Tove Videbæk (KRF), 2000-03-03:
Beslutningsforslag nr. B 89 ligner til forveksling nr. B 70, som tidligere er fremsat af Dansk Folkeparti.
Ser man på argumentationen i B 89, er den påfaldende selvmodsigende: Ved at ophæve kommunernes pligt til modersmålsundervisning ønsker man at styrke
danskundervisningen.
I virkeligheden gør man danskundervisningen en bjørnetjeneste, for man opnår det stik modsatte af, hvad man vil.
Af bemærkningerne til forslaget forstår jeg, at forslagsstillernes intention er at integrere børn af indvandrere succesfuldt i det danske samfund.
Kristeligt Folkeparti er enig med V og K i, at vi kan gøre mere for at sikre en succesrig integration af både indvandrere og flygtninge i det danske samfund.
Forslagsstillerne har også ret i, at vi skal styrke det danske sprog.
Det skal læres ordentligt.
Ja, siger vi i Kristeligt Folkeparti til dette, og derfor skal danskundervisningen naturligvis styrkes hele vejen igennem uddannelsessystemet.
Vi er helt enige.
Samtidig ønsker forslagsstillerne at afskaffe modersmålsundervisningen for tosprogede elever, og Kristeligt Folkeparti er af den opfattelse, at forslaget netop ikke sikrer en succesrig integration, som man egentlig ønskede.
Vi mener tværtimod, at forslaget er i direkte strid med intentionerne om at sikre en vellykket integration.
Kristeligt Folkeparti er ikke enig med V og K i, at modersmålsundervisningen er til hinder for, at børn af indvandrere lærer dansk sprog korrekt, tværtimod.
Samtidig skal vi også huske, at for indvandrere, der har ønske om at vende tilbage til deres tidligere hjemland, er det vigtigt, at de kan begå sig på deres modersmål, og yderligere er vi i Kristeligt Folkeparti interessede i, at også indvandrer- og flygtningebørn bliver hele mennesker, der kender deres egen baggrund, kultur og historie netop med henblik på, at de måske en dag selv måtte ønske at vende tilbage til det land, som de selv eller deres familie kommer fra.
Det mener jeg og tror jeg da ikke at Venstre og De Konservative er imod. Modersmålsundervisningen er ikke en luksus, men et nødvendigt tilbud til tosprogede børn for for det første at få den optimale indlæring i dansk, for det andet for den optimale integration og for det tredje for den optimale mulighed for at vende tilbage til det land, som de selv eller deres familie er kommet fra. Punkt 1 handler om, at modersmålsundervisningen ikke skal være et anliggende for det offentlige, og i den forbindelse mener vi, at det naturligvis ville være optimalt, hvis forældre, familie og venner til barnet eller den unge selv kunne være med til at gøre en indsats vedrørende yderligere undervisning i modersmålet, og det mener jeg da godt at man samtidig kraftigt kunne opfordre dem til.
Modersmålsundervisningen kunne da også f.eks. foregå i private foreningers regi, men det er absolut det offentlige, der skal have ansvaret for undervisningen.
Med hensyn til punkt 3 om tilskyndelse til at få børn af fremmedsprogede til at gå i børnehave fra deres tredje leveår med henblik på at fremme deres danskkundskaber så virker det meget rimeligt.
Forslagsstillerne har nemlig ret i, at børn
af fremmedsprogede vil kunne klare sig bedre i skolen, hvis de forinden har lært at tale og forstå dansk.
Her vil en dansk børnehave være et udmærket læringssted i samværet med andre børn og pædagoger.
Man kunne dog måske også, hvis forældrene ikke direkte ønsker at sende børnene i børnehave f.eks. tilbyde dem en 10-15 timers legestue pr. uge med sproglig stimulering.
Det er meget vigtigt, at vi kommer i gang med danskundervisningen
så tidligt som muligt og gerne allerede i 3-4-årsalderen
Det er jeg enig med forslagsstillerne i, men det foreliggende forslag som helhed kan Kristeligt Folkeparti ikke støtte.