runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-04-12:
Jeg mener, at det er en attraktiv kanalprofil.
Jeg mener, at det, vi har brug for, er at få et alternativ til den meget populære musik, som spilles på en del af vores kommercielle radioer.
Det, vi har brug for, er en kanal med brede, samfundsdebatterende programmer og med klassisk musik, rytmisk musik, jazz osv.
Så ja, jeg tror og mener, at det her er en meget attraktiv kanalprofil, som mange danskere vil få glæde af.
Med hensyn til den øvrige del af hr. Jens Rohdes spørgsmål vil jeg gerne henvise til mit svar på spørgsmål nr.
S 2277, som vi kommer til senere
Til CD: Jeg mener, at CD har en helt rigtig opfattelse af det tidligere forhandlingsforløb.
Venstre stillede så nogle andre krav til udbudet af den femte, end de øvrige partier gjorde.
Men det er historie.
Nu har vi lavet en ny medieaftale, som jeg er vældig glad for, og jeg er utrolig glad for det, vi har gjort med hensyn til børnereklamerne.
Jeg mener, der er meget tæt sammenhæng mellem det, regeringen lagde frem, og det, vi endte med.
Det, regeringen foreslog, var netop, at der skulle være en 5 minutters børnereklamefri zone på hver side af børneudsendelserne.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-12:
Jeg vil gerne i forlængelse af det sidste svar, jeg fik om Venstres og De Konservatives deltagelse, have bekræftet endeligt fra ministeren, om man ved det seneste forsøg på at lave et medieforlig, altså for et år siden, var enig med Det Konservative Folkeparti om at aflevere den fjerde kanal til Danmarks Radio.
Det Konservative Folkeparti var interesseret i den løsning, at de store, regionale, private radioer kunne gå ind og bryde monopolet på den anden, og hvis Venstre på det tidspunkt havde fået lov til at udbyde den femte kanal kommercielt, så havde Venstre altså også for kort tid siden været med til at aflevere den fjerde kanal til Danmarks Radio.
Jeg vil også gerne bede ministeren bekræfte, at de stramme regler for børnereklamer, der var lagt op til, er slækket ganske væsentligt, til 5 minutter før deciderede børneprogrammer, og der kan også op til børneprogrammerne annonceres andre ting, der ikke er direkte legetøj.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-04-12:
Forligspartierne vil i den udbudsrunde, der kommer, sørge for at få defineret kravene til den fjerde radiokanal på en sådan måde, at vi netop tilgodeser de lyttere, som jeg tror både hr. Jens Rohde og regeringspartierne og forligspartierne er interesserede i skal hjælpes.
Nu er det jo ikke en kulturministers lod selv at kunne stille spørgsmålene her, men i virkeligheden kunne man jo
Hvad var det da, den skulle anvendes til?
Og til spørgsmålet i øvrigt vil jeg sige, at vi får rig lejlighed til at diskutere det her i forbindelse med den forespørgselsdebat, der kommer i løbet af kort tid.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-04-12:
Jamen jeg kan jo tydeligt høre på økonomiministeren, hvad det er, denne her rapport skal bruges til.
Økonomiministeren skal stå ude på alle debatmøderne med rapporten i hånden, og så er den lavet så indviklet, at der gudskelov ikke er nogen af dem, der sidder og lytter med, der læser den her rapport.
Og så kan økonomiministeren stå og sige: Jamen det står her i rapporten, så det er rigtigt, hvad jeg siger.
Det har vi jo regnet os frem til.
Det har vi haft økonomer til at sidde og vurdere.
Så det er jo rigtigt.
Og så regner økonomiministeren vel med, at der ikke er ret mange, der orker at sætte sig ned og læse de her knap 560 sider, som er meget indviklede og meget tekniske.
Det er jo helt åbenlyst, og derfor må jeg spørge økonomiministeren, også på baggrund af det spørgsmål, som hr. Keld Albrechtsen rejste: Uanset hvad Folketinget har vedtaget i december 1998 om, at regeringen skal arbejde for, osv. osv., synes økonomiministeren så, det er fair, når det drejer sig om en folkeafstemning, hvor man beder befolkningen tage stilling for eller imod et spørgsmål, at man i den grad fordrejer det, vi har mulighed for at komme ud med af information, ved, at det ikke bare er partierne - da jeg jo ved, at der er flere partier, der ønsker et ja, end et nej - der skævvrider debatten, men at man også bruger statsmidler til at argumentere for sit synspunkt imod os andre?
Synes økonomiministeren, det er fair? Må jeg minde om, at der er andre lande, der har nogle regler om, at når der er folkeafstemninger, så blander staten sig udenom.
Det er måske ikke så tosset endda.
Marianne Jelved (RV), 2000-04-12:
Det er meget svært på kort tid at skulle svare på tre spørgsmål, så derfor beklager jeg, at jeg ikke nåede hr. Keld Albrechtsen lige før.
Det er rigtigt, at der er planlagt flere pjecer, som er rene informationsmaterialer om, hvem der bestemmer i EU, hvad det er for beslutningsprocesser osv., der er.
Det er beskrivelse af traktatregler osv. Derudover er der planlagt - det har jeg i øvrigt gjort rede for i mange sammenhænge, og jeg vil gerne sende en liste over, hvis det har interesse, men den er sendt over tidligere - desuden er der planlagt tre pjecer om temaer herfra.
Det er for at bidrage til debatten, og de oplysninger og den viden, der ligger her, de undersøgelser, der ligger her, skal selvfølgelig også bredere ud end til folketingsmedlemmer.
Så jeg tager afstand fra den påstand og minder om, at det er Folketinget her, der har vedtaget, at det arbejde foregår.
Dette er uomgængeligt.
Så til hr. Thulesen Dahl: Jeg er ikke udstyret med materiale til at svare på ganske bestemte ting.
Det behøver jeg ikke, kan jeg sige til hr. Thulesen Dahl.
Jeg er rimelig godt inde i det her stof og har beskæftiget mig med det i mange år, ligesom hr. Thulesen Dahl har.
Jeg går heller ikke ud fra, at hr. Thulesen er udstyret med et eller andet, inden han møder op her i salen.
Så lad os tage forbundsstatsargumentet - det tema er berørt på tværs af dette her i flere forskellige sammenhænge:
Konklusionen i en analyse, en undersøgelse, er, at ØMU'en ikke kan fungere eller holde, medmindre der er en forbundsstat og en føderal regering med et større budget.
Der er alt for stor forskel mellem landene i euro-området.
Denne rapport viser, at konjunkturforløbene i landene i euro-området - det er rent faktuelle tal - er langt, langt mere homogene, end de er staterne imellem i USA.
Den viser også en anden ting, nemlig at de offentlige budgetter i den offentlige sektor i eurolandene og EU-landene er langt større, end de offentlige budgetter er i USA, og derfor virker de stabiliserende.
Nu skal jeg lade være med at bruge økonomisk-tekniske udtryk.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-04-12:
Jeg skal give et eksempel på det, som jeg vil kalde vildledning og fordrejning:
I rapporten på side 150 i et afsnit, der drejer sig om, hvad der er bedst, fastkurspolitik eller flydende kurser - og Sverige og Finland har som bekendt haft og har flydende kurser - nævner man pludselig, at den økonomiske velstand målt på bruttonationalproduktet pr. indbygger efter 1990 er steget mindre i Sverige og Finland end i Danmark. Og det er jo ikke løgn.
Det er rigtigt.
Men i den sammenhæng, det bliver sat ind, virker det uvilkårligt - og det er jo også meningen - som om det er, fordi vi har haft en løskurspolitik, hvor enhver, der følger lidt med, ved, at Finland blev ramt lige i solar plexus, da det sovjetiske marked faldt væk, og der var helt andre grunde til, at man har haft en lavere vækst gennem 1990'erne og frem til nu.
Så det er en fejlkonklusion, og det er sådan noget, som jeg har tilladt mig at kalde et grimt ord, og det vil jeg da også gøre uden for denne sal.
Men det er grov vildledning, og i går i folketingsdebatten gav jeg mange eksempler på det med konkret angivelse af sidetal.
Det er en rapport under lavmålet.
Ministeren må erkende ...
Keld Albrechtsen (EL), 2000-04-12:
Jo, men jeg vil gerne spørge ministeren, hvilke planer man har om fortsat udgivelse af pjecer, kampagnepjecer fra regeringens side på statens regning.
Nogle af dem endda op i 50.000 eksemplarer i ganske flot udstyr osv. og jo formentlig skåret over samme læst som den rapport, ministeren lige har holdt et så glimrende salgsindlæg for.
Jeg spørger bare, for efter min opfattelse burde Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre selv betale sådan noget kampagnemateriale, og det bliver en ganske stor regning, man efterhånden får ophobet ovre i Økonomiministeriet fra de to partiers side.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-04-12:
Jo, men jeg kan jo ikke rigtig takke for økonomiministerens svar, for det eksempel, jeg gerne vil diskutere, vil økonomiministeren åbenbart ikke diskutere, og så er økonomiministeren blevet udrustet med, at det er godt at tale om devaluering i forhold til rapporten.
Altså, hvorfor vil økonomiministeren ikke forholde sig til det, jeg spørger om?
Der er et afsnit i rapporten, der handler om, hvorvidt en politisk union, en forbundsstatslignende konstruktion, er nødvendig for, at en økonomisk monetær union kan fungere.
Den eneste nuance, der kommer frem, er, at vi andre så laver nogle materialer, der kan prøve at imødegå det her.
Problemet er bare, at det her er betalt af skatteydermidler over Økonomiministeriets og Finansministeriets budgetter; det, vi skal lave, bliver betalt af vores pengekasse.
Og må jeg minde om, at hele nejsiden ser ud til at have
de samme midler, som bare ét af ja-partierne har.
Så kan man jo se lidt om forholdene, se, hvorfor det er så forfærdeligt, at skatteyderne også skal bidrage via staten.
Marianne Jelved (RV), 2000-04-12:
Jeg må meget, meget skarpt tage afstand fra de insinuationer, der ligger i spørgsmålene.
Jeg vil gerne tage et eksempel: devaluering: Det bliver sagt fra modstandernes side, at det er at give afkald på et instrument, som man kan bruge i pengepolitikken, hvis vi kommer med i den fælles valuta.
Det er ganske korrekt.
Det er alle enige om.
Modstanderne mener så, at det er et tab, det er en ulempe, fordi det instrument kan vi have brug for om f.eks. 20 år.
Det ved vi ikke i dag.
Så laver denne rapport en analyse af de devalueringer, der er sket igennem årtier, beskriver, hvilke erfaringer man har gjort med det, og vurderer så, på hvilken måde devalueringsinstrumentet
kan være et hensigtsmæssigt instrument at beholde i en tid, der godt nok ser meget anderledes ud, end tiden så ud for 30 år siden
Det beskriver rapporten.
Og den analyse og den vurdering viser, at devalueringsinstrumentet ikke har den betydning, ikke har den funktion og ikke kan have det, fordi teknologien har udviklet sig, kapitalbevægelsen er liberaliseret og verden er fuldstændig anderledes.
Nu er fordelen ved denne her rapport, at enhver økonom, også medlemmer af Folketinget, enhver fagøkonom, alle eksperter kan gå ind og læse grundigt i alle disse sider og bilag og modeller osv. og forholde sig til indholdet og sige: Hvor er fejlene henne i den konklusion?
Men det er jo ikke det, jeg hører her.
Det, jeg hører her, er, at det her er et knaldgodt materiale, og derfor er modstanderne dybt rystede over, at det er kommet.
Derfor må hr. Frank Dahlgaard bruge så grove ord, som bliver brugt her, fordi her er indholdet beskrevet, og det kan alle vurdere, ikke kun de tre, der sidder her og er spørgere i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-04-12:
Ja, jeg skal prøve at beherske min sprogbrug.
Jeg vil ikke gentage, hvad vi sagde til hinanden i går om partsindlæg osv., men jeg vil bare spørge ministeren: Hvor mange pjecer har regeringen tænkt sig yderligere at udgive for skatteydernes midler i den her ja-kampagne, som man fører?
Når jeg spørger, er det selvfølgelig, fordi vi har fået oplyst tidligere fra ministerens side, at der påtænkes en hel stribe pjecer, nogle af dem måske endda i 50.000 eksemplarer, og det er jo et ganske stort kampagnemateriale, som Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre dér gratis får stillet til rådighed af staten. Jeg håber, ministeren kan oplyse lidt nærmere om de planer.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-04-12:
Det er da lodret forkert, ja for at sige det ligeud: Det er løgn.
Jeg fremsatte et forslag til vedtagelse i går, som gik ud på, at den var ensidig, og at den var løgnagtig i den forstand, som man oftest lyver i politik, nemlig ved at fortie relevante kendsgerninger og forbigå eller underspille nogle væsentlige forhold.
Ministeren må medgive mig, at vismændenes rapport om samme emne fra foråret 1997, hvor de gennemgår fordele og ulemper for Danmark ved at gå med i euroen og afskaffe kronen, er helt anderledes afbalanceret, bl.a. fordi vismændene dybt seriøst går ind og ser på: Er ØMU'en holdbar, eller vil den bryde samme i uenighed og ballade, f.eks. foranlediget af, at man kaster sig over et enkelt euroland som Østrig?
Der er en helt anden konklusion, afdæmpet, end der er i den ensidige regeringsrapport.
Sådan forholder det sig vist nok.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-04-12:
Jeg kan godt forstå, at økonomiministeren synes, det er et glimrende redskab, men jeg kan ikke forstå det, økonomiministeren siger om, at det er et nuanceret redskab.
Altså i sig selv er det jo fornøjeligt at se, at Folketingets flertal træffer beslutning om en vedtagelse, som opfordrer regeringen til at lave de publikationer, som flertallet egentlig burde fremstille selv som almindelig agitation til debatten.
Og så er vi andre partier overladt til i vores egen pengekasse at prøve at finde midler til at lave noget materiale, der taler i en anden retning, der prøver at nuancere debatten og fortælle, at der faktisk også er ulemper ved den fælles valuta.
Vi har meget svært ved at se det rimelige i, at det her, som vi opfatter som et partsindlæg fra tilhængersiden til euroen, skal betales over statskassens midler, men det er det, man nu har lavet med den vedtagelse, som man så mener at følge op på.
Altså den her rapport er jo delt op i, som økonomiministeren siger, nogle økonomiske beregninger og så nogle politiske vurderinger.
De økonomiske beregninger vil jeg ikke anfægte.
Men de politiske vurderinger lægger jo op til, at man kan vurdere, både om der er ulemper, og om der er fordele, og jeg vil gerne spørge økonomiministeren, hvor man i det her værk har opremset ulemper, en politisk vurdering af, at der også er ulemper ved eurokonstruktionen og fordele ved at beholde kronen.
Jeg kan nævne nogle konkrete steder, hvor jeg har set, at der er nogle forfattere, man citerer, der er inde på f.eks. forbundsstatstankegangen som en nødvendig konsekvens af at have en valutaunion.
Det bliver fuldstændig affærdiget med en halv sætning: Dette er som nævnt forfatternes egen vurdering.
Og så går man videre og bruger hele spaltepladsen på det, som er regeringens argumentation.
Marianne Jelved (RV), 2000-04-12:
Nu fik rapporten jo en ganske fin anmeldelse af hr. Frank
Dahlgaard i går under forespørgselsdebatten, som jeg også kvitterede for.
Det er jo rigtigt, som hr. Thulesen Dahl nævner i sin begrundelse for spørgsmålet, at rapporten er udarbejdet med baggrund i en vedtagelse af Folketinget, og det var i 1998.
Og jeg vil godt lige bruge et lille øjeblik til at læse op, hvad det egentlig er, der står i den vedtagelse.
Man konstaterer, at nu er Euro-11 dannet, og så står der: »Der er derfor behov for at fastholde og videreføre en grundig og nuanceret debat om indholdet af eurosamarbejdet og konsekvenserne for bl.a. Danmark.
Folketinget opfordrer regeringen til løbende at fremlægge oplysninger og vurderinger af eurosamarbejdets udvikling, herunder at belyse fordele og ulemper for Danmark i forhold til forskellige former for tilknytning til eurosamarbejdet.«
Det, man har gjort i Økonomiministeriet og Finansministeriet, er at analysere og undersøge alle de spørgsmål, alle de meninger om ulemper, om fordele, som er rejst i debatten, som ganske naturligt er rejst i debatten.
Og de undersøgelser, de analyser, der kommer frem, giver så anledning til nogle konklusioner og vurderinger i forhold til det, der var udgangspunktet, nemlig et konkret spørgsmål, f.eks. et spørgsmål som: Hvis vi mister devalueringsinstrumentet, hvilken betydning har så det?
Derfor er det et ganske glimrende nuanceret grundlag for den fortløbende debat.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-04-12:
I fredags udgav Finansministeriet og Økonomiministeriet en rapport, der hedder »Danmark og euroen«.
Det er en af de statslige publikationer, som skulle følge op på den beslutning, Folketinget tidligere har truffet om, at regeringen forpligtes til at oplyse om fordele og ulemper op til euroafstemningen den 28. september.
Stor var derfor selvfølgelig også vores interesse i gennemgangen af rapporten for at finde, hvordan rapporten skulle balancere synspunkterne og finde fordele og ulemper.
Vi har ikke fundet sådanne.
Vi har fundet en masse
retorik til fordel for regeringens synspunkt, men ikke til fordel for de balancerede synspunkter, vi troede var meningen med rapporten.
Derfor har vi selvfølgelig ønsket at få en diskussion i dag med økonomiministeren, om økonomiministeren vil fastholde, at det her er et uvildigt bidrag til den folkelige debat, et bidrag, der lever op til Folketingets beslutning om, at regeringen skulle finde ud af både fordele og ulemper og analysere dem
, osv.
Det er derfor vi har rejst spørgsmålet til debat her i dag.
»Mener ministeren, at rapporten »Danmark og euroen«, der er udgivet af Finansministeriet og Økonomiministeriet, er et uvildigt bidrag til den folkelige debat op til folkeafstemningen den 28. september 2000 om euroen?«
Frank Dahlgaard (UP), 2000-04-12:
Jeg er rystet!
Mage til naivitet!
Vil ministeren fortælle mig og Folketinget, at vi har en holdbar Union og en holdbar ØMU, hvis et mindretal af lande, f.eks. Irland, Luxembourg, Portugal, Grækenland og Finland, stemmer Frankrig og Tyskland med tilsammen 150 millioner indbyggere ned, at Frankrig og Tyskland så vil finde sig i det?
De vil bryde ud af Unionen, og de vil ikke have euroen.
Det hele bryder sammen, hvis ikke der er en smule realisme i det.
Det er da urimeligt, at et stort antal lande med få indbyggere skal kunne banke nogle få lande, nemlig Frankrig og Tyskland med et meget stort antal indbyggere, ned.
Det er ikke rimeligt, det er ikke realistisk, og derfor er det heller ikke holdbart. Hvis man fastholder den attitude fra den danske regerings side, bliver det et stridens og balladens projekt, hvor de store lande går ud og det hele falder sammen.
Men står der noget om det i den fine rapport
fra regeringen?
Er det behandlet?
Nej, det er det ikke
, fordi embedsmændene har lavet den med ført hånd, så man næsten kan se det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-04-12:
Jo, men det er lige så meget for at afslutte debatten, for vi kommer ikke videre.
Det, der er sagen, er, at vi har ikke fra vores side anfægtet, at man kan lave de analyser, der fremgår af rapporten.
Vi har ikke på nogen måde sagt, at der er nogle økonomiske beregninger, der ikke kan stilles op på den måde, som de er stillet op på.
Vores anfægtelser går ud på, hvad man bruger dem til, i hvilken sammenhæng man lader analyserne indgå, og at man så forsøger på den måde at bringe sig fagligt frem til ét bestemt politisk synspunkt, en bestemt politisk konklusion i nogle henseender, bl.a i forhold til det med forbundsstatstankegangen, som jeg ikke synes giver et nuanceret billede.
Det er derfor, jeg siger, at denne her rapport er at betegne som et partsindlæg, og det er derfor, jeg før spurgte økonomiministeren - og det er så det spørgsmål, jeg vil holde fast i nu - om økonomiministeren, uanset hvad Folketingets flertal måtte vedtage, hvor flertallet jo ønsker euroen, om økonomiministeren så synes, at det er fair, at man, ud over at man har en utrolig økonomisk skævvridning generelt i ja/nej-spørgsmålet, så også bruger staten og statens midler, skatteydernes tvangsinddrevne midler, til at argumentere for ét bestemt politisk synspunkt?
Altså der er andre lande, der, som jeg nævnte før, har regler, der gør, at staten holder sig udenfor, når det drejer sig om en folkeafstemning, og det er måske ikke så tosset endda.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-04-12:
»Hvordan kan danskerne - hvis kronen afskaffes - i praksis kontrollere, at de ikke bliver snydt, når lønninger, pensioner, efterløn, dagpenge og priser alt sammen pludselig bliver opgjort i euro i stedet for i velkendte danske kroner?«
Skriftlig begrundelse
Hvis et flertal i befolkningen stemmer ja til euroen - og dermed nej til kronen - vil alle lønninger, honorarer, priser, pensioner, dagpenge og efterlønsydelser m.v. pludselig skulle opgøres i euro i stedet for i de velkendte kroner.
Men spørgsmålet er, hvordan almindelige mennesker kan kontrollere, at det også i praksis sker for de titusinder af varer og tjenester.
Det er vel sandsynligt, at masser af erhvervsdrivende benytter chancen til at sænke deres priser mindre, end lønninger og pensioner sænkes, når det hele pludselig opgøres i euro i stedet for i kroner.
Derved vil danskerne opleve et pludseligt indhug i deres reallønninger og realpensioner - og fortryde bitterligt, at de med deres stemme gav grønt lys for den helt uoverskuelige operation, som går i gang, når kronen erstattes med euro.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-04-12:
Jeg siger tak for svaret, men jeg må desværre sige, at ministerens svar efterlod en meget betydelig uklarhed.
Derfor er det helt afgørende, at ministeren må forsikre os om, at hun inden den 28. september vil forsikre vælgerne om, at der kommer et dansk veto mod den samlede traktat, hvis den får det indhold, for ellers er ministerens forsikringer altså ikke meget værd.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-04-12:
Jeg synes, at ministerens svar er utilfredsstillende på baggrund af artiklen i dag i Information, hvor der helt klart står, at det her er noget, der skal holdes hen til efter den danske folkeafstemning for ikke at genere EU-tilhængerne.
Professor Niels Thygesen siger, at det er en hvepserede, men at det er et problem, som må tages op, og han sammenligner det med den amerikanske centralbank, hvor der jo sidder et begrænset, et overskueligt, antal medlemmer omkring bordet i et tilsvarende styrelsesråd, og sådan må det også være her.
Frankrig og Tyskland er bekymrede, og det fremgår af de to artikler.
De vil ikke have, at et flertal af mindre lande kan gennemtrumfe en rentepolitik og en pengepolitik, som er i strid med tyske og franske interesser.
Så derfor er der selvfølgelig et problem her, og det må ministeren medgive.
Det er et problem, som trænger sig på, og som må løses, også selv om det bliver efter den danske folkeafstemning, for så vil det vise sig, at vi får reduceret vores indflydelse.
De store lande vil have fast plads ved bordet, og de små lande kan en gang imellem få lov til at være med.
Sådan forholder det sig vist.
Marianne Jelved (RV), 2000-04-12:
Jeg kan altså ikke gøres ansvarlig for, hvad en højtplaceret finsk embedsmand - sådan tror jeg det var hr. Frank Dahlgaard sagde - har udtalt, men jeg vil gerne være ansvarlig for det, jeg selv udtaler.
Det andet kan jeg ikke forholde mig til.
Jeg kan sige til hr. Frank Dahlgaard, at hele spørgsmålet om ØMU-kapitlet i Traktaten er ikke med på regeringskonferencebordet.
Det er ikke rejst, det er min vurdering, at det ikke bliver rejst, og det er også min vurdering, at alle regeringer vil undgå at rejse det spørgsmål, fordi kapitlet er ganske glimrende, som det er, og der er intet grundlag for at begynde at pille enkeltdele ud af det.
Til hr. Keld Albrechtsen: Jeg sagde ikke - nogle gange er det lidt svært på grund af akustikken herinde at høre helt præcist, hvad der bliver sagt - at det ikke behøvede at medføre en svækkelse ved en traktatændring.
Så spurgte hr. Keld Albrechtsen, om regeringen vil nedlægge veto over for den samlede Nicetraktat, hvis der kommer ændringer vedrørende dette spørgsmål ind i sagen, altså om regeringen vil nedlægge veto, hvis spørgsmål, der vedrører ændringer af styrelsesrådssammensætningen i ECB, kommer op.
Jeg kan ikke sige, at vi dermed vil nedlægge veto mod den samlede traktat, det løfte kan jeg ikke give; men det punkt kommer jo ikke med i traktaten, hvis der bliver nedlagt veto.