runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dorte Bennedsen (S), 2000-11-22:
Ja, nu var der jo endnu et bud.
Hr. John Vinther ville pille ordet tværministerielle ud af forslaget til vedtagelse.
Jeg vil spørge: Er der flere bud?
For så nærmer vi os jo efterhånden det, som jeg mener der bør stå i sådan en vedtagelse, men jeg tvivler nu på, at vi bliver enige.
De er smarte - erkendt - fikse og smarte, og de kan måske give et citat i en avis hist og pist, men faktisk synes jeg, at det her problem er for seriøst til den slags plat, rent ud sagt.
Så vil jeg da gerne gøre opmærksom på, at regelsættene
for disse her ting er jo lovgivning her fra huset.
Jeg kan ikke huske de enkelte områder, men det meste af lovgivningen er formodentlig vedtaget med ganske brede flertal i dette hus. Nu kommer der konkret på fødevareområdet, forstod jeg på ministerens tale, et nyt udspil - jeg kender ikke indholdet, jeg er ikke fødevarepolitiker - fra ministeren på baggrund af en beslutning i Folketinget fra 1999 engang, og det er da i de situationer, man spørger: Jamen hvordan skal regelsættet så være på fødevareområdet og ligeledes på de øvrige lovgivningsområder?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-11-22:
Jeg har ingen bemyndigelse til at spørge på de partiers vegne, men jeg vil godt spørge, så vi i hvert fald får Socialdemokratiets holdning her fra talerstolen.
Peter Skaarup (DF), 2000-11-22:
Jeg tror da, alle er enige om, at det her ikke skal være noget, man finder ud af en sen aftentime, og hvis SF mener, man kan gøre det i løbet af nogle dage i udvalget eller i en beretning, er det jo glimrende.
Derfor skal jeg bare takke for tilsagnet fra SF om, at vi er nogle stykker fra forskellige partier, der går sammen, og hvis regeringen ikke vil være med, jamen så må oppositionen gå ind, og der synes jeg, det tyder på, at SF er at regne her.
Så jeg vil bare sige tak til SF for tilsagnet om, at man enten her i Folketingssalen, i en beretning eller i udvalgene finder ud af noget, der giver en forbedret retssikkerhed her i landet.
Dorte Bennedsen (S), 2000-11-22:
Vi tror, at lighed kan indeholde forskellighed.
Jeg mener, at De Konservative plejer at sige, at børn i skolen skal behandles forskelligt for at kunne behandles lige.
Det kunne man godt overføre til dette her område.
Total lighed giver hverken retfærdighed eller retssikkerhed, men forskellighed kan gøre det, når man bare inden for hvert område har haft sig for øje,
hvad er hensynene, der skal tages her?
John Vinther (KF), 2000-11-22:
Jo, det kan der nok være noget rigtigt i, men Socialdemokratiets holdning betyder altså ude i virkelighedens verden, at forskellighederne i ministeriernes måde at håndtere det her på kan betyde, at det diskotek, der har haft besøg af Brandtilsynet og har fået en anmærkning, får den ikke offentliggjort, før klagemuligheden er udtømt.
Men tilsynsrapporten for den bager, der har haft en løs fuge imellem klinkerne og dermed har fået en negativ rapport, bliver offentliggjort, før han har haft mulighed for at klage.
Det synes vi ikke er særlig rimeligt.
Aage Frandsen (SF), 2000-11-22:
Forespørgselsdebatter er udmærkede, fordi de kan give mulighed for nogle mere principielle diskussioner.
Det, der somme tider er problemet med forespørgselsdebatter, er, at de absolut skal slutte med en vedtagelse, som er et eller andet tilfældigt, der bliver lavet en sen aftentime. Vi kan lave fuldstændig den samme forpligtelse i forhold
til regeringen ved, at vi laver en beretning i et folketingsudvalg.
Det er ikke mindre juridisk forpligtende at lave noget i et udvalg, end hvis det sker i salen, men det får ikke den samme opmærksomhed.
I den forbindelse vil jeg da godt henvise til noget, vi gjorde i Skatteudvalget tidligere netop omkring retssikkerhed.
Der er altså rent faktisk nogle af os, der i udvalgene arbejder med retssikkerhed.
Det drejer sig om betænkningen omkring lovforslag nr. L 73 i forrige samling.
Der står: Udvalget opfordrer skatteministeren til at undersøge behovet og mulighederne for at udforme nogle samlede og mere præcise retningslinjer for skattemyndighedernes kontrolbesøg hos skatteborgerne, virksomhederne og selskaberne.
Og så kommer der en række andre ting.
Dette forslag har været omkring Skattelovrådet og er i øjeblikket i Justitsministeriet, fordi vi netop ønsker nogle præcise retningslinjer.
Det behøver man ikke lave i Folketingssalen, det kan man godt gøre i et udvalg.
Min erfaring i diskussionen omkring retssikkerhed er, at der er nogle partier, der er meget opmærksomme på skatteborgernes retssikkerhed, på virksomhedernes retssikkerhed - det er jeg også - men når det drejer sig om f.eks. arbejdsløses retssikkerhed, førtidspensionisternes retssikkerhed, så synes jeg, det kniber.
Det kan lykkes mig at få sådan noget igennem i Skatteudvalget, for dér har jeg pludselig nogle allierede til denne side.
Tilsvarende kan det ikke lade sig gøre i Arbejdsmarkedsudvalget, for dér kan jeg ikke få flertal for det.
Det er ikke kun i Retsudvalget, man interesserer sig for retssikkerheden.
Det bør være i alle udvalg.
Peter Skaarup (DF), 2000-11-22:
Det er vi fuldstændig enige i i Dansk Folkeparti.
Derfor vil vi også støtte de initiativer, der måtte være på de forskellige områder. Jeg vil så bare sige, og det tror jeg også at hr. Aage Frandsen vil erkende, at jeg faktisk har kritiseret Venstre lidt i dag, fordi man ligesom på det ene område her synes, at der skal gøres noget.
F.eks. ved vi, at man i forhold til landmændene kerer sig meget om, at man må ikke gøre noget uden retskendelse.
Hvorimod vi kan se et eksempel, som jeg har fremdraget i dag, at når det gælder et forslag til lov om fremme af besparelser i energiforbruget og også et andet forslag inden for energiområdet, hvor Venstre altså ikke støtter de initiativer, der kommer for at sikre, at man ikke gør noget uden retskendelse.
Det andet forslag hedder lov om ændring af lov om varmeforsyning, og begge forslag er fra sidste samling, så de er relativt friske.
Derfor er det vigtigt, at vi på alle punkter sikrer, at man ikke gør noget uden retskendelse.
Anders Samuelsen (RV), 2000-11-22:
Der er to kernepunkter i denne debat, som vi har fulgt i løbet af i dag.
Der er en debat om forholdet eller misforholdet mellem en forseelse og så den konsekvens, den forseelse kan få, når den bliver offentliggjort på f.eks. Internettet.
Hvis det på den anden side er offentliggørelse af kontrolresultatet med henblik på informering af forbrugeren, som er det tungtvejende hensyn, vi skal tage, så falder hensynet til at kunne offentliggøre de kontrollerede resultater langt tungere.
Hvis vi tager det med hensyn til forbrugerne, så træder det rimelig tydeligt og rimelig hurtigt frem, at information om, hvordan det, der bliver kontrolleret, ser ud på nuværende tidspunkt, er helt afgørende. Det er den afvejning mellem de to forhold, mellem hensynet til den kontrollerende, hvor der findes upassende forhold, og den kontrolleredes mulighed for at tage til genmæle og konsekvenserne af offentliggørelse sammenlignet med forseelsens størrelse, som er det, der er kernepunktet i dag.
For Det Radikale Venstre er det vel som for alle andre her i Folketinget ikke nogen nem afvejning.
Fordelen ved den hurtige information er dog indlysende, og den har også nogle klare positive følger, som alle vel også er enige i, nemlig at viden om kontrolresultater - både positive og negative - umiddelbart kan lægges ud til offentligheden, og det har uden tvivl en præventiv, adfærdsregulerende virkning og som et aspekt, som måske ikke har været så langt fremme i debatten idag, er det også et middel til at sikre mere lige konkurrence mellem folk på markedet.
Målet er altså, når alt kommer til alt, selvfølgelig klart også i høj grad en forbrugervejledning og et pres på de ansvarlige for i endnu højere grad at lægge vægt på de forhold, som kontrolleres, og som skal være i orden.
Kontrol er godt, men skal selvfølgelig ikke drives ud i det absurde.
Det er et forhold, som Det Radikale Venstre konstant har for øje med henblik på løbende afvejning af udgifterne til kontrol.
Er kontrol overhovedet en offentlig opgave på dette eller hint område, og har kontrollen en effekt, og er det et middel, som kan bruges kontra decentrale løsningsforslag som alternativ?
Alle offentlige udgifter bør fra gang til gang overvejes, så man ikke unødig kaster om sig med udgifter.
Det forslag til vedtagelse, som vi har fået præsenteret i dag, og som er blevet fremsat bl.a. af Venstre,
er efter Det Radikale Venstres mening et eksempel på en kommende udgift, som ikke vil komme til at bære en frugt, som kan opveje udgiften til udvalgets arbejde.
Dertil er forskellene mellem de forskellige ministeriers reguleringsområder
På den baggrund kan Det Radikale Venstre ikke støtte forslaget til vedtagelse.
Dorte Bennedsen (S), 2000-11-22:
Det var da ellers en ordentlig svada.
Man plejer at sige, at når argumentationen er svag, må man hæve stemmen.
Nu skal ret være ret.
Fru Birthe Rønn Hornbech behøver ikke at hæve stemmen, for den er altid rimelig høj.
Men det er jo lidt det samme, fru Birthe Rønne Hornbech gør her, hvor hun finder det nødvendigt at medtage drab og sexforbrydelser og rockere, og hvad ved jeg.
Jeg må sige, jeg har egentlig lidt ondt af fru Eva Kjer Hansen, for jeg har en fornemmelse af - såvidt jeg har kunnet lytte mig til det - at fru Eva Kjer Hansen her har et seriøst emne, som optager hende.
Og så synes jeg, det er trist for den debat, som vi alle sammen gerne vil føre, at den skal hives ned med den form for argumentation, som fru Birthe Rønn Hornbech bruger her.
Så vil jeg gerne føje til, at der er ingen, der ikke ønsker retssikkerhed på dette område.
Det, vi opponerer imod, er, at man skal have ensartede regler for dette spektrum af områder fra Elektricitetsrådet over legetøj til kemikalier og fødevarer, og hvad ved jeg.
Og det er jo det, man vil have nogle ensartede regler for.
Hvis vi skal sikre folks retssikkerhed, så skal vi ud og lave regler for det enkelte område, hvor retssikkerheden klart er i fokus, både retssikkerheden for producenten og for borgeren.
John Vinther (KF), 2000-11-22:
Jeg tolker fru Dorte Bennedsens indlæg i debatten på en sådan måde, at Socialdemokratiet altså finder, at det er i orden, at der i forskellige ministerier er helt forskelligartede regler omkring retssikkerhed, eksempelvis om noget så banalt, som at man naturligvis ikke offentliggør et kontrolresultat, før klageadgangen er udtømt.
Her behøver vi ikke at tale om, at der er forskellige områder inden for de forskellige ministerier.
Det handler om en helt banal retssikkerhedsgaranti, at man naturligvis ikke offentliggør kontrolresultatet, før klageadgangen er udtømt.
Frank Jensen (S), 2000-11-22:
Jeg tror, det er bedst, at jeg respekterer den rollefordeling, der er også efter grundloven.
Det her er den lovgivende forsamling.
Så har vi den udøvende magt og herunder anklagemyndigheden, og det er altså bedst, at anklagemyndigheden varetager sine opgaver, og at lovgivere er lovgivere og henholder sig til den funktion, man er tillagt som lovgiver.
Jeg har redegjort for den her sag som den øverste ansvarlige for anklagemyndigheden.
Det har jeg gjort skriftligt, det har jeg nu gjort mundtligt, og jeg har sagt, at anklagemyndighedens endelige stillingtagen har afventet en verserende retssag i Sverige inden for samme sagskompleks, som der spørges til.
Jeg finder, at jeg som øverste ansvarlige for anklagemyndigheden, men også at lovgivere skal respektere, at det er den rollefordeling, der nu engang er.
Eva Kjer Hansen (V), 2000-11-22:
Jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører, om ordføreren ligesom justitsministeren lægger stor vægt på, at klagemulighederne skal være udtømte, når man offentliggør tilsynsresultater, og om det betyder, at den socialdemokratiske ordfører vil sørge for at gøre de synspunkter gældende og dermed få sat en stopper for fødevareministerens tanker om, at man skal droppe hensynet til retssikkerheden på det område og offentliggøre resultaterne, uden at klagemulighederne er udtømte.
Ole Stavad (S), 2000-11-22:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Flemming Hansen i, at der var en lang række forkerte, misvisende, fejlagtige oplysninger i den udsendelse.
Det har jeg også korresponderet med den pågældende, der stod for udsendelsen, om.
Men det ændrer ikke ved, at jeg fra starten af sagde, at nu ville vi grundigt undersøge de her ting, og i den udstrækning, hvor der var et sagligt grundlag for at foretage ændringer og justeringer i lovgivningen, ville det ske.
Og som jeg nævnte før, var det ikke en ny opfattelse hos mig, at det loft, der var på 450.000 kr. i den tidligere lovgivning, egentlig ikke var specielt sagligt.
Derfor var det loft ikke med, da jeg fremsatte forslaget i 1993, men et flertal i Folketinget, der skulle bære det igennem, ønskede, at sådan skulle det være.
Derfor blev det sådan.
Det, vi kunne konstatere efter den pågældende udsendelse, var, at der var et flertal i Folketinget, der ikke bare var parat til, men faktisk ønskede for ikke at sige krævede, at der skete en justering.
Og det gav mig jo en god lejlighed til at komme med et forslag, der havde en større identitet med det, jeg oprindelig havde foreslået i 1993.
Det var jo ikke sådan, at vi bare fjernede loftet.
Vi gik faktisk ind og foretog grundige, præcise undersøgelser af: Hvad vil det være rimeligt at beskatte med?
Og derfor var der både en skærpelse ved, at vi fjernede loftet og en lettelse ved, at vi nedsatte den procent, man skal beskattes af.
Grænsen for den blev nedsat fra 450.000 kr. til 300.000 kr.
Så det, vi kan kalde lidt større mellemklassebiler, fik faktisk en lempeligere beskatning, ikke som en tilfældighed, men som resultat af ordentlige forarbejder og undersøgelser.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Jensen (S), 2000-11-22:
Hr. Helge Bo Jensen har bedt mig om at redegøre for Statsadvokaten for Sjællands overvejelser om tiltalespørgsmål i en konkret sag.
Jeg har den 30. oktober i år i min besvarelse af et spørgsmål om samme sag fra spørgerens partifælle, hr. Søren Søndergaard, oplyst om status i sagen og mere overordnet om baggrunden for den tid, der er medgået til Statsadvokatens overvejelse om tiltalespørgsmålet.
Som jeg oplyste i min skriftlige besvarelse af dette spørgsmål, spørgsmål nr. S 3805, har Statsadvokaten for Sjælland oplyst, at der har været arbejdet med sagen.
Jeg kan oplyse, at dette bl.a. er sket med assistance fra Rigspolitichefens rejseafdeling.
Som jeg samtidig anførte, har overvejelserne om tiltalespørgsmålet afventet en i Sverige verserende sag.
I denne sag blev der i Sverige afsagt dom i første instans tidligere i år.
Sagen er imidlertid anket.
I slutningen af august måned modtog Statsadvokaten for Sjælland oplysning om, at den endelige afgørelse af sagen i Sverige ikke som tidligere antaget var nært forestående.
Statsadvokaten for Sjælland tog derfor kontakt til Rigsadvokaten med henblik på at drøfte forskellige spørgsmål vedrørende retsforfølgning i sagen.
Som jeg har oplyst i min besvarelse af det tidligere stillede spørgsmål, forventer Rigsadvokaten, at overvejelserne om, hvad der videre skal ske i sagen, er afsluttet i løbet af indeværende år.
Da det drejer sig om en konkret verserende straffesag, finder jeg det ikke rigtigt her at komme nærmere ind på de konkrete omstændigheder, som er indgået i overvejelserne om tiltalespørgsmålet.
Jeg har derfor ikke yderligere at tilføje
i forhold til min tidligere skriftlige besvarelse.
Helge Bo Jensen (EL), 2000-11-22:
Jeg ville meget gerne have kunnet takke for svaret.
Jeg synes imidlertid ikke, at det er helt betryggende, når der er tale om en så klar sag, med et så langstrakt forløb.
Der er rykket utrolig mange gange - jeg har fået lov til at låne en mappe med alle rykkerne i, og det er voldsomt.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad ministeren har tænkt sig at gøre, for at det ikke bare fortsætter, og også, om ministeren finder, at 4 år er en acceptabel tid i en sag som den foreliggende.
Tak for denne del af svaret.
Men i forhold til sagsbehandlingstiden - og her er der jo ikke tale om den konkrete sag - spørger vi jo til, om ministeren finder, at 4 år er acceptabelt i den type sager.
Det ville være dejligt at få en svar på det spørgsmål.
Frank Jensen (S), 2000-11-22:
Jeg tror ikke, man skal forholde sig til tiden fra, hvornår den anmeldelse indløb til politiet, og så til nu.
Det, man skal henholde sig til, er, at der i den her sag verserer en straffesag - også i et andet land - som er under anke, og der har anklagemyndigheden altså tilrettelagt arbejdet i Danmark i samme sagskompleks i forlængelse af de retssager, der verserer i Sverige.
Og det er den måde, anklagemyndigheden tilrettelægger sit arbejde på.
Det finder jeg ikke at jeg har nogen grund til at angribe anklagemyndigheden for.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Eva Kjer Hansen (V), 2000-11-22:
Når vi har taget initiativ til denne forespørgselsdebat i dag, er det på baggrund af den totale mangel på gennemskuelighed på det her område.
Der er regler om offentliggørelse af forskellige tilsynsresultater inden for en række fagministeriers områder, men der er ingen gennemskuelighed og sammenlignelighed.
Og i takt med at flere og flere fagministerier overvejer i højere grad at bruge offentliggørelse af tilsynsresultater, må det være relevant at tage en diskussion om, under hvilke vilkår offentliggørelsen egentlig skal foregå generelt.
De offentlige myndigheder skal naturligvis sørge for at give forbrugeren alle relevante informationer, men det skal foregå, uden at retssikkerheden sættes over styr.
Og hvis ikke forbrugeren kan gennemskue, hvad oplysningerne fortæller, ja, så kan det skabe mere forvirring end oplysning.
I dag er det op til hvert enkelt fagministerium at fastsætte reglerne om offentliggørelse inden for sit område.
Det betyder, at man ikke kan sammenligne de forskellige regler, og justitsministeren har da også i et svar skrevet: »Efter Justitsministeriets opfattelse er det således ikke muligt på en sammenlignelig måde at opstille en oversigt over reglerne.«
Forespørgerne ønsker derfor med denne debat at sætte fokus på dette emne og rejse en debat om behovet for at lave en generel beskrivelse af formålet med offentliggørelse, under hvilke vilkår det kan ske, om der skal være bagatelgrænser, om der skal laves effektvurderinger osv.
Der er ingen tvivl om, at forbrugerne har krav på oplysninger fra myndighederne, der kan beskytte forbrugerne.
Der er heller ingen tvivl om, at borgere, virksomheder og myndigheder skal overholde de gældende love og regler, men det skal ikke føre til en ukritisk brug af gabestokke, hvor retssikkerheden sættes over styr.
Offentliggørelse af tilsynsresultater kan være et redskab, der kan bidrage til, at regler overholdes, men af hensyn til retssikkerheden skal der være præcise, gennemskuelige, sammenlignelige regler for, hvordan denne offentliggørelse skal foregå. Besvarelse
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-11-22:
Det er regeringens grundholdning, at der ved offentliggørelse af kontrolresultater skal tages hensyn til retssikkerheden for de personer og virksomheder, som tilsynet vedrører.
Men det er samtidig også vigtigt at holde sig to væsentlige forhold for øje, to hensyn.
Der er på den ene side hensynet til samfundets interesse i, at kontrolresultaterne offentliggøres.
Det vil have en præventiv, adfærdsregulerende og kvalitetsfremmende virkning.
Og så er der på den anden sige selvsagt hensynet til de berørte parter, som altid bør tillægges stor vægt.
Men der kan altså være en stærk samfundsinteresse i at offentliggøre kontrolresultaterne med angivelse af den involveredes identitet.
Den interesse kan være stor for at beskytte
danske forbrugere, når virksomhederne ikke overholder visse grundlæggende beskyttelsesregler.
Og den kan være så stor, at hensynet til virksomheden må tillægges mere begrænset betydning i forhold til hensynet til forbrugerne og offentligheden.
Selv om retssikkerhedsaspektet har stor betydning, må man ikke overse, at ansvaret for overholdelse af reglerne i første række påvirker og påhviler de enkeltpersoner og virksomheder, som vi her taler om.
Der bliver først tale om offentliggørelse, når de pågældende ikke lever op til de krav, som stilles til dem.
Det er også vigtigt at understrege, at offentliggørelsen ikke træder i stedet for de sædvanlige myndighedsmidler.
Det er disse midler og påbud, forbud, bøde osv., der primært skal sørge for, at eventuelle ulovligheder stoppes.
Det er den altovervejende hovedregel, at der er klare regler for, hvornår og hvordan offentliggørelse af kontrolresultaterne inden for de enkelte områder kan finde sted, og disse regler er jo netop fastsat af hensyn til retssikkerheden for den enkelte.
Så vil jeg gerne tilføje: Efter min opfattelse kan offentliggørelse på nogle områder være et velegnet middel
til bl.a. at sikre opfyldelsen af de hensyn, først og fremmest hensynet til borgerne, som reglerne på de enkelte områder netop skal tilgodese.
Lad mig give et eksempel: Fødevareministeriets område.
For det første medfører offentliggørelsen af myndighedernes kontrolresultater, at forbrugerne får væsentlig bedre mulighed for at foretage et bevidst og veloplyst valg og fravalg.
Denne åbenhed vil samtidig øge gennemskueligheden i kontrolsystemet og dermed skabe større tillid hos forbrugerne.
For det andet vil offentliggørelse af kontrolresultaterne have en præventiv effekt over for
virksomhederne
Herigennem skaber vi i virkeligheden lige konkurrencevilkår til gavn for de seriøse virksomheder på området, som respekterer reglerne og samtidig vil forbedre produkternes kvalitet.
Med andre ord, offentliggørelsen varetager saglige og fornuftige hensyn.
Disse hensyn vil man vanskeligt kunne tilgodese, hvis det ikke er muligt at identificere den, som tilsynsresultaterne vedrører.
Justitsministeren vil følge op med en nærmere redegørelse for reglerne om offentliggørelse af resultater af tilsynsbesøg.
Helge Bo Jensen (EL), 2000-11-22:
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre: Hvor har vi Venstre henne?
Hvad er det for en strategi, Venstre har i denne her problematisering?
Skal alle overtrædelser af brandmyndighedernes regulativer føre til, at diskotekerne lukkes med det samme?
Det tror jeg ikke helt.
Fødevaresikkerheden, spiller den ikke nogen rolle?
Hvilken strategi har Venstre for fødevaresikkerheden?
Kan det fuldstændig udelukkes, at det har en effekt at offentliggøre, at den lokale bager systematisk opbevarer æggeblommer ved 24 graders celsius?
Kan det fuldstændig udelukkes, at det kan have en forebyggende virkning på den bagers omsætning og måske praksis, at sådanne oplysninger kommer til forbrugernes kendskab og ikke holdes hemmelige af myndighederne?
Eva Kjer Hansen (V), 2000-11-22:
Til hr. Helge Bo Jensen skal jeg sige, at det kan absolut ikke udelukkes, og jeg har også - hvis ellers hr. Helge Bo Jensen har hørt efter, hvad jeg har sagt i mine indlæg -
netop gjort det klart, at det her kan være et redskab, der skal bruges.
Og jeg synes, vi skal være meget varsomme med, at det her ikke bliver til et mål i sig selv, og at vi ikke risikerer, at myndighederne løber fra deres ansvar, fordi de har offentliggjort nogle tilsynsresultater og så måske undlader at tage de afgørende initiativer, der egentlig skal til.
Det er derfor, vi efterlyser nogle mere generelle regler for, hvordan man bruger offentliggørelse af tilsynsresultater inden for de enkelte områder, for vi tror simpelt hen på, at den åbenhed kan hjælpe forbrugeren i forhold til at vurdere resultaterne og bruge resultaterne.
Helge Bo Jensen (EL), 2000-11-22:
Vil det sige, at Venstre så nu går ind for større åbenhed på det her område, så man i højere grad kan hjælpe forbrugerne til at træffe de her valg på et oplyst grundlag?