runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 1998-02-05:
Vi har lyttet mest til de mennesker, som er kommet i klemme, fordi de havde en sådan bil.
Vi har jo i forvejen givet dem masser
Her var det en enkelt gang sådan, at det skulle være omvendt, og så bliver der masser af ballade over det.
Det har nogle sagt var det største problem.
Vi mener, det største problem er de mennesker, der har lave indtægter, og som er kommet lidt i klemme med den måde, vi har lavet den her afgift på.
Derfor er vi indstillet på at ændre det.
Jeg synes også, det er flot, at vi i Folketinget på denne måde kan reagere på, at der kommer protester udefra.
Derudover vil jeg sige, at der er to ting, man bør lære af det her forløb.
Den ene er, at der er utrolig mange mennesker ude i det virkelige liv, som det hed før, som har meget få penge at gøre godt med, og som altså af mangel på indtægt har brugt denne mulighed for at køre i bil på gule plader, fordi det var den eneste måde, de overhovedet havde råd til at have bil på.
Jeg synes sådan set, man også bør lytte til, at der faktisk er mennesker, for hvem det her er et meget stort økonomisk problem.
Det er et lille beløb for de fleste af os, der er her i Folketinget, men for andre mennesker er det faktisk et stort beløb og dermed også et problem, vi påfører dem, som efter vores opfattelse ikke kan løses via bilafgifterne, men skal løses ved, at vi sørger for, at overførselsindkomsterne, pensioner, dagpenge osv., bliver hævet, så det faktisk er muligt at leve et nogenlunde normalt liv uden at skulle være afhængig af et smuthul i en lov om bilafgifter. Jeg synes i virkeligheden, det også kan lære os, at der er mennesker her i samfundet, som velstanden ikke er kommet til gode, og som faktisk har meget lidt at leve for.
Det synes jeg vi skal tage med i en anden debat.
Den anden ting, jeg synes er vigtig at lære af det her, er, at det med at føre erhvervsstøtteordninger ud i livet via afgifter og skatter giver enorme problemer.
V og K fører an, men desværre er regeringen også tit med til, at man hellere vil give erhvervstøtte gennem skjulte ordninger ved afgiftslettelser, mærkelige muligheder for at få kredit osv., og det giver hver eneste gang anledning til mudder, muligheder for snyd og misbrug af lovgivningen, som vi så skal bruge en masse energi på at lave om.
Det var faktisk nemmere at sige, at skal der gives støtte til erhverv, bliver det med et direkte tilskud, så vi kan måle og kontrollere, hvad det er, vi giver tilskud til.
Det er en anden debat end den, vi har i dag, men den synes jeg også man skulle tage at huske på.
Jacob Buksti (S), 1998-02-05:
Nu skal jeg jo ikke blande mig i, hvordan forretningsordenens bestemmelser er om, hvem der stiller spørgsmål til hvem.
Så vidt jeg har forstået, var det ordførerbemærkninger og korte bemærkninger til hr. Kim Behnke, og derfor er jeg sådan set lidt i tvivl om, hvorvidt jeg overhovedet må svare på hr. Aage Brusgaards spørgsmål. Men når det nu er sådan, at han har stillet spørgsmålet, vil jeg tillade mig at sige, at jeg er fuldt ud klar over alt det, hr. Aage Brusgaard står her og siger.
Det dokumenterer jo bare, at gulpladeordningen er tænkt som en subsidiering til erhvervslivet.
Det er jo det, den er, og det ved jeg da fuldstændig.
Nu kan jeg forstå, at hr. Aage Brusgaard har en bil på sorte plader, så det må være en temmelig gammel sag, for de fleste er ellers hvide, men det skal jeg ikke blande mig i.
Men hele pointen er ikke, om det er ulovligt.
Det er jo ikke det, det handler om.
Det handler om at reducere tilskyndelsen til, at man misbruger en ordning, som er tænkt som støtte til erhvervslivet, til at nedbringe den almindelige afgiftsbelastning ved at køre i bil.
Det er det, det handler om, og det er helt legitimt, at ordføreren, hr. Kim Behnke, er modstander af det.
Aage Brusgaard (FP), 1998-02-05:
Det handler også om, at det, vores ordfører, hr. Kim Behnke, sagde, da loven blev indført, troede Socialdemokratiet ikke på.
Nu ved de, det er rigtigt.
Dem, det rammer mest, er ikke de erhvervsdrivende.
Det er sølle lønmodtagere, der førhen stemte på Socialdemokratiet - nu kaldte jeg det en sortpladebil, jeg laver det om til hvidpladebil, o.k.
det er korrekt nu - hvor konen har en bil, hvor der må sidde både nogle foran og nogle bagi, altså er der betalt fuld registreringsafgift for den.
Men manden har også et arbejde, og derfor har han købt en Toyota hos den lokale elektriker, som har brugt den i 6 år, og den skulle så til syn igen.
Den har han givet 35.000 kr.
Men nu får I brev fra den socialdemokrat, for nu vil han ikke stemme på jer længere, for hans gulpladebil, som han købte sidste år, er ikke 35.000 kr. værd.
Den er allerhøjst 600 kr. værd. I Erhvervsbladet for ca. 3 dage siden kunne du se, at en autoforhandler syd for Silkeborg, der hedder Ole Winther, havde skrottet 30 gulpladebiler, der stod til en værdi af 35.000-40.000 kr.
De er alle skrottet og sendt til Østeuropa for 6.000 kr.
Det er simpelt hen ressourcespild.
Det er imod jeres hensigter med at spare på ressourcer, CO2-udslip osv., De gode biler, der kunne køre i 10 år, bliver nu skrottet og tilintetgjort.
Jeg har siddet oppe på mit meget hyggelige kontor og hørt diskussionen her over højtaleren, og jeg fandt i hvert tilfælde ud af, at hr. Jacob Buksti ikke rigtig ved, hvad det med biler på gule plader drejer sig om.
Jeg har en på sorte plader, og jeg har en på gule plader, og den er for øvrigt en af de fæle firehjulstrækkere, som vi købte som helt ny for 2 år siden.
Men vi lod være med at kræve momsen tilbagebetalt, for så må man nemlig bruge den altid, også privat, og så kan jeg bruge den til at køre til København, og min kone kan bruge den til at køre på arbejde.
Det siger loven at man nå, når man ikke kræver momsen på købsprisen tilbagebetalt.
Men da jeg også er momsregistreret, fordi jeg har landbrug, må vi også bruge den i erhvervsøjemed og må derfor trække momsen på dieselolien fra, fordi det er en dieselbil, og vi må f.eks. også trække momsen fra regningen på service.
Og at der er noget, der hedder gule plader, og noget, der hedder sorte plader, er jo, fordi man ikke må have personer siddende i varerummet i en bil på gule plader.
Der må kun sidde personer foran.
I vores må der sidde tre, og i andre må der kun sidde to personer.
Det afhænger af, hvor mange sikkerhedsseler der er i bilen.
Der er altså ikke det mindste mystisk i, at der er biler på gule plader: Det er, fordi der er den begrænsning, at der må kun sidde de personer i bilen, der kan være på forsædet.
Men man må godt bruge dem privat, hvis man bare ikke kræver momsen på nykøbsprisen tilbage.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-02-05:
Jamen jeg synes også, hr. Kim Behnke er faldet i sin egen fælde, for det, han så varmt har argumenteret for gennem både sit første og sit andet indlæg, er jo, at der skal være ensartede regler for alle, og det vil sige, at enten har alle gule plader eller også har alle hvide plader, og så kan man jo bare vælge den farve, som alle skal have.
Hr. Kim Behnke argumenterer altså selv for den løsning, som ligger lige for: kun én type plader.
Er det ikke rigtigt?
Jacob Buksti (S), 1998-02-05:
Hvorefter jeg spurgte hr. Kim Behnke, om det så ikke betød, at man skulle afskaffe de gule plader, fordi man jo netop ikke kan håndtere det, der er problemet, uden den type indgreb, vi står her med.
Men når hr. Kim Behnke så ignorerer problemet, må jeg bare konstatere, at det, hr. Kim Behnke i givet fald går ind for, ikke er at afskaffe de gule plader, men at afskaffe de hvide plader.
Ja, hvad skal man næsten sige?
Det, der er problemet her, er, at når hr. Brusgaard sidder på sit kontor og hører, hvad der foregår her, man har på fornemmelsen, at han slet ikke er klar over, hvad det er for en diskussion, vi har.
Det er jo ikke den diskussion.
Det er helt legitimt, at Fremskridtspartiet har været modstander af dette lovforslag.
Selvfølgelig gør vi det, og det gør alle de andre partier da også.
Det er ikke en speciel socialdemokratisk opfindelse.
Det er faktisk et led i et forlig, hvor de partier, der står bag, også står bag en ændring.
Det nytter jo ikke noget at komme her med alle mulige ting, som i øvrigt ikke kommer den diskussion ved, som vi har her.
På den måde kan vi jo blive ved meget længe, vil jeg sige til hr. Aage Brusgaard, men det er ikke sikkert, det fører ret mange steder hen.
Marianne Jelved (RV), 1998-02-05:
Enhedslistens ordfører har jo fuldstændig ret i, at der rent teoretisk kan spekuleres imod intentionerne i loven.
Når jeg siger det på den måde, er det, fordi jeg vil gøre, hvad jeg kan, og, som det også er tilkendegivet i lovforslaget, tage kontakt til arbejdsmarkedets parter og drøfte det problem, som jeg selv synes det er.
Derfor har jeg en opfattelse af og tro på, at arbejdsmarkedets parter vil være ansvarlige og bakke op om intentionerne i lovgivningen.
Under alle omstændigheder vil regeringen følge udviklingen på området, og hvis det viser sig, at mine forhåbninger ikke slår til, er vi nødt til at ændre loven.
Det er jeg enig i.
Poul Nødgaard (DF), 1998-02-05:
Sjældent, tror jeg, er Folketinget kommet så vidt omkring, som det er kommet i forbindelse med behandlingen af det her forholdsvis lille, beskedne forslag.
I Dansk Folkeparti ser vi sådan på det, at der er tale om opkrævning af en afgift på nogle varebiler.
Det har skabt en kraftig reaktion i befolkningen, og derfor vil vi naturligvis bidrage til at få loven ændret, så der igen bliver fuld tilfredshed hos befolkningen. Det, der kun undrer lidt måske, og det er måske en lille appel til Venstre,
er, at jeg har meget svært ved at forstå, hvorfor Venstre vil trykke på de gule knapper.
Jeg mener, det er et helt forkert signal at sende til dem, der er berørt af den her afgift, at et stort parti som Venstre vil undlade at stemme ved en så vigtig afstemning, der netop bringer nogle ting på plads.
Der er lavet en fejl.
Den bliver nu rettet op, og det må ethvert ansvarligt parti være indstillet på at medvirke til.
Selvfølgelig er Venstre i sin grundlovssikrede ret til at stemme, hvordan det vil, men Dansk Folkeparti vil i hvert fald støtte, at den afgift bliver fjernet.
Kim Behnke (FP), 1998-02-05:
Jamen jeg vil gerne forsætte med at delagtiggøre hr. Jacob Buksti i, hvordan de her problemer skal løses.
Hr. Buksti
skal nemlig stille sig selv det spørgsmål: Hvorfor fristes folk til at køre privatkørsel til stranden i en bil på gule plader?
Men så skal man gå efter dem, der overtræder loven, frem for at genere alle de mennesker, der overholder loven.
For det er jo det, der er gået galt, og det er derfor, ministeren stiller med et lovforslag: fordi man er kommet til at genere alle dem, der har overholdt loven, medens alle fusentasterne såmænd sikkert nærmest er ligeglade med det.
Så gå efter dem, der overtræder loven, frem for at genere hele befolkningen!
Men løsningen ved jeg godt at Socialdemokratiet ikke vil være med til, nemlig generelt at nedsætte afgifterne, så der slet ikke er et incitament til at spekulere i de her ting.
Bruno Jerup (EL), 1998-02-05:
Enhedslisten har tænkt sig at stemme for det foreliggende lovforslag, men det er sådan set ikke det, der er mit ærinde.
Mit ærinde er, at jeg godt kunne tænke mig at høre ministerens kommentar til den diskussion, der har været med både politiske meldinger og meldinger fra en del af forsikringsverdenen, hvor det er blevet sagt, at man nemt vil kunne omgå en del af denne lovgivning ved at omgå princippet om et fælleskønsgrundlag og lave sumydelser i stedet for løbende ydelser.
Jeg vil gerne høre ministerens kommentar til det og også, om ministeren, hvis det viser sig, at man rent faktisk omgår lovens intentioner, er med på, at vi så fra Folketingets side er nødt til at stramme loven yderligere.
Jeg vil gerne høre ministerens kommentar til det.
Carsten Koch (S), 1998-02-05:
Efter at have overværet denne lille skolastiske meningsudveksling skal jeg takke for partiernes velvillige og hurtige tilsagn om at etablere en hurtig behandling af det her lovforslag.
Jeg skal sørge for, at vi også bidrager, så vi kan få vedtaget dette lovforslag hurtigst muligt.
Erling Oxdam (V), 1998-02-05:
Jeg synes faktisk ikke, at sagen kan bære meget mere debat.
Det er selvfølgelig af hensyn til erhvervslivet, men også til lønmodtagere, at vi gerne ser denne lov afskaffet.
Men jeg kan ikke forstå, at hr. Poul Nødgaard ikke kan forstå, at vi bare ikke vil, som det hedder med et moderne udtryk, fedtes ind i denne sag, som vi ikke har haft noget med at gøre.
Det må være det flertal, der har lavet den uhensigtsmæssige bestemmelse om opkrævningsmetoden, der afskaffer den.
Det ser vi selvfølgelig på med fryd, men vi vil da ikke ligefrem hjælpe til med at få den slags selvfølgelige urimeligheder skaffet af vejen.
Poul Nødgaard (DF), 1998-02-05:
Jeg respekterer naturligvis fuldt ud det synspunkt, som
Venstres ordfører har
, men jeg synes nok, det virker lidt forunderligt, hvis man skal bruge et mildt udtryk, at Venstre og De Konservative, der står for at støtte erhvervsliv og folk, der kommer i klemme osv. - nu gælder det ikke Det Konservative Folkeparti, der stemmer klart for lovforslaget - men at Venstre kan optræde, som de gør i denne sag.
Det står jeg meget, meget uforstående over for, men naturligvis gør man, som man vil.
Jeg synes, det er en forkert signalværdi at sende ud til befolkningen, at Folketinget ikke kan blive enige om at trykke på knapperne for at ændre en helt afgørende graverende fejl, der er lavet i lovgivningen.
Erling Oxdam (V), 1998-02-05:
Således direkte foranlediget af hr. Poul Nødgaard
vil jeg gerne begrunde endnu en gang det standpunkt, som Venstre har indtaget, nemlig at vi selvfølgelig ikke vil stemme imod det foreliggende lovforslag, men at vi ikke synes, det tilkommer os at blande os i, at det flertal, der var for lovforslag nr. L 252, vil ændre en uhensigtsmæssig og dårlig bestemmelse.
Det synes vi ikke vi direkte skal være med i.
Så dér vil vi stå helt uafhængigt.
Derfor har vi besluttet, at vi vil ikke stemme for dette lovforslag, men så sandelig heller ikke imod, og vi har netop understreget, at vi ikke mener, at borgerne kan holdes i uvished om, hvad der gælder på dette område, så derfor går vi med til den hurtige behandling.
Men det må være det flertal, der har skabt denne lovgivning, der også afskaffer den.
Sonja Albrink (CD), 1998-02-05:
Jeg skal på CD's vegne gøre det kort.
Jeg vil ligesom andre ordførere tilkendegive, at CD jo ikke var med i det omtalte grønærtforlig.
Vi kunne allerede i forbindelse med det forlig se, at der nok ville komme noget støj på ledningen og noget bøvl. Derfor vil jeg også tilkendegive i dag, at vi støtter det forslag, som ligger her, men vi må også sige til skatteministeren, at såfremt og ifald han påtænker nogle andre tiltag på dette område, kan vi i CD ikke give vores støtte i dag.
Det er kun til det forslag, som her foreligger.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-02-05:
Når hr. Kim Behnke begynder at tage ordet »i det virkelige liv« i sin mund, bliver man altså nødt til at sige til hr. Kim Behnke: I det virkelige liv er det jo sådan, at gule plader bliver brugt både af private og af erhvervslivet.
Det er jo det, der er problemet, og det er derfor, hele denne øvelse har været nødvendig.
Thorkild Simonsen (S), 1998-02-05:
Jeg synes faktisk, det har været en god debat.
Det har jeg også en baggrund for.
Og der er statistik - jeg har den ikke med her - der viser, at det virkelig har hjulpet.
Så hørte jeg godt hr. Køpke Christensen nævne en lang række eksperter, som mener noget andet.
Det glædede mig også overordentlig meget, at hr. Nødgaard nævnte, at man måske på bilateral vis, ja, måske i EU kunne drøfte noget sådant.
Det synes jeg i og for sig også er interessant og da især med den oplysning, hr. Bjørn Elmquist nu kom med om, at Sverige gerne vil have det, vi har.
Det kunne godt være et emne at tage op.
Så har vi blot det tilbage, som jeg kan se er et stort problem, nemlig dem, der laver det hjemme.
Det er jo svært at få EU og eksperter med, når man står og laver det, men det er en anden sag.
Jeg tror stadig væk, man skal prøve, og jeg vil gerne give tilslutning til at se på det med en arbejdsgruppe.
Jeg synes også, forslaget om, at ordførerne får lov at drøfte dette her, er en god idé, så jeg tror ikke, vi skal stemme om forslaget lige foreløbig.
Kim Behnke (FP), 1998-02-05:
Jamen så fortsætter vi lektionerne om de gule plader, for det her er jo et godt eksempel på, hvorfor det er gået så galt, så nu skal jeg forklare det for hr. Jacob Buksti: Gule plader er til erhvervskøretøjer og hvide plader er til privat kørsel! Sådan er det ude i virkeligheden, men hvis Socialdemokratiet ikke engang har vidst dét, tror da pokker, at det er gået så galt med den lov.
Thorkild Simonsen (S), 1998-02-05:
Jeg takker for den overvældende positive modtagelse
, dette forslag har fået.
Der har også været, som det har været nævnt af en af ordførerne, en fin kontakt mellem Forsvarsministeriet, Indenrigsministeriet og regeringspartierne.
Der har været rejst nogle spørgsmål her, specielt fra den konservative gruppes side.
Jeg mener, at de må tages op under udvalgsbehandlingen, og vi må se, om det kan bære til den tid.
Jeg siger tak for den positive modtagelse, forslaget har
Helge Adam Møller (KF), 1998-02-05:
Når jeg tager ordet uden for ordførernes rækker som såkaldt privatist, er det, fordi jeg selv har været med til i mit tidligere job som officer at uddanne tusinder og atter tusinder af både værnepligtige og professionelle, og jeg har tit haft det her problem tæt inde på livet med i min enhed at få nogle straffede.
Men man fik det jo ikke at vide; det var kun, hvis der skete et eller andet, så vedkommende begik ny kriminalitet.
Så blev man måske pludselig klar over, at det var en, der havde en belastet fortid.
Derfor vil jeg godt i tilknytning til det, den konservative ordfører, hr. Jens Jørgensen, sagde, på baggrund af min egen erfaring sige: Overvej nu meget, om man ikke skulle foretage den lille justering, at den chef, typisk kompagnichef, som får de 100 eller 125 værnepligtige, og som er ansvarlig for deres uddannelse i de næste 9 eller 12 måneder, at han og kun han ved, hvem der eventuelt er straffet.
Hvis han får tre eller eller tidligere straffede ud af de 125 mand, kan han risikere, at de fire, fordi han ikke aner, hvem det er, kommer ind i samme deling på 30 mand.
Og hvis han er rigtig uheldig, kan han placere dem i en gruppe
på otte mand, således at fire af dem er tidligere kriminelle, og de fire andre ikke er det.
Det er ikke til gavn hverken for enheden eller for de unge, der helst skulle bringes på et ret spor.
Hvis han derimod kunne få delt dem med én i hver deling, og, hvis der kun var én i hans kompagni, sætte vedkommende ud i den deling, hvor den allerbedste af hans delingsførere, den allermest pædagogiske og dygtigste, var, så var der størst chance for, at enheden blev god, og størst chance for, at den unge mand kom på ret køl og aldrig siden begik kriminalitet.
Det er altså baseret på praktisk erfaring.
Jeg synes, at man skulle overveje det.
Poul Nødgaard (DF), 1998-02-05:
Det er jo lutter tilslutninger, der er til lovforslaget, og jeg vil da også sige, at Dansk Folkeparti bestemt ikke vil stemme imod forslaget, men måske hælde en lille smule malurt i det bæger, der i øjeblikket næsten flyder over af begejstring for forslaget.
Det er dog trods alt efter vores opfattelse stadog et problem, hvis man får straffede personer ind i forsvaret
hvad enten de har fået en dom på 5 måneder, eller som nu, hvor man foreslår det sat ned til 30 dages ubetinget fængsel.
Jeg har selv siddet på sådan nogle sessioner - der skal sidde et byrådsmedlem eller et amtsrådsmedlem - og har set den skuffelse, der maler sig i ansigtet på de unge, der ikke får lov til at blive soldater.
Jeg ved godt, at de så kan søge om det, og det gør de også.
Men jeg kan egentlig slet ikke se, at man behøver at have sådan nogle bestemmelser her, for man kunne jo sådan set næsten pr. automatik fritage folk, der var straffet, for hvad enten man har fået 30 dages fængsel, eller man har fået 5 måneders fængsel, så har man jo trods alt haft en eller anden brist, og jeg forstår sådan set ikke, hvorfor man har sat det ned fra 5 måneder til 30 dage; Man kan også ende på 20 dage eller på 2 måneder.
Det er sådan et skøn, man har anlagt.
Personlig mener jeg stadig væk, at der er nogle problemer i, at folk, der er straffede, kommer ind i forsvaret.
De fortsætter måske også efter forsvarstiden i hjemmeværnet og lign. og får våben, og hvad ved jeg.
Så umiddelbart er det ikke sådan, at jeg trykker med vild begejstring, når forslaget bliver vedtaget, men vi stemmer nok trods alt for det i sidste instans.
Aage Brusgaard (FP), 1998-02-05:
Når man læser lovforslaget, får man jo det indtryk, at personer, der er straffet med over 30 dages ubetinget fængsel, er et problem for militærets uddannelse.
Hvem må bære våben, kan vi stole på dem, der har en ret høj straf osv. Man skulle selvfølgelig tro, at det var godt for straffede personer at få en militær uddannelse, altså lære at stå op om morgenen, komme i seng om aftenen, lære lidt disciplin og renlighed, simpelt hen det at være soldat.
Men det må selvfølgelig heller ikke blive så stor en belastning, at det går ud over helheden. Forsvaret er jo en alvorlig ting, særlig i de tider, hvor vi sender vores soldater uden for hjemmets grænser til udlandet.
Der skal vi selvfølgelig kunne stole på, at det er nogle, der ikke begår ting, som en soldat ikke bør begå, og derfor kan vi fuldt ud tilslutte os lovforslaget.
Bjørn Elmquist (RV), 1998-02-05:
Jeg noterede mig Venstres ordførers, hr. Knud Enggaards, lille, jeg ved ikke, om det var en finte til Det Radikale Venstre, om, hvor vi havde haft indflydelse på dette lovforslag.
Så der er ikke noget af det, der specielt er en gevinst for Det Radikale Venstre,
eller andet, der er til ulempe for os.
Hvis man virkelig skulle prøve at drille os, kunne man måske forestille sig, at vi ville være glade for, at der var færre, der blev værnepligtige, for nu er der jo flere, der skal udelukkes derved, at man sænker kravet fra 5 måneder til 30 dages ubetinget fængsel.
Det blot være sagt i al venskabelighed til almindelig inspiration for hr. Knud Enggaards indimellem let drilske sind.
Men ellers vil jeg sige, at det er et fornuftigt forslag, at vi sikrer os, at de folk, der kommer ind og gør militærtjeneste - specielt i disse tider, hvor vi har udsendelse, og hvor vi jo en gang imellem også tager fra denne del af styrken - ikke er rambotyper eller folk, der er glade for at løbe rundt med våben, og som i deres fortid har haft kriminelle aktiviteter, der kommer af sted.
Jeg synes også, det er meget vigtigt, at vi får en øget spredning.
Da jeg selv aftjente min værnepligt, var jeg værnepligtig jurist og fungerede som auditør på Bornholm.
Og jeg kunne se, at de fleste af dem, jeg skulle i retten med, havde en straffeattest.
Så havde man dem koncentreret derovre og havde styr på dem, og så man vidste, om de nu tog med Bornholmerbåden til København om aftenen for at lave ballade i Nyhavn, eller hvad det var, de gjorde.
Vi synes, det er et fornuftigt forslag.
Vi synes også, at nævnet, som omdannes, sådan at det kommer til at fungere som klagenævn, underkastes en vigtig revision.
Så vi støtter varmt forslaget og vil også gerne arbejde for, at vi hurtigt får det gennemført.