Jan Trøjborg (S), 1998-02-18:
Jeg skal måske starte med at skuffe forslagsstillerne ved at sige, at regeringen ikke kan støtte Fremskridtspartiets forslag om ophævelse af de to love.
Jeg er naturligvis enig i, at kommuner og amter er serviceorganer for borgerne, men jeg mener også, det er væsentligt at pointere, at kommuner og amter også er serviceorganer for erhvervslivet, og at kvaliteten i amternes og kommunernes aktiviteter har enormt stor betydning for erhvervslivets udviklingsmuligheder. Offentligt og privat er ikke hinandens modsætninger, men hinandens forudsætninger.
Det er derfor naturligt, at både kommuner og amtskommuner interesserer sig for, hvorledes de bedst muligt kan bistå de lokale erhvervsvirksomheder med at gennemføre
forskellige former for f.eks. kollektive erhvervsudviklingsaktiviteter.
Fælles systemeksport kan nævnes som en mulighed, der endnu har haft forholdsvis begrænset omfang.
Det er klart, at den offentlige sektor har en omfattende viden på en lang række områder, som vi forsøger at formidle til den private sektor, i det omfang det overhovedet kan lade sig gøre.
Centerkontrakterne er et kendt middel, der forsøger at transformere viden, der findes i den offentlige sektor, f.eks. sygehussektoren, til private virksomheder, således at der i samarbejde eller blot ved videnoverførsel kan etableres virksomheder, som kan opnå succes omsætningsmæssigt og meget gerne, og ofte set, på eksportmarkederne.
Vi kender det også inden for uddannelsesområdet, forsyningsvirksomhed, og denne ofte unikke viden kan bl.a. aflæses ved, at private virksomheder og offentlige udenlandske myndigheder direkte efterspørger samarbejde med offentlige danske instanser.
F.eks. ser vi ofte ønsket om at låne medarbejdere.
Det er et offentligt-privat samspil, som efter regeringens opfattelse er væsentligt og vigtigt og fortsat bør kunne eksistere og medvirke til at fremme den samlede erhvervs- og beskæftigelsesmæssigt positive udvikling.
Jeg synes også, det er naturligt, at der er lovgivet på området, således at vi kan styre udviklingen, samtidig med at der opnås samfundsmæssige fordele.
Det er den regulering, der foretages i loven om kommuners og amtskommuners deltagelse i erhvervsudviklingsaktiviteter, den, vi populært kalder lov nr. 383.
Derfor synes jeg også, det ville være uhensigtsmæssigt at afskaffe loven, der lægger visse rammer for aktiviteterne og således sikrer, at systemeksport ikke påfører private virksomheder urimelig konkurrence, og at aktiviteten i øvrigt hviler i sig selv.
På denne måde opnår Folketinget jo en mulighed for at styre udviklingen på området eller at lægge visse rammer for kommunernes erhvervsaktiviteter og deltagelse i erhvervsudviklingsaktiviteter i modsætning til at lade det være op til konkrete afgørelser, der tilsigter at sikre retstilstanden på området.
Så jeg mener faktisk, at når der er tale om lov nr. 383, så burde også forslagsstillerne i virkeligheden have en interesse i, at Folketinget fastlægger rammerne herfor. Så er der det andet, der nævnes i lovforslaget, nemlig lov nr. 384.
Det er en lov, som er blevet til under megen debat her i Folketingssalen.
Jeg mener, vi må sige, at loven har gjort nytte.
Det er således i dag, at der er etableret 27 virksomheder på grundlag af loven.
Virksomhederne har en omsætning på ca. 730 mio. kr. årlig, og det er da en betydelig aktivitet.
Man kan sige, at det er ikke betydeligt i forhold til erhvervslivets samlede aktivitet, men det er dog interessant, at kommunerne her i samarbejde med private virksomheder har været i stand til at udnytte nogle lovmæssige rammer.
Folketinget har også her haft mulighed for at definere nogle rammer, men rammer på en sådan måde, at det har kunnet udnyttes af kommunerne og erhvervslivet i samvirke.
Der er jo indlagt bestemte begrænsninger i forhold til lov nr. 384.
En begrænsning er, at kommunerne ikke kan have en større aktiekapital end 10 mio. kr.
Der kan dispenseres i visse tilfælde fra ministerens side.
Den anden begrænsning er, at der ikke må være tale om, at en kommune har dominerende indflydelse i et enkelt selskab.
Jeg mener, at det har været meget nyttigt at gennemføre denne lovgivning, og der er mange positive eksempler på det arbejde, der udføres.
Folketingets Erhvervsudvalg er også omfattende orienteret om de konkrete aktiviteter, der køres under lov nr. 384. Jeg er som sagt positivt indstillet over for, at dette lovgrundlag fortsætter.
Jeg synes også, det er væsentligt at konstatere, i modsætning til det, der beskrives i bemærkningerne til lovforslaget, at der jo netop i tilfældet med EXSOS ikke har været kommunal deltagelse, men der har været tale om etablering af ganske mange fornuftige reelle selskabssamarbejder mellem den offentlige sektor, kommunerne, på den ene side og erhvervslivet på den anden side.
Jeg mener også, det er rigtigt at påstå her fra Folketingets talerstol, at hvis vi ser ud over Danmarkskortet, vil vi kunne se, at virksomheder oprettet efter lov nr. 384 bestemt ikke kan siges at være virksomheder, der kun er etableret af socialdemokratisk ledede kommuner.
Det vil i høj grad blive synligt, at der er tale om virksomheder, der er etableret nok så meget med deltagelse af kommuner ledet af borgerlige borgmestre.
Og derfor vil vi ofte kunne se, at jo længere vestpå, vi kommer, jo flere virksomheder får vi.
Der er altså tale om en fornuftig pragmatisk tilgang til udnyttelsen af loven.
Derfor ser regeringen ingen grund til at ophæve hverken lov nr. 383 eller lov nr. 384.