runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-17:
Jeg kan selvfølgelig ikke stå her og kommentere en konkret sag, og det ved fru Elsebeth Gerner Nielsen også udmærket.
Men jeg forventer selvfølgelig, at når der bliver sendt sådanne meddelelser ud – vi lægger dem på Integrationsministeriets hjemmeside, så alle kan følge med i, hvordan retningslinjerne er – vil medarbejderne også bruge dem, når de behandler de sager, hvor de er relevante.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-05-17:
Det kan undre, at det nu er Integrationsministeriets vurdering, at den sikkerhedsmæssige situation i Irak har ændret sig så meget, at det først nu er nødvendigt at tage det skridt.
Som ministeren også ved, har vi haft eksempler på, at familier, der har ventet i flere år i Danmark på at få lov til at indgive en ansøgning, først fik lov til det, da de af andre grunde var i en situation, som gjorde, at ministeriet var nødt til at give dem tilladelse til familiesammenføring.
Men nu må vi se fremad, og det er meget glædeligt, at vi nu får at vide, at alle irakiske asylansøgere, som har en dansk ægtefælle her i landet, har mulighed for at indgive ansøgning om familiesammenføring her i Danmark.
Og endelig: Hvornår vil ministeren sikre, at familien i Esbjerg får besked om, at dens ansøgning om familiesammenføring rent faktisk vil blive behandlet?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-17:
Men med hensyn til det første har hr. Morten Østergaard altså ikke helt ret, for det handler om, hvorvidt vi kan henvise til, at man kan leve sit familieliv i Irak, og det handler altså også om den ægtefælle, som bor i Danmark og er dansk statsborger – altså om man kan henvise vedkommende til at leve sit familieliv i Irak.
Der er to elementer i det, dels det, som jeg lige har nævnt her, dels et andet, som går tilbage til praksisnotatet fra 2004 om proportionalitet i at henvise vedkommende, der søger om familiesammenføring, til at rejse til sit hjemland og søge om ægtefællesammenføring.
Der er de to ting, men det er altså to forskellige ting.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-17:
Nej, jeg tror såmænd snarere, der tværtimod er tale om enighed, nemlig enighed om, at der er en meget sårbar sikkerhedssituation.
Men jeg vil bare lige sige om ministerens svar for et øjeblik siden, at det, der er tale om, er jo en sårbar sikkerhedssituation for irakere.
Der er irakere, som har familie her i landet, og man synes ikke, de skal tage tilbage til Irak for at søge om familiesammenføring, fordi sikkerhedssituationen ikke er til det, og derfor handler det ikke om danskere eller andre udlændinge i Irak, men om irakere, hvis sikkerhedssituation er af en sådan karakter, at man synes, det er uproportionelt at sende dem hjem til Irak.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-17:
Jeg står ikke her med den præcise vurdering, men den indgår selvfølgelig i den information og viden, vi får fra bl.a. Udenrigsministeriet.
Ellers tror jeg, vi alle sammen er klar over, hvordan situationen er i Irak.
For danske statsborgere og for udlændinge i Irak i øvrigt er der en helt særlig situation, og derfor har vi taget de initiativer.
I øvrigt har jeg jo faktisk svaret positivt og bekræftende på de spørgsmål, jeg er blevet stillet her, så jeg tror ikke, uenigheden er så stor.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-17:
Som ministeren er inde på, har man – det fremgik jo af svaret af 18. april på det spørgsmål, jeg stillede – på grund af den sårbare sikkerhedssituation i Irak valgt at ændre praksis på området.
Kan ministeren redegøre for, hvad det er for en sikkerhedsmæssig vurdering, der ligger til grund for det?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-17:
Jo, men det kræver selvfølgelig, at der er en reel ægtefælle at blive familiesammenført med.
Det er jo ikke sådan, at alle de afviste, der sidder i asylcentrene, har muligheden, der skal jo være tale om et ægteskab.
Selvfølgelig bliver baggrund osv. noteret i sagerne, men det er altså ikke alt, der bliver registreret i en form, der gør, at man lige kan trække dem ud af et system.
Det er altså ret omstændeligt.
Vi har jo haft mange andre diskussioner, og der er mange ønsker om informationer om alt muligt i konkrete sager, og det er sådan set forståeligt nok.
Men her er det altså ikke registreret i en form, der gør, at man kan trække det direkte ud af systemerne.
Med hensyn til at sende en pressemeddelelse ud kan jeg sige, at vi lægger det ud på hjemmesiden.
Advokater og andre, som har med de her sager at gøre, ved, at de kan læse de her ting, og jeg forventer sådan set, at de jævnligt går ind på vores hjemmeside og opdaterer sig selv.
Det bør være en del af deres arbejde.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-05-17:
Hvad er årsagen til, at man ikke sender en pressemeddelelse ud om det og ikke sørger for at orientere alle advokater om, at nu forholder det sig altså sådan?
Der er rigtig mange mennesker, der står med det problem.
Jeg forstår heller ikke, at det kan passe, at man i Udlændingestyrelsen ikke har en opgørelse over årsagerne til afvisning af, at der må indgives ansøgning om familiesammenføring.
Jeg synes simpelt hen, ministeren må overveje, om der ikke er grund til at gennemgå sagerne, for vi har rigtig mange afviste asylansøgere siddende i de danske asylcentre, og hvis det er sådan, at der er mulighed for, at nogle af dem kan få lov til at komme ud og leve et almindeligt liv sammen med deres familie her i landet, bør de da have besked om det.
Er ministeren ikke enig i det?
Søren Pind (V), 2006-05-17:
Hvis hr. Morten Homanns udsagn var rigtigt, ville der jo ikke blive opført nye boliger i Danmark.
Hvis alt var et nulsumsspil, ville vi jo have en konstant, en ensartet boligmasse, men hvad er der faktisk sket gennem de sidste 5-6 år?
Boligmassen er blevet udvidet, selv under denne øjensynligt katastrofale ordning for antallet af boliger i Danmark.
Jeg ved godt, at der er meget lidt, der interesserer SF, det gælder især virkeligheden, men jeg synes nu egentlig, det er meget udmærket at lægge den til grund en gang imellem, selv her i Folketingssalen.
Kristian Jensen (V), 2006-05-17:
Først og fremmest med hensyn til korrektheden af tallene: Når der er 130.000 lejligheder i Danmark og SF så påstår, at 70.000 af dem er forældrekøbslejligheder, så håber jeg, at SF selv kan høre, hvilket misforhold påstanden står i til virkelighedens verden.
Med hensyn til om vi har præcise tal, indrømmer vi gerne, at vores tal ikke er helt præcise.
Vi har ikke de helt præcise tal, men påstanden om 70.000 forældrekøbslejligheder håber jeg hr. Morten Homann også selv vil erkende klart er en overdrivelse og er klart misvisende.
Med hensyn til hvad der sker for at skabe flere boliger, så håber jeg, at hr. Morten Homann vil forfølge den vinkel, så vi kan tage en debat om, hvor mange nye ungdomsboliger der er blevet bygget i de seneste år, hvor mange flere ungdomsboliger der er blevet sat i gang efter regeringsskiftet, og hvordan vi har arbejdet målrettet på at få flere og flere boliger, også til studerende i de store byer.
Faktisk er vi kommet i den situation, at en række kollegier har ledige værelser ganske hurtigt i løbet af studiesæsonen, netop fordi udbuddet af boliger til unge er blevet større i denne regerings tid.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-05-17:
Tak for svaret, og jeg er også glad for det skriftlige svar, vi allerede har fået på S 4026, og som ministeren har gentaget her i spørgetiden.
Grunden til, at jeg har bedt ministeren om at komme her i dag, er, at det har undret os, hvorfor der ikke går besked ud til de mennesker, der står med det konkrete problem, at de rent faktisk ikke kan få lov til at indgive en ansøgning om familiesammenføring her i landet.
Familien har ikke lov til at bo sammen, og den pågældende iraker må ikke indgive sin ansøgning om familiesammenføring her i landet.
Den familie har ventet i uvished i måneder, og alligevel får den altså ikke besked om, at nu kan der indgives en ansøgning om familiesammenføring her i landet.
Hvad er årsagen til det?
Hvad er årsagen til, at ministeren ikke for længst har sagt til Udlændingestyrelsen, at der skal gå besked til de familier, der står med problemet, med henblik på at sikre, at de ved, at de nu har ret til at indgive ansøgningen her i landet?
Poul Erik Christensen (RV), 2006-05-17:
Det Radikale Venstre er ikke modstander af, at forældre, der har mulighed for det, hjælper deres børn.
Det vil sige, at vi ikke er interesseret i, at ordningen som sådan ødelægges, men vi vil gerne have fat i nogle af de alt for gunstige fradrag, der ligger i ordningen.
Vi vil heller ikke ødelægge andre dele af skattesystemet med det forslag, som SF fremsætter her.
Morten Homann (SF), 2006-05-17:
Det var jo ikke fantastisk konkret.
Betyder det her, at det problem, der ligger omkring forældrekøbsboliger, som ligger Det Radikale Venstre meget på sinde, hvis man skal tro dagspressen, først kan blive løst, når vi har fået lavet både en indkomstskattereform og en virksomhedsskattereform i Danmark?
For så har det lidt lange udsigter med at få gjort noget ved det her problem.
Så vil hr. Poul Erik Christensen ikke komme lidt nærmere ind på, hvad man egentlig vil gøre ved selve det problem, der ligger omkring forældrekøbsordningen?
Poul Erik Christensen (RV), 2006-05-17:
Mange af de tanker, der tænkes, er også om en beskatning på et andet beskatningsniveau end det, der er i Danmark.
Jeg kan sige, at virksomhedsskatteordningen er en af tankerne.
For mig at se har den en meget stor skævhed, idet virksomhedsskatteordningen giver mulighed for fradrag i topskatten, i modsætning til hvis det f.eks. havde været et selskab, hvor der kun er fradrag i forhold til selskabsskattens 28 pct.
Morten Homann (SF), 2006-05-17:
Vil hr. Poul Erik Christensen løfte sløret lidt for, hvad Det Radikale Venstre så forestiller sig, man kan gøre ved det her?
Jeg har noteret mig og også læst i pressen, at Det Radikale Venstre har delt SF’s kritik, og jeg kunne også høre, at mange af de toner, som den radikale ordfører slog an her i dag, var på samme bølgelængde som SF’s, så Det Radikale Venstre må vel have gjort sig nogle tanker om, hvordan man kan komme det her problem i møde, hvis man ikke ønsker den løsning, som SF har lagt på bordet.
Poul Erik Christensen (RV), 2006-05-17:
SF synliggør med dette beslutningsforslag nogle af problemerne med de økonomisk gunstige forhold ved forældrekøbsordningen.
Selv om Det Radikale Venstre ikke er tilhænger af beskatning af de skattefrie gevinster ved boligsalg, står det dog for mig at se i en skærende kontrast til de beskatninger, der er for arbejdsindkomster i dette land.
Forældrekøbsordningen har fået et omfang, som måske ikke kunne forudses ved ordningens indførelse.
Forældrekøbsordningen har medvirket til prisudviklingen især på de små lejligheder og specielt i byer med universiteter og højere læreanstalter, og det har nu fået et omfang, hvor blikket korrekt kastes på ordningen.
Ordningen har ikke skaffet flere boliger til de unge og de studerende, men har givet økonomisk velfungerende familier mulighed for at give deres børn en bolig ejet af familien og til en rimelig husleje med boligsikring.
Disse boliger sælges eventuelt ved studieophør oftest med en stor fortjeneste i lighed med anden skattefri indtægt ved boligsalg eller med beskatning af fortjenesten i henhold til virksomhedsordningen.
Derudover kan vælges den mulighed at sælge lejligheden til den unge 15 pct. under vurderingsprisen, en pris, der ofte er langt under den reelle handelspris.
SF’s beslutningsforslag synliggør problemet, men den valgte løsningsmodel er set fra radikal side ikke den rigtige.
Det er ikke min opfattelse, at den vil sikre mod omgåelser, og den giver mig ikke sikkerhed for, at der ikke skabes problemer i andre tilfælde, hvor 15-procents-reglen anvendes.
Det Radikale Venstre kan derfor ikke medvirke til vedtagelsen, men vi vil ikke afvise, at der kunne findes andre løsninger end den, der er skitseret i B 95.
Findes der en model, der retter op på nogle af problemerne ved forældrekøbsordningen, uden at der skabes utilsigtede problemer andre steder i skattepolitikken, kan der forventes et initiativ med fremsættelse af et beslutningsforslag.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-05-17:
Det var såmænd hr. Morten Homann selv, der henledte mine tanker på Sovjetunionen, fordi hr. Morten Homanns spørgsmål gav mig anledning til at tænke på planøkonomi, for det var det, hr. Morten Homann talte om, altså det her system, hvor man siger, der er et bestemt antal boliger, og så skal vi bare fordele goderne.
Det fungerer sådan, at der til stadighed bliver bygget nye boliger, både lejeboliger og ejerboliger, og det er også sådan, at jo mere attraktivt det er at sælge en bolig, jo flere boliger bliver der bygget, selvfølgelig i det omfang der er mulighed for det.
Og det er så der, vi kommer ind politisk for at sikre, at der er mulighed for at bygge de her boliger.
Så i en markedsøkonomi vil efterspørgsel altid betyde, at der kommer et større udbud.
Det var det, hr. Morten Homann nægtede, og det var derfor, mine tanker blev henledt på planøkonomi, for det var i den gamle planøkonomi i Sovjetunionen i 1980’erne, at man ikke troede på det.
Alle andre er siden kommet videre og kommet til den erkendelse, som jeg også fremførte her.
Morten Homann (SF), 2006-05-17:
Det var en meget underholdende henvisning, fru Charlotte Dyremose lavede til Sovjetunionen.
Det synes jeg hun skal have al mulig tak for.
Det har ikke så meget med sagen at gøre eller for den sags skyld med planøkonomi.
Mit spørgsmål var ganske simpelt: Når man bruger penge på en ordning, som har til formål at løse nogle problemer på boligmarkedet, var det så ikke bedre at bruge de penge på en ordning, som rent faktisk skaffede flere boliger?
Fru Charlotte Dyremose må da give mig ret i, at sådan som tingene er nu, uanset at regeringen, som jeg har rost den for, har lyttet til SF og har opført flere ungdomsboliger, er der en ret stor overefterspørgsel ikke mindst efter ejerlejligheder i de store byer.
Så det her problem, nemlig at de frie markedskræfter løser det helt af sig selv, som fru Charlotte Dyremose forestiller sig, er måske ikke blevet løst helt endnu.
Kunne det ikke tænkes, at man skulle gøre nogle overvejelser om, hvad man gjorde, indtil den dag kommer, hvor tusindårsriget og de frie markedskræfter løser fru Charlotte Dyremoses boligproblemer?
Charlotte Dyremose (KF), 2006-05-17:
Siden er det gået op for de fleste af os, at hvis det er attraktivt at udbyde boliger til salg eller leje, vil markedet rent faktisk også skabe dem.
Derudover har den her regering ført en politik, hvor der er blevet bygget et antal nye boliger.
Det er da en helt naturlig, sund logik, at jo mere attraktivt det er at sælge boliger i et område, jo mere attraktivt er det også at bygge de boliger, der skal sælges.
Derfor er det, at der kommer til at være en efterspørgsel på boliger af enhver form i et område, naturligvis befordrende for, at markedet skaber alle disse former for boliger.
Morten Homann (SF), 2006-05-17:
Nu må fru Charlotte Dyremose undskylde mig, men det gik fuldstændig hen over mit hoved, hvor i alverden det fradrag, som man ikke kan få og ikke kan modregne, hvis ens lejlighed taber i værdi, kommer ind i billedet.
Forslaget indebærer jo blot, at man bliver behandlet som enhver anden ejer af en bolig i dette land, men det kan være, fru Charlotte Dyremose kan opklare sagen på det punkt.
Jeg vil godt spørge fru Charlotte Dyremose: Er det ikke rigtigt, at der ikke bliver bygget en eneste ekstra bolig som følge af forældrekøbsordningen, og at i det omfang, hvor nogle bliver hjulpet til at få en bolig på grund af forældrekøbsordningen, sker det på bekostning af andre?
Når der er ledige pladser på kollegierne, er det jo kun, fordi nogle børnefamilier eller nogle pensionister, eller hvem det nu måtte være, ikke har råd til at flytte ind i de ejerlejligheder, som ryger til forældrekøbsordningen.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-05-17:
SF har fremsat et ikke bare rigtig dårligt, men efter vores mening også temmelig ugennemtænkt forslag.
Det er jo sådan, som også flere andre har været inde på, at fordi nogle forældre har mulighed for, fuldstændig ligesom hvis de drev enhver anden virksomhed, at købe en lejlighed og udleje den til hvem som helst, herunder deres børn, bliver der på den måde skabt mulighed for, at flere unge mennesker kan komme ind i ejerlejligheder.
Dermed bliver der bedre plads på kollegierne, så de, der ikke er så heldige at have forældre, der kan og vil købe en lejlighed til dem, også har et sted at bo, fordi vi med de mange tiltag, der efterhånden er gjort på boligområdet, har skabt en situation, hvor det ikke længere er nødvendigt at bo i telt, hvis man vil starte på en videregående uddannelse.
Det synes vi faktisk fra De Konservatives side er rigtig godt.
Så til det uhensigtsmæssige.
Vi kan jo godt fjerne muligheden for at få fradrag, hvis man sælger noget med tab, men hvad så, hvis det går den anden vej?
SF har med dette forslag fuldstændig undladt at gennemtænke den situation, hvor boligmarkedet falder drastisk, og den situation har vi jo faktisk oplevet før.
Vi ved, at boligmarkedet går op, og at boligmarkedet går ned, og mit spørgsmål til SF skal derfor være: Vil det også være sådan, at hvis forældrene ikke må få fradrag, skal de heller ikke betale skat, eller skal vi fjerne den proportionalitet, der normalt ligger i skattesystemet?
Derudover kan jeg kun konstatere, at grunden til, at vi har en 15-procents-regel, er, at så har man en fast retningslinje at forholde sig til, fordi man ved, at inden for den ramme må man sælge noget videre til sine børn.
Grunden til, at man må det, er i virkeligheden et værn mod en helt anden regel i vores skattelovgivning.
Vi har en meget høj arveafgift, og det betyder, at af de penge, som man har tjent og typisk har betalt topskat af, må man kun forære sine børn op til et bestemt beløb.
Vi har altså allerede i dag et skattesystem, som sikrer, at man ikke må gøre nøjagtig, hvad man vil med sine penge, og derfor har man altså denne værneregel på boligområdet.
Fra De Konservatives side har vi ingen problemer med, at forældre kan overlade deres lejligheder til deres børn.
Det er selvfølgelig til gavn for de børn, som kan bo i dem, men det er naturligvis også til gavn for de mange unge mennesker, som så får en anden mulighed for at finde en ordentlig bolig, der er bedre end et telt, altså et kollegieværelse eller en lejelejlighed.
Det er jo især tilfældet i de større byer.
Derfor kan vi fra De Konservatives side ikke støtte forslaget.
Mikkel Dencker (DF), 2006-05-17:
Det har gennem de seneste år ikke kunnet undgå min opmærksomhed, at SF har ført, hvad jeg opfatter som et ideologisk korstog mod den såkaldte forældrekøbsordning, og det korstog er så udmøntet i beslutningsforslag nr. B 95, som vi behandler her i dag.
Forslaget går i praksis ud på at afskaffe det, som SF kalder skattefordelen, men som jeg vælger at kalde forudsætningen for, at ordningen kan eksistere.
Det overrasker mig ikke, at SF ønsker at tage livet af private initiativer, hvor forældre tager sagen i egen hånd og løser deres børns boligproblemer.
I stedet ønsker SF, at den opgave alene skal løses af offentlige myndigheder.
Sådan er SF’s ideologi, og det har jeg respekt for, selv om jeg ikke er enig.
I Dansk Folkeparti glæder vi os over, at folk, i det omfang de er i stand til det, selv tager hånd om deres børns boligproblemer.
Den såkaldte forældrekøbsordning tror jeg har en stor andel i, at ventelisterne til ungdomsboliger og kollegieværelser gennem nogle år har været nedadgående.
Det kan vi ikke se noget negativt i, og vi ønsker ikke at ændre den eksisterende ordning.
På den baggrund skal jeg sige, at Dansk Folkeparti afviser forslaget.
John Dyrby (S), 2006-05-17:
Jo, det er jeg faktisk, og jeg tror ikke, fru Charlotte Dyremose kan finde nogen, der er uenig i det synspunkt.
Men det, der bare er humlen her, er jo, at jeg tror, vi kan finde en ordning, der egentlig opfylder formålet, uden at den nødvendigvis giver nogle bestemte mennesker en meget betydelig økonomisk fordel i spillet.
Jeg tror sådan set ikke, vi er uenige om formålet, og jeg fik også sagt i min ordførertale – det står jeg ved – at ordningen også har betydet, at nogle unge mennesker, der måske ellers ville have haft svært ved at få en bolig, har fået det.
Det skal vi da holde fast i.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-05-17:
Godt, det kan altså godt være, at skatten skal stige på dette område, hvis Socialdemokraterne får magt, som de har agt.
Så vil jeg godt lige spørge til det lidt principielle.
Det er jo efterhånden blevet sådan, at der rent faktisk er kollegiepladser nok til dem, der har behov for en kollegieplads, og det er selvfølgelig netop, fordi der er så mange forældre, der har kunnet hjælpe deres børn til at få en lejlighed.
John Dyrby (S), 2006-05-17:
Nej, fru Charlotte Dyremose hørte mig sige, at i denne sammenhæng vil vi gerne se på, om de regler, der er fra 1982, måske ikke i virkeligheden er lidt bedagede, som jeg udtrykte det.
Om man så kommer i strid med regeringens skatteloft, vil jeg lade regeringen afgøre efterfølgende.
Jeg ved godt, hvad svaret bliver, så det er såmænd ikke det.
Men jeg synes i virkeligheden, det er relevant at tage fat på området og se på, om der er noget, vi kan gøre bedre.
Hvis der er nogle, der får en urimelig økonomisk fordel af ordningen, så lad os dog skride ind over for det.
Så er den sådan set ikke så meget længere.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-05-17:
Sagde hr. John Dyrby ikke netop, at man gerne vil se på 15-procents-reglen, og ville det ikke for nogle betyde en højere skat, og ville det dermed ikke være et brud på regeringens skattestop?
Hørte jeg ikke lige før hr. John Dyrby sige det i sin ordførertale?
John Dyrby (S), 2006-05-17:
Fri mig for den besynderlige VU-retorik.
Vi står jo ikke ude i et forsamlingshus et eller andet sted.
Hvornår sagde jeg i min ordførertale, at jeg vil øge beskatningen?
Men det, vi diskuterer, er åbenbart ikke det foreliggende forslag.
Nej, det er hr. Søren Pinds ærinde at skyde mig i skoene, at nu vil vi igen øge skatten i Danmark.
Men vi har sagt adskillige gange – jeg har også gjort det heroppe fra talerstolen – at det er ikke det, der er formålet.
Vi har adskillige og rigelige skatteindtægter i Danmark, så jeg vil ikke øge beskatningen på dette grundlag – på ingen måde.
Søren Pind (V), 2006-05-17:
Jeg forstår på hr. John Dyrby, at selv om han får mulighed for at uddybe sine synspunkter om, hvor man eventuelt vil beskatte ekstra, en ekstra gang, ønsker han ikke at gøre det fra Folketingets talerstol.
Det synes jeg egentlig er lidt ærgerligt, når der nu er lejlighed til at fortælle hele Danmarks befolkning, hvor det egentlig er, man gerne vil beskatte yderligere, og derfor spørger jeg igen: Kunne hr. John Dyrby eventuelt uddybe sine synspunkter om, hvor det er, man vil kigge på tingene?
John Dyrby (S), 2006-05-17:
Det er i virkeligheden et noget besynderligt spørgsmål, for her behandler vi et egentlig meget sympatisk forslag fra SF, men som jeg har sagt, vil vi måske i virkeligheden gå ad nogle andre veje, og så får jeg et spørgsmål, der går på, hvorfor vi vil bryde regeringens skattestop.
Det synes jeg er en besynderlig sammenblanding af tingene.
Jeg kan ikke svare meget andet end det, jeg har sagt en gang til hr. Morten Homann, nemlig at der er områder, hvor vi kan se forslag til løsninger.
Det var det, jeg nævnte, og jeg mener ikke, at vi dermed kommer i strid med regeringens skattestop som sådan.
Nu er det jo ikke noget, der ville få mig til at ligge vågen om natten, men jeg mener ikke, at det, jeg just nævnte før, strider mod regeringens skattestop, så det har jeg ikke nogen problemer med.
Søren Pind (V), 2006-05-17:
Når man hører en socialdemokrat udtrykke sig sådan, at der skal kigges lidt bredere på skattesystemet, er der altid grund til at nære virkelig bekymring.