Elisabeth Arnold (RV), 2005-11-16:
Umiddelbart efter terrorangrebene på World Trade Center i 2001 vedtog både FN og EU og adskillige andre organisationer resolutioner, som lagde op til, at medlemskredsen skulle gennemføre forskellige lovgivningsændringer.
Det gjorde vi også i Danmark, og Det Radikale Venstre var også med til at gennemføre den terrorlovgivning, der blev vedtaget i maj 2002.
Vi gjorde det på trods af, at der var ganske store betænkeligheder, også fra Venstres daværende ordfører, som også i dag har udtrykt betænkeligheder ved at gå for tæt på vores normale frihedsrettigheder, men vi var med til det, fordi vi følte os forpligtede af de internationale samarbejder, vi er en del af, til at være med til at prøve at forebygge terror sammen med de andre lande, som havde noget at beskytte.
Adskillige nye terroraktioner i både Madrid, Istanbul, Bali og London har vist, at det her også kan ske i Danmark, det kan ske i morgen, og det har vi sådan set hele tiden vidst, og vi bliver bare mindet om en gang imellem, at sådan er det stadig væk.
Men vores terrorlovgivning er altså fra 2002, og spørgsmålet melder sig selvfølgelig altid med lovgivning, der er et par år gammel: Er den god nok?
Kan den forbedres?
Har den vist sig at have den virkning, vi havde regnet med?
Eller hvordan skal vi betragte det?
Regeringen har nedsat et embedsmandsudvalg til at skrive en oversigt over, hvad man kunne foretage af terrorforebyggelse eller af yderligere bekæmpelsesarbejde mod terror.
Det har haft deltagelse fra fem ministerier samt PET og Forsvarets Efterretningsvæsen, og gruppen har haft lidt over 2 måneder til at arbejde i.
Enhver, der kender til analytisk arbejde og til grundigt lovforberedningsarbejde, ved godt, at 2 måneders embedsmandsarbejde altså ikke er alverden, når man også skal forberede andre ting i de pågældende ministerier.
Rapporten, som blev udgivet tidligere i november måned, er et katalog af forslag, der dækker de fleste områder af terrorbekæmpelses- og forebyggelsesarbejdet.
Det er meget forskellige forslag i karakter, hvilket også hr. Tom Behnke fra Det Konservative Folkeparti var inde på.
Det er det, der gør rapporten så forfærdelig ujævn at have med at gøre, nemlig at nogle af forslagene kan gennemføres fuldstændig umiddelbart bare ved administrative foranstaltninger i ministeriet.
Man kan spørge sig selv, om det virkelig er nødvendigt, at vi sådan på debatplanet skal beskæftige os med, om man skal harmonisere formaterne, som de forskellige tjenester udveksler oplysninger med, altså skemastørrelser og skrifttyper osv., eller om man i virkeligheden ikke skulle beskæftige sig med mere alvorlige ting ved hele terrorbekæmpelsesaspektet.
Men så er der også forslag, som kræver ukomplicerede lovændringer, og forslag, der kræver principielle lovændringer, som går meget tæt på de sædvanlige grænser for vores frihedstraditioner.
Endelige er der et par forslag, som er helt på idéplanet, og som formentlig overhovedet ikke kan gennemføres med den grundlov, vi har nu.
Så gør rapporten endvidere rede for nogle forslag, som af forskellige grunde ikke bringes, og det vil jeg gerne nævne til sidst i mit indlæg, for det synes jeg at embedsmandsgruppen fortjener stor ros for.
Jeg har i øvrigt ikke noget at klandre embedsmandsgruppen for.
Det, der er problemet, er, at det hele virker som et mediestunt fra regeringens side, at nu fremlægger man en 49-punkts-handlingsplan.
Det er det jo slet ikke, for noget af det er småt, og noget af det er stort, og noget af det har overhovedet ikke nogen effekt, og noget af det ville være meget, meget gennemgribende.
Jeg siger alt dette for at tilkendegive, at vi i Det Radikale Venstre meget gerne medvirker til ændret lovgivning, hvis der kan dokumenteres et behov, og hvis det kan begrundes ordentligt.
Der er enkelte forslag i det, der er fremlagt her, som vi skønner vil kunne gennemføres også med vores stemmer, og hvor vi synes, at det ville være helt fornuftigt, sådan som vi kan læse det i den meget summariske gennemgang i rapporten.
Men jeg vil blot her tage et par enkelte ting ud.
Det med at overføre f.eks. en del af Rigspolitiets Nationale Efterforskningsstøttecenter til PET er vi bekymrede for, og vi mener i hvert fald, at det skal gennemarbejdes meget grundigt og bør ses i sammenhæng med den planlagte politikredsreform.
Det mener embedsmandsgruppen ikke er nødvendigt, men det mener vi faktisk ville passe meget fint i det politikredsreformarbejde, som i øvrigt er planlagt til at finde sted i denne folketingssamling.
Jeg synes faktisk, at det ville være meget logisk, hvis man lagde det sammen med det arbejde.
Så er der forslag 13 om tidssvarende retningslinjer for PET’s behandling af informationer om personer og organisationer.
Det har vi i Det Radikale Venstre ventet på i årevis.
Det har vi ventet på meget længe, og vi vil også meget gerne have, at der kom en rapport fra den PET-kommission, som blev nedsat for snart adskillige år siden.
Arbejdsgruppen har ikke noget forslag parat, men jeg synes, at man bør rose embedsmandsgruppen, fordi den har påpeget behovet for at få nogle nye retningslinjer for PET’s behandling af informationer om personer og organisationer.
Så vil jeg blot sige et par ting også om hele teleafsnittet.
Der er et forslag, som hedder, at teleudbyder forpligtes til tekniske tilpasninger, så indgreb i meddelelseshemmeligheden muliggøres.
Det er et citat fra rapporten.
Og så står der bagefter: »Det bemærkes, at det muligvis vil være nødvendigt at udvikle nye tekniske løsninger for at kunne opfylde en sådan forpligtelse.«
Det må siges at være et meget luftigt forslag.
Når man altså foreslår et eller andet, som man i øvrigt er klar over der ikke engang findes tekniske løsninger på, så må man sige, at så har den her rapport altså på det her punkt i hvert fald fuldstændig karakter af en ønskeseddel, som ikke har nogen som helst bund i noget reelt kendskab til, hvordan teknikken fungerer.
Der er også forslag om, at udenlandsk baserede teleudbydere skal etablere kontaktpunkter i Danmark.
Forslaget er begrundet i behovet for at kunne gribe ind under dansk jurisdiktion, og det synes jeg naturligvis er et fuldstændig legitimt ønske.
Men det ville dog være mere oplagt, om man samtidig sagde, at det var meget nødvendigt, at man på det her område havde nogle internationale initiativer, så man i fællesskab i f.eks. EU-kredsen plus associerede lande indførte nogle fælles regler, som gjorde, at man ordnede den slags ting på internationalt plan.
Jeg savner også, at man ikke blot kigger på det her nationalt, men også gør det internationalt, hvor vi faktisk har organisationerne, som kan arbejde med dette.
Om overvågning vil jeg blot sige, at vi er fuldstændig enige med det, både fru Birthe Rønn Hornbech og hr. Tom Behnke har sagt om, at vi ikke skal have et politisamfund.
Vi skal ikke have overvågning, hvor det ikke er nødvendigt, og hvor det ikke er velbegrundet.
Jeg kan bare ikke i forslagene i embedsmandsrapporten se nogen som helst muligheder, nogle som helst tiltag til at begrænse overvågning.
Der bliver sådan set givet fuldstændig los, og man opgiver stort set at lave nogen former for begrænsninger.
Jeg vil gerne have at vide, at det slet ikke er det, der er meningen.
Men sådan som det ser ud i rapporten, er det i hvert fald ikke betryggende set fra vores side.
Den skal ikke have tak for, at den overhovedet tog det med i embedsmandsrapportens anbefalinger, men jeg synes, at det vidner om en vis tankevirksomhed i regeringspartiernes folketingsgrupper, at man har anbragt disse forslag i en form for kulegravningsudvalg.
Så vidt jeg kan bedømme, giver det overhovedet ikke nogen mening at tale om den slags udskillelser af folk med den nuværende grundlov, vi har.
Det er jo allerede sådan i dag, at hvis der er personer, som skønnes at være til fare for statens sikkerhed, kan man nægte dem indrejse i landet, og man kan udvise dem af landet, hvis det viser sig, at de har en adfærd herhjemme, som bringer statens sikkerhed i fare.
Men der er jo ikke tale om at bringe statens sikkerhed i fare her.
Der er tale om såkaldt demokratifjendtlig adfærd, og det er altså ikke forbudt i Danmark.
Man må være nazist, man må også være medlem af Hizbut-Tahrir, man må også være revolutionær.
Det er der altså plads til i den meget liberale grundlov, vi har, og det skal man jo så gøre op med, hvis vi vil gennemføre disse forslag.
Jeg vil blot her i slutningen gå tilbage til nogle af de forslag, som rapporten nævner ikke vil blive foreslået, altså nogle lovområder, hvor der ikke skønnes at være behov for ændringer.
Det er f.eks. ingen ændringer i straffeloven, som man regner med er tilstrækkelige efter ændringerne i 2002.
Der er f.eks. også indgreb i meddelelseshemmeligheden i forbindelse med teleudbyderes opbevaring af logningsdata.
Det er faktisk også allerede på plads rent lovgivningsmæssigt.
Det er endnu ikke gennemført, men lovgivningen er på plads.
Hvad angår finansiering af terrorisme, hvidvask af penge, er vores lovgivning tilstrækkelig.
Med hensyn til beslaglæggelse af midler er vores lovgivning tilstrækkelig.
I forbindelse med varetægtsfængsling er der ingen ønsker om ændringer osv. osv.
Der nævnes også loven om rockerborge og loven om hashklubber, som har været effektive, men som hver gang er gået helt hen til kanten af, hvad vi kan ifølge vores grundlov.
Man ønsker ikke tilsvarende lovgivning på det her område.
Endelig er der forbud mod Hizb-ut-Tahrir, som har været nævnt mange gange.
Der er ikke fundet holdepunkter for, at man kan mene, at organisationen planlægger eller deltager i voldshandlinger, og derfor anbefaler man heller ikke her ændringer.
Som det sidste anbefaler man ikke fratagelse af statsborgerskab.
På det punkt synes jeg faktisk, at embedsmandsrapporten er god at have og støtte sig til, når man kommer ud i debatter i det offentlige rum om, hvorvidt man ikke blot skal gå ind og gøre indgreb i ting, hvor vi faktisk har nogle internationale forpligtelser.
Men kort sagt synes jeg, at der er både gode ting og meget foruroligende ting i rapporten.
Det bekymrer mig meget, at regeringen bare har sendt de 49 punkter i forskellige former for udvalg, og så ved vi i virkeligheden ikke, hvilke af dem der vil kunne komme frem til lovvedtagelse eller til behandling her i Folketingssalen.
Vi savner faktisk en helt anden tilgang til hele området.
Vi savner noget ordentlig, solid forskning, noget uafhængig forskning.
Vi savner en ordentlig analyse af den nuværende lovgivning.
Vi savner en analyse af det internationale samarbejde, som faktisk har været det, der har givet anledning til, at der er blevet anholdt personer i Danmark, som er mistænkt for terrorisme.
Uden det internationale arbejde kommer vi overhovedet ikke nogen vegne på det her område.
Vi savner også en vurdering af den eksisterende lovgivning, og vi savner en tydelig afvejning af retssikkerhedshensyn.
Til sidst vil jeg blot minde om England, som har haft så mange problemer med terrorisme.
Netop i sidste uge forkastede Parlamentet et lovforslag fra Tony Blair på terrorlovgivningens område.
Det skal vi også respektere her i Danmark.