Jette Bergenholz Bautrup (S), 2004-11-19:
Som udgangspunkt er vi i Socialdemokratiet for regler, der kan forenkle og lette familiernes hverdag.
Derfor er vi som udgangspunkt også rimelig positive over for dette forslag, der vil sikre frit valg af klubtilbud på tværs af kommunegrænserne.
Vi har dog en række bekymringer i forhold til indholdet af dette forslag, og det er nogle bekymringer, vi må have afklaret i udvalgsbehandlingen, før vi kan give et endeligt tilsagn.
Flere af problemstillingerne er også påpeget i høringssvarene, men vi finder ikke, at ministeriets kommentarer er fyldestgørende.
For det første er der spørgsmålet om ghettoisering.
Flere høringsparter peger på den oplagte problemstilling, at vi med dette forslag risikerer, at ressourcestærke forældre vælger at placere deres børn i klubtilbud i andre områder, hvor der er færre socialt svage familier end i deres nærområde.
Dermed risikerer vi, at forslaget vil medføre, at klubber i socialt belastede områder helt udtyndes for børn fra ressourcestærke familier.
Det problem gælder i særdeleshed i forhold til etnicitet, hvor vi risikerer, at store integrationsbestræbelser går tabt, og vi hermed faktisk skaber nye integrationsproblemer.
Det gælder naturligvis primært i storbyer, og her tænker jeg især på København.
Ministeriet konstaterer sådan lidt tørt, at man ikke forventer, at det vil blive et problem.
Vi må i udvalgsarbejdet have klar dokumentation for, at det forholder sig sådan, altså at der er tale om en berettiget forventning og ikke blot en forhåbning fra ministeriets side.
Vi deler også den undren, flere høringsparter giver udtryk for, nemlig at det nu skal gøres mere attraktivt at vælge private pasningsordninger, når disse ikke er underlagt kvalitetskrav på samme måde som offentlige tilbud.
Hvis de private pasningsordninger skal gøres økonomisk mere attraktive, må det være rimeligt, at man i samme moment fastsætter kvalitetskrav svarende til de offentlige tilbud.
Og kvaliteten i tilbuddene er altså det vigtigste for os i Socialdemokratiet.
Vi mener, at fokus bør sættes knivskarpt på kvalitetsudviklingen, både i daginstitutioner og i lige så høj grad i klubtilbud.
Kommunerne påpeger, at der skal tilføres en administrativ byrde, når forældrenes administration skal varetages.
Det løser ministeriet ved at give kommunerne mulighed for at lade forældrene betale andre for at varetage denne administration.
Så er der vel ikke længere tale om et reelt frit valg for alle?
Så bliver det pludselig en økonomisk byrde for de forældre, som ønsker at benytte frit valg-muligheden, og så bliver målgruppen endnu kraftigere udpenslet til primært at være de rige.
Man kan i det lovforslag være en smule bekymret over, hvordan denne løsning påvirker de bestræbelser, der ellers er for at sikre helhed i dagligdagen for børn – helhed mellem skole og pasning.
Det er ikke uproblematisk.
Det gælder eksempelvis lektiehjælp.
Der er jo mange klubber, som har det, der hedder lektiecafé, og alt andet lige er det bedre, at denne finder sted i sammenhæng med skoletilbuddet.
Her tænker jeg selvfølgelig på, at der er en klasse, der måske har et projekt eller nogle opgaver, og lige præcis her er det jo fint, at det er en sammenhæng, lige præcis her er det jo fint, at man, hvis man f.eks. tager Københavns Kommune, så har en helhed i det, at børnene går i institutioner i nærheden af den skole, som de nu også går på.
Vi er som sagt positive over for lovforslaget, men vi vil under udvalgsarbejdet se på og have nogle svar på de spørgsmål, jeg her har stillet, for vi er naturligvis kritiske over for, om der nu bliver et skel mellem børn med anden etnisk baggrund og de mere ressourcestærke, at de ligesom bliver skilt fra hinanden.
Men vi håber, at vi kan få et godt udvalgsarbejde, og så vil vi lægge os mere fast på hvordan og hvorledes efter udvalgsarbejdet.