Peter Skaarup (DF), 2001-06-01:
Vi er åbenbart ikke enige, fru Birthe Rønn Hornbech og jeg, i denne sag.
Men jeg kan i hvert fald anerkende, at fru Birthe Rønn Hornbech er enig i, at det nok havde været en god idé, at man havde spurgt Præsteforeningen, så nogle af de misforståelser, som fru Birthe Rønn Hornbech mener der er, måske kunne være ryddet af vejen.
Det kunne man have gjort i stedet for at spørge Kordegneforeningen, som jo trods alt må siges at være nogle, der udfører arbejdet, men ikke har ansvaret for, at det arbejde bliver udført i den sidste ende.
Selv om fru Lissa Mathiasen mente, at det var kordegnene, der sådan set var den afgørende part her, så er det som sagt præsterne, der i en række sogne er de eneste fra sognet, der har med det her at gøre, for man har en række mindre sogne, hvor der slet ikke er nogen kordegn.
Så det er præsterne, der burde være hørt om det.
Jeg kan så sige, at jeg ved, at det ikke bare er en enkelt forvildet præst eller biskop, der mener, at det her
forslag er et problem.
Jeg ved, at der er en række medlemmer af Præsteforeningens bestyrelse, der bestemt mener, at det her er et problem.
Jeg tror ikke, at det sidste ord er sagt i den her sag.
Jeg tror ikke, vi kommer videre her.
Fru Anne Baastrup snakker hele tiden om en rødhåret mand.
Men vi snakker jo ikke her om ham, der tager til Irland, vi snakker om ham, der rent faktisk gerne vil have myndigheden over barnet og forsøger på at anlægge en sag.
Det er det, vi snakker om.
Og det vil fru Anne Baastrup desværre ikke komme ind på.
Men vi må så hen ad vejen tage konsekvenserne af, at SF åbenbart er med på, at det er den lovgivning, der nu skal frem her.
Jeg synes, det grundlæggende bærer præg af, at det ændringsforslag, som regulerer det her, det ændringsforslag, som fru Anne Baastrup hænger hatten på, først er fremkommet i sidste øjeblik. Og det er det, der er problemet.
Grundlæggende er det jo ikke en hvilken som helst lov, vi taler om her, nemlig børneloven.
Børneloven er noget grundlæggende for reguleringen af de forhold, der har med forholdet mellem kvinder og mænd at gøre omkring vigtige ting i det danske samfund, som angår os alle.
Dér er det meget afgørende, at vi herinde i Folketinget ikke er sådan et ekspeditionskontor, der bare lige i sidste øjeblik gennemfører sådanne vigtige ændringsforslag uden at tænke over, hvad konsekvenserne kan være. Jeg må konstatere, når jeg kigger i de kommentarer, der har været, at der stadig væk er en utryghed.
Det gælder
Dansk Kvindesamfund, det gælder præsterne, som jeg har redegjort for her tidligere, der får nye opgaver, og det gælder en række, der er interesserede i det her forslag.
Derfor er det, at vi i Dansk Folkeparti er meget skeptiske over for det her og vil stemme imod forslaget som sådan.
Jeg har tidligere redegjort for, at jeg synes, det er for dårligt, at Præsteforeningen ikke fra start af har været involveret i det her, og jeg synes, det er uheldigt, at man ikke grundlæggende spørger de parter, som virkelig får nogle opgaver, som er vigtige for dem.
Der er kommet en række henvendelser også på det sidste, fra Bjarke Jensen fra Århus Amt og fra Elisabeth K. Jensen, der er kommet med vigtige indvendinger bl.a. omkring pater est-reglen. Men det er tilsyneladende sådan, at der ikke rigtig er villighed - og det kan måske også være, det er, fordi det er her i sidste øjeblik, vi behandler lovforslaget - til at lytte til de indvendinger, der kommer fra nogle af dem, der ved, hvor skoen trykker.
Det synes vi er ærgerligt.
Vi har også stillet spørgsmål til kirkeministeren i forbindelse med udvalgsbehandlingen mellem anden og tredje behandling, hvor vi har ønsket svar på nogle forskellige spørgsmål, men man henviser fra Kirkeministeriets side stort set udelukkende til Justitsministeriets håndtering af det.
F.eks. omkring høringen af Præsteforeningen siger det nyeste svar fra Kirkeministeriet: Det er Justitsministeriet, der har kørt det her lovforslag, og derfor kan man ikke tage stilling til, om Præsteforeningen burde være hørt i sagen.
Jeg skal ikke yderligere forlænge debatten omkring forslaget, men henvise til, at Dansk Folkeparti grundlæggende er meget skeptiske over for det her forslag.
Jeg har også forstået det sådan - men det er muligt, at jeg tager fejl - at Venstre har været, sådan er det i hvert fald fremgået i Jyllands-Posten i fredags, skeptisk og bekymret over for forslaget.
Jeg tror også, det stadig væk er sådan, at der er folketingsmedlemmer fra Venstre - hvis ikke hele Ventre, så i hvert fald folketingsmedlemmer fra Venstre - der grundlæggende er skeptiske over for det, men det har vi ikke hørt fra talerstolen i dag, og det synes jeg da i og for sig er ærgerligt, for det er et vigtigt forslag, vi behandler her.
Jeg mener også, at der ude omkring i andre partier er skepsis over for det.
Jeg ved, at Kristeligt Folkeparti bl.a. med nogle af de samme begrundelser, som Dansk Folkeparti har anvendt, vil undlade at stemme til forslaget, og jeg tror på, at de ord, der er sagt i dag, ikke er de sidste ord, der bliver sagt i den her sag.