runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Auken (S), 1997-12-03:
Det var den diskussion, jeg synes vi skulle have taget, før man offentliggjorde sine resultater.
Jeg har lige kaldt dem de kloge hoveder, der sidder dér. Men en anden livserfaring, jeg har gjort mig, er, at selv meget kloge, højtuddannede mennesker tager fejl, vil jeg sige til hr. Hansen-Nord, hvis det, de bruger deres klogskab på, er et billede, der ikke har overensstemmelse med virkeligheden.
Så skal jeg prøve at forklare det her med den store industri i forhold til den almindelige forbruger.
Hvis jeg har ret i, at der kun vil være begrænsede muligheder for handel med os i fremtiden på grund af overudnyttelse af kapaciteten i Sverige og Norge - og det er rigtigt, at store industrikunder i fremtiden selv kan handle - vil der alt andet lige blive mindre til rådighed for Elsams og Elkrafts fælles indkøb, der kommer alle forbrugere til gode.
Og derfor kommer der en forskelsbehandling. Men jeg tror ikke, at den bliver stor, for det, der jo er karakteristisk, er, at danske erhvervsvirksomheder i modsætning til, hvad vismændene siger - i øvrigt det tredje punkt, hvor de tager fejl - i virkeligheden får en kæmpe konkurrencefordel derved, at de køber strøm betydeligt billigere end deres konkurrenter i resten af EU.
Vi er i Danmark næsten blevet til professionelle
masochister.
Vi skal piske os morgen, middag og aften selv på områder, hvor kongeriget er i front.
Og jeg er sikker på, at vi også vil være fantastisk gode til at udnytte liberaliseringsfordelene i det kommende marked, hvor hr. Hansen-Nord jo i øvrigt er klar over, at Danmark var det første land, der implementerede reglerne i EU.
Steen Gade (SF), 1997-12-03:
Jeg må vel starte med at undres over, at der er nogle spørgere, som synes, at det mest interessante at diskutere her og nu er, hvordan vi kan tjene nogle flere penge ved at fyre nogle flere kul af.
Og jeg har forstået, at hele økonomien er bygget op på kulfyring.
Derfor vil jeg spørge miljøministeren, om det ikke er miljøministerens synspunkt, at når vi snakker om handel, skal det være inden for den ramme, at for at kunne leve op til vores egne forpligtelser om CO2-reduktion skal vi i gang med at afvikle kulkraften her i landet; ellers kan vi ikke leve op til målet for CO2-reduktionen.
Så vi skal i gang med at afvikle kulproduktionen og så i øvrigt udbygge vedvarende energi.
Og i den udstrækning, det giver mulighed for handel, kan det jo være o.k., men det er den miljøramme, som vi er nødt til at diskutere inden for, og det er jo at tænke miljø før klejner i kassen.
Svend Auken (S), 1997-12-03:
Jeg tror, hr. Gade grundlæggende har ret i sin tankegang, og derfor kan jeg svare ja.
Men det er klart, at der godt på marginen kan være en interesse i, at meget effektivt produceret strøm på kul - og vi er kanondygtige, nu har jeg snart rost elværkerne mere, end jeg nogen sinde har gjort tidligere, men vi er kanondygtige til at behandle kul, til at forhindre forurening fra kul, og vi er meget effektive - at man egentlig godt kan argumentere for, at hvis det træder i stedet for brunkulsproduktionen i Tyskland, er der en samlet miljøgevinst i det.
Men det må ikke ødelægge CO2-regnskabet, så derfor bør vi inden for EU tilstræbe det system, at når man importerer strøm, lægger man det oven i sin CO2-kvote, og når man eksporterer strøm, tager importøren det CO2-tab, der er dér.
Men jeg er altså enig med hr. Gade, og vi vil gøre, hvad vi kan for at udfase de gamle kulværker, samtidig med at vi vil efterleve det kulstop, jeg allerede tidligere på regeringens vegne har annonceret.
Eva Møller (KF), 1997-12-03:
Nu kan jeg forstå på miljø- og energiministeren, at han mener, at vismændene i hvert fald på energiområdet har taget fuldstændig fejl, og derfor giver det mig da anledning til sige - også fordi ministeren for lidt siden sagde, at vi ville plage os selv på alle mulige måder - at så ved jeg jo, at den nuværende regering har et ønske om at plage Danmark og kun Danmark med CO2-afgifter.
Har vismændene så også taget fuldstændig fejl, når de - fordi de er optaget af, at vi skal opfylde vores miljøforpligtelser - siger, at vi kun kan opfylde vores forpligtelse til reduktion af CO2, hvis afgifterne gradvis stiger til 800 kr. pr. ton CO2?
Svend Auken (S), 1997-12-03:
Det var nok det afsnit i rapporten, jeg ville studere med størst interesse, hvis jeg var fru Møller og hr. Langkilde, for de siger netop, at man er nødt til at bruge
grønne afgifter, og det har de jo ret i.
Som jeg sagde det tidligere: Det er kloge mennesker, og de har ret, når de ser på instrumenterne.
Om man skal gå så højt op, som de siger, er jeg nok tøvende over for, men de har ret med hensyn til instrumenterne.
Det, der slår klik for dem i deres analyse, sagt lige ud til fru Møller, er, at det billede, de har af virkeligheden, er forfejlet.
Og da havde det nok været klogt, om man havde en taget en ekskursion ud af elfenbenstårnet bare nogle få dage og talt med folk i branchen for at undersøge det her til bunds.
Så var der kommet en langt mere læseværdig og fornuftig rapport ud af det.
Men jeg vil meget gerne tage diskussionen med vismændene, og jeg er enig med dem i, at uden grønne afgifter går det ikke.
Og det burde fru Møller også være.
Jan Køpke Christensen (FP), 1997-12-03:
Konklusionen er så fra statsministeren, at hvis der er et enkelt EU-land, herunder Danmark, der ikke ønsker yderligere integration og siger nej, så fortsætter det alligevel med den yderligere integration. Sig mig, hvad er det for en måde at opføre sig på i en forening, hvor man er samlet som EU-lande, og hvor man har vetoret efter de regler, der ligger juridisk?
Det er naturligvis det, vi må forholde os til.
Det synes jeg kunne være meget spændende at få svar på. Så vil jeg godt sige, at hvis andre EU-lande efter et eventuelt dansk nej til Amsterdamtraktaten ikke vil acceptere, at Amsterdamtraktaten er definitivt faldet, vil statsministeren da tage initiativ til, at Danmark ved EU-Domstolen lægger sag an mod disse lande for brud på traktaten om Den Europæiske Union, og i benægtende fald hvorfor ikke? Der vil jeg så lige sige til sidst, at et alternativ til EU-Domstolen måske kunne være Den Internationale Domstol i Haag, idet man jo kan argumentere for, at EU-Domstolen i en sådan sag ikke vil være habil, altså vil være inhabil.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-12-03:
Jeg vil sige til hr. Jan Køpke Christensen, at jeg tror, vi har været igennem juraen, og jeg kunne ikke drømme om at anfægte juraen.
Det eneste, jeg har sagt, er: Lad os nu ikke give befolkningen et fejlagtigt indtryk af, hvad der er realiteterne i Europa.
Hvis de fjorten andre lande ønsker at gå videre, vil de finde veje til at gøre det.
Det vil de også gøre i en situation, hvor Danmark måtte træffe en beslutning, som jeg ville synes ville være til ugunst for Danmarks fremtid.
Danmark skal ikke være på sidelinjen; Danmark skal da deltage for at få et bedre miljø; Danmark skal da deltage for at få en bedre beskæftigelse i Europa.
Vi skal da også deltage, for at vores fremtid bliver bedre sikret i Europa.
Vi skal da deltage i det store fredens projekt, hvor vi én gang for alle kan træffe nogle beslutninger, der betyder, at vores børn og vores børnebørn ikke skal have risikoen for krig foran sig.
Det, jeg hører her, er sådan en appel til et verdensbillede, der ikke længere eksisterer.
Det handler jo om at give befolkningen et fejlagtigt indtryk.
Danmark er en del af en geografi, af Europa og Norden, hvor vi hører sammen.
Vi skal ikke længere lukke grænserne, sætte pigtråd op.
Vi skal bygge et samarbejde op, som hr. Thulesen Dahl også var inde på, der betyder, at vi bl.a. på flygtningeområdet får en langt bedre fordeling af flygtningene; det kan jeg da heller ikke tro hr. Thulesen Dahl er uenig i.
En bedre fordeling af flygtningene, også for deres egen skyld og vores alle sammens skyld, er da en klar fordel.
Så der er langt, langt, langt gode gevinster for Danmark at hente ved et godt og solidt og stort ja den 28. maj næste år.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Hansen-Nord (V), 1997-12-03:
Med hvilket belæg svarer ministeren, at en øget liberalisering på sigt bliver meget billigere for industrien, men dyrere for den enkelte forbruger?
Jeg er ikke enig i den påstand, og jeg må så spørge ministeren: Hvorpå bygger ministeren den påstand?
Og jeg må supplere med at sige, at jeg får sikkert ikke det svar, som jeg har brug for, men der er jo ikke andet for, end at vi må tage vismændene ind og diskutere det her emne igennem med dem, så vi alle sammen kan finde ud af, hvor vi står henne.
For de virker jo efter ministerens mening helt forkerte, alle de tal, der svæver rundt i luften.
Altså når ministeren ikke vil høre på vismændene og på andre kloge, er det bedst, at vi får vismændene ind og får kigget på den her diskussion sammen.
Jan Køpke Christensen (FP), 1997-12-03:
Nu, hvor spørgsmål er stillet, har vi efterfølgende set i pressen og i medierne og også hørt her i dag
, at statsministeren klart har taget afstand fra, at man blander sig fra Jacques Santers side, og det er så o.k. med hensyn til det.
Men jeg vil godt spørge statsministeren: Har statsministeren taget direkte kontakt til Jacques Santer, sådan at man er 100 pct. klar over, at denne indblanding vil man ikke se en anden gang?
Frank Jensen (S), 1997-12-03:
Jeg har ikke min kalender med.
Vi kan undersøge, hvornår rigsadvokaten erklærede sig inhabil på baggrund af den undersøgelse, som politiet indledte imod hans bror.
Det skal jeg gerne gøre.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Aaen (EL), 1997-12-03:
»Kan ministeren i forlængelse af svaret på spørgsmål nr. S 2641, 2642 og 2643 bekræfte, at det var den samme advokat, der blev udpeget som likvidator ved opløsningen af hovedselskabet, som havde formidlet salget af de 200 selskaber, og at den pågældende advokat i sin redegørelse som likvidator den 13. januar 1993 oplyste, at der ikke var grundlag for at påbegynde undersøgelse af strafforfølgning?«
Frank Jensen (S), 1997-12-03:
Statsadvokaten i Viborg har oplyst, at det selskab, som han går ud fra spørgeren hentyder til med benævnelsen hovedselskabet, efter beslutning på et ekstraordinært generalforsamlingsråd trådte i likvidation den 24. februar 1994.
Som likvidator blev valgt en advokat, der er partner i samme advokatfirma som den advokat, mod hvilken påtale er opgivet.
Den advokat, mod hvilken påtale er opgivet, har ikke været likvidator i det selskab, og han har ikke afgivet nogen redegørelse af 13. januar 1993.
Statsadvokaten kan således ikke besvare spørgsmålet bekræftende.
Statsadvokaten har supplerende oplyst, at den advokat, mod hvilken påtale er opgivet, i en periode har været likvidator i to datterselskaber til hovedselskabet.
Disse to datterselskaber har virket som opkøbere af overskudsselskaber.
Anklagemyndigheden er ikke for nogen af de to selskaber i besiddelse af en redegørelse fra 13. januar 1993 fra likvidator.
Den pågældende advokat har som likvidator den 25. juni 1993 underskrevet en revisionprotokol for begge selskaber.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Aaen (EL), 1997-12-03:
»Vil ministeren i forlængelse af svar på spørgsmål nr. S 2641, 2542 og 2643 oplyse, om andre ved rigsadvokaturen efter statsadvokatens beslutning om at opgive tiltale har vurderet sagen, eller om anmelderen har påklaget statsadvokatens afgørelse?« Skriftlig begrundelse
Ministeren har tidligere oplyst, at rigsadvokaten i selskabstømmersagerne er inhabil på grund af den pågældende sag.
Frank Jensen (S), 1997-12-03:
Statsadvokaten i Viborg har oplyst, at hverken han eller politimesteren i Århus har forelagt sagen for Rigsadvokaten før og heller ikke efter afgørelsen af tiltalespørgsmålet den 25. juni 1997.
Statsadvokaten har endvidere oplyst, at hverken han eller politimesteren i Århus før eller efter afgørelsen af tiltalespørgsmålet har forelagt sagen for statsadvokaten for Fyn m.v., der ved Justitsministeriets skrivelse den 7. april 1997 blev pålagt at varetage Rigsadvokatens funktion, for så vidt angår selskabstømmersagerne.
Som allerede nævnt har statsadvokaten for Fyn oplyst, at hun ikke har modtaget nogen klage over afgørelsen, for hvilken klagefristen udløb den 23. juli 1997.
Frank Aaen (EL), 1997-12-03:
Det, som spørgsmålet bl.a. refererer til, er statsadvokaten for særlig økonomisk kriminalitet, og hvilken rolle han har spillet i den her sag.
Dér vil jeg gerne have at vide, om vi kunne få præciseret, hvad SØK's rolle er i selskabstømmersager.
Er det sidste instans, når man tager stilling til, hvorvidt der skal ske en tiltalerejsning eller ej, eller er det bare en rådgivende instans undervejs?
Jeg synes, det er uklart ud fra de forskellige svar, vi har fået.
Frank Jensen (S), 1997-12-03:
Jeg kan henvise til den besvarelse, jeg har givet på spm. nr. S 2641.
Heraf fremgår det, hvilken rolle den særlige statsadvokat for økonomisk kriminalitet har, og jeg citerer: »Statsadvokaten for særlig økonomisk kriminalitet er af Rigsadvokaten pålagt en koordinerende rolle i sager vedrørende selskabstømninger.
Dette indebærer bl.a., at anklageskrifter i sådanne sager for at sikre en så vidt mulig ensartet tiltalepraksis sendes til statsadvokaten for særlig økonomisk kriminalitet til gennemsyn inden tiltalerejsning.
Kompetencen til at afgøre tiltalespørgsmålet er ikke flyttet, den ligger fortsat hos pågældende politimester/statsadvokat.« Det vil sige, at for at sikre, når sagerne går videre, når man vil rejse påtale i sagerne, at alle sager behandles nogenlunde ensartet i påtalespørgsmål, er SØK, Den Særlige Statsadvokatur for Økonomisk Kriminalitet, en koordinator, men selve ansvaret for at træffe afgørelser om, hvorvidt der skal rejses påtale, ligger stadig væk hos den lokale anklagemyndighed.
Svend Aage Jensby (V), 1997-12-03:
Jeg vil spørge justitsministeren, om det er muligt blot med et meget, meget forsigtigt skøn at angive, hvor mange ressourcer og hvor mange timer man inden for det sidste år har anvendt i politimesterembederne, dvs. politifolk og jurister, i statsadvokaturerne, herunder SØK, hos Rigsadvokaten, og i Justitsministeriets departement for at være i stand til at besvare spørgsmål fra hr. Aaens side i det felttog, som han har indledt.
Frank Jensen (S), 1997-12-03:
Først til hr. Frank Aaen: Hvis sagerne påklages med rekurs til de her specielle sager
på grund af den specielle omstændighed, som vi har gennemgået tidligere omkring Rigsadvokaturet og Rigsadvokaten, så er det altså statsadvokaten fra Fyn m.v. - som det hedder - som er rekursinstans.
Til hr. Jensby: Vi har af gode grunde ikke et taxametersystem i Justitsministeriet, hvor vi sidder og opgør timeforbruget på enkelte medlemmer i Folketinget.
Frank Aaen (EL), 1997-12-03:
Først til hr. Jensby: Hvis der er så store bekymringer for mængden af spørgsmål, så kender jeg et par partikammerater
til hr. Jensby, som det måske i højere grad var på sin plads at lave en undersøgelse af.
Ellers vil jeg afsluttende spørge: Henning Fode, Rigsadvokaten, erklærede sig inhabil på grund af én sag - altså den sag, vi taler om i dag - og det giver mig anledning til at spørge, om den samme vurdering gør sig gældende, hvis andre inden for Stadsadvokaturen har en tilsvarende tæt forbindelse til en selskabstømmersag.
Vil vedkommende så også straks erklære sig generelt inhabil?
Det var bare ordet »straks« - det, at Rigsadvokaten straks erklærede sig inhabil - kunne jeg få at vide, hvad det dækker over?
Hvilken dato taler vi om?
Var det i april, hvor vi havde det oppe her i Folketingssalen, eller var det på et tidligere tidspunkt?
Frank Jensen (S), 1997-12-03:
Nu skal man passe på ikke at komme med for håndfaste juridiske fortolkninger om habilitetsspørgsmål alene af den grund, at man ikke kender det konkrete spørgsmåls indhold.
For at man kan give en vurdering, kræver det, at man har en konkret sag foran sig.
Men det er klart, at i det her tilfælde er det Rigsadvokaten selv, der har erklæret sig inhabil, og det erklærede jeg mig indforstået med, da det skete.
Jeg synes i øvrigt, at vi har en god praksis i Danmark -
specielt hos anklagemyndighed og domstole
Der er en meget, meget fin og flot egenadministration og forvaltning af habilitetsspørgsmål.
Det er jeg selvsagt tilfreds med.
I den konkrete sagskompleks omkring selskabstømmersager har jeg ikke kendskab til, at der er nogen statsadvokat, der har erklæret sig inhabil, altså ud over Rigsadvokaten, i samlede sagskomplekser vedrørende selskabstømning.
Det er jeg ikke vidende om.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jan Køpke Christensen (FP), 1997-12-03:
»Hvilke lovgivningsinitiativer kan lette kommunernes muligheder for selv at etablere ambulancekørsel?«
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-03:
»Vil ministeren garantere, at Danmark ikke afgiver nogen hensigtserklæring om dansk tilslutning til euroen med henblik på at opnå observatørstatus i Euro-X?«
Skriftlig begrundelse
Danmark har som bekendt en undtagelse i forhold til ØMU`en som klart siger, at »Danmark vil derfor ikke deltage i ordningen med en fælles valuta....«, som det står formuleret i Edinburghaftalen.
Derfor kan Danmark selvfølgelig heller ikke deltage i eller være observatør i det uformelle råd, Euro-X, som ØMU-deltagerlandene vil oprette ved siden af EU`s eget ministerråd.
Ministeren har tidligere sat spørgsmålstegn ved om Euro-X overhovedet er i overensstemmelse med Traktaten.
Det er spørgeren enig med ministeren i.
Men vi er til gengæld ikke enige med økonomiministeren, når hun siger, at hvis Danmark ikke kan forhindre oprettelsen af dette uformelle råd, så vil Danmark anmode om at få en observatørpost i Euro-X.
Der vil på Euro-X-møderne blive taget en række beslutninger, som derefter vil blive formaliseret i EU`s ministerråd.
EU kan ikke træffe beslutninger om den danske krone, og Danmark skal ikke deltage i disse møder, ej heller som observatør. Ifølge Jyllands-Posten den 22. og 23. november 1997
er der ved at blive lagt op til, at de lande, som ikke vil eller ikke kan deltage i ØMU`en, og som gerne vil være med i Euro-X alligevel, ved at afgive en hensigtserklæring kan få lov til at deltage som observatører.
Denne hensigtserklæring skulle gå ud på, at vedkommende land siger, at man er interesseret i senere at deltage i ØMU`en.
Spørgeren er ganske klar over, at økonomiministeren og den danske regering hellere end gerne ville have været med i ØMU`en fra begyndelsen af.
Det er adskillige gange blevet sagt af økonomiministeren.
Men det vil være helt uacceptabelt, hvis den danske regering formulerer en sådan hensigtserklæring, når den vil være i modstrid med den danske undtagelse på dette område.
Marianne Jelved (RV), 1997-12-03:
I og for sig er det spørgsmål, som hr. Keld Albrechtsen har stillet jo ganske enkelt at svare på, for jeg kunne nøjes med svare: Ja, regeringen vil gerne garantere, at Danmark ikke afgiver nogen hensigtserklæring om dansk tilslutning til euroen med henblik på at opnå observatørstatus i Euro-X - som det kaldes.
Det er hr. Keld Albrechtsen i virkeligheden ganske godt informeret om er regeringens holdning.
Vi vil gerne offentliggøre den - jeg går ud fra, det er det, der er hensigten med spørgsmålet - og også underbygge det med, at regeringen ikke vil være i stand til at give sådan en hensigtserklæring, fordi Danmarks deltagelse i Den Økonomiske og Monetære Unions tredje fase ikke er et spørgsmål om regeringens hensigter, men et spørgsmål om en folkeafstemning, der siger ja til det, hvis en sådan finder sted.
Derfor vil der ikke kunne gives en erklæring af den karakter af den danske regering.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-03:
Jeg skal undskylde, at jeg ikke sad på min plads.
Jeg vil gerne sige tak til ministeren, for ministeren har fuldstændig ret.
Derved er i hvert fald det ene af mine to formål med at stille det her spørgsmål opfyldt, nemlig at få en klar, offentlig tilkendegivelse fra regeringen på det punkt.
Det har vi fået, og det vil sige, at der ikke kommer
en sådan erklæring.
Det var noget, som bekymrede mig, da jeg så, at der fra nogle af de borgerlige partiers side blev foreslået et sådant arrangement.
Når vi er nået så langt, er der noget andet, som også rejser sig som et spørgsmål.
Jeg har nemlig forstået, at ministeren stadig væk ønsker, at Danmark skal have en observatørplads i et sådant Euroråd, og derfor vil jeg gerne spørge ministeren: Når man ikke kan udstede en erklæring for at komme med i Eurorådet, har regeringen så på anden vis tænkt sig at give indrømmelser eller komme med tilkendegivelser eller på nogen måde vikle sig ind i noget, som vedrører den fælles mønt, den tredje fase, som vi jo står uden for?
Det kunne jeg godt tænke mig at ministeren ville uddybe, for jeg har forstået det sådan, at flertallet af landene har overvejet en model, hvor man skulle afkræve det, man kalder »udelandene«, nogle løfter, nogle tilkendegivelser, nogle hensigtserklæringer, for at de kunne få lov til at sidde som observatører i dette Euroråd.
Dér ville jeg være glad, hvis vi kunne få en klar melding fra ministeren om, at eftersom Danmark har en undtagelse og ikke er med i den tredje fase, så kan der ikke blive tale om at give sådanne indrømmelser til flertallet i Ministerrådet.
Marianne Jelved (RV), 1997-12-03:
Jeg opfatter i virkeligheden spørgerens spørgsmål som udtryk
for en misforståelse.
Danmark er nemlig medlem af EU, uanset at vi ikke deltager i den tredje fase, som er Den Økonomiske og Monetære Union, og som medlem af EU sidder vi også som fuldgyldigt medlem i det ministerråd, der hedder Ecofin, som behandler generelle økonomiske retningslinjer, den finansielle sektor, direktiver, der drejer sig om bankers konkurrencevilkår, osv., en lang række spørgsmål.
Det, der drøftes i øjeblikket, er: Kan de lande, der regner med at deltage fra 1. januar 1999 i den fælles valuta, danne deres eget råd, uafhængigt af hvad der står i Traktaten?
Det har Danmark ikke i sinde at blande sig i og kan ikke blande sig i det, uanset hvad vi mener.
Det er jo enkelt.
Det mener jeg er et problem, og det har jeg ikke i sinde bare at acceptere eller medvirke til.
Hvis der skal nedsættes et sådant underudvalg, eller hvad man nu vil vælge at kalde det, så mener jeg principielt, at det underudvalg skal være åbent for alle, for der kan ikke træffes nogle beslutninger eller behandles spørgsmål, som ikke i forvejen behandles i Ecofin, hvor Danmark er fuldgyldigt medlem.