Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
I Det Konservative Folkeparti er vi glade for, at vi får lejlighed til at drøfte den integrationsindsats, der foregår ude i kommunerne og selvfølgelig også får lejlighed til at bidrage med det, vi i den forbindelse kan bidrage med herinde i Folketinget.
Det er nemlig helt afgørende for den udlænding, der kommer til landet, at der de første 3 år tages ordentlig hånd om vedkommende.
Sproget skal læres, vores kultur og skikke skal læres, og har man børn, så er der også en masse ting, der kræver god og solid viden, for at man kan give dem en god start på den nye tilværelse.
Nu har vi styr på tilstrømningen, og nu skal vi i den grad til at koncentrere kræfterne om at sikre en god integration.
Problemet er bl.a., at indsatsen simpelt hen er for svingende.
De store byer er kommet med kritik af de mindre kommuners indsats, og det er fuldt ud forståeligt.
Det er helt uacceptabelt, at en udlænding, der har opholdt sig i landet og har gennemgået et integrationsprogram, ikke kan tale dansk, ikke kender de basale regler i samfundet og er helt uden mulighed for at komme ind på arbejdsmarkedet.
Netop det faktum betyder utrolig meget for de store kommuner, da vi ser et – desværre – alt for tydeligt mønster på, at når integrationsprogrammet er slut efter de 3 år, så flytter man ind til de store byer.
Og her er det så et chok for myndighederne at erfare, at udlændinge ikke kan tale dansk, aldrig har stiftet bekendtskab med det danske arbejdsmarked, og at man faktisk skal starte forfra igen.
Der er derfor ikke nogen tvivl om, at vi skal have set på indsatsen og også stille nogle større krav til kommunerne.
Men det er jo ikke bare de små kommuner, der har problemer, de store kommuner kan bestemt heller ikke prale af at være lige dynamiske alle sammen.
Ser vi på arbejdsmarkedet, er det meget svingende.
Nogle kommuner er gode til at få ledige udlændinge så vel som danskere i job, og så er man jo bare heldig, hvis man bor et sted, hvor der faktisk sker en introduktion til arbejdsmarkedet.
For hvis der aldrig bliver stillet krav, og man aldrig får hjælp til at komme ind på arbejdsmarkedet, jamen så bliver man passiv og usikker på sig selv, og det ender jo med, at man bliver bange for at komme i job, fordi man simpelt hen ikke kan overskue det, og fordi man har fået sig lullet ind i en hverdag, hvor den ene dag tager den anden, og det er en grufuld bjørnetjeneste at gøre folk.
Det er derfor vigtigt, at vi får lavet nogle mekanismer, så kommunerne økonomisk kan se en fordel i at skaffe folk i job eller uddannelse.
Regeringen har spillet ud med et oplæg, som vi Konservative er meget tilfredse med.
Man ser på refusionsandelen fra statens side, men bestemt også på, at vi nu giver alle en ny chance.
Jeg har engang mødt et menneske, der har været på kontanthjælp i 18 år, uden at kommunen havde bekymret sig om det, og det bliver der nu sat en stopper for.
Alle skal have gennemgået deres sag inden for de næste par år, og derefter skal kommunen mindst én gang om året give den ledige et tilbud.
Vi mener også, at reglen om, at man for at modtage kontanthjælp skal have været i arbejde mindst 300 timer inden for 2 år, er helt nødvendig.
Hvis man vil være hjemmegående, så er det en ærlig sag, men det kan og bør ikke være på kontanthjælp.
At komme på ægtefælletillæg er et åbenlyst incitament til at komme i job eller til at gå i gang med en uddannelse.
Et andet vigtigt element i en flygtnings eller indvandrers liv handler om boligen, for vi ved jo alle, at vores hjem er vores base, og det er der, vi skal føle os trygge og godt tilpas.
Men det sted, man bor, og de naboer, man har, har også meget betydning for integrationssuccesen.
Hvis alle naboerne nu er udlændinge, så er det lidt svært, ja, måske ligefrem direkte unaturligt at tale dansk, og hvis området er præget af trøstesløshed på grund af arbejdsløshed og hærværk, så er det måske lidt svært selv at have den helt store fighterånd, og det er derfor vigtigt, at vi tænker nyt.
I Odense har man set i øjnene, at der i Vollsmose bor mange udlændinge, og det er svært at gøre noget ved.
Derfor har byrådet besluttet at bruge nogle ressourcer på at gøre området pænt og ordentligt, at sikre sig, at der er aktiviteter, der tiltrækker de unge osv.
Det er ikke, fordi jeg mener, at vi skal bruge flere midler på at male facader og lave nye altaner, men graffitien skal væk, der skal være lyst og åbent på stierne, og der skal i det hele taget være pænt og rent.
Det er vigtigt, for vi kan altså ikke bare rive Mjølnerparken og Vollsmose og Gellerupparken ned, men vi kan gøre det bedre og mere attraktivt at bo der.
Det er så det, vi skal i gang med nu.
Man skal have en plan for, hvad man vil med de pågældende områder, og overveje mere seriøst, hvordan vi tiltrækker ressourcestærke mennesker og fastholder mønsterbryderne, de studerende og dem, der er i arbejde.
Det er i det hele taget vigtigt, at vi tænker utraditionelt.
Og et måske lidt utraditionelt tiltag, vi Konservative har været meget optagede af, er de såkaldte forældreprogrammer, der hjælper forældre til adfærdsvanskelige børn med at få nogle redskaber, som de kan bruge i opdragelsen.
Det har været en succes i England, og vi tror også, at det kan blive det her.
Så alt i alt er vi glade for regeringens udspil, som vi synes er flot og fremadrettet.
Der er masser af gode initiativer, som vi glæder os til at samarbejde med resten af Folketinget om og få gjort til virkelighed, og vi støtter det forslag til vedtagelse, som blev præsenteret af Venstres ordfører, fru Irene Simonsen.