Colette L. Brix (DF), 2006-10-27:
Jeg vil såmænd godt gentage, at hos os er det sådan, at vi mener, det altid skal kunne betale sig at tage et job.
Det skal der ikke være nogen tvivl om, det står fuldstændig isoleret over alt andet.
Men det kan da godt være, vi skal se på, om der er nogle ting i sagsbehandlingen, som kan gøres bedre, og det er der jo også peget på i nogle af de papirer, som jeg har modtaget.
Spørgsmålet er: Er det, vi gør, godt nok?
Gør vi nok for at få dem ud på arbejdsmarkedet, eller er der noget mere, vi kan gøre?
Jeg har selv stiftet bekendtskab med mennesker, der er lidt svage, på arbejdsmarkedet, fordi jeg selv har nogle små virksomheder og en gang imellem har ansat folk, der måske har haft et lille handicap, eller hvad ved jeg, og det har været en stor succes for både dem selv og os andre.
Derfor tror jeg også, det er et spørgsmål om, at man ikke hele tiden skal fokusere på én ting, nemlig kroner og øre.
Lad os prøve at se, hvad der nu kommer på bordet, og også se på det, vi allerede har.
Der er jo lavet mange gode ting, så lad os udbygge noget af det, vi har.
Det tror jeg er vigtigt.
Vi skal ikke altid opfinde noget nyt, for det tror jeg ikke er nødvendigt.
Da vores ordfører, hr. Bent Bøgsted, ikke kunne være til stede i dag, skal jeg fremføre følgende: Dansk Folkeparti var sammen med et bredt flertal i Folketinget bestående af regeringspartierne, Socialdemokraterne og De Radikale med i forliget om »Flere i arbejde«, og en af de klokkeklare målsætninger med aftalen var, at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Det må ikke være sådan, at man har et grundlag for arbejdsmarkedspolitikken, der gør, at kontanthjælpsmodtagere kan komme i den situation, at de får mere i kontanthjælp, end de ville få, hvis de tog et arbejde til mindstelønnen, der mange steder er 90 kr. i timen.
Det var netop grundlaget for indførelsen af et kontanthjælpsloft.
Ved at sikre, at det altid kan betale sig at arbejde, skaber man en helt nødvendig betingelse for en solid arbejdsmarkedspolitik, og det er netop det, vi ønsker.
Meningen med kontanthjælpen er, at man får hjælp fra det offentlige, indtil man får et job.
Har man mulighed for at tage et job, skal man selvfølgelig tage det, og her kommer vi til noget, der er meget vigtigt.
Jeg tror ikke, det så meget er pengene, der gør folk lykkelige, uanset om det er 300 kr. eller 400 kr. eller 500 kr. mere om måneden.
Det luner selvfølgelig altid på bagsmækken, hvis man får lidt mere i lommen, men jeg tror, det er meget, meget mere vigtigt, at folk får en mulighed for at komme ud og få et job.
Det er ikke sjovt at være uden for det hele; det er ikke sjovt at være isoleret derhjemme, ikke at skulle møde om morgenen, ikke at skulle gå i bad, gøre sig klar, tage af sted og være blandt kolleger og venner på arbejdspladsen.
Det kan ikke være sjovt, og jeg er sikker på, at mange af dem, der sidder og følger med i det, vi herinde snakker om i dag, vil give mig fuldstændig ret.
Det er også vigtigt for børn, at deres forældre er på arbejdsmarkedet.
Jamen de går begge to derhjemme, fordi de er arbejdsløse eller kontanthjælpsmodtagere.
Det er ikke spor sjovt at skulle svare det.
Det er vigtigt, at der bliver taget mange initiativer, og dem vil jeg meget hellere pege på.
Vi har indgået forlig om »Flere i arbejde«, »Ny chance til alle« og »Nye veje til arbejde« og jeg ser frem til, at de nye jobcentre vil blive en succes.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi fokuserer på nogle af de ting, får folks hverdag til at hænge sammen og får dem ud af den fuldstændige håbløshed, som mange mennesker sidder med, især dem, der har børn, som de skal sørge for og give en ordentlig ballast med til livet fremover.
Derfor synes jeg, man skal rette blikket mod og fokusere på alt det, vi har aftalt, og det, der skal udmøntes på et eller andet tidspunkt.
Endnu har tingene ikke haft lang tid til at virke, men jeg ved, at der kommer en rapport, og lad os så se på den og spørge: Er der noget, vi kan gøre?
Er der steder, hvor vi kan sætte ind?
Så har vi rammerne, og så må det jo kunne lade sig gøre.
Men jeg tror ikke, det kun er et spørgsmål om penge.