Pia Kristensen (DF), 2005-03-10:
Lovforslaget er en genfremsættelse af L 55, som vi nåede at førstebehandle inden folketingsvalget.
Selv om forslaget har overvintret, har vi i Dansk Folkeparti ikke ændret holdning siden sidst.
Vi kan stadig væk ikke støtte forslaget.
Lovforslaget lægger op til, at kommunerne kan undlade at tilbyde hjemmebesøg til ældre, der i forvejen får personlig og praktisk hjælp i hjemmet.
Regeringen begrunder det med, at kommunerne får større mulighed for at differentiere målgruppen, så den forebyggende indsats målrettes til de ældre, hvor effekten er størst.
Jeg må altså sige, at Dansk Folkeparti er meget uenig med regeringen i denne dag.
Vi mener, det er vigtigt, at alle borgere på lige fod skal modtage tilbud om forebyggende hjemmebesøg.
Hvis vi piller en gruppe ud, er der tale om forskelsbehandling, og det vender vi os stærkt imod.
Vi mener, at der vil være tale om social slagside, hvis de svageste skal nøjes med det forebyggelsesarbejde, som hjemmeplejen kan tilbyde, mens de stærke ældre får den mere konstruktive forebyggelsesindsats, som en forebyggelsesmedarbejder er trænet i.
Dansk Folkeparti er varme tilhængere af de forebyggende hjemmebesøg.
Formålet er at opprioritere den forebyggende indsats over for ældre ved at skabe tryghed og trivsel og yde råd og vejledning om aktiviteter og støttemuligheder.
Mødet mellem den ældre og hjemmebesøgereksperten bygger på en dialog med fokus på den ældres ressourcer, og der er rum for mulighedstænkning.
Det er nødvendigt, at de personer, der foretager besøgene, er kvalificerede til opgaven.
Det skal være personer, der har et bredt kendskab til fysiske, psykiske og sociale problemer, men også til, hvad der findes af tilbud i kommunen.
Ordningen skal medvirke til at skabe trivsel og tryghed.
Man skal altså hele vejen rundt om den ældre, når det gælder helbred, trivsel, interesser, livskvalitet, familieforhold osv.
Og det kræver altså, at der mellem den ældre og hjemmebesøgeren er tid og nærvær.
Det er derfor ikke en opgave, vi kan overlade til en visitator og slet ikke til en hjemmehjælper, for det har de ganske enkelt ikke tid til.
Desuden mener vi, at det er en meget uheldig sammenblanding af den bevilgende og den forebyggende funktion.
Der er nemlig tale om to vidt forskellige funktioner på ældreområdet, hvor visitationsvurdering viser de behov, der er her og nu, hvorimod de forebyggende hjemmebesøg vedrører fremtiden.
Visitationen er en beslutningssituation, som er minutiøst fastlagt på forhånd.
Her er det ældreområdets eksperter, der træffer beslutninger om den ældres behov og tildeling af ydelser.
Hjemmebesøgeren oplyser om alle ældreområdets muligheder og tilbud, og den ældre oplyser om sig selv og sit liv, altså en åben dialog, hvor intet er forudbestemt, hvor alle informationer kan komme på bordet.
Hvis jeg endelige skal sige noget positivt om det her forslag, jamen så er det da glimrende, at loven præciserer, at kommunerne har en forpligtelse i forhold til den måde, de informerer borgerne på.
Men når jeg læser bestemmelsen i bemærkningerne, så fremgår det, at det er op til kommunalbestyrelsen at tage stilling til, hvor ofte borgere skal kontaktes og på hvilken måde.
Her så vi altså gerne, at der fra Folketingets side blev lavet nogle helt klare retningslinjer, så der blev ensartede regler i alle landets kommuner.
Hvis lovforslaget bliver vedtaget, så forudser vi, at de fleste kommuner vil afskaffe hjemmebesøgene hos de borgere, der får personlig og praktisk hjælp, og hermed afskærer man altså den svageste gruppe af ældre fra et forebyggende tilbud.
Det er vi modstandere af, og derfor kan Dansk Folkeparti ikke støtte dette forslag.