Jens Peter Vernersen (S), 2004-02-04:
Det er jo muligt, at det er en lille sag for Venstre, at stadig væk 1.200 selskaber ikke betaler nogen skat i Danmark, selv om de driver virksomhed her år efter år.
Nogle har drevet virksomhed i 25 år, uden det er lykkedes at få dem til at betale til fællesskabet.
Det må vi bare notere os.
Sådan ser vi altså ikke på det i Socialdemokratiet.
Vi synes egentlig heller ikke, det er en sag, der er blæst op, når man kan se, hvor meget man går ind i det for at sikre, at disse selskaber betaler den skat, der er rimelig.
Vi havde en forespørgsel den 31. oktober 2002 om de multinationale selskabers skattemæssige vilkår.
Socialdemokratiet ønskede med forespørgslen at komme til bunds i den manglende beskatning, der fandt sted, og for at få afklaret, om det ikke var muligt at få disse selskaber til at bidrage til finansiering af vores velfærdssamfund via en rimelig beskatning i Danmark.
Det er givetvis ikke mindst manglende kontrol, der er problemet, men håndhævelse af reglerne er selvfølgelig også nødvendig.
Det er også afgørende, at vi indretter vores skatteregler, så Danmark ikke kommer til at fungere som et skattely, fordi vi har manglende kontrol.
Uklare regler, manglende lovgivning om bødekrav osv. giver frit spil for disse selskaber.
Det, der kom ud af debatten for halvandet år siden, var en vedtagelse, som vi i Socialdemokratiet gerne havde set strammere.
Vedtagelsen mundede ud i, at der skulle laves en redegørelse, den skulle skatteministeren komme med, og der er al mulig grund til at se på indholdet af den redegørelse.
Skatteministeren skriver ved sin oversendelse af redegørelsen til Folketingets Skatteudvalg, at vi placerer os i den øvre del af skalaen vedrørende beskatning af multinationale selskaber.
Sammenlignet med andre lande har vi ikke særlig store problemer i Danmark.
»Sammenlignet med andre lande har vi ikke særlig store problemer i Danmark.
« Det siger man, når man altså ved, at der er så mange selskaber, der ikke betaler skat.
Det minder mig om det her ikke høre, ikke se, som skatteministeren jo gang på gang har demonstreret her i Folketingssalen.
I redegørelsen, der er omdelt, bilag 640, kan vi læse, at det ser skidt ud med virksomhedernes dokumentation.
213 tilfældigt udvalgte selskaber er blevet bedt om at indsende dokumentation for deres transfer pricing.
Det gør 167 selskaber, 45 undlader det bare, de lader som ingenting.
Det er den respekt, de har for skattemyndighederne.
Af de der 167 selskaber, der indsender, har 51 udarbejdet dokumentation.
Det er ikke sikkert, den er mangelfuld, men det er heller ikke sikkert, den er i orden.
Derimod ved man, at den anden halvdel enten har åbenlys mangelfuld dokumentation eller ingen dokumentation for de rigtige priser.
Hvis den her opgørelse var udarbejdet ud fra de 4.400 virksomheder, og resultatet blev overført, så er der altså 2.000 virksomheder, som har manglende dokumentation eller ingen dokumentation for de rigtige priser.
Det er da alvorligt, men skatteministeren siger, at der ikke er noget problem. Skatteministeren skriver også i sit bilag, at nu må man vurdere, om det her nu sker på betryggende vis, og han kommer så frem til, at det er sådan set godt nok.
Jeg vil godt sige her om dokumentationen, at man da vel i det mindste kunne forlange, at den part, der har bedst adgang til at dokumentere, lægger dokumenterne frem.
Hvis skattevæsenet står over for den multinationale virksomhed og ikke har dokumenterne, men virksomheden har dem, så var det vel et rimeligt forlangende at sige til den virksomhed, om den dog ikke kunne lægge sine dokumenter frem, og det gør man altså i andre lande.
Man kontrollerer 186 selskaber ud af 4.400.
Disse 186 selskaber giver så 665 mio. kr. i indtægt.
186 godkendelsessager ud af det store antal er det, man formår at kontrollere.
Derfor synes jeg, det er afgørende, at man gør det her så præcist, at alle selskaber også får gennemgået deres transfer pricing-regnskaber.
At det så viser sig, at det, man kommer frem til med de 665 mio. kr. for de 50 selskaber, måske endda falder ud til ingenting, fordi man har sambeskatning og andre ordninger, der gør, at man kan eliminere, siger måske også noget om vores erhvervsskattesystem.
Der er jo ikke nogen som helst tvivl om, når man ser det i sammenhæng med de mange diskussioner, vi har haft med skatteministeren, og specielt den sag, der medførte skattehullet på mange milliarder kroner, at det her jo er et eksempel på, at skatteministeren og Venstre siger, at det sådan set er godt nok, på trods af at det kan dokumenteres, at man stort set ingenting foretager sig.
Derfor synes jeg også, at skatteministeren skulle give tilsagn om, at der årligt tilgår Folketinget en oversigt over antallet af de kontroller, der er foretaget, samt hvilke ændringer disse kontroller giver anledning til.
Det må dog være det mindste, at vi får det at vide hvert eneste år, så vi kan se, om man nærmer sig de 4.400 selskaber, som det var muligt at kontrollere.
Helst så vi dem alle kontrolleret, men det sker nok ikke de første år.