Ole Stavad (S), 1998-06-04:
Erhvervsskattedelen i de lovforslag, vi her har til behandling, mener jeg faktisk er en meget vigtig del, for det er jo et af de elementer, som skal være med til at sikre det fortsatte stærke fundament for en positiv erhvervsudvikling, for en god beskæftigelsesudvikling, for at vi kan klare os i den internationale konkurrence. Man behøver ikke at gå ret mange meter her fra, før man kan se over til Sverige, hvor man i øvrigt er i gang med at bygge en fast forbindelse, hvor der er gode muligheder for, at vi kan få et vækstområde, et område, som kan blive spændende at etablere sig i ikke kun for danske virksomheder, men også for internationale virksomheder.
På den anden side af Sundet har de en selskabsskat, der reelt ligger på 26 pct., og man behøver altså ikke at være sådan specielt klog for at spå om, hvor den største del af det potentiale, der er, bliver placeret, hvis vi ingenting foretager os.
Derfor er det, der lægges op til fra regeringens side, det samme, som vi i flere omgange har gjort på personskattesiden, hvor vi har udbredt skattegrundlaget, og hvor vi har undladt at have alle mulige særregler.
Og man kan i øvrigt sige, at jo lavere skatteprocenten bliver, jo mindre bliver behovet for at bygge alle mulige annekser op med forskellige regler eller at indbygge begunstigelser, som ikke har en egentlig saglig begrundelse i en omkostning, som man afholder for at modvirke en i konkurrencesituationen for høj skatteprocent.
Derfor vil jeg stærkt anbefale Folketinget og Folketingets partier, at man går ind i de forhandlinger også på det her område med den klare målsætning, at vi skal nå at få den del med.
Jeg mener ikke, at vi er for tidligt ude.
Jeg mener faktisk, det er vigtigt, at vi også får den her del med.
Derudover så ligger der jo også i den måde, som den her erhvervsdel er sat sammen på, en tilpasning til en ny udvikling.
Altså hovedingredienserne, hovedkonstruktionen i det, vi har på vores erhvervsbeskatning, har jo stadig væk nogle stærke rødder tilbage i slutningen af 1950'erne, hvor Kampmann var en drivende kraft for at lave en erhvervsbeskatningspolitik for Danmark, som i øvrigt har været en succes.
Det betyder i praksis, at det er, skal vi sige, de tunge industrivirksomheder, de traditionelle virksomheder, som stadig væk skal have en ordentlig og god behandling, men det er også dem, der får begunstigelserne.
Og hvis man går ind og ser reelt på, hvad skatten er, ja, så er skatten i dag højere på de videnstunge virksomheder, som vi har en stærk og klar interesse i at kunne tiltrække også i konkurrence med vore nabolande.
Det er derfor også, når man ser på helheden i det her, et helt klart valg fra regeringens side at skrue tingene sammen på den måde, som vi her har gjort.
Så har der været en række enkeltindsigelser bl.a. fra hr. Flemming Kofod-Svendsen, som spurgte efter begrundelsen for at fjerne indekseringen i afskrivningsloven.
Altså der er en lille del tilbage, ellers har vi stort set fået det afskaffet, som alene vedrører landbrugsbygninger, og med den lavinflation, vi er i i dag, er der ingen begrundelse for, at vi skal opretholde en særlig regel på det her område for landbruget.
Hr. Flemming Kofod-Svendsen var bekymret for, om det her skulle være til skade for iværksætterne.
Det tror jeg han får
meget svært ved at finde belæg for.
Og det er da helt fornuftigt og naturligt, at man forholder sig til, at der her altså er en ny situation i forhold til tidligere.
Når man tidligere solgte sin ejendom, så solgte man sin besætning, sin mælkekvote, sammen med ejendommen, mens det i dag ikke er usædvanligt, at man sælger mælkekvoten, uden at man sælger ejendommen. Og derfor tager vi også den skattemæssige konsekvens af det i forhold til, hvordan man beskatter, og hvordan man, når man køber sådan én isoleret, kan afskrive på den.
Og det mener jeg igen er en tilpasning til den virkelighed, vi er i i dag.
Så er der flere af ordførerne, der har opholdt sig ved en enkelt virksomhed.
Det har vi nu ikke gjort i regeringen.
Vi har alene forholdt os til, at der er en bestemt aktivitet, som ikke bare i Danmark, men også internationalt har sine egne skatteregler, og som allerede i dag i dansk lovgivning, også ved måden vi behandler det på, er fuldstændig klart afgrænset.
Det er ikke noget, der knytter sig til, om det er den ene eller den anden eller den tredje virksomhed, der driver den.
Altså virksomheden A. P. Møller er en af interessenterne sammen med andre i øvrigt store multinationale selskaber og også andre mindre selskaber, der opererer på dansk område. Alt andet - A. P. Møller-virksomhed, som al anden virksomhed - går ind under de generelle regler, men vi har det allerede i dag fuldstændig klart afgrænset, og uden i stor stil at gå ind i diskussionen om beskatningsniveau, så vil jeg sige, at problemet bestemt ikke er, at vi beskatter for hårdt.
Problemet er snarere det modsatte - det har hr. Frank Aaen sagt lidt om - når vi sammenligner os med andre lande, der også har kulbrinteudvinding, som i øvrigt også har egen særlig lovgivning på det område.
Så vi kunne ikke drømme om at gå ind og lave en særlig beskatning af en særlig virksomhed.
Så jeg kan forstå, at man, hvad der ikke er så usædvanligt, er blevet vildledt af Dagbladet Børsen.
Jeg startede med at rette den her fejl efter at have hørt 6-Radioavisen i morges, og jeg kan forstå, at jeg skal fortsætte med det dagen igennem, fordi man åbenbart mere har læst det pågældende dagblad - det er bare sjældent, at man får oplysninger, som man skal være for trygge ved, når man henter dem den vej rundt - i stedet for at læse lovforslaget, hvor det står fuldstændig klart, at det er den konkrete aktivitet, som der også andre steder er fastsat særlige regler for.
Derfor håber jeg bestemt også, at der i det videre forløb vil være den holdning, at Danmark også på det her område skal kunne klare sig,
at Danmark også i forhold til at en virksomhed kunne etablere sig her kunne være et spændende land, også for internationale koncerner.
Når man har påstået fra hr. Flemming Hansens side, eller var det også hr. Flemming Kofod-Svendsen, at det specielt var til ugunst for de mindre virksomheder, så må jeg sige, at jeg har lidt svært ved at finde begrundelser for det i forslagene - tværtimod.
Hvis vi ser på reglerne, som vi laver for momskreditten, ja, så øger vi kredittiden for de mindste virksomheder, vi fastholder en uændret tid for de mellemstore, og vi strammer kun op i forhold til de større virksomheder.
Hvis man går ind i forhold til ejendomsavancebeskatningsloven, så indfører vi et bundfradrag, dér, hvor man har sin bolig i tilknytning til virksomheden, på 200.000 kr., så man kan bo skattefrit.
Det mener jeg også er klart til gunst for de små.
Hvis man prøver at se der, hvor vi strammer inden for det område, som jo har været ganske meget omdiskuteret med gårdslagtninger osv. - det, man kaldte skattegangen - så har man det i dag sådan, at en stor ejendom eller en stor virksomhed i øvrigt stort set vil kunne opføre en bygning, uden at man laver straksafskrivninger.
De store forskudsafskrivninger, som der har været hidtil, foretages ikke af de små virksomheder.
Det er bestemt en balance, som jeg er helt overbevist om, hvis Folketingets partier ville sætte sig ned og ordførerne ville sætte sig ned og gå det grundigt igennem - det kan vi jo få lejlighed til under udvalgsarbejdet - ja så kan vi dokumentere, at det her har bestemt en ordentlig balance, også i forhold til de mindre virksomheder.
Derfor en opfordring til, at vi også på dette her punkt passer vores arbejde, at vi sørger for, at dansk erhvervsliv får konkurrencevilkår, der også gør, at vi er interessante, når man skal vælge, hvor man skal placere sig, når man skal vælge, hvor man fortsat vil drive sin virksomhed.
Og derfor en opfordring til, at man ikke siger, at fordi der ikke er et eller andet akut problem, der presser sig på, så kan vi bare skyde det til en eller anden uvis fremtid.
Nu har vi chancen, og jeg vil opfordre Folketingets partier til, at man tager den, og at man går positivt ind i de videre forhandlinger også på det her punkt.