runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erling Christensen (S), 2000-05-02:
Hele Fødevareudvalget har ønsket at bruge fødevareministerens redegørelse som grundlag for denne forespørgsel, og det er jeg glad for.
Fødevareerhvervet, både den primære og den sekundære del,
er af stor og væsentlig betydning for det danske samfund, og her taler jeg ikke alene om de over 300.000 arbejdspladser og en eksport på ca. 100 mia. kr. Der er også tale om kultur og natur, som vi gerne vil lade gå videre i arv til kommende generationer.
Det handler også om bæredygtighed i Brundtlandrapportens lys, og det handler om fortsat økonomisk vækst.
Det handler om et holdbart velfærdssamfund, det handler om kvalitet og sikkerhed.
Alligevel ser vi i ministerens redegørelse og særlig i bilaget dertil, at usikkerhed og omstillinger kommer til at præge de kommende års fødevarepolitik.
Heldigvis har historien lært os, at ændringer og omstillinger aldrig sker hurtigere, end at de fleste kan nå at følge med.
Men vi skal være omstillingsparat, erhvervets udøvere skal være dygtige, veluddannede, kvalitetsbevidste, og der vil stadig også i fremtiden være statsstøtte, men på en anden måde og til andre formål. Samarbejdet og dialogen skal fortsat være kendetegnet for det faglige og politiske arbejde for at sikre, at det danske fødevareerhverv i fremtiden bevarer sin store betydning.
Derfor glæder vi os til at høre, hvad fødevareministeren har at fortælle Folketinget i dag.
Besvarelse
Jens Kirk (V), 2000-05-02:
På grund af et problem med § 20 i lovforslaget, som vi i øvrigt stemmer for, ønsker Venstre lovforslaget tilbage til udvalgsbehandlingen.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-05-02:
Der er ingen tvivl om, at vi fra CD's side også synes, at der skal være en god kontrol, og at fødevarerne skal være de bedste.
Men jeg vil gerne spørge Socialdemokratiet om, hvornår Socialdemokratiet har i sinde at være med til at stoppe for intensiv kødkontrol for sygdomme, som for længst er udryddet både her og i hele EU.
Det er mange millioner, der bliver brugt på den kontrol, og som kunne bruges på andre og væsentlig bedre ting.
Erling Christensen (S), 2000-05-02:
Det er jo et tilbagevendende spørgsmål, som fru Annie Lunde Hansen rejser, nemlig om trikinerne, som man undersøger for.
Jeg kan ikke svare på det.
Der ligger et program, hvor man bl.a. undersøger rævene for at se, om det er dér, problemet er.
Jeg tror, at fødevareministeren også i forbindelse med vores vedtagelse fra sidste år i maj, hvor vi havde en forespørgsel om fødevarer, skulle have en evaluering i det hele taget af kontrollen.
Så tror jeg, at ministeren måske også i den forbindelse - vi kunne da bede ministeren om at tage de overvejelser med også, når ministeren melder tilbage til Folketinget om kontrolforanstaltninger i øvrigt - ville beskrive udviklingen inden for trikiner.
Jeg ved bare, at jeg også har været til møde i Danske Slagterier, hvor vi havde den diskussion, og hvor jeg så foreslog, at vi skulle nedlægge den kontrol.
Dér sagde man til mig professionelt, at det nok ikke var en klog idé, før man kunne dokumentere over for EU og andre eksportlande, at vi heller ikke har trikiner i dyrene, der lever omkring svinefarmene.
Problemet er jo ikke blevet mindre, nu hvor vi har fået ret mange løsgående grise her i Danmark, som jo har tættere kontakt med bl.a. rævene, som er problemet i denne her situation.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-05-02:
Jeg spurgte Socialdemokratiets ordfører, fordi ministeren har det med i sin redegørelse, at ministeren ønsker at gå ind i dette spørgsmål.
Derfor ville jeg gerne høre Socialdemokratiets indstilling til det.
Erling Christensen (S), 2000-05-02:
Jo, derfor ville jeg heller ikke trætte fru Annie Lunde Hansen med at gentage det, ministeren sagde.
Det, jeg ønskede over for fru Annie Lunde Hansen, var at fortælle om de problemer, som jeg som Socialdemokratiets ordfører står med, når jeg bliver forelagt det problem.
Jeg har, som jeg sagde til fru Annie Lunde Hansen, spurgt erhvervet, og det anbefaler ikke, at vi ophører med det på nuværende tidspunkt.
Sådan har jeg hørt det, og jeg siger så: Det tror jeg måske er en god idé, indtil man finder ud af at kunne dokumentere noget over for eksportlandene, for svineeksporten er jo en meget, meget stor del af dansk landbrugseksport, og hvis der bliver sået tvivl om sikkerheden i den, så tror jeg nok, at svineproducenterne og Danske Slagterier vil have sig frabedt, at vi her ophører med en kontrol, uden at der er dokumenteret en sikkerhed over for eksportmarkederne.
Det er problemet. Jeg er fuldstændig enig i det, ministeren siger.
Det var det, jeg også sagde, nemlig at måske kunne ministeren i forbindelse med den evaluering af kontrollen, som vi har bedt om her fra Folketingets side i juli i år, komme ind på også den problemstilling.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-05-02:
Ja, men nu spurgte jeg sådan set meget konkret, og jeg havde faktisk to spørgsmål.
For det første spurgte jeg om tidshorisonten, for jeg er godt klar over, at man allerede har trappet støtten ned.
Samtidig har man så fået de dér 46 mio. ecu om året, der går til våde enge og bræmmer og alt det, vi bruger i vores miljøtiltag, plus det, der ligger i de lovgivninger, vi har til behandling i udvalget i øjeblikket.
Men det, jeg egentlig vil spørge om,
er: Hvad er det konkret for typer omkostningslettelser, erhvervet gerne vil have?
Er det pesticidafgifterne, man gerne vil have væk?
De går jo altså til at finansiere økologien med.
Er det andre ting?
Er det CO2-afgifter?
Er det ejendomsskatter?
Ja, hvad er det?
Christian Mejdahl (V), 2000-05-02:
Fru Vibeke Peschardt spørger om, hvilke omkostningslettelser der er.
Altså når vi snakker om omkostningslettelser i takt med liberaliseringen og en markedsorienteret fødevareproduktion, så er det jo ting, der sker gradvis.
Det fremhæver jeg i øvrigt også i min ordførertale.
Den slags ting kan ikke ske over en nat, og det lægger regeringen i øvrigt heller ikke op til i redegørelsen.
Det skal da retfærdigvis siges.
Men i takt med den udvikling, der bl.a. er en følge af »Agenda 2000«, og hvad der kommer efter - der er jo allerede bebudet, at for at vi kan få udvidelsen med de central- og østeuropæiske lande, kan der blive behov for en yderligere reform - mener jeg, at det bliver nødvendigt at se på de omkostninger og de særbyrder, som er påført dansk fødevareerhverv i forhold til dem, vi konkurrerer med.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-05-02:
Det er et spørgsmål til hr. Christian Mejdahl, for nu har vi jo lige her i år 2000 fået taget hul på »Agenda 2000«, altså det, der skulle være starten på liberaliseringen af EU's støtteordninger, og vi har fået en hel del penge til miljø og andre ting.
Og det er jo fint nok.
Jeg vil gerne spørge hr. Christian Mejdahl: Hvad er det
for omkostningslettelser, han forestiller sig at erhvervene skal have, når nu »Agenda 2000« udløber?
For jeg kan ikke høre andet, end det må være det tidsperspektiv, hr. Christian Mejdahl taler om.
Christian Mejdahl (V), 2000-05-02:
Hr. Erling Christensen tog jo tingene ud af sammenhængen.
Min forudsætning og mit ønske på Venstres vegne om, at man gennemfører omkostningslettelser, er jo ikke, at landbruget skal have en særlig position i det danske samfund.
Det er i forlængelse af en liberalisering af verdenshandelen, en mere markedsorienteret landbrugs- og fiskeripolitik, og så vil det ikke kun være en naturlig ting, men også en nødvendig ting, at man ser på det omkostningsniveau, som er påført dansk fødevareerhverv, for at vi kan opretholde konkurrenceevnen.
Set i det lys har jeg ingen problemer med at foreslå, at vi så også tilgodeser erhvervet med nogle omkostningslettelser.
Hr. Jørn Jespersen spørger igen, om Venstre vil være med til at bringe pesticidresterne ned under grænseværdierne.
Nu er det med pesticidrester jo også en konkurrenceparameter.
Og til hr. Ole M. Nielsen kan jeg da sige, at når man plæderer for næsten nulværdier eller nulværdier, så kan man jo heller ikke opnå det i de importerede fødevarer.
Det har tingene i hvert fald vist.
Undersøgelser viser, at der ikke mindst i frugt og grønt er større pesticidrester i importerede fødevarer end i danske fødevarer.
Men det er naturligvis Venstres mål, at vi skal have så få pesticidrester i fødevarerne som overhovedet muligt, også helst under grænseværdierne, men jeg må fastholde, at når man videnskabeligt har påviste grænseværdier, så vil det i hvert fald om ikke være en garanti, som hr. Jørn Jespersen tilbageviser, så i hvert fald give en tryghedsfornemmelse for forbrugerne, at man i hvert fald er under de grænseværdier, som videnskabeligt er fastsat.
Men Venstres mål er også, at vi skal længere ned end grænseværdierne, i det omfang det kan lade sig gøre, men det har jo ingen mening, hvis ikke de samme regler kommer til at gælde for de importerede fødevarer.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-05-02:
Jeg vil også stille et spørgsmål til hr. Christian Mejdahl.
Med hensyn til det forslag, som hr. Jørn Jespersen har om krav til nulværdier, nul giftstoffer i fødevarer, mener hr. Mejdahl, at det er muligt at gennemføre det krav over for importerede fødevarer?
Ellers har vi jo samme problem, som vi lige har omtalt
i debatten her for lidt siden med ægproduktionen, at så kan vi nedlægge vores landbrugsproduktion i Danmark, og så kan vi importere giftstoffer, for at sige det sådan, altså fødevarer med giftstoffer fra udlandet.
Men det er måske også ønskeligt efter hr. Jørn Jespersens mening, for jeg mener ikke, at vi kan stille det krav til importerede fødevarer.
Jørn Jespersen (SF), 2000-05-02:
Jeg bliver nødt til at anholde hr. Christian Mejdahls bemærkninger, når han siger, at så længe, man overholder de fastsatte grænseværdier for pesticidrester i fødevarer, så giver det forbrugerne en garanti - en garanti, blev der ligefrem sagt - for, at der ikke er nogen sundhedsrisiko.
Det er simpelt hen ikke rigtigt.
Det eneste, grænseværdierne siger,
er, at der ikke er påvist nogen sundhedsrisiko ved dyreforsøg inden for de sygdomme, man har undersøgt for.
Det siger intet om, at der ikke kan være andre sundhedsskader.
Det siger intet om, at der ikke kan være kombinationseffekter ved mange forskellige pesticider sammen, som man ikke har mulighed for at undersøge.
Det siger ikke noget om, at skaderne ikke er anderledes på mennesker, end de er ved dyreforsøg.
Så det eneste, de siger, er, at man ikke har kunnet påvise det.
Derfor er mit spørgsmål én gang til: Er Venstre med på en politisk målsætning om, at restindholdet af sprøjtemidler i fødevarer skal så langt ned som overhovedet muligt, også længere ned end de nuværende grænseværdier?
Er man med på sådan en politisk målsætning og vil arbejde for den?
Erling Christensen (S), 2000-05-02:
Ja, det forstod jeg som en vejledning til den tidligere taler.
Hr. Christian Mejdahl siger, at regelsættet skal forenkles, hvor det kan gøres, uden at det giver problemer med sikkerheden for forbruget af pengene.
Dér er vi enige.
Det har vi ingen problemer med.
Men jeg synes, at Venstre slipper lidt let om det ved at sige, at de skal have færre og færre omkostninger, som om fødevareerhvervet skal være en særlig del af det danske samfund.
Det er en del af det danske samfund, som har de goder og bærer de byrder, som vi er fælles om i dette her velfærdssamfund.
Det her velfærdssamfund giver jo så også til gengæld nogle muligheder for støtte til forskning, innovation, uddannelse osv., som er væsentlige.
Derfor synes jeg, at det er lidt fattigt af Venstre, at de fokuserer så meget på færre omkostninger og ikke fokuserer på de muligheder, som det samfund her giver også fødevareerhvervet for uddannelse, for forskning, for støtte til innovation.
Jeg synes, at Venstre helt glemmer at nævne i ordførertalen, hvor vigtigt det er, at underskovens - de små og mellemstore virksomheder - gode ideer kommer frem og bliver brugt i det her samfund.
Jeg modtager gerne hr. Keld Albrechtsens beklagelse, men jeg havde fundet det rigtigst, hvis han havde undersøgt sagen, inden han rettede bebrejdelser her fra talerstolen i den sag, vi drøfter i dag, og som jeg også synes er væsentlig.
Et samlet Fødevareudvalg beder om en forespørgsel med mulighed for vedtagelse, og regeringspartierne tog initiativ til, at vi kunne lave en fælles vedtagelse.
Det fik jeg ingen svar på, og det synes jeg er et problem, som vi må drøfte i udvalget efterfølgende.
Det gør vi så, og det skal jeg nok tage initiativet til.
Lad os så gå ind til redegørelsen her, til hr. Keld Albrechtsens ordførertale og visionen om økologi, og hvor regeringen og Socialdemokratiet langt hen ad vejen har støttet tankerne i Aktionsplan I og Aktionsplan II, ingen problemer deri. Men jeg mangler Enhedslistens mål og tidshorisonten for den vision.
Og hvad med mangelen på eksportindtægter og på arbejdspladser?
Hvordan skal vi klare den overgangsperiode?
Vi er jo ikke nået op på 10 pct.s økologi endnu, selv om jeg har været med til at arbejde på det siden 1987.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-05-02:
Hr. Erling Christensen nævner, at når der gives offentlige tilskud, så skal der også være en ordentlig kontrol.
Det har hr. Erling Christensen ret i, men hvad er en ordentlig kontrol?
Vi skal sammenligne os med de andre EU-lande, som landbruget konkurrerer med.
Jeg ved ikke, om hr. Erling Christensen har mulighed for at svare på det, ellers så vil jeg senere spørge ministeren om, hvor mange kontrollanter der er i Danmark pr. 1.000 landbrug, og hvor mange kontrollanter der er i Belgien pr. 1.000 landbrug, og hvor mange kontrollanter der er i Irland pr. 1.000 landbrug.
Efter de oplysninger, jeg har, så er det mange gange flere, vi har i Danmark, men det er muligt, at jeg kan få det belyst af hr. Erling Christensen.
Erling Christensen (S), 2000-05-02:
Da jeg lige har været igennem det, så har jeg forståelse for, at Venstres ordfører ikke på den korte tid, der er til rådighed, kan nå at svare på alle spørgsmål.
En stor del af Venstres ordførers tale gik jo på den megen kontrol og stive regler.
Venstre har jo været meget følsomme over for offentlige udgifter, og da Venstre var i regeringen, satte man meget stærke kontrolforanstaltninger ind over for, at der ikke skete misbrug af offentlige midler.
Man satte bl.a. en skarp kontrol ind på arbejdsløshedsområdet, arbejdsløshedsdagpengeområdet.
Og derfor stiller jeg Venstres ordfører det spørgsmål, om det ikke er ligegyldigt, hvilke formål de offentlige midler går til; der skal være ordentlig og sikker kontrol af brugen af de offentlige midler.
Jørn Jespersen (SF), 2000-05-02:
Hr. Christian Mejdahl siger, at rester af pesticider naturligvis skal være under grænseværdien.
Det, jeg er interesseret i, er, om Venstre yderligere er med på, at vi politisk fastsætter en målsætning, der hedder, at vi løbende skal nedbringe indholdet af pesticidrester mere end det, grænseværdierne lægger op til.
I dag bliver de jo fastsat bl.a. på grundlag af det, der hedder god landbrugsmæssig praksis.
Hvis vi nu går ind og tager den bedste landbrugsmæssige praksis, så kunne det jo tænkes, man kunne komme ned på halvdelen af de nuværende grænseværdier
eller på en fjerdedel eller på en tiendedel.
Er Venstre med på en målsætning om hele tiden at arbejde for at have så få pesticidrester som overhovedet muligt og helst ingen pesticider i vores fødevarer?
Christian Mejdahl (V), 2000-05-02:
Først til hr. Jørn Jespersen: Nej, det betyder ikke, at Venstre ikke ønsker, at fødevarerne skal være fri for pesticidrester.
Naturligvis skal man bestræbe sig på det; men i takt med, at man kan finde næsten alt det, man leder efter, hvor som helst og når som helst, så er det i masser af tilfælde en fysisk umulighed fuldstændig at friholde afgrøderne eller fødevarerne for pesticidrester, og derfor så kan der, i det omfang vi tillader at bruge pesticider - og det mener vi stadig væk at der er brug for - også findes pesticidrester i et vist omfang, men de skal naturligvis til enhver tid være under grænseværdierne. Hr. Erling Christensen spørger, om Venstre fraskriver sig forsigtighedsprincippet.
Det, jeg sagde i min ordførertale, var, at når der er videnskabelig dokumentation for, at vi er på sikker grund, så må det også være tilstrækkeligt til, at forbrugerne kan have tillid til og tryghed ved at spise og konsumere fødevarerne.
Men der kan naturligvis være situationer, hvor der må anlægges en betragtning, som også harmonerer med det forsigtighedsprincip, som hr. Erling Christensen nævnte.
Jørn Jespersen (SF), 2000-05-02:
Der er et enkelt spørgsmål, som jeg synes trænger til afklaring, når det drejer sig om Venstres holdning, nemlig spørgsmålet om pesticidrester.
I regeringens redegørelse står der, og det er en af de meget positive ting i redegørelsen, at regeringen vil arbejde for, at vores fødevarer bliver friholdt for pesticidrester; altså at målet er at komme helt af med den forurening, som rester af sprøjtemidler i vores fødevarer er.
Betyder det, at man ikke deler en målsætning om at bringe indholdet af sprøjtemidler i vores fødevarer så langt ned som overhovedet muligt og helst ned på nul?
Erling Christensen (S), 2000-05-02:
Ja, man kan bruge forskellige ord for det samme.
Når Venstres ordfører snakker om omkostningslettelser, så kan det også betyde, at man går ind og hjælper dem i konkurrencen og forbedrer konkurrenceevnen, og det synes jeg var mere fremtidsrettet, ligesom f.eks. det, regeringen har fremsat med innovationsloven, men jeg har et par spørgsmål til hr. Christian Mejdahl: Når den videnskabelige dokumentation er i orden, så sikrer man forbrugerne, sagde hr. Christian Mejdahl, uden at nævne forsigtighedsprincippet, som er nævnt i EU-Kommissionens hvidbog om fødevarer.
Vil det sige, at Venstre ikke støtter forsigtighedsprincippet? Så nævner Venstres ordfører de stive regler og kontrollen.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-02:
Jeg forstår da udmærket hr. Keld Albrechtsens svar på det spørgsmål, jeg stillede.
Men jeg stillede jo ikke et spørgsmål, som gik ud på, hvad hr. Keld Albrechtsen ellers synes der kunne have været på det forslag til vedtagelse fra borgerlig side.
Nej, men da hr. Keld Albrechtsen holdt sin ordførertale, sagde han faktisk, at der var tiltag i det, som var til direkte skade for forbrugerne, men det kunne hr. Keld Albrechtsen altså så ikke konkretisere nærmere. Det vil sige, at det var der så i virkeligheden ikke, og det svar var jeg da glad for.
Når man skal med bussen om morgenen og man så ikke lige når at høre, at bussen strejker, inden man går ud ad døren, så sker der det, at man står ved busstoppestedet og man venter og man venter og man venter og der sker ingenting.
Jeg tror, at når hr. Erling Christensen heroppe siger, at vi skal løfte andre op, og siger, at det har der været bred enighed om også i udvalget, jamen så er det jo rigtigt.
Problemet er omkostningerne for erhvervet.
Det konkrete spørgsmål gik egentlig på: Skal erhvervet fortsat alene løfte byrderne til zoonosebekæmpelse, eller kan vi fremover se, at der kommer hjælp, og at der er håb forude?
Lene Espersen (KF), 2000-05-02:
Hvis hr. Keld Albrechtsen f.eks. kigger på en graf over dansk import og eksport af æg - og dér skal jeg sådan for forståelsens skyld fortælle, at ægstandarden i Danmark, hvad angår zoonose og salmonella osv., er på et langt, langt højere niveau end det, udlandet har - vil man kunne se, at importen er steget fra ca. 6.000 i 1995 til 16.000 i 1999. Hvis ikke det skyldes, at der ligefrem er gået mode i at spise udenlandske æg, så kan den eneste forklaring på, at man erstatter sunde danske æg med udenlandske, jo kun være, at de er billigere.
Derfor er der en stor sammenhæng mellem forbrugerhensyn på den ene side og det, at man sikrer, at omkostningsniveauet ikke bliver så højt, at danske producenter ikke kan konkurrere med udenlandske.
Lad mig sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg har en helt anderledes opfattelse af det historiske forløb i denne sag.
Jeg ved ikke, hvem der bedst kan redegøre for, hvad tidligere borgerlige regeringer og hvad skiftende socialdemokratisk ledede regeringer har gjort lige siden dengang.
Men som jeg har forstået sagens substans, vedtog man en forordning i 1990, som efterfølgende er blevet ændret mange gange.
Der er kommet nye ting til, i takt med at de tekniske måleinstrumenter og alt muligt andet er blevet bedre og bedre.
Der har været tale om en løbende proces og ikke tale om nogen som helst form for status quo siden 1990 til nu
, så derfor vil jeg fastholde, at jeg mener, at det, som regeringen har gjort i dag, og det, som fødevareministeren har fremhævet, er den rigtige måde at fortolke tingene på.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-02:
Jamen så må jeg gøre fru Lene Espersen opmærksom på, at den tolkning af EU-retten, som Enhedslistens forslag er baseret på, jo fuldt ud hviler på den tolkning, som blev fastslået af den daværende borgerlige regering, dengang forordningen blev vedtaget i 1990.
Jo, det er korrekt, for dengang tolkede den danske regering det sådan, at vi har frihed her i Danmark til at have en lovgivning, der forbyder medicinrester i danskproducerede produkter, og den tolkning blev lagt til grund for det danske nulregelsystem, indtil en efterfølgende regering kom og ændrede det for nylig ved en bekendtgørelse.
Hvis fru Lene Espersen mener, at juraen dengang var forkert, var det altså den borgerlige regering, der uanfægtet af Europa-Kommissionen valgte en sådan fortolkning dengang.
Og fru Lene Espersen må vel være bekendt med, at den tolkning, den borgerlige regering dengang lagde til grund, aldrig er blevet anfægtet af Kommissionen.
Lene Espersen (KF), 2000-05-02:
De Konservative afviser også Enhedslistens forslag.
Jeg synes faktisk, at fødevareministeren allerede har svaret meget indgående og præcist og klart på Enhedslistens lovforslag.
Jeg synes, at vores fødevareminister faktisk har været rundt om langt de fleste af de punkter, som jeg også havde tænkt mig at fremhæve, så min tale skal være kort.
Vi tror på åbenhed og på frihandel, vi tror på, at vi bedst sikrer forbrugerne ved at have høje standarder på EU-plan, og i det omfang det overhovedet kan lade sig gøre, mener vi sådan set, at Danmark også på internationalt plan bør arbejde for det.
Vi har en stor interesse i at sætte høje faglige og videnskabelige standarder, og vi støtter derfor også EU's forordninger om maksimale grænseværdier.
Det er det bedste, vi kan gøre.
Jeg kan forstå på hr. Keld Albrechtsen, at det er, som om hr. Keld Albrechtsen egentlig også hælder til, at det på mange områder er ganske fornuftigt at fastsætte maksimale grænseværdier, så forbrugeren er fuldstændig sikret i det indre marked.
Men hr. Keld Albrechtsen har så den opfattelse, at vi fortolker forordningen på en forkert måde.
Det er lidt i den retning, jeg ligesom hører hr. Keld Albrechtsen sige, men jeg mener faktisk, regeringen fortolker forordningen på præcis den måde, den skal fortolkes, og jeg tror ikke, at det fremmer sagen, at vi begynder at kaste os ud i et større juridisk spørgsmål her i Folketinget om, hvordan man fortolker en præambel.
Men jeg tror, at et af de ord, som Enhedslistens ordfører måske skulle slå op i EU-juraen, er det ord, der hedder proportionalitet, for så tror jeg, hr. Keld Albrechtsen vil finde ud af, at det ikke er muligt at gøre andet end det, regeringen har gjort, som også Venstres ordfører har påpeget. Der er masser af muligheder for at lave frivillige aftaler, men som udgangspunkt implementerer vi forordningen umiddelbart og kører med de maksimale grænseværdier.
Det at have grænseværdier betyder jo ikke, at man skal fylde noget i sin produktion.
Det betyder ikke, at man skal opretholde et vist niveau, det betyder bare, at man ikke må komme over det niveau, så man kan stadig køre efter at fylde så lidt i som overhovedet muligt.