Henriette Kjær (KF), 2002-02-08:
Det er jo et kendt forslag, for det er identisk med det tidligere fremsatte beslutningsforslag nr. B 27.
Forslagsstillerne ønsker, at den statslige refusionsprocent i forbindelse med kommunernes udgifter til førtidspension sættes op fra 35 pct. til 50 pct.
Det nævnes i bemærkningerne, at den gældende refusionsprocent for det første medfører, at mange borgere ikke kan få den førtidspension, de er berettiget til, og for det andet, at kommunerne rammes skævt, da det er de fattige udkantsområder, som taber.
Jeg vil henvise til, at nedsættelsen af den statslige refusionsprocent fra 50 pct. til 35 pct. var en del af aftalen om finansloven for 1999 og et af initiativerne i bestræbelserne på at reducere tilgangen til førtidspension og fremme et rummeligt arbejdsmarked.
Denne linje i socialpolitikken, der sætter fokus på at styrke den aktivrettede indsats, blev bekræftet ved den aftale om det rummelige arbejdsmarked og en førtidspensionsreform, der blev indgået mellem en række partier, herunder SF, den 8. december 2000.
Jeg skal i øvrigt minde om, at der i aftalen om førtidspensionsreformen blev taget konkret stilling til spørgsmålet om refusionsprocenten for førtidspensionen.
Denne aftale blev som bekendt efterfølgende forhandlet mellem aftalepartierne med det resultat, at lovkomplekset om en førtidspensionsreform og det rummelige arbejdsmarked kunne vedtages i april 2001.
Som det fremgår af regeringsgrundlaget, vil regeringen gennemføre reformen af førtidspensionen i fuld overensstemmelse med aftalen.
Regeringen ønsker at skabe flest mulige fleksjob i den private sektor, således at der ikke tilkendes førtidspension til personer, som kan arbejde.
Til bemærkningerne om, at der i enkeltsager bliver taget usaglige hensyn ved afgørelsen om førtidspension, vil jeg sige, at kommunerne naturligvis er forpligtede til at tilkende pension i overensstemmelse med lovgivningen, og at der kan klages til højere instans, hvis ansøgeren ikke er enig i afgørelsen.
Det er rigtigt, at der i forbindelse med socialreformens ikrafttrædelse i 1999 opstod et fald i antallet af tilkendelser af alle pensionstyperne.
Dette fald antages primært at have sammenhæng med pensionslovens bestemmelse om, at en sag om førtidspension først kan påbegyndes, når det er konstateret, at alle aktiverings-, revaliderings- og behandlingsmæssige samt andre foranstaltninger har været afprøvet.
Denne bestemmelse har givet anledning til øget aktivering og revalidering af de personer, som kunne være pensionsansøgere, og faldet har for højeste og mellemste førtidspensions vedkommende vist sig at være midlertidigt.
Antallet af tilkendelser af almindelig og forhøjet almindelig førtidspension er derimod fortsat faldende.
Dette fortsatte fald vurderes at hænge sammen med etablering af fleksjob og anden beskæftigelse på særlige vilkår samt arbejdsfastholdelse i oprindelig beskæftigelse, og hertil kommer en antagelse om længerevarende revaliderings- og aktiveringsforløb i overensstemmelse med intentionerne bag socialreformen af 1998.
Til bemærkningerne om enkelte udkantsområders økonomiske situation
vil jeg indledningsvis henvise til aftalen om førtidspensionsreformen.
Heraf fremgår det, at forligspartierne vil være opmærksomme på eventuelle byrdefordelingsmæssige konsekvenser af et lovforslag, og det vil herunder indgå med særlig vægt, om kommunerne har mange potentielle førtidspensionister. Jeg skal henvise til, at det må ses i sammenhæng med det igangværende arbejde i Indenrigsministeriets finansieringsudvalg, som netop ser på en eventuel justering af byrdefordelingssystemet.
Dernæst vil jeg sige, at regeringen er meget opmærksom på enkelte udkantsområders problemer.
I aftalen om kommunernes økonomi for år 2002 fremgår det, at der skal følges op på finansieringsudvalgets undersøgelse.
Finansieringsudvalget undersøger, om der er objektive forskelle i erhvervsgrundlag osv., som kan forklare en del af variationen i førtidspensionsudgifterne, og som kan inddrages i udligningen, og det fremgår desuden af kommuneaftalen, at der som opfølgning på førtidspensionsreformen skal igangsættes en fælles analyse af budgetgarantiens dækningsområde.
Jeg finder, at de regler, der understøtter den aktivrettede indsats, må fastholdes, og som nævnt er problemerne for udkantsområderne erkendt og vil blive nærmere undersøgt med henblik på løsninger.
Regeringen kan derfor ikke anbefale beslutningsforslaget til vedtagelse.
Jamen selvfølgelig vil jeg det.
Jeg synes netop, vi har talt meget om, at det er en gruppe, som kræver en særlig indsats, og vi er parate til og i gang med at lave et handlingsprogram, hvor boligspørgsmålet selvfølgelig også bliver rejst.
Jeg tager det meget alvorligt, og så kan man have en masse polemik om, hvor alvorligt det er, og
hvor mange penge der skal til, men det er altså højt prioriteret i regeringen.