at amerikanerne har sagt, at man i forbindelse med afhøringerne har kunnet få oplysninger frem, der har betydet, at man har kunnet forhindre terrorangreb begået mod Vesten, altså alt sammen noget, der taler for, at man i den her meget specielle situation skal gøre, som man har gjort fra amerikansk side.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-30:
Jeg lagde mærke til, at udenrigsministeren var overordentlig uklar i sin besvarelse af spørgsmålet om fangernes status.
Er den danske regering enig med os andre og med Powell i, at det går altså ikke, at de skal behandles på grundlag af international lov og ret, og vil den danske regering sige det til amerikanerne?
Det er jo interessant, hvis det virkelig er sådan, at den danske regering støtter høgene i den amerikanske regering.
Det kunne man godt få fornemmelsen af, når man hører udenrigsministerens svar.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-01-30:
Han sammenligner direkte med den situation, da der blev fanget amerikanske soldater i Kosovo, hvor alle jo var enige om, at de skulle behandles som krigsfanger, og han spørger: Bør det så ikke også være tilsvarende, at USA entydigt opfatter dem her som krigsfanger?
Der var i går i New York Times en meget grundig beskrivelse af diskussionen i den amerikanske administration.
Det fremgår bl.a. heraf, at når Colin Powell har taget sagen op, skyldes det kritik af Bush fra en række europæiske regeringer, men ikke fra den danske regering, kan jeg forstå.
Er det ikke lidt pinligt, vil jeg gerne spørge udenrigsministeren, at den Colin Powell, som vi jo i andre sammenhænge har støttet i de diskussioner, de har haft i den amerikanske regering, skal støttes af alle mulige andre end den danske regering, og at vi hører en argumentation her i dag, der jo i stor udstrækning svarer til den, som den amerikanske præsident har brugt: at det er ligegyldigt med Genèvekonventionen, bare de bliver behandlet ordentligt, hvor Colin Powell entydigt siger: Nej, det er ikke ligegyldigt. Vi, USA, må være meget opmærksom på de her konventioner.
Det er et synspunkt, som han i øvrigt også er blevet støttet af nogle militærfolk i.
Aase D. Madsen (DF), 2002-01-30:
Nu blev der talt så meget om, at man skulle have en redegørelse om nytteværdien.
Jeg vil gerne høre, om ministeren kan komme med en redegørelse for overlapningerne i det, man laver på Nordvestjysk Folkecenter, og det, man laver f.eks. på DTU og Risø, hvor man jo også forsker i vedvarende energi.
Så vil jeg i øvrigt da også gerne høre lidt om det projekt oppe i Høvsøre, hvor der jo er ansat mange, mange forskere, der netop forsker i vindenergi.
Kan vi få sådan en redegørelse for, om der er overlapninger, således at man ikke betaler for den samme vare to steder?