Magnus Heunicke (S), 2005-06-10:
Brede forlig gavner danskerne.
Sådan er det på mange af de store områder og selvfølgelig også på trafikområdet, som peger meget fremad, og derfor er jeg også meget glad for, at det lykkedes os at lave en aftale for hele trafikdelen af strukturreformen.
Det var ikke nemme forhandlinger.
Vi stod meget langt fra hinanden.
Nu hvor aftalen er indgået, betyder det selvfølgelig så heller ikke, at vi pludselig er blevet enige om alt.
Specielt ikke det nok mest omdiskuterede emne i forhandlingerne, nemlig spørgsmålet om et eller to trafikselskaber i Østdanmark.
Det har været en lidt underlig proces med det spørgsmål, hvor partierne har skiftet mening flere gange.
Derfor er det vigtigt at prøve at holde fast i historikken: Hvem har ment hvad hvornår?
Under de oprindelige forhandlinger om trafikdelen i Trafikministeriet var vi Socialdemokrater faktisk en af fortalerne for ét selskab i Østdanmark, ikke mindst for at sikre pendlerne bedre vilkår.
Men nu er det jo heldigvis sådan, at vi herinde i Folketinget sender lovforslag ud i høring, og det er vist ingen underdrivelse, at høringssvarene helt entydigt sagde: Ét trafikselskab i Østdanmark, den går altså ikke.
Argumenterne i høringssvarene er sådan set rigtig gode.
Det er kun meget, meget få buslinjer, der krydser regionsgrænserne.
Pendlerne, der skal til København fra det øvrige Sjælland for at arbejde, kører i bil eller tog, der jo altså ikke er omfattet af den her lov om trafikselskaber.
Jeg vil gerne sige, at hvis der skal være nogen mening med at sende sådan et forslag i høring, så må vi også lytte til, hvad der bliver sagt.
Her har vi Socialdemokrater altså lyttet til de gode argumenter, og derfor var det et af vores hoved krav i forhandlingerne, at man skulle have to selskaber i Østdanmark.
Man må også sige, at selv om vi sidder herinde, må det også være tilladt at blive klogere af virkeligheden.
Så langt, så godt.
Hvad der til gengæld undrer mig lidt mere er regeringens kurs på det her område: Først siger man: ét selskab.
Så kommer valgkampen, og alle kan se, at det her er en rigtig møgsag.
Så ændrer man åbenbart holdning, og så vil man have to selskaber.
Jeg vil her citere fra en artikel fra Berlingske Tidende den 23. januar i år, altså lige midt i valgkampen, med overskriften: »K: To trafikselskaber på Sjælland bedre end ét«.
Her siger den konservative politiske ordfører, fru Pia Christmas-Møller: »Det gør indtryk på mig, at høringssvarene entydigt peger på, at strukturen for trafikområdet ikke er særlig hensigtsmæssig«.
Derfor står der altså i artiklen, at De Konservative nu støtter, at Sjælland opdeles i to selskaber.
Man kan sige, at i artiklen blev der ikke sparet på argumenterne fra den konservative politiske ordfører.
Der står videre: »Man kan risikere en hel grotesk sammensætning og dermed nogle helt groteske konsekvenser for dem, der benytter den kollektive trafik ... Og det holder ikke«.
Det siger altså fru Pia Christmas-Møller i den her artikel fra valgkampen.
Kl. 9.10
Men nu kan vi så lære, at der åbenbart er forskel på, hvad man mener i valgkampen, og hvad regeringen efterfølgende så siger, når man skal gennemføre det, man har aftalt med Dansk Folkeparti.
I dag lyder det jo både fra Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti, at man absolut vil gøre alt for at forhindre, at der kan ske en fornuftig planlægning i to selskaber med hovedstaden for sig og Region Sjælland for sig.
Det skal med vold og magt ordnes i ét selskab, der så skal sidde og administrere to så vidt forskellige områder som det indre København og det vestlige Lolland, på trods af at man altså sagde det stik modsatte i valgkampen.
Det er klart, at sådan noget er bekymrende, men vi fik et ultimatum, der hed: Enten går vi med til det med ét selskab, eller også er der ikke noget forlig.
Derfor er vi så gået med i forliget, og det skyldes primært tre ting: For det første er vi nu sikret at være med i forligskredsen, når der skal ske justeringer af den her lov; for det andet har vi fået indrømmelser i form af nogle ændringsforslag, som vi vil stemme for, der bl.a. sikrer en bedre kommunal repræsentation i trafikselskabernes bestyrelse; og for det tredje har vi her bevist, at vi Socialdemokrater er til at regne med, og at vi både har forhandlingsevne og forhandlingsvillighed.