runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Vagn Christensen (S), 2002-01-09:
»Hvorfor har ministeren ikke oplyst udvalget om, at der er lagt låg på tilsagnene om ophugningsstøtte, er ministeren enig i, at det gør det yderst vanskeligt for fiskerne, og hvordan vil ministeren løse det problem?«
Skriftlig begrundelse
fortalte ministeren, at der var afsat ca. 46 mio. kr. til brug i december 2001 og yderligere 80 mio. kr. til brug i hvert af de kommende finansår til ophugning af fiskerifartøjer.
Det lød jo vældig godt for fiskerne.
De må vente til efter den nye finanslov.
Thor Pedersen (V), 2002-01-09:
Jeg må først sige, at jeg er meget glad for den interesse, der er for lejernes rettigheder, for hele formålet har været, som økonomi- og erhvervsministeren har sagt, at give lejerne flere rettigheder, end de har i dag.
Og jeg vil også kvittere for den interesse, der er for grundloven.
Det vil jeg så vende tilbage til.
Det er præcis det, udvalgsarbejdet skal analysere.
Det er jo sådan i dag, at der overføres midler fra boligselskaber til Landsbyggefonden, som dækker nybyggeri, byggeskader og forbedringer.
Det, jeg har forholdt mig til, er for så vidt regeringsgrundlaget, hvor det står meget klart, sådan som
også økonomi- og erhvervsministeren har redegjort for.
Med hensyn til den anden del af spørgsmålet, hvad pengene bruges til, har jeg været så letsindig at sige, at vi ikke forudsætter, at pengene skal i statskassen.
De skal blive på boligområdet.
Det, der så er tale om, er de regler, der egentlig gælder i dag, som er meget fornuftige.
Men det må være sådan, at grundlovens ord under alle omstændigheder gælder.
Hvis der er noget, der ligner ekspropriation, er det de rette kapitalejere, der også bliver kompenseret for det beløb, som værdien så udgør. Jeg glæder mig over det skift, der er sket i dansk politik, hvor nu også Enhedslisten begynder at give grundloven mening, for vi taler jo også om anvisningsret til private udlejningsejendomme, erstatningsfri regulering osv. Jeg synes virkelig, det er nyttigt, at vi her meget mere indgående end tidligere drøfter grundlovens mening, når det gælder ejendomsrettens ukrænkelighed.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-09:
Det er endu ikke rigtig blevet afklaret i de svar, vi har fået, om regeringen vil tvinge boligforeningerne til at sælge deres lejligheder.
Men jeg går ud fra, at ministeren kan bekræfte, at hvis der gennemføres en lovgivning, der tvinger en boligforening til at sælge en lejlighed imod dens vilje, vil der være tale om ekspropriation, og hvis der samtidig er indbygget det i det, som ministeren har foreslået, at pengene skal overføres til brug for nybyggeri i anden sammenhæng, vil der være tale om ren og skær konfiskation, altså ikke alene om ekspropriation, men om en form for ekspropriation, som grundloven slet ikke tillader.
Det går jeg ud fra at ministeren uden videre og uden noget udredningsarbejde kan bekræfte, for det er jo selvindlysende.
»Er ministeren enig i, at det vil være ekspropriation, hvis et alment boligselskab - eller en boligafdeling - tvinges til at frasælge boliger, og at staten ikke kan konfiskere gevinsten ved et sådant salg til brug for f.eks. opførelse af nye boliger?«
Skriftlig begrundelse
Ministeren har bebudet, at beboerne i det almene byggeri skal have ret til at købe deres lejlighed.
Det betyder, at ejeren af boligerne, altså den almene boligafdeling, skal tvinges til at sælge.
Dette vil være ekspropriation.
Samtidig har ministeren bebudet, at indtægten ved salget af disse boliger skal bruges til nybyggeri af boliger.
Det betyder, at pengene skal fratages ejeren, som er boligafdelingen.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-01-09:
Vi vil nu gerne have analyseret boligmarkedet.
Vi ønsker at skaffe flere boliger, som jeg sagde i starten af besvarelsen af alle spørgsmålene i dag.
Vi kommer også med et forslag i regeringen omkring andelsboliger, nemlig det, der blev læst op fra talerstolen i dag.
Vi ønsker flere andelsboliger.
Vi vil i det her kommissorium se nærmere på de muligheder, der er for at give lejerne flere muligheder.
Jeg vil ikke her i dag aftvinges det ene eller det andet med hensyn til, hvad vi gør.
Vi har lavet et kommissorium for at opfylde den del af regeringsgrundlaget, som vi mener vil give lejerne større frihedsrettigheder. Der er derfor, vi har det her kommissorium, for i den sidste ende ønsker vi at give lejerne større muligheder.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jytte Andersen (S), 2002-01-09:
Nu ministeren er i gang med at overveje det, vil jeg godt spørge om andelsboligerne.
Der er jo to typer andelsboliger, for der er støttede andelsboliger, og der er ustøttede andelsboliger, og man kunne vel godt gøre den samme betragtning, som nu ligger i forhold til det almene byggeri, i forhold til det støttede andelsbyggeri, nemlig hvorvidt lejeren kan få lov til at købe sin andelsbolig på andre vilkår.
Og jeg taler alene om det andelsbyggeri, hvor der er støttekroner i.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-01-09:
Jeg vil gerne sige til hr. Stavad, at jeg mener, at der er forskel på en privat ejendom og en almennyttig bolig.
Jeg vil godt undersøge juraen i det.
Det er jo et spørgsmål om lejligheder det her.
Men jeg mener, at der er stor forskel på, om vi taler om noget, der er offentlige støttekroner i, eller om noget, der ikke er offentlig støtte i.
Det er da en helt ny linje, hvis man fra Socialdemokratiets side begynder at gå mere op i ejerlejligheder, men det kan vi så takke for.
Ole Stavad (S), 2002-01-09:
Jeg vil godt takke økonomi- og erhvervsministeren for tilsagnet om, at han vil sætte et tilsvarende arbejde i gang, for at undersøge muligheden for og på hvilke grundlag lejerne kan få en ret til at købe en privat udlejningsbolig.
Så synes jeg, der bliver mere sammenhæng i det, regeringen siger.
Man kan være enig eller uenig i, om det er en god idé, men tilsagnet om, at man også, når det drejer sig om private udlejningslejligheder, skal have muligheden, hvis vel at mærke udredningsarbejdet giver rammerne for det, på samme måde, som jeg forstår er tilfældet, når det drejer sig om det almennyttige, og at det er noget, der afventer udvalgsarbejdets endelige konklusioner, vil jeg godt takke for.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-01-09:
Jeg vil sige til fru Lissa Mathiasen, at vi netop ønsker at give lejerne flere muligheder.
Jeg er bekendt med det forslag, der allerede er fremsat her i Folketinget, om, at man kan komme ind og betale lidt mere for en almennyttig bolig, få lidt flere rettigheder.
Vi ønsker at gå et skridt videre, og så er vi tilbage ved, om vi ønsker tvangssalg.
Næh, vi ønsker nu at vurdere de juridiske og økonomiske aspekter til gavn for lejerne, for at lejerne får flere muligheder.
Til hr. Ole Stavad: Jeg kan ikke bekræfte det og drage
de konklusioner, som hr. Ole Stavad gør på det område.
Jeg vil da godt undersøge den del også, hvis det er det, det drejer sig om.
Der er bare forskel på, om der er tale om et privatbyggeri, hvor det hele er finansieret af det private, eller om det er det almene byggeri, hvor der er støttekroner i.
Men jeg skal sørge for, at kommissoriet bliver oversendt til spørgerne her i dag, så man kan se, hvad der ligger i det.
Vi vil selvfølgelig i forbindelse med undersøgelsesarbejdet tage kontakt til de almene boligorganisationer, der har noget at skulle have sagt på det her område.
Men jeg skal sørge for, at kommissoriet bliver oversendt.
Ole Stavad (S), 2002-01-09:
Jeg synes, jeg lytter mig til, at økonomi- og erhvervsministeren signalerer meget klart, at der er et udredningsarbejde, der skal gennemføres her, og derfor siger han noget andet end finansministeren.
Det synes jeg i sig selv er tilfredsstillende.
Men jeg vil godt spørge: Kommer det udvalgsarbejde også til at omfatte retten til, at lejerne kan købe, hvis de bor i en privat udlejningsejendom?
Det må jo være en lige så stor og god mulighed for lejerne, som hvis de bor i en almennyttig bolig.
Hvis det er sådan, at det i modsætning til, hvad jeg forventer at få af svar, ikke skulle være tilfældet,
vil jeg godt have begrundelsen for, at lejere i private udlejningsejendomme ikke efter regeringens opfattelse bør have de samme rettigheder, som dem, der bor til leje i almennyttige boliger.
Lissa Mathiasen (S), 2002-01-09:
Jeg vil godt gentage mit spørgsmål fra før.
Det, jeg spurgte om, var, om ministeren kunne bekræfte, at man ikke kan tvinge
Jeg stiller også spørgsmålet på baggrund af, at jeg egentlig er lidt forundret over, at regeringen kommer med det her udspil, nemlig at ville diktere boligorganisationerne at skulle sælge, for hvis det reelt er et ønske fra regeringens side at opnå størst mulig valgmulighed for lejerne, hvorfor så ikke lade være med at lægge an til tvangssalg i forhold til boligorganisationerne og i stedet gå ind og give lejerne nogle muligheder for at få nogle frihedsrettigheder inden for lejeboligsektoren? Mit spørgsmål er altså for det første: Kan man tvinge en boligorganisation?
Bendt Bendtsen (KF), 2002-01-09:
Jeg kan med hensyn til det med, om vi vil tvinge folk, sige til fru Lissa Mathiasen, at vi netop nu har nedsat et udvalg for at belyse aspekterne, når det drejer sig om, hvilke muligheder der rent juridisk er for at træffe de her afgørelser.
Til hr. Keld Albrechtsen: Det er jo lidt det samme.
Det er regeringens politik, at vi ønsker mere nybyggeri.
Vi har jo netop godkendt den aftale, som den tidligere regering har lavet, om grundtaksten, der går ned fra 14 til 7 pct.
Det vil betyde meget mere byggeri.
Vi ønsker også, at der kommer flere muligheder for de private til at bygge udlejningsboliger.
I det hele taget ved vi, at der mangler boliger.
Vi vil gerne bygge nogle flere boliger.
Vi undersøger mulighederne, og så er der igen det, at vi ser på juraen.
Til hr. Morten Homann: Jamen jeg kan overhovedet ikke drage de konklusioner, som hr. Morten Homann kommer med.
Vi ønsker som sagt, som svaret til hr. Keld Albrechtsen, mere nybyggeri, vi ønsker at opføre flere boliger, og nu undersøger vi aspekterne på det her område, og hvilke muligheder der efterfølgende er for at skabe kapital og lignende.
Morten Homann (SF), 2002-01-09:
Jeg skal bare være helt sikker.
Det, at økonomi- og erhvervsministeren nu siger, at regeringens politik er den og kun den, der er beskrevet i regeringsgrundlaget,
kan jeg forstå det på den måde, at man ikke skal tage finansministerens udmeldinger i offentligheden om, hvad provenuet fra det her salg skal bruges til, og hvad omfanget af det her salg skal være, som udtryk for regeringens politik.
Jeg vil gerne have økonomi- og erhvervsministeren til at bekræfte, at det er sådan, det skal forstås.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-09:
Der er mange aviscitater fra finansministerens side, hvor han ordret siger, at disse penge skal bruges til nybyggeri af boliger.
Det kan vi vende tilbage til under spørgsmålet til finansministeren.
Men jeg vil gerne spørge ministeren: Er det i det kommissorium så fastlagt, at salg af lejligheder skal ske, selv om ejeren, altså boligforeningen, er imod det?
Jeg vil også godt spørge, om der er tale om, at pengene bliver konfiskeret og taget ud af boligafdelingen og anvendt til andre formål, der ikke vedrører afdelingen.
Det synes jeg er væsentlige spørgsmål, for det var det, der lå i finansministerens melding til offentligheden.
Det er i hvert fald overalt i pressen blevet opfattet sådan, at det var det signal, finansministeren gav.
Så jeg håber, ministeren kan bringe lidt større klarhed over, hvad der egentlig er regeringens hensigt med det her udspil.
Lissa Mathiasen (S), 2002-01-09:
Den store forskel på det, den nuværende regering og den tidligere regering har lagt frem, er jo netop, at man her lægger an til at sælge ud af lejeboligerne.
Men jeg vil godt i den forbindelse spørge, om ministeren kan bekræfte, at man ikke kan tvinge en boligorganisation til at sælge, hvis ikke den ønsker det.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-01-09:
Jeg kan sige til fru Lissa Mathiasen, at jeg ikke vil gentage, hvad jeg har sagt.
Vi har det mål, at beboerne i det almene byggeri skal have mulighed for at overtage på andels- eller ejerbasis.
Der bliver talt om diktat.
Jeg har sagt, at det er regeringens holdning.
Det er vores mål.
Men vi vil først nedsætte et udvalg.
Kommissoriet er på plads.
Det bliver lagt ud på vores hjemmeside i dag, hvor man kan gå ind og se nærmere på kommissoriet, og så kan vi sige: Nu laver vi det her arbejde, vi undersøger de juridiske aspekter, vi undersøger de økonomiske aspekter.
Jeg har jo også noteret mig, at den tidligere regering syntes, det var en god idé med blandede ejerformer.
Det er bare til notering.
Så kan jeg sige til hr. Keld Albrechtsen: Finansministeren har ikke sagt andet end det, der står i regeringsgrundlaget.
Der står jo i regeringsgrundlaget - og jeg behøver ikke gentage, hvad der er sagt flere gange under besvarelsen af det her spørgsmål - at vi ønsker at give de muligheder.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-09:
Nu kan man da godt få lidt på fornemmelsen, at ministeren er lidt på retræte i forhold til det, finansministeren har været fremme med.
Det vil jo nok være klogt, hvis det er tilfældet.
Men er det ikke korrekt, at finansministerens melding var, at alle beboere skulle have en ubetinget ret til at købe deres egen lejlighed, og det uanset om ejeren, altså boligforeningen, brød sig om det eller ej, og at pengene skulle fratages boligforeningen og bruges til nybyggeri?
Det var jo det, finansministeren meldte ud.
Nu siger ministeren så, at der ikke er noget nyt i de meldinger, regeringen kom med.
Jeg synes, der var mange nye og dramatiske elementer i det, finansministeren kom med.
Men det var måske ikke regeringens politik, hvad finansministeren sagde?
Lissa Mathiasen (S), 2002-01-09:
Jeg vil godt sige tak for svaret, og så vil jeg godt spørge om det med det svar, jeg hermed har fået, betyder, at ministeren siger, at den periode, der skal gå nu, skal bruges til det rent praktiske, men når den er færdig, så agter man at diktere, at der skal ske - hvis lejeren ønsker det - salg eller overgang enten til privat ejerbolig eller til andelsbolig.
Er det rigtig forstået - altså som et diktat?
Bendt Bendtsen (KF), 2002-01-09:
Lad mig først slå fast, at der jo ikke er tale om en epokegørende nyhed i finansministerens udmelding.
Vi har jo i regeringsgrundlaget »Vækst, Velfærd og Fornyelse« på side 22 øverst meget klart noteret, hvad det her drejer sig om.
Der står, og det fremgår meget klart, at regeringen vil foreslå en reform, som giver beboerne i almene boliger adgang til at overtage deres bolig på ejer- eller andelsbasis.
Det er regeringens ønske, at ejerformerne i områder med mange almennyttige boliger blandes.
Herved kan vi opnå en varieret og bredt sammensat beboersammensætning, ligesom vi får mere stabile og velfungerende områder.
Jeg har derfor nedsat et udvalg, der skal undersøge grundlaget, herunder også de ekspropriative elementer, for en overdragelse af almene boliger til lejerne. Det er vigtigt for mig, at dette udvalg får lejlighed til at foretage en grundig analyse af de juridiske forhold inden for området, også beregninger for det økonomiske grundlag for forskellige overdragelsesformer; de er vigtige i denne sammenhæng.
Og jeg kan sige, at udvalget f.eks. skal inddrage forhold vedrørende kompetencen til at beslutte salg af boliger, økonomiske konsekvenser for beboerne, boligorganisationerne, Landsbyggefonden, det offentlige.
Der er mange andre aspekter, der skal undersøges nøje.
Men jeg vil gerne sige, at regeringens politik er fuldstændig krystalklar.
Målet er, at beboerne i de almene boliger får adgang til at overtage deres bolig enten på ejer- eller andelsbasis.
Lissa Mathiasen (S), 2002-01-09:
»Mener ministeren, at det er acceptabelt at nedsætte et udvalg om salg af almennyttige boliger, når finansministeren allerede på regeringens vegne har foregrebet udvalgets konklusioner?«
Per Stig Møller (KF), 2002-01-09:
Jeg har nu to gange forklaret, hvorledes man kan sammenligne, og det behøver jeg ikke at gentage en tredje gang. Når det drejer sig om gift for samarbejdet i forbindelse med en konstruktiv og kritisk dialog i forhold til Kina, har jeg jo præcis sagt, at det drejer sig om at få en konstruktiv og kritisk dialog med Kina, og det er den, vi kører efter.
Vi ønsker et handelssamkvem med Kina for at fremme liberaliseringen i Kina.
Vi vil fastholde menneskerettighedssituationen, også den kritiske del af menneskerettighedssituationen, i vores samtaler med Kina, og vi vil i EU og andre steder arbejde for, at den åbning, der finder sted i Kina, bliver større og større.
Det er i vores allesammens interesse.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Stavad (S), 2002-01-09:
Jeg forstår selvfølgelig godt udenrigsministerens forsøg på at være rimelig venlig over for sin kollega og partifælle,
kulturministeren
Men det her er jo så også et signal fra den danske regering til et stort land, som vi også har interesse i at være i dialog med og have den der kritiske dialog med.
Er der derfor ikke et behov for, at udenrigsministeren ved den lejlighed, som hr. Naser Khader her har givet, tager en mere konkret og kontant afstand fra udtalelser og sammenligninger af den karakter?
Naser Khader (RV), 2002-01-09:
Det, jeg kan konkludere, er, at udenrigsministeren konkret siger, at man ikke kan sammenligne de to ting.
Per Stig Møller (KF), 2002-01-09:
Jeg synes, jeg har svaret helt konkret på det, at den sammenligning, der kan finde sted, ligger i, at man ikke ved, hvordan et totalitært regime ser ud om 7 år.
Det er derfor, jeg sagde, at i 1936 havde man OL i Berlin, men man anede ikke, da man traf beslutningen om det i Den Olympiske Komité i 1929, hvordan Tyskland ville udvikle sig.
Det er derfor, at jeg også, før de traf beslutningen om Kina, sagde, at det ikke er sikkert, at det er alt for smart at vælge et land, som er uforudsigeligt, fordi man ikke ved, hvilken situation man står i i 2008.
Men det er ikke nogen politisk beslutning, det er ikke en beslutning, der kan træffes af nogen som helst regering.
Det er Den Olympiske Komité, der selv træffer beslutningen, men i den offentlige debat har enhver lov til at komme med sine vurderinger.
Naser Khader (RV), 2002-01-09:
Jamen jeg vil gerne have at vide: Er udenrigsministeren enig i kulturministerens sammenligning, helt konkret?
Per Stig Møller (KF), 2002-01-09:
Jeg siger tak for spørgsmålet.
Det, man kan diskutere omkring Kina som olympisk værtsland i 2008, når man sammenligner med Tyskland i 1930'erne, er, at man jo så skal være opmærksom på, at beslutningen om 1936 blev truffet af Den Olympiske Komité i 1929.
Det, der er pointen, er, at det er meget svært at forudse, hvorledes et etpartisystem vil komme til at udvikle sig, det vil sige, man kan ikke i 2001 vide, hvordan Kina er i 2008, fordi det præcis er uforudsigeligt, hvad der sker i systemer i opbrud og i etpartisystemer.
Når det er sagt, så betyder det jo lige præcis, at det drejer sig om at sørge for, at vi kan gøre alt, hvad vi kan, for at Kina udvikler sig videre i retning af mere liberale forhold, mere demokrati, mere respekt for menneskerettighederne.
Så den politik, der skal føres, uanset hvilke sammenligninger man måtte have lyst til at lave på et eller andet tidspunkt i verdenshistorien, er jo præcis den, der fremmer menneskerettigheder og demokrati og liberalisering i Kina.
Det er altså en dialog, en kritisk dialog, det er fastholdelse af menneskerettighedssituationen, når man taler med kineserne og den kinesiske regering, og det er det økonomiske samkvem for at videreudvikle den liberale udvikling, for økonomisk liberalisering vil erfaringsvis også føre til politisk liberalisering.
Så det vigtigste er: Hvad gør vi ved et system, som er et etpartisystem af den slags, vi ikke bryder os om?
Vi prøver at udvikle det i demokratisk, liberal retning, og det er det, udenrigspolitikken står for.
Naser Khader (RV), 2002-01-09:
Kulturministeren har sammenlignet OL i Kina i 2008 med OL i Tyskland i 1936.
Det gjorde han i dagbladet B.T. den 1. december år 2001.
På den baggrund må jeg spørge udenrigsministeren, om han er enig i den sammenligning, og hvilke konsekvenser han ønsker at drage i forhold til den danske udenrigspolitik over for Kina.
Det vil jeg gerne begrunde:
Jeg vil gerne vide, på hvilken måde udenrigsministeren mener, at man kan sammenligne den kinesiske regering med det nazistiske styre i Tyskland.
Hvad vi end kan mene om situationen i Kina, er en sammenligning med nazismens propaganda og politik en påstand af så voldsom karakter, at det nødvendigvis bør medføre en række konsekvenser.
Hvis det er udtryk for regeringens og udenrigsministerens officielle syn på Kina, må det generelle danske samarbejde med landet vel overvejes.
Skal Kina boykottes?
Og er det idrættens opgave at være politisk vagthund og håndhæve politiske sanktioner?
Man kunne jo også mene, at netop placering af OL i Kina i 2008 vil medvirke til at lægge pres på den kinesiske regering.
»Er udenrigsministeren enig med kulturministeren, når denne sammenligner OL i Beijing med OL i Berlin i 1936, og i bekræftende fald hvilke konsekvenser ønsker udenrigsministeren at drage i forhold til den danske udenrigspolitik over for Kina?«
Skriftlig begrundelse
Kulturministeren sagde lørdag den 1. december til dagbladet B.T.: »OL i 1936 var et facade-OL, som Hitler brugte til at fremme sin nazistiske bevægelse.
Det var glamourøst, spektakulært og flot, og det gjorde et flot indtryk på det tidspunkt.
Jeg mener godt, at man kan sammenligne det med OL i Beijing.«
Det undrer, at kulturministeren kan tillade sig at sammenligne nazismens propaganda med den kinesiske regering.
Det er korrekt, at der er store problemer med menneskerettighederne i Kina, men det undrer, at regeringen agter at bruge nazistiske sammenligninger som middel i arbejdet for at øge respekten for menneskerettigheder i Kina.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-01-09:
Der er ingen tvivl om, at fiskeriet med de mindre kvoter i 2002 end i 2001, som var et alvorligt år i sig selv, er i en alvorlig situation.
Derfor var det en stor glæde for os, at vi ved samrådet den 12. december nærmest fik den opfattelse, at ministeren var indstillet på at skaffe 46 mio. kr. til brug for ophugning.
Derfor kom det som en overraskelse for os, at man 8 dage senere i Fiskeri Tidende kunne læse, at nu var der lagt låg på dette om tilsagnene om ophugningsstøtte.
Jeg har lidt svært ved at se, at ministeren ikke havde et større kendskab den 12. december, end ministeren gav udtryk for, for der er da trods alt nogen produktionstid på dette blad.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-09:
Så vil jeg godt bede ministeren forklare den tankegang lidt nærmere, som går ud på, at de penge, der kommer ind ved salget af en lejlighed, med listige metoder skal trækkes ud af den pågældende boligorganisation og ved en eller anden sindrig mekanisme overføres til et nybyggeri.
Jeg vil godt bede ministeren forklare lidt nærmere, hvordan regeringen har forestillet sig, at den konfiskation af pengene skal finde sted, for ministeren bekræftede jo, hvad der også er krystalklart, at pengene tilhører boligorganisationen i det øjeblik, hvor de er kommet ind ved salget af lejligheden. Jeg går ud fra, at ministeren har gjort sig visse overvejelser om, hvordan denne pengeoverførsel rent praktisk skal effektueres, for ellers må vi jo konstatere, at ministeren har været ude med nogle udtalelser, som savner ethvert grundlag og hold - både i virkeligheden og i juraen.
Lissa Mathiasen (S), 2002-01-09:
Finansministeren siger i sit sidste svar, at pengene ved et eventuelt salg skal blive på boligområdet.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-09:
Jeg må sige, at jeg synes, det giver anledning til bekymring, at ministeren på den ene side anerkender, at der meget vel kan være tale om ekspropriation, men samtidig antyder ministeren, at ministeren har en eller anden undvigemanøvre i tankerne, således at man kan snige sig uden om grundloven ved at foretage en eller anden form for listig pengeoverførsel.
Det er jo det, ministeren antyder.
Men så vil jeg godt spørge: Mener ministeren i ramme alvor, at staten skal betale en erstatning?
Skal staten betale her, fordi der skal gives erstatning for den ekspropriation, der er foregået?
Sådan forstod jeg ministeren.