runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 2002-04-04:
Jeg synes faktisk, det er ret fantastisk også i den her debat at opleve en ordfører fra Dansk Folkeparti, der i den grad viger uden om at tage stilling til nogle helt fundamentale konventioner, som Danmark har tiltrådt.
Det endte med, jeg ikke fik noget svar på det.
Fru Pia Kjærsgaard tav.
Her oplever vi i dag, at hr. Peter Skaarup kan strække sig så langt som til at sige, at Dansk Folkeparti anerkender, at Danmark har tiltrådt den europæiske menneskerettighedskonvention.
Det er jo et faktum.
Det må dog med alle de debatter, vi har her i Folketinget, være rimelig enkelt at svare klart og præcist på det spørgsmål.
Vi må bare konstatere, at heller ikke hr. Peter Skaarup i dag, lige så vel som hr. Peter Skaarups partileder, fru Pia Kjærsgaard, ikke har villet svare klart på det. Kunne vi dog ikke komme så langt, som at Dansk Folkeparti ikke bare vil anerkende, at vi har tiltrådt den europæiske menneskerettighedskonvention, men også tilsiger, at det er godt, at vi har gjort det, og at vi skal bruge den?
Peter Skaarup (DF), 2002-04-04:
Jeg skal ligesom prøve at gætte mig lidt frem til, hvad det er, hr. Lars Kramer Mikkelsen mener.
Hr. Lars Kramer Mikkelsen mener måske noget i forhold til flygtningedebatten, udlændingelovgivningen.
Jeg har sådan en fornemmelse af, at det måske er det, hr. Lars Kramer Mikkelsen vil ind på.
Menneskerettighedsspørgsmålet er jo interessant dér, for vi føler jo, at det er mange danske statsborgeres menneskerettigheder, der krænkes, når vi ser en evig tilstrømning af udlændinge, der kommer hertil, hvor der ikke på nogen måde bliver grebet ind over for den trafik.
Og det er det, vi håber en ny lovgivning kan medføre.
Det er egentlig også lidt svaret på det, som fru Elisabeth Arnold spørger om.
Det er jo svært hundrede procent at definere, hvad menneskerettigheder i alle tilfælde er.
Derfor er det også forskellige midler, man bruger i forhold til de forskellige konflikter, de forskellige krænkelser.
Vi anerkender selvfølgelig, at Danmark har undertegnet konventionen, har tilsluttet os den.
Vi mener så i modsætning til Det Radikale Venstre, at vi skal bruge et instrument, som her er til rådighed i forhold til klare krænkelser af menneskerettigheder, klare krænkelser af lov og ret i Tjetjenien.
Jeg synes jo, at hvis man ikke her bruger det instrument, som fru Elisabeth Arnold bryster sig af, og som alle i Folketinget er enige om vi har tilsluttet os, må man spørge, hvornår man så skal bruge det.
Det er derfor, jeg ikke rigtig forstår, hvorfor Det Radikale Venstre og fru Elisabeth Arnold er så tilbagelænede i denne sag.
Vi hører jo i mange tilfælde, at Det Radikale Venstre er meget i offensiven, når der foregår krænkelser af almindelig lov og ret i en række lande.
Det er også udmærket, at man er det i en række tilfælde.
Men så skal der også være noget struktur i det, man foretager sig, og så skal man også bruge midlerne, når der kunne skabes et flertal i Folketinget for det.
Det, jeg ikke rigtig forstår, er, hvorfor Det Radikale Venstre ser stort på det.
På med vanten.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-04-04:
Jeg kan konstatere, at hr. Peter Skaarup ikke vil tage ordet menneskerettighedskonvention i sin mund, og jeg går ud fra, at han har fået forbud i sin gruppe mod at sige det her fra talerstolen.
Jeg må derfor konstatere, at Dansk Folkeparti accepterer, at vi har tiltrådt den europæiske menneskerettighedskonvention, at Danmark er internationalt forpligtet, og at vi også er forpligtet af den overvågningsmekanisme, som Danmark dermed er med til at effektuere over for andre lande.
Det vil sige: Danmark går med menneskerettighedskonventionens instrumenter ud og overvåger andre lande, og det er Dansk Folkeparti enig i.
Peter Skaarup (DF), 2002-04-04:
Jamen svaret på fru Elisabeth Arnolds spørgsmål er jo, at vi alle sammen her i Folketinget går ind for almindelig lov og ret.
Vi skal i hvert enkelt tilfælde vurdere, om vi føler, at det kan lade sig gøre at påvirke tingene i et land, der undertrykker helt basale lovgivningsmæssige spørgsmål,
retmæssige spørgsmål for deres befolkninger
Og vi føler i Dansk Folkeparti, at det er helt afgørende, at hvis vi kritiserer, hvad der foregår i Mellemøsten, hvis vi kritiserer, hvad der foregår i Kina af krænkelser, skal vi selvfølgelig også markant tage afstand fra, hvad der foregår i Rusland.
Det tror jeg ikke vi er uenige om.
Derfor er situationen den, at vi mener, at der skal nogle krasse midler til i forhold til de her lande.
Danmark skal være langt mere offensiv, når vi prøver at påvirke diplomatisk rundtomkring, og det håber vi i øvrigt den nye regering vil være langt mere offensiv i forhold til, end den gamle regering var.
Desværre var det jo sådan under den gamle regering, at en række af de diplomatiske initiativer, vi så på det udenrigspolitiske område, skulle komme fra Norge eller Finland.
Hvor var Danmark henne?
Vi skal på banen igen, og det her er en god sag at komme på banen med.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-04-04:
Jeg lagde mærke til, at hr. Peter Skaarup udtrykkeligt sagde: Det drejer sig om at overholde almindelig lov og ret.
Jeg vil gerne spørge hr. Peter Skaarup, om han er opmærksom på, at det her handler om en international forpligtelse, som Danmark har påtaget sig, fordi vi har tiltrådt den europæiske menneskerettighedskonvention.
Jeg vil gerne gentage det: Danmark har tiltrådt den europæiske menneskerettighedskonvention, og vi har en international forpligtelse. Er hr. Peter Skaarup enig i, at Danmark har en international forpligtelse, fordi vi har tiltrådt den europæiske menneskerettighedskonvention?
Peter Skaarup (DF), 2002-04-04:
Jeg tror da, at alle medlemmer af Folketinget og også Dansk Folkepartis medlemmer går ind for almindelig lov og ret og har respekt for, at den lovgivning, vi har også i Danmark, bliver overholdt af alle.
Så det skal være svar på hr. Lars Kramer Mikkelsens spørgsmål.
Det er der jo ikke nogen der går ind for i Folketinget.
Og derfor skal vi selvfølgelig også udtrykke vores utilfredshed med det, der i Tjetjenien er foregået fra russisk side.
Når jeg siger, at vi ikke kan støtte regeringens forslag til vedtagelse, hænger det jo sammen med, at vi som udgangspunkt gerne vil have det vedtaget, som vi selv står bag, altså at der føres en sag.
Men det er klart, at kan det ikke vedtages, er alternativet det, der kommer fra regeringspartierne, Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet, hvor der er nogle fornuftige formuleringer, men hvor der mangler nogle midler til for alvor at følge op på situationen.
Og der har vi den holdning, at vi vil støtte regeringens forslag, fordi der er nogle fornuftige holdninger, der klart tilkendegiver, at man tager afstand fra terrorisme, og at man skal sikre en politisk løsning på konflikten i Tjetjenien.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-04-04:
Jeg skal også på Socialdemokratiets vegne udtrykke en tilfredshed med, at Dansk Folkeparti nu i så kraftig udstrækning, som det var tilfældet her fra talerstolen, går ind for menneskerettighederne uden for Danmarks grænser.
Jeg vil selvfølgelig spørge, om det også gælder arbejdet
for menneskerettigheder i Danmark
Er Dansk Folkeparti nu kommet ind på det rette spor?
Elisabeth Arnold (RV), 2002-04-04:
Jeg kunne ikke lade være med at sidde og undre mig lidt over hr. Peter Skaarups ordførertale.
For det første var der jo en meget hjertelig tak til udenrigsministeren for hans redegørelse, hvorefter man ikke vil støtte det forslag til vedtagelse, som udenrigsministerens parti støtter.
Det vil sige, at man altså ikke er enig så langt, at man kan støtte det forslag til vedtagelse, som man i øvrigt var helt enig med ordlyden i.
Hvorfor tror hr. Peter Skaarup på sit partis vegne, at det er så saliggørende at rejse en sag ved Menneskerettighedsdomstolen?
Jeppe Kofod (S), 2002-04-04:
Jeg vil igen understrege i mit svar til fru Margrete Auken, at Socialdemokratiet mener og har ment, at det bedste middel til at løse en vanskelig konflikt i Tjetjenien er en kritisk dialog med russerne, så langt man overhovedet kan komme.
Det er vigtigt.
Det er den vej, vi tror, vi skal gå for at sikre også civilbefolkningen, sikre, at menneskerettigheder og demokrati og retsstatsprincipper også er gældende i Tjetjenien.
Men man kan have en forskellig vurdering af, hvornår man skal bruge andre midler for at presse Rusland, og dér har vi så en fundamental forskellig vurdering.
Men vi gør det alle sammen ud fra den målsætning at få et konsekvent retsopgør med de menneskerettighedskrænkelser, der er sket i Tjetjenienkonflikten, men også for at sikre, at der kommer en politisk løsning på konflikten, sådan at det, der foregår i øjeblikket, som er fuldstændig uacceptabelt, ikke kan fortsætte.
Og der er vi helt enige med forespørgerne i, at det er uacceptabelt, hvad der er foregået.
Margrete Auken (SF), 2002-04-04:
Rusland afgav jo sådant set de løfter, da det blev optaget i Europarådet.
Det, vi stadig væk ikke har fået svar på, er, hvad f.eks. sådan en formulering som, at der skal ske et konsekvent retligt opgør med de ting, der er sket, altså betyder.
Hvad nu, hvis det viser sig, at det ikke sker, og at det ikke er det, der foregår?
Og hvis man nu tager en anden situation: retsopgøret i den tidligere Jugoslavien eller Serbien, så siger de også, at de kan det selv.
De siger, at de kan det selv.
Det skal foregå ved den særlige domstol dér.
Jeg forstår, at på det sidste punkt er hr. Jeppe Kofod jo fuldstændig enig med hr. Søren Søndergaard og mig i, at det er en situation, der er fuldstændig oplagt.
Men hvorfor er det så ikke et relevant middel?
Om man stemmer for det i andre sammenhænge, har jeg heller ikke fået svar på.
Hvad er det for et frikort, man giver sig selv: at man kan stemme for det det ene sted og stemme imod det det andet sted?
Jeppe Kofod (S), 2002-04-04:
Jeg vil gerne sige til fru Margrete Auken, at vi jo mener, at vi i alle sammenhænge, hvor Rusland optræder, både bilateralt og multilateralt i Europarådet, i OSCE-sammenhænge, i FN-sammenhænge, skal holde Rusland fast på det ansvar, det har for konflikten i Tjetjenien, holde Rusland fast på de principper, det har forpligtet sig til, og dermed også at der skal ske et konsekvent retligt opgør om alle krænkelser af menneskerettigheder, og at der skal tilvejebringes en politisk løsning på konflikten, som i øvrigt også præsident Putin har udtalt sin støtte til ved flere lejligheder.
Det er det ene, jeg gerne vil understrege.
Det andet er til hr. Søren Søndergaard: Altså vi mener også, at Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol er et vigtigt instrument, utrolig vigtigt.
Der deler vi fuldstændig hinandens anskuelser.
Men det, der er afgørende i den her sag, er, hvordan vi bedst får fremmet civilbefolkningens sag.
Hvordan får vi bedst foretaget retsopgøret?
Der kan være forskellige vurderinger.
Det har vi, og jeg synes, det er meget at vade rundt i det nu på den måde, som hr. Søren Søndergaard gør.
Vi har holdt en konsekvent linje, i øvrigt sammen med mange andre lande.
Man har ikke fundet andre lande, som har rejst sagen mod Rusland i denne her sammenhæng, og vi tror på, at den linje, som vi fører, og som den nye regering fortsætter, er den rigtige linje.
Det er det, der vil føre til større beskyttelse af civilbefolkningen og forhåbentlig også, at vi får et retsopgør.
Vi vil i hvert fald i alle sammenhænge, hvor vi møder Rusland, vedvarende sikre, at det her bliver et tema, vedvarende sikre, at der lægges pres på Rusland, så de lever op til deres egne løfter.
Det er afgørende for os.
Gitte Seeberg (KF), 2002-04-04:
Jeg er måske ikke overraskende enig i ministerens betragtninger og konklusioner. Danmarks forhold til Rusland er godt, og vi mener, at regeringen skal fortsætte og forbedre samarbejdet med de russiske myndigheder.
Et sådant samarbejde må indebære en konstruktiv dialog, men også en kritisk dialog om det, som lige præcis denne forespørgsel vedrører, nemlig forholdene i Tjetjenien.
Vi anerkender, at Tjetjenien er en del af Rusland, og vi anerkender også Ruslands ret til at bekæmpe terrorisme, når terrorister opererer i Tjetjenien.
Men vi anerkender ikke russernes ret til voldelig fremfærd mod egne borgere i Tjetjenien og de massive krænkelser af menneskerettighederne, som har og fortsat finder sted i Tjetjenien.
De russiske ledere erkender, at en militær løsning ikke er en løsning, kun en politisk løsning kan bane vejen for stabile tilstande.
Der er med andre ord sket en ændring af den hidtidige russiske holdning på flere planer
, selv om situationen, som jeg også har sagt, stadig er utilfredsstillende, kritisabel og uholdbar. Vi kan kun håbe på, at udenrigsministeren vil være i stand til at understøtte de positive udviklingstræk, der har vist sig, yderligere under det danske formandskab, selv om vi naturligvis må erkende, at der fortsat er lang vej forude, før man kan øjne en varig, holdbar og retfærdig løsning, som alle parter kan bakke op bag. De konkrete tegn på en ændring af den hidtidige bastante russiske optræden blev, som nævnt af udenrigsministeren, også registreret af Europarådet under sessionen i januar i år.
Heller ikke dér er der længere stemning for, at der tages initiativ til at anlægge sag mod Rusland ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Jeg erkender, at forespørgerne ikke kunne vide dette, da forespørgslen blev anmeldt den 6. december sidste år, men det giver naturligvis ingen mening at gå ind i et sagsanlæg i en situation, hvor udviklingen trods alt går i den rigtige retning.
Det ville i den nuværende situation være et tomt slag i luften, som ikke vil gavne nogen, især ikke befolkningen i Tjetjenien.
Der er således ingen tvivl om, at situationen har ændret sig markant siden terrorangrebet den 11. september sidste år.
Der er skabt nye dialogmuligheder med Rusland, som vi må udnytte til det yderste, også set i relation til NATO og til EU.
Den humanitære situation i Tjetjenien er meget alvorlig.
Der er fortsat et stort antal internt fordrevne, hvad også udenrigsministeren var inde på.
Men som det er fremgået af ministerens indlæg, yder vi fra dansk side en betydelig humanitær indsats.
Det skal vi fortsætte med og trodse de vanskelige forhold, som nødhjælpen ydes under.
Det Konservative Folkeparti støtter naturligvis, kan jeg afslutningsvis sige, det forslag til vedtagelse, som vi er medforslagsstillere til.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-04:
Til den konservative ordfører, fru Gitte Seeberg, vil jeg sige, at på det tidspunkt, da hr. Per Stig Møller fra Det Konservative Folkeparti underskrev et ønske om, at den danske regering skulle anlægge en statssag mod Rusland ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, var det ikke et krav fra Europarådet.
Så i spørgsmålet om en statssag mod Rusland har Europarådet ikke ændret holdning.
Det er ikke korrekt.
Europarådet har ændret holdning i spørgsmålet om udelukkelse, fratagelse af stemmeretten for Rusland i Europarådet, hvilket er en ganske anden sag.
Det var et skridt, man tog, hvor man sprang op, og så faldt man ned igen, fordi man kunne konstatere, at det skridt ikke virkede særlig hensigtsmæssigt.
Jeg vil godt bede den konservative ordfører bekræfte, at det, vi behandler her, ikke er et spørgsmål om at fratage Rusland stemmeretten i Europarådet.
Det er ikke et spørgsmål om at isolere Rusland, men det er et spørgsmål om at bruge den institution, nemlig domstolen, som er etableret med det formål at blive brugt.
Margrete Auken (SF), 2002-04-04:
Når fru Gitte Seeberg siger, at der er sket så mange ting, så må vi, selv om vi jo var hele turen igennem med ministeren, jo så gentage den her og få at vide, hvad det er der er sket.
De har tværtimod taget den som et alibi for, at nu kan der virkelig massakreres løs i det folkedrab, som vi faktisk synes at man bør indbringe for Menneskerettighedsdomstolen, og som jo altså De Konservative også tidligere i høj grad har ment at man burde indbringe for domstolen.
Gitte Seeberg (KF), 2002-04-04:
Jeg vil egentlig sige det samme, som ordførere før mig i dag har sagt: Jeg synes, det er at drive indenrigspolitisk plat på en meget alvorlig situation.
Jeg synes, at udenrigsministeren meget fornuftigt og meget velunderbygget har argumenteret for, hvorfor den danske regering - og det støtter Det Konservative Folkeparti - ikke mener, at der skal anlægges en sag ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, nemlig fordi der er sket nogle positive ting i forhold til det, der var diskussionsemnet sidste gang, man diskuterede det her i Folketingssalen.
Ministeren nævnte tre-fire konkrete argumenter både i sin besvarelse og i de korte bemærkninger.
Alle er enige i - det er vi også i Det Konservative Folkeparti -
at situationen i Tjetjenien er meget alvorlig, men man skal vælge mellem forskellige onder.
Vi tror, at den tjetjenske befolkning er bedst tjent med, at man fører den politik, som også den danske regering lægger op til.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-04:
En af de vigtigste ting i politik er at høre efter.
Grunden til, at jeg overhovedet bragte spørgsmålet om enegang og ministerens udtalelse om lige præcis det spørgsmål om, hvorvidt Danmark skulle gå enegang eller ej, ind i det, var, at det blev brugt som et argument af fru Gitte Seeberg, at det var utrolig vigtigt, at Danmark ikke gik enegang.
Så brugte jeg så bare det argument, at tidligere havde udenrigsministeren altså præcis fremført, at det godt kunne være, at Danmark skulle gå enegang.
Det synes jeg er utrolig relevant. Jeg kan stadig væk ikke forstå, hvorfor man, hvis der er sket alle de nye ting, så ikke har skrevet det ind i den resolution.
Hvis der er hele den positive udvikling, som man refererer her, hvorfor står det så ikke i den resolution?
Det grundlæggende spørgsmål, jeg vil stille til til udenrigsministeren, er: Kan udenrigsministeren bekræfte, at Europarådet aldrig nogen sinde har rejst spørgsmålet om at indbringe en sag mod Rusland for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, og at det derfor ikke på nogen måde kan påstås, at Europarådet i den sag har skiftet holdning, for det er aldrig nogen sinde blevet besluttet?
Per Stig Møller (KF), 2002-04-04:
Jeg ville tro, at medlemmerne af Præsidiet kendte spillereglerne her i salen, men det kan jeg forstå at man ikke gør.
Så er det sådan, at man vil styrke disse mennesker, som går ind for denne fremgang, og derfor mener man, at det er gennem en politisk løsning, og det er en forhandlingsløsning.
Derfor er det egentlig uendeligt uinteressant, at hr. Søren Søndergaard kan stå med citater fra en helt anden situation.
Hvis det nu var sådan, at jeg overhovedet ikke opdagede, verden ændrede sig, så kunne man more sig med det.
Men det væsentlige er jo i politik, at man skal være opmærksom på, om verden ændrer sig.
Og det vil sige, at man også i udenrigspolitik skal være fuldstændig klar til at sige, jamen her er der sket en bevægelse, og så skal man selvfølgelig også handle anderledes.
De, som handler ens i en hvilken som helst situation, vil i mange tilfælde handle forkert, fordi situationen forandrer sig.
Derfor synes jeg, det kan være meget morsomt, men det er ikke særlig relevant, for Europarådet havde én holdning på det tidspunkt, hvor jeg kørte de synspunkter frem, som hr. Søren Søndergaard har citeret.
Europarådet er kommet med en anden holdning, den fremgår af stk. 25, som jeg har refereret flere gange; Rusland er kommet med en anden holdning.
Og så behøver vi ikke splittes mere, for derudover er vi jo alle sammen enige om ligesom Europarådet, at det går frustrerende langsomt, og at det skal gå bedre.
Det behøver vi jo ikke sidde og antyde at vi mener forskelligt om.
At menneskerettighederne skal respekteres, at tjetjenerne skal respekteres, er jo målet.
Her er der så tale
om forskellige metoder.
Europarådet anbefalede én metode i fjor, den anbefalede jeg her i salen.
Europarådet har nu en anden metode, den anbefaler jeg også her i salen.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-04:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Jeppe Kofod i, at det, vi diskuterer, er midlerne.
Men så må hr. Jeppe Kofod gå ind i diskussionen og forklare os, hvorfor det middel, der hedder Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, er dårligt.
Hr. Jeppe Kofod er endnu ikke nået frem til, hvad det er, der gør, at den institution, som vi har lavet i fællesskab lige præcis for at tjekke, at menneskerettighederne blev overholdt, skal vi ikke bruge lige præcis i en situation, hvor Europarådets slår fast, at menneskerettighederne og Den Europæiske Menneskerettighedskommission ikke bliver overholdt i Tjetjenien.
Det forstår jeg ikke.
Vi bad om, at man undersøgte i Europarådet, hvorefter hr. Mogens Lykketoft så gik ned i EU og undersøgte. Så det behøver hr. Jeppe Kofod ikke at beklage; det ligger helt i overensstemmelse med den linje, som Socialdemokratiet tidligere har haft på det område.
Per Stig Møller (KF), 2002-04-04:
Jeg vil da gerne bekræfte over for fru Elisabeth Arnold, at vi har skiftet holdning. Det har Europarådet jo også.
Når hr. Søren Søndergaard bruger de tekster fra i fjor, er de fuldstændig rigtige, selvfølgelig er de det.
Og det, hr. Søren Søndergaard læste op, er jo præcis, at jeg henviste til, at jeg som parlamentariker ville følge Europarådets beslutning op, som jeg havde været med til at vedtage i Europarådet.
25 op, at Europarådet ikke længere henviser til tidligere beslutninger
, det gør man altid.
Tag det nu helt roligt, fru Margrete Auken.
Men det væsentlige er, hvilke anbefalinger man så kommer med i den aktuelle situation.
Og der er stk. 25 da ganske klart.
Der siger man, som jeg sagde før, at selv om det går frustrerende langsomt, så registrerer
man nogle positive ændringer, og det vil man ...
Elisabeth Arnold (RV), 2002-04-04:
Der er to partier her i Folketingssalen, som har skiftet mening siden sidste år, da denne her sag var til debat sidst, og det er Venstre og Det Konservative Folkeparti.
Så jeg går ud fra, at udtalelsen om politisk plat var en finke, der røg af panden, som ikke vil blive gentaget.
Margrete Auken (SF), 2002-04-04:
Lige to ting: For det første går jeg ud fra, at både udenrigsministeren og fru Gitte Seeberg er enige med mig i, at det at indbringe en sag for Menneskerettighedsdomstolen er at bruge politiske midler.
Det at henvise til Europarådets resolution er at bruge politiske midler i denne her sammenhæng.
Det er jo i modsætning til andre midler.
Det er et af de politiske midler.
Så kan man sige, at det er et retligt middel, men det er jo et retligt middel, der fungerer i en politisk sammenhæng.
Så vil jeg også sige, at jeg var nede og lede efter det samme interview, som hr. Søren Søndergaard citerede fra, og der står jo udtrykkeligt her i citatet, at hr. Per Stig Møller - hr. hedder han så ikke i den her sammenhæng - siger, at udenrigsministeren altså får en mulighed for at se, om der er andre lande, der vil følge Danmark og bringe Rusland for Menneskerettighedsdomstolen.
Og så står der, at er der ikke det, ja, så kan Danmark selv tage sagen op og bør selv tage sagen op.
Det slutter med at sige til sidst, at vi mener altså, at Danmark skal indbringe Rusland, uanset om man har de andre med.
Det er bedst, hvis vi får de andre med, men ellers bør Danmark gå i spidsen, sådan som præsidenten for rådet anbefalede.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-04:
Og det ændrer absolut intet ved den kendsgerning, at de menneskerettighedskrænkelser, som blev gennemført, før vi underskrev det brev i maj 2001, selvfølgelig ikke er gjort ugjorte, det kan de jo ikke, men de er heller ikke efterforsket, de mangler stadig væk at blive efterforsket.
Og da vil jeg da godt citere, hvad den nuværende udenrigsminister, hr. Per Stig Møller, sagde, da han af Radioavisen blev stillet spørgsmålet: Hvordan vurderer du - undskyld du'et, men det er jo et citat - chancerne for, at andre lande vil støtte det her initiativ?
Og så svarer den nuværende udenrigsminister: Vi har jo haft den beklagelige situation, at Europarådets Parlamentariske Forsamling har ønsket at gå hårdere til værks over for Rusland end Ministerrådet, og Ministerrådet, altså det, der afgør, hvad Europarådet gør, har ikke selv ønsket at gå så hårdt til værks som vi andre parlamentarikere.
Det betyder også, at det selvfølgelig kan blive svært for Lykketoft, men i sidste instans: Danmark har jo tidligere indbragt Tyrkiet, så vi mener altså, at Danmark så skal indbringe Rusland. Det vil sige, at hele diskussionen om enegang er irrelevant i denne her sammenhæng.