Jann Sjursen (KRF), 2003-09-04:
Jeg havde det indlæg i Kristeligt Dagblad for 14 dage siden, hvis jeg husker ret, og jeg går selvfølgelig ud fra, at hr. Jesper Langballe er villig til at fortsætte debatten i Kristeligt Dagblad, og at han der responderer på mit debatindlæg, for det er jo ikke sket endnu.
Så skal jeg også gerne tage debatten i de spalter.
Man kan slet ikke lave nogen koblinger, som både hr. Søren Krarup og hr. Jesper Langballe gør det.
Kristeligt Folkeparti støttede ikke den daværende SR-regering i den sag.
Vi var imod de sanktioner, der blev indført over for Østrig.
Det var Det Konservative Folkeparti også.
Det var Venstre i øvrigt ikke, og sådan er der jo så mange ting.
Lad det være, vil jeg sige til hr. Jesper Langballe og hr. Søren Krarup.
Det har ikke en pind med det
her at gøre
Så med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt jeg skulle optræde specielt selvretfærdigt i den her sammenhæng.
Jeg har bare oplevet mange mennesker, som har arbejdet med de her ting, både med jøder og med ofre for folkedrab, ikke mindst i Rwanda.
Jeg har selv haft lejlighed til at besøge Rwanda i sin tid som medlem af Folketingets Udenrigsudvalg, og jeg synes, det er utroligt, at man kan omtale sådan en dag som noget, der er udtryk for en selvgodhed, som er så usmagelig, som hr. Jesper Langballe og hr. Søren Krarup vil gøre det.
Det mener jeg rent faktisk, at man kun kan gøre, hvis man flygter fra det, der er virkeligheden omkring det her, og hvad det rent faktisk er, der sker i forbindelse med en Auschwitzdag, sådan som det også skete på Københavns Rådhus den 27. januar, hvor man erindrede eller mindedes - så kan man selvfølgelig foretage en større dogmatisk øvelse, som hr. Langballe og hr. Krarup gerne vil.
Det synes jeg sådan set ikke spiller den helt store rolle i den her sammenhæng, men nuvel, det vil man gøre.
Det synes jeg er uværdigt.
Men det mest paradoksale i den her sag synes jeg trods alt er regeringens optræden, det må jeg sige.
Jeg synes, det er utroligt, at en regering, der selv har indført en Auschwitzdag, vælger at være totalt mundlam i den her debat
Jeg føler det endda ret så beskæmmende, for det, der er blevet sagt fra Folketingets talerstol af Dansk Folkeparti i dag omkring Auschwitzdagen, synes jeg burde kalde på, at regeringen for en gangs skyld på et så væsentligt holdningsmæssigt område trådte i karakter og sagde, hvad der er baggrunden for, at regeringen synes, det her er en god idé.
Man må jo efter den her debat, hvis regeringen fortsætter med at være mundlam, tro, at regeringen er fuldstændigt i lommen på Dansk Folkeparti i den her sag.
Og nuvel, det må så være konklusionen, at man ikke engang i en så holdningspræget debat som denne tør gå op imod Dansk Folkeparti. Det synes jeg måske i virkeligheden siger mere om regeringen, end det siger om Dansk Folkeparti, for vi er efterhånden vant til lidt af hvert fra Dansk Folkeparti.
Men jeg havde dog ikke troet, at vi skulle opleve en tavs og mundlam regering på baggrund af det, der er sagt her i dag.
Men det er tilfældet, og jeg beklager det faktisk dybt, for så viser det jo lidt om, at regeringen, da man valgte at indføre Auschwitzdagen, i virkeligheden egentlig ikke havde hjertet så meget med eller mente så meget med det, men blot tog det med, fordi det nu var kommet op, og fordi vi har påtaget os nogle forpligtelser i forbindelse med Stockholmkonferencen i 2000.
Jeg synes faktisk, det er dybt bedrøveligt på denne sidste arbejdsdag i Folketinget i denne samling, at vi skal havne i den debat, vi lige har været vidne til, men jeg er glad for, at et stort mindretal af Folketingets partier har bakket op om Kristeligt Folkepartis beslutningsforslag og er gået konstruktivt ind i diskussionen om, hvad vi kan bruge Auschwitzdagen til.
Det glæder mig da trods alt.