Lars Barfoed (KF), 2004-05-28:
Det er helt bestemt en vigtig problemstilling, som er rejst med dette beslutningsforslag fra SF.
Der er jo ingen tvivl om, tror jeg, at vi alle kan være enige om, at alle ældre naturligvis skal sikres et fornuftigt økonomisk grundlag for deres tilværelse.
Men det er jo også væsentligt så at analysere problemet lidt mere: Hvad er det egentlig for et problem, der i givet fald skal løses?
Som jeg forstår SF's problemformulering, er det, at der bliver større forskel på indtægtsgrundlaget mellem pensionisterne i medfør af, at der er nogle, som sparer op til pensionen, altså har en arbejdsmarkedspensionsopsparing.
Men det er der jo ingen der bliver fattigere af.
Der er jo ingen, der bliver fattigere eller dårligere økonomisk stillet ved, at der er nogle andre, som sparer mere op end tidligere. Købekraften for den fattigste pensionist bliver jo ikke ringere af, at der er nogle flere, som sparer mere op i arbejdsmarkedspension og dermed får en større købekraft.
Konsekvensen af det er alene, at der altså er en større spredning mellem dem, som sparer op, og dem, som ikke sparer op, når de, som sparer op, sparer endnu mere op, end de gjorde før.
At der er endnu flere af dem, som sparer op, og færre af dem, som ikke sparer op, betyder selvfølgelig også, at nogle kan føle, at de altså er isoleret i økonomisk forstand i en situation, hvor de ikke har andet end de offentlige ydelser.
Men tilbage er altså den konklusion, at der er ingen, der bliver fattigere; der er ingen, der får en lavere købekraft end før.
Og så er der jo, skal man også huske, en række ordninger, der sikrer, at der er en højere ydelse til dem, som ikke har andet end folkepensionen.
Derunder er der jo også indført ordninger, så man får sat penge til side i ATP i perioder, hvor man har overførselsindkomst.
Hvis vi fjernede incitamentet til at spare op ved at sige, at de, der ikke sparer op, bliver sikret en lige så god økonomisk stilling som dem, der har sparet op, ved at staten supplerer deres økonomiske grundlag op med en opsparing, som de ikke selv leverer, så er der jo ikke noget som helst incitament til at spare op, og det skal der være i et dynamisk samfund.
Det skal kunne betale sig at spare op.
Så kunne man også spørge, hvorfor det er et problem, at der er økonomisk forskel på folk i alderdommen
, hvis ikke det er et problem, at der også er økonomisk forskel før pensionisttilværelsen.
Er konsekvensen af SF's forslag ikke i virkeligheden, at staten skal sørge for, at man også før pensionisttilværelsen har det samme økonomiske grundlag som alle andre, og så kan selv SF vel se, at det egentlig er en helt håbløs måde at anskue tingene på.
Kort sagt mener vi i Det Konservative Folkeparti, at vi skal være opmærksom på, om der er grupper, der kommer i klemme og falder for langt bagud i forhold til andre, når de bliver pensionister.
Tværtimod vil det for mange fjerne grundlaget for
og incitamentet til at spare op.
Det er også at skyde med spredehagl, for der er mange, som bliver samlet op på anden måde.
Derfor er løsningen, hvis der er nogle, der falder for langt bagud økonomisk i alderdommen, at vi så mere målrettet må sikre en tilretning af deres økonomi ved først og fremmest at opjustere de ydelser, vi har i forvejen. Derfor vil vi i Det Konservative Folkeparti afvise forslaget.