runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2002-10-31:
Men kan Dansk Folkepartis ordfører så ikke forklare, hvorfor Dansk Folkeparti synes, det er helt i orden for dem med små indkomster, at taksterne stiger for daginstitutioner, at taksterne skal stige i den kollektive trafik, at taksterne stiger, brugerbetalingen stiger på uddannelse og på folkeoplysning for dem, der har færrest penge.
Og dem, der har færrest penge er jo ikke dem, der får de største skattelettelser af det lovforslag, vi behandler her, og derfor er det svært for os andre at se, at der er nogen som helst sammenhæng i det.
Jeg vil gerne høre, hvor Dansk Folkeparti ser sammenhængen mellem, hvilke takster/udgifter der kan stige, og hvilke der ikke kan, for for os andre ser det ud, som om det er dem med de laveste indkomster, der skal have lov at betale, mens dem med de store indkomster skal have lov at slippe billigere.
Uno Larsson (DF), 2002-10-31:
Det er nu engang sådan, at med et skattestop - lad os nu tage det først - er det kun dem, der har færrest penge, der får gavn af det.
Det er jo klart; det er logik.
Og folk i yderkommunerne, ja, for det er dem, der har de små ejendomme, dem, der har de små indkomster og derfor har et lille hus.
Og på det grundlag her kommer det selvfølgelig også dem til gode.
Det er jo klart.
Morten Homann (SF), 2002-10-31:
Jeg vil gerne have, hvis Dansk Folkepartis ordfører kunne prøve at knytte en bemærkning til det forhold, at det her forslag jo primært vil gavne folk, som bor i store huse i de velstillede kommuner typisk nord for København, mens folk, som har små indkomster, folk, som bor andre steder i mere tyndt befolkede dele af landet, ikke vil få nogen fordel ud af det her; de skal samlet være med til at betale for, at folk med store huse og store indkomster kan få nogle ekstra penge i posen.
Uno Larsson (DF), 2002-10-31:
Som sagt drejer forslaget sig om et loft over grundlaget for beregning af den kommunale grundskyld.
Forslaget er en udmøntning af regeringens beslutning fra juni 2002 om, at der med virkning fra og med 2003 skal indføres en stigningsbegrænsning i grundlaget for beregning af grundskyld til kommunerne og amtskommunerne.
Efter de gældende regler betaler grundejerne grundskyld af den aktuelle grundværdi.
Samtidig yder staten i 2003 de berørte kommuner individuel kompensation for det provenutab, som åbenlyst vil forekomme.
af det her; det ville være en god ting.
Marianne Pedersen (V), 2002-10-31:
Jeg vil da gerne gentage: De 7 pct. er sat sammen af henholdsvis 4 pct. og 3 pct., og derfor er man landet på de 7 pct. Så vil jeg sige til SF's hr. Homann: Det er lidt morsomt at høre på, at nu er skattestoppet udvandet, og det eksisterer ikke mere fra Venstre.
Når vi står og har andre sager, hører vi hele tiden, at det er skattestoppet, der ødelægger alting fremover, det er skattestoppet, der ødelægger velfærden osv., osv.
Nu indrømmer hr. Homann, at vi alligevel ikke har noget skattestop; det eksisterer ikke.
Thomas Adelskov (S), 2002-10-31:
Vi må håbe, at de, der ejer boligerne, sådan lader det få lidt afsmittende effekt på huslejen.
Men uanset det er det jo stadig sådan, at de, som bor i de store millionvillaer oppe i whiskybæltet, er dem, der vil score på det her; det er jo ikke den lille lejer.
Den lille lejer kommer til at være med til at betale, fordi de 410 mio. kr. altså skal finansieres.
Og det er lejeren, der kommer til at skulle være med til at betale, fordi vi i samfundet også skal finde finansiering til de 10 medarbejdere i Told og Skat og til de 14 mio. kr. til ekstra edb i kommunerne.
Jeg stillede, synes jeg, et meget enkelt spørgsmål: Hvorfor vil regeringspartierne have denne her procent til at ligge på 7?
Hvorfor har man ikke valgt at gøre som med ejendomsværdiskatten og sige, at man fastlåser den, som den var i 2001, plus 5 pct.?
Svaret blev et modspørgsmål om, hvad Socialdemokratiet vil forhandle om.
Vi vil gerne forhandle om meget.
Jeg har indtryk af, at i finanslovforhandlingerne er det begrænset, hvad vi bliver indbudt til dans omkring.
Men vi forhandler gerne om meget.
Altså hvor lægger vi os henne?
Jeg spørger igen Venstres ordfører, og så skal Venstres ordfører om et øjeblik få lejlighed til at stille spørgsmål til Socialdemokratiets politik.
Jeg spørger igen: Hvorfor har man valgt de 7 pct.?
Uno Larsson (DF), 2002-10-31:
Det må da simpelt hen være indlysende, det er det da, at hvis man laver et stop for nogle ting, hvad søren det så end er, så er det de små i samfundet, dem, der har en lille indtægt, dette kommer til gode.
Det kan da ikke være anderledes.
De store ejendomme oppe i whiskybæltet har, så vidt jeg ved, tabt utrolig meget i værdi, det mener jeg bestemt.
Det kan jeg også se andre steder, for der har folk tilsyneladende ikke råd til at bo.
Derfor kommer det den lille mand til gode.
Og så vil jeg da nok lige sige - selv om det ikke er inden for mit område - at selvfølgelig skal vi have fat i de selskaber, der ikke betaler skat herhjemme; det manglede da bare.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-10-31:
Med dannelsen af VK-regeringen er der blevet sat en effektiv stopper for tidligere tiders tradition for stigende skatter og afgifter i hastigt tempo.
Skattestoppet har vist sig at være et effektivt instrument til at ændre den skattepolitiske kurs.
Det lovforslag, som vi har til behandling nu, forhindrer med dets forhåbentlige vedtagelse, at personer på grund af kraftigt stigende ejendomsvurderinger via grundskylden kommer ud for voldsomme skattestigninger.
Teknisk set gøres dette efter forslaget ved at fastsætte
et loft over stigningstakten i beregningsgrundlaget for den kommunale og amtskommunale grundskyld.
Udgangspunktet er den skønnede stigning i det samlede kommunale beskatningsgrundlag plus 3 pct., det bliver til maks. 7 pct. i stigning, og så bliver de berørte kommuner kompenseret direkte for provenutabet. Det er et godt formål at forhindre disse stærkt stigende skatter, og derfor kan Det Konservative Folkeparti støtte forslaget.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-10-31:
Udvikling er ganske udmærket, og vi vil ikke afvise, at der kan ske ændringer med hensyn til, om sygehusene skal være indrettet på den ene måde eller den anden måde.
Vi vil ikke afvise, at man kan lukke mursten ned ét sted og flytte funktioner hen til andre steder, hvor de bliver varetaget bedre, f.eks. til gavn for den enkelte borger, til gavn for netop det, som sundhedsministeren har sagt flere gange, at sikre den mest kvalificerede behandling.
De ændringer, vi så går ind for, skal selvfølgelig foretages ud fra en saglig og faglig argumentation.
De skal ikke foretages under tvang.
Man skal ikke lukke sygehuse på grund af tvang, fordi økonomien er så presset, at man ikke ser nogen anden mulighed.
Det, vi kommer til at se i Vestsjællands Amt og i alle amterne, hvis man indfører den her kollektive straffeaktion, er, at nogle amter rent faktisk vil blive så presset på økonomien, at man vil nedlægge de mindre sygehuse af tvang og ikke på grund af saglige og faglige argumenter.
Det er klart, at det vender vi os imod.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-10-31:
Ja, hvad med de arme mennesker i Farum?
Ja, de kommer til at betale mere i grundskyld i Vejle.
Det kan vi desværre ikke gøre noget ved, for der er jo sådan set en fri ret til at fastsætte grundskyldpromillen, hvis det sker med respekt for skattestoppet, der betyder, at grundskyldpromillen set under ét skal være i ro.
Der er så nogle, der har rakt en hjælpende hånd, og det betyder, at borgerne i Vejle ikke kommer til at opleve dramatiske stigninger.
De kan glæde sig over, at der er nogle, der har draget omsorg for, at det grundlag, de skal betale en opskruet promille af, ikke eksploderer.
Skattestop og skattefup
: Jeg tror altså, at skattefup nærmest er noget kriminelt.
Så meget kender jeg til skattelovgivningen, selv om det ikke er min ressort, men dette her er en udvidelse af skattestoppet.
Det er jo en meget kendt sag, og sådan har det været kommunikeret fra starten af, at for skatter, der opkræves i procenter, måles skattestoppet på, at procenten fastholdes.
Det er derfor, det ville være et brud på skattestoppet, hvis grundskyldspromillerne under ét steg, eller hvis kommuneskatterne eller amtsskatterne steg.
Men tjener folk flere penge, fører en procent, der er holdt i ro, jo også til, man betaler mere i skat, og bruger jeg flere penge - hvad enten det er lånte penge eller nogle, jeg selv har tjent - fører et skattestop set i relation til momsen, som er på 25 pct., også til, at jeg betaler mere i moms.
Bliver min grund mere værd, ja, så fører den skattelovgivning, vi har, hvor vi betaler en vis promille, også til, at jeg betaler mere.
Så har denne regering en ambition, der rækker ud over skattestoppet.
Skattestoppet kan jo fortsat godt føre til, at prisstigninger på boligmarkedet over tid medfører nogle grundværdistigninger, der gør, at man skal betale mere, og vi laver så en mekanisme, der gør, at man ikke skal opleve disse bratte hop.
Jeg kan ikke bekræfte det, hr. Morten Homann spørger til.
Jeg kan ikke trænge mig ind hos hver enkelt parcelhusejer i Hvidovre, Høje-Taastrup, Rødovre, Frederiksværk, Græsted-Gilleleje, Helsinge - dér hvor de stinkende rige mennesker bor - for at gennemskue præcis, hvordan deres privatøkonomi ser ud, hvordan de har disponeret, og hvor meget økonomisk råderum de har.
Jeg kan slet ikke genkende det stereotype billede af, at folk, der bor på nogle bestemte postnummeradresser, er en bestemt kategori mennesker.
Det stemmer ikke med det billede, jeg møder hjemme i Græsted-Gilleleje.
Her kan jeg se, at grundværdierne gennemsnitligt er steget med 15,84 pct., og jeg har det indtryk, når jeg handler i Prima eller hos bageren, at det er ganske almindelige mennesker med ganske almindelige job.
Nogle af dem arbejder også i den kollektive trafik, kontrollerer billetter på privatbanerne og laver alle mulige andre ting, så det er ganske almindelige mennesker med ganske almindelige indkomster, som vi nu giver en hjælpende hånd.
Morten Homann (SF), 2002-10-31:
Nu har ministeren fundet en familie i Frederiksværk, som får gavn af det her forslag, og det er jeg jo selvfølgelig også glad for på deres vegne.
Men kan ministeren ikke bekræfte, som det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, at de, der primært vil få fordel af det her forslag, er folk, der har haft meget store stigninger i ejendomsværdien, og at det primært drejer sig om folk, som har meget dyre huse, typisk meget høje indkomster, typisk bosiddende i whiskybæltet, som mig bekendt ikke omfatter Frederiksværk?
Så havde ministeren lejlighed til at udvide min horisont lidt.
Så vil jeg også lade det gå den modsatte vej og sige, at det godt kan være, at der er nogle lejere, som er så heldige at have omkostningsbestemt husleje, og som over tid vil kunne se en mindre fordel af det her, men så vil jeg da oplyse, at det langt fra er alle lejere i det her land, som har deres leje fastsat som omkostningsbestemt husleje. Så det, der står tilbage, er stadig væk, at lejerne er med til at betale de 400 mio. kr., som skal gives til folk, som har ejendomme, der stiger i værdi, og som ikke skal betale skat af den stigning.
Thomas Adelskov (S), 2002-10-31:
Tak til ministeren for at bekræfte, at det her forslag handler om, at man jævner ud.
Det bekræfter jo så mig i, at der jo ikke er tale om et skattestop.
Altså man skulle måske sådan oven på ministerens konklusion om, at det her handler bare om at jævne skattestigningen ud, tale om en skatteudjævning i stedet for.
Eller man kunne også bare bruge det ord, som vi andre jo efterhånden har lært at kende så godt, nemlig skattefup, for det er, hvad der er tale om, og så en masse bureaukrati, både i form af at få det her forslag til at fungere i al almindelighed, og også når man ser på den tekniske side om det første år, hvor kommunerne i første omgang skal sende en regning ud til borgerne for derefter at finde ud af, at de nok har betalt for meget, og så skal kommunerne sende en check den anden vej.
Det er jo skattefup.
Line Barfod (EL), 2002-10-31:
Ministeren sagde, at man hænger på den, når man bor i hus.
Man har ikke noget valg og kan ikke omdisponere.
Hvis man nu har et barn, der går i børnehave, hvilken mulighed mener ministeren så man har for at omdisponere, når daginstitutionstaksterne pludselig stiger?
Hvis man skal tage en uddannelse, hvilken mulighed har
man så for at omdisponere, når brugerbetalingen stiger?
Hvis man er nødt til at køre med bus og tog til arbejde, hvilken mulighed har man så for at omdisponere?
Så kan jeg altså ikke lade være med at spørge, nu ministeren har talt om Frederiksværk så mange gange: Hvilken mulighed har borgerne i Farum for at omdisponere i forhold
til de stærkt stigende skatter, daginstitutionstakster osv.?
De har jo netop valgt at bo i Farum, bl.a. fordi den blev fremhævet som en mønsterkommune, og nu lever de med resultaterne af den fejlslagne Venstrepolitik, der blev ført, og som er det, regeringen prøver at gennemføre på landsplan.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-10-31:
Det sidste burde jeg jo egentlig have besvaret på eget initiativ, fordi det der spørgsmål med de multinationale kommer jo næsten, uanset hvad vi diskuterer.
Det er jo altings frelse, kan jeg forstå.
Jeg skal ikke kunne sige, om man kan spise busbilletter, jeg har aldrig prøvet, jeg har kort.
Men må jeg ikke sige om det med momsen og alle de her sådan fantastiske eksempler, altså at jeg ved ikke, om jeg har kræfter til at gå ind i det eller indsigt eller format, eller hvad ord man kunne bruge.
Men altså der er jo en meget stor forskel, for når man går ind i en butik og handler, bestemmer man jo sådan selv, om man vil købe eller ej, og hvad man vil købe.
Hvis man er en familie, der har købt et hus i Frederiksværk, det stinkende rige Frederiksværk, og oplever, at grundværdien stiger, ja, hvad så?
Der er jo ikke meget handlemulighed der.
Man har jo ikke nogen mulighed for at indpasse sig, man kan jo ikke disponere anderledes, man hænger sådan set på den, og det er baggrunden for, at vi har lavet dette værn.
Det er så baggrunden for, at man får en årrække til at løbe den ekstra skattebyrde ind.
Det er i øvrigt set før.
Altså jeg skal da henvise til det lovforslag, som tidligere skatteminister Ole Stavad fremsatte i sin egenskab af skatteminister tilbage i 1999, det blev gennemført ved lov nr. 773 af 15. oktober 1999, om stigninger i ejendomsværdiskatten for netop at lægge sådan trapper ind eller nogle loft ind, eller hvad ord man nu skal bruge.
Så den mekanisme er set før.
Jeg vil næsten tro, at hr. Thomas Adelskovs parti har stemt for det forslag, der dengang blev fremsat af hr. Ole Stavad.
Om det jævner sig ud?
Ja, debatten er måske lidt på det jævne i hvert fald, men selvfølgelig jævner det sig ud, det er jo hele hovedsigtet.
Hele hovedsigtet med dette lovforslag er sådan set, at det skal jævne sig ud, så jeg kan bekræfte, at det jævner sig ud.
Hele ideen er at give ganske almindelige danskere, der bor i nogle ejendomme, hvor de oplever nogle markante stigninger i grundværdien, tid til at indrette sig på det.
Til hr. Morten Homann vil jeg bare sige, at hvis man betaler omkostningsbestemt husleje, så betyder det jo, at de omkostninger, der knytter sig til ejendommen, jo så at sige kan væltes over på lejeren over tid, og derfor er det jo også interessant for en lejer, at den ejendom, han bor til leje i, ikke oplever et voldsomt spring op i grundværdibeskatning.
Line Barfod (EL), 2002-10-31:
Ministeren sagde, at debatten her tydeligt viste forskellen på regering og opposition.
Det er jeg sådan set meget enig i.
Ministeren talte en en del om den ganske almindelige LO-familie, og at det var urimeligt, at den skal betale mere via skatten, når deres ejendom stiger i værdi.
Men hvorfor synes ministeren, at det er mere rimeligt, at de kommer til at betale langt mere i daginstitution, at de kommer til at betale langt mere, når de skal køre med bus og tog, og at de kommer til at betale langt mere, når de skal tage en uddannelse?
Vi synes sådan set, det er bedre at tage fra dem, der har mest, og så omfordele via skatterne.
Så vil jeg godt lige høre, hvorfor ministeren synes, at det er fornuftigt at ansætte ti mere i Told og Skat til at tage sig af bureaukratiet i forbindelse med denne her ordning i stedet for at ansætte nogle til at tage sig af at skaffe
Morten Homann (SF), 2002-10-31:
Jeg vil godt rose ministeren og hans regering, for de er faktisk ganske dygtige til at få kradset penge ind.
Det kunne man også have rost den tidligere regering for, men der forskel på, hvordan man kradser pengene ind.
Den nuværende regering kradser pengene ind fra folk, som skal have en voksenefteruddannelse, kradser pengene ind fra folk, som ikke har råd til bil, men bliver nødt til at køre med bus, og kradser pengene ind fra andre mennesker i samfundet, som ikke har så mange penge, og de får så lov til at betale en højere brugerbetaling. Så det er ikke så meget et spørgsmål om, at man ikke kan finde ud af at kradse pengene ind, det har jeg nu også tiltro til at den nuværende regering kan, men at man kradser pengene ind et andet sted end der, hvor i hvert fald SF synes man skal kradse pengene ind.
Jeg hørte ministeren i sit svar give en eller anden form
for forklaring på, at hvis der var en ejendomsejer, som får glæde af det her loft, så vil det automatisk skulle smitte af på vedkommendes lejere.
Nu er jeg ikke minister, så jeg vil bede ministeren udvide min horisont og fortælle mig, hvordan lejerne kan være sikre på, at hvis nu ejendomsejeren får glæde af det her, kommer det så også til at påvirke deres husleje, for det har jeg meget, meget svært ved at se.
Thomas Adelskov (S), 2002-10-31:
Måske på grund af det lidt fremskredne tidspunkt begyndte ministeren at tænke på mad og sagde, at man ikke kan spise jord, og at man ikke kan spise mursten, og det er jeg ganske enig i.
Men til gengæld mener regeringen åbenbart, at man kan leve af busbilletter, for de må godt stige med 10 og 13 pct., så det er åbenbart dem, man skal tygge sig mæt i, fordi råd til mad bliver der jo øjensynlig ikke.
Det gælder jo alle mulige.
Det er jo folk, der pendler til arbejde, det er folk, der pendler til uddannelse, som her godt må betale 10-13 pct. mere, men når det altså drejer sig om boligen, så er det meget mere helligt, og så mener man, at folk ikke kan spise jord og mursten, og det er ganske korrekt.
Men om de kan spise billetterne, kan ministeren måske gøre os mere klog på.
Der er jo andre steder, hvor tingene sådan reguleres.
Når varerne stiger i en butik, så stiger det, jeg betaler i moms deraf, da også.
Det, jeg forstår nu på regeringens skattestop, er, at vi så også skal have lagt et eller andet 7 pct.-niveau ind over, hvor meget momsen må stige, når varerne stiger ude i butikkerne.
Det må jo være den direkte konsekvens af, at man siger, at når ejendomsværdien stiger, lægger man et eller andet skråt loft ind, som gør, at folk altså ikke bliver så hårdt ramt.
Til sidst skal jeg lige sige til ministeren: Jeg har jo forstået på ministerens egen ordfører, at det her vil jævne sig ud over tid, så det kan godt være, at man det ene år mærker det som en lille lettelse, fordi man ikke skal betale
måske 8 eller 9 pct., men det næste år, hvor man måske kun skulle have betalt 3 pct., 2 pct., ja, så kommer man måske op på at betale 7 pct. Er det ikke korrekt?
Line Barfod (EL), 2002-10-31:
I dag er det sådan, at når værdien på jorden stiger, stiger
grundskylden tilsvarende, en indlysende enkel og fornuftig ordning, som giver kommunerne mulighed for at opkræve en lille del af deres skat på en måde, hvor det er de bredeste skuldre, der bærer de tungeste byrder.
Desværre har den borgerlige regering besluttet sig for, at det er særlig vigtigt at lempe skatten på de arbejdsfri indtægter.
Ingen behøver et øjeblik at være i tvivl om, at de store jord- og husejere får deres interesser varetaget af denne regering.
Det er jo rigtigt, som det også fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, at jorden ikke stiger lige meget i værdi alle steder.
I regeringens egen publikation »Fordeling og incitamenter«, som udkom i juni 2002, fremgår det med al ønskelig tydelighed, at det netop var de stigende ejendomspriser, som var den afgørende forklaring på, at den økonomiske ulighed blev større i sidste halvdel af 1990'erne.
Provenutabet ved dette forslag bliver 410 mio. kr. i 2003 og vil stige støt i de kommende år.
For de børnefamilier, som i 2003 må se på, at børnepasningen bliver forringet, at priserne stiger, og for de ældre, der må se, at rengøring og anden hjælp forringes, for de unge, der må se, at brugerbetalingen på uddannelserne stiger, må det være meget svært at se det rimelige i denne prioritering. Samtidig reduceres det økonomiske råderum til at gennemføre de skattelettelser på indkomstskatten, som regeringen siger den vil gennemføre.
Det bliver mere og mere indlysende, at de skattelettelser kun kan gennemføres, hvis de kombineres med sociale forringelser og nedskæringer på overførselsindkomsterne, som De Konservative foreslår, og som De Radikale fik taget det første lille skridt til, da de sikrede, at forringelserne på kontanthjælpen til dem, der har allermindst, bliver brugt til skattelettelser.
Besynderligt virker det også, at en regering, som taler meget om forenkling og øget effektivitet i den offentlige sektor, gennemfører en lov, som fører til mere bureaukrati, men selvfølgelig også til øget beskæftigelse.
Disse ekstra ressourcer ville det efter Enhedslistens opfattelse være meget mere fornuftigt at bruge på at effektivisere ligningen af f.eks. de store multinationationale selskaber, så de kunne begynde at bidrage til fællesskabet og være med til at betale til daginstitutioner, uddannelse og meget andet. Alt i alt er der tale om et asocialt og skadeligt forslag, som Enhedslisten under ingen omstændigheder kan støtte.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2002-10-31:
1,7 millioner overvægtige og 0,4 millioner svært overvægtige ud af en befolkning på godt 5 millioner.
Det er for meget, og det er for dyrt for samfundet.
Et yderligere problem for de overvægtige og for sundhedssektoren er, at de med stor sandsynlighed enten har eller får følgesygdomme som aldersdiabetes, hjerte-kar-sygdomme, muskelsygdomme m.fl.
Det giver dårlig livskvalitet og store sundhedsudgifter for samfundet.
Det Konservative Folkeparti er derfor enig med forslagsstillerne i, at det kan vi ikke være bekendt, og det skal vi gøre noget ved, men vi tvivler på, at 30 privatpraktiserende diætister og 5 behandlinger pr. patient kan gøre noget effektivt ved denne folkesygdom, selv om diætisterne har voksende betydning i amternes og kommunernes tilbud til de overvægtige.
Der skal en væsentlig større og mere massiv indsats til for at ændre de danske kost- og motionsvaner.
Samtidig er et ekspertpanel, som også inkluderer diætister,
Denne handlingsplan skal inkludere dokumentation for årsagerne til svær overvægt og konsekvenserne af svær overvægt, status for forebyggelsesindsatsen og behandlingsindsatsen i offentligt og privat regi, anbefalinger og ideer til fremtidig indsats.
Vi kan derfor konkludere, at der skal gøres en aktiv indsats mod folkesygdommen overvægt, hvor også diætister skal inkluderes, men vi ønsker først at se Sundhedsstyrelsens oplæg til handlingsplan og er derefter indstillede på at følge dennes anbefalinger op.
Det Konservative Folkeparti kan derfor ikke støtte forslaget.
Birthe Skaarup (DF), 2002-10-31:
Med hensyn til sygehusledelserne, eller jeg siger nu sygehusene, så skal de selvfølgelig kunne gå ind og vejlede om kost og ernæring i det hele taget, og det gør nogle sygehuse også.
Hjerteafdelingerne kører et meget, meget flot program.
Så nævnte jeg bl.a. Århus Kommune, som på eget initiativ går ind og laver denne her slags ting.
Det kunne jo være, at andre kommuner også kunne gøre det. Når fru Lone Møller nævner noget om patienter med overvægt, så går man ind og behandler med en kost med lavt fedtindhold og med meget frugt og grønt.
Der vil jeg godt sige, at den type kost, man nu anbefaler den danske befolkning at spise, faktisk er billigere nu, end den har været før.
Det er billigere at købe frugt og grønt, end det nogen sinde har været, og det synes jeg også, man skal tage med ind i det her.
Det er nemlig ikke fedt.