runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2004-10-07:
Jeg synes, det er nogle fantastiske svar, vi hører her fra fru Pia Kjærsgaard.
Fru Pia Kjærsgaard siger, at regeringen siger ét, og det er Dansk Folkeparti jo ikke ansvarlige for, de kan jo sige, hvad de vil osv.
Jamen der er jo lavet et forlig omkring strukturreformen, som også Dansk Folkeparti er en del af, og hvis fru Pia Kjærsgaard mener, at der skal gives den nødvendige tryghed til de offentligt ansatte – også efter at det er overdraget – så må det da være et ultimativt krav til regeringen fra Dansk Folkepartis side, således at fru Pia Kjærsgaard vil kunne sige her fra Folketingets talerstol, at Forbundet af Offentligt Ansatte ikke behøver at have den utryghed.
Det er jo ikke os, der pisker nogen form for usikkerhed op.
Det er de offentligt ansatte selv, der er dødsens bange for, hvad der vil ske, ikke mindst fordi de gang på gang hører, at regeringen vil privatisere, vil bruge strukturreformen til yderligere privatiseringer.
Der er jo tilsyneladende en verden til forskel mellem fru Pia Kjærsgaard og regeringen på det her punkt.
Og derfor er der tale om, at enten er fru Pia Kjærsgaard blevet snydt af regeringen i de her forhandlinger, eller også taler fru Pia Kjærsgaard her imod bedre vidende og accepterer i virkeligheden, at der sker forringelser for de offentligt ansatte.
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Jeg tror ikke, at man vil gå ud og afskedige, fordi opgaverne bliver lagt fra den ene enhed til den anden.
Der er stadig væk behov for folk til at udføre de offentlige opgaver.
Der er stadig væk behov for at få opgaverne udført, og det skal vi have folk til.
Jeg mener ikke på nogen måde, at formålet med strukturreformen overhovedet har været, at man skal ud at afskedige de folk, som i dag sidder og bestrider et job.
Man har haft et formål med at lave en forenkling af systemet – ja.
En nemmere tilgang til borgerne, en nemmere overskuelig offentlig sektor – ja.
Men at de offentligt ansatte stadig væk skal varetage de interesser, de hidtil har varetaget, ligger i kortene, det er logisk.
Jeg beklager da meget, at Socialdemokraterne også forsøger, synes jeg, på lige fod med andre hele tiden at skabe utryghed, også fordi Socialdemokraterne jo hele tiden siger, nu også senest med forslaget til vedtagelse i dag, at man bare kan vente, for det hele bliver lavet om.
Jeg mener ikke, at de trusler, der rent faktisk ligger fra venstrefløjen, deriblandt fra Socialdemokraterne, er hensigtsmæssige over for de mennesker.
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Jeg tror nu nok, at det også er kommet frem i løbet af dagen, at forklaringen på de 14.000 ekstra offentligt ansatte, der er kommet siden 2001 og frem til 2004, er, at hovedparten kom i 2002, og de kom i den kommunale- og amtskommunale sektor på baggrund af den kommunalaftale, der blev indgået under SR-regeringen i 2001.
For der er kun kommet 4.000 ekstra ansatte siden 2002 og frem til nu.
Men lad nu det ligge, det er jo bare nogle opgørelser, man hver især kan finde.
Men det, jeg er mest optaget af, fordi det jo er en lakmusprøve, vi har her, er: Har den der virksomhedsoverdragelsesregel nogen reel tryghedsbetydning for medarbejderne?
Når der skal spares 125 mio. kr. på finansloven år et på en opgave, der overdrages fra landets 271 kommuner til staten, hvordan kan det så hænge sammen?
Kan man gøre det uden at skulle afskedige de 300-400 medarbejdere, som jeg kan regne ud man skal hente for at få 125 mio. kr.?
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Nej, det er jeg ikke enig med hr. Frank Jensen i, for det har jo slet ikke noget formål, at man går ud og laver en reform, hvormed hensigten er, at de opgaver, der hidtil er blevet udført, ikke længere skal udføres.
Naturligvis skal de offentlige opgaver, som har været udført i Danmark, stadig væk udføres, og det er det, vi stadig væk har behov for at der er mennesker der kan gøre.
Og jeg synes, det er forkert, at man hele tiden fra venstrefløjens side forsøger at give indtryk af, at den offentlige sektor bliver drastisk nedskåret.
Vi har drøftet det tidligere i dag, hvor der er 14.000 flere offentligt ansatte.
Jeg ved ikke, om det er et mål, men de bliver i hvert fald nævnt som argument, og jeg synes, det er fint til at nævne, at det flertal, som har opereret siden november 2001, selvfølgelig ikke har til hensigt på nogen måde at overrule eller noget som helst over for dem, der i dag skal have den tryghed i ansættelsen, som partierne bag strukturreformen er ganske, ganske enig i skal være til stede.
Jeg vil godt give den garanti, at den tryghed skal være der.
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Det er også i forlængelse af den kommunalreform, som Dansk Folkeparti jo har indgået aftale med regeringen om.
Jeg er stadig væk meget, meget usikker på, hvad det er for en garanti, statsministeren gav de offentligt ansatte i tirsdags.
Sådan som jeg har forstået det under debatten i dag, så er det virksomhedsoverdragelsesreglen, der skal gælde.
Men er fru Pia Kjærsgaard enig med mig i, at så snart opgaven er overdraget, har den nye arbejdsgiver fra første dag mulighed for at gennemføre afskedigelser af medarbejdere efter de regler, der så følger af overenskomsten?
Er fru Pia Kjærsgaard enig med mig i, at virksomhedsoverdragelsesloven i det her tilfælde jo kun har en symbolsk værdi, hvis det er sådan, at formålet med det hele er at bringe antallet af offentligt ansatte ned?
Som eksempel gælder det restanceområdet, inddrivelsesområdet.
Er fru Pia Kjærsgaard enig med mig i, at den ansættelsesgaranti hænger i laser?
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Ja, hvis jeg på nogen måde kan øge trygheden hos de offentligt ansatte, deriblandt hjemmehjælperne, ved at sige, at det, socialministeren siger, ikke er Dansk Folkepartis opfattelse.
Men det er jo altså sådan, at regeringen er én ting, og Dansk Folkeparti er noget andet, og der har vi jo den rolle, at vi ikke skal hænges op på, hvad regeringen siger, og hvad regeringen gør.
Vi ønsker ikke, at hjemmehjælpen totalt skal privatiseres.
Selvfølgelig gør vi ikke det.
Det, der er meget, meget væsentligt at sige herfra, er, at de ansatte stadig væk skal sikres trygge rammer.
Selvfølgelig er partierne bag strukturreformforliget enige om det.
Det ville da være halsløs gerning at gå ud og lave et forlig, hvorom man på forhånd kan sige, at der er en masse offentligt ansatte, der kommer i klemme, som ikke ved, hvor de står, som pludselig skal fyres fra deres arbejde.
Line Barfod (EL), 2004-10-07:
Nu er en væsentlig årsag til, at mange af os ikke er med i strukturreformen, netop, at vi gerne ville kende de økonomiske konsekvenser og vide, om folk kunne risikere at blive fyret.
Når man læser socialministerens udtalelser i Politiken om, at meningen er, at al hjemmehjælp skal privatiseres, så kan jeg godt forstå, hvis hjemmehjælpere og andre offentligt ansatte ikke tror meget på den garanti, som kun dækker den første dag efter, at opgaven er flyttet, og ikke dagen efter.
Vil Dansk Folkeparti øge trygheden hos de offentligt ansatte ved at svare og give den garanti og sikkerhed, som Forbundet af Offentligt Ansatte efterlyser fra deres kongres?
Line Barfod (EL), 2004-10-07:
Fru Pia Kjærsgaard talte i sin tale om, at glæden har bedre kår i Danmark, end den har haft i mange år.
Hvis fru Pia Kjærsgaard nu havde sagt »i Dansk Folkeparti« i stedet for »i Danmark«, så havde det nok passet lidt bedre på virkeligheden.
Jeg kan godt forstå, man glædes i Dansk Folkeparti, for man er kommet til magten.
Vi har tidligere set på, at de ældre rundtomkring i kommunerne betaler prisen for, at Dansk Folkeparti er kommet til magten.
Nu vil jeg så gerne høre, om de offentligt ansatte også skal regne med at betale prisen for, at Dansk Folkeparti er kommet til magten, eller kan fru Pia Kjærsgaard som en del af forliget om strukturreformen garantere de offentligt ansatte, som fra deres kongres i dag har spurgt til deres fremtidige ansættelsesvilkår, at de ikke vil få ringere lønog ansættelsesvilkår, at der vil blive sat penge af til, at de kan få de nødvendige kompetencer til de nye opgaver, og at de ikke vil risikere at skulle fyres for at dække udgifterne i forbindelse med strukturreformen?
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Ja, det er nøjagtig det samme spørgsmål, og jeg gentager gerne: Den nuværende regering kom i 2002 og forelagde Europaudvalget, at man skulle stemme imod det japanske forslag om at nedgradere visse vågehvaler fra det generelle forbud, der er mod fangst af hvaler.
Det var altså den nuværende regering, der indstillede, at vi skulle stemme imod.
Det gjorde vi, det støttede Socialdemokratiet.
Så kommer man altså nu, den samme regering, og anbefaler, at man undlader at stemme.
Og så er det, vi siger, at argumentet i 2002 var, at vi ville stå stærkere sammen med vores europæiske kolleger i kampen internationalt for at sikre oprindelige folk adgang til at fange de hvaler, der ikke er truede hvaler, for det er vågehvaler ikke, specielt ikke i det nordatlantiske farvand.
Det var hensynet til EU, og vi havde formandskabet i EU.
Det var den forklaring vi hørte lige før fra fru Pia Christmas-Møller.
Så siger vi, at da mente vi fra Danmarks side, at hvis vi sammen med de øvrige 24 medlemslande i EU kunne lægge en fælles strategi for oprindelige folks adkomst til at fange hvaler, også i Den Internationale Hvalfangstkommission, så skulle vi fortsætte den linje.
Og så finder vi ud af, at nu er den sag kørt, det har man åbenbart også fortalt til hjemmestyrerne både på Færøerne og i Grønland, og det bliver så opfattet som et angreb på hjemmestyrerne og på rigsfællesskabet.
Hvis Danmark fastholder samme afstemning, som den nuværende regering gjorde i 2002, så siger vi: Jamen hvis det, regeringen vil have ud af det her, er, at vi skal have forringet vores forhold til de to hjemmestyreområder og til rigsfællesskabet, så kan regeringen fastholde sin stemmeafgivelse, som er at undlade at stemme, men så skal vi altså til i samarbejdet at finde en anden linje i forhold til det europæiske samarbejde på det her felt.
Bent Bøgsted (DF), 2004-10-07:
På trods af at det måske kan være, at hr. Frank Jensen føler, at han har svaret på noget lignende før, så vil jeg alligevel spørge om Socialdemokratiets holdning til selvstændige iværksættere, administrative byrder for de selvstændige, udflytning af arbejdspladser – områder, hvor virksomhederne føler at de bliver belastet af de regler, vi laver her i Danmark: Hvordan er Socialdemokratiets holdning til at lempe reglerne og byrderne for de selvstændige erhvervsdrivende iværksættere, så vi ad den vej kan oprette flere job og måske beholde nogle af arbejdspladserne i Danmark?
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Det var et tema, den tidligere SR-regering var stærkt optaget af: at fjerne administrativt bøvl, administrative byrder for selvstændige.
Meget af det lykkedes, ikke mindst i forhold til anvendelsen af den nye teknologi, hvor man kan lave elektroniske indberetninger til de offentlige myndigheder, så man derigennem kun behøver at indberette én gang, så sørger de offentlige myndigheder for at viderebringe de oplysninger, som er indberettet én gang.
Alt sådan noget har hr. Bent Bøgsted fuldstændig ret i.
Der skal det offentlige gøre det så enkelt, så simpelt for de selvstændige erhvervsdrivende, at man ikke ender med, at man alene kan drive privatejet virksomhed i det her land, hvis man har en meget, meget stor virksomhed med mange ansatte.
Det skal være muligt for den enkelte selvstændige erhvervsdrivende at kunne få løst sine opgaver i samspillet med de offentlige myndigheder så enkelt, så simpelt som overhovedet muligt.
Det er Socialdemokratiets politik på det område.
Charlotte Antonsen (V), 2004-10-07:
Hr. Frank Jensen svarer jo ikke på spørgsmålet, det er derfor, jeg er nødt til at tage det op igen.
Jeg var jo til stede i Europaudvalget, det mener jeg i øvrigt også hr. Frank Jensen selv var, og det var fuldstændig klarlagt i Europaudvalget, at denne sag ville bringe os i strid med vores venner i Grønland.
Hvorfor svinger Socialdemokraterne i holdningen til miljø, i holdningen til truede hvaler?
Er det, fordi der er nogle sæder i klemme i nogle udvalg?
Er det det, der afgør Socialdemokraternes miljøpolitik?
Jeg vil gerne vende tilbage til en, synes jeg, meget interessant sag, som hr. Frank Jensen blev spurgt om af fru Pia Christmas-Møller, nemlig Socialdemokratiets miljøpolitik.
For vi har jo for nylig i Europaudvalget oplevet, hvordan Socialdemokraterne busede frem og ville sikre truede hvaler i verden og tvang regeringen til at stemme imod et japansk forslag om vågehvaler.
Men efterfølgende har vi jo så kunnet se, at der pludselig er sket en kovending i den sag.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Frank Jensen: Hvordan udformer Socialdemokraternes deres miljøpolitik?
Er det afgørende, hvor mange sæder man kan få i Folketingets udvalg i konstitueringsaftalerne, eller interesserer man sig for hvalerne?
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Hvis jeg skulle svare meget præcist, så skulle det også være et lidt mere konkret spørgsmål.
Jeg har ikke kendskab til nogen miljøbelastning, nogen miljøforslag, nogen afgift i det forslag til finanslov, vi har lagt frem, som særligt rammer erhvervslivet.
Vi har faktisk ikke finansieringskilder her.
Det, vi har – og jeg ved ikke, om det er det, hr. Bent Bøgsted tænker på – er, at vi har en række særordninger for dansk landbrug i forhold til skattemæssige spekulationsmuligheder.
Dem foreslår vi afskaffet, på samme måde som vi foreslår afskaffelse af transfer pricing og det, at man kan lave sambeskatning med datterselskaber.
Det er jo ren spekulation, og det tror jeg selv hr. Bent Bøgsted er enig med mig i.
Vi vil ikke have den slags spekulation ind i vores skattesystem, for det favoriserer dem, der forsøger at undslå sig fællesskabets beskatning, hvorimod de, der er ærlige erhvervsdrivende, kommer til at betale prisen.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-10-07:
Jeg glæder mig selvfølgelig sammen med fru Pia Kjærsgaard over, at de ældre og pensionisterne har fået bedre vilkår.
Min far er sådan en spøjs fyr.
Han er nemlig også en af de dér heldige, og, som han sagde til mig, han vil gerne takke fru Pia Kjærsgaard.
Det være så hermed gjort.
Men når jeg så fortæller ham lidt om finansieringen af den her ældrecheck, som han har fået, så siger han alligevel: Jeg må vist hellere sende de penge et andet sted hen – og her tænker han på ulandsbistanden.
Hvordan har Dansk Folkeparti det med, at vi bliver rigere og rigere, at det går ufattelig godt, at økonomien er i top, men at ulandsbistanden bliver forholdsvis mindre og mindre?
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Jo, men nu har Dansk Folkeparti det synspunkt, at vi først og fremmest er valgt til at varetage danskernes interesser.
Hvad vi så derudover kan kapere, er jo meget, meget fint, og vi har jo et meget højt niveau i Danmark eksempelvis for ulandsbistand.
Jeg vil slet ikke gøre en hemmelighed ud af, at Dansk Folkeparti ønsker yderligere besparelser på ulandsbistanden, fordi vi ligger meget højt i verden.
Vi synes, vi udmærket kunne sige, at når FN anbefaler de 0,7 pct. af BNI – altså af det, vi samlet tjener alle sammen, hele produktet – jamen så kunne vi udmærket reducere ulandsbistanden endnu en gang.
Det drejer sig alt i alt om ca. 2 mia. kr., som vi synes ville være vældig, vældig godt at bruge på de mange, mange områder, hvor der er behov for det i det danske samfund.
Så jeg har ingen problemer overhovedet med ulandsbistanden.
Jeg skal komme tilbage med det om finansieringen af ældreydelsen bagefter i den næste bemærkning.
Bent Bøgsted (DF), 2004-10-07:
Det glæder mig da, for jeg har opfattelsen af, at når det så gælder byrderne, der belaster erhvervslivet med ekstra afgifter og skatter, så er de ikke med i den pakke, som hr. Frank Jensen vil tænke på at gøre lettere.
Og landbruget er heller ikke med i den pakke, for der vil Socialdemokratiet godt beholde de ekstra byrder – miljøbyrder, skattebyrder, afgiftsbyrder – der tvinger nedskæringer i arbejdspladser igennem.
Det er sådan en misvisende faktor, og det er det, jeg ikke rigtig kan forstå, men jeg ved ikke, om hr. Frank Jensen kan forklare det.
Det tror jeg egentlig ikke; jeg tror ikke, vi får en reel forklaring på det alligevel.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-10-07:
Det er da forståeligt nok, og det er det også for fru Pia Kjærsgaard, at vi har et rigt og velstående samfund, men skal det være begrundelsen for, at vi ikke viser solidaritet med de mennesker, som har endnu mindre, end vi har, og som endda lever under et eksistensminimum?
Og jeg kunne da godt tænke mig at spørge fru Pia Kjærsgaard: Hvor er niveauet for den danske udviklingsbistand i forhold til bruttonationalproduktet?
Irene Simonsen (V), 2004-10-19:
Jeg vil gerne sige til hr. Bjarne Laustsen igen, at ud over at lytte, som jeg jo altid gerne gør til hr. Bjarne Laustsen, vil jeg også vende det konstruktivt.
Jeg vil selvfølgelig deltage aktivt i den debat, der kommer under udvalgsarbejdet.
Men umiddelbart vil jeg sige, at det her ser meget positivt ud, og intentionerne i det er gode, og det er det, der er vigtigt for os i Venstre.
Og så skal vi selvfølgelig arbejde videre med det i udvalget.
Det er jeg helt enig i.
Bjarne Laustsen (S), 2004-10-19:
Nu handler det jo mere om, hvordan Venstre er indstillet og om indgangen til det her arbejde.
Måske er det sådan et forslag, der ligger forhandlet færdigt mellem regeringspartierne og måske også har tilslutning fra Dansk Folkeparti – det oplever vi jo en gang imellem.
Derfor spørger jeg bare: Hvis nu der under udvalgsarbejdet kommer nogle ting frem, vil man så også lytte, hvis der er gode argumenter?
Jeg synes, at der ligger lidt i høringssvarene.
Vil man så være med til at kigge konstruktivt på, om der er mulighed for det?
Jeg er godt klar over, at Venstre gerne vil lytte en gang imellem, og det er også fint.
Men nogle gange skal man også lytte på den måde, at man går i retning af de gode, konstruktive indspil, der kommer.
Irene Simonsen (V), 2004-10-19:
I Venstre er vi altid villige til at lytte, og vi vil også lytte til det, kommunerne har at sige.
Og det, som i øvrigt andre høringsparter har at sige, vil vi altid lytte til.
Men jeg må også sige, at jeg er af den overbevisning, at jeg nok ikke er så bange for misbrug i det her projekt.
Vi snakker jo ikke om en stor gruppe og mange unge mennesker, der kan komme i gang med det her.
Det er virkelig der, hvor vi snakker om de rigtig marginaliserede grupper.
Så det her vil aldrig komme til at bære præg af, at der kan være et voldsomt misbrug.
Misbrug må selvfølgelig ikke finde sted, og det tror jeg heller ikke er meningen og intentionen med det her.
Det tror jeg bestemt også kommunerne er interesserede i at holde hånd i hanke med, for det er jo også en fordel for dem at få hentet deres unge mennesker, så de ikke fremover bliver en stor belastning for den bopælskommune, de er i.
Line Barfod (EL), 2004-10-19:
Jamen så kan jeg da starte med at tilslutte mig fru Elisabeth Arnolds anbefaling af at læse småtrykket fra EU-sekretariatet, det er en ganske glimrende indføring.
Hvis man skal fortsætte med at finde noget at glæde sig over, så vil jeg da glæde mig over, at hr. Helge Adam Møller mener, at kvinder er en slags mennesker.
Det er jo også rart at få slået fast.
Hvis jeg skal fortsætte med at glæde mig, vil jeg da også som flere andre ordførere glæde mig over, at man nu langt om længe får nogle regler om, at Europol-ansatte, der indgår i fælles efterforskningshold, kan retsforfølges og er underkastet de nationale regler.
Hvis de f.eks. virker i Danmark, er de underkastet de danske regler.
Det efterlyste vi jo allerede, dengang man åbnede mulighed for, at de kunne indgå i efterforskningshold.
Man kan sige, at det vel er et eksempel på, at man starter med at give en masse muligheder, og så kommer reguleringen først bagefter.
Så har jeg som fru Elisabeth Arnold et ønske om, at vi får set nærmere på spørgsmålene om data.
Men jeg har også et andet spørgsmål.
Det fremgår af bemærkningerne til høringssvarene fra Justitsministeriet, at den danske regering vil arbejde for, at den fælles kontrolinstans skal inddrages og høres i forbindelse med udarbejdelse af regler om databeskyttelse, så vil jeg bare høre: Er det sandsynligt, at det sker, eller er det bare noget, Danmark vil fremføre, og så vil man ellers ikke gøre det?
Det er mere for at høre, hvor den sag er henne.
Så vil jeg sige, hvilket jo næppe kommer som en overraskelse, at Enhedslisten ikke kan støtte lovforslaget.
Bl.a. er vi noget betænkelige ved det, som Advokatrådet også peger på, at direktøren for Europol fremover får beføjelser til at videregive oplysninger om danske borgere til tredjelande, selv om disse tredjelande ikke kan dokumentere, at de har et tilstrækkeligt højt databeskyttelsesniveau.
Det betyder, at hvor det i dag er danske myndigheder, der foretager en politisk vurdering af, om man ønsker at videregive oplysninger eller ej, bliver der fremover mulighed for, at Europols direktør kan gå ind og lave den afvejning.
Det synes vi er stærkt betænkeligt.
Der er nogle spørgsmål, vi gerne vil have afklaret under udvalgsarbejdet, men det ændrer nok ikke ved, at vi ikke vil være med til at give flere beføjelser til Europol.
Irene Simonsen (V), 2004-10-19:
Hele dette lovforslag bygger på nogle erfaringer fra det, der kaldes Spydspidsprojektet, som har henhørt under Københavns Kommune.
Det er en gruppe marginaliserede unge, altså unge med nogle massive problemer.
Det er unge, der ikke længere kan modtage tilbud i det almindelige skolesystem, eller som har en dårlig skoleerfaring, mange skoleskift og lange perioder med mangelfuld eller måske slet ingen skolegang.
Nogle af dem er også kriminelle, flere har faktisk modtaget en dom.
Nogle af dem har et betydeligt forbrug af rusmidler, især hash.
Det vil sige, at det er nogle marginaliserede unge, der har det svært og har svært ved at tilpasse sig.
Den ordning, der har kørt under Spydspidsprojektet, har haft succes, og det har den haft, fordi den bl.a. har indeholdt en virksomhedspraktik – den har kørt som forsøgsordning – hvor de unge har været ude i praktik og dermed fået styrket indholdet i deres dagligdag, fået øje på, at de måske også selv har nogle kompetencer rent fagligt, der kan bruges i erhvervslivet.
Man kan sige, at de har fået deres hverdag byttet, nemlig fra en negativ hverdag til en hverdag med et positivt indhold.
Det er alt sammen godt, og det er givtigt.
I øvrigt vil jeg sige, at når det gælder virksomhedspraktikken, så ved vi, at der findes arbejdsgivere rundtomkring, specielt på de små og mellemstore virksomheder, som er rigtig, rigtig gode til at involvere sig i de her unge mennesker, tage fat i dem, være med til at styrke deres selvværd, som det jo også handler om, og være med til at give dem de kompetencer, der kan bygges videre på, så de kan få et fornuftigt liv fremover.
Det er i hvert fald et projekt, vi i Venstre ser meget positivt på.
Nu er det så meningen, at de gode erfaringer, man har fra Københavnsområdet og Spydspidsprojektet, skal gøres landsdækkende.
Det er kun godt.
Men jeg vil også gerne sige, at det jo heldigvis ikke er så mange unge, det drejer sig om, for der er ikke så mange unge, der har så massive problemer, som det handler om her.
Man skønner, at det her handler om ca. 1.000 unge på landsplan.
Projektet vil også indebære, at de, når de kommer ud i virksomhedspraktik, selvfølgelig også skal mærke, at de har noget ud af det her, og at de fagligt og personligt er på vej i den rigtige retning med deres udvikling.
Det belønnes de for ved at komme ind og få en kontanthjælpsydelse, der svarer til det, unge udeboende under 25 år får.
Det er p.t. 4.506 kr. om måneden.
Det synes jeg også er godt, for princippet om, at de skal mærke, at de også får noget ud af den indsats, de selv yder for at komme videre og for at komme ind på den rigtige livsbane, er det rigtige princip.
Derfor er det her projekt utrolig vigtigt.
Jeg synes også, det er vigtigt at få det bredt ud til andre dele af landet, så vi kan få hentet de unge, som ellers vil få det svært, og hvor der måske vil være en helt forkert livsbane for dem.
Så jeg er på Venstres vegne fuldt ud tilhænger af projektet, og vi tilslutter os forslaget.