René Skau Björnsson (S), 2002-11-07:
Det er ærgerligt og forkert, hvad et flertal her i Folketinget vil vedtage.
Konsekvenserne af det lovforslag, vi behandler nu, er, at det nu bliver muligt for kommunerne at sortere de børn, der skal tilbydes pasning i et dagtilbud. Kort fortalt handler det om, hvilke børn der skal have en plads i et dagtilbud, når der ikke lige er plads til alle på det tidspunkt, hvor behovet eller ønsket opstår.
Anciennitetsprincippet kom ind i loven i 1997 efter mange eksempler på, at arbejdsløses børn blev rykket ned på ventelisten eller slet ikke fik tilbudt en plads.
I 1997 fik vi gennemført, at børn af forældre uden arbejde fik samme rettighed som børn af forældre i arbejde.
Det var flot gået dengang.
Nu vender vi så tilbage til tiden før 1997 og altså formentlig til eksempler på diskrimination og forfordeling af nogle børn.
Der er lavet flere undersøgelser, der viser, at forældres ledighed kan have negativ indflydelse på børn, og at et passende dagtilbud kan kompensere for det.
Nu kan vi risikere, at bestemte grupper af børn systematisk vil gå glip af den pædagogiske og sociale læring, der finder sted i dagtilbuddene, og vi risikerer, at de børn ikke får det tilbud, der kan være afgørende for deres udvikling og for et eventuelt brud med den negative sociale arv. Den udvikling kan vi absolut ikke være med til at støtte.
Vi mener noget med det, når vi siger, at der skal gøres noget aktivt for at bryde den negative sociale arv.
Dagtilbuddene til vores børn er meget mere end opbevaring, dagtilbuddene til vores børn handler om indlæring af basale sociale færdigheder, det handler om indlæring af de grundlæggende menneskelige spilleregler.
Dagtilbud er et tilbud, der skal gives til alle børn, og hvor man ikke skal bag i køen, fordi mor eller far er arbejdsløs, eller fordi kommunen har nogle specielle principper.
Børn med samme behov skal behandles ens.
Det er helt forkert at behandle børn forskelligt afhængig af deres forældres eller kommunens behov.
Endnu en gang tages der hensyn til alle mulige andre end til barnet.
Vi mener i Socialdemokratiet, at uanset børns baggrund og opvækst skal de have mulighed for dagtilbud, fra de er fyldt 6 måneder, et tilbud, der skal gives uden alle mulige betingelser og undtagelser.
Det skal være en ret.
Uanset hvordan man vender og drejer det her lovforslag, bliver konsekvensen, at børn af arbejdsløse, børn af flygtninge/indvandrere, børn, der er i risiko for at blive ramt af den sociale arv, risikerer at komme bagest i køen og skulle vente på ubestemt tid på et dagtilbud.
Det er den forkerte vej at gå.
Regeringen gør i sit lovforslag meget ud af at sige, at det her er regelforenkling, men man må så spørge: Regelforenkling for hvem?
Det er regelforenkling, der i højere grad, ser det ud til, tager hensyn til kommunernes behov for regelforenkling end til borgernes behov.
Fra borgernes synspunkt lyder det absurd at tale om regelforenkling, når nu konsekvensen vil være, at hver eneste kommune ude i landet kan lave sit eget lille system for, hvordan børn skal komme i vuggestue eller dagtilbud.
For os forældre bliver det ikke specielt enkelt eller let at se, hvordan muligheden for pasning til vores børn er i forskellige kommuner. I Socialdemokratiet mener vi, at der bør holdes fast i et simpelt og gennemskueligt princip for tildeling af dagtilbud, ikke mindst nu, hvor der er skattestop og stramme budgetter i kommunerne.
Derfor kan vi ikke støtte det her lovforslag, og det er med dyb beklagelse, at vi skal se det vedtaget.