Søren Søndergaard (EL), 2000-12-07:
Jeg vil da godt starte med at sige, at det ikke er det værste forslag, som Dansk Folkeparti har fremsat på det retspolitiske område,
Et problem er dog, at det er holdt i rimelig tvetydige vendinger.
Jeg ved ikke, om det er bevidst, men det er ikke desto mindre resultatet.
Det er fuldstændig rigtigt, det fremgår ikke klart af forslaget.
Er det en nedsættelse af den kriminelle lavalder til 12 år, eller er det en forhøjelse til 18 år?
Hvad er det egentlig?
Det at begynde at behandle dem som voksne medfører en anden måde at behandle dem på, end de skal behandles på.
Det er noget med, at man begynder at se folk som forbenede kriminelle.
Det er noget med, at man begynder at se folk som uden for terapeutisk rækkevidde.
Det er noget med, at man begynder at bruge nogle ord om folk, som vi ikke mener at man skal bruge om børn.
Udgangspunktet skal være, at med børn skal vi satse alt det, vi kan, på, at de kan forbedre sig, at de ikke har en kriminel løbebane.
Det er selvfølgelig også begrundet i, at når børn er børn, har de vanskeligt ved selv at overskue konsekvenserne.
Der kan man måske endda diskutere, om aldersgrænsen på 15 år er for lav.
Vi ser jo en masse tragiske ulykker, hvor unge mennesker på lige 18 år kører sig selv og deres kammerater og nogle gange også folk, der bare kommer forbi, ihjel.
Det er jo ikke noget, de gør af ondskab.
Det er jo noget, de gør af mangel på overblik, mangel på omtanke og mangel på forståelse af konsekvensen af deres handlinger.
Det er jo ikke noget, der gøres bevidst.
Ligesådan ser vi jo, at nogle af de ting, som i tillægget her bliver fremstillet som forbrydelser, er noget, folk gør, fordi de ikke forstår konsekvensen af deres handlinger.
Der skal vi holde fast i, at der er en grænse, hvorunder vi siger, at der betragter vi ikke folk som voksne, der betragter vi folk som børn, der behandler vi dem på en anden måde.
Jeg tror, at baggrunden for dette forslag er, at der med bl.a. Dansk Folkepartis hjælp har bredt sig den fuldstændig fejlagtige påstand, at hvis unge under 15 år laver kriminalitet, så kan samfundet ingenting gøre.
Ordføreren for forslagsstillerne, hr. Peter Skaarup, fremlagde selv eksemplet: Politiet kan gøre noget ved dem, der er over 15 år, men står fuldstændig magtesløst i forhold til dem, der er under 15 år. Det er jo ikke rigtigt.
Samfundet, i denne sammenhæng kommunerne, har, som det er blevet sagt, en masse muligheder, hvor de mest drastiske er at fjerne børnene fra deres hjem - det er en rimelig drastisk mulighed - eller spærre dem inde, endda fuldstændig uden dommerkendelse.
Det er også en rimelig drastisk mulighed. Derudover har myndighederne også en hel masse muligheder for at gribe ind på et langt tidligere tidspunkt end selv ved 12 år.
Ofte er det jo sådan, at man allerede, når de starter i skolen, kan se, hvilke børn der vil udvikle problemer henad vejen.
Kommunerne har altså en masse muligheder, men disse muligheder bliver ikke brugt.
De bliver bl.a. ikke brugt, fordi det er for dyrt, fordi det koster for meget at tvangsfjerne folk, fordi det koster for meget at anbringe folk uden for hjemmet, og derfor er kommunerne påpasselige med det.
Det rejser selvfølgelig en mere principiel diskussion:
Skal kommunerne have ansvaret for det her?
Den diskussion vil vi meget gerne tage, fordi vi er oprigtig chokerede over at se, hvor lidt der gøres fra kommunernes side - også i nogle af de sager, der har været oppe til megen offentlig debat - i forhold til de børn og helt unge, som har været i uføre og lavet noget kriminelt.
Faktisk er det jo sådan, at kommunernes muligheder for at gøre noget ved de under 15-årige er så overvældende, at det kan rejse retssikkerhedsmæssige problemer.
Et af de steder i forslaget, hvor jeg kan blive lidt blød om hjertet, er f.eks., når der i forslaget står, at en ungdomsdomstol også vil give den unge tiltalte retsgarantier i kraft af en forsvarer, hvorimod en ung i alderen 12-15 år, der i dag overdrages til de sociale myndigheder, underkastes foranstaltninger, selv om den unge kan være uskyldig. Det er rigtigt.
For den unge under 15 år er der meget ringe retsgarantier, og det er et område, som eventuelt kunne diskuteres.
Vi mener altså, det må løses på en anden måde.
Det er en del af en større diskussion.
Den diskussion vil vi godt tage.
Som det ligger her, kan vi ikke støtte forslaget.