runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Hækkerup (S), 1998-06-11:
Når vi i dag behandler L 117 i stedet for det oprindelige L 78, skyldes det ønsket om at udbygge det oprindelige forslag, så der ikke er tvivl om hjemmelsgrundlaget til at fortsætte den liberalisering inden for telesektoren, som på lang sigt skal sikre forbrugerne et stadig bedre forhold mellem pris og kvalitet.
Dette mål skal nås gennem fri konkurrence eller - på de områder, hvor konkurrencen ikke fører til det ønskede resultat - gennem rammer på markedet.
Konkret drejer udbygningen af det oprindelige forslag sig om at sikre adgangen til leje af de rent fysiske infrastrukturstrækninger samt selvfølgelig i tilknytning dertil om de forhold, der er nødvendige for at gøre brug af en sådan leje.
Samtidig fortsætter vi en linje, hvor vi forsøger at gå endnu længere i liberaliseringen, end det her og nu er påkrævet.
Implementeringen af direktiverne og den politiske vilje vil med dette forslag sikre forbrugerbeskyttelsen og konkurrencen, og med hensyn til forbrugerbeskyttelsen vil jeg kort nævne minimumskravene til kontraktforholdene, minimumskravene til offentliggørelse af konkraktvilkår og mulighederne for uden særskilt betaling at få en specificeret regning.
Disse ting var allerede med i det oprindelige
forslag
Angående konkurrencen drejer det sig selvfølgelig specielt om tjenesteudbyderaftalerne, hvor der med det udbyggede forslag sikres adgang til konkurrence, også i det omfang, der siden fremsættelsen af L 78 er blevet rejst tvivl om.
For den enkelte forbruger vil lovgivningen derfor betyde en række konkrete forbedringer af gennemskueligheden, som gerne skulle skærpe konkurrencen, og et bredere felt af parametre, som udbyderne kan konkurrere på,
hvilket også gerne skulle skærpe konkurrencen.
Endelig skal jeg afslutningsvis sige, at der har været en del debat på baggrund af Teleklagenævnets afgørelse og høringssvarene.
Jeg synes, det er vigtigt at få sagt, at der ikke skal være nogen tvivl om, at linjen ligger fast: at vi gennem en fortsat udbygning af de områder, hvor konkurrencen er gældende, og gennem en række præcise krav til forbrugerhensynet vil sikre konkurrence og gennemskuelighed.
Denne linje har ligget fast gennem en rum tid, og den linje skal videreføres for at sikre forbrugerne det bedste forhold mellem pris og kvalitet.
På den baggrund er forslaget et klart fremskridt.
Med henvisning til både de forbedringer, der lå i det oprindelige forslag, og de nu påkrævede justeringer skal jeg derfor anbefale, at lovforslaget vedtages.
Svend Erik Hovmand (V), 1998-06-11:
Jeg gerne allerførst gerne sige tak for en meget positiv modtagelse af dette beslutningsforslag.
Jeg synes, at der i høj grad er grund til optimisme.
Det er klart, at der er ganske stor tilslutning til det forslag, som vi har fremsat; vi når ganske højt op, omkring 80 mandater vel, eller sådan noget.
Men hvis vi derudover ser på de bemærkninger, der er faldet fra Enhedslisten, fra SF og fra andre partier, som ikke umiddelbart er med, så tror jeg ikke, det skulle være umuligt at samle det nødvendige flertal til at opfordre ministeren til at optage forhandlinger med sin tyske kollega med henblik på at få etableret en forbindelse til Berlin igen.
Det synes jeg er meget positivt.
Dansk Folkeparti nævnte økonomien, som jo også andre var inde på.
Vi ved ikke i dag, hvad forhandlinger mellem den danske og den tyske minister fører til af krav i forbindelse med en sådan rute.
Der er jo godt materiel på begge sider af Østersøen, som vil kunne anvendes.
Der er mange løsningsmuligheder.
Derfor synes vi, at det rigtigste er, at der kommer et udspil fra de to ministres side.
Men det er fuldstændig rigtigt, som Dansk Folkeparti påpeger, at der ikke er nogen sammenligning.
Når man uden at trække på skuldrene taler om 6 mia. kr. for en ny jernbanestrækning fra København til Ringsted og så begynder at sætte de meget bekymrede miner op over det forslag her, ja, så er jeg enig med dem, der siger, at argumentationen må være meget dårlig, siden man bruger så store armbevægelser omkring denne sag.
Vi har - og det siger jeg til CD - ikke udelukket nogen løsning.
Altså en udliciteringsløsning, som også DSB har været inde på, har vi absolut ikke afvist som en mulighed i forbindelse med dette forslag.
Så vil jeg i øvrigt sige: Om det her koster et eller andet beløb i underskudsdækningen for driften i en periode, det ved jeg ikke.
Jeg er ikke sikker på, at det vil gøre det.
Jeg tror faktisk, at hvis man lancerer denne rute og promoverer den på den rigtige måde, kunne den godt bringes til at fungere.
For mig handler det om meget mere, som gør disse 20 mio. kr. til en lille nål i en høstak.
For mig handler det om, at Danmark skal ind på landkortet, på det europæiske trafiknet, på hovedfærdselsåren, at vi kommer med i udviklingen i det største vækstområde i Europa i de kommende 10 til 15 år, nemlig Østersøregionen, at vi ikke overlader det hele til svenskerne og finnerne, at vi i den grad sætter os det mål at være det land, som er hængslet mellem kontinentet og Skandinavien, kulturelt, erhvervsmæssigt, trafikalt og på en række andre områder.
Det er det, det handler om, og set i den relation er 10 eller 20 mio. kr. ikke noget væsentligt beløb.
Jeg skal som sagt slutte med at sige tak for en meget positiv modtagelse.
Jeg håber, vi kan få en hurtig, en konstruktiv udvalgsbehandling, sådan at vi kan få etableret denne forbindelse igen så hurtigt som muligt.
Svend Erik Hovmand (V), 1998-06-11:
Det var jo næsten lige før, at man fik en fornemmelse af, at vi var hundrede procent enige om alt.
Man skal selvfølgelig ikke være overoptimistisk, men jeg er glad for de bemærkninger, og jeg synes, at det var konstruktive bemærkninger, og jeg håber, at det vil føre til, at vi nu meget hurtigt vil kunne finde en løsning, som vil kunne dække bredt i Folketinget.
Erik Mortensen (S), 1998-06-11:
I forbindelse med dette lovforslag er der nok grund til at hæfte sig ved i hvert fald to facts.
Det første faktum kunne være, at den tidligere lovgivning på området viste sig ikke at være ekstremt heldig.
Der var nogle tekniske, administrative ting, der ikke fungerede optimalt, og der var selvfølgelig også et element omkring tilbagevirkende kraft, der ikke var populært, selvfølgelig.
Det andet faktum, som er værd at beskæftige sig med, er imidlertid meget aktuelt.
Det er selvfølgelig hele spørgsmålet om, hvorvidt det er rimeligt, at vi i Danmark har en ordning, hvor nogle kører privat vogn på billig takst, mens andre kører på dyr - altså om vi har en privatvognsløsning, der hedder gule plader, og en, der hedder hvide plader. Jeg er meget tilfreds med, at der i det nye forslag bl.a. bliver tydeligt bekendtgjort, hvad det vil sige at være helt eller delvis erhvervsmæssig brug, sådan at vi ikke løber ind i problemer af den art.
Der er allerede kommet tilkendegivelser fra kredse, hvor dette kriterium har været lidt besværligt at håndtere tidligere.
Jeg synes, det er dejligt, at det nu bliver mere klart.
Det næste, som jo ikke er helt uvæsentligt - det er faktisk meget væsentligt - er, at forslaget jo kun gælder for nye biler.
Men det er stadigvæk et fiskalt, altså et skattemæssigt forslag, og det vil sige, at det også har noget med penge at gøre.
Da det kun gælder for nye biler, må vi også imødese en vis interesse for ældre gulpladebiler, som jo ikke bliver belagt med denne afgift, og det kunne jo meget fornuftigt, som også forslaget opererer med, føre frem til, at man siger, at det så var rimeligt med en generel stigning i vægtafgiften, og det indeholder forslaget også.
Det gælder så både for de privatbenyttede biler og for firmabiler.
En rimelig ordning for privatbilisterne, vil jeg sige, og en overkommelig også for erhvervslivet.
Men sigtet med det hele var jo stadig væk spørgsmålet om en tillægsafgift for dem, som bruger en ren gulpladebil til privat kørsel.
Tallene kan måske forskrække nogle.
Den store type over 2.000 kg får en afgift på 4.210 kr.
Så på den måde får vi også en udjævning
Det er klart, at det rent provenumæssigt for staten vil være mindre end det, som man oprindelig opererede med, fordi vi nu starter på en frisk med en årgang ad gangen og ikke får et samlet provenu på hele bestanden af gulpladebiler.
På den anden side set får vi en ordning, der i enhver henseende, synes jeg, virker fornuftig, rimelig, over for dem, som benytter sig af gulpladebiler.
Så på den baggrund kan jeg på Socialdemokratiets vegne anbefale forslaget.
Mariann Fischer Boel (V), 1998-06-11:
Jeg ved ikke, om de medlemmer, der er til stede i salen, kan huske, at der for nogle år siden kørte en tv-serie i fjernsynet, der hed Soap.
Det var en serie stort set uden handling og indhold.
Det var egentlig det glade vanvid.
Det var noget amatøragtigt, men utrolig underholdende.
Det har, lige fra det første forslag om omlægning af varebilbeskatning blev vedtaget af et flertal her i Folketinget i sommeren 1997 og frem til i dag stort set, været et skoleeksempel på dårlig og uadministrerbar lovgivning.
Ikke så heldigt, som Socialdemokratiets ordfører solidarisk kaldte det.
Og nu skal der så indføres en anden tillægsafgift for privat anvendelse og for det, der hedder blandet benyttelse af varebiler.
Man er jo blevet klog af skade, så derfor opkræves tillægsafgiften nu kun af nye varebiler, der indregistreres efter forslagets fremsættelse.
Men da forslaget nu kun kommer til at gælde for de nyindregistrerede biler, er det klart, at så har skatteministeren fået en manko i sin kasse.
Der er altså sket det, som jeg med interesse har læst i lovforslaget, man kalder en erodering af provenuet - jeg troede kun, det var noget, vi kendte ude i landbruget - og for at dække det hul, skal der indføres en generel stigning i vægtafgiften for alle varebiler.
Det vil jo egentlig sige, at de intentioner, der lå i det oprindelige forslag, nemlig at ramme den private kørsel i off-roaderne eller de dér 4-hjuls-trækkere, nu rammer erhvervslivets anvendelse af f.eks. kassebiler, altså dem, der vejer over 2.000 kg.
Så fra Venstres side må vi konstatere, at det endnu en gang er en ekstra skat på erhvervslivet på omkring 180 mio. kr.
Det var jo ikke det, der lå i intentionerne i det første lovforslag, så vidt jeg husker det.
I Venstre er vi overbevist om, at der på sigt vil være en økonomisk overdækning i forslaget, når nu alle de gamle varebiler er skiftet ud, og de, der kører på vejen, er belagt med den nye afgift, og vi mener, at der vil være en provenugevinst til skatteministeren.
Fra Venstres side kan vi selvfølgelig ikke bidrage til et forslag, der påfører erhvervslivet yderligere beskatning, og på det grundlag kan vi ikke støtte lovforslaget.
Aage Frandsen (SF), 1998-06-11:
Dette lovforslag, som afløser tidligere lovgivning, er jo klart i orden med hensyn til det tekniske.
Det er noget, som jeg tror vi alle sammen en gang imellem bliver klogere af.
Man kan jo sige, at af skade bliver man klog, men sjældent rig, og det kan man måske også sige var tilfældet
med skatteministerens forslag.
Det er så det, forslaget er et forsøg på at kompensere for.
Vi er tilhængere af det, som var intentionen bag lovgivningen for et år siden, og ikke af den måde, det er udført på, og derfor er vi også tilhængere af den lovgivning, som ligger her i lovforslaget, og som indebærer, at man gør det mere lige, når det drejer sig om private varebiler i forhold til andre biler til privat brug.
Vi mener, at det er rigtigt, at afgiften er sådan, som den ligger her med tillægsafgiften.
Så kan man selvfølgelig altid diskutere, om det er rimeligt, at det, som også er erhvervsmæssig brug, skal beskattes mere i form af vægtafgift.
Det er en politisk afvejning, om man vil spare i den offentlige sektor, som den konservative ordfører pegede på, eller om man siger, at der er nogle, der skal betale mere i afgift. Vi vælger den model, der ligger her.
Vi mener, konstruktionen er her.
Det er bare synd for Folketingets værdigheds skyld og befolkningens opfattelse af det, at vi ikke havde det klart sidste forår.
Det havde klædt os.
Klaus Kjær (DF), 1998-06-11:
Da Dansk Folkepartis ordfører på dette område er forhindret i at være til stede, har jeg lovet at fremføre Dansk Folkepartis synspunkter på denne sag.
Der er tale om endnu en stramning af skatte- og afgiftsskruen, som Dansk Folkeparti under ingen omstændigheder kan medvirke til.
Vi kan altså ikke gå ind for forslaget.
Og lad mig så have lov til at tilføje for egen regning, at dette forslag virker jo dobbelt på den måde, at de tidligere indregistrerede gulpladebiler nu bliver forringet i værdi.
Det har jo også et rent konfiskationsformål.
Det bliver jo slet ikke attraktivt at overtage en sådan brugt gulpladebil længere, og det vil sige, at sådan en bil falder måske til halvdelen af værdien - en ren formuetilsætning for den enkelte bruger.
Erik Mortensen (S), 1998-06-11:
Det er klart, at en brugt gulpladebil vil være mere attraktiv efter denne ordning.
Situationen, som hr. Kjær beskriver, var netop det, som skete i den gamle lovgivning.
Sonja Albrink (CD), 1998-06-11:
Jeg skal kort på CD's vegne tilkendegive, at det forslag, som ligger til behandling her på Folketingets bord, om at pålægge en afgift på gulpladebiler, er et forslag, som CD ikke kan støtte.
Det sidste forslag, som heldigvis blev taget af bordet, hvor det nye er afløseren for det, gav jo utrolig mange henvendelser fra personer, som fik masser af girokort ind ad døren og ikke anede, hvordan hele administrationen skulle være, og fra mennesker med en bil, som de havde købt i den gode tro, at den afgift, de nu betalte, også var den, de kunne forvente at de fremover skulle betale.
Jeg er sikker på, at dette forslag også vil give ret mange henvendelser, og det må vi jo selvfølgelig kigge på under udvalgsbehandlingen.
Men alt i alt kan jeg på nuværende tidspunkt sige: CD kan ikke støtte det forslag.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-06-11:
Det Radikale Venstre kan godt tilslutte sig lovforslaget.
En stor del af det tidligere lovforslag er jo imødegået med det lovforslag, vi har foran os i dag; eksempelvis blev afgiften tidligere opkrævet på hele den eksisterende bilpark, men fra nu af bliver det først ved lovforslagets fremsættelse og fremover. Tillægsafgiften vil også kun blive opkrævet på nye varebiler til privat anvendelse, og varebiler, der kun anvendes erhvervsmæssigt, undtages fra det.
En stor del af kritikken burde være imødegået på den konto.
Det Radikale Venstre kan godt støtte lovforslaget.
Det er et spørgsmål, der skal ses i en helhed.
Frank Aaen (EL), 1998-06-11:
Vi har i Enhedslistens folketingsgruppe et indeks over dumheder, vi har begået i de snart fire år, vi har været her.
Det er heldigvis et meget kort indeks, men jeg må beklage, at jeg personlig står øverst på det for denne sag, som jeg har et medansvar for.
Det var ubetinget den dummeste ting, Enhedslisten har været med til at lave i Folketinget til dato.
Derfor er vi meget glade for, at vi sammen med vores samarbejdspartnere kan lave det om, således at vi altså får fjernet det, der lå på bordet, og nu med en anden lov kan gennemføre det, der var vores intention, nemlig at vi vil stoppe den trafik, der går ud på, at folk med skattelettelser kører rundt i nogle mægtig store gulpladebiler.
Jeg vil belært af erfaringer sige, at vi vil lytte meget til de henvendelser, der måtte komme det næste par uger, og over for ministeren spørge, om der nu også er taget højde for de ting.
Der er kommet en henvendelse fra musikerne, og der er kommet andre.
Jeg tror, vi skal prøve at være meget omhyggelige med det.
Jeg må indrømme, at sidst havde jeg det sådan, at nå, det er det sædvanlige: Når vi gør noget ved bilisterne, så
brokker de sig.
Men jeg måtte jo indrømme hen ad vejen, at der var realiteter og god fornuft bag brokkeriet, og derfor: Denne gang lidt mere ydmyghed over for henvendelser udefra.
Det vil klæde os alle sammen en hel del.
Vi kan altså i udgangspunktet støtte det, der ligger.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-06-11:
Det har såmænd været ganske interessant sådan fra sidelinjen at følge med i dette lovforslags tilblivelseshistorie, som jo foregår i flere akter.
Jeg overraskes over, at man med erfaringerne fra det makværk, man lavede for et år siden, bliver præsenteret for et lovforslag her i juni måned 1998, hvor skatteministeren og Skatteministeriet har overordentlig travlt med en pinsepakke.
Jeg er enig i, at det er nødvendigt med et forbrugsbegrænsende indgreb, men når man har så travlt med dette vigtige overordnede sigte og der bliver stillet vældig mange spørgsmål, magter man så tillige at få dette lovforslag ordentligt behandlet?
Vi har jo allerede nu fået flere henvendelser i Skatteudvalget, der er kommet adskillige deputationer, vi har fået skriftlige henvendelser, og der kommer givetvis flere.
Det får mig til at rejse det helt overordnede spørgsmål: Er ministeren ikke lidt nervøs for, om der på denne korte tidshorisont er mulighed for at lave et kvalificeret stykke arbejde?
Jeg synes, det er lidt af en uskik af regeringen at komme med flere lovforslag inde i juni måned.
Jeg forstår, at det kan være nødvendigt i særlige tilfælde, eksempelvis ved et forbrugsbegrænsende indgreb - det må jo ifølge sin natur gå ret hurtigt - men hvorfor kunne man ikke vente til oktober med dette forslag, så man havde tid til at gennemarbejde det?
Hvad så med hensyn til indholdet?
Er det rimeligt?
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-06-11:
Ministeren redegjorde for, hvorfor han mente, det var nødvendigt, at forslaget var kommet i denne folketingssamling.
Men dér må jo jeg minde om, at vi eksempelvis fik ganske mange lovforslag i april måned.
Og jeg mener, at det havde været glimrende at få det her lovforslag til første behandling inden pausen før Amsterdamafstemningen, så man havde haft tid til at drøfte de mange henvendelser, for det er et lovforslag, hvori der er en hel del teknik, og ikke mindst har det jo en forhistorie.
Jeg kan godt se, at det er forenklet i forhold til det tidligere forslag, men jeg synes, der ville have været en helt anden sikkerhed for, at dette forslag - så kan man have forskellige holdninger til det - rent teknisk set virkelig er tilfredsstillende og også har stået en folkelig prøve.
Så mit spørgsmål er: Når man ville have det fremsat i denne folketingssamling, hvorfor var man så ikke noget hurtigere?
Kim Behnke (FP), 1998-06-11:
Det er et charmerende element i skatteministerens væsen at være så beredvillig til at vedgå både arv og gæld for noget så forfærdeligt som den gamle lov om gulpladeafgiften.
Når jeg ikke direkte ville skælde ministeren ud, er det, fordi det var ministerens forgænger, der lavede det foregående forslag.
Og uden at jeg kender til de præcise arbejdsgange i ministeriet, er det mit indtryk, at det normalt foregår på den måde, at der bliver formuleret et politisk ønske, og så går embedsmændene i gang med at finde ud af, hvordan man skal skrue paragrafferne sammen - jeg har ikke nogen forventning om, at det er ministeren, der sidder derhjemme og strikker paragrafferne sammen - og det var tydeligt, at de embedsmænd, der sad og strikkede paragrafferne sammen i det gamle forslag, ikke kendte til den mangfoldighed, der findes uden for ministeriets tykke vægge.
Så takkede ministeren flertallet, men jeg har ikke hørt et flertal støtte forslaget i dag, og der er ingen færinger til stede i salen.
Og medmindre vi allerede nu har set det første resultat af, at man har fået en stemmeaftale med færingerne som følge af en aftale om nogle milliardtransaktioner, vil jeg godt bede ministeren om at redegøre for, hvem der udgør det flertal, ministeren talte til.
Jeg har ikke set eller hørt et flertal i dag gå herop på talerstolen og anbefale forslaget.
Der er Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, som er de regeringsbærende partier, og for ikke at få fingrene i klemme igen har Enhedslisten været nok så forbeholden, men vil jo nok støtte forslaget, og så er der SF.
Men så er der ikke flere, der har udtalt sig til fordel for ministerens forslag, så jeg vil bede ministeren om at redegøre for, hvem der udgør de 90 mandater, der normalt er flertallet i Folketingssalen for et lovforslag.
Ole Stavad (S), 1998-06-11:
Hr. Flemming Kofod-Svendsen spurgte, hvorfor forslaget ikke var blevet fremsat noget tidligere, for det ville have været bedre.
Det var sådan set det samme, jeg sagde, for jeg sagde, at hvis man skulle kritisere noget, var det jo ikke, at det var kommet for tidligt.
Og jeg havde gerne fremsat forslaget i marts eller april, men når det først fremkommer nu, er det, fordi der stadig væk var nogle uafklarede tekniske spørgsmål, som gjorde, at jeg ikke kunne nå at fremsætte det inden den 7. maj, og fordi jeg ikke ville komme med et lovforslag og opfordre Folketinget til at vedtage det, uden at jeg følte mig fuldstændig overbevist om, at vi også teknisk kom med det i en sådan form, at det var klogt og forsvarligt at opfordre Folketinget til at vedtage forslaget.
Så det er, fordi hjemmearbejdet tog lidt længere tid, og det hænger jo også lidt sammen med det, som jeg tror hr. Flemming Kofod-Svendsen godt kender fra sin egen tid som minister: at hvis flere ministerier er involveret, er det måske lidt mere tidkrævende, end hvis det er et enkelt ministerium, der alene håndterer sagen.
Det er faktisk den egentlige baggrund for, at forslaget først kommer nu.
For jeg er enig med hr. Flemming Kofod-Svendsen i, at det havde været bedre at fremsætte det i april end her i begyndelsen af juni.
Til hr. Kim Behnke: Det synes jeg vi skal konstatere,
når stemmerne på et tidspunkt bliver talt op.
Så må vi jo se, hvordan det ser ud.
Hugo Sørensen (S), 1998-06-11:
I forbindelse med finanslovforhandlingerne i december 1997 blev der blandt andet med baggrund i kraftige forbrugerønsker om en forenkling og reduktion af emballagemængden indgået en aftale om, at den nuværende emballageafgift skulle ændres ved et lovforslag, der skulle fremsættes i folketingsåret 1997-98.
Med henblik på at udmønte denne aftale foreslår regeringen, at den nuværende, volumenbaserede afgift på flasker og dunke erstattes med en vægtbaseret afgift.
Denne afgift kommer til at indeholde afgiftssatser for papir, karton, pap, tekstiler, glas, keramik, plast, laminat, aluminium, blik og træ.
Endvidere erstattes afgiften på flasker og dunke af en afgift på udvalgte varegrupper.
Herved opnås en afgiftsmæssig ligestilling af alle typer emballager, der anvendes til en bestemt type varer, og hermed opfyldes ønsket om en overensstemmelse med Miljøstyrelsens, Skatteministeriets og Told og Skats redegørelse om indførelse af en administrerbar emballageafgift.
Der opnås desuden mulighed for at indhøste tekniske og miljømæssige erfaringer med afgifternes virkning inden for et mindre område og efterfølgende mulighed for at justere afgifterne.
Salgsemballager til maling, kosmetik, visse landbrugsprodukter, margarine, sæbe, rengøringsmidler, kølervæske, bekæmpelsesmidler, kemikalieprodukter, smøreolie og andre olieprodukter og desuden legetøj, hunde- og kattefoder og saucer bliver afgiftspligtige.
Indførelsen af vægtbaserede afgiftssatser indebærer, at f.eks. 1 liter-emballerede varer gennemsnitligt belastes med ca. 31 øre ekskl. moms, uanset hvilket materiale varen er emballeret i.
Til sammenligning vil en flaske eller dunk af glas og plastik med samme rumindhold, altså 1 liter, efter gældende regler blive belastet med 160 øre ekskl. moms.
Det forventes, at indførelsen af en vægtbaseret emballageafgift til en vis grad vil påvirke producenterne adfærdsmæssigt i retning af lettere emballager til lavere afgifter målt pr. stk.
Det forventes desuden, at indførelsen af vægtbaserede afgifter vil have en positiv indvirkning på miljøet, ligesom det vil betyde en mere konkurrencemæssig ligestilling mellem forskellige former for emballage.
Til sidst skal jeg sige, at der fra flere sider er rejst tvivl om, hvorvidt gennemførelsen af dele af dette lovforslag kan have en uheldig indflydelse på genbrugstanken.
Og på Socialdemokratiets vegne vil jeg derfor gerne pointere, at vi vil holde øje med udviklingen og være klar til at gribe ind, hvis det viser sig, at det velfungerende genbrugssystem, vi har i Danmark, vil lide skade under indgrebet.