runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2004-03-17:
Nu synes jeg godt nok, at statsministeren vrøvler lidt.
Det er jeg nødt til at sige, for det sker jo, at situationer ændrer sig, og at regeringen må komme og søge om nyt mandat.
Det er der jo ikke noget som helst nyt i.
Det har ikke noget med det her spørgsmål at gøre.
Derfor synes jeg, at statsministeren skal fortsætte den lidt positive åbning, statsministeren var i gang med, med at sige, at regeringen godt vil undersøge muligheden for at komme med en tidligere ansøgning om forhandlingsoplæg.
Så er det jo rigtigt, som statsministeren siger, at der har været nogle skriverier fra udenrigsministeren.
Men de skriverier er både fortrolige og bedrøvelige, kan jeg sige. Det er også alt, hvad jeg må sige om dem.
Men jeg kan da sige så meget, at disse skriverier da er en af årsagerne til, at jeg stiller spørgsmålet til statsministeren.
Og så vil jeg spørge statsministeren, om statsministeren måske vil gøre sin personlige indflydelse gældende over for udenrigsministeren, således at udenrigsministeren kunne skrive et mere opmuntrende brev til Folketingets Europaudvalg.
Per Stig Møller (KF), 2004-03-17:
Jeg synes, at også dette synspunkt er et klogt og rigtigt synspunkt, og jeg er også glad for, at fru Gerner Nielsen kommer ind på det.
Det er klart, at genteknologier og forskning i dem er meget vigtigt af præcis de grunde, som spørgeren nævner.
Fremtidens fødevareproblem kan jo bl.a. blive løst eller i hvert fald blive formindsket ved, at vi får lavet en ordentlig genforskning.
Så derfor vil jeg på baggrund af, at der er to forskellige oplysninger, en, som fru Gerner Nielsen er besiddelse af, og en, jeg er i besiddelse af, se nærmere på det. Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 2004-03-17:
Der er sådan set to spørgsmål til statsministeren.
Det ene er det med de åbne udvalgsmøder.
Det står jo helt tydeligt i spørgsmålet.
Men skal jeg forstå statsministerens besvarelse på den måde, at statsministeren synes, det egentlig er en så god idé, at det er noget, han vil overveje?
Og kan vi så eventuelt få statsministerens tilsagn om her, da jeg går ud fra, at statsministeren mener sit svar alvorligt, at vi måske får et lille papir, et lille notat fra statsministeren, fra regeringen, om, hvordan man konkret fremover vil forsøge at fremrykke mandatindhentningen hos Europaudvalget?
Det synes jeg ville være et utrolig konstruktivt udspil og resultat af det her spørgsmål.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-17:
Jeg har ikke noget ønske om, at man skal sidde med ryggen mod muren til allersidst.
Vi overvejer da gerne, hvordan man kan tilrettelægge en procedure, så Folketinget kommer ind på det tidligst mulige tidspunkt, det vil jeg da absolut gerne sige. Men må jeg vende tilbage til det spørgsmål, der er stillet til mig i dag.
Der er jeg altså nødt til at gentage, at spørgsmålet om, hvordan et udvalg tilrettelægger sit arbejde i Folketinget, er et spørgsmål, som må afgøres af udvalget og i Folketinget, og det bør man sådan set ikke blande regeringen ind i.
Søren Søndergaard (EL), 2004-03-17:
Det lyder selvfølgelig interessant, når statsministeren forklarer om alle de ting, som man sidder og diskuterer bag de lukkede døre, som jo ikke kan komme frem, fordi det kan svække Danmarks forhandlingsstilling i EU osv. Problemet med ræsonnementet set ud fra offentlighedens vinkel er
selvfølgelig bare, at det jo ikke kan kontrolleres. Men jeg vil sige, at jeg sjældent er blevet voldsomt overrasket over, hvad man har hørt ude på den anden side af døren i forhold til det, man har hørt inden for dørene, det vil jeg sige.
Jeg har sjældent hørt den store forskel.
Der har været enkelte gange, men det kan være mig, der ikke hører ordentlig efter.
Men jeg vil godt komme ind på et andet spørgsmål, som jeg ikke rigtig synes statsministeren besvarede.
Det er det her med, at regeringen søger forhandlingsmandat på et tidligere tidspunkt i EU-lovgivningsarbejdet, for det er da noget, regeringen fuldstændig selv kan beslutte.
Så er det noget, statsministeren vil være indstillet på?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-17:
Nu begynder hr. Keld Albrechtsen allerede at nærme sig en mere realistisk tilgang til tingene, og det er jo netop, at man må forholde sig til det fra sag til sag og vurdere, hvornår det er rimeligt, og hvornår det ikke er rimeligt.
Jeg kan i hvert fald sige fuldstændig sikkert, at hvis jeg har meddelt noget om en dansk forhandlingsposition til offentligheden, så har det været i en situation, hvor det kunne tjene danske interesser at gøre det.
Jeg kan i hvert fald også sagtens komme i tanke om situationer, hvor jeg absolut ikke har meddelt noget til offentligheden, fordi der måtte vi af gode grunde holde kortene lidt tæt til kroppen.
Så lad mig gentage: Jeg er tilhænger af åbenhed, altså mange flere åbne debatter i Folketingssalen og andre steder, om Danmarks EU-politik.
Det ville kun være godt.
Men vi skal altså varetage danske interesser.
Når vi sidder sammen med de andre EU-lande, skal vi varetage
danske interesser bedst muligt.
Der er forhandlinger nu engang sådan, at der er det somme tider, man skal holde kortene lidt tæt til kroppen, hvis man virkelig skal varetage danske interesser.
Så er det ikke rimeligt at holde åbne møder om det.
Folketingets udvalg må afgøre med sig selv, hvordan man nu vil tilrettelægge det.
Så jeg er nødt til at gentage, hvad jeg sagde i starten: Det rigtige er, at det er Folketinget, der selv træffer de beslutninger.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-03-17:
Jeg har også oplevet, hvordan statsministeren efterfølgende er gået ud til pressen og har orienteret om, hvad der er sket på mødet, hvilket jo også er helt naturligt.
Det håber jeg da at statsministeren vil fortsætte med at gøre.
Men det betyder jo, at det reelt set ikke er hemmeligt.
Derfor er det ufatteligt, hvorfor det skal foregå bag lukkede døre.
Det vil jeg godt bede statsministeren svare på, for jeg er da villig til at indgå et kompromis med statsministeren om, at i de helt få og helt særlige tilfælde, hvor fortrolighed kan være nødvendig af hensyn til forhandlingspositionen, kan vi lukke dørene.
Sådan en ordning kunne vi godt lave.
Vil statsministeren så være med til det på det vilkår?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-17:
Først og fremmest vil jeg gerne slå fast, at regeringen går ind for størst mulig åbenhed, også når det gælder diskussioner om EU-spørgsmål.
Jeg kunne godt ønske mig, at vi havde mange flere debatter i Folketingssalen om vigtige EU-spørgsmål.
Jeg er absolut en tilhænger af mest mulig åbenhed.
Men der er så en anden ting, som man også skal overveje i den her sammenhæng.
Nu nævnte hr. Keld Albrechtsen spørgsmålet om at give forhandlingsoplæg til regeringen, når regeringen skal ned og forhandle på Danmarks vegne i EU.
Der tror jeg altså, at alle skal tænke sig meget grundigt om, hvorvidt det er måden at tjene danske interesser på, for ofte handler det jo om, at man netop skal forhandle med andre lande om noget, hvor der skal gives indrømmelser, og man skal have noget til gengæld osv.
Hvis nu de andre lande kan aflæse hele den danske forhandlingsposition, fordi der har været et åbent møde, og det er lagt åbent frem, så har vi jo svækket Danmarks muligheder for at få indflydelse, og det kan vel ikke være hr. Keld Albrechtsens opfattelse.
Så derfor må åbenheden afvejes mod, hvordan vi bedst varetager danske interesser.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-03-17:
Jeg ser jo også onsdag efter onsdag med glæde frem til statsministerens besvarelser.
Desværre sker det så ved enkelte lejligheder, at jeg bliver skuffet over svarene, og det er desværre også tilfældet her.
Jeg håber, statsministeren kan bekræfte, at forudsætningen for, at vi kan blive enige om åbne europaudvalgsmøder, jo er, at regeringen vil acceptere det.
Derfor har vi oplevet en situation, hvor arbejdet praktisk talt er gået i stå.
Jeg vil simpelt hen godt spørge statsministeren, om regeringen vil acceptere, at vi indfører åbne europaudvalgsmøder f.eks. også omkring forhandlingsmandater.
Det er meget afgørende, for hvis regeringen bliver ved med at lurepasse i denne sag, når vi aldrig til en reform af EU-arbejdet her i Folketinget.
Tilsvarende gælder, når det gælder mandatgivning, for der er det da regeringen, der bestemmer på nuværende tidspunkt, hvornår mandaterne skal søges.
Derfor er det regeringen, der må tage stilling til, om man vil søge mandaterne på et tidligere tidspunkt, hvor man stadig væk kan øve indflydelse på tingenes gang nede i EU. Så jeg vil endnu en gang opfordre statsministeren til konkret at besvare de to elementer i spørgsmålet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-17:
Jeg møder jo altid med glæde op i Folketingssalen for at svare på hr. Keld Albrechtsens spørgsmål, men jeg skal da ikke lægge skjul på, at jeg er temmelig overrasket over netop det her spørgsmål, jeg har fået i dag.
For her synes jeg, at hr. Keld Albrechtsen begynder at blande regeringen ind i noget, som jo slet ikke er regeringens anliggende, nemlig spørgsmålet om, hvordan Folketinget vil tilrettelægge sit arbejde.
Vi har stor respekt for Folketinget, og det er derfor også regeringens opfattelse, at det er Folketinget og Folketingets udvalg, der træffer beslutning om, hvordan de vil tilrettelægge deres arbejde.
Regeringen har haft og ser frem til en fortsat god dialog med Folketinget om behandlingen af EU-sager, også spørgsmål om større åbenhed, men som sagt må udspillet i den sag altså ligge hos Folketinget.
Regeringen er bekendt med det arbejde, der er sat i gang i Folketingets Europaudvalg bl.a. om åbenhed i arbejdet med EU-sager, herunder spørgsmål om åbne møder i Europaudvalget.
Vi ser fra regeringens side frem til at modtage et konkret udspil om det fra udvalget, og så tager vi diskussionen derfra.
Det må være rækkefølgen, at det er Folketinget, der kommer med udspillet.
Men mig bekendt har udenrigsministeren allerede skriftligt svaret på nogle spørgsmål, der ligner dem, vi nu står og diskuterer i salen her. Så jeg tror, der er papir i sagen, hvis ikke jeg tager meget fejl.
Det, jeg bare vil gøre hr. Søren Søndergaard opmærksom på, er, at jeg har udtrykt velvilje over for at overveje, om man kan gøre det på et tidligere tidspunkt.
Det, jeg bare vil gøre hr. Søren Søndergaard opmærksom på, er, at hvis man tager sådan et forhandlingsoplæg på et meget tidligt tidspunkt, så kommer man i den situation, at der undervejs i forhandlingerne jo sker store ændringer af et forslag, bl.a. jo som følge af, at Parlamentet bliver involveret.
Og hvad er det så værd, at man har fået et forhandlingsoplæg på et meget tidligt tidspunkt, hvis det så viser sig, at når man så skal til at træffe den endelige beslutning, er der sket så store ændringer, at det, man oprindelig tog forhandlingsoplæg på, faktisk ikke længere er aktuelt, for nu er det noget helt nyt eller noget næsten helt nyt, vi snakker om?
Det er jo den afvejning, man hele tiden må foretage.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-03-17:
aktiv støtte til det arbejde, som nu efterhånden har trukket ud i månedsvis, med at få gennemført øget åbenhed i Folketingets arbejde med EU-sager, først og fremmest åbne europaudvalgsmøder, og samtidig er der brug for at få styrket Folketingets indflydelse på EU-politikken gennem en mere effektiv mandatgivning på det rette tidspunkt, hvor det stadig væk vil være muligt at påvirke sagernes gang.
Sådan foregår det jo ikke i øjeblikket.
Der har vi altså brug for regeringens aktive opbakning.
Den håber jeg at statsministeren kan give i dag.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-17:
»Vil udenrigsministeren redegøre for, hvorfor Danmark har fjernet støtten til det regionale miljøprogram for Mellemamerika, et program, hvis formål var at sikre en bæredygtig udvikling i den mellemamerikanske biologiske korridor?«
Skriftlig begrundelse
Folketingets Miljøudvalg har haft lejlighed til at studere de enorme miljøødelæggelser i den mellemamerikanske korridor.
Det anslås, at der i Mellemamerika årligt forsvinder 400.000 hektar skov.
Der er tale om en natur, som rummer en meget høj biodiversitet.
Ødelæggelserne skyldes bl.a. ulovlig skovhugst, men først og fremmest fattigdom.
I Mexico lider bønderne f.eks. under, at subsidierede amerikanske fødevarer udkonkurrerer Mexicos traditionelle fødevareproduktion med det resultat, at bønderne tvinges til en ikkebæredygtig produktion.
Afbrænding af skov og løstgående kvæg i skovene er blandt resultaterne.
Mexico straffes således for selv at have taget førertrøjen, når det drejer sig om frihandel.
Samtidig fjerner Danmark støtten til et initiativ, hvor formålet er at hjælpe både befolkning og natur til en mere bæredygtig tilværelse og udvikling.
Per Stig Møller (KF), 2004-03-17:
Ja, nu mener jeg faktisk ikke, at den daværende regering lagde en krone.
Men det er rigtigt, at man havde planer om at lægge en krone, 270 mio. kr. tror jeg faktisk det var.
Men man gjorde det aldrig, man nåede aldrig at komme i gang med det.
Og regeringen, vores regering, besluttede jo som bekendt at gennemføre en reduktion af bevillingerne til udviklingsbistand og miljøbistand med i alt 1,5 mia. kr., som statsministeren også lige netop har nævnt, og så PL-regulerede det siden.
På tidspunktet for gennemførelsen af reduktionen var der ikke indgået - var der ikke indgået - forpligtelser vedrørende et regionalt miljøprogram for Mellemamerika.
Der var altså ikke gået én krone hen over skrivebordet fra Danmark til korridoren.
Og det blev så besluttet, da der ikke var nogen projekter i gang med vores støtte, ikke at igangsætte dansk støtte.
Flere af de elementer, der var forudset finansieret fra dansk side, er så overtaget af andre donorer.
Det gælder f.eks. miljøundervisning og indsatser relateret til naturressourceforvaltning i den mellemamerikanske region.
Så skal jeg lige sige af hensyn til interesserede, at denne her korridor er til for at muliggøre et uforstyrret fugletræk fra det ene område til det andet uden at komme ind over industriområder i et område fra Panama til Honduras.
Og det er selvfølgelig naturforvaltningsmæssigt vigtigt, men der er altså også andre donorer, der gik ind, da Danmark aldrig var gået ind og så også besluttede ikke at gå ind. Og så vil jeg godt oplyse, at Danmark planlægger som en del af landeprogrammet i Nicaragua at fortsætte støtten til den nicaraguanske miljøsektor med omkring 30 mio. kr. om året.
Og for så vidt angår sammenhængen mellem frihandelsaftaler og miljøproblemer, så arbejder Danmark aktivt for fortsat liberalisering for at fremme fri og fair handel samt bæredygtig udvikling til fordel for udviklingslandene og det private miljø.
Det gælder for både de multilaterale aftaler i WTO og de regionale aftaler som NAFTA, som Mexico jo er med i, hvor handelsliberalisering og bæredygtig udvikling bør understøtte hinanden.
Jeg siger dette, fordi det er del af det skriftlige spørgsmål.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-17:
Jeg vil nu sige, det er, fordi finansministeren er så forfærdelig optaget af at forklare det problem, som jo er skitseret med det bilag, der er sendt over til Skatteudvalget og til Finansudvalget på § 38.
Men finansministeren svarede jo ikke på det andet forhold, jeg nævnte, nemlig at man på selskabsskatterne har
en stigning på 6 mia. kr., og der kunne finansministeren jo sagtens finde en forklaring: Det var pengene, der fossede ind i kassen.
Men det var jo ikke det, der var tilfældet, vil jeg gerne sige til finansministeren.
Det var jo, fordi man med lovforslag nr. L 99 i 2002 havde fjernet begrænsningen på indbetaling af forskudsskatter, og så betalte man en masse skatter ind, men det var jo ikke forklaringen dengang.
Det kan jo altså ikke nytte, at finansministeren møder op her i Folketingssalen gang på gang og bruger den forklaring, der nu er mest passende i en given situation.
Det virker i hvert fald ikke særlig troværdigt.
Thor Pedersen (V), 2004-03-17:
Undskyld!
Af det ændrede tal på ca. 14 mia. kr. fra 2002 til 2003 skyldes de 13 mia. kr. alene, at det er det sidste fingergreb fra den tidligere regering i fremrykning af kildeskatteindbetalinger.
Det forklarer alene 13 mia. kr., og så er der 1 mia. kr. tilbage.
Tager man de samlede budgetforudsætninger for 2003, som lå til grund for finansloven for 2003 vedtaget i december 2002, er det samlede regnskab godt 1 mia. kr. bedre, efter at 2003 er gennemlevet, end det, man havde forventet.
Man havde troet, man ville have DAU-overskud på godt 11 mia. kr.; det blev på godt 12 mia. kr. Der er altså flere penge i kassen, end man havde forventet. Jeg siger blot, at de skøn, der ligger på indtægter og udgifter, er faglige skøn.
Det burde ikke overraske nogen, at hvis man er i et lavkonjunkturforløb, så vil det være sådan, at skattegrundlaget vil være vigende.
Hele forudsætningen for den plan, som den tidligere regering fremlagde, »Danmark 2010«, er, at skattegrundlaget er vigende, og derfor er det et fagligt skøn for, hvordan profilen ser ud, og sådan skal det være.
Vi sidder ikke og fifler, og jeg tror heller ikke, man gjorde det i den tidligere regering, på, om man var enig i det datamateriale, der blev lagt til grund.
Jeg tror, man har sagt: O.k., det er det faglige ...
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-17:
Det ændrer jo ikke noget ved, at der er den meget store forskel, som er påpeget, og som også af førende økonomer har været begrundet i, at man har en langt større arbejdsløshed.
Nu mener finansministeren jo ikke, at det kan begrundes på det her spørgsmål om personskatterne, men så vil jeg godt gå bare et trin længere ned og kigge på selskabsskatterne. Der sker der rent faktisk det fra 2002 til 2003, at man har en stigning på 6 mia. kr. Jeg husker endnu, hvordan finansministeren slog ud med armene her under de sidste forhandlinger op til jul og forklarede, at nu fossede pengene ind i kassen.
Det var forklaringen om morgenen, men inden vi var kommet over middag, var det jo afklaret, at det var, fordi man havde fået ret til ubegrænset at indskyde forskud.
Så der er det åbenbart det fuldstændig modsatte, finansministeren kan bruge i sin argumentation.
Jeg tror, mange husker, hvordan man startede på disse finanslovforhandlinger.
Men her er der altså tale om en forskel fra 85 mia. kr. til 71 mia. kr.
Det er jo ikke sådan et lille beløb, det er jo altså virkelig et fejlskøn af format og dimensioner.
Thor Pedersen (V), 2004-03-17:
Jeg gentager: De grundlag, der ligger for prognoser, er stærkt faglige.
Så Finansministeriet har ikke været optimistisk i forhold til andre, der vurderer fremtiden i Danmark.
Det vil man kunne se, når man går tilbage og analyserer: Hvem sagde egentlig hvad?
Der gælder nogle prognoser, og der er nogle forudsætninger for, hvad det egentlig er, der tegner sig i fremtiden.
Disse forudsætninger kan jo ændres over tid, og det gør, at prognoser jo kan vise sig at gå den gale vej.
Når det drejer sig om fremtiden og den pakke, der er lagt frem, er det nøjagtig det samme.
Der er ikke tale om en politisk vurdering af virkningen, det er en faglig vurdering.
De beskæftigelsesvirkninger, der er indregnet, er modelarbejder, som er brugt af tidligere regeringer; der er overhovedet ikke nogen forskel.
Det er de modelarbejder, vi har lagt ind.
Det er ikke en politisk fastsat talstørrelse, det er en faglig fastsat talstørrelse.
Nicolai Wammen (S), 2004-03-17:
Finansministeren kan på trods af mange forsøg jo ikke vriste sig ud af, at denne her regerings skøn over, hvordan ledigheden vil udvikle sig, har vist sig gang på gang på gang at være forkerte.
Man starter ud med nogle optimistiske meldinger, og derefter må man stille og roligt nedjustere, efterhånden som året går.
Derfor må jeg også spørge finansministeren: Hvad er det, der gør, at vi nu med finansministerens seneste løfte om, hvor mange der vil komme i job, skal tro på, at det lykkes denne her gang, når finansministeren indtil nu har præsteret det stik modsatte, nemlig at tabe job frem for at levere de job, han havde lovet ville komme?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-17:
I forbindelse med studieturen til Mexico havde vi også lejlighed til at studere en række initiativer, der er taget med henblik på at redde biodiversiteten i Mellemamerika.
I den sammenhæng har Danmark tidligere haft lejlighed til at støtte et meget stort regionalt miljøprogram i Mellemamerika, det, der hedder »Den mellemamerikanske biologiske korridor«.
Og det, jeg selvfølgelig er forundret over, er, at vi har skåret hele bevillingen væk til det pågældende projekt.
Så vidt jeg husker, har vi tidligere givet 240 mio. kr. til det, men fra den ene dag til den anden fjernede man bevillingen.
Hvad er baggrunden for det?
Thor Pedersen (V), 2004-03-17:
Vi havde da gerne set et hurtigere forløb omkring nedbringelse af ledigheden eller et vendepunkt i forbindelse
med stigende ledighed
; det er da klart.
Jeg vil blot sige, at det er ikke sådan, at vi fik færre penge i kassen; vi har fået flere penge i kassen.
Jeg siger blot: De skøn, der foretages, er ikke politiske.
Og der vil jeg bede om, at spørgeren måske retter henvendelse til formanden for Socialdemokratiet, der har stor erfaring.
De skøn, der lægges ind, er faglige.
Jeg kan ikke forestille mig heller, at hr. Mogens Lykketoft har ændret i det, der ligger på bordet.
Man blander sig ikke i de skøn, der fagligt strikkes sammen fra mange kilder: fra OECD, fra de kontakter, der er i det økonomiske miljø, de data, man har, og de modelarbejder, man kører.
Skønnene er faglige, og der vil man se over tid, at det altid svinger op og ned.
Det vil være sådan, at alle konjunkturtilbageslag jo i virkeligheden vil blive indfaset ved, at der er færre indtægter end forventet.
Sådan har det altid været historisk, det er der ikke noget nyt i.
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil lige starte med at sige, at statens overskud i 2003 blev større end forventet, så vi fik flere penge i kassen end forventet i forhold til udgifterne - det er lige for at slå det fast - altså større overskud end forventet.
Så spørger man til, hvordan man kunne regne forkert, og jeg går i virkeligheden ud fra,
Men jeg vil dog her indledningsvis fortælle, hvordan det foregår.
Skatteindtægterne på finansårsform skønnes formelt af Skatteministeriet på baggrund af Finansministeriets skøn over de generelle økonomiske udsigter.
Hertil benytter Skatteministeriet endvidere Told og Skats løbende opdateringer hen over året, altså det datagrundlag man har.
Den endelige vurdering af indtægterne foretages af Skatteministeriet og Finansministeriet i samarbejde.
Det skal understreges, at der på kort sigt er betydelig usikkerhed vedrørende skøn over de offentlige indtægter.
Usikkerheden knytter sig bl.a. til de aktuelle konjunkturudsigter, ændrede adfærdsmønstre, betalingsforskydninger mellem de enkelte år, herunder i forbindelse med f.eks. selskabsskat, fridagenes placering ved årsskiftet osv. Som tidligere anført kan faldet i skønnet for indtægterne fra statslige personskatter fra august 2003 til regnskabet i marts 2004 delvis henføres til ændrede konjunkturudsigter, men det er ligeledes muligt, at betalingsforskydningerne har spillet en rolle.
Der foreligger ikke p.t. oplysninger, der muliggør en bedømmelse af omfanget heraf, for så vidt de lavere statslige personskatteindtægter i regnskabet i marts 2004 sammenholdes med decembervurderingen.
Nicolai Wammen (S), 2004-03-17:
I den her tid, hvor regeringen lige har præsenteret en hovsapakke, er det interessant at se på, hvordan det gik for regeringen sidste år.
Der har man kunnet se, at skatteindtægterne er blevet langt lavere, end man havde forventet, og vel at mærke ikke, fordi regeringen havde gennemført skattelettelser, men fordi man har haft problemer med at få folk i arbejde, fordi man har været overoptimistiske i forhold til, hvor mange man har kunnet få i job.
Personskatterne faldt med 14 mia. kr. i forhold til året
, og hvis man kigger på, hvad regeringen selv havde forestillet sig, den ville få i kassen, har vi altså en finansminister, der har regnet ca. 8 mia. kr. forkert og ikke 5 mia., som der står i spørgsmålet; det er endnu værre, ca. 8 mia. kr. gik finansministeren forkert i byen.
Jeg vil derfor gerne bare høre finansministeren
: Hvad er baggrunden for, at regeringens skøn har været så forkert med hensyn til, hvad man ville få ind i personskatteindtægter?
Er det ikke, fordi man tog grundlæggende fejl med hensyn til, hvordan arbejdsløsheden ville udvikle sig?
»Vil ministeren redegøre for, hvorfor han regnede 5 mia. kr. forkert, da han i august 2003 gav sit skøn over indtægterne fra personskatterne i 2003?«