Søren Søndergaard (EL), 1998-12-09:
Enhedslisten kan også støtte det her lovforslag, for vi synes, det er et udmærket forslag.
Men jeg har alligevel et par kommentarer til forslaget
Den ene går på bemærkningerne til forslaget, for nogle af bemærkningerne synes vi er lidt underligt formuleret.
F.eks. står der i første spalte side 3 om de sundhedsmæssige hensyn: »Der er sundhedsmæssig risiko ved, at raske mennesker uden kontrol indtager præparater, som er fremstillet til medicinsk behandling.«
Egentlig synes vi, det er en frifindelse af mange af de præparater, der anvendes, for mange medicinske præparater har jo skadevirkninger, uanset om de indtages under kontrol eller ej.
De har jo skadevirkninger; man vurderer bare skadevirkningerne til at være mindre end det, de skal modvirke, og derfor vælger man alligevel at bruge præparaterne.
Så kan man sige, at det måske er en lille detalje, men jeg synes alligevel, den detalje er interessant, når man finder følgende bemærkning om EPO i første spalte på side 4:
»EPO har den store fordel for idrætsudøveren, at midlet ikke kan afsløres ved dopingkontrol.«
Det synes vi også er en særegen måde at formulere sig på, når problemet er, at vi ved, at EPO f.eks. kan føre til blodpropper, som folk dør af, for her bliver det altså fremstillet, som om det er en stor fordel.
Det er en indfaldsvinkel og et synspunkt, som vi synes
er forkert, og som ikke fremmer det, som i øvrigt andre steder fremgår skal være den store opgave: oplysning.
Den anden bemærkning, som jeg vil have lov til at komme med, er måske lidt mere generel: Jeg ved godt, at kulturministeren skal komme med en hvidbog om doping, og så kan vi måske i den forbindelse få en større debat om hele det her område, men vi vil godt allerede nu advare imod den opfattelse, at spørgsmålet om dopingmisbrug ene og alene er et spørgsmål om oplysning. Alle ordførere har jo indtil videre sagt, at vi skal oplyse, og talt om idrætsklubberne og det ene og det andet og det tredje.
Og det er fint; selvfølgelig skal vi oplyse.
Men hvis vi tager sådan noget som narkotika, er grunden til, at folk tager narkotika, jo ikke primært, at folk ikke ved, at det er skadeligt. Og jeg tror altså også, at de fleste mennesker, som tager dopingmidler, ved, at der er problemer forbundet med det, i hvert fald når det sker på eliteniveau, for dér sker det jo ofte via læger og er meget nøje doseret osv., så dér ved man jo godt, at det er sundhedsskadeligt. Problemet er, at man på trods af den viden om, at det er skadeligt, gør det alligevel.
Så det er dér, vores egentlige problem er på det her område, og den diskussion synes jeg ikke rigtig der lægges op til.
Og det er måske en diskussion, der handler om, at man inden for sportsverdenen simpelt hen er kommet for langt ud, at de beløb, man kan tjene på 2 års aktiv karriere som et eller andet, er for store til, at man kan modstå fristelsen til at tage chancen, selv om man ved, at der er en risiko forbundet med det.
Jeg siger ikke det her for at kritisere forslaget, for som sagt synes vi, det er et godt forslag, men jeg siger det, fordi vi mener, at det er nødvendigt, når vi diskuterer doping, at få en bredere idrætspolitisk og moralsk-etisk vinkel på det her spørgsmål og ikke bare en vinkel, der hedder forbud og oplysning.