runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen J. Klint (S), 2003-05-28:
Jeg forstår godt svaret, og jeg er også glad nok for svaret.
Men det var jo netop det, der f.eks. skete for den unge pige, som kom gruelig galt af sted i Sverige.
Når man får et lille stykke chokolade, kan det være meget svært at se, hvad der står med ualmindelig små bogstaver, når der skal stå så mange ting.
Hun savnede i hvert fald, at der lige var et eller andet symbol, som viste, at hun skulle være særlig opmærksom
Men jeg kan forstå, at den registrering, der er i EU-aftalen, ikke har det der fælles symbol, som ellers er velfungerende i England.
Jeg vil naturligvis prøve at følge det op og konkret sætte mig ind i, hvad det er, når vi nu får direktivet og kommer til at snakke om det.
Så må vi se på, om det er tilstrækkeligt.
Ellers vil jeg gerne vende tilbage til sagen.
Mariann Fischer Boel (V), 2003-05-28:
Nu er det jo sådan i virkelighedens verden, at hvis man er allergiker, er man utrolig opmærksom på, hvad man køber, fordi det kan få drastiske konsekvenser, hvis man ikke sørger for at fravælge det, der kan skabe allergierne.
Derfor er jeg også overbevist om, at man vil kigge på fødevarerne. Det der meget simplificerede mærke kunne også være en meget let måde at slippe over eller slippe udenom den sådan mere fagligt kvalificerede mærkningsordning.
Så det, vi fra Fødevareministeriet har lagt op til, er den ordning, den mærkning, vi er blevet enige om i EU, i fællesskabet, sådan at man, når man rejser i udlandet, ved, at det er det, man skal kigge efter, hvis man har problemer med allergier.
Karen J. Klint (S), 2003-05-28:
Jeg vil gerne bede ministeren om at være lidt mere specifik med hensyn til, hvad mærkningen indeholder.
Er det sådan i ren tekst, at vi skal læse os til, hvad den indeholder,
eller er det det lille klare symbol, som angiver, at i denne vare er der altså noget, der kan udløse visse allergier?
Det kan jo være svært på et lille stykke chokolade eller på andre fødevarer at skulle læse alle de ting, der står med ualmindelig små bogstaver. Det er mere det der symbol, som viser, at her kan der ud fra den viden, vi har i dag, være noget, der udløser allergi.
Mariann Fischer Boel (V), 2003-05-28:
Som jeg sagde i min første besvarelse, bliver der mærket på fødevarer med de stoffer, som nu står på listen, og det er de mest almindelige allergifremkaldende stoffer.
Hvorvidt en restaurant så måtte vælge at bruge mærkningen på deres menukort f.eks., vil stå restauranten helt frit for.
Vi kan ikke påbyde det, men jeg synes, det ville være en god service over for kunderne i butikken.
Så er det i øvrigt sådan, at kokken jo altid, når der nu er mærkning på fødevarerne, vil være i stand til at svare på, om der vil være problemer for gæsterne i restauranten.
Den service er jeg sikker på at man selvfølgelig vil være interesseret i at yde gæsterne.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-28:
Nu er jeg et meget roligt gemyt, men jeg vil sige, at det lykkedes altså nærmest kulturministeren at gøre mig urolig, for svaret var jo ikke klart.
Det spørgsmål, som er afgørende, og det spørgsmål, som kulturministeren skal svare på, er jo ikke, hvad en eller anden ph.d.-studerende skriver i et eller andet kladdehæfte.
Det, kulturministeren skal svare på, er: Hvad betyder den dom, der er afsagt i Strasbourg, helt konkret?
Det skal vi have svar på.
Det er muligt, at det kan gøre en forskel, om en reklamefinansieret station er offentligt ejet eller privat ejet, når dommen bliver afsagt.
Jeg ved det ikke, men det er muligt, og det er i hvert fald uomtvisteligt sikkert, at hvis en offentligt ejet station, som sender reklamer, bliver pålagt at bringe politiske reklamer, kan man vælge at lade være med at bringe reklamer overhovedet og gøre den rent offentligt finansieret og dermed selvfølgelig slippe for tvangen til at sende politiske reklamer.
Men spørgsmålet er til ministeren: Hvad betyder den dom
helt konkret?
Mariann Fischer Boel (V), 2003-05-28:
Jeg kan svare fru Karen J. Klint meget kort på spørgsmålet.
Sagen er faktisk den, at regeringen allerede har sikret, at der indføres sådan en mærkningsordning for vores fødevarer med allergener.
Under det danske formandskab forhandlede regeringen nemlig hele den her mærkningsordning på plads, og der blev opnået enighed om forslaget i Ministerrådet.
Forslaget mangler nu at blive behandlet i anden omgang i Europa-Parlamentet, og der forventer jeg faktisk, at den anden læsning, som det kaldes, kan afsluttes inden sommerferien.
Ifølge forslaget skal allergifremkaldende stoffer, der anvendes som ingredienser i fødevarer - og fru Karen J. Klints eksempel med chokoladen med nødder er jo også udmærket - altid fremgå af mærkningen på produkterne.
Det gælder også tilsætningsstoffer og andre tekniske hjælpestoffer.
De undtagelser fra kravet om mærkning af ingredienser, der er i EU's nuværende mærkningsdirektiv - det gælder f.eks. på alkoholområdet - vil efter forslaget ikke komme til at gælde sådan nogle ingredienser.
Så der bliver altså også på alkoholområdet i fremtiden mærkning af f.eks. sulfit.
De ingredienser, der er tale om, fremgår af et bilag til direktivet, sådan at der overhovedet ikke er tvivl om, hvad det er for nogle ingredienser, der altid skal fremgå af mærkningen.
Reglerne vil efter forslaget skulle gennemføres i den nationale lovgivning senest 12 måneder efter, at direktivet træder i kraft.
Så vi er allerede i fuld gang og har via arbejdet i det danske formandskab sørget for, at denne sag kom på dagsordenen.
Jens Rohde (V), 2003-05-28:
Det ændrer bare ikke noget som helst ved, at fru Mette Frederiksen ikke kan andet end bare og stå og lukke én stor gang varm luft ud her fra talerstolen, hvor hun bare fyrer om sig ud fra haglgeværsprincippet med, at alt er galt, men ikke selv kan give et bud, ikke kommer med et eneste bud på: Hvad er det, fru Mette Frederiksen vil bevare i TV 2?
Lad os nu få tallene på bordet.
Vi måtte jo fjerne en licensstigning, som var på 500 kr., fra den tidligere regering.
Er det den, som danskerne må til lommerne efter - og mere til?
For det er jo nødvendigt.
Hvis man vil udvikle TV 2 yderligere, så må man også sige, hvor det er, man vil udvikle, og man må fortælle, hvad det koster.
Kom nu herop og læg lidt substans ind i debatten.
Mette Frederiksen (S), 2003-05-28:
Inden hr. Jens Rohde nu forsøger at overbevise Folketinget om, at danskerne betaler enorme mængder i licens, skal man måske være opmærksom på, at det, vi betaler for at se TV 2, på daglig basis svarer til knap én krone - knap én krone.
Det er faktisk det beløb, der er tale om.
Der er intet til hinder for, at TV 2 kan få lov at udvikle sig på det nuværende lovgivningsgrundlag, intet!
Og regeringen har ikke hørt en eneste fra oppositionen sige, at vi ikke vil være med til at udvikle TV 2, tværtimod.
Det vil vi faktisk godt, men vi er altså af den overbevisning, at vores muligheder fra politisk side for at deltage i en fortsat udvikling af TV 2 vil mindskes ganske alvorligt ved den forestående privatisering.
Det, jeg her fra talerstolen i dag har sagt er sølle, er, når en kulturminister i Danmark skal forklare en af de største kulturpolitiske forandringer og kun kan gøre det ved at sammenligne TV 2 med en bilfabrik.
Det er der ved Gud ikke ret meget kulturpolitik i.
Kulturpolitik handler lige præcis om det modsatte.
Det handler lige præcis om at erkende, at markedet ikke kan levere varen fuldstændigt, og at der derfor er behov for også på det her område, at vi tager et politisk ansvar for det samfund, vi lever i, at vi bidrager til at udvikle det.
Og når det drejer sig om medier, så drejer det sig altså først og fremmest om demokrati.
Det drejer sig om at sikre, at der er tilstrækkelig mange stemmer i den offentlige debat.
Vi er oprigtigt nervøse for, at privatiseringen af TV 2 om ikke andet så ad åre kan betyde en indskrænkning i udbuddet af medier i Danmark.
Og jeg begriber ikke, at vi har
en regering, der har så meget is i maven, at den tilsidesætter alle indvendinger, alle andre politiske anskuelser på det her område ved at sige: Vi tror, vi har ret - det kan godt være, at fagekspertisen taler os imod, vi gør alligevel, som det passer os!
Jens Rohde (V), 2003-05-28:
Det er sølle, og vi har ikke haft en ordentlig debat, og hvad ved jeg, står fru Mette Frederiksen her og siger.
Jeg vil sige: vi har diskuteret det her meget, meget længe.
Vi har diskuteret det meget intensivt de sidste 3 år.
Vi har diskuteret det endnu mere intensivt i det sidste halvandet år, og så er det jo faktisk i dag næsten 1 år siden, at medieforliget blev indgået.
Det blev diskuteret grundigt efterfølgende.
Vi har haft diskussioner og diskussioner, der er kommet konsulentrapporter, vi har haft to debatter på 4 timer og en debat på 2 timer her i Folketinget, vi har haft samråd, vi
har været hele møllen igennem
Det er simpelt hen ikke reelt at stå heroppe og sige, at vi ikke har haft en ordentlig debat om det her.
Kl. 9.45 Jeg er nødt til også at sige, at fru Mette Frederiksen altså bør sætte sig en lille bitte smule mere ind i stoffet, inden hun udtaler sig med så enorm overbevisning om, hvad der i øvrigt kunne være vores motiver.
Og så er fru Mette Frederiksens tale jo rent varm luft, for det, vi aldrig får et svar på, er: Hvad er det for noget, fru Mette Frederiksen vil bevare som alternativ til de kommercielle kanaler?
Er TV 2 ikke en kommerciel kanal?
Hvad er det, fru Mette Frederiksen vil udvikle, og hvor meget forlanger hun, at danskerne skal betale for det?
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-28:
Jamen kulturminister, der er et citat her fra Information.
I det citat siger kulturministeren, at han vil søge hjælp hos sin partifælle, justitsminister Lene Espersen, for at få vurderet betydningen af menneskerettighedsdomstolens afgørelse.
Har Information løjet, eller har Information ikke løjet?
Hvis Information har løjet, okay.
Hvis Information ikke har løjet, og kulturministeren har meddelt, at han vil søge at få denne her sag belyst hos sin justitsminister, så beder vi bare om at få at vide, hvad justitsministeren svarede.
Er det et urimeligt forlangende, når selv kulturministeren er så usikker, at han udtaler til pressen, at han nu vil søge justitsministerens hjælp?
Jeg synes, det er fuldstændig rimeligt.
Og jeg havde egentlig forventet, da denne her artikel fra Information ikke er fra her til morgen, at kulturministeren allerede kunne gå herop på Folketingets talerstol, netop fordi det er så enkelt, som kulturministeren siger, og meddele, at han havde snakket med justitsministeren, og at der ikke var noget problem.
Men det kan kulturministeren tilsyneladende ikke.
Brian Mikkelsen (KF), 2003-05-28:
Må jeg lige bede om de rigtige proportioner i debatten.
Kulturministeriets holdning er krystalklar: Der er ingen som helst implikationer for lovgivning omkring et forbud mod politiske reklamer.
Hvis man også ulejliger sig med at læse skrivelsen fra den ph.d.-studerende, så står der - og jeg citerer: »at det kan føre til krænkelser«.
Og der står, at dommen ikke uden videre tankevirksomhed kan overføres til danske forhold.
Selv i den ph.d.-studerendes skrivelse er der et utal af forbehold. Vi har altså vurderet i Kulturministeriet, at det ikke får nogen som helst implikationer.
Derfor mener vi, at vi kører videre med lovgivningen, som er krydstjekket på alle mulige leder og kanter.
Aage Frandsen (SF), 2003-05-28:
Havde kulturministeren bare i dag kunnet gå herop og sige fra Folketingets talerstol, at kulturministeren via Justitsministeriet havde undersøgt sagen, og at Justitsministeriets lovkontor havde afgivet en klar erklæring
om, at der intet problem var, så havde vi bare kørt sagen videre.
Men det er det, at kulturministeren ikke har kunnet sige noget, som giver os sikkerhed.
Det er derfor, det er rigtigt og fornuftigt, at vi får mulighed for at få det svar, inden man vedtager lovforslaget.
Så det er kun det.
Hvis kulturministeren kan læse op af et skrift, så er det en helt anden sag.
Men det skal altså ikke kun være kulturministerens egen private vurdering.
Jeg vil gerne have lidt mere juridisk grundlag for udviklingen.
Kl. 9.35
Poul Nødgaard (DF), 2003-05-28:
Nu er jeg forvirret på et højere plan.
Fru Mette Frederiksen beder bare om at få sagen tilbage til udvalget.
Hr. Aage Frandsen har bedt om at få forhandlingerne afbrudt.
Der er en meget, meget stor forskel.
Jeg går ud fra, at det, vi diskuterer, er hr. Aage Frandsens forslag.
Jeg synes, at den her sag den lugter temmelig betænkeligt af, at de partier, der ikke kom med i medieforliget, stadig væk er sure over, at de ikke kom med.
Vi kan lige så godt sige lige ud, at det er dér, hunden ligger begravet.
Så forsøger man på en eller anden lille detalje at få afbrudt forhandlingerne om de her to lovforslag, der skal sikre TV 2's privatisering.
Men det er jo slet ikke det, sagen drejer sig om for de partier, der vil have afbrudt forhandlingerne.
Det er ene og alene surhed over det medieforlig, som de selvforskyldt ikke kom med i.
Dansk Folkeparti vil trykke på de røde knapper.
Nu skal den her sag afgøres.
Det skal gøres i dag.
Mette Frederiksen (S), 2003-05-28:
Det er altså et temmelig principielt spørgsmål, vi behandler nu, nemlig om vi i al fremtid kan sikre, at der ikke må sendes politiske reklamer eller reklamer for politiske anskuelser i Danmark.
Jeg vil gerne sige, at det altså ikke er nok, at ministeren stiller sig op på talerstolen og giver sin personlige vurdering af det her.
Så jeg vil i lighed med hr. Aage Frandsen anmode om, at vi får sagen tilbage til udvalget, således at vi bl.a. vil kunne få den den juridiske vurdering, der er nødvendig, for at vi kan fastholde, at der ikke skal sendes politiske reklamer i dansk tv.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-28:
Jeg vil godt gøre opmærksom på, at Information har haft en artikel om den her sag, hvor man har citeret kulturministeren for det, kulturministeren også har sagt her.
Man skriver: »Brian Mikkelsen vil dog nu søge hjælp hos sin partifælle, justitsminister Lene Espersen, for at få vurderet betydningen af menneskerettighedsdomstolens afgørelse.«
Det er vel meget relevant at få den vurdering af denne her afgørelse fra justitsministeren.
Jeg troede sådan set, at kulturministeren havde sørget for at få den og kunne sparke den ind i debatten her i dag.
Men det forstod jeg på kulturministeren, at han ikke havde.
Jeg spurgte jo direkte om det, men fik ikke noget svar.
Derfor synes jeg, det er rimeligt, at vi får den vurdering fra justitsministeren.
Jeg vil også gøre opmærksom på, at det jo ikke kun er partier til venstre, der tager det her alvorligt.
Dansk Folkepartis medlem af Danmarks Radios bestyrelse, Søren Espersen, har jo udtalt i samme artikel, at det her direkte vil medføre døden for flere partier.
Han siger, at det vil være en meget uheldig udvikling, som han i hvert fald vil sætte sig imod.
Så jeg mener, at vi har behov for den her afklaring fra kulturministeren.
Jens Rohde (V), 2003-05-28:
Det er jo ved at udvikle sig.
Der er i hvert fald gået inflation i, at alle lovforslag skal tilbage her mod slutningen.
Det vil vi klart modsætte os.
Altså hvis vi skal til at lade os trække rundt i manegen af, hvad nogle ph.d.-studerende, som i øvrigt meget klart skriver, at man kan slet ikke overføre den dom til danske forhold, siger, så ved jeg ikke.
Nej, det vil vi under ingen omstændigheder medvirke til.
Vi har haft det her på bordet i halvandet år.
Vi har altid, altid i Danmark haft et forbud mod politiske reklamer, og det har adskillige andre lande også.
Det bliver der ikke lavet om på hverken med den ene eller den anden dom.
Det tør jeg godt garantere.
Aage Frandsen (SF), 2003-05-28:
Da det er en del af det lovforslag, vi behandler i øjeblikket, at der ikke skal sendes politiske reklamer, og der er kommet tvivl om, hvad retsgrundlaget rent faktisk er, vil jeg anmode om, at forhandlingen her ved tredje behandling afbrydes med henblik på, at forslaget igen kommer under udvalgsbehandling, så vi kan se på sagen igen.
Brian Mikkelsen (KF), 2003-05-28:
Vi kan godt blive ved med at sige som en anden senator Cato:
I øvrigt mener vi, at politiske reklamer ikke skal være tilladt i Danmark.
Det bliver de heller ikke, for sagen er
jo, at vi indgår en kontrakt med det nye TV 2 - det er et svar til hr. Aage Frandsen - lige så vel som vi har indgået en public service-aftale med det gamle TV 2.
En af det nye TV 2's præmisser for at sende er, at man ikke må sende politiske reklamer.
Det er sådan set en del af kontraktgrundlaget for det nye TV 2, så det bliver indeholdt i den kontrakt, vi laver, at man må ikke sende politiske reklamer.
I øvrigt er lovforslaget blevet godkendt af Justitsministeriets Lovafdeling, så derfor føler vi os på helt sikker grund, også i forhold til international lovgivning.
Vi får ikke nogen problemer med politiske reklamer.
Aage Frandsen (SF), 2003-05-28:
Så længe TV 2 er offentligt ejet, er der jo ikke noget problem i, at det offentlige, altså staten, laver en aftale
med det offentligt ejede TV 2 om, at man gør nogle ting på en bestemt måde
Det er bare at lave en aftale.
Det kan man også gøre, hvis stationen er privatejet, men så er der jo ikke noget med at diktere en hel masse ting, og derfor er der en forskel på, om TV 2 er i den nuværende situation eller bliver overladt til private, som kulturministeren gerne vil.
Derfor synes jeg, det er relevant at stille dette spørgsmål: Når kulturministeren siger, at kendelsen er meget diffus og uklar, betyder det så, at kulturministeren er helt sikker på, at kendelsen ingenting betyder?
Kan vi regne med, at den ikke betyder noget som helst?
Og kan kulturministeren svare her og nu, at den har ingen betydning?
Normalt er jeg altså lidt bekymret for at sige, at det, domstolene siger, er ret ligegyldigt, for jeg har almindelig respekt for, at en domstol har ret i det, den siger, uanset om jeg selv synes det.
Sådan er retssystemet trods alt.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-28:
Ministeren har jo ret i, at hvis vi har en offentligt ejet kanal, kan vi træffe beslutning om at gå væk fra reklamer.
Men det er klart, at har vi privatiseret TV 2, som har mulighed for at bringe reklamer, kan vi ikke lige pludselig ændre det faktum, at de må bringe reklamer.
Det vil i hvert fald være en meget vanskelig proces lige pludselig at meddele en tv-station, som man har givet tilladelse til at bringe reklamer, at det må den altså ikke længere.
Kl. 9.25 Jeg kan ikke se andet, end at med den privatisering, der bliver vedtaget i dag, øger vi alt andet lige risikoen for, at vi får politiske reklamer, ligegyldigt hvor meget kulturministeren og andre i Folketinget er imod det, og mit spørgsmål til kulturministeren skal være: Bygger den formulering, som ministeren gav, på, at f.eks. Justitsministeriet har foretaget en vurdering af dommen, så ministeren ikke kun vurderer spørgsmålet på baggrund af sin egen overfladiske eller grundige læsning, men på baggrund af en juridisk vurdering fra det danske Justitsministerium?
Brian Mikkelsen (KF), 2003-05-28:
Man må have mig meget undskyldt, men jeg synes, man blander argumenterne utrolig meget sammen, og man forholder sig altså ikke til det, der er sagens kerne.
Sagens kerne er, at et flertal i Folketinget er imod politiske reklamer i TV 2, og at der ikke er nogen, der kan se for sig, at det forhold vil blive ændret.
Jeg vidste godt, at fru Mette Frederiksen selvfølgelig ville reagere på formuleringen »en overskuelig fremtid«, og det var også derfor, jeg brugte den formulering, for jeg ville godt have fru Mette Frederiksen på talerstolen.
Sagen er jo, at man kan ikke binde nogen partiers holdning i længere tid, end man selv kan overskue.
Så længe jeg har nogen indflydelse på den førte politik, er der ikke noget, der taler for, at der bliver givet tilladelse til politiske reklamer, men der kommer altså en generation efter mig, som jeg selvfølgelig ikke vil binde, så derfor er en overskuelig fremtid så lang tid, som jeg kan overskue, og det er godt nok mange år.
Jeg er ikke så ung som fru Mette Frederiksen, men trods det er det alligevel nok mange år, jeg stadig vil være i dansk politik.
Hr. Søren Søndergaard har selvfølgelig ret i, at alternativet er at forbyde reklamer i TV 2, men det har bare ikke noget med denne diskussion at gøre, for det kan man jo også gøre i et privatejet TV 2.
Lovgivningen er præcis den samme, og der gælder det samme regelsæt, uanset om det er en privatejet station eller en offentligt ejet station.
Vi har så sagt, at vi vil privatfinansiere TV 2, men det er TV 2 for 90 pct.s vedkommende allerede i dag.
Hr. Søren Søndergaards parti har sikkert den holdning, at der ikke skal være reklamer i TV 2.
Det har jeg trods alt ikke hørt nogen andre partier være imod, men det er et alternativ, som vi ikke vil begive os ud i, fordi vi mener, at TV 2 skal være reklamefinansieret, som det i øvrigt også er i dag.
Til det konkrete spørgsmål: Med fare for, at der bliver rodet en masse ting sammen, fordi der er tre forskellige indgandsvinkler hos de tre ordførere, der har været heroppe, er svaret: Der vil ikke være politiske reklamer i dansk fjernsyn fremover.
Kendelsen fra Menneskerettighedsdomstolen er ekstremt diffus og uklar, og vi tager det for fuldstændig givet, at vi kan fastholde et forbud mod politiske reklamer.
Hvis der så er nogen, der vil anlægge sag, må de vel gøre det mod TV 2 og mod alle de andre kommercielle tv-stationer rundtomkring i Europa, som også har forbud mod tv-reklamer.
Nicolai Wammen (S), 2003-05-28:
Så må jeg bede ministeren om at sige meget klart her i Folketinget, at der ikke har fundet et sådant møde sted, hvor topembedsmænd har rettet på det foreløbige skøn, som andre embedsmænd havde lagt til grund.
Jeg må opfatte
ministerens svar
sådan, at et sådant møde ikke har fundet sted, og jeg må også forstå det sådan, at efter ministerens opfattelse er det, der stod i Berlingske Tidende i torsdags, direkte usandt.
Det vil jeg gerne bede ministeren bekræfte, hvis det er ministerens opfattelse, at det er usandt.
Jacob Buksti (S), 2003-05-28:
Jeg går ud fra, at statsministeren mener, at der ved en fremrykning af forskellige investeringer er tale om en lempelse af finanspolitikken for at sikre en bedre beskæftigelse.
Kan statsministeren så forklare, hvad der er sket i regeringens interne overvejelser, når finansministeren så sent som i går i Jyllands-Posten kunne erklære, at en finanspolitisk lempelse ville være halsløs gerning, og når det er sådan, at Venstres finanspolitiske ordfører tidligere også her i salen i diskussioner med os har ment, at en finanspolitisk lempelse ville være økonomisk hasard og en tilbagevenden til 1980'ernes afgrundspolitik?
Hvad er det, der er sket i regeringens overvejelser, som har gjort, at man sådan over natten har fundet ud af, at nu er en lempelse til fordel for beskæftigelsen?
Nicolai Wammen (S), 2003-05-28:
Det kan jo ikke siges at have været nogen nem tid for finansministeren her på det seneste.
Regeringens økonomiske politik er i store vanskeligheder, og så sent som i dag kan man se, at stort set samtlige aviser melder klart ud, at man er løbet fra målene, og at man mangler midler.
Set i det lys er det jo interessant, når man i torsdags kunne se en artikel i Berlingske Tidende, hvoraf det fremgik, at Finansministeriet har haft et møde, hvor ministeriets topfolk justerede
I Berlingske Tidende er det blevet beskrevet som kreativt prognosemageri, og kan finansministeren be- eller afkræfte, at der har fundet noget sådant sted i hans ministerium?
Hanne Severinsen (V), 2003-05-28:
Er hr. Skaarup ikke enig i, at den vedtagelse jo netop var meget god?
Dansk Folkeparti stemte vel også for den, fordi den netop viser, at vi arbejder for sagen.
Men vi kan altså ikke i dag sige, at vi har afskaffet diktaturerne rundtomkring i verden.