runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sandy Brinck (S), 2002-05-28:
Folketingets Retsudvalg har faktisk gjort sig den ulejlighed
at holde en minihøring om det her lovforslag, hvor vi har haft forskellige eksperter inde. Det affødte en række spørgsmål til ministeren, som vi så rigtig nok fik nogle svar på, men vi har jo faktisk været nødsaget til for ganske mange af dem at bede om at få et svar, fordi vi fik vand ud af ørerne-svar.
det her er tredje gang, vi har spurgt.
Når vi ikke kan få det på skrift, må ministeren da magte at komme op og sige med egne ord fra Folketingets talerstol, hvad den faglige, saglige begrundelse er for, at lige nøjagtig når det gælder ungdomssanktionen, har ministeren syntes, at her skulle de indgreb, som ministeren har foreslået, også gælde.
Lene Espersen (KF), 2002-05-28:
Vi har besvaret en stribe spørgsmål under udvalgsbehandlingen.
Jeg kan forstå, at der har været nogle, der åbenbart ikke finder, at de besvarelser har været fyldestgørende eller så faglige, som spørgerne ønskede sig det.
Vi har haft en anden opfattelse af tingene.
Jeg mener faktisk, der er blevet afgivet nogle ganske gode, uddybende svar til Retsudvalget, og mere er der sådan set ikke at sige om den sag.
Der kan være en forskellig vurdering af tingene, men jeg mener, at det er nogle gode svar, der er blevet givet, og jeg synes, at vi på en fyldestgørende og dybdegående måde har redegjort for, hvilke overvejelser vi har gjort os, og hvorfor vi er nået frem til ændringsforslaget, som det foreligger her.
Lissa Mathiasen (S), 2002-05-28:
Vi har nemlig ikke kunnet se dem hverken i lovforslagets bemærkninger eller i svar på de spørgsmål, vi har stillet.
Jeg synes egentlig, det ville klæde ministeren at komme herop og redegøre her fra talerstolen for, hvad det er for nogle faglige bemærkninger og faglige belæg, der rent faktisk ligger til grund for det indgreb her.
Lene Espersen (KF), 2002-05-28:
Bare for at gøre det sidste spørgsmål færdigt.
Jeg synes faktisk, at vi under udvalgsbehandlingen i besvarelsen af mange af de spørgsmål, der er kommet til det her, er kommet med vores faglige vurdering af sagen.
Lissa Mathiasen (S), 2002-05-28:
Nu er det jo sådan en almindelig god tradition, at lovforslag af denne her karakter bliver sendt ud til høring, og det gør de til en række faglige personer, som har en vis ekspertise for ikke at sige stor ekspertise på det her område.
Der har det været det gennemgående træk, at man ud fra en faglig vurdering har advaret imod, at vi gjorde det her.
netop ud fra den faglige vurdering, at det her vil være forkert at gøre.
Hvad er det, der gør, at ministerens og regeringens faglige vurdering er anderledes end blandt de fagfolk, der rent faktisk har udtalt sig?
Hvad er regeringens og ministerens faglige vurdering?
Det er ikke fremgået ét sted af lovforslagets bemærkningerne eller af svarene, hvad det er for en faglig vurdering, ministeren læner sig op ad her.
Lene Espersen (KF), 2002-05-28:
Jeg må bare konstatere, at den debat, der har været her i dag, er en debat, der først og fremmest er foregået på politiske præmisser, og det synes jeg faktisk ikke at der er noget som helst odiøst eller mærkeligt i.
Der er forskellig politisk tilgang til denne her sag.
Vi er ikke politisk enige, men fagligheden kan man jo altid diskutere, og man kan jo altid stille forskellige faglige spørgsmål. Men jeg vil sige i dag, at den debat, vi har haft under andenbehandlingen, er efter min opfattelse først og fremmest udtryk for, at man har en forskellig politisk tilgang til det her spørgsmål.
Sandy Brinck (S), 2002-05-28:
Det er også ministerens bemærkning om, at det her primært er politik.
Det er der jo sådan set ikke noget odiøst i, i og med at vi står i Folketingssalen.
Under behandlingen af ungdomssanktionen havde vi faktisk nogle faglige juridiske ganske voldsomme diskussioner af, at vi fraveg proportionalitetsprincippet, at vi faktisk sagde til 16-årige Per, at det kan godt være, at du står til 30 dage bag tremmer, men du får 2 år i stedet for i en socialpædagogisk behandlingsindsats.
Derfor synes jeg nok, der ligger en juridisk faglig diskussion i, at nu indfører den konservative justitsminister så proportionaliteten igen, sådan at unge 16-årige Per, der egentlig stod til 30 dage, men nu har fået 2 år i stedet for, kan få 30 dage oveni, hvis det her meget, meget forvirrede menneske stikker af fra en lukket institution. Så jeg mener ikke, at det er ren politik.
Man må også godt skele til de faglige argumenter, som har været både i den nuværende debat og også i dem, der ligger forud for ungdomssanktionen.
Lissa Mathiasen (S), 2002-05-28:
Jeg vil sige det på den måde, at det lyder selvfølgelig pænt, når ministeren her lægger an til, at vi får en positiv tilgang til at drøfte tingene i forbindelse med en kommende revision af ungdomssanktionen.
Det vil jeg da også håbe.
Men jeg kan da ikke lade være med så at sige måske en anelse firkantet endda, at det er jo ikke, fordi der ligefrem bliver lagt op til drøftelser eller til forhandlinger i forbindelse med det, der ligger her, og i forbindelse med lovforslaget og i hvert fald slet ikke omkring ungdomssanktionen. Det er jo heller ikke, fordi det ligefrem har været muligt at få et svar.
Det må ministeren jo også konstatere, i betragtning af at vi måtte sende en del af spørgsmålene tilbage igen og sige, at vi mangler svar på en række spørgsmål, hvor man ikke har villet svare konkret på det, der er blevet spurgt om.
Men jeg vil da håbe, vi kan få en positiv tilgang, når ungdomssanktionen skal op til drøftelse på et senere tidspunkt.
Så skal jeg ikke lægge skjul på, at jeg egentlig godt kan være lidt rystet over, at ministeren tilkendegiver, at det her ikke er et udtryk for en faglig diskussion.
Nej, det, der netop er så beklageligt, er, at ministeren erkender og faktisk står her åbent og siger, at det er en politisk-ideologisk holdning, de har i regeringen, og den ønsker de at køre igennem, så pyt med om fagligheden er i orden.
Lene Espersen (KF), 2002-05-28:
Ganske kort til den diskussion, der har været om punktet ungdomssanktion: Jeg tror sådan set, at hvis man ser på ungdomssanktion som sådan, er der i Folketinget en meget bred opbakning til den nye type sanktion, og jeg tror også på, at på et tidspunkt vil der være behov for en evaluering, hvor jeg selvfølgelig også håber på, at der i Folketinget blandt alle Folketingets partier vil være en positiv tilgang til tingene.
Men vi må erkende, at lige præcis med hensyn til det spørgsmål, som vi diskuterer i dag, nemlig hvorvidt der skal være tale om yderligere sanktioner over for den gruppe unge, der flygter fra en sikret institution, skiller vandene.
Jeg synes egentlig, at man skal være meget ærlig og sige, at det her nok først og fremmest er politik og ikke så meget, kan man sige, en faglig diskussion om diverse instrumenter.
Det er et spørgsmål om, hvad man mener er det rigtige i den konkrete sag.
Der kan jeg forstå, at det er fru Lissa Mathiasens opfattelse med hensyn til den gruppe unge mennesker, at den måde, vi har tilrettelagt tingene på i dag, hvor der altså ikke er nogen drastisk konsekvens, heller ikke hvis de flygter fra en sikret afdeling, er måden, hvorpå man som samfund skal reagere over for denne flok ret ligeglade unge mennesker.
Jeg erkender, at det er et politisk spørgsmål, men jeg mener faktisk, at det er at gøre de unge mennesker en tjeneste, at vi i den første indledende fase af deres ungdomssanktion, hvor de er i en sikret afdeling, også klart signalerer, at såfremt de bare stikker af og tror, det er fuldstændig ligegyldigt, så får det altså en konsekvens. Jeg tror faktisk, at det kan være et første skridt og en hjælp til, at de kommer videre, at de forstår, at det har konsekvens for ens handlinger, og at samfundet ikke her, om jeg så må sige, fritager den gruppe unge mennesker for en, synes jeg, rimelig konsekvens, hvis det er sådan, at de forbryder sig mod det, de er blevet idømt.
Men det er et politisk spørgsmål. Jeg vil sige, at vi holder selvfølgelig fast i vores forslag.
Jeg synes også, det er godt, at fru Lissa Mathiasen under sit ordførerindlæg tilkendegav, at det her jo ikke gælder alle, der er under ungdomssanktion.
Der er en skillelinje mellem, om de er i en sikret afdeling, eller de er overgået til en ikkesikret afdeling.
Men det er politik.
For regeringen synes jeg faktisk, at der både er konsekvens og rimelighed, og vi tror, at det kan komme den gruppe unge mennesker til gode på længere sigt, at vi som samfund fortæller, at der altså er en grund til det.
Når man er sat ind på en sikret afdeling, er det ikke uden konsekvens, såfremt man stikker af.
Lissa Mathiasen (S), 2002-05-28:
Jeg skal blot spørge på baggrund af den svada, som hr. Helge Adam Møller her afleverede, om man ikke fra hr. Helge Adam Møllers side kan bekræfte, at det dog har været sådan, at det øjeblik, man flygtede fra et fængsel, så hed det også disciplinær straf.
Det lyder, som om man har kunnet gå frit ud og ind.
Har det ikke været tilfældet, at såfremt man flygtede, så kom der en disciplinær straf oveni?
Helge Adam Møller (KF), 2002-05-28:
Når fru Sandy Brinck siger, at man nu kommer med et helt traditionelt instrument, så undrer det mig.
I alle de år, jeg har siddet i Folketinget, det er 18 år, har det altid undret mig, at det var næsten fuldstændig legitimt - jeg var lige ved at sige lovligt, men det var det nu ikke - at stikke af fra et dansk fængsel.
Man kunne save tremmerne over og fire sig ned med lagner osv., og den, der eventuelt stod uden for ringmuren og hjalp en, blev straffet, men fangen, der flygtede, fik ikke så meget som ét sekund ekstra eller ét minut eller én dag ekstra i fængsel.
Det var nemlig ikke strafbart at flygte fra et fængsel.
Det bliver det nu.
Og så til den overordnede bemærkning: Vi er jo fuldstændig enige i ungdomssanktionen.
Der er altså et enkelt lille punkt, vi er uenige om: Skal der også gælde det, at der skal være en konsekvens for dem, der stikker af fra et lukket fængsel?
Det er vi uenige om.
Lad det nu ikke overskygge de 98 pct. af resten af sanktionen, vi er enige om.
Dermed slutter mit indlæg i denne sag.
Sandy Brinck (S), 2002-05-28:
Hr. Helge Adam Møller gør sig nogle betragtninger om maksimumtiden i de lukkede institutioner, og jeg skal bare bede hr. Helge Adam Møller bekræfte, at det sådan set ikke er så underligt, i og med at ungdomssanktionen som udgangspunkt har en maksimumtid på 2 år i de lukkede institutioner.
Men vi gjorde jo det med åbne øjne, at vi sagde: Over for denne her gruppe unge mennesker vælger vi at se bort fra det, der hedder proportionalitetsprincippet.
Det havde vi en voldsom diskussion om i forbindelse med ungdomssanktionen, men vi gjorde det med åbne øjne.
Synes hr. Helge Adam Møller så, at det er særlig troværdigt over for de her borgere, når man nu - oven i de 2 år, som et ungt menneske måske har fået i stedet for 30 dage - så sætter proportionaliteten ind og oveni kommer med helt traditionelle metoder?
Jeg synes ikke, det er troværdigt, og jeg tror ikke, at der er den store forståelse for, at man bruger et utraditionelt instrument samtidig med dette traditionelle.
Lissa Mathiasen (S), 2002-05-28:
Når vi har at gøre med velfungerende unge, som heldigvis er den allerstørste del af vores unge, så tror jeg også, at man har dyb respekt for de ting, som hr. Helge Adam Møller nævner.
Men her har vi altså at gøre med en gruppe, som, må vi erkende, er ret ligeglade med, hvad der bliver sagt til dem, som er meget svære at få i tale.
Det er unge, man har prøvet mange forskellige ting på, men man har måttet konstatere, at det ingen effekt har.
Unge, som man må konstatere stadig væk fortsætter med deres kriminelle løbebane.
Alle inden for politi, sociale myndigheder m.v., der i hverdagen oplever disse unge, har netop anbefalet, at i kraft af denne nytænkning med ungdomssanktionen var der en mulighed for at nå dem.
Det er det svar, vi fik som udgangspunkt, dengang vi lavede lovgivningen omkring ungdomssanktion.
Det er det samme, vi hørte under minihøringen.
Vi tror, vi når mange af de her unge i kraft af den nye ungdomssanktion.
Der er blevet advaret kraftigt fra dem, der står bag, mod, at vi går ind og gør det her.
det, at man griber ind mindre end et år efter, at den er sat i værk, i stedet for at man kunne have ventet og så have sat sig ned i fællesskab på en god og en ordentlig måde.
Jeg tror egentlig, at vi er ret enige om, at ungdomssanktionen er en god model, men vi skulle have givet den lidt mere tid.
Det havde været pænere, og det havde været mere rigtigt.
Helge Adam Møller (KF), 2002-05-28:
Vi har jo lige fået et svar i dag i Retsudvalget, der viser, at den normale tid for ophold i en lukket institution typisk er 2 eller 4 måneder.
Jeg tror, det kun var én af de ca. 40, der har haft sanktionen, der har fået 6 måneder.
Derfor synes jeg, at det er rimeligt, at når man får en dom og indledningsvis bliver anbragt i en lukket institution, så skal det have en konsekvens, hvis man selv vælger at stikke af.
Fru Sandy Brinck siger, at det her er et traditionelt instrument, men nej, det er utraditionelt, for det, der har været et af de største problemer i forbindelse med behandlingen af unge kriminelle gennem mange år, er, at der ikke har været nogen konsekvens overhovedet, og nu indfører vi en konsekvens: Hvis du vælger at stikke af, så betyder det, at du får en sanktion oveni.
Det tror jeg de unge har respekt for.
Sandy Brinck (S), 2002-05-28:
Hr. Helge Adam Møllers betragtninger omkring ungdomssanktionen må jeg indrømme er lidt skuffende, i og med at Venstre og De Konservative jo var med i hele processen og også med til at vedtage ungdomssanktionen.
Ungdomssanktionen var jo et forsøg på og et udtryk for nytænkning over for en gruppe unge mennesker, som vi i lang tid havde forsøgt mange ting med.
Derfor er det så meget desto mere ærgerligt, når vi har forsøgt at tænke nyt og prøve andre veje, at det, der så kommer nu fra regeringen, det er traditionalistens instrument.
Vi synes, det fremgik meget, meget tydeligt på den høring, som Retsudvalget havde, at her ville de traditionelle instrumenter kollidere med det nytænkte projekt, som handler om, at rets- og socialpolitik skulle spille sammen.
Vi synes også, at det var ganske tydeligt, at det var for tidligt at evaluere.
Vi har endda spurgt til, om regeringen ville være med til at vente med at evaluere og i den sammenhæng kigge både på sikkerhedsniveauet og på Socialministeriets magtcirkulære og hele samspillet deromkring, og det har vi desværre ikke fået noget positivt svar på, tværtimod.
Line Barfod (EL), 2002-05-28:
Jeg vil gerne spørge Socialdemokratiets ordfører: Selv om man nu stemmer for den definition, der ligger her, fordi man ikke synes, man efter det store arbejde vil være bekendt andet, vil man så være med til at arbejde for en anden definition,
også internationalt,
så man også internationalt kan få en definition på terrorisme som den, der arbejdes på i OSCE- og FN-regi, som handler om angreb på civile, og som tager udgangspunkt i et begreb, der også bruges i andre sammenhænge, nemlig krigsforbrydelser, som jo anvendes af domstole internationalt i forvejen, og således at vi undgår de mange problemer, vi har omkring EU's forslag på en definition, fordi den efter sin ordlyd ikke kun rammer dem, der angriber demokratiet, men også efter sin ordlyd rammer dem, der kæmper for demokratiet?
Sandy Brinck (S), 2002-05-28:
Jeg erindrer nu ikke at have sagt, at vi stemmer for, fordi vi ikke synes, vi kan være andet bekendt efter hårdt arbejde.
Jeg synes faktisk nærmest, jeg sagde, at vi synes, vi havde opnået en fin balance.
Men derudover vil jeg godt sige på baggrund af fru Line Barfods spørgsmål, at det for Socialdemokratiet er overordentlig vigtigt, at vi får en international retsorden, og at det faktisk også har været en positiv ting i sig selv, at der her lå en international beslutning, som vi arbejdede ud fra.
For det er grænseoverskridende kriminalitet, og der vil hele tiden være nye spørgsmål i den sammenhæng, som jeg også her godt vil tilkendegive at vi løbende vil diskutere.
Og det handler ikke kun om terrorismebestemmelsen, men om ganske, ganske mange andre ting.
Den Internationale Straffedomstol er jo kun et skridt på vej mod en international retsorden.
Jeg synes, det ville være at gå for vidt, om vi skulle afklare hele det spekter ved denne behandling, men det er klart, at vi hele tiden er årvågne, og vi indgår gerne i en konstruktiv dialog om, hvordan vi får en international retsorden, der kan bekæmpe international kriminalitet.
Anne Baastrup (SF), 2002-05-28:
Der skal ikke herske tvivl om, at SF er imod lovforslag nr. L 140.
Vi er imod de stramninger, der sker.
Vi finder, det er en dårlig idé, vi finder ikke, at Kriminalforsorgen overhovedet har kapacitet til også at kunne leve op til den ekstra udnyttelse af Kriminalforsorgen, der kommer.
Nu er debatten jo sådan meget koncentreret om ungdomssanktionen, og vi stemte i SF oprindelig imod ungdomssanktionen.
En af grundene var, at man kunne forlænge den til 6 måneder, og det fandt vi var for lang tid, men også, fordi der ikke var institutioner nok.
Jeg er bange for, at denne debat fører til, at man i virkeligheden får snakket sig fra det projekt, som jeg i hvert fald synes vi skal snakke os sammen om, nemlig at vi skal have flere åbne institutioner, som kan håndtere de her unge.
Det er mit forslag i Folketingets Retsudvalg, at vi tager rundt og ser på de åbne institutioner, der kan håndtere de her unge, således at Retsudvalget meget gerne sammen med ministeren får lejlighed til at se, hvad det er for nogle pædagogiske virkemidler, der skal til, for at disse unge ikke stikker af. Jeg tror, at vi efter sådan et år, hvor vi kommer rundt på de forskellige institutioner, måske kan få en bedre debat, og så kan vi tage en egentlig forespørgselsdebat til foråret, hvor vi snakker om, hvad det er, vi gør ved de her unge.
Sandy Brinck (S), 2002-05-28:
Jeg kan klart tilkendegive, at opstår der problemer i forhold til denne definition eller i forhold til andre samfundsmæssige forhold, har vi altså ikke tænkt os at sætte os ned med hænderne i skødet og lukke øjnene, og det gælder selvfølgelig også i forhold til terrordefinitionen og i forhold til den internationale retsorden.
Så det tilsagn skal Enhedslisten få - og med stor glæde.
Erik Mortensen (S), 2002-05-28:
Socialdemokratiet har jo også ladet sig overbevise om, at lovforslaget er i overensstemmelse med gældende EU-ret, så det har vi ikke nogen problemer med, men vi finder det selvfølgelig lidt bemærkelsesværdigt, at et provenutab på 120 mio. kr. ikke bliver anvist på nogen måde fra regeringens side.
Det er efter vores opfattelse god parlamentarisk skik, at man ved en sådan manko også anviser, hvor pengene kommer fra.
Ministeren skriver i et skriftligt svar til udvalget: »For at sikre det størst mulige råderum for reduktion af skatten på arbejdsindkomst fra 2004 agter regeringen således at hæve skatter og afgifter i forbindelse med finansloven for 2003.«
Det bliver selvfølgelig en spændende øvelse, for hvis der skal være råderum til skattelettelse, er det nok mere end de 120 mio. kr., vi taler om, kunne jeg forestille mig.
Men vi er selvfølgelig lidt interesseret i, når vi har et helt konkret objekt at tale om her, nemlig fjernelse af afgifter på smøreolie og hydraulikolier m.v. med et provenutab på 120 mio. kr., at så er det det, vi taler om.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-28:
Jamen det problem kan vi jo løse meget simpelt.
Det løser vi bare ved, at ministeren her fra Folketingets talerstol giver en klokkeklar garanti gående ud på, at det ingen sinde vil finde sted, at en person - efter denne lov - vil modtage afslag på et asyl via proceduren her og blive udsendt af landet uden at blive strafforfulgt enten i Danmark eller i hjemlandet.
Får vi den garanti, jamen så er der slet ikke noget problem.
Så har vi nået en højere afklaring.
Lur mig, jeg tror ikke, den garanti kommer, men vi kan jo vente et par sekunder, så kan vi jo konstatere det.
Line Barfod (EL), 2002-05-28:
Det glæder mig at høre, at Socialdemokratiet gerne vil være med til, selv om EU's rammeafgørelse måtte blive vedtaget med det danske Folketings vedtagelse af terrorpakken, så at arbejde på længere sigt for en international definition, som der kan opnås bred enighed om internationalt, og som går efter dem, der angriber civile.
Men jeg vil så gerne høre: Hvis det nu også viser sig, at vi konkret i Danmark får problemer med den definition, der nu bliver vedtaget af et flertal, hvis det viser sig, at det f.eks. rammer solidaritetsarbejdet,
vil Socialdemokratiet så være med til at se på en ændring af bestemmelsen, så vi ikke kriminaliserer solidaritetsarbejdet?
Elisabeth Arnold (RV), 2002-05-28:
Når jeg går op og svarer igen, er det jo, fordi hr. Søren Søndergaard også har rettet et kraftigt angreb mod Det Radikale Venstre, og derfor føler jeg mig sådan set også kaldet til at sige noget nu.
Hr. Søren Søndergaard blander stadig væk tingene sammen, for én ting er asylsagen, og at man ikke skal give asyl til folk, der er mistænkt mod terrorisme.
Hvis de kan udsendes til det land, hvor de har begået terrorismehandlingen og retsforfølges der, mener jeg bestemt, det ville være at foretrække.
Hvis de ikke kan det, kan vi godt retsforfølge dem i Danmark, og så begynder man at indlede en sag mod vedkommende.
Så jeg mener faktisk, at hr. Søren Søndergaard fortsat blander tingene sammen.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-28:
Jo, det står selvfølgelig i modsætning til hinanden, for ellers giver det jo ikke nogen mening, overhovedet ikke nogen mening, at den påståede terrorist ikke har mulighed for at få at vide, hvad det er, vedkommende er anklaget for.
Hvis det var sådan, at de to ting fulgtes ad, hvad de selvfølgelig burde gøre, var det jo et spørgsmål om bare at køre en sag mod vedkommende, og så ville alle oplysninger jo komme frem i retssalen.
Men det fremgår jo udtrykkeligt af lovforslaget, at hverken den, der er anklaget i den her sag, eller den pågældendes advokat har adgang til at få oplysninger i sagen.
Hvorfor?
Af sikkerhedsmæssige grunde.
Og det er selvfølgelig, fordi man ikke forbereder en retssag, men man forbereder en udsendelse, hvis det kan lade sig gøre. Hvis det ikke kan lade sig gøre, må man forstå lovforslaget på den måde, at Flygtningenævnet af grunde, der taler for, at man ikke kan tage folk tilbage, meddeler vedkommende en eller anden form for opholdstilladelse i Danmark.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-05-28:
Det er så til hr. Søren Søndergaard.
Jeg synes, hr. Søren Søndergaard var for langt ude, for ét er at nægte asyl til terrorister, og et andet er at retsforfølge dem. De to ting udelukker overhovedet ikke hinanden. Det står jo faktisk i FN's Sikkerhedsråds resolution, at medlemsstaterne skal nægte at give asyl til eller beskyttelse af terrorister eller folk, der mistænkes for terrorisme, og det er præcis det, som dette lovforslag ønsker at opfylde.
Det ændrer jo intet på, at man udmærket godt også i Danmark
kan retsforfølge folk, der er mistænkt for terrorisme.
Så jeg synes ikke, at det med at give asyl og det med at retsforfølge modsiger hinanden.
Man kan sagtens nægte at give asyl og samtidig retsforfølge en person, men ifølge FN's resolution skal vi altså nægte at give asyl.
Jeg kan ikke rigtig finde ud af, om det er en kort bemærkning til hr. Søren Søndergaard, eller om det er som ordfører.
Jeg ved ikke rigtig, hvad jeg har fået lov til af formanden.
Anne Baastrup (SF), 2002-05-28:
Integrationsministeren behøver heller ikke at henvise til internationale straffedomstole eller andre.
Vi står lige foran at vedtage ændringer i vores danske straffelovgivning, således at eventuelle handlinger begået i udlandet rent faktisk også kan straffes efter dansk ret.
Så sprang integrationsministeren meget elegant hen over et problem.
Der foreligger jo så hemmelige oplysninger fra PET eller andre efterretningstjenester, som lægges til grund, hvor justitsministeren meddeler integrationsministeren: Denne person kan ikke få asyl, punktum. Integrationsministeren kan ikke få oplysning om hvorfor, Flygtningenævnet kan ikke få oplyst om hvorfor, for det er hemmeligbelagte oplysninger. Så kommer vi jo så til sidst til den domstolsafgørelse