runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-10-23:
Jeg bliver ganske rørt over hr. Keld Albrechtsens omsorg for mit oplysningsniveau.
Men jeg kan sige til hr. Keld Albrechtsen, at regeringens hensigt er at forbedre vilkårene for togdrift her i landet, og det gør vi altså ved at hente pengene et sted, hvor vi ikke synes, de har gjort særlig megen gavn, og bringe dem over et sted, hvor vi synes, de gør større gavn.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-10-23:
Så vil jeg vende tilbage med et spørgsmål til trafikministeren, nemlig om statsministeren kan blive oplyst om konsekvenserne af det forlig, han selv er med til at lave, for han er åbenbart overhovedet ikke klar over, hvad det vil komme til at betyde for de mennesker, der bruger den kollektive trafik.
Men så vil jeg godt spørge statsministeren, som hævder, at regeringen har indført et skattestop: Er det sådan, at regeringen nu er begyndt at indføre en slags særskatter?
I stedet for at lave regulære skatteforhøjelser stjæler man penge til boligbyggeri.
Dem stjæler man af beboernes opsparede penge i Landsbyggefonden, og nu har man her nogle skinner, man skal have repareret, og så tager man buspassagerernes penge og sætter taksterne op i busserne.
Det kalder jeg altså også skattestigninger, hr. statsminister!
Regeringens skattestop hænger i laser, og man forgriber sig på opsparede midler rundtomkring, hvor man kan finde dem, og indfører takstforhøjelser og alle mulige andre skjulte skatter.
Jeg synes ikke, det er pænt at se på, hr. statsminister.
Og så vender de endda socialt set den tunge ende nedad, for dér, hvor man finder pengene, er helt entydigt dér, hvor man kan ramme nogle mennesker, der har små eller kun middelstore indkomster.
Jeg vil godt spørge statsministeren, om han egentlig ikke godt vil gå til trafikministeren og bede om at få indkaldt til nye forhandlinger fra bunden af, og hvor alle partier bliver indbudt - ikke kun en snæver kreds.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-10-23:
Jeg har ikke til hensigt på nogen måde at følge hr. Keld Albrechtsens opfordring.
Hr. Keld Albrechtsen er meget langt ude, når han nu begynder at blande skattestop og skinner sammen.
Det her har intet med skattestop at gøre.
Det har at gøre med, at regeringen har søgt at skaffe midler til veje, så vi kan forbedre vilkårene for togdrift her i landet.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-10-23:
Hvis det var sådan, at man ville skaffe penge til de skinner, er det jo sådan, at DSB har et meget betydeligt overskud, men det har man også beslaglagt.
Det har statsministeren også beslaglagt for at finansiere sit skattestop, men det var jo rettelig de penge, der burde anvendes til at reparere skinnerne.
Så ville der være en direkte sammenhæng, og det kunne vi have forhandlet med regeringen om, hvis der havde været en fornuftig mulighed for det, og regeringen havde valgt ikke at føre blokpolitik sammen med Dansk Folkeparti, men i stedet havde indkaldt bredt til finanslovforhandlinger, sådan som andre ministre har gjort.
Så vil jeg godt slutte med at spørge statsministeren:
statsministeren sagde i Johannesburg om, at nu skulle der gøres en indsats for klimaet, og Danmark var jo foregangsland, og det var så fint, og nu skulle vi hjem og se på, hvordan vi kunne opfylde klimaaftalerne, og uha, nu skulle vi hjem og trække i arbejdstøjet.
Jeg kan huske statsministerens tale.
Jeg overværede den jo selv i Johannesburg, og det var så fornemt, og der var
ikke et øje tørt.
Og hvad sker der så, når statsministeren kommer hjem?
Så ødelægger han Danmarks klimaregnskab og sender vores forureningsudslip op i megahøjder.
Det hænger simpelt hen ikke sammen, hr. statsminister!
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-10-23:
Jeg kan forstå, at hr. Keld Albrechtsen er både bevæget og bedrøvet: bevæget over at have hørt mine taler i Johannesburg og tilsyneladende meget bedrøvet over ikke at være med i den glimrende aftale, der nu er lavet om at forbedre den kollektive trafik i Danmark.
Jeg tror, det er det, der ligger bag hr. Keld Albrechtsens mange spørgsmål her.
Hr. Keld Albrechtsen er meget ked af, at han ikke er med i en aftale som denne, der netop går ud på, at man skal forbedre vilkårene for kollektiv trafik, herunder togdrift. Det er faktisk regeringens politik, og det er det, aftalen her sigter på.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-10-23:
Først blev jeg lidt chokeret, for det lød, som om statsministeren ikke var klar over, hvad det var, regeringen havde spillet ud med i forhold til amterne, men det her minder jo mest af alt om rockermetoder.
Man uddeler dummebøder til folk, der ikke har gjort noget, til amter, der reelt har overholdt den aftale, der er indgået.
Jeg ville gerne have statsministeren til at forklare borgerne i Århus Amt og borgerne i Viborg Amt og alle de andre amter, hvorfor der nu skal spares på handicapområdet og de psykisk syge, fordi ét amt og én kommune tilsyneladende ikke har overholdt den aftale, de havde indgået med regeringen.
Kan statsministeren ikke forklare det rimelige i dét, at de psykisk syge og de handicappede nu i mange amter landet over skal til at holde for?
Kollektiv straf, er det noget, regeringen er begyndt at gå ind for?
Jacob Buksti (S), 2002-10-23:
Enten kan man transportere sig i en privatbil, eller også kan man transportere sig i f.eks. bus eller tog.
Jeg går ud fra, at statsministeren også er bekendt med, at konsekvensen af regeringens skattestop og de lovgivninger, vi efterfølgende vedtog i sidste samling, er, at man letter afgifterne for bilisterne med 265 mio. kr. næste år.
De, der sætter sig ind i en bil, får lettet afgifterne med 265 mio. kr., det er resultatet af L 181 fra sidste år.
Gør det så ikke indtryk på statsministeren, at nu øger man udgiften til den kollektive trafik med 311 mio. kr.?
Et eller andet sted må de penge jo skulle hentes, og benægter statsministeren, at trafikministeren har oplyst, at det må forudsættes at føre til takststigninger på mindst 10 pct.?
Erik Mortensen (S), 2002-10-23:
I øjeblikket foregår der salg af hotellejligheder fra den jyske vestkyst, bl.a. fra Hotel Fyrklit i Hirtshals.
Den mægler, der forestår salget, påstår, at disse lejligheder kan købes af såvel tyskere, svenskere og nordmænd, og han understreger, at det samtidig er en god investering, idet han ikke udelukker, at lejlighederne kan ændre status til sommerhusstatus.
Hvis det måtte ske, har en tysk køber jo efter mæglerens udsagn den ret, at han ikke kan fratages sin ejerret, og det vil sige, at han lige pludselig er blevet ejer af et dansk sommerhus, hvilket jo er helt i strid med de danske undtagelser i EU om ejerskab af danske sommerhuse.
Er statsministeren enig i, at et sådant forløb kan finde sted?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-10-23:
Det har jeg ganske bestemt ingen som helst mulighed for at udtale mig om.
Men så må det stilles skriftligt, således at sagens nærmere omstændigheder kan indgå i bedømmelsen og udarbejdelsen af besvarelsen.
Det kan jeg ikke gøre på stående fod.
Erik Mortensen (S), 2002-10-23:
Er statsministeren enig i, at undtagelsen fra EU-reglerne om ejerskabet er næsten hellig i dansk politik?
Miljøministeren udtalte i DR-nyhederne den 1. august, at man var indstillet på at sænke ejertidskravet til 2 år.
Jeg vil gerne spørge, om det i sig selv skulle været et udtryk for, at nu er vi startet på en glidebane til at åbne op, så udlændinge ad åre kan komme til at erhverve et dansk sommerhus, eller om det stadig er regeringens politik, at det simpelt hen er arvesølvet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-10-23:
Jeg kan sige, at det er denne regerings politik, ligesom det har været tidligere regeringers politik, at vi vil fastholde den sommerhusregel, som Danmark har i henhold til de aftaler, der er indgået med EU.
Den vil vi selvfølgelig stå vagt om, og det betyder naturligvis også, at man skal være meget opmærksom på det regelsæt, der gælder for sommerhuse i Danmark.
Aage Frandsen (SF), 2002-10-23:
Det kommunale selvstyre er jo noget, som vi er mange, der er store tilhængere af.
Det er frihed under ansvar for kommunalbestyrelsens medlemmer og amtsrådsmedlemmerne, men nu er det sådan som en konsekvens af skattestoppet, som jeg kan forstå det, at på grund af, at et amt og vel også Frederiksberg Kommune har sat skatten op og dermed er kommet over de gennemsnitlige aftaler, må Vestsjællands Amt ændre ganske meget i det, et flertal ellers gerne ville gennemføre.
Det får også en konsekvens for andre amter, som ikke har overtrådt noget skattestop, og det giver jo et problem for det enkelte amt og den enkelte kommunes selvstyre.
Det vil jeg gerne have statsministeren til at reflektere over, for jeg mener, det er et helligt princip, som jeg synes må være mere helligt end skattestoppet, også for statsministeren.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-10-23:
Jeg tror, jeg må sige til hr. Aage Frandsen, at hellige principper kan man ikke bare sådan gradbøje i forhold til hinanden.
Enten har man et princip, eller også har man ikke et princip, for ellers er det jo ikke et princip.
Her er der to principper, som er meget vigtige for regeringen.
Det ene er, som hr. Aage Frandsen siger, princippet om det kommunale selvstyre, og det andet er princippet: Vi vil have stoppet stigningerne i skatterne her i landet.
Det gælder altså også amter og kommuner.
Hvordan forener vi så de to principper?
Det gør vi ved at sige, at selvfølgelig har et amt f.eks. frihed til selv at fastsætte sin skatteprocent, men under ét skal amterne så nogenlunde holde beskatningen i ro.
Hvis et amt af særlige grunde er nødt til at sætte skatten i vejret, må et eller flere andre amter altså sætte skatten ned.
Der er indgået en økonomiaftale, der gør det muligt for amterne at holde skatten i ro, og jeg vil til enhver tid fastholde, at den amtsøkonomiaftale, der blev indgået i år, har gjort det muligt for amterne at holde skatten i ro.
Ikke desto mindre er der et amt, der har sat skatten op - efter min opfattelse fuldstændig urimeligt, men det er sket, og det må man respektere; det har de lov til.
Men til gengæld burde fællesskabet i Amtsrådsforeningen, som har indgået aftalen med regeringen, sørge for, at der så var andre steder, skatten blev sat ned.
Det er ikke sket i tilstrækkeligt omfang i hvert fald, og derfor er aftalen ikke overholdt, og aftaler skal selvfølgelig overholdes, ellers kan man ikke lave aftaler her i landet.
Det er grunden til, at regeringen har været nødt til at sige, at når aftalen
ikke er overholdt, så træder den mekanisme i kraft, som hele tiden har været kendt, og som ville træde kræft, hvis ikke man overholdt aftalen.
Et ord er et ord, og sådan skal det være her i landet.
Aage Frandsen (SF), 2002-10-23:
Det gælder i hvert fald skattestopprincippet, for det kan ikke gradbøjes, kan jeg forstå.
Men det kommunale selvstyre som et princip kan altså gradbøjes i det her tilfælde.
For uanset at der ligger en aftale mellem regeringen og Amtsrådsforeningen, så må man jo også sige, at det enkelte amt, som godt nok frivilligt er medlem af Amtsrådsforeningen, jo ikke nødvendigvis har været inde og godkende det.
Det er jo ikke et parlamentarisk system, hvor man kan skifte ud fra det enkelte amts side i forhold til Amtsrådsforeningens sammensætning.
På samme måde er det jo heller ikke sådan, at Amtsrådsforeningen har sanktioner over for sine medlemmer. Det har den jo ikke.
Så det bygger i høj grad på et frivilligt system, hvor man må sige, at den part, som regeringen - med finansministeren - indgår aftale med, jo ikke har nogen sanktionsmuligheder i forhold til sine medlemmer.
Derfor går det ud over det enkelte selvstyre, i det her tilfælde nemlig et amt, som jo aldrig har godkendt skattestoppet og aldrig har godkendt aftalen, undtagen ved at de oprindelig har valgt nogle mennesker til at sidde i Amtsrådsforeningens bestyrelse.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-10-23:
Hr. Aage Frandsen har ret i, at det bygger på et fællesskab.
Men når et fællesskab indgår en aftale, så må fællesskabet også overholde aftalen, ellers hører alt jo op, og så kan vi ikke længere indgå aftaler.
Indgåede aftaler skal overholdes, og bliver de ikke det, bliver man nødt til at iværksætte en eller anden form for sanktion.
Den er iværksat i overensstemmelse med det, der på forhånd var meddelt.
Hvad går den sanktion ud på?
Den går ud på, at det amt, der har sat skatten op, kommer til at betale nogle penge, og de går så bl.a. til de amter, der har sat skatten ned.
Så der er et stærkt incitament til at overholde aftalen.
Hvad er det, den går ud på?
Den går ud på, at de penge, der kommer ind, går ud igen til borgerne i form af skattelettelser.
Man kan altså sige, at når amterne har sat skatten op i strid med aftalen, så sætter staten skatten ned til gengæld.
Mekanismen er lavet sådan, at de amter, der har sat skatten ned, faktisk får nogle penge.
Man kan sige, at der er nogle, man straffer, og nogle, man belønner.
De, der har sat skatten op, bliver straffet, og de, der har sat skatten ned, bliver belønnet.
Det er da rimeligt.
Aage Frandsen (SF), 2002-10-23:
Man kan jo godt argumentere, som statsministeren gør, for omdrejningspunktet i ministerens tænkning er selvfølgelig skattestoppet - meget mere end det er det kommunale selvstyre.
Men så har jeg også forstået det sådan, at de amtskommuner, der ikke gør noget, sådan set også bliver ramt.
Altså en amtskommune, der ikke flytter på skatten, men lader den være uændret og så i øvrigt prøver at løse problemerne og har enormt svært ved at få det til at hænge sammen, bliver nu også ramt af en afgift.
Er det ikke korrekt?
Jeg har i hvert fald læst, at en amtsborgmester tror, at han bliver ramt af en afgift.
Er det korrekt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-10-23:
Jeg kan sige til hr. Aage Frandsen, hvordan mekanismen virker.
Den virker sådan, at der tages nogle penge fra det eller de amter, der har sat skatten op.
De amter, der har sat skatten ned, bliver belønnet på to måder: Dels går der nogle penge ind i amtskassen via bloktilskuddet, dels bliver borgerne belønnet, ved at staten sætter skatten ned.
Så til de amter, der har sat skatten ned, kommer belønningen ad to kanaler: dels til amtskassen, dels til borgerne.
I de amter, der så har nøjedes med at holde skatten i ro, kommer belønningen til borgerne i form af, at statsskatten bliver sat ned.
Det er sådan, det virker.
Det betyder, at der er et incitament i fællesskabet, Amtsrådsforeningen, til, at man bliver enig om at overholde skattestoppet.
Det skal der jo være, ellers kan regeringen jo ikke indgå holdbare økonomiaftaler, hvis man bare kan aftale ét og så bagefter gøre noget andet.
Det er jo det, der var problemet under den tidligere regering, hvor man også sagde, at man ville holde skatten i ro.
Skatten blev overhovedet ikke holdt i ro.
Skatten blev ved med at stige og stige og stige, og bagefter sagde finansministeren: Nå ja, vi lader fem og syv være lige, lad den bare stige, vi gør ingenting.
Sådan er det ikke nu.
Under denne regering er en aftale en aftale.
Aage Frandsen (SF), 2002-10-23:
Jeg forlanger ikke, at statsministeren skal kende alt i detaljer, og det er også muligt, at det er statsministeren, der har ret, og at det, jeg har læst, er forkert.
Men jeg har læst, at en amtsborgmester i Århus Amt siger, at de bliver ramt med 7 mio. kr., som de har mindre nu i Århus Amts kasse på grund af det, der sker her.
Jeg ved ikke, om det er korrekt, men det betyder i hvert fald, at et amt, som hverken har gjort det ene eller det andet, men som har prøvet på at få pengene til at slå til, nu også bliver yderligere ramt.
Jeg synes i øvrigt, de i forvejen er hårdt ramt.
Men så ville jeg godt vende tilbage til det dér med det kommunale selvstyre, for hvis det i den grad bliver styret af en kommuneaftale og amtsaftale, som godt nok indgås af nogle foreninger - de gør det godt nok frivilligt, måske under en eller anden form for pres, kunne man måske tænke sig - og vi også har et skattestop, så må man spørge sig selv: Har vi ret meget kommunalt selvstyre?
Er det ikke blevet staten, som efterhånden i den grad for at styre økonomi og indtægter og udgifter har sat sig på det hele, ved at kommunerne kun har et lille bitte råderum og amterne tilsvarende et meget lille bitte råderum?
Skulle vi indføre en lov, der siger, at vi afskaffer det kommunale selvstyre, men vi har lidt forvaltning, som nogle kan administrere derude?
Er det ikke næsten sådan, vi er ved at gøre?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-10-23:
Det er ikke regeringens hensigt eller regeringens politik at få rykket balancen mellem kollektiv og privat transport.
Vi mener, begge dele hører hjemme i et samfund som det danske, og det er faktisk regeringens politik at skabe de bedst tænkelige rammer for den kollektive transport.
Det, der er sigtet med den aftale, der er indgået, er at forbedre rammerne for kollektiv transport, herunder togdrift, i Danmark.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Margrete Auken (SF), 2002-10-23:
Jeg fik den store ære næsten at blive heltinden dernede, fordi jeg jo kom fra det dér prægtige land Danmark.
Og jeg måtte jo læse lektier i en fart, som jeg sjældent er blevet udsat for, for at komme så meget i omdrejninger.
Og da jeg prøvede at antyde, at min magt var begrænset, i og med at jeg jo ikke sad i regering og ikke engang kom fra et regeringsstøtteparti, tog de det nu meget roligt og mente, at sådan som danskerne samlet sluttede op om den gode sag, kunne det jo ikke være nogen vanskelighed.
Men det er en forventning, man faktisk har. Så vidt jeg kunne høre - men det er klart, at mit høreapparat var på den ene side, det er jeg helt med på - var der også fra dem, der havde kontakterne livligt til begge sider inden for det cypriotiske samfund, forventninger til det, der kommer til at ske i december.
For de har f.eks. de store problemer med de anatolske tyrkeres settlements, som jo også skal løses i en forhandlingsmodel, hvor jeg tror, at EU under alle omstændigheder kommer til at spille en medagtig rolle sammen med FN. Så der vil jeg godt lige høre, hvordan ministeren mener, at topmødet i København kunne komme til at spille ind.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-10-23:
til yderligere bemærkninger.
Det er jo helt tydeligt, hvad de tre medlemmer af Folketinget er ude efter; det er jo sådan en ren jagt på en enkelt person.
Dér har jeg ikke mere at føje til det, jeg allerede har sagt.
Til hr. Keld Albrechtsen kan jeg bare sige, at der ikke er nogen, der kan fraskrive sig ministeransvaret - det bærer ministeren til enhver tid - og alle ministerens medarbejdere, herunder særlige rådgivere, skal tale sandt. Lad mig så koncentrere mig om det, som jeg synes er det saglige og fremadrettede i denne sag, og det er det, som hr. Aage Frandsen rejser, for jeg tror, hr. Aage Frandsen og jeg faktisk har et fælles sigte, nemlig at få sådan en ordning til at fungere fornuftigt.
Det er jo fuldstændig teoretisk at tro, at ministre kan undvære at have f.eks. en pressemedarbejder, og hr. Aage Frandsen har jo ret i, at det nye måske er, at disse særlige rådgivere i mere udpræget grad er medarbejdere, der beskæftiger sig med kommunikation med pressen.
Jeg tør ikke udelukke, at det kan give anledning til, at vi skal prøve at vurdere den gamle betænkning i dette nye lys, og jeg deler helt hr. Aage Frandsens opfattelse, at man dér kunne tage udgangspunkt i den gamle betænkning og se på, hvad vi har indhøstet af erfaringer siden da under den tidligere regering og under den nuværende regering, og så prøve i fællesskab at se på, om der er behov for et supplerende regelsæt eller hvordan.
Jeg vil gerne sige til Folketinget, at jeg kun har det ene ønske, at dette system skal fungere åbent og gennemsigtigt og på en måde, som alle kan være tilfredse med.
Vi kan ikke være tjent med, at der er en konstant fornemmelse
af mistillid omkring systemet.
Vi skal have det til at fungere, og det vil jeg gerne yde mit bidrag til og går gerne ind i en sådan dialog, og jeg synes, hr. Aage Frandsens tilgang til det er en meget saglig tilgang.
Aage Frandsen (SF), 2002-10-23:
Var statsministeren ikke overrasket over, at finansministeren havde et så ringe kendskab til gældende lovgivning i Danmark?
Og specielt når finansministeren er bonde og vil virke som bonde og så ikke kender de helt centrale regler omkring bopælspligten?
Var det ikke en overraskelse for statsministeren, at finansministeren ikke kendte disse regler, og tilsvarende, at finansministeren heller ikke kendte reglerne vedrørende sommerhuse?
Næsten alle danskere, der har i hvert fald noget med sommerhuse eller med landbrug at gøre, kender helt præcist disse regler, derfor: Var det ikke en overraskelse for statsministeren, at finansministeren var uvidende om det her?
Er det udtryk for, at finansministeren måske har en selektiv hukommelse med hensyn til regler, eller er det bare et helt specielt tilfælde her?
Det vil jeg godt høre
statsministerens tanker om, efter at det gik op for statsministeren, at finansministeren ikke kendte så basale regler.
Ole Stavad (S), 2002-10-23:
Jeg vil godt spørge statsministeren, om han ikke synes,
det var dybt utiltalende, at finansministeren faktisk forsøgte at dække over og skjule, at han havde begået klare lovbrud, og at der, fra det her kom frem, og indtil det stod klart, at der var en direkte lovovertrædelse, gik ganske lang tid, bl.a. fordi finansministeren sendte sin pressechef ud at meddele noget, der efterfølgende har måttet erkendes var direkte løgnagtigt. Derfor vil jeg godt spørge statsministeren: Hvor mange tiltalefrafald vil statsministeren mene, at hans ministre kan have og stadig skal kunne fortsætte i hans regering
, når vi ser sager af den her karakter?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-10-23:
Til hr. Aage Frandsen og hr. Ole Stavad kan jeg kun sige, at jeg fuldstændig henholder mig til, hvad jeg allerede har svaret.
Jeg kan ikke føje mere til.
Jeg vil bare sige, at når hr. Ole Stavad bruger udtrykket tiltalefrafald, så forstår jeg det ganske enkelt ikke. Mig bekendt er der ikke rejst tiltale mod nogen.
Det fører mig så frem til en besvarelse af spørgsmålet
fra hr. Thomas Adelskov og delvis også fru Line Barfod.
Det, hr. Thomas Adelskov argumenterer for, er jo i virkeligheden, at en minister skal behandles fuldstændig anderledes end alle andre mennesker.
Lad mig repetere, hvad regelsættet er, nemlig at når det gælder denne lovgivning om landbrugsejendomme og sommerhuse, så er den helt normale fremgangsmåde, at man først giver et påbud, og hvis det efterleves, så sker der ikke mere.
Sådan er det for alle mennesker.
Sådan er det for alle mennesker.
Så der er ikke forskel på store og små, som fru Line Barfod siger.
Og i den henseende er finansministeren blevet behandlet ligesom alle andre, og han har taget bopæl på sin landbrugsejendom, det har han oplyst.
Og så er der jo ikke mere at komme efter.
Så må jeg lige sige til hr. Keld Albrechtsen, der rejser
: Jeg udelukker ikke, at jeg absolut ikke kunne arbejde sammen med en venstresocialist. Det har ikke noget med det at gøre. Jeg ville bare gerne i sådan en situation have friheden til at træffe en afgørelse, om vedkommende skulle arbejde for mig.
Og når nu hr. Keld Albrechtsen specifikt nævner hr. Preben Vilhjelm som en mulig medarbejder, så vil jeg sige, at jeg altid har sat hr. Preben Vilhjelms faglige og saglige indsigt så højt, at jeg slet ikke tør udelukke, at hvis han ville arbejde for mig, så kunne jeg også godt få noget ud af at have ham som medarbejder.
Thomas Adelskov (S), 2002-10-23:
Af finansministerens mange skiftende forklaringer er den sidste, at han troede, han var omfattet af den såkaldte jyderegel.
Den har jeg ledt lidt efter og er kommet frem til, at den handler om reglerne om folketingsmedlemmers bopælspligt.
Og når man så læser den igennem, fremgår det tydeligt, at den regel omfatter medlemmer, som for det første skal søge om det. For det andet omfatter den kun boliger, der ligger enten i Københavns Kommune, Frederiksberg Kommune eller i Københavns Amt.
Og hvis man ønsker at tage ophold uden for de tre områder, så skal man søge Folketingets formand særligt om tilladelse dertil.
Så der er altså ikke alene tale om forskellige former for lovovertrædelser, der er også tale om, at der er blevet brugt argumenter, som overhovedet ikke holder inden for gældende regler her i Folketinget.
Når jeg nu kan forstå, at statsministeren ikke mener, de her lovovertrædelser skal have konsekvenser, så kan jeg forstå med finansministerens skiftende forklaringer, at der i hvert fald er tale om en stor grad af uvidenhed hos finansministeren.