Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-27:
Enhedslistens udgangspunkt i disse forhandlinger, der har været, er, at privatisering af elforsyningen er en dårlig idé.
De lande, der har eksperimenteret med det, har ikke haft positive erfaringer med det.
Jeg kan bare henvise til det energikaos, der opstod i Californien, da man solgte energiforsyningen dér.
Så vi er modstandere af regeringens sigte med dette her.
Alligevel er vi gået ind i forhandlingerne i et forsøg på at begrænse ulykkerne.
Det er desværre endnu ikke lykkedes, vil jeg sige.
Det, vi risikerer, er jo, at vi får et energimarked, der kontrolleres af nogle få - to, tre, fire - store europæiske selskaber.
Der vil næppe være nogen danske blandt dem.
De vil så kunne opkøbe vores elsektor, så vi kommer i hænderne på nogle store udenlandske selskaber.
Samtidig får vi utilstrækkelige midler til at kontrollere priser og forsyningssikkerhed.
Jeg vil ikke udelukke, at det i en situation, hvor der er overskud af strøm og en positiv økonomisk udvikling, kan give mulighed for en gevinst.
Det er som på aktiemarkedet:
Hvis man spekulerer dér, kan der være perioder, hvor man kan tjene penge på at spekulere i aktier, men det kan så sandelig også gå rivegalt. Hvis der kommer en periode, hvor de udenlandske selskaber ikke længere er interesserede i at sælge strøm til danskerne eller i hvert fald kun gøre det til meget, meget høje priser, så sidder vi altså tilbage med virkelige smerter som følge af det her eksperiment.
Som hr. Lidegaard var inde på, er der grund til at tænke sig ganske overordentlig om, før man slipper det her løs. Jeg vil sige, at Venstres folketingsgruppe og Dansk Folkepartis repræsentanter ikke har gjort en løsning af denne her sag nem. Deres ærkeliberalisme bevirker, at deres eneste formål med forhandlingerne er at få solgt arvesølvet, få det foræret væk.
Det er det eneste, de går efter i forhandlingerne.
Det har vi også set i debatten i dag, selv om hr. Kim Andersen ikke har været stolt ved at forsvare sit synspunkt og ikke vil besvare spørgsmålene.
Vi har foreslået regeringen, at man fastholder en procent på 95 som den beskatning, der skal finde sted, hvis der sker et salg.
Vi er udmærket godt klar over, at så vil der næppe ske ret mange bortsalg, men det er faktisk også vores hensigt.
Men vi har sagt, at vi selvfølgelig gerne vil gå ind og forhandle, hvis man kan få en højere procent end 40, og hvis man samtidig kan få en sikring af, at distributionsnettene ikke bliver monopoliseret, således at man reelt kan gå ind og malke systemet, hvilket jo bliver resultatet, hvis ministerens nuværende lovforslag bliver vedtaget.
Så vil forbrugerne kunne se frem til store prisstigninger. Der er en kæmpe opgave at løse, hvis regeringen vil undgå at komme ud i nogle meget betydelige fejltagelser.
Vi håber selvfølgelig fra Enhedslistens side, at ministeren vil være indstillet på opgaven, for jeg ved godt, at ministeren er mere bekymret for den her situation end det andet regeringsparti. Men problemet er jo bare, at hvis ministeren skal have Dansk Folkeparti og Venstre med, så er ministerens handlefrihed jo overordentlig begrænset.
Vi vil da ikke fra Enhedslistens side opgive håbet, men jeg vil allerede nu sige, at vi forbeholder os adgang til at stille ændringsforslag til det her lovforslag med de 95 pct., men også således, at det i hvert fald skal være en forudsætning for at undgå en beskatning med de 95 pct., at man udskiller distributionsnettene i adskilte, selvstændige og almene virksomheder, som ikke giver profit, og som skal hvile i sig selv.
For en sådan adskillelse er, så vidt jeg kan se, den eneste løsning, hvis man vil sikre sig imod monopoler, der går ind og malker systemet.
Vi skal altså huske, at det jo også er varmeforbrugerne, det her handler om.
Det er ikke kun elforbrugerne, det er også varmeforbrugerne, som kan se frem til store prisstigninger, hvis ministerens forslag bliver vedtaget, som det ligger nu.