Jeppe Kofod (S), 2006-03-15:
Det Radikale Venstre foreslår med beslutningsforslaget at etablere en såkaldt global ramme, en ramme, der skal sikre Danmarks bidrag til, hvad man kalder en international retsorden, internationale organisationer, og hvad andre også har kaldt såkaldte globale offentlige goder.
Der peges på, at pengene skal bruges til at løse globale miljøproblemer, sikre global fred og sikkerhed, løse sundhedsproblemer og også i mindre omfang tilvejebringe andre globale offentlige goder som f.eks. udbygning af de internationale handelsregler via WTO osv.
Der er faktisk nogle organisationer, der har peget på det modsatte, bl.a. UNDP, hvor Danmark jo også har et stort engagement.
Vi er som udgangspunkt meget positive over for intentionerne i forslaget.
Mange af ideerne er spændende og fortjener som sagt en ordentlig debat.
Men man kan jo sige, at forslaget i realiteten afspejler den borgerlige regerings store nedskæring og brud på forliget om den såkaldte Mifresta-ramme, hvor vi jo netop i 2005, altså sidste år, ville komme op på 0,5 pct. af BNI til de her freds-, miljø og stabilitetsindsatser, de globale offentlige goder kunne man også kalde dem i dag.
Man har brudt et forlig og fjernet et milliardbeløb fra det her område.
Så vi deler fuldstændig ønsket om at få Danmark tilbage på et spor med udsyn, fremsyn og en langt mere aktiv rolle, hvad angår de globale udfordringer, både miljø-, freds- og stabilitetsindsatser og selvfølgelig også en genopretning af ulandsbistanden.
Alene i støtten til Afrika kan man jo se af regeringens egne tal, at de har skåret 1,3 mia. kr. på trods af statsministerens mange taler om, hvor vigtigt det er at yde en ordentlig indsats i Afrika.
I tillæg kan man sige, at Danmark faktisk er det OECD-land, der har skåret relativt mest i bistanden, som jeg også var inde på tidligere.
Jeg vil gerne understrege, at Socialdemokratiet jo først og fremmest prioriterer at få ulandsbistanden op på 1 pct. af BNI, også herunder at investere i en bredere indsats, altså også det som tidligere lå under den såkaldte Mifresta-ramme, med hensyn til de udfordringer, der ligger ud over den traditionelle ulandsbistand.
Derfor har vi i lighed med Det Radikale Venstre og andre partier i vores finanslovforslag jo også foreslået at løfte den internationale indsats med 1,5 mia. kr.
Når det gælder den mere generelle diskussion om globale offentlige goder, som jeg som sagt synes fortjener en ordentlig refleksion – og her taler vi om ren luft og rent vand osv. – så er det efter vores opfattelse klart, at der påligger staterne i verdenssamfundet et stort ansvar for at sikre det her.
Og det er derfor, vi bl.a. skal op på 1 pct. af BNI, en hundrededel af vores velstand, i ulandsbistand.
Men vi mener faktisk også, at man skal kigge på andre måder i tillæg til staternes eget ansvar, som er meget vigtigt, for at tilvejebringe finansiering.
Det har været diskuteret mange gange at pålægge en skat på alle oversøiske flyrejser, for man flyver gennem et globalt fælles luftrum, som ingen ejer, som alle er fælles om, og så bruge den skat eller den afgift på at sikre nogle mere fair transportforhold også for lande i den tredje verden eller et bedre miljø for den sags skyld.
Det samme kunne man gøre ved transport gennem internationalt farvand, som også alle ejer, som vi er fælles om, der er ikke nogen lande, der ejer det.
Hvorfor ikke bruge det provenu til at hjælpe klodens fattigste befolkninger til at deltage mere aktivt i et globalt handelssystem?
Man kan oven i købet tænke sig, at nogle af de her initiativer, man kunne tage på det globale niveau, også kunne have en adfærdsregulerende effekt, sådan at vi fik en mere fornuftig global bæredygtig udvikling.
Så jeg mener som sagt, at der er rigtig mange spændende perspektiver i forslaget, og vi støtter intentionerne i det.
Vi mener jo også, at Danmark burde genoprette ikke kun sin bistand, det er jo det, vi diskuterer meget, men også sit politiske engagement i løsningen af de globale udfordringer.
Det er enormt vigtigt, og her er forslaget, synes jeg, helt på sin plads.
Jeg håber selvfølgelig, at nogle af tankerne til sin tid kan gennemføres, men jeg tror, at det er meget realistisk at sige her, at det jo kræver, at regeringen enten anlægger en anden kurs og frigør sig fra Dansk Folkeparti i den her sag, eller at vi får et nyt flertal.
Det gør vi jo efter næste valg, så det må vi satse på.