runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2002-02-08:
Det er klart, at efter at have hørt Venstres tale, vil ét af de centrale spørgsmål i udvalgsarbejdet være at få en samlet oversigt over det antal råd, nævn m.v., der arbejder inden for det frivillige område, som man skar væk i finansloven, punkt 1, fordi det giver ligesom en antydning af, om der er en sammenhæng mellem de pæne taler og så den lidt mere rå virkelighed; så det skal vi nok huske at få stillet som spørgsmål punkt 1.
Punkt 2: Jeg tror, Venstres ordfører i sin ordførertale omtalte det som et problem, at kommuner og borgere i stigende grad ikke var optaget af de her opgaver:
Den beskrivelse kan jeg sagtens genkende.
Hvis det er en rigtig beskrivelse af virkeligheden, så er spørgsmålet, hvilke virkemidler man så ville udstyre med, så man ændrede den situation, for de hjemløse osv. får jo ikke meget ud af beklagelser.
Vil man være med til at udstyre frivillige organisationer direkte med penge, også så en kommune ikke er udstyret med vetoret?
Det er det afgørende spørgsmål i den her diskussion.
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Jeg er fuldstændig enig med Venstres ordfører i, at det er kommunernes ansvar, at der foregår en korrekt sagsbehandling, men det er også Folketingets ansvar at sørge for, at der så er de nødvendige ressourcer til den sagsbehandling, og at der bliver givet de nødvendige vejledninger i, hvad en korrekt sagsbehandling på det her område går ud på.
Så jeg vil meget gerne høre, om Venstre vil være med til at sikre, at der er de nødvendige bevillinger, og at der er de nødvendige vejledninger til at sikre, at sagsbehandlerne giver den nødvendige rådgivning.
Og så omkring de frivillige organisationer
: Jeg synes, det lyder meget smukt, og jeg er meget enig i, at det er en stor fordel, at vi har så mange frivillige organisationer, men er Venstres ordfører bekendt med, at på boligområdet er der faktisk mange af de frivillige organisationer, der i flere år nu har råbt vagt i gevær og har sagt: De opgaver, man nu læsser over på de frivillige organisationer, er simpelt hen det offentliges opgave?
Det er ikke de frivillige organisationer, der f.eks. skal træde til og betale huslejen, når folk er kommet bagud, fordi de er blevet syge eller arbejdsløse eller andet, det er det offentliges opgave.
Man kan ikke læsse det hele over på de frivillige organisationer, så er det en helt anden type samfund, så går vi over til almissesamfundet med hattedamer i stedet for, med al respekt for hattedamerne, som jeg har stort samarbejde med.
Hans Andersen (V), 2002-02-08:
Til fru Line Barfod: Kommunerne har jo til enhver tid ansvaret for at tilrettelægge en effektiv sagsbehandling og give den støtte, der skal til, så jeg mener, at det er et helt naturligt anliggende for kommunerne at sørge for, at deres sagsbehandlere for det første har den rigtige og den korrekte uddannelse, men også at de tager et ansvar for de udsatte grupper.
Så er det selvfølgelig et samspil mellem den frivillige indsats og de offentlige myndigheder.
Betoningen af, at det frivillige skal gives større plads, skal tage et større ansvar, skal selvfølgelig ske i et samspil med det offentlige.
Det offentlige skal også være der, og det er jo også det, vi har lagt op til med nedsættelsen af Det Sociale Råd.
Omkring det frivillige og de frivillige organisationer ude omkring og tilskud til frivillige organisationer
Villy Søvndal (SF), 2002-02-08:
Jeg er helt enig i de bemærkninger, fru Line Barfod kom med.
Betyder det så, at man vil støtte et forslag om, at de frivillige organisationer direkte får andel i pengene? Hvis nu man forestillede sig, at der er en halsstarrig kommune, der er jo mange kommuner, der gør det her ordentligt og pænt, men man sidder med en halsstarrig kommune, der siger, at det her vil de ikke lave noget i forhold til.
Men i vedkommende kommune opererer måske Kirkens Korshær og Frelsens Hær, KFUM's sociale arbejde, og hvem ved jeg, der er på banen med forskellige tilbud.
Og vil Venstre være med til at afsætte pengene, sådan at ingen kommunalbestyrelse kan sidde og bremse for sådan et initiativ?
Så giver det mening, det der blev sagt om frivillige organisationer, ellers giver det ingen mening.
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Hvis sagsbehandlerne ude i kommunerne i større omfang skal varetage det her arbejde, vil man så sørge for, at der kommer de fornødne ressourcer?
For problemet er jo i dag, at det som regel mange steder er umuligt bare at få en tid til at komme til at tale med en sagsbehandler.
Der er simpelt hen ikke tid til at tale med nogen, heller ikke om at få hjælp til, hvordan éns økonomi kan blive bedre, hvordan man kan få budgettet til at hænge sammen, så man kan betale huslejen.
Der er heller ikke mange kommuner, der har den indstilling, at man kan hjælpe folk ved at låne dem penge til huslejen, så de ikke bliver sat ud af boligen.
Er det noget, Venstre vil være med til at sætte ressourcer af til, være med til at ændre på den holdning ude i kommunerne?
Så med hensyn til de frivillige organisationer: Det boligsociale arbejde sætter jo netop gang i frivillige aktiviteter, inddrager jo netop borgerne i det frivillige arbejde, men har man tænkt sig, at vi skal have et samfund, hvor alt socialt arbejde skal fungere fuldstændigt på frivillighedens basis, og uden at der er en offentlig understøttelse og forskning og udvikling af det?
Er det dét, der er lagt op til fra Venstres side?
Hans Andersen (V), 2002-02-08:
Løsningen er en kombination af to ting.
Som ministeren nævnte, er det jo sagsbehandlerne ude i kommunerne, der først og fremmest har et ansvar for at give disse mennesker en mulighed for at blive siddende i deres bolig.
Det civile samfund skal tage et ansvar også i boligbebyggelser, og det tror jeg er løsningen.
Venstre er helt enig med forslagsstillerne i, at de boligmæssige forhold for de udstødte og marginaliserede grupper i Danmark skal forbedres.
At dette skal ske ved både at sikre at forbedre de nuværende boliger og ved at bygge nye boliger, er vi også enige i.
Efter vores mening skal den opgave dog først og fremmest varetages af kommunerne.
Der er fra Folketingets side bevilget penge til dette område bl.a. via tiltaget »Skæve huse til skæve eksistenser«, men der har desværre ikke været tilstrækkelig stor vilje fra kommunernes side til at bruge disse penge til gavn for de udstødte grupper.
Der er desværre en større og større tendens til, at kommuner og borgere vægrer sig ved at påtage sig et ansvar for de udsatte grupper.
Vi oplever desværre ofte, at naboerne til eksisterende eller planlagte boliger for de udstødte grupper klager over eller direkte modsætter sig disse gruppers tilstedeværelse i deres nabolag.
Fra Venstres side er vi meget bekymrede over denne udvikling, for hvis indsatsen over for f.eks. misbrugere og hjemløse skal lykkes, er det nødvendigt med en aktiv og positiv deltagelse i de omkringliggende samfund.
I den forbindelse anser Venstre specielt de frivillige foreninger og organisationer for at være en meget vigtig medspiller.
De er ofte i langt højere grad end det offentlige system i kontakt med lokalsamfundet og er derfor bedre i stand til at integrere de udstødte i samfundet.
Med hensyn til det konkrete beslutningsforslag fra SF kan vi fra Venstres side støtte intentionerne i forslaget, men vi kan ikke støtte det konkrete forslag, da vi i stedet vil afvente regeringens handlingsplan om det fælles ansvar, som vi forventer vil tage fat i bl.a. disse problemer.
Margrethe Vestager (RV), 2002-02-08:
Nu viser det sig jo, at jeg fuldstændig har misforstået, hvad vi diskuterer, for jeg troede sådan set, at det her handlede om boliger, at det var det, der var beslutningsforslagets omdrejningspunkt.
Det, som forvirrer mig lidt, er, at man kan reducere boligspørgsmål til et socialt spørgsmål.
Men det kan være, det betyder, at man grundlæggende er uenig i den tidligere regerings holdning, nemlig at det er vigtigt, at vi får meget blandede boformer, at forskellige mennesker bor sammen, og at vi ikke får sociale ghettoer eller steder, hvor der kun bor én type af mennesker.
Det er en meget svær bestræbelse.
Det tager mange år at rette op på synderne inden for boligpolitikken for 20, 30 og 40 år siden, men at reducere boligspørgsmål til et socialt spørgsmål synes jeg alligevel er en interessant udvikling af konservativ boligpolitik, hvis en sådan længere eksisterer.
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Det glæder mig at høre, at ministeren vil gøre noget for at forbedre sagsbehandlernes engagement i at forhindre, at folk bliver sat ud af deres boliger; jeg ville så gerne høre noget mere konkret om, hvad ministeren vil gøre.
Men jeg kan stadig ikke få det til at hænge sammen med, at man fjerner det boligsociale arbejde og boligrådgiverne ude i de almennyttige boligselskaber, som netop har de muligheder i dag.
Jeg er helt enig i, at der er behov for, at man gør meget mere, og at sagsbehandlerne i kommunerne går ind og hjælper folk med deres økonomi og hjælper dem med at få deres budget til at hænge sammen, hjælper dem med at få en budgetkonto osv., så de kan sikre, at huslejen bliver betalt.
Men i dag har man altså nogle, der kan gå ind og yde den hjælp i boligselskaberne, og det bliver fjernet med finansloven.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvordan det hænger sammen.
Henriette Kjær (KF), 2002-02-08:
For det første mener jeg, at man vil løse en del af problemet ved at have flere boliger.
Så er der det problem med mennesker, der endnu ikke er blevet hjemløse, og der mener jeg, at det i høj grad er en sag for sagsbehandlerne i kommunerne.
Der vil jeg gerne være med til at styrke deres engagement i netop det problem, som en familie kan stå med, der har problemer med at betale huslejen, og hvor det er et spørgsmål om at få en smule udsættelse, så disse familier får hjælp til det.
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Jeg vil gerne sige til hr. Søren Krarup, at jeg vil tillade mig som folketingspolitiker og som menneske i denne verden at mene, at vi har et stort ansvar for menneskeheden og for, at de danske borgere og borgere fra alle andre lande i denne verden ikke lider som følge af kortsynede, snæversynede og indskrænkede handlinger her i Danmark.
Så vil jeg gerne spørge Dansk Folkepartis ordfører endnu en gang: Vil Dansk Folkeparti være med til i stedet for at have en rangorden af forskellige grupper i samfundet at indføre lige rettigheder for alle, så alle skal have krav på at få en bolig? Så kan jeg altså stadig ikke forstå, hvordan Dansk Folkeparti kan sige, at man lever op til valgløfterne om at være den sociale garant, når man accepterer konkrete nedskæringer på det boligsociale arbejde og dermed er med til, at der kommer flere hjemløse, flere udstødte, mens man, når det gælder forbedringerne for de samme grupper, nøjes med nogle luftige hensigtserklæringer.
Søren Krarup (DF), 2002-02-08:
Jeg vil begynde med at spørge fru Pia Kristensen, om hun ikke deler min bevægelse ved at høre bl.a. hr. Villy Søvndal ytre sin dybe forargelse over Dansk Folkeparti.
Jeg synes, det er pragtfuldt at se den surhed, der har grebet de politiske partier, der er blevet sorteper i denne sag, og som ikke kan finde andet end fornærmelse at reagere med.
Den er naturligvis, at den danske borger er dansk statsborger og derfor naturligvis har en fortrinsstilling i forhold til en udefrakommende.
Jeg må gøre fru Margrethe Vestager opmærksom på, at en dansk politikers opgave hedder faktisk Danmark og det danske folk og hedder ikke menneskeheden.
Og al den snak om menneskesyn og andet dyrt, som man jo til syvende og sidst ikke kan definere overhovedet, falder fuldstændig væk over for det enkle, at den danske regering har ansvar for det danske folk og ikke for menneskeheden.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-02-08:
Nu har vi lige siden folketingsvalget fået at vide, at Dansk Folkeparti ville gøre hvad som helst bare for at få indflydelse, og at de gerne ville være med til alle forhandlingerne, og det har jo så også resulteret i det her finanslovforlig. Jeg kan så undre mig over og vil gerne spørge Dansk Folkepartis ordfører om, hvordan det kan være, at Dansk Folkeparti sætter sin lid til, at satspuljeforligspartierne ligesom kan løse den opgave, som Dansk Folkeparti ikke ønsker at fremlægge over for regeringen, i forhold til netop den her gruppe af de allersvageste.
Så nævner fru Pia Kristensen også, at regeringen har lovet Dansk Folkeparti, at der skal ske noget. Ja, ske noget, men hvad for noget?
Der er sammenblanding af, hvad der kan være satspuljemidler, og hvad der ellers er afsat af midler på finansloven, som man, hvis man ellers har klister nok på fingrene, kan få indflydelse på.
Jeg håber sandelig ikke, at Dansk Folkeparti allerede er blevet udsat for et løftebrud fra regeringens side.
Pia Kristensen (DF), 2002-02-08:
Jeg vil gerne svare fru Line Barfod og fru Margrethe Vestager, og det er til det med rangfølgen: Hvem har skabt den rangfølge?
Det har det danske samfund.
Det er dem, der har lavet en rangfølge.
Så vil jeg godt spørge, og det er både Margrethe Vestager og Villy Søvndal, som stillede det samme spørgsmål: Hvorfor har man ikke sørget for det i løbet af de 9 år, hvor Socialdemokratiet har haft magten, og hvor Det Radikale Venstre har siddet med i regering?
Hvorfor bombarderes regeringspartierne nu med en masse forslag, som for længst kunne have været ført ud i livet?
Jeg synes, det er for ringe, ganske enkelt.
Villy Søvndal (SF), 2002-02-08:
Jeg er fuld af beundring for Dansk Folkepartis forsøg på, selv efter at have kaldt alle reservisterne af stald, at overbevise den undrende befolkning om, at de har husket de hjemløse, de sindslidende osv., da de lavede finanslov.
Det har man ikke.
Fru Pia Kristensen spurgte: Hvornår er nok nok?
Det er jo et godt spørgsmål.
Et beskedent ambitionsniveau kunne f.eks. have været det, der er gennemført i de foregående år, det vil sige 0,5 mia. kr. Det var dér, jeg lovede at sende en pjece for bare at understrege, at der havde været et løft på 0,5 mia. kr. i hvert af de foregående år, som meget præcist er gået til de her grupper.
Problemet er, at regeringens ambitionsniveau, selv hvis vi samler op efter det, Dansk Folkeparti glemte, nemlig i forhold til de udstødte grupper, og bruger de beløb, der kan afsættes, er en fjerdedel af ambitionsniveauet under den foregående regering, et niveau, som jeg kritiserede for at være for lavt.
Det vil sige, at vi er ekstremt langt nede i ambitionsniveau, og det kan man ikke med nok så mange besværgelser og med nok så mange reservister forklare sig ud af.
Til hr. Søren Krarup: Jeg er ikke sur, jeg er et meget glad menneske, men jeg er dybt bekymret, ikke over, at Dansk Folkeparti er blevet snydt, så vandet driver, det må Dansk Folkeparti gøre op med vælgerne, men jeg er dybt bekymret for de mennesker i en udsat position, der næsten kun har oplevet svig, og som nu oplever endnu en gang, at nogle af de, der siger at de er fortalere for dem, svigter så det brager.
Margrethe Vestager (RV), 2002-02-08:
Vi diskuterer en gang imellem her i salen, om man kan spise mursten.
Det er sådan en meget klassisk diskussion.
Jeg vil nu tillade mig at konkludere, at Dansk Folkeparti mener, at man kan bo i ord, for ord er det, der er blevet stillet til rådighed.
Hvad er det for nogle skjulte reserver, hvad er det for nogle hemmelige konti, regeringen skal bruge til at opfylde sine løfter om overvejelser og gode hensigter og alt det meget, meget flotte, som socialministeren gav udtryk for her fra talerstolen?
Reserverne er jo brugt.
Der er ikke én krone tilbage ud over de penge, som satspuljepartierne skal fordele.
Og det andet: Jeg vil gerne gentage mit spørgsmål, for jeg deler fru Line Barfods opfattelse af, at rangordning er af det onde, især når det handler om mennesker, og derfor vil jeg spørge Dansk Folkeparti: Efter hvilke kriterier ønsker Dansk Folkeparti, at rangordninger skal finde sted, for det er meget tydeligt, at det er en fuldt accepteret og integreret del af menneskesynet i Dansk Folkeparti?
Villy Søvndal (SF), 2002-02-08:
Jeg vil godt forsyne Dansk Folkepartis folketingsgruppe og også Folketingets Socialudvalg til almindelig oplysning med en pjece, som Venstre udgav i april måned sidste år, hvor de meget præcis redegør for, at i løbet af 9 år, fra 1992 til 2001, er de områder løftet med i alt 4,5 mia. kr., altså en halv milliard kroner om året.
Pengene er gået til hjemløse, til sindslidende, til misbrugere osv.
Nogle af os har selv været med til at skubbe på, så vi forstår det godt.
Så står Dansk Folkeparti efter et finanslovforlig og er blevet snydt, så vandet driver, og har ikke fået én øre på hjemløseområdet, på sindslidendeområdet osv.
De har fået et løfte om, at det vil man sandelig gøre noget ved, ikke i et forum, hvor Dansk Folkeparti i øvrigt sidder, men hvor vi andre sidder.
Tanken er, at når man ikke selv har magt til at forhandle, forventer man, at vi andre hjælper
Dansk Folkeparti ud af det dilemma.
Lykkes det ikke, kommer der et år efter 2003, siger man.
Man er godt nok nede på knæ.
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti ikke er utilfreds med, at der eksisterer en rangfølge, man bare ønsker, at rangfølgen for dem, der har store problemer, skal være anderledes.
Jeg foretrak, at der ikke var en rangfølge af svage grupper i dette samfund, men at man giver lige rettigheder til alle.
Jeg mener, at alle skal have krav på en bolig.
Jeg mener, at det er stort problem for børn at måtte bo under elendige forhold og måtte flytte rundt fra det ene sted til det andet, uanset hvor i verden de børn kommer fra.
Så kan jeg forstå, at det for Dansk Folkeparti er nok, at regeringen har givet sit ord på, at den vil gøre noget for de hjemløse, uden at man har noget som helst konkret om, hvad der skal gøres, uden at man har noget som helst at have det i.
Jeg må indrømme, at jeg finder det meget svært at se, at Dansk Folkeparti lever op til valgløfterne om at gøre noget for de svageste i samfundet og være den sociale garant.
Jeg håber, at der vil være nogle andre, hvis ord vægter lidt mere, som vil sørge for, at der sker noget på det her område, for det bliver åbenbart ikke Dansk Folkeparti, der skal leve op til valgløfterne.
Pia Kristensen (DF), 2002-02-08:
Det kan godt være, det ikke rækker, men vi har indgået et forlig, og der har vi selvfølgelig også været nødt til at sluge nogle ting.
Men regeringen har givet ord på, at der skal ske noget på hjemløseområdet, og det er vi villige til at følge.
Hvis der kommer nogle forslag, som måske koster penge, er vi villige til at se på dem efter den 1. januar år
, for dette forlig gælder for år 2002.
Med hensyn til retskrav på boliger vil jeg både svare fru Line Barfod, hr. Villy Søvndal og fru Margrethe Vestager: Jeg kan ikke forstå, at man ikke kan se, at det er urimeligt, at en person, der kommer her til Danmark, har førsteprioritet til en bolig.
Rundtomkring i landets kommuner har de et hyr med at skaffe boliger, f.eks. til akut boligsøgende.
Det drejer sig om kvinder, der efter skilsmisse står alene på gaden med både et og to børn, som bliver placeret på vandrehjem, på hotelværelser og rokerer rundt i systemet, alt imens der inde ved siden af hos naboerne flytter en flygtningefamilie ind.
Gå ud og spørg de mennesker, for de kan nemlig ikke forstå, at de rangerer så lavt, som tilfældet er i dag.
Vi synes stadig væk, det er ganske urimeligt, at der er den forskelsbehandling, at flygtninge kommer i første række.
Margrethe Vestager (RV), 2002-02-08:
Da jeg var ved at falde ned af stolen, var det anden gang, for jeg deler hr. Villy Søvndals overraskelse, og det var med hensyn til den sortering af svage grupper, som Dansk Folkepartis ordfører finder sig berettiget til.
Må jeg få en nærmere begrundelse for, hvorfor det er mindre rimeligt, at mennesker, som efter min bedste overbevisning ikke selv har valgt at blive flygtninge, ikke skal have tag over hovedet, mens hjemløse, som heller ikke selv har valgt at blive hjemløse, skal prioriteres i den forstand?
Vi taler om to meget svage grupper i meget vanskelige situationer, og når man finder, at det er rimeligt at sortere, vil jeg gerne have Dansk Folkepartis sorteringskriterier.
Hvad er det, der gør, at den ene svage gruppe har mere ret end den anden?
Det er også i forlængelse af fru Line Barfods spørgsmål.
Villy Søvndal (SF), 2002-02-08:
Jeg var lige ved at falde ned af stolen, for enten er Dansk Folkeparti systematisk blevet misinformeret, eller også ved jeg ikke, hvad der sker.
Altså en melding om, at den her regering satser på de svageste grupper!
Er Dansk Folkepartis ordfører i stand til at nævne bare ét eksempel, der ikke er hentet enten fra den forgående regering, som sænkningen af grundkapitalen, eller som ikke betyder forringelser?
Dansk Folkeparti har ikke leveret en øre i de finanslovforhandlinger, der er afsluttet, til hverken hjemløse, sindslidende, misbrugere eller andre.
Der er en forventning om, at vi andre gør det, når vi skal til at forhandle om satspuljen.
Det må Dansk Folkeparti vel være glade for at vi er andre der gør. Det er første gang, der laves en finanslov, hvor ambitionsniveauet, selv hvis regeringens ønske om at få pengene bliver gennemført, i forhold til udsatte grupper sænkes til en fjerdedel - til en fjerdedel - og derfor er det ganske enkelt rystende, og det kan ikke passe, at man har diskuteret det her på Dansk Folkepartis gruppemøde.
At gå rundt med den misopfattelse, at den her regering leverer noget til de udsatte grupper, når det ganske enkelt ikke er rigtigt!
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Folkeparti
overvejet i stedet for at fjerne retskravet for nogle at udvide det, så alle får et retskrav, så der bliver ligebehandling af alle i Danmark, og så man sikrer, at alle kan få en bolig?
Anita Knakkergaard (DF), 2002-02-08:
Til fru Anne Baastrup vil jeg da gerne sige, at jeg har læst teksten.
Så er det ikke skrevet ordentligt, for jeg har ikke opfattet det sådan.
Men det kan måske være efter den svada, fru Anne Baastrup kom med om Den Sociale Ankestyrelse, at det er den, hun var inde at kigge på, og Det Sociale Ankenævn.
Men det kunne man da bare have skrevet.
Og det er ikke det, man har skrevet.
Anne Baastrup (SF), 2002-02-08:
Nu troede jeg rent faktisk, at det her var et hyggeforslag.
Venstre lægger ud med, at det er en god idé.
Socialdemokratiet synes, det er konstruktivt at snakke videre om det.
Og så kommer Dansk Folkeparti og siger, at det er ekstra udgiftskrævende, at vi i stedet for burde have nedlagt noget andet.
Men sagen er jo den, at det præcis er det, vi gør.
Det er en revision af hele ankesystemet.
Jeg synes, at Dansk Folkeparti fremover, ud over at læse selve forslaget, også skulle kigge i bemærkningerne.
Der står præcis, hvad det er, vi vil, hvis Dansk Folkeparti kunne se bort fra, at det er SF, der har foreslået det, og simpelt hen bare konstruktivt forholdt sig til forslagets indhold.
Og hvis det er sådan, at ordføreren har vanskeligt ved at forstå det, så kom og snak med os, inden man begynder at skælde ud over noget, der ikke står der. Dét synes jeg altså var en træls ordførertale, og jeg foreslår, at vi streger den.