Jens Peter Vernersen (S), 2002-02-26:
Lovforslag nr. L 99 er jo meget omfattende, og det bringer mig til at tænke på de mange debatter, der har været her i Folketinget, hvor den daværende opposition - det var, da skatteministeren var i opposition; jeg ved ikke, om han følger med her, jo, det kan jeg se, han gør - ofte rejste kritik af, at den daværende regering sådan fremsatte lovforslag i store puljer. Da tilkendegav den daværende opposition, at man kunne godt have sympati for et enkelt eller flere af forslagene, men man kunne ikke stemme for hele lovforslaget, fordi der også var noget, man ikke havde sympati for.
Jeg forstår, at den nuværende skatteminister fortsætter den trafik, som jo oprindelig blev startet af skatteminister Anders Fogh Rasmussen for mange år siden, hvor man jo netop også søgte at lave disse puljer, sådan at det ikke så så voldsomt ud, når forslagene blev fremsat her i Folketingssalen.
Nu håber jeg jo ikke, at den nuværende skatteminister har taget ved lære på andre områder af den daværende skatteminister, men det får vi jo at se.
Nu er det jo altså åbenbart helt i orden at samle en række ændringer i ét ændringsforslag, der i alt beløber sig til 103 sider. Med det lovforslag, som vi har her, sker der jo en række ændringer i loven, der regulerer erhvervslivets forhold.
En række af de her love er stærkt begunstigende og står i skærende kontrast til den politik, regeringen fører på en række andre områder.
Lad mig bare nævne de nedskæringer, man satte i gang på uddannelsesområdet, som måtte holde hårdt for i regeringens finanslovforslag.
Når det drejer sig om erhvervslivet, er der jo åbenbart ikke brug for at stille de krav, der stilles i det fremsatte finanslovforslag om budgetforbedringer på 3, 5, 7 og 9 pct. over de kommende år.
Her stiller man sig helt anderledes.
Her er man langt mere begunstigende over for disse virksomheder.
Som nævnt er det her forslag jo stærkt til fordel for erhvervslivet og giver en række fradrag, og der er da ikke noget at sige til, at virksomhederne er glade for disse fradrag.
Hvem ville ikke være det, hvis man på den måde kunne reducere sin skat.
Men betyder det så - det synes jeg da er det afgørende, og det kom vi jo heller ikke langt tættere på ved den tidligere ordførers indlæg - at forslagene skaffer flere arbejdspladser?
Det synes jeg egentlig er ret afgørende at få afklaret.
disse fradrag, der nu er tale om?
Der er naturligvis dele af forslaget, som Socialdemokratiet kan støtte.
Det er de forslag, som vi jo selv har været med til at fremsætte; det kan være spørgsmålet om en lettere omstrukturering af brugsforeninger og elselskaber med det samarbejde, der er i gang.
Det er vi positivt indstillet over for.
Men hvis man ser på lovforslaget som helhed, da det fremsættes på den måde, kan vi have problemer med at stemme for. Jeg forstod på Venstres ordfører, at provenuet var 50 mio. kr. om året.
Som jeg ser og kan læse det her lovforslag, ser det jo helt anderledes ud.
Så er det 400 mio. kr., når forslaget er indfaset, og det vil jeg godt have at skatteministeren bekræfter.
Vi er da nødt til at vide, hvad det er for et forslag, vi så står med.
Det spørgsmål, der så kan stilles her, er, om der er brug for sådan en donation på 400 mio. kr., om det går så skidt i danske virksomheder, at man har brug for fra statens side at tilføre så stort et beløb.
Der er vist ikke mange, der vil påstå, at det går så dårligt, og derfor er spørgsmålet, om der ikke i højere grad var brug for at bruge pengene til en fortsat udvikling af f.eks. regionalpolitikken, sådan at man dér fik skabt nogle arbejdspladser. Som sagt kan Socialdemokratiet ikke støtte det samlede lovforslag, fordi det mere er et spørgsmål om at give erhvervslivet nogle fradrag i stedet for at satse på, at der nu bliver forsøgt startet flere arbejdspladser med de muligheder, der ligger i lovgivningen.