Line Barfod (EL), 2004-10-29:
Jeg vil gerne sige tak for debatten og tak til Socialdemokraterne, De Radikale og Kristendemokraterne, som støtter intentionerne i forslaget.
Jeg skal i øvrigt hilse fra SF og sige, at de kan støtte forslaget.
Jeg vil også gerne takke især Forbundet af Offentligt Ansatte og Dansk Sygeplejeråd, som har lavet et kæmpe arbejde med at udvikle de ti rettigheder og sat gang i debatten blandt deres medlemmer om, hvordan vi kan sikre de ældre et værdigt liv.
Jeg tror, at det, der skal til for at udvikle den offentlige sektor og få nogle gode bud på, hvordan vi ønsker at indrette samfundet fremover, i høj grad er, at de, der står midt i problemerne, skal være med i debatten og komme med forslagene.
Netop derfor ville det også være godt, hvis vi sørgede for, at de offentligt ansatte havde ordentlig tid til at diskutere, hvordan man kan udvikle et område.
Vi burde lytte til de ansatte, der står midt i arbejdet og har erfaringerne med, hvad der fungerer, og hvad der ikke fungerer, og som har mulighed for den direkte dialog med borgerne om, hvordan de ønsker, at arbejdet skal tilrettelægges.
Det er det, vi skal have mere af, i stedet for at vi i Folketinget skal lave detaljerede regler og komme med kontroller og slå folk oven i hovedet, hver gang tingene ikke fungerer ordentligt.
Vi mener, det er utrolig vigtigt at sætte noget mere tid af og stole noget mere på de ansatte og borgerne.
Det er blevet sagt nogle gange undervejs i debatten, at Enhedslistens forslag skulle være udtryk for manglende tillid og manglende opbakning til de ansatte, for i virkeligheden går det utrolig godt de fleste steder, der er bare nogle enkelte kommuner, der ikke kan finde ud af det.
Nu kan man jo anskue tingene på forskellig vis.
Når man ser de mange undersøgelser, der bliver blandt de ældre om, hvad de ønsker sig, har man ikke indtryk af, at det går utrolig godt, og at det kun er et par enkelte kommuner, der ikke kan finde ud af det.
Der er mange, der ønsker mere tid, mere omsorg og afskaffelse af minuttyranniet, og man hører det samme, hvis man spørger de ansatte.
Man kan også se af undersøgelserne af arbejdsmiljøet, at de, der arbejder i ældreplejen, er blandt dem, der bliver mest nedslidt.
Undersøgelserne viser også, at det ikke kun skyldes hårdt fysisk arbejde, men nok så meget at det slider utrolig meget, når man ikke kan gøre sit arbejde ordentligt og hele tiden bliver nødt til at behandle folk på en måde, som man ikke har lyst til, og må løbe alt for hurtigt og ikke når alt det, der skal gøres.
Når man ser en sag som den, der var i Roskilde for nylig, hvor en hjemmehjælper blev fyret, fordi hun i sin fritid var gået i banken for en ældre, fordi hun ikke kunne nå det i arbejdstiden, viser det noget om, hvor absurd vores system er blevet.
Derfor mener vi, det er helt afgørende at få fokus på at sætte ordentlig tid af i stedet for at gå ad den vej, regeringen går.
Jeg synes, det er utroligt, at De Konservatives ordfører, fru Charlotte Dyremose, kan sige, at vores beslutningsforslag er udtryk for, at Enhedslisten ved bedst.
Det går ud på, at vi ikke skal sidde her i Folketinget og fastsætte detaljerede minut- og tidsskemaer for, hvordan tingene skal foregå, men lave et system, der giver mulighed for, at de ældre og de ansatte i fællesskab kan tilrettelægge arbejdet.
Der er selvfølgelig en del problemer, når man skal tilrettelægge tingene: Hvordan skal man visitere i praksis, hvor mange timer skal man sætte af, og hvordan skal man gøre det?
Derfor synes vi, det er vigtigt at starte med nogle forsøg rundtomkring i nogle kommuner.
Men vi mener, det ville være vigtigt at få lavet et forsøg, hvor man kigger mere grundigt på, hvad det er for nogle metoder, og hvad det er, der går galt i de alt for mange kommuner, der lever op til regeringens krav om minuttyranni.
Et af de svar, vi fik tilbage, var fra et plejehjem, hvor de havde diskuteret det med de ældre, og en ældre mand havde sagt, at hvis disse ti punkter blev realiseret, ville det være første gang i sit liv, han fik lov til at bestemme så meget selv, og jeg tror sådan set, det ville være på tide, at folk fik mulighed for at bestemme selv.
Når det er kommet dertil, at hjemmehjælperen ikke har tid til at spørge, om folk vil have te eller kaffe, er vi altså kommet for langt ud.
Det, regeringen har bygget op, er et forsøg på at omdanne ældreomsorg og det at tage sig af mennesker til et marked, hvor nogle private firmaer skal kunne tjene penge på, at nogle ikke kan klare sig selv længere.
Det fortsætter man med, på trods af at det fra både kommunerne, de ansatte og de ældre lyder, at det er den helt forkerte vej at gå, og på trods af at det koster utrolig mange ressourcer.
Vi har for nylig også kunnet høre fra regeringen, at den nu erkender, at dette system koster flere penge til administration og bureaukrati – penge, der kunne være brugt til at sikre mere hjemmehjælp til de ældre, som er netop det, alle ældre og ansatte ønsker.
Men regeringen er mere optaget af at sikre, at private leverandører kan komme til, end de er af at sikre, at de ældre kan få den hjemmehjælp, de vil have.
Det kunne man også høre i fru Charlotte Dyremoses indlæg, hvor den konservative ordfører glædede sig til, at strukturreformen var gennemført, for så blev kommunerne så store, fik så stor kapacitet, at der ville komme endnu flere private leverandører.
Det er jo også det, vi gentagne gange har hørt fra Venstre, at et væsentligt formål med strukturreformen er at øge privatiseringen.
Og der er det så, vi siger, at vi ønsker at gå den anden vej.
Vi ønsker, at tid og omsorg ikke skal være en vare, hvor man for enhver pris vil have private firmaer ind, men noget, hvor vi prioriteter, at ældre og ansatte i stedet selv kan bestemme, hvordan de ønsker at tingene skal tilrettelægges.
Vi skal i hvert fald under ingen omstændigheder komme helt derud, hvor man nu som i Køge Kommune kommer med stregkoder.
Ældre er mennesker og skal behandles som mennesker og ikke som maskiner.
Så vi ser frem til et udvalgsarbejde, hvor vi kan arbejde videre med, hvordan vi får de her muligheder for at tilrettelægge arbejdet omsat i praksis, hvordan vi får gjort op med det minuttyranni, som regeringen og Dansk Folkeparti har indført, så vi er klar til, at vi forhåbentlig snart får et valg og et andet flertal.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning