runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henning Urup (V), 1997-11-19:
Mener statsministeren, det er nødvendigt at bruge en følsom og holdningspræget debat på noget, som vi kan se at markedsmekanismerne er i fuld gang med at løse selv?
Det engelske marked er f.eks. et bevis på, at man nu kræver mere dyrevelfærd ind i produktet.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-11-19:
Det var mange spørgsmål.
Det kan godt være, at vi må tage dem i to runder.
Til hr. Henning Urup først.
Ja, jeg mener helt grundlæggende, at der er grænser for, hvad vi kan overlade til markedet selv - helt grundlæggende.
Det mener jeg også, når det gælder eksport, og det mener jeg også, når det gælder dansk landbrugseksport.
Det er derfor, vi er så dygtige, som vi er. Alting er jo ikke kommet på grund af markedet selv, men er kommet i et meget, meget beundringsværdigt samvirke mellem dansk landbrug og regeringen. Det andet er til hr. Sønderby.
En statsminister må sætte fingeren på vigtige spørgsmål for at skabe en holdningspræget debat, der kan sætte forandringer i gang.
Jeg tror, at en del af problemet nok er, at hr. Sønderby ikke har læst åbningstalen eller måske ikke har hørt efter, for i åbningstalen understreges det meget, meget klart i et ganske bestemt afsnit, at der er problemer, som skal rettes op, som skal forbedres på de områder, vi har drøftet her i dag.
Så taler hr. Christian Mejdahl om at falde nogen i ryggen, i dette tilfælde landbruget.
Jeg vil gerne sige til hr. Christian Mejdahl, at man falder jo ikke nogen i ryggen, når man rejser en debat om at ændre og forbedre nogle forhold.
Jeg har rejst debatter mange gange i min tid
som statsminister, også i forhold til arbejdsmarkedets parter.
Det har jeg ofte fået kritik for.
Det gælder arbejdsmarkedspolitikken, det gælder danske arbejdsgiveres og virksomhedernes sociale ansvar, ja, det gælder fagbevægelsens ønsker og synspunkter.
Man må tage kritik på sig, hvis man vil forandre noget.
Det er den risiko, man løber, når man introducerer en holdningsdebat og introducerer ønsker om at forbedre forholdene også i dansk landbrug.
Hr. Bent Hindrup Andersen, synes jeg, påpegede landbrugets egen interesse i at forbedre dyrevelfærdsforholdene som en ny, aktiv konkurrencekraft også på de udenlandske markeder.
Hvordan det ligger med specielt det britiske marked, ved fødevareministeren mere om end jeg.
Jeg har noteret mig, at på det britiske marked er der en stigende forbrugerinteresse for fødevarer, der har den bedst mulige dyrevelfærd som grundlag, og som lever bedst muligt op til moderne standarder, når det gælder helst ophør med brug af vækstfremmere og helst ophør med forbrug af pesticider.
Hr. Christian Mejdahl sagde det jo selv: Venstre og De Konservative havde ikke taget initiativ til at få fjernet vækstfremmerforbruget i Danmark, hvis ikke der var et grundlag derfor.
Er det at falde landbruget i ryggen?
Christian Mejdahl (V), 1997-11-19:
Det kunne aldrig falde mig ind at forhindre statsministeren i at rejse en debat om specifikke emner - det står i øvrigt heller ikke i min magt - men det er måden, det gøres på, hr. statsminister.
Hvordan har statsministeren tænkt sig at rette
op på den skade, han har gjort dette vigtige eksporterhverv?
Peder Sønderby (V), 1997-11-19:
Hvorfor lod statsministeren ikke fødevareministeren gøre det og drøfte det med de andre lande, for fødevareministeren har jo også hørt, hvad Venstre og De Konservative har sagt om velfærd.
Det havde været en fordel at gøre det på et landbrugsmøde.
Det håber jeg, statsministeren gør i fremtiden.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-11-19:
Jeg vil gerne spørge statsministeren, om det ikke kan tænkes, at det netop er en god idé, at det er statsministeren, der tager sådan et spørgsmål op, forstået på den måde, at det er dem største enkelteksportvare, vi har, og at det vil være en katastrofe, hvis det fortsat skal være kortsigtede økonomiske interesser, der er afgørende for, hvordan man tilrettelægger og udvikler dansk landbrug.
Og mener statsministeren ikke, at det netop i den situation, hvor man skal fastholde efterspørgselen af bedre dyrevelfærd og miljø også på eksportmarkederne, er en vigtig opgave også for en statsminister at gå ind og understøtte
landbrugsministerens arbejde ved at rejse en debat, sådan at erhvervet måske også selv kunne tænke sig at tage skeen i den anden hånd efter denne her debat?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-11-19:
Jeg kan ikke sige meget principielt, men jeg tror altså ikke, hr. Sønderby mener det, der her bliver sagt, alvorligt.
Må jeg ikke minde om, at jeg meget ofte ude omkring i landet taler om de psykiatriske patienters forhold.
Og jeg ønsker at vedblive at tale om det, så længe der er problemer i dele af vores land.
Må jeg ikke minde om, at jeg også taler om folkeskolen, og det bliver jeg ved med, så længe der er steder, hvor folkeskolen skal have en højere kvalitet.
Tænk, hvis jeg nu var - det kan jeg godt se at hr. Sønderby måske kunne have en interesse i - en helt tavs statsminister.
Det ville jeg selv synes var yderst utilfredsstillende.
Jeg oplever faktisk, at når vi taler om landbruget, og når vi taler om landbrugets miljøproblemer, så er der en meget, meget stor lydhørhed og interesse for det ude i landet, og så må vi da diskutere det.
Der er jo ikke nogen politiske spørgsmål, der er hellige, og som vi ikke må tale om.
Det ville jo være at stikke hovedet i busken.
Det ville jo være ikke at tage debatten forfra.
Det skal vi gøre, også når det gælder landbrugets vilkår og forhold.
Til hr. Bent Hindrup Andersen: Ja, jeg har set det som min pligt at bidrage til debatten om landbrugets forhold, både dyrevelfærden, kvælstofudledningen, pesticidforbruget og vækstfremmerforbruget.
Jeg har set det som en simpel pligt at rejse den debat i forlængelse af åbningsdebatten, lige som jeg har set det som min simple pligt - og også har været optaget af det - at fastholde debatten om de psykiatriske patienters forhold her i landet, og lige som jeg ser det som en pligt at fastholde debatten om EU-problemerne, om beskæftigelsessamarbejdet.
Det hører jo altsammen med til en aktiv regeringspolitik og et aktivt arbejde på at fastholde bedre udviklingsvilkår for vores samfund.
Christian Mejdahl (V), 1997-11-19:
Det var formentlig, fordi tiden randt ud for statsministeren, at jeg ikke fik svar på mit spørgsmål, og derfor vil jeg gerne bede statsministeren besvare det.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-11-19:
Men hr. Christian Mejdahl, jeg oplever det ikke sådan, at mit initiativ - hverken min åbningstale eller mine udtalelser
så lidt som fødevareministerens arbejde på dette felt - på nogen måde har været til skade for landbruget.
Tværtimod, efter min opfattelse, når vi ser på landbrugets konkurrenceevne, og når vi ser på forbrugernes ønsker
Og ærlig talt: Jeg er helt sikker på, at familien Danmark gerne betaler 10 øre ekstra pr. kg svinekød til jul
, hvis man er sikker på, at det kød har en kvalitet, som opfylder de krav og ønsker til dyrevelfærd og andet, som vi nu har. Så jeg vil sige til hr. Christian Mejdahl, at jeg opfatter mit initiativ som en styrkelse og en opbakning til min fødevareminister og en opbakning til landbrugserhvervet.
Jeg har noteret mig, at der er nogen misnøje, men det er jo en anden diskussion.
Der er jo også af og til misnøje i andre dele af samfundslivet, når man rejser et nyt initiativ.
Det mener jeg ikke skal forhindre os i at gøre det, men være en spore til, at vi får løst problemerne. Hermed sluttede spørgsmålet.
Pia Kjærsgaard (DF), 1997-11-19:
»Hvilke oplysninger kan statsministeren give om somaliske ministres besøg i Danmark den 14. november 1997, herunder om statsministeren på Danmarks vegne vil kræve en undskyldning af de pågældende for deres udtalelser om, at behandlingen af somaliske flygtninge i Danmark minder om forfølgelsen af jøder under Anden Verdenskrig?«
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-11-19:
Jeg kan sige til spørgsmålet, at vi formentlig ville have været i en anden situation, hvis vi ikke havde hørt udsagn fra politikere om, at mennesker skulle smides ud med faldskærm, og hvis vi havde været i stand til at hjælpe, så flygtninge kunne være kommet hjem til det sted, de oprindelig kom fra.
Pia Kjærsgaard (DF), 1997-11-19:
Skal jeg opfatte statsministerens besvarelse som en undskyldning på vegne af de somaliske ledere, der besøgte Danmark fra fredag og weekenden over?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-11-19:
Fru Pia Kjærsgaard skal opfatte det som et svar på det spørgsmål, der blev stillet.
Og fru Pia Kjærsgaard skal også opfatte det som en opfordring til lidt selvransagelse om, hvad det er, man sætter i gang.
Jeg kan supplere svaret på spørgsmålet med at oplyse, at indenrigsministeren over for mig har oplyst, at repræsentanter for myndighederne i det nordvestlige Somalia var på besøg i Danmark i dagene 8.-15. november i år.
Under møderne overgav de danske myndigheder oplysninger vedrørende ca. 30 afviste asylansøgere.
Det gjorde man for at få det nordvestlige Somalias godkendelse af, at de pågældende kan vende tilbage.
Den fremgangsmåde er helt i overensstemmelse med den indgåede tilbagetagelsesaftale.
Herudover har de somaliske repræsentanter afholdt møder
med repræsentanter fra somaliere, der opholder sig i Danmark, med henblik på at orientere om forholdene i det nordvestlige Somalia og forklare tilbagetagelsesaftalens konkrete betydning.
De danske myndigheder har ikke været involveret i den del af besøget.
Efter anmodning fra delegationen blev der afholdt et møde, som også havde orienterende karakter, i Udenrigsministeriet.
Under mødet redegjorde man fra dansk side for principperne for dansk bilateral udviklingsbistand.
Pia Kjærsgaard (DF), 1997-11-19:
Jeg kan forstå, at statsministeren lige i mellemtiden fandt papirerne fra embedsmændene frem og nu læste besvarelsen op.
Men jeg skal alligevel endnu en gang spørge statsministeren: Er han enig i de udtalelser - og det var det, spørgsmålet gik ud på - der faldt fra de somaliske ledere under besøget før sidste weekend?
Kristen Touborg (SF), 1997-11-19:
Tak for svaret fra ministeren.
Jeg er helt enig i, at hvis der finder skattesnyd sted med disse midler, bør vi gribe ind og sikre, at det ikke fortsat kan foregå.
Men efter min opfattelse skal vi ikke gøre det for enhver pris.
Hvis de miljømæssige risici er for store, må vi tage det ind i problemstillingen, inden vi ændrer tingene.
Jeg er helt opmærksom på, at sagen har været forelagt for Miljøstyrelsen, og i et svar til hr. Niels Højland fremkommer der også noget fra Miljøstyrelsen om usikkerhedsspørgsmålene.
Men for mig er det altså ikke alt for betryggende, at det af svarene fremgår, at man fra starten var betænkelig i Miljøstyrelsen, fordi der var et krav om, at stofferne var anbragt et bestemt sted på bilen.
Så siger Skatteministeriet, at nu flytter man stofferne, og så er tilbagemeldingen, at så går det vel an.
Sagt på jysk finder jeg altså ikke, det er alt for betryggende, at man flytter tromlen med giftstof fra den ene ende af bilen til den anden, og så siger man i øvrigt, at så går det nok.
Er det virkelig skatteministerens opfattelse, at det er en betryggende måde at behandle tingene på?
Per Kaalund (S), 1997-11-19:
Må jeg ikke stille det spørgsmål til fru Gitte Seeberg, om det ikke havde været mere hensigtsmæssigt, hvis man vil fremme de intentioner, som ligger bag lovforslaget, i stedet at stille ændringsforslag til lov nr. 504 af 24. juni 1992 om Københavns Havn, idet der jo som bekendt påhviler Københavns Havn en lang række forpligtelser bl.a. i forbindelse med byfornyelse og en lang, lang række andre ting.
Derfor er der en særlig lovgivning omkring Københavns Havn, som der nok må ses på specielt - også i forhold til andre både statshavne, private og kommunale havne.
Per Kaalund (S), 1997-11-19:
Socialdemokratiet kan ikke støtte det af De Konservative og Venstre fremsatte lovforslag, og vi kan i det hele henholde os til de bemærkninger, som skatteministeren er kommet med.
Som også fremført af skatteministeren anser vi den gældende lov for at være så tilpas restriktiv, at det fremsatte lovforslag ikke vil medvirke til øget klarhed - herunder væsentlighedskriteriet og bagatelgrænsen - og vi kan også se, at lovforslaget muligvis vil have den stik modsatte virkning i forhold til det, som vi tror er ideen med at fremsætte forslaget.
Og vi er bekendt med, at trafikministeren med henblik på en ændring af trafikhavneloven for nylig har nedsat et udvalg, som både skal se på havnestrukturen og på eventuelle aktieselskabsdannelser, og vi er også bekendt med, at Sammenslutningen af Danske Havne har støttet, at det lovforslag, der ligger her i dag, L 55, kan behandles i det af trafikministeren nedsatte udvalg.
Så den socialdemokratiske folketingsgruppe kan altså ikke stemme for, men vil tværtimod stemme imod lovforslag nr. L 55.
Jens Løgstrup Madsen (V), 1997-11-19:
Venstre har en sund skepsis over for offentlig erhvervsvirksomhed.
Det er jo skatteydernes penge, der bruges til kommercielle formål, og derfor skal man altid være ganske eftertænksom, når man begiver sig ud i offentlig erhvervsvirksomhed.
Et princip, der må gælde i forbindelse med offentlig erhvervsvirksomhed, er jo, at den skal være ligestillet med privat erhvervsvirksomhed i forhold til lovgivningen.
Denne ligestilling er en betingelse for, at der kan være tale om en fair form for konkurrence.
Når det gælder skatteområdet, ja, så er det jo i særlig grad vigtigt, at der gælder en ligestilling mellem de aktiviteter, som et offentligt selskab udøver, og de aktiviteter, som et privat selskab udøver.
Når man udøver samme type af aktivitet, skal det beskattes på én og samme måde.
Det er det, det er intentionen med det lovforslag, der her er lagt frem.
Jeg har forstået, at skatteministeren har flere tekniske indvendinger imod lovforslaget, men jeg har ikke forstået skatteministeren således, at der er indvendinger imod det, der er intentionen i lovforslaget.
Ellers ser Venstre frem til at høre fra ministeren, at der ikke er indvendinger mod selve intentionerne i det, og derfor kan vi under udvalgsarbejdet få lovforslaget indrettet på en sådan måde, at de intentioner, der er i det, bliver opfyldt.
Gitte Seeberg (KF), 1997-11-19:
Jeg vil starte med at sige, at jeg fuldt ud kan tilslutte mig det, som Venstres ordfører allerede har været inde på.
Man kan selvfølgelig altid diskutere, om dette lovforslag er formuleret på den rigtige måde, men én ting - og det er i hvert fald tankerne bag forslaget - er, at der skal være lige konkurrence mellem offentlige og private virksomheder.
Altså når det offentlige driver virksomhed i konkurrence med private virksomheder, skal det så vidt muligt ske på lige konkurrencevilkår.
Der skal heller ikke herske tvivl om, at vi mener, at de opgaver, som de offentlige havne i nogle tilfælde har påtaget sig i dag, burde varetages af private virksomheder.
Det er klart vores udgangspunkt, men når det sker nu, har vi en situation, hvor vi også er nødt til at sikre os, at det offentlige ikke får ulige konkurrence.
Det er vores opfattelse, at alle skattemæssigt bør behandles lige.
I dag er det kendsgerningen, at de private servicevirksomheder betaler skat, mens det samme ikke er tilfældet, når offentlige havne yder servicevirksomhed.
Efter fusionen mellem Københavns Frihavns- og Stevedore Selskab A/S har Københavns Havn monopol på stevedorevirksomhed i frihavnen.
Såfremt monopolet skal bevares - hvilket er en anden diskussion, og det er vi så heller ikke tilhængere af - er det ikke rimeligt, at havnen fortsat er udstyret med skattefrihed. Sammenslutningen af Danske Havne har længe været fortaler for, at havnene skal overtage flere og flere funktioner, som kan varetages af skattebetalende private stevedoreselskaber, skibsmæglere m.v.
Havnenes skattefrihed kunne fra et EU-synspunkt opfattes som ulovlig statsstøtte, hvis skattefriheden kun er til for offentlig servicevirksomhed på havnene og ikke for private havneservicevirksomheder.
Her er vi selvfølgelig inde i en anden problemstilling, som dog i sig selv gør, at forslaget bør nyde fremme.
Med dette lovforslag vil konkurrencen på havnene blive styrket, det vil fremme effektiviteten, og det vil samtidig være en fordel for miljøet, hvis en større del af godstrafikken fremover foregår ad søvejen.
Man kan selvfølgelig stille spørgsmålet: Hvorfor skal de offentlige havne betale skat?
Det er jo alligevel den samme kasse, kan man næsten sige.
Men hertil er at sige, at de fleste havne er kommunalt styrede havne, der fungerer som en form for selvejende institutioner med selvstændig økonomi.
Derfor er det også rimeligt, at de i det her tilfælde skal betale skat.
Til slut vil jeg sige, at Det Konservative Folkeparti helt generelt ønsker de statslige havne privatiseret, men det har vi ikke fremsat forslag om i dag.
Vi har taget udgangspunkt i situationen, som den foreligger, og ønsker derfor, at der skal ske en konkurrencemæssig ligestilling mellem den offentlige og den private virksomhed.
Men som sagt, jeg har taget skatteministerens bemærkninger til positiv indtægt, og vi må se, hvad vi kan arbejde videre med i udvalget.
Christian Mejdahl (V), 1997-11-19:
Dansk svinekød er landets største eksportartikel.
Det skaffer mange arbejdspladser inden for landbrug, industri, handel, eksporterhverv osv., og vi er udsat for en betydelig og en hård konkurrence, hvor man i stigende grad ude blandt vore kunder på eksportmarkederne er opmærksomme på bl.a. produktionsforholdene.
Statsministeren er åbenbart ikke klar over, at landbruget er i fuld gang med at indrette sin produktion på disse forhold, og derfor vil jeg spørge: Kan statsministeren forestille sig, hvordan det virker ude i verden, at Danmarks statsminister pludselig nedgør denne vigtige eksportartikel? Tror statsministeren, at det gavner dansk økonomi?
Og er statsministeren enig med mig i, at det er en dansk statsministers opgave at bakke de eksporterhverv, der arbejder inden for lovgivningens rammer, op?
Gitte Seeberg (KF), 1997-11-19:
om vanskelige forhold, men jeg tror godt, at hr. Per Kaalund ved, hvad intentionerne bag forslaget er.
Aage Frandsen (SF), 1997-11-19:
Da mit partis ordfører ikke kan være til stede, skal jeg fremføre SF's synspunkter i denne sag.
Det er forslagsstillernes opfattelse, at der foregår en ublu konkurrence mellem offentlige virksomheder og havne, som konkurrerer med private, og i det omfang der er et problem i den forbindelse, har vi ikke noget imod at se på det.
Men vi synes heller ikke, som også skatteministeren har været inde på, at løsningsmodellen er rigtig.
Det, vi mener det var mere relevant at kigge på, er det, som man kunne gøre, nemlig skille den del, som er, skal vi sige den serviceorienterede virksomhed, ud som en selvstændig virksomhed, så havnene stadig kunne udøve den samlede virksomhed, som de kan i dag.
Men jeg vil også sige, at efter at jeg har hørt skatteministerens, synes jeg, meget kloge udlægning af teksten - og jeg skammer mig ikke over at indrømme, at der var tidspunkter i skatteministerens foredrag, hvor jeg ikke helt var med; det var ikke skatteministerens fejl - på den baggrund vil jeg sige, at jeg synes, at dette kræver nok lidt mere omtanke, inden man skrider til gennemførelse af lovforslaget.
Som også den konservative ordfører var inde på, var det måske mere hensigtsmæssigt at kigge på det som et beslutningsforslag, selv om det er fremsat som et lovforslag, og det vil sige, at det er noget, man kunne kigge på i Skatteudvalget, hvor jeg ikke selv har sæde.
Og det siger jeg god fornøjelse med.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-11-19:
Nu, vi er ved bekendelserne, vil jeg da gerne fortsætte og sige, at på trods af at jeg har siddet i Skatteudvalget og har gjort det i mange år, blev jeg alligevel overrasket, da jeg så dette forslag, for jeg tænkte: Er der overhovedet et problem?
Det var jeg ikke klar over at der var.
Men vi kan jo altid blive klogere, også i Det Radikale Venstre, og jeg har den indstilling, at hvis de gældende regler er i orden, er der ikke mere at snakke om.
Men hvis de ikke er det, vil vi da gerne kigge på det.
Og vi mener, ligesom flere andre har sagt, også hr. Aage Frandsen, at offentlige virksomheder og især offentlige monopoler jo ikke gennem deres sideaktiviteter skal påføre private virksomheder unfair konkurrence; det skal de ikke.
Så hvis de gældende regler ikke er i orden, må vi selvfølgelig kigge på det.
Jeg kan ikke bedømme, om den løsningsmulighed, der er beskrevet her, er god til at løse det pågældende problem
, men dertil er udvalgsarbejdet jo et glimrende instrument.
Lad os få stillet nogle spørgsmål, lad få opklaret sagerne; hvordan hænger det sammen?
Hvis der er et problem, vil vi gerne være med til at løse det, og hvis problemet i virkeligheden er et helt andet end det, jeg tror det er, jamen så er det ikke sikkert, at der skal foretages noget som helst. Så mit tilsagn til forslagsstillerne skal være: Lad os kigge på det i udvalget, lad os få belyst problemet, og lad os prøve at løse det i fællesskab.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-11-19:
Da mit partis ordfører, hr. Frank Aaen, er forhindret i at være til stede, skal jeg tilkendegive Enhedslistens holdning.
Jeg må allerførst sige, at jeg lyttede med betydelig forbløffelse til hr. Kim Behnkes ordførerindlæg, der jo nærmest var renset for liberalisme og i lange passager præget af hensyntagen til miljøet og erkendelsen af, at offentlig drift er en god ting.
Man må håbe, at der ikke er tale om en enlig svale, men om en gryende erkendelse hos hr. Behnke om, hvordan samfundsforholdene er indrettet.
Forbløffet var jeg i hvert fald.
over fru Gitte Seebergs bemærkning om, hvad der egentlig var det langsigtede mål med det her
Man mærker hensigten og bliver forstemt.
Privatisering af de offentlige havne er i virkeligheden det, som det her skal ses som et første skridt på vejen til, og derfor kan Enhedslisten selvfølgelig ikke støtte intentionerne i det her forslag.
Men det er nok klogest at lade være med at begive sig ud i den slags politik, og derfor må jeg sige, at vi ikke kan støtte forslaget.
Det, som er tilfældet i dag, er jo, at vi har havne, som hviler på offentlig drift.
Vi kan ikke se noget problem i, at de også har fornuftige sideaktiviteter.
Vi kan heller ikke se noget problem i, at sådanne sideaktiviteter naturligvis er skattefri.
Det er, som hr. Behnke var inde på, til gavn for brugerne af havnene og til gavn for miljøet.
Og hvis skatteministeren vil modtage et råd fra vores side, så skal det være: Hold fingrene fra havnenes indtægter, og lad dem blive brugt til gavn for miljøet.
Kim Behnke (FP), 1997-11-19:
Jeg har både et spørgsmål til ministeren og til hr. Langkilde.
Til ministeren: Hørte jeg ikke rigtigt, da ministeren forklarede, at hvis en offentlig havn etablerer sideordnede aktiviteter som f.eks. containerreparation, så bortfalder skattefriheden for hele havnen, uanset det er et selvstændigt selskab?
For hvis det er korrekt forstået, så har hr. Langkilde jo ikke det problem, som hr. Langkilde beskriver.
Det kan godt være, at skattelovgivningen så ikke administreres sådan, og der er nogle konkrete eksempler på det, men så må vi jo rette op på det.
Og så til hr. Langkilde: Hvis vi har en havn, som er i offentligt eje, så er hr. Langkilde og jeg sikkert enige om, at det var bedre, om den havn blev en privat havn, så den fik som konkurrenceparameter at trække kunder til.
Men hvis den havn er i offentligt eje og der er et hvile i sig selv-princip - som jeg støtter, for ellers så kunne vi forestille os, at kommunerne begynder at subsidiere havnene - og den havn skal til at begynde at betale skat, hvor skal den så hente de penge henne andre steder end i stigende priser for anløb ved havnen?
Det giver ikke flere anløb til fordel
for miljøet, men måske desværre færre.