Pernille Sams (KF), 1998-11-20:
For at tage B 10 vedrørende byrdebudgetterne først vil jeg gerne sige tak for den positive modtagelse, som
forslaget har fået meget langt hen ad vejen.
Jamen det er det jo netop, og det er derfor, det også er en god idé at lave byrdebudgetterne.
Det er jo netop, fordi det er noget uhåndterligt, besværligt noget.
Så kan vi overveje, om det er ministerierne, der skal forpligtes til at tage det besværlige arbejde, eller det er virksomhederne.
Vi mener nu, det ville være meget godt, hvis ministerierne blev tvunget til at forholde sig til, hvor besværligt det var, inden det blev udlagt til virksomhederne at skulle foretage alle besværlighederne, men lad os tage en god snak om det.
Jeg opfatter det egentlig ikke, som om vi er så uenige, når det kommer til stykket.
Kristeligt Folkeparti ville måske nok gerne bare lige have opklaret, hvordan det i virkeligheden kan lade sig gøre på en ubureaukratisk måde, og vi mener godt, at vi kan løfte den byrde at forklare det.
Jeg vil også gerne sige her, at mange af disse byrdebudgetter, som vi kalder dem, men de kan jo hedde noget andet, i virkeligheden bliver udarbejdet allerede i dag.
Erhvervsministeriet har f.eks. for et par år siden udgivet den store rapport, der viste, at det for to år siden var for 22 mia. kr. administrative opgaver, der blev løst.
Det er så vokset med ca. 4 mia. kr. siden, så nu er vi oppe på ca. 26 mia. kr., som virksomhederne administrerer for.
Det er jo en form for byrdebudget, så det er noget, der allerede bliver udarbejdet, kan man sige.
Her har vi så bare den opfattelse, at ministerierne skal forpligtes til, hver gang de kommer med nye påhit, der væltes over på virksomhederne, også at anvise, hvor man kan lette virksomhederne tilsvarende.
Det kunne tvinge en god prioritering igennem af, hvorvidt det nu var nødvendigt, og hvorvidt der ikke også var andet, der var blevet mindre nødvendigt med tiden.
Men tak for det i det hele taget.
Så vil jeg gå til forslaget om testpanelet, og her vil jeg sige, at det ser dejlig positivt ud, for det ser jo ud, som om vi kan få det gennemført, bortset fra at jeg med en vis bekymring lagde mærke til, at hr. Claus Larsen-Jensen, den socialdemokratiske ordfører, skyndte sig ned til SF's ordfører efter SF's indlæg, så jeg håber ikke, at alle de gode takter nu er ved at blive spoleret.
Egentlig skal jeg skynde mig at sige tak til både SF og Enhedslisten, for det var lidt overraskende positive indlæg, dejlige indlæg, vil jeg endda sige.
Det var ikke den samme rygmarvsafvisning, som vi fik fra regeringspartierne.
Det kan være, at SF og Enhedslisten ikke bryder sig om at høre, at jeg takker, men det gør jeg alligevel, for det var ikke nogen rygmarvsafvisning, og det synes jeg var klædeligt for de to partier. Jeg vil gerne tilbyde SF, at vi kan arbejde konstruktivt med disse tanker, der kom her, for jeg føler ikke, at der var nogen modsætning mellem det, som fru Christine Antorini lagde vægt på, og så det, som vi har lagt vægt på i forslaget.
Jeg er ret overbevist om, at det kan vi få noget vældig godt ud af, og vi kan også få det gennemført, og det er jo ikke det mindst væsentlige i denne sammenhæng. Så vil jeg også gerne sige tak til hr. Frank Aaen, ikke for den særlige støtte til dette forslag, for den kunne jeg ikke finde, men jeg kunne finde en vældig positiv generel opfattelse af, at hvis vi kan finde gode, konkrete ting, der specielt kunne hjælpe de mindre virksomheder med en, to eller tre ansatte af med det enorme bureaukrati, som de støder på, lige så snart de begynder at få ansatte, er Enhedslisten med. Og hvis vi kan tage fat på a-kasse-lovgivningen, det, der hindrer mennesker i at kunne forstå en vis logisk sammenhæng i det hele og danne sig et overblik over det, så er Enhedslisten også med.
Jeg vil gerne sige på Det Konservative Folkepartis vegne, at vi opfatter begge dele som særdeles positive, og vi vil meget gerne være med, så lad os tage godt fat i det.
Vi er også parat til det opgør med millimeterretfærdigheden, som hr. Frank Aaen efterlyser.
Det er vi meget parat til, og det kan skabe megen afbureaukratisering, så det håber jeg også, at hr. Frank Aaen er med på, når det kommer til virkeligheden og ikke bare teorien.
Det eneste, der ærgrer mig lidt, er, at hr. Frank Aaen satte den hovedoverskrift på, at det var nogle forældede problemer, vi præsenterede her i dag.
Det mener vi sådan set slet ikke, men det hører vel med til indgangsbønnen
, når det er Enhedslisten, der skal kommentere De Konservatives, Venstres og CD's forslag.
Men tak for det.
Og så vil jeg selvfølgelig ikke mindst sige, at det var dejligt også at høre alle de borgerlige partiers positive holdning til det.
Det gør jo, at det ser ud, som om vi faktisk kan komme igennem med det her forslag, og det vil være et rigtig godt skridt i den rigtige retning.
Til regeringspartierne, som bare afviste det sådan helt, ja, jeg havde nær sagt uden at tænke sig om, men det er selvfølgelig forkert sagt, fordi de har selvfølgelig tænkt sig om, men sådan helt rygmarvsagtigt, bare fordi det nu er et borgerligt forslag, vil jeg da gerne sige, at regeringen selv, Erhvervs- og Selskabsstyrelsen selv, har bestilt en stor rapport, som udkom her for 2-3 måneder siden, som hed »Administrative lettelser i et internationalt perspektiv«, og regeringens egen rapport anbefalede det, vi foreslår i det her forslag.
Så det er jo mærkeligt at se regeringen gå op her fuldstændig rygmarvsagtigt og bare afvise enhver tanke om det og sige, at det er håbløst, for det er sådan set det samme, ministeriet selv er kommet frem til i sine egne rapporter.
Nu vil man så sikkert foreslå det i en eller anden afskygning, hvor man sætter sit eget socialdemokratiske stempel på, og så synes, at det er bedre.
Jeg synes nu, det er vældig godt.
Det ser ud, som om vi kan få flertal for det i det Folketing, vi har.
Det er jeg ked af.
Jeg ville gerne have haft et bredt samarbejde om det.
Nu samarbejder vi så uden om regeringspartierne, og så kan vi også komme videre
ad den vej alligevel.
Ministeren tvinger jo en anden omgang igennem ved at starte sit indlæg med at nævne en række fiktive forslag, som vi jo i hvert fald ikke har fremsat, og det skulle så være et argument for at afvise vores helt konkrete forslag, som vi har fremsat her i dag.
Det gør jo, at man er nødt til at fortsætte debatten, selv om jeg egentlig synes, vi var nået langt omkring.
Jeg synes, det ville have klædt ministeren i stedet for at forsøge at opdigte fiktive forslag så at sige, hvordan vi nu egentlig bedst kan tage fat.
Hvordan kan Folketinget bedst tage fat?
Det burde slet ikke være nogen partipolitisk opgave, det burde være noget, som vi var fælles om alle sammen, og det er ærgerligt, og det er synd for sagen, at regeringen kommer med sådan en rygmarvsafvisning, bare fordi man ikke rigtig har lyst til at forholde sig til det reelle problem, det er.
Man afviser f.eks., at det her kan opstilles.
Ministeren siger: Hvordan opgør man overhovedet gevinster?
Det skulle så være et argument for ikke at ville forsøge.
Vi kan da sagtens få virksomheder til at beskrive, hvordan det er at skulle udregne CO2-afgift med rumvarme, procesvarme, emballageafgift, og hvad ved jeg.
Det er nemt at få beskrevet, hvad det er.
Har ministeren selv prøvet det, så hun ved, hvad hun taler om, når hun siger, at det kan man overhovedet ikke forholde sig til?
Det er i hvert fald et godt argument for det, som vi foreslår, nemlig at sekretariatet for testpanelet skal ligge uden for Erhvervsministeret, så vi ikke skal have censureret testpanelets besvarelser, inden de går videre.
Jeg synes også, at når nu ministeren var oppe og modargumentere her, er det da underligt, at ministeren ikke forholder sig til sin egen rapport.
Jeg nævnte den, og jeg fik overhovedet ikke svar.
Erhvervs- og Selskabsstyrelsen har selv for et par måneder siden udgivet en rapport, der hedder
I den rapport anbefaler man selv, at det gøres obligatorisk for alle de relevante ministerier at bruge testpanelet, at konklusionerne fra testpanelet skal stå uredigeret og ubeskåret i bemærkningerne til lovforslaget, og at det overvejes, hvordan testpanelet og fokuspanelerne kan inddrages i forbindelse med hastelovgivningen, fordi alle og enhver jo ved, at det netop er ved hastelovgivning, der opstår administrative svipsere, osv. osv. Ministeriet går selv ind og har nøjagtig samme udgangspunkt, som vi har i vores forslag, og det eneste, vi kan se, ministeren gør her, er at stille sig op og tale udenom og argumentere for, at det overhovedet ikke kan lade sig gøre, noget af det, som man selv har foreslået i sin egen rapport, i stedet for at sige det, som det er: Nej, fordi vi ikke vil have vores forslag vurderet af andre, vi vil have lov til politisk at komme med nøjagtig, hvad vi vil, også selv om det er utrolig uhensigtsmæssigt for virksomhederne, selv om det måske kunne gøres på en langt bedre måde, og selv om det var godt at få de administrative konsekvenser belyst, inden man gennemførte forslagene, fordi det måske kunne tage de værste svipsere af i starten. Man siger bare nej på forhånd.
Man vil ikke engang høre den vurdering.
Jeg synes, det er en ærgerlig dag, men jeg er som sagt glad for, at vi har fået en forståelse for problemstillingen uden om regeringen, og det må Folketinget så gå videre med.