runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helge Adam Møller (KF), 2000-05-10:
Jeg troede først, det var, når man kom op i alderen, at man begyndte at huske dårligere.
Må jeg minde fru Baastrup om, at Det Konservative Folkeparti tre gange inden for de sidste 6 år har fremsat forslag her i Folketinget om bedre forebyggende arbejde og særlige sanktioner over for unge kriminelle både under og over den kriminelle lavalder, hvor vi netop tager udgangspunkt i den 16-årige, og hvor vi siger, at det første, der skal ske, er, at hans hjem bliver opsøgt i samme øjeblik, politiet har fat i kraven på ham, for at se, hvad kan forældrene gøre. Derefter tilknyttes der en særlig voksen person, som har de ressourcer, der er nødvendige.
Derefter skal der være mulighed for eksempelvis en særlig form for ungdomssamfundstjeneste, som bringer vedkommende i kontakt med voksne mennesker, hvor han får en fornemmelse af, at det har en konsekvens, at han har stjålet en skindjakke eller en bil.
Derefter med den mulighed for den ungdomskontrakt, man nu har, der kun gælder for 15-årige,
laver man en ordning - det kan ikke være nøjagtig den samme - som er rettet ud fra samme holdninger og synspunkter, som også kan anvendes over for 12-, 13- og 14-årige.
Det forslag har da været behandlet her i Folketinget tre gange, senest forrige år, og SF har hver gang stemt imod.
Må jeg minde fru Baastrup om det.
Tom Behnke (FRI), 2000-05-10:
Jeg er nødt til at korrigere fru Anne Baastrup.
Når fru Anne Baastrup siger, at for højre side af salen og de borgerlige partier, hvilket jeg betragter Frihed 2000 som værende en del af, er eneste løsningsmulighed - eneste løsningsforslag - højere straf, så er det ikke rigtigt.
Det er simpelt hen ikke rigtigt. Bl.a. har vi jo flere gange foreslået, at det, man i langt højere grad burde gøre, var et hurtigere indgreb.
I stedet for at lade unge mennesker stjæle 30, 40, 50, 60 biler, før man griber ind, så grib ind første gang og grib ind hver gang.
Det har ikke noget at gøre med at give en højere straf.
Det har bare noget at gøre med, at man griber ind med det samme, således at de får et rap over fingrene første gang og opdager, at det, de gjorde, var forkert, i stedet for at de får lov til at løbe linen ud.
I forhold til spørgsmålet om mulighed for varetægtsfængsling er det jo den øvrige lovgivning, der forudsætter 1½ år i strafferammen
, og derfor er man simpelt hen nødt til at sætte den op.
Ikke fordi de nødvendigvis skal have en længere frihedsberøvende straf i sig selv, men for at give muligheden for en varetægtsfængsling.
Så lad være med at beskylde os for det, i hvert fald Frihed 2000, og jeg synes heller ikke, at jeg har hørt det fra hverken Venstre eller De Konservative.
Svend Heiselberg (V), 2000-05-10:
Jeg synes, det er ærgerligt, at vi ikke har haft lejlighed til at høre fru Margrete Auken i dag forklare, hvorfor det ikke er gået så galt, som fru Margrete Auken jo ellers påstod at det ville komme til at gå på Nørreport.
Men hvorfor kom det ikke til at gå så galt, som fru Margrete Auken forsøgte at bilde hele den danske befolkning ind?
Margrete Auken (SF), 2000-05-10:
Altså hr. Heiselbergs hoved ved jeg ikke fejler noget, men ørerne sidder på hovedet, og der er jo noget, der tyder på, at de i hvert fald fejler noget.
Nu har jeg, jeg tror tre gange ligesom hr. Melchior været oppe at sige
, at der selvfølgelig ikke var nogen af os, der håbede, at det skulle gå galt.
Det kaos, vi frygtede, er ikke kommet - og tak for det.
Dem, vi først og fremmes kan takke, er DSB.
Jeg tror ikke, hr. Heiselberg har været på Nørreport, det ville da overraske mig, men hvis man ser det, kommer man ikke og siger, at det her ligner noget lykkeligt.
Det er ikke noget rart sted at være, og det skal stå på i 3 år.
Som jeg har sagt, er det fint, og jeg er meget, meget taknemmelig over, at det ikke blev det kaos, vi frygtede.
Det andet vidste vi ville komme, det er kommet, og det er blevet så dødssygt, som vi havde forestillet os.
Slutløsningen er bestemt heller ikke rar, og vi ender altså - det ved hr. Heiselberg også godt - i et hul henne på regionaltoget, og jeg sagde jo engang, at to trafikpolitiske ordførere kunne ikke passere hinanden på den der trappe, der ville blive 1,5 m bred.
Den er der jo stadig væk.
Det er der jo heller ikke gjort noget ved.
Jacob Buksti (S), 2000-05-10:
Som minister må man jo altså sige, at kun en tåbe frygter ikke Folketinget.
Det er jo et led i det parlamentariske princip, og derfor vil jeg gerne tilsige fru Margrete Auken, at der overhovedet ikke vil være noget frækt i det
, hvis fru Margrete Auken fortsat interesserer sig meget stærkt og dybt for metroens udvikling.
Samtidig skal jeg også gerne give tilsagn om, at jeg naturligvis i parlamentarismens ånd vil svare på alt det, der vil blive spurgt om og somme tider måske endda også ligefrem informere på eget initiativ ud fra den betragtning, at det måske er i ministerens interesse at sikre sig, at der er mindst 90 mandater på plads.
Så alene af den årsag vil jeg sige: Ja, selvfølgelig kommer vi til at diskutere det her løbende, og det er i hvert fald ikke sidste gang.
Det ville overraske mig meget.
Så der er absolut ikke noget frækt i det.
Det her er altså fremme på den yderste forkant, hvor man kan sige, at hvis det lykkes, er Ansaldo verdensmestre, hvis det ikke lykkes, er de færdige.
Det er sådan set markedsmekanismens bedste svar på det.
Min fornemmelse er, at der faktisk er fremdrift i det her.
Det er også det, jeg læser i Jernbanetilsynets brev, hvor man refererer til TÜV Rheinland.
Så jeg har ikke noget grundlag endnu for at kunne sige, at der ikke er fremdrift,
men jeg deler da i den forstand bekymringen for, om vi kan tro på, at det så faktisk lykkes. Nu er jeg nødt til at tro på, at det kan lykkes, men som jeg også sagde til fru Margrete Auken, skal jeg garantere for, at både jeg selv, ministeriet og andre gode kræfter er ret optaget af, at vi ikke bare bevæger os på kviksand.
Hvorvidt det så er sådan, at fru Margrete Auken har tilsagn fra Jernbanetilsynets direktør eller ej, skal jeg selvfølgelig ikke blande mig i, og den anden diskussion skal vi jo have i morgen i udvalget.
Jeg ved ikke rigtig, hvad det er for en form for ekspertise, man skal have, for at man kan konstatere, at det, som Jernbanetilsynet siger, det kan klare på 1 måned, bør det højst kunne klare på 1 år.
Jeg har en tro
på, at de folk, der ved, hvad det her handler om, også er i stand til at foretage en vurdering af, hvor lang tid det tager. Men jeg vil godt sige til fru Margrete Auken igen, at jeg er helt enig i, at man da ikke kan sætte tog ud, som ikke er sikre.
Det er altså det afgørende, at det skal være sikkert, og det vil også sige, at der ikke er nogen tog, der kommer til at køre, hvis ikke de myndigheder, der vurderer sikkerheden, kan sige god for dem.
Om det så betyder, at der skal være en person på, ja, det må tiden jo vise, men det, som vi altså arbejder på, er, at konceptet kommer til at fungere.
Jeg mener nu altså, at i forhold til den situation, man har stået i tidligere, er de nu indskrænket, så de i hvert fald er til at overse, og dem, vi så kan se, og det mener jeg faktisk er dem alle sammen, holder vi faktisk ret meget øje med i en fælles bekymring for, at det her system faktisk kommer til at virke.
Så kan jeg jo kun arbejde på, at fru Margrete Aukens spådomme om, at det er 2005, bliver gjort til skamme; men det var absolut ikke ment som en giftighed.
Margrete Auken (SF), 2000-05-10:
Jeg takker for svaret og kvitterer også for det.
Jeg går ud fra, at det ikke bare er for at sikre 90 mandater, men også for at informere den danske offentlighed, at det er i ministerens interesse, det kommer i salen, og jeg vil så ikke specielt spørge til det. Jeg vil lige sige en ting om økonomien.
Nu fik jeg ikke sagt det før.
Er der ikke noget med, at det koster 190 mio. kr. for hver måned, projektet forsinkes?
Det er et eller andet dramatisk tal.
Noget af det, vi står med i denne sag her, er jo, at bare det, togene koster, meget hurtigt sættes over styr med de her forsinkelser, så det er ikke i småtingsenden, vi er med de forsinkelser.
Vi skal ikke ind nu og diskutere økonomien i Ørestaden, men der var et sted, hvor jeg syntes, ministeren var overdreven optimistisk, og jeg er spændt på, om det lykkes i krigen med Miljøministeriet alligevel at tvinge et nyt storcenter igennem derude med en eller anden historie om, at hvis man laver det lidt miljøkønt, kan man så ikke få lov til at lave det i de her sammenhænge.
Men indtil videre ligner økonomien i Ørestaden sagen, altså den der historie med, at når jeg får 2 til foruden den, jeg venter på, så har jeg 3.
Lad det så være sagt, det er ikke til yderligere debat.
Det var, fordi ministeren selv i sit svar gjorde opmærksom på det andet problem.
Det ene problem var sikkerheden, og jeg glæder mig over, at ministeren selv er klar over, at Ansaldo skal være verdensmester - skal være verdensmester - hvis det her skal fungere.
Samtidig satser vi altså alt på det hele vejen igennem med nogle tidsfrister, der er så hysteriske.
Altså det er gambling.
Når jeg siger det nu, så er det, fordi jeg skal være helt sikker på, at når vi engang skal til at gå denne her sag efter, hvem der så kommer til det, det kan godt være, det bliver børnebørnene, så kan de se, hvem der sagde hvad hvorhenne.
Nu blev der altså sagt, at vi altså skal have en verdensmester, men det går vi ud fra Ansaldo er.
Det er imponerende, for det har de ikke tidligere vist sig at være. Det der med økonomien nævnte ministeren som det andet.
Bare lige så der er kvitteret for, at der går jeg ud fra, at ministeren er klar over, at den er meget mere gennemskuelig end det der med teknikken.
Man behøver ikke at have sine hemmelige kilder rundtomkring, eksperter osv. og folk, der fremlægger papirer fra Cowi og Rambøl, og hvor de nu kommer fra, for at være klar over, at den økonomi har det ikke godt.
Jacob Buksti (S), 2000-05-10:
Jeg skal bare takke fru Margrete Auken og bare af hensyn til børnebørnene og historieskrivningen sige, at jeg ikke sagde, at Ansaldo er verdensmester, men at de bliver det.
Margrete Auken (SF), 2000-05-10:
Og af hensyn til historieskrivningen vil jeg så igen lige minde om, at ministeren har sagt, at vi tror på, at man kan klare det her på 1 måned, altså når først TÜV Rheinland har leveret.
Jeg bemærker, at det så er måneden efter kommunevalget, hvis vi skal snakke politikersprog, og vi kender alle sammen Københavns Kommunes store interesse i sagen.
De har 1 måned, og ministeren har selv sagt, at hvis - hvis - de magter det, så er de verdensmestre.
Det er vel en gambling, der vil noget, og for skatteydernes penge.
Lotte Bundsgaard (S), 2000-05-10:
Det beslutningsforslag fra Venstre og De Konservative, som vi nu skal behandle, skulle angiveligt være fremsat som en løsning på de problemer, som biltyveri giver det danske samfund.
Først vil jeg gerne starte med at gøre opmærksom på , at antallet af biltyverier er faldende.
Vi ser altså en klart bedre udvikling på dette område, men der er da stadig et problem, som forslagsstillerne altså tror man kan løse ved højere straf og øget brug af varetægtsfængsling.
I Socialdemokratiet mener vi ikke, at en forhøjelse af straffen alene er en brugbar løsning.
I Socialdemokratiet mener vi, at straffen for brugstyverier af biler allerede nu er relativt høj set i forhold til lignende forbrydelser, og vi kan ikke se, at det er nødvendigt at varetægtsfængsle biltyve i større udstrækning, end det sker i dag.
Vi mener, at varetægtsfængslingen skal bruges, når en forbryder kan forhindre eller vanskeliggøre en opklaring. Varetægtsfængslingen skal ikke bruges om en ekstra straf, og som vi jo ved, er et biltyveri tit opklaret allerede ved anholdelsen; det er ofte biltyven selv, der sidder bag rattet. Grundlæggende mener vi også, at man skal passe på med at lovgive alt for detaljeret, for hvad bliver det næste?
Skal vi skærpe straffen for butikstyveri eller for cykeltyveri?
Vi er således indstillet på at se på øget brug
af fartovervågning
, men grundlæggende mener vi, at vi har brug for en ny trafikkultur i Danmark.
De gentagne kampagner mod spirituskørsel har vist sig at have en gavnlig effekt på de danske bilister.
Desværre er kampagnerne for at overholde hastighedsgrænserne ikke i samme omfang slået igennem over for befolkningen.
Gang på gang hører vi om især unge mænd, der bliver slået halvt eller helt ihjel, fordi de kører for stærkt.
Fart er stadig den største enkeltårsag til trafikdrab.
Der bliver taget mange initiativer for at ændre på den dårlige holdning til hastighedsovertrædelser, og jeg tror, det er muligt, men der findes ingen hurtige løsninger, det kræver et langt, sejt træk.
Et af de største problemer set med hensyn til biltyverier er den organiserede kriminalitet, hvor bander samarbejder på tværs af landegrænserne.
Det gør det svært for dansk politi at stoppe tyvene, men det kan lade sig gøre gennem en målrettet indsats og et styrket internationalt samarbejde.
Derfor er bl.a. Schengensamarbejdet meget vigtigt.
Netop en målrettet indsats fra politiets side har betydet, at der er sket et markant fald i biltyveriet gennem det sidste par år. Teknisk er der også igennem de sidste 10-15 år blevet udviklet adskillige installationer, der gør det muligt at forhindre biltyvene i deres forehavende, og nye krav til, at alle nye biler skal være udstyret med startspærre, har også gjort det betydelig sværere at være biltyv i dagens Danmark. Vi kan altså ikke støtte det her forslag.
Vi mener i stedet for, at vi fortsat gennem et godt politiarbejde, gennem internationalt samarbejde og kriminalpræventivt arbejde skal dæmme op for biltyverierne.
Helge Adam Møller (KF), 2000-05-10:
Nu siger fru Lotte Bundsgaard, at antallet af biltyverier er faldet drastisk, at det går den rigtige vej osv.
Så det er altså gået fremad, blevet værre og værre og værre, siden regeringen sidst sagde, at den intet ønskede at foretage sig.
Svend Aage Jensby (V), 2000-05-10:
Venstres ordfører, hr. Karsten Nonbo, er forhindret i at være til stede, så jeg skal derfor gøre nogle bemærkninger til forslaget.
Det første, jeg kan sige, er, at det forekommer jo ikke overraskende, at Venstre støtter det her forslag, som hr. Helge Adam Møller er forslagsstiller til, og som i bemærkningerne jo klart og tydeligt har skildret, hvorfor Venstre støtter det.
Hvis man gør det for anden gang, og man er over 18 år, så får man 10 dages hæfte.
Det er ulykkeligt, at regeringen som et led i bekæmpelse af kriminaliteten ikke vil være med til at støtte sådan et forslag som det her.
Det er umuligt at forklare befolkningen.
Unge mennesker starter deres kriminelle løbebane med at stjæle en bil, som de så til syvende og sidst ofte anvender til tyverier, indbrud i private hjem.
35.000 familier fik sidste år deres private hjem ransaget af tyveknægte.
Men det vil regeringen ikke.
Regeringen viger ikke tilbage fra at skærpe straffene i andre henseender, f.eks. inden for færdselsområdet, fordi den tror, der er noget kriminalitetsdæmpende i det, men når vi snakker om brugstyverier, vil den altså ikke være med.
Når man desforuden ser på de tab, der påføres bilejerne i Danmark i kraft af forhøjede forsikringspræmier på grund af de store erstatninger, der bliver udbetalt, så har man yderligere et incitament til at skærpe straffen. Jeg kan sige med sikkerhed, at de fleste borgere i det her land ikke kan forstå, at man kan stjæle biler og stjæle biler og blive løsladt af politiet en time efter, at man er blevet anholdt.
Der er, som reglerne er i dag,
ikke mulighed for varetægtsfængsling af biltyve.
Men som sagt tidligere er det, der ligger Venstre mest på sinde, at de her mennesker starter deres kriminelle løbebane med at stjæle biler, og det er derfor, at Venstre og De Konservative ønsker en hårdere reaktion.
Frank Jensen (S), 2000-05-10:
Jeg skal stærkt beklage, at Venstres ordfører åbenbart var forhindret i at høre min indledende tale.
Det gør jo, at jeg må henvise til Folketingets forhandlinger, for jeg vil ikke trætte Folketinget på det her sene tidspunkt
af dagen med at gennemgå min tale igen.
Jeg synes alligevel, at det er tankevækkende, at vedkommende, der optræder i dag som ordfører for et af forslagsstillerpartierne, ikke havde lejlighed til at beskæftige sig med min besvarelse på det beslutningsforslag, der er fremsat.
For hr. Jensby står jo ikke tilbage for at skrive om det i aviserne - det er et stort engagement, hr. Jensby lægger i den her sag - hvilket jeg også har bemærket i dagspressen.
Men nuvel, jeg henviser til den besvarelse, jeg gav.
Men hvad angår den del, som optog hr. Jensby meget, nemlig muligheden for varetægtsfængsling, kan jeg bare lige nævne, at det altså lykkes de kolleger, som hr. Jensby har i anklagemyndigheden i Københavns Politi, at bruge varetægtsfængslingsbestemmelserne for biltyveri.
Jeg nævnte også tallet.
Tallet har været stigende fra 1997 til 1999.
Der er hvert år sket en stigning, så vi er oppe på, at der af Københavns Politi alene varetægtsfængsles 26 mennesker for biltyveri.
Så skal hr. Jensby lade være med at stå på Folketingets talerstol og sige, at det ikke er muligt at bruge varetægtsfængslingsbestemmelserne.
Jeg synes i øvrigt også, at hr. Jensby begik den fejl at tale om, at der ikke er mulighed for frihedsberøvelse af folk, der stjæler biler, som de kører folk ihjel med,.
Naturligvis er der det.
Det sker også.
Til hr. Jensby vil jeg sige: Jeg synes, at det var bedrøveligt, at hr. Jensby ikke brugte lejligheden til - med den viden og indsigt, hr. Jensby har - at tale ud fra det, men alene ud fra jeg havde nær sagt nogle fordomme om, hvordan tilstanden og retstilstanden på det her felt er.
Det skal jeg beklage.
Lotte Bundsgaard (S), 2000-05-10:
På hr. Jensbys tale lød det, som om det med at køre for hurtigt ikke gjorde så meget, bare det var i ens egen bil og ikke i en stjålen bil.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre hr. Jensby, om det slet ikke er så slemt at køre for hurtigt.
Og er hr. Jensby klar over, at den største årsag til trafikdrab i Danmark er fart? Er det et problem, eller er det bare ligegyldigt, hvis det er ens egen bil, man kører for hurtigt i, uanset om det er på motorvej eller på landevej.
Det lød lidt, som om hr. Jensby mente, at straffen var den samme, hvis man stjal en bil og kørte i den og stillede den igen, som hvis man stjæler en bil og slår et andet menneske ihjel.
Det lød lidt, som om det var en meget kort straf, der var, men hvis man slår et andet menneske ihjel, når man kører rundt i en stjålen bil, bliver straffen så ikke højere?
Svend Aage Jensby (V), 2000-05-10:
Dem kender jeg jo også fra tidligere debatter, som vi har haft om det her forslag.
Jeg vil godt bede justitsministeren nævne de eksempler, gennemgå sagerne - det er der vel desværre ikke tid til, men så kan vi vel få det oplyst under udvalgsbehandlingen -
hvori der, fordi man har fundet, at der er skærpende omstændigheder, er sket varetægtsfængsling.
De 26 tilfælde, man kender fra København, er jo folk, som er straffet i om ikke hundredvis, så utallige gange for brugstyveri.
Det, forslagsstillerne ønsker med det her beslutningsforslag, er, at det også er første gang, man begår brugstyveri, der skal ske en reaktion.
Det optager os altså meget, og det er den skærpelse, som vi mener vil være nyttig.
Jeg kan sige til fru Lotte Bundsgaard: Nu er det jo ikke en færdselspolitisk debat, vi hr. Vi er ikke enige i de hastighedsgrænser, som regeringen har stemt igennem her i Folketinget, det er vi ikke.
Men det er brugstyveri, vi taler om i dag, og der er det altså den holdning, Venstre står for, som jeg her har givet udtryk for.
Helge Adam Møller (KF), 2000-05-10:
Må jeg gøre opmærksom på, at det betyder, at hver gang der er 400 biltyve i København, så er der 399, der ikke bliver varetægtsfængslet, og én der bliver.
400 biler stjæles altså, én tyv bliver varetægtsfængslet.
Jeg mener nok, der var behov for, at det tal var omkring 10-12 gange så stort, nemlig alle dem, hvor der er en stærk mistanke om, at de har været ude at bruge bilen til indbrudskriminalitet.
Det er jo det, beslutningsforslaget lægger op til.
Ikke at alle skal varetægtsfængsles, men i et langt større omfang.
Det vil medføre, at masser af tyverier bliver opklaret.
Det bliver de ikke i øjeblikket.
Svend Aage Jensby (V), 2000-05-10:
Nu er der jo ikke så mange tilhørere her i Folketingssalen i dag, men det kunne jo være, der var nogle, der læste det i forhandlingerne eller så det på tv, og derfor vil jeg udrydde enhver form for misforståelse.
Hvis der bliver sået tvivl om, hvorvidt de betragtninger, jeg har fremført, repræsenterer Venstre, så kan jeg sige med sikkerhed: Det er Venstres holdning.
Det har været Venstres holdning i årevis, og det vil blive ved med at være Venstres holdning.
Det, der er sagen, er, at som straffelovens § 293, stk. 1, første punktum, er udformet, så kan maksimumstraffen højest være fængsel i 1 år, og man skal altså have stjålet biler i nærmest årevis for at komme op på det niveau.
, fordi grundbetingelsen for varetægtsfængsling er - hvad justitsministeren jo ved - at der skal være en strafferamme på 1 1/2 år.
Hr. Helge Adam Møller og jeg ønsker, at det skal være muligt at varetægtsfængsle, selv uden at der foreligger skærpende omstændigheder.
Det er det, vi plæderer for, og det er altså Venstres politik.
Frank Jensen (S), 2000-05-10:
Jeg vil på ingen måde forhindre Venstre og De Konservative i at ønske, at der skal ske varetægtsfængsling i førstegangstilfælde.
Det er jo ofte forbundet med, at anklagemyndigheden skal vise, at den pågældende har gjort det gentagne gange, og det er også dér, det sker.
Men man må ikke stå her fra Folketingets talerstol og sige, at vi i straffebestemmelserne for brugstyveri, herunder af biler, har en slap eller for den sags skyld lav straffebestemmelse i straffeloven.
Det har vi ikke.
Vi har under skærpende omstændigheder, det vil sige dér, hvor der sker gentagne biltyverier, en straffebestemmelse på 2 års fængsel, og vi har en normalstrafferamme for tyveri på 1½ års fængsel.
Så de almindelige bestemmelser for varetægtsfængsling finder altså anvendelse, de bruges af politiet og anklagemyndigheden, og jeg synes, at det kunne være rart, hvis vi i fællesskab, regering og opposition, herunder V og K, kunne tale om: Hvad kunne vi tage yderligere af initiativer, som har vist sig at virke i forhold til at få antallet af biltyverier bragt ned?
Det, regeringen er optaget af, er at komme det uvæsen til livs, for vi synes naturligvis
også, at det er stærkt krænkende for vores almindelige retsbevidsthed, at folk stjæler, herunder biler, og begår indbrud osv.
Det er ubehageligt.
Det skal vi bekæmpe.
Men vi skal passe på, at vi ikke kommer til at tage retspolitiske initiativer, som i øvrigt går videre end det, vi ellers ville se anvendt som et generelt strafferetligt princip.
Og dér er det, at jeg hele tiden har opfattet det sådan, at varetægtsfængslingsbestemmelserne var af hensyn netop til efterforskning for poltiet og i tilfælde af, at anklagemyndigheden kunne påberåbe sig over for domstolene, at der var en latent mulighed for gentagelse af det kriminelle forhold.
Svend Aage Jensby (V), 2000-05-10:
Jeg vil gerne på Venstres vegne give tilsagn om, at vi vil medvirke til alle tænkelige præventive foranstaltninger for at bringe det her uvæsen, som brugstyverierne er, til ophør, hvis regeringen samtidig vil være med til, at straffen for at begå brugstyveri anden gang ikke bare skal være en bøde, når man er under 18 år - en bøde mindre end den, man får for at køre lidt for hurtigt - og hvis regeringen vil være med til at ændre strafferammens maksimum, sådan at en mand, der har lavet f.eks. fem brugstyverier i løbet af 1 måned eller 2, kan varetægtsfængsles. Det kan han ikke i dag.
Så vi har en fælles interesse i - det er jeg enig i - at bringe uvæsenet til livs, bringe det til ophør.
Det vil vi være med til med enhver form for præventiv foranstaltning, hvis så regeringen vil være med til at sikre, at kursen for brugstyveri i andengangstilfælde skærpes markant, så vi får forhøjet strafferammen i § 293, stk. 1, første punktum, til 1½ år.
Så er vi med på det hele.
Så vil befolkningen kunne forstå det, for det er jo også lovgivningsmagtens opgave at lave en sådan retspolitik.
Befolkningen forstår det ikke, og det er da det, vi skal være med til at bringe på plads.