Anne Baastrup (SF), 2004-04-22:
Først til beslutningsforslag nr. B 161 om adgang til stedbarnsadoption for registrerede partnere fra barnets fødsel: Der har været en hel del diskussion de forskellige ordførere imellem om, hvorvidt vores beslutningsforslag var rimelig klart formuleret, om der ikke var problemer for de heldigvis ganske få registrerede par, hvor moderen dør, inden partneren har mulighed for at adoptere.
Sådan som jeg forstod bl.a. på dialogen mellem fru Pernille Rosenkrantz-Theil og fru Inge Dahl-Sørensen, er projektet fremover, at vi bruger udvalgsarbejdet til fuldstændig at få afklaret, hvor problemerne er, og hvordan vi i fællesskab kan få løst dem.
Det er nemlig også min opfattelse, at der, selv om der måske har været lidt knubbede ord fra starten af på baggrund af ministerens klare afvisning, er en interesse for at løse det barns problem, hvor den biologisk mor dør, og hvor der ikke er nogen biologisk far, men der er så heller ikke mulighed for, at den registrerede partner kan blive forælder.
I det næste beslutningsforslag, B 155, har vi, de forenede forslagsstillere,
jo forsøgt at tilgodese de indvendinger, der kom, da vi behandlede de forskellige typer forslag i forrige samling.
Det, der har været vores ønske,
er at give registrerede partnere mulighed for at blive underkastet den vurdering, der naturligt skal ske fra adoptionsmyndighedernes side.
Det betyder ikke, at vi med beslutningsforslaget lægger op til, at registrerede partnere skal have ret til at adoptere.
Slet ikke.
De skal blot have ret til at få myndighedsbehandlingen.
Her vil jeg godt gå ind i den diskussion, der var mellem fru Lissa Mathiasen og fru Inge Dahl-Sørensen, for fru Lissa Mathiasen var måske lidt hurtig til at sige, at enlige adoptanter bliver behandlet fuldstændig på lige fod med paradoptanter.
Her tror jeg ikke, at der er nogen som helst diskussion
Jeg tror da, at det er helt naturligt, at når vi får gennemført registrerede partneres mulighed for at adoptere, går man da også ind og spørger: Hvordan vil du klare en eventuel situation, hvor et pubertetsbarn kommer hjem og er ked af det?
Hvordan vil du styrke dit barn på en sådan måde, at der ikke er nogen som helst diskussion om, at barnet får en lykkelig barndom, på trods af at der kan være diskrimination i samfundet?
Jeg er helt sikker på, at i den tilbundsgående analyse, som adoptionsmyndighederne sætter i sving, når der skal adopteres, uanset om det er ægtepar, enlige eller registrerede partnere, vil de naturligvis tage udgangspunkt i de enkeltes forhold, og derfor vil man også spørge fra adoptionsmyndighedernes side: Hvorfor vil I to mænd egentlig have et barn?
Mener I, at I kan håndtere, at barnet ikke har daglig omgang med kvinder?
Hvordan vil I sikre det?
Har I tilstrækkeligt med kvindelige bekendtskaber til, at barnet får den mulighed?
Man vil naturligvis have gennemtænkt det som registreret par, fordi man ved, at det er vigtigt for børnene, at de kender begge køn godt, og at de har trygge og gode relationer til mennesker af begge køn.
Som hr. Helge Adam Møller sagde før, er det naturligvis vigtigt, at børn, der vokser op hos en enlig mor eller i et lesbisk parforhold, har en god, fast kontakt med mænd, og derfor tror jeg ikke, vi skal sætte os i den situation, som det amerikanske samfund er i nu, hvor et af de centrale punkter i den amerikanske valgkamp tilsyneladende er, om præsidenten vil forbyde registreret partnerskab eller ej.
Jeg synes, vi er kommet langt i det danske Folketing, fordi vi har haft diskussionen gennem så mange år.
Jeg ved godt, at der i 1987 var en meget, meget intens debat om, hvorvidt man skulle tillade registreret partnerskab.
Der blev talt på knapper, jeg havde selv fornøjelsen af at kende de mennesker, som fremsatte lovforslaget, og der var ingen tvivl om, at hvert enkelt folketingsmedlem forholdt sig fuldstændig partifrit til sagen.
Som Venstres ordfører sagde, er der ikke enighed i Venstres folketingsgruppe, og derfor tror jeg, det er vigtigt, at vi siger, at her er der ikke nogen højre- og venstrefløj.
Det drejer sig om almenmenneskelige forhold, for alle partier har homoseksuelle i deres medlemskreds, og derfor vil partierne få lejlighed til og brug for diskussion internt i gruppen.
Det er meget centralt, at man ikke, bare fordi man lever i et registreret partnerskab, bliver afskåret fra overhovedet at få vurderet, om man er forældreegnet, og jeg tror, at vi i den kommende debat om forslaget - som jeg selv mener vi har fået formuleret på en sådan måde, at det er klart forståeligt, hvad budskabet med det er - kommer et skridt videre i forsøget på at få overbevist et flertal her i Folketinget om, at det rent faktisk er en god idé at anerkende, at registrerede partnere har mulighed for at søge på lige fod med enlige og med gifte.
Det betyder ikke, at man har ret til at få et barn.
Det betyder bare, at man har ret til at få prøvet, om man er forældreegnet, så jeg håber inderligt, at vi kan tale os mod hinanden og ikke fra hinanden i denne sag.