runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Adelskov (S), 2002-11-27:
Jeg er fuldt på det rene med, hvad landets love og regler siger på det her punkt om sanktioner i forhold til finansministeren.
Nu spurgte jeg sådan set mere til, hvad statsministeren mente, der burde være eller er af sanktionsmuligheder i forhold til finansministeren.
Jeg vil godt prøve at spørge én gang til: Mener statsministeren, at det er i overensstemmelse med god embedsførelse, at finansministeren i en længere periode ikke har overholdt landets regler og love?
Lad mig nævne, at finansministeren helt tilbage fra købet af Graudebjerggaard, der ligger mange år tilbage, ikke overholdt bopælspligten, at finansministeren selv i et svar til fru Line Barfod bekendtgør, at han i forbindelse med finanslovforhandlingerne, altså i foråret 2002, bliver bekendt med, at han ikke overholder sommerhusloven og deraf også må slutte, at han jo så formodentlig heller ikke overholder reglerne og lovene omkring opgivelse af sin bopæl i al almindelighed.
Mener statsministeren, at det er i overensstemmelse med god embedsførelse?
Jeg vil godt først spørge statsministeren, om han mener, at det er i overensstemmelse med god embedsførelse, at en minister bevidst overtræder landets love.
Det hænger naturligvis sammen med det verserende, ja, man kunne nærmest fristes til at kalde det show omkring finansministeren og hans manglende overholdelse af bopælspligten.
Jeg skal i den forbindelse gøre statsministeren opmærksom på en besvarelse af spørgsmål nr. S 287 til Jens Peter Vernersen fra finansministeren, hvori finansministeren bekræftede, at han allerede tilbage ved købet af den første landejendom oppe i Nakke var bekendtgjort med bopælspligten
på den såkaldte Graudebjerggård, og endelig på besvarelsen af spørgsmål nr. S 593 til fru Line Barfod, hvori ministeren oplyser, at han allerede i forbindelse med finanslovforhandlingen for 2002, altså i foråret, blev opmærksom på, at han heller ikke overholdt sommerhusloven.
Bertel Haarder (V), 2002-11-27:
Jeg tror, at fru Anne-Marie Meldgaard skal huske, at mig bekendt har asylsøgere en advokat, og sådanne advokater plejer at være uhyre opmærksomme på alt, der ikke er gået rigtigt til.
Derfor tror jeg faktisk, at retssikkerheden i det danske asylsystem er ganske godt varetaget.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-11-27:
Jeg forstår godt ministerens meget forsigtige svar på det her område.
Men så vil jeg gå lidt videre i den artikel, der er i B.T. i dag, og sige, at det jo ikke er det eneste eksempel.
Der er her eksempler på massevis af tilfælde, hvor det er foregået.
Men det er egentlig ikke det, jeg vil spørge om.
Jeg vil spørge: Tror ministeren ikke, at den retssikkerhed, som bliver påpeget her fra ministerens side, kan ligge på et meget lille sted, når man som asylansøger måske via en tolk får at vide, at denne her afgørelse er truffet?
Hvor er retssikkerheden, hvis den tolk, som vi nu bruger her, er imod at formidle videre til asylansøgeren, at man bare kan skrive et brev til ministeren, og så må ministeren se på det? I hvor mange tilfælde tror ministeren, at en sådan asylansøger kan komme op over bordkanten og få det brev skrevet i de her situationer?
Bertel Haarder (V), 2002-11-27:
Jeg synes egentlig, at mit svar var ret venligt og forståeligt, for hvis der er noget, man mener er gået forkert for sig i Udlændingestyrelsen, så kan man jo klage til ministeriet.
Man kan skrive et brev til mig, og det er der altså mange der gør, når de føler, at der er truffet en forkert afgørelse.
Jeg vil gerne sige til fru Anne Baastrup, at både i denne sag og i andre, som påkalder sig kommentarer også i weekenden fra medlemmer af Folketinget, er det altså en god idé også lige at høre den anden part, før man fælder dom.
Den anden part er jo altså dem, som har truffet den afgørelse, som nogle er utilfreds med.
Man skal lige se begge sider af sagen.
Det lover jeg at vi selvfølgelig gør i ministeriet, hvis vi får klager.
Anne Baastrup (SF), 2002-11-27:
Jeg vil godt gå et skridt videre i forsøget på at få afdækket, i hvilket omfang ministeren mener, der skal være retssikkerhed, også når det drejer sig om flygtninge. Den konkrete sag, som jeg har fuld forståelse for at ministeren ikke vil gå ind og vurdere her, foregik jo rent faktisk på den måde, at udlændingemyndighederne fik at vide, at der konkret var sket faktuelle fejl og undladelser og fordrejninger af de oplysninger, som den pågældende flygtning havde opgivet.
Udlændingemyndighederne sagde: Bordet fanger.
Første gang, du har skrevet under på et stykke papir, så retter vi ikke i det stykke papir.
Det betyder rent konkret, at den pågældende skal gå hele vejen igennem systemet til Flygtningenævnet og efterfølgende skrive til ministeren og bede om at få lov til at få rettet nogle papirer, som man i udlændingemyndigheden, Udlændingestyrelsen, på et meget tidligt tidspunkt vidste var urigtige.
Jeg vil høre om ministerens opfattelse af retssikkerhed.
Hvad hvis man rent faktisk i Udlændingestyrelsens får sådan en faktuel konkret beskrivelse af, hvor der er fejl, og hvor det er åbenlyst, at det er politisk begrundede fejl fra tolkens side?
Vil ministeren så give styrelsen besked på, at den slags sager ikke skal gå hele systemet igennem?
Det koster tid, administration, besvær og er et dybt traume for de pågældende.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Som det næppe er nogen overraskelse for spørgeren, kan jeg oplyse, at finansministeren over for mig stærkt har beklaget, at han ikke har overholdt gældende regler om bopælspligt på sin landbrugsejendom og reglerne om ophold i sommerhuse.
Den sædvanlige sanktion i tilfælde af manglende overholdelse af disse regler er et påbud fra de kompetente myndigheder om overholdelse.
Først i tilfælde af manglende efterlevelse af et sådant påbud bliver der i praksis skredet ind med yderligere sanktioner. Jeg har forstået, at finansministeren allerede har bragt sine bopælsforhold i overensstemmelse med de nævnte regler, og at der således ikke er grundlag for at skride ind med yderligere sanktioner fra de kompetente myndigheders side. Finansministeren er altså blevet behandlet på samme måde som enhver anden borger i samme situation; der gælder således hverken andre regler for ministre eller andre sanktioner, hvis reglerne ikke efterleves.
Bertel Haarder (V), 2002-11-27:
Jeg vil gerne takke for spørgsmålet, som jeg finder meget relevant.
Alle de lande, der nu forhåbentlig optages om 14 dage, opfylder københavnskriterierne.
Deri ligger, at de respekterer de principper om retsstat og ligestilling osv., som hører til i et vestligt, demokratisk samfund.
Spørgsmålet lyder: Hvordan vil man sikre, at landene, efter at de er kommet ind, fortsætter forbedringen af situationen for både nationale og etniske mindretal?
Det svar, jeg kan give, er følgende: Vi vil ikke stille nye betingelser for optagelsen. Vi har lovet, at der ikke stilles nye betingelser, men hvad kan vi så gøre efter optagelsen?
Der vil først og fremmest ske det, at der generelt vil foregå en overvågning af, om landene overholder acquis'et, altså hele EU's regelsæt.
Det er noget, som bl.a. Europa-Parlamentet deltager aktivt i - det kan jeg bevidne, for jeg har selv skrevet Europarådets menneskerettighedsrapporter for 1998 og 1999.
I disse rapporter bliver lande, som ikke lever op til deres forpligtelser, hængt grundigt ud, hvilket ikke er behageligt, og jeg kan forsikre, at man får besøg af ambassadører og andre repræsentanter for de pågældende lande, når man kritiserer dem, hvilket jo viser, at det har en virkning.
Hvis man tænker på de etniske mindretal, er det netop besluttet på dansk foranledning, at alle medlemslandene opretter et kontaktpunkt i centraladministrationen som det udgående og modtagende sted, når det gælder den udveksling af god praksis, som vi gerne vil have på integrationsområdet. Jeg tror, kombinationen af den generelle overvågning af reglerne, hvor Parlamentet er vagthunden, og det, at regeringerne på bl.a. dansk foranledning har engageret sig i spørgsmål om etniske mindretal, vil sikre, at forbedringen af situationen for disse mindretal vil fortsætte, også efter optagelsen.
Anne Baastrup (SF), 2002-11-27:
I forbindelse med udvidelsen af EU er der lagt en lang række kriterier ind, herunder at man skal overholde menneskerettigheder m.v., men også det kriterium, at man skal undgå diskrimination.
Vi har set i ansøgerlandene, at det har givet et løft i vurderingen af, hvordan de russiske mindretal skal behandles, og i vurderingen af, hvordan romaer skal behandles.
Det, jeg vil spørge ministeren om, er: Vil ministeren arbejde for, at man, når udvidelsen er faldet på plads, rent faktisk fastholder fokus på antidiskriminationslinjen i både ansøgerlandene, som jo fremtidig bliver de nye medlemslande, og i de hidtidige medlemslande?
Vi ved jo, at der rundtomkring i de hidtidige medlemslande også er store problemer med at sikre mindretallenes rettigheder.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Jeg tror faktisk ikke, at jeg kan føje mere til det, jeg allerede har sagt, nemlig at regeringen i begyndelsen af det nye år vil gøre status over, hvilket råderum der realistisk kan forventes at være i de kommende år.
Når vi har lavet den opgørelse, træffer vi en beslutning, og hvis beslutningen er, at der er plads til at starte en sænkning af skatten på arbejdsindkomst, vil der blive fremsat lovforslag, så de kan vedtages inden sommerferien.
Men jeg gentager: Forudsætningen er, at der er et råderum til det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg vil gerne understrege, at regeringen overhovedet ikke har taget stilling til betænkningerne fra kommissionerne vedrørende politikredse og retskredse.
Der er ikke truffet nogen beslutning.
Lad mig så igen understrege, at det, der er regeringens politiske sigte, er at sikre, at der er en ordentlig og velfungerende politibetjening i lokalområderne, og i øvrigt ønsker vi også at få afkortet sagsbehandlingstiderne ved domstolene.
Peter Skaarup (DF), 2002-11-27:
Jeg vil sige, at det jo ikke er ganske få borgmestre, det er 140 borgmestre, der er bekymrede for de ændringer, der nu skal ske i forhold til rets- og politikredse.
Det er et arbejde, der faktisk har været i gang i alle kommuner igennem lang tid, hvor kommunerne er blevet bedt om at tage stilling til, hvad de synes om forskellige sammenlægninger af rets- og politikredse. Jeg ved, at der er bekymring langt ind i regeringspartiernes folketingsgrupper og i Dansk Folkepartis folketingsgruppe, og jeg ved også, at der er andre partier, der er bekymrede for, hvad der vil ske, hvis der bliver skåret ned på en måde, hvor landdistrikterne og specielt yderområderne kommer i knibe, når det gælder politidækningen.
Derfor kunne jeg godt tænke mig, hvis statsministeren kunne sige lidt mere om: Hvad er regeringens plan for det her arbejde fremover, og hvordan sikrer vi, at der ikke sker en hovedløs nedskæring i antallet af politi- og retskredse, hvor landdistrikterne så kan komme i knibe?
Det er meget vigtigt, at landet er helt og fuldt dækket, når det gælder politibetjeningen også i yderområder som Skagen, Sydjylland og Falster, hvor man virkelig føler, at man kan komme i knibe.
Per Dalgaard (DF), 2002-11-27:
Det betyder så, at statsministeren sådan set er enig i, at i og med at man laver en strukturændring, som medfører, at man rent faktisk fysisk lukker stationer, kan det give en bekymring hos befolkningen.
Det er vel ikke lige regeringens politik, at man for at synliggøre politiet skal lukke fysiske stationer?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Hvis der bliver behov for at afsætte flere ressourcer til politiet i de kommende år for at tilgodese det hensyn, jeg har omtalt, nemlig at vi ønsker mere politi i lokalområderne, så er det jo en sag, der skal drøftes mellem parterne bag det såkaldte politiforlig.
Oven på den høring, der har været over kommissionens rapport vedrørende politikredse og i øvrigt også den vedrørende retskredse, foretager regeringen nogle vurderinger, og på et eller andet tidspunkt vil regeringen så komme med et udspil, hvor sigtet altså er at styrke politibetjeningen i lokalområderne.
Per Dalgaard (DF), 2002-11-27:
Er statsministeren ikke bekendt med, at politiet i dag skal anvende øgede ressourcer, fordi der f.eks. til en aktion, hvor der tidligere kun blev sendt én politibil ud, nu ifølge politiets eget udsagn kræves to, og det gør, at ressourcerne, som politiet får tildelt i dag, måske er for små, og at afstandene til givne begivenheder, hvis man sammenlægger politikredse, bliver større og dermed også kræver flere ressourcer?
Hvordan vil regeringen forholde sig til den problemstilling?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Regeringens politik er meget klar, nemlig at vi ønsker mere synligt politi i lokalområderne.
Det er det, vi sigter på.
Jeg tør da ikke udelukke, at der kan være fornuft i at lave visse strukturændringer, både når det gælder politi, retskredse osv., men jeg vil gerne understrege, at i det omfang, det bliver aktuelt at gennemføre sådanne ændringer,
så er det med ét klart sigte for regeringen, nemlig at der bliver flere ressourcer til mere politi i nærområderne.
Vi ønsker synligt politi, og i øvrigt ønsker vi også kortere sagsbehandlingstider ved domstolene.
Per Dalgaard (DF), 2002-11-27:
140 borgmestre har henvendt sig til justitsministeren og dermed også regeringen i forbindelse med en udtrykt bekymring over den konklusion, Politikommissionens rapport giver om sammenlægning af politikredse og retskredse.
Jeg vil spørge statsministeren, om han ikke deler den bekymring, disse borgmestre har givet udtryk for, nemlig at trygheden i nærsamfundet falder, hvis den sammenlægning finder sted.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Regeringen er tilhænger af at afvikle tilskud til landbrugsproduktion, og regeringen arbejder for sådanne reformer af EU's landbrugspolitik.
Jeg har fuldstændig punkt for punkt afvist hr. Jørn Jespersens grundløse påstande om passivitet ved at påvise med eksempler, hvad regeringen rent faktisk har gjort som formandskab for EU. Det kan hr. Jørn Jespersen ikke tilbagevise med selv nok så mange hule påstande.
Det er en kendsgerning, at regeringen som formandskab for EU har opnået konkrete resultater, som vil sikre, at der bliver fremtvunget reformer af EU's landbrugspolitik i fremtiden.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Hr. Jørn Jespersens udtalelser her i Folketingssalen er ikke andet end en samling løse påstande fuldstændig uden hold i virkeligheden.
Hvad ved hr. Jørn Jespersen tilsyneladende overhovedet om regeringens meget høje aktivitet for at nå resultater på det her område?
Det er i høj grad ved hjælp af det danske formandskabs aktive indsats, at det er sikret, at Kommissionens midtvejsvurdering af landbrugspolitikken stadig væk er på bordet, og det er i høj grad ved hjælp af det danske formandskabs aktive indsats, at der nu er lagt et loft over landbrugsudgifterne, et loft, som vil betyde, at der skal gennemføres reformer af EU's landbrugspolitik i fremtiden.
Så jeg kan fuldstændig afvise hr. Jørn Jespersens grundløse påstande om, at der skulle være udvist passivitet, og også påstanden om, at landbrugspolitikken nu er frosset fast frem til 2013.
Det har intet på sig; tværtimod, der bliver gennemført reformer.
Jørn Jespersen (SF), 2002-11-27:
Det er en faktuel forkert fremstilling, statsministeren kommer med.
I stedet har man ved passivitet gjort det muligt for Frankrig at tage udvidelsen som gidsel i forsøget på at fastfryse landbrugsstøtten.
Der kan man jo have regeringen mistænkt for, at regeringen sådan set synes, det er meget udmærket, at den via sin egen manglende indsats har gjort det muligt for Frankrig i sidste øjeblik at få en fastlæggelse af landbrugspolitikken helt frem til 2013.
Det, der er sket under det danske formandskab, er altså, at man stiltiende passivt har set til, mens landbrugsstøtten er blevet fastfrosset helt frem til 2013.
Derfor bliver jeg nødt til at gentage mit spørgsmål: Hvornår skal der efter regeringens opfattelse handling til på det her område?
Hvad har regeringen gjort på det område?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Det er jo fuldstændig forkert, når hr. Jørn Jespersen påstår, at regeringen ikke har løftet en finger.
Regeringen har som formandskab for EU medvirket til, at vi fik en løsning på topmødet i Bruxelles, som betyder, at der fra 2007 er lagt et loft over EU's landbrugsudgifter, et loft, som helt givet vil bidrage til, at der skal gennemføres reformer af EU's landbrugspolitik, reformer, som regeringen i øvrigt er enig i skal gennemføres, og som vi arbejder aktivt på at få gennemført.
Det, der er problemet for hr. Jørn Jespersen, er, at hr. Jørn Jespersen vil tage udvidelsen af EU som gidsel for disse reformønsker.
Det er jo det betænkelige ved hr. Jørn Jespersens linje, at han vil sætte udvidelsen af EU på spil for nogle idealistiske betragtninger om reform af EU's landbrugspolitik
Jørn Jespersen (SF), 2002-11-27:
Statsministeren svarede mig ikke særlig konkret på, hvordan denne her støtte vil påvirke fattige ulandsbønders mulighed for at arbejde sig ud af nød og elendighed via egen produktion og eksport.
Statsministeren siger, at der er elementer af EU's landbrugspolitik, der ikke er så gavnlige for de fattige lande.
Det må man mildest talt sige er rigtigt.
Hvornår kommer der handling bag ordene?
Hvornår bliver holdningerne omsat til praktisk handling?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Jeg må sige til hr. Jørn Jespersen, at det er velkendt, at regeringen er tilhænger af reformer af landbrugspolitikken, og det er også klart min opfattelse, at der er elementer af EU's landbrugspolitik, som bestemt ikke er til gavn, men til skade for de fattigste lande i verden.
Det ønsker vi også at reformere.
Men som hr. Jørn Jespersen også er bekendt med, har Danmark altså formandskabet for EU i øjeblikket, og vores opgave som formandskab er at forsøge at forene og samle, og det er baggrunden for den danske regerings holdning i denne sag.
Jørn Jespersen (SF), 2002-11-27:
På det rådsmøde for landbrugsministre, som er i gang netop i de her timer, behandler man et forslag om ekstraordinær landbrugsstøtte til græske bomuldsproducenter.
Derfor vil jeg spørge statsministeren, hvordan denne meget høje landbrugsstøtte til bomuldsproduktion i EU efter statsministerens opfattelse påvirker fattige bomuldsproducenter i ulandene og deres mulighed for at arbejde sig ud af nød og elendighed via produktion og eksport.
Jeg vil spørge, hvordan Danmarks linje i den her sag efter statsministerens mening harmonerer med statsministerens mange kronikker om frihandel som en vigtig vej ud af nød og elendighed i ulandene.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Regeringen har oprettet Institut for Miljøvurdering, regeringen giver det arbejde, der finder sted i Institut for Miljøvurdering, meget høj prioritet.
F.eks. er jeg meget glad for, at instituttet i dag har offentliggjort en rapport, der viser de samfundsøkonomiske gevinster ved partikelfiltre, som kan være med til at begrænse kræftskader i det danske samfund. Vi vil gerne have styrket det arbejde, og det er grunden til, at bevillingen bliver øget.
Jeg må sige ligeud, at jeg synes, det er sådan en meget ubehagelig tone, der ligger i fru Pernille Blach Hansens måde
at stille spørgsmålet på, sådan en meget ubehagelig tone, som om der skulle være noget lusk i, at regeringen kommer og stiller forslag om en øget bevilling til et institut, som regeringen giver allerhøjeste prioritet
Fru Pernille Blach Hansen fremstiller det, som om jeg ikke vil vedkende mig bevillingen.
Men det har jeg da gjort her i salen.
Jeg har sagt, at jeg i den grad er enig i det, ligesom jeg er enig i den øvrige finanslovaftale.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jørn Jespersen (SF), 2002-11-27:
Det er en sjov taktik, statsministeren har med at sige, at han fuldstændig kan afvise det, men så gør han det bare ikke.
Hvis statsministeren kunne afvise noget som helst af det, jeg sagde, så synes jeg, han skulle gøre det.
Derfor kan jeg konstatere, at regeringen i praksis gør det modsatte af det, den siger: støtter yderligere landbrugsstøtte både på det generelle plan, og hver gang der nationalt er ønske om det.
Thomas Adelskov (S), 2002-11-27:
Jeg har jo egentlig stillet spørgsmålet, om statsministeren mener, at finansministeren har håndteret sagen om overtrædelse af bopælspligten og sommerhusreglerne samt spørgsmålet om hektarstøtte på en måde, som statsministeren finder er en minister værdig.
Nu kan jeg så forstå på Ekstra Bladets artikel her
forleden dag, at det jo er statsministeren, der i vidt omfang fører pennen, når finansministeren skal svare i Folketingssalen, så jeg burde måske have stillet spørgsmålet til statsministeren i stedet for.
Men jeg vil godt spørge statsministeren: Synes statsministeren, at det er en fair håndtering, synes statsministeren, at det er en reel håndtering, og synes statsministeren, at finansministerens håndtering bl.a. omkring hektarstøtten og tilbagebetalingen, der sker efter et pres fra medierne og et pres fra politiske partier herinde, er særlig køn?
Holger K. Nielsen (SF), 2002-11-27:
Regeringen fylder jo 1 år - jeg tror næsten, det er i dag -
og hvis man ikke vidste det i forvejen, så har man i hvert fald kunnet læse artikler om regeringens første år i aviserne de sidste dage. Så sent som i dag er der i dagbladet B.T. et interview med vicestatsministeren i anledning af 1-års-dagen, og han giver udtryk for det synspunkt, at nu skal der ske
store fyringer af offentligt ansatte.
Han hævder, at der er brug for skattelettelser, og hvis man ikke kan få øget økonomisk vækst, og det er der jo lidt vanskeligheder med i øjeblikket, så er man nødt til at gribe til voldsomme fyringer.
Han siger ganske vist, at politibetjente skal der ikke fyres nogen af, og måske heller ikke sygeplejersker og skolelærere, men længere oppe i systemet skal der gennemføres fyringer af offentligt ansatte for at sikre skattelettelserne.
Jeg vil godt høre, om statsministeren har nogle kommentarer, der kan uddybe disse synspunkter fra vicestatsministeren, som jo ikke er nogen helt uvigtig person i regeringen.
Jo tak.
Men altså med hensyn til 1-års-fødselsdagen - det er jo vistnok i dag -
jeg konstaterede det sådan set bare, og derfor synes jeg da, at det er værd at spørge om, når nu vicestatsministeren hævder, at der skal være store fyringer, om det så vil sige, at vicestatsministeren ikke taler på regeringens vegne i denne her sag.
Jeg vil da godt høre, om statsministeren så har tænkt sig at have en samtale med vicestatsministeren, for vi kan da ikke have, at man har en vicestatsminister, der går ud, endda på regeringens 1-års-fødselsdag, og siger det tilsyneladende stik modsatte af, hvad statsministeren hævder er regeringens politik.
Jeg mener, at det da giver uklarhed, og mange offentligt ansatte må alligevel sidde og tænke, at når nu vicestatsministeren går ud og siger det her, så må der være noget om det.
Men jeg kan forstå på statsministeren, at han vil tage vicestatsministeren i skole og sige til ham: Hør her, kammerat, det går altså ikke, at vi går ud med den slags løse påstande, og endda ikke på regeringens 1-års-fødselsdag.
Det er jo helt uholdbart, det her.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-11-27:
Det er to forskellige begreber, og det, man forudsætter, er, at der bliver 20.000 færre arbejdsløse.
Det er den forudsætning, som finansredegørelsen lægger op til.
Er det statsministerens opfattelse, at man kommer tættere på muligheden for at give skattelettelser, når disse forudsætninger, der er så velbeskrevne, faktisk går i den forkerte retning?