runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Christian Lilleholt (V), 2004-01-20:
I slutningen af 1999 indførte Folketinget en afgift på pvc og ftalater.
Afgiftens formål var at reducere mængden af pvc, som forbrændes eller deponeres.
Revisionen skulle vurdere, om der var etableret en tilfredsstillende indsamlingsordning for den hårde pvc.
Hovedparten af den samlede danske branche af producenter og importører af hårde pvc-byggeprodukter står bag en landsdækkende indsamling under det specielle navn WUPPI.
Indsamlingsordningen har til formål at sikre, at den hårde pvc ikke ender i forbrændingsanlæggene, men bliver genanvendt.
Miljøministeren har for få måneder siden indgået en aftale med VUPPI om, at indsamlingsordningen fortsætter og udvides til at omfatte alle hårde pvc-produkter som f.eks. tagrender, rør, tagplader m.m. Desuden er det aftalt, at der udarbejdes en handlingsplan for indsamling og genanvendelse af udtjente produkter af pvc.
Ordningen er frivillig.
Kommunerne kan bestemme, om de vil benytte denne mulighed.
Forudsætningen for handlingsplanen er imidlertid, at afgiften på den hårde pvc ophæves, for ellers er der ikke den tilstrækkelige økonomi i ordningen.
Med ordningen sikrer vi, at den hårde pvc ikke ender i affaldsforbrændingsanlæggene, og dermed undgår vi de uheldige påvirkninger af miljøet, der
er forbundet med afbrænding af pvc
Venstre kan støtte ændringerne i lovforslaget, også forenklingerne af punkt- og miljøafgifter og forlængelsen af afgiftsfritagelserne for eldrevne køretøjer.
Margrethe Vestager (RV), 2004-01-20:
Partiet, jeg tilhører, hedder Det Radikale Venstre.
Vi er sådan set ikke kede af familieskabet, men vi repeterer gerne, hvorfor vi skiltes ad. Når vi har fokuseret på tvangsfjernelserne, er det, fordi vi synes, at det mest principielle område på hele anbringelsesområdet, på hele familieområdet, er spørgsmålet om tvangsanbringelser.
Det er også det mest principielle i forbindelse med de tvangsanbringelser, som måske ikke bliver til virkelighed, men som burde have været virkelighed, og man kan jo sige, at det mest vidtgående svigt er at undertrykke, at her burde der faktisk være gjort noget.
Hvorfor var der ingen voksne, der turde gribe ind og tage det middel i brug?
Sagt til afrunding: Vi diskuterer meget gerne analysens formål, og hvis det på nogen måde kan hjælpe fru Eva Kjer Hansen til en mere positiv stillingtagen til forslaget, drøfter vi også meget gerne, om også de frivillige anbringelser skal inkluderes i en analyse af, hvilken struktur vi skal have på området.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-20:
Jeg synes måske, det havde været relevant for De Radikale at nævne regionaliseringen som et modelforslag, man også gerne ville have analyseret, og jeg skal gentage, at når jeg interesserer mig for bemærkningerne, er det, fordi jeg godt vil kende begrundelserne for det, jeg skal sige ja eller nej til.
Jeg synes, det er rimeligt nok at gå lidt ind bag, hvad der egentlig ligger i selve forslaget.
Så skal jeg spørge fru Margrethe Vestager, hvorfor det kun er tvangsfjernelsesområdet, der er taget med.
Jeg undrer mig såre over det, for når der er tale om faglighed, ensartethed, retssikkerhed og økonomisk uafhængighed, altså hele tilgangen til sagsbehandlingen på området, synes jeg altså, det er nok så relevant, når vi taler om de frivillige anbringelser.
Hvorfor ser forslaget ud, som det gør?
Hvorfor er det kun tvangsfjernelserne, De Radikale har taget med i forslaget?
Kommer der på et senere tidspunkt et andet beslutningsforslag, der omhandler de frivillige anbringelser, eller skal det være en helt anden procedure?
Hvad har Det Radikale parti egentlig tænkt sig med hensyn til 90 pct. af anbringelsessagerne?
Margrethe Vestager (RV), 2004-01-20:
Jeg vil meget gerne diskutere de modeller, som vi har haft inde i vores overvejelser.
Det synes jeg er ret væsentligt for ens stillingtagen til forslaget, hvad det er, man skal stemme for, så det var kun i det lys, jeg gjorde opmærksom på forskellen mellem bemærkninger og forslaget til beslutning.
Når vi har taget det med, er det jo, fordi vi gerne vil have åbenhed.
Der foregår nogle meget vidtgående strukturovervejelser i øjeblikket, og man kan sige, at hele spørgsmålet om kommunestørrelser og regioner, og hvad der skal ligge på hvilket niveau, er med i bemærkningerne.
En anden ting, som heller ikke må ligge fru Eva Kjer Hansen fjernt, er, at forskellige fagpersoner på området har lagt forskellige modeller frem. Vi har taget en af dem med, fordi vi syntes, det var relevant at få den med, bl.a. fordi det er en model, som har været diskuteret forskellige steder, og som fortjener at blive vejet, så vi kan finde ud af, om den er for tung eller for let.
Er den for let, kan vi jo sige: Nå, det er altså ikke den vej, vi skal gå, måske skal vi gå en anden vej.
Vi har faktisk kun én helt åbenlys dagsorden med beslutningsforslaget: Vi skal vide, hvad vi gør, også strukturelt, når vi laver en anbringelsesreform.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-20:
Men heldigvis kan folk jo selv gå ind og læse, hvad der konkret er blevet sagt.
Nu bemærkede jeg godt, at fru Margrethe Vestager ikke havde lyst til at forholde sig til det, der stod i bemærkningerne, jeg blev i hvert fald belært om, at det ikke var det, fru Margrethe Vestager ønskede at diskutere.
Men jeg bliver alligevel nødt til af hensyn til forståelsen af det her beslutningsforslag at spørge: Hvorfor er de der regionale centre blevet taget med i beslutningsforslagets bemærkninger? Jeg spørger af oprigtig interesse, for i de modelforslag, der er med i bemærkningerne, er den regionalisering overhovedet ikke nævnt, der er det nogle andre ting, der er fokus på.
Derfor spørger jeg: Hvorfor hænger den der halve sætning i luften, eller er det dybest set, fordi Det Radikale Venstre ønsker, at kompetencen skal ligge på et regionalt niveau?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-20:
Men nu skrives bemærkningerne jo altså, for at man kan få lidt indsigt i, hvor det er, forslagsstillerne gerne vil hen med forslaget.
Jeg har fået det klare indtryk, at man bl.a. ønsker at flytte sagerne længere væk fra kommunerne.
Vi ønsker ikke at fjerne anbringelsessagerne fra den enkelte kommune, vi ønsker ikke at lave regionale centre, og det er altså på den baggrund, vi siger, at vi mener ikke, det er måden, man tvangsanbringer på, der er problemet.
Vi mener, det er den sagsbehandling, der foregår i kommunerne, som skal opkvalificeres, og vi mener, der skal sikres kontinuitet i anbringelsen.
Det er her, der skal sættes ind.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-01-20:
Jeg kan ikke helt forstå, hvorfor hr. Peter Christensen taler
om USA.
Jeg taler om et dansk firma i Nordsøen og et dansk firma i Danmark.
Jeg har overhovedet ikke blandet udlandet ind i det her.
Jeg taler om det udgangspunkt, at hvis vi har haft - indtil denne her lovgivning på et eller andet tidspunkt bliver vedtaget - et dansk firma placeret i Nordsøen og et dansk firma placeret på det danske fastland, så er det med de regler, der gælder nu i dette øjeblik, sådan, at man kan flytte penge fra 70 pct.s beskatning ude i Nordsøen til 30 pct.s beskatning inde på fastlandet.
Derfor vil jeg gerne igen spørge hr. Peter Christensen
: Er det ikke korrekt, at man har kunnet flytte pengene på denne måde, altså inden for landets grænser, og på den måde undgå den store betaling for Nordsøen?
: Hvor mange penge er den danske statskasse gået glip af, og hvorfor har regeringen ikke lukket det hul noget før?
Sandy Brinck (S), 2004-01-20:
Alle gode ønsker og pæne ord om faglighed bliver jo let lidt luftige, når socialministeren netop har udsendt det omtalte hyrdebrev til kommunerne.
Her handler det jo ikke bare om, hvorvidt man kan finde en billigere løsning i det konkrete tilfælde, når et barn skal anbringes, og at man i dette tilfælde får det rigtige for pengene.
Faktisk handler det om, at man kan ændre ganske gevaldigt på vilkårene for et barns liv på baggrund af en slatten kommunekasse, og derfor vil jeg godt bede De Konservatives ordfører om at forholde sig til, om hun virkelig mener og er enig med socialministeren i, at man kan revisitere, altså ændre barnets liv, på baggrund af økonomiske svagheder.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-20:
Ja, det er jo netop problemet med løsrevne citater.
Naturligvis skal fagligheden være i højsædet, når man anbringer børnene, og det er jo også derfor, vi kan læse lidt længere nede i teksten, at i den konkrete sag skal revisitering altid ske ud fra en individuel socialfaglig vurdering.
I den forbindelse skal der til stadighed tænkes sammenhæng og kontinuitet i indsatsen over for børnene og de unge, og der må ikke revisiteres af økonomiske årsager alene.
Derfor er det altså et spørgsmål om at sikre kontinuiteten og sikre fagligheden.
Der skal være en socialfaglig vurdering af de tiltag, der gøres i den enkelte kommune, og det er naturligvis også den opfattelse, vi har i Det Konservative Folkeparti.
Naturligvis handler det ikke om at tænke i økonomien, både fordi det er dybt skadeligt for det enkelte barn, hvis kontinuiteten brydes og fagligheden ikke er i højsædet, og fordi det faktisk er temmelig tåbeligt af kommunerne, hvis de vælger at sige, at nu vil de altså ikke bruge nogle penge på at rette op på forholdene.
Så står de til gengæld med en familie, der er socialt belastet resten af livet, og det er altså ikke hensigtsmæssigt for hverken familien eller kommunen.
Sandy Brinck (S), 2004-01-20:
Jeg er nødt til at sige til fru Charlotte Dyremose, at brevet fra socialministeren til kommunerne altså handler om at sige til kommunerne: Nu skal I huske på, at serviceloven er en rammelov, og at det ikke er alting, I skal.
Man skriver under afsnittet om revisitering: »Til en vis grad kan en ændret økonomisk situation smitte af på allerede iværksatte foranstaltninger.«
Det synes jeg kun kan forstås på én måde: Når nu krisen kradser ude hos jer, så husk, at I faktisk har ret til at ændre på forudsætningerne for et barns liv.
Husk, at det må I godt.
I skal bare efterfølgende finde på en faglig begrundelse, som dækker over, at det er økonomi, det handler om.
Der står faktisk også, at på den måde kan kommunerne anvende revisitering som et overordnet værktøj
, når udgifterne skal rammestyres.
Hvordan får man faglighed til at passe med det?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-20:
Som sagt synes jeg, det er en lille smule for nemt at nøjes med at citere en del af teksten.
Jeg læste resten op lige før, og jeg vil gerne understrege en gang til, at naturligvis skal det være de faglige hensyn, der skal stå i højsædet, når man vurderer, hvordan man skal tage hensyn til de børn, og hvad det er for nogle foranstaltninger, man skal lave for børnene.
Men det er jo også sådan, at kommunerne nogle gange laver nye foranstaltninger, og hvis de vurderer, at de foranstaltninger vil være bedre egnet til et barn, der f.eks. er nået til et vist udviklingstrin, skal de selvfølgelig også have mulighed for at gøre det.
Men det må aldrig være økonomiske hensyn, der ændrer et barns situation.
Det skal naturligvis ske efter en faglig vurdering.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-01-20:
Jeg skal også indlede med at udtrykke min beklagelse over, at man laver et bunkebryllup af et lovforslag, som omhandler meget forskelligartet lovgivning.
Vi støtter faktisk den del af lovgivningen, som indeholder afgift på plastisolcoatede metalplader.
Vi mener sådan set, at der burde være et forbud med at anvende dem. Som det fremgår af bemærkningerne, indeholder plastisol 20-30 pct. blødgører, der frigives til luften og vandet, og som giver store problemer, når metalpladen skal genanvendes, fordi der i den forbindelse vil blive dannet og udledt dioxiner.
Målet må være at få det her produkt fuldstændig ud af markedet, og så er den foreslåede afgift på 25-35 øre pr. kg selvfølgelig alt for lidt, når man har det udgangspunkt.
Pvc er et farligt materiale, fordi det genererer meget store mængder restprodukter, og fordi der anvendes miljøskadelige tilsætninger til såvel hård som blød pvc.
Derfor er det vores holdning, at alt, hvad der kan medvirke til at nedsætte forbruget af pvc, skal tages i anvendelse.
Miljøstyrelsen og Skatteministeriet læner sig op ad en aftale, der er indgået med branchen om fortsat indsamling.
Men den er altså ikke god nok.
Det er virksomhederne selv, der indsamler, og hverken organisationen eller økonomien i selskaberne er særlig gennemskuelig.
At ophæve afgiften ville være ensbetydende med, at vi var tilfredse med ordningen, og det er vi ikke.
Det ville også være ensbetydende med, at vi ikke længere mente, at pvc er et problem.
Det er sådan set heller ikke tilfældet, for vi mener fortsat, at pvc skal fjernes fra kredsløbet.
Vi mener, at der skal opfordres til, at der i stedet laves erstatningsprodukter, der ikke er farlige.
Derfor er vi stik modstandere at ophæve afgiften.
Hvad angår cfc-afgiften, skal jeg sige, at Enhedslisten ikke er tilhænger af stor affaldstrafik over grænserne, og derfor afviser vi forslaget om at afgiftsfritage køleskabe, der importeres for at blive destrueret.
Om afgifterne på cfc generelt er vi enige med NOAH, når de i høringssvaret skriver, at der ikke bør være noget loft over afgiftens størrelse.
Afgiften skal afspejle den pågældende cfc-gas' skadelighed for miljøet
, uanset hvad producenterne har af indvendinger.
Store dele af lovforslaget kan vi ikke støtte, og dele af det synes vi er fornuftigt.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-20:
Jeg fandt ikke ud af, hvad det var, hr. Villy Søvndal havde imod Den Sociale Ankestyrelse, men det kan vi nok ikke komme nærmere ind på.
Jeg vil gerne høre, hvad baggrunden er for, at hr. Villy Søvndal synes, det er relevant at se på modeller for tvangsfjernelsessager og ikke for de frivillige anbringelser.
Det er også grunden til, at vi gerne vil diskutere med Folketingets partier om, hvordan vi skal indrette en anbringelsesreform og stille nogle større krav for at sikre, at lige netop de områder bliver varetaget ordentligt i sagsbehandlingen, og derfor undrer det mig, at når de frivillige anbringelser, som udgør 90 pct. af alle anbringelser, netop er de anbringelser, der er særlig store problemer med, er det alligevel ikke det område, SF vil have fokus på, men derimod på det område, hvor der er knap så store problemer, nemlig tvangsfjernelsesområdet.
Tove Videbæk (KD), 2004-01-20:
Forslagsstillerne har helt ret i, at mange kommuner gør en stor indsats i forbindelse med den tunge opgave, som anbringelse af børn er.
Nogle få af disse når så frem til avisernes forsider eller endog til TV-avisen.
Det har drejet sig om børn, der er blevet fjernet, som aldrig burde have været fjernet, eller børn, som først bliver fjernet som 12-13-årige, selv om de burde have været fjernet, eller der burde have været sat foranstaltninger i gang for dem meget tidligere i deres liv.
På baggrund af rapporterne og alle de her henvendelser er jeg helt enig med forslagsstillerne vedrørende problempunkterne og behovet for bedre sagsbehandling.
Jeg vil da også tilføje, at vi også har brug for bedre uddannelse af sagsbehandlerne og for efteruddannelse.
Alt for mange af sagsbehandlerne har kun ganske få ugers kurser i behandling af børnesager, hvor de sidder med børns og familiers fremtid i deres hænder, og det er simpelt hen for pauvert.
Så jeg er altså enig med forslagsstillerne vedrørende kvalitet i sagsbehandlingen. Til gengæld er jeg lidt spørgende over for de forskellige modeller: at børn og unge-udvalg skal laves om, at Den Sociale Ankestyrelses kompetence skal ændres osv. Derudover ønsker forslagsstillerne et uafhængigt nævn og regionale centre, og disse forslag er vi ikke helt sikre på er de rigtige.
Jeg synes ikke, vi har nok grundlag for eller forskning, der viser, at disse modeller er de rigtigste.
Dog må jeg sige, at jeg har en vis interesse for at se på det omkring de regionale centre, som måske kunne være med til at samle ekspertise på området.
Vi ved jo, at i f.eks. Island og Norge og flere andre lande har man reorganiseret familie- og anbringelsesområdet i større centre for at sikre
bedre kvalitet i sagsbehandlingen.
Men vedrørende anbringelsesområdet generelt og bedre kvalitet i sagsbehandling og også analysearbejdet, som er blevet nævnt her i dag, har vi jo et stort projektarbejde i gang allerede.
Vi har masser af KABU-projekter.
Jeg tror, det er noget med over 100 forsøg, der er i gang.
KABU betyder kvalitet i anbringelse af børn og unge, og det er i fuld gang i øjeblikket, hvor man prøver at finde modeller til, hvad der kunne være godt at bruge rundtomkring i det ene og i det andet og i det tredje tilfælde.
Under dette projekt er der mange forsøg i gang, og jeg ser egentlig frem til at få resultaterne af alle disse mange forsøg og projekter på bordet, så vi kan få dem med i diskussionen og få dem implementeret i den nye reform, hvis vi vælger, at det skal de.
Så når vi ser på forslagene i B 77 og resultaterne af KABU-projektet og en række andre vigtige input, så synes jeg, at vi skal tage det hele med ind i forhandlingerne omkring anbringelsesreformen, og med det engagement, der er udvist i dag, og alle de mange gode forslag og input, der er kommet, er jeg sikker på, at vi får en bragende god anbringelsesreform ud af det.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-20:
Nu nåede hr. Villy Søvndal jo ikke rigtig at redegøre for de forskellige modeller og SF's syn på dem, da vi åbenbart skulle stifte bekendtskab med en eller anden artikel i Danske Kommuner i stedet for; men det er selvfølgelig ordførernes valg, hvad de vil bruge taletiden på.
Men i begge de modeller, der nævnes i beslutningsforslaget, opereres der med, at Den Sociale Ankestyrelse ikke længere skal eksistere, men skal erstattes af andre ting.
Jeg vil gerne have at vide, hvad SF har imod det arbejde, der bliver gjort i Den Sociale Ankestyrelse.
Jann Sjursen (KD), 2004-01-20:
Kristendemokraterne kan overordnet tilslutte sig de bemærkninger, der har været om det såkaldte bunkebryllup, som vi her bliver præsenteret for i L 110.
Vi synes også, at det vil være på sin plads at få opdelt lovforslaget på en mere hensigtsmæssig måde, så vi får skæg for sig og snot for sig, om jeg så må sige. Der er elementer i lovforslaget, som vi godt kan støtte.
Det er nogle af de forenklinger, der foreslås, bl.a. i forhold til afgiften på glødelamper, hvorimod der er andre dele af lovforslaget, som vi af miljømæssige grunde bestemt ikke kan tilslutte os.
Vi mener ikke, at det vil føre til de fornødne resultater på det område, hvor vi også gerne ser, at man skal finde nogle erstatningsprodukter i stedet for de indsamlingsordninger, som der også bliver gjort tiltag til.
Derfor vil jeg sige, at vores samlede stillingtagen til lovforslaget selvfølgelig vil afhænge af, hvorvidt der opnås en egentlig opdeling af det.
Ellers må jeg sige, ikke mindst i forhold til de miljømæssige argumenter, at vi også kan understøtte vore begrundelser med nogle af de høringssvar, som er givet, og at vi vil være negative i forhold til en endelig stillingtagen til lovforslaget.
Der er selvfølgelig også ting, vi gerne vil have undersøgt undervejs.
Villy Søvndal (SF), 2004-01-20:
Det er jo sådan, at tvangsanbringelse er det mest vidtgående indgreb.
Man udøver tvang, man tager folks børn væk fra dem, og netop i de sager er det jo helt, helt afgørende, at de er omgærdet af en retssikkerhed, der gør, at børnene både kan føle den nødvendige tryghed, og at deres situation ikke bliver afhængig af forskellige økonomiske teorier om, hvad der er godt for børn. Sagt i parentes er det sjovt nok, at hver gang, der er økonomiske nedgangstider, vokser den tese, som er fremherskende i øjeblikket, nemlig at det nok ikke er så godt at anbringe børn, frem; men når der igen er råd til det, anbringer man børn igen.
Der er et helt fast konjunkturforløb i det, så det er ikke en ny og genial idé, regeringen har fået.
Det er en konjunkturbestemt idé, og det kunne vi jo prøve at være lidt optaget af under udvalgsarbejdet.
Jeg har ikke noget imod Den Sociale Ankestyrelse.
Jeg har kritiseret dem enkelte gange, når jeg synes, de har lavet noget forkert, men generelt har jeg ikke nogen behandlingskrævende fobier over for Den Sociale Ankestyrelse.
Torben Hansen (S), 2004-01-20:
Socialdemokratiet er enig med de mange interessenter, herunder Kommunernes Landsforening, Københavns Kommune, Forbrugerrådet, Ingeniørforeningen og Danmarks Naturfredningsforening m.fl., der alle advarer mod at fjerne afgiften på hård pvc.
Afgifters formål er jo at regulere adfærden, og formålet med pvc-afgiften har været at få producenterne til at udvikle mere miljørigtige alternativer og til at få forbrugerne til at købe dem.
På trods af den eksisterende indsamlingsordning ender minimum 50-60 pct. af pvc-affaldet stadig i danske affaldsforbrændingsanlæg ifølge Skatteministeriets egne tal.
Det er for meget - alt for meget - og en afgiftslempelse vil næppe forbedre dette tal. På baggrund af den lave indsamlingsprocent og manglende finansiel inddragelse af producenterne er Socialdemokratiet imod ophævelse af afgiften på hård pvc.
Det vil være et miljømæssigt og adfærdsmæssigt skridt i den forkerte retning.
Jeg vil spørge, om det ikke gør indtryk på ministeren,
når NKT som ledningsproducent af vel at mærke pvc-frie ledninger siger, at regeringens forslag vil medføre, at miljøuvenlige kabler får fordele frem for de miljørigtige kabler.
Gør det ikke indtryk på ministeren, eller er ministeren ligeglad med såvel denne konkrete miljøforringelse som alle de andre, der er påpeget, så længe man bare bruger ordet forenkling om enhver ændring i de pågældende love?
Er dette lovkompleks forenkling på bekostning af miljøet?
Sluttelig vil Socialdemokratiet påpege det urimelige i, at ændringer i så mange forskellige afgiftslove med provenuer fra 20.000 kr. op til næsten 15 mio. kr. er blandet sammen i sådan en pærevælling.
Ud fra en betragtning om overskuelighed, gennemsigtighed og sikring af lovkvaliteten er dette ikke tilfredsstillende.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-01-20:
Jeg ville faktisk gerne svare, men jeg forstår et vink med en vognstang, og jeg skal afholde mig fra at gå i dybden omkring alle de andre temaer, som bliver rejst her.
Jeg vil bare koncentrere mig om det ene tema, som berøres her til sidst, nemlig spørgsmålet om tolkningen af skattestoppet.
Der er det, min forundring er stor over, at Det Radikale Venstres skattepolitiske ordfører endnu ikke har læst tolkningen af skattestoppet.
Han er ligesom alle andre meget velkommen til at slå op på Skatteministeriets hjemmeside og finde ud af, hvad reglerne egentlig er, når det drejer sig om miljø, hvad reglerne egentlig er, når det drejer sig om en lang række andre ting.
Jeg synes altså, man burde sætte sig ind i tingene, inden man stiller alt for mange spørgsmål.
Jeg vil gerne sige tak til repræsentanter for et flertal af Folketingets medlemmer for en overvejende tilslutning til dette lovforslag.
Når jeg siger overvejende, er det, fordi der jo på et enkelt område har været taget nogle forbehold, og det er i spørgsmålet om afgift på hård pvc; en aftale, som jo er indgået med min kollega miljøministeren.
Jeg er sikker på, at hvis han skal møde op i udvalget og forklare det, vil han givetvis også, som jeg nu gør det, henvise til den interesse, som ikke mindst Socialdemokraterne viste for, at der blev indgået en sådan aftale.
Det var faktisk Socialdemokraterne, der selv foreslog det, og nu bliver det så gennemført.
Men jeg skal ikke gå i dybden med den problemstilling.
Det er jo som bekendt en sag, som miljøministeren og Miljøstyrelsen har forhandlet. Jeg skal give tilsagn om at vende tilbage til et forhåbentligt konstruktivt udvalgsarbejde.
Torben Hansen (S), 2004-01-20:
Nu sluttede skatteministeren sit svar til hr. Jens Peter Vernersen med at stille et spørgsmål til hr. Jens Peter Vernersen, som hr. Jens Peter Vernersen ikke havde mulighed for at svare på.
Ministeren har korrekset sig selv.
Jeg vil lade være med at kommentere det, men stille det spørgsmål til ministeren: Kan ministeren ikke bekræfte, at det, der var en del af forudsætningen, dengang WUPPI-ordningen trådte i kraft, jo netop var, at man skulle undgå at få pvc'en ind i affaldsforbrændingen?
Det var det, der var forudsætningen, også dengang man tidligere talte om at lempe afgiften.
Det, vi nu kan konstatere, det, der står i ministerens eget lovforslag på side 8, er, at mellem 50 og 60 pct. af pvc'en i dag ender i affaldsforbrændingsanlæggene.
Dermed er forudsætningen for at lempe afgiften væk.
Kan ministeren ikke bekræfte det?