Knud Erik Kirkegaard (KF), 1999-12-07:
Det er til hr. Ole Sohn, hvis indlæg var af en sådan visdom, at jeg ikke helt var i stand til at overskue, hvad det egentlig var, han mente med sit indlæg.
Det er naturligvis rigtigt, at en person på 48 år, som har været 1½ år i ledighed, efter gældende regler skal aktiveres.
Det skal man i øvrigt også, uanset om man er 32 eller man er 37 eller man er 52.
Jeg må erkende, at jeg simpelt hen ikke forstod den betragtning.
Så er der hr. Poul Erik Dyrlund, som trænger til oplysning, og det kommer så til at lysne over agres felt nu lige om et øjeblik.
Hr. Dyrlund spurgte om det dér med kassetænkningen, som han endnu ikke havde gennemskuet.
Nu skal jeg så forsøge at forklare hr. Poul Dyrlund, hvad kassetænkningen ligger i: Som hr. Dyrlund vil være klar over, er der noget, der hedder forlængede dagpenge, som relaterer til en ganske bestemt aldersgrænse, og når man er yngre end den aldersgrænse og falder for dagpengereglerne, skal man have kontanthjælp. Så vil det være særdeles nærliggende for en kommune at overveje at antage en sådan person, så man kan hjælpe vedkommende lige præcis ind i ordningen med de forlængede dagpenge, for så er det ikke kontanthjælp, der skal udbetales, men a-kassen, der skal udbetale arbejdsløshedsunderstøttelse.
Nu håber jeg, at hr. Dyrlund har forstået visdommen i mine betragtninger, måske ikke helt - hr. Dyrlund har markeret igen - men så må vi jo forsøge at forklare det en ekstra gang.
Så til fru Susanne Clemensen - det er vistnok det rigtige navn - som sagde med hensyn til det dér med kassetænkning, om jeg ikke havde bemærket, at hvis det beroede på eller var efter en afskedigelse, så ville der være tale om en usaglig afskedigelse: Jeg er fuldstændig opmærksom på, at den regel er der, og den vil selvfølgelig blive overholdt, men der er jo mange andre situationer, hvor man kan ansætte arbejdskraft i en kommune, og hvor der ikke ligger en afskedigelse bag.
Jeg må så anerkende, at hr. Ole Sohn nu har fået styr på navnene.
Det er til gengæld det eneste, han har fået styr på.
Det ligger sådan, at når det drejer sig om en person, som efter det her har ret til at oppebære tilskud efter de kriterier, der nu er fastlagt for det, så siger hr. Ole Sohn: Jamen det dér tilskud og så lønnen vil være mindre end 180.000 kr., og derfor vil man kunne spare noget på det.
Ja, det regnestykke kan man selvfølgelig lave og lave på mange forskellige måder.
Der er jo i øvrigt i stakken af dokumenter fra Finansministeriet lavet forskellige regnestykker på det.
Men det mest interessante er jo, om den person var kommet i ganske ordinær beskæftigelse uden støtte, og dér må jeg altså gøre opmærksom på, at der er adskillige 48-årige, der selv efter en ledighedsperiode kommer i beskæftigelse enten i den offentlige sektor eller i den private sektor.
Det er ikke umuligt, slet ikke; det sker i ganske mange tilfælde
Så spurgte hr. Poul Erik Dyrlund om det dér med at falde ud over kanten.
Jeg mener ikke, jeg brugte det udtryk.
Jeg forholdt mig til de regler, der er i dagpengesystemet, hvor der er en fast ydelsesperiode, og efter denne ydelsesperiodes ophør er det kontanthjælp. Og jeg går ud fra, at hr. Poul Erik Dyrlund er enig i, at sådan er reglerne.
Det kan man så kalde forskellige ting i folkelig jargon, men sådan er reglerne altså.
Og dér ville det være oplagt for en kommune lige at overveje med hensyn til en person, der står over for den begivenhed, at det måske kunne være en idé at ansætte vedkommende med tilskud.
Jeg vil i al fald sige til embedsmændene i den kommune, jeg kommer fra, at det er noget, man lige skal være opmærksom på.
Og så til fru Anne Marie Meldgaard, der sagde: Jamen ville man ikke vælge en yngre i stedet for?
Se, kommunerne tænker meget økonomisk i deres ansættelsespolitik, og det, der her vil være en afvejning, er selvfølgelig de pågældendes kvalifikationer i forhold til: Hvad kan man opnå i tilskud, og hvad kan man opnå i form af mindre udgifter ved at spare kontanthjælpen?
Sådan vil det være.
Så det kan ikke komme bag på fru Anne Marie Meldgaard.