Kim Behnke (UP), 2001-03-16:
Anledningen til, at det her forslag blev skrevet, var - det skal ingen hemmelighed være - en pressemeddelelse den 3. april sidste år fra det svenske vej- og transportforskningsinstitut, VTI, som ministeren også har læst. For nok har vi igennem mange år konstateret, at såkaldte learnerordninger har eksisteret i mange lande.
Et land som Belgien fik faktisk kun indført obligatorisk kørekort som følge af pres fra andre lande.
I Belgien var det i mange år
sådan, at bare man havde haft kørsels-/øvetræning, så var det tilstrækkeligt til, at man måtte føre bil, men senere blev det lavet om.
Vi kender learnerordningen fra Storbritannien.
Vi kender den jo også mest aktuelt fra svenskerne.
Og når det svenske vej- og transportforskningsinstitut i deres afrapportering konstaterer, at der rent faktisk er sket et fald som følge af, at man har fået denne træningskørsel, så synes vi faktisk, at det er værd at studere, for det er jo et problem, der optager os alle sammen. Hvad gør vi for at få bragt antallet af uheld hos de helt unge trafikanter ned?
Jeg kan se, at direktør Jørgen Gram fra Rådet for Større Færdselssikkerhed på et tidspunkt har foreslået, at man i Danmark først skulle kunne erhverve kørekort, når man fylder 24 år.
Bevares, det er da også et forslag.
Men det, som Jørgen Gram og andre ser bort fra, er, at det bare ikke løser problemet, for det er jo ikke kun et spørgsmål om, at det er aldersbestemt.
Det er også et spørgsmål om, at den første tid, hvor man må køre bil, er dér, det er spændende, og det er dér, man ikke har den rutine, der skal til for at kunne håndtere et køretøj i kritiske situationer.
Så hvis man skulle ud og gøre sig de erfaringer som 24-årig, så er det nu min umiddelbare vurdering, at så ville der også være problemer med uheld, lige så vel som for dem, der skal ud og gøre sig erfaringerne som 18-årige.
Hvad gør vi så ved det?
Ja, vi kan jo vælge at gøre det, at vi bare forstærker køreundervisningen, som ministeren var inde på.
Men problemet ved de seneste og skærpede krav til uddannelsen er, at det i sig selv jo slet ikke er nok.
Det er, som min kørelærer sagde i sin tid: Nu har jeg lært dig at køre, så du kan bestå køreprøven, men det er først nu, du skal til at lære at køre bil, for det har du ikke råd til at jeg skal lære dig.
Underforstået at det antal timer, der rent faktisk skal til, før man får rutinen, når man ikke at få.
På Færdselsstyrelsens hjemmeside er der, som vi har citeret i bemærkningerne, jo altså en erkendelse af det, i og med at man skriver, at det »obligatorisk mindste lektionsantal ikke kan anvendes som udtryk for et sædvanligt uddannelsesforløb.«
Hvad gør vi så?
I 1999 kom der en rapport fra Rådet for Trafiksikkerhedsforskning.
Og på side 79 i konklusionerne er man allerede på det tidspunkt inde på de betænkeligheder, ministeren har, nemlig at der faktisk er nogle, der kan komme til skade under denne kørsel, hvor der sidder en pårørende ved siden af.
Og de konkluderer, at det jo selvfølgelig er et særligt problem, men skriver de, og jeg citerer: »da der trods alt er tale om en ret lille gruppe personer,
kan man ikke her fra konkludere, at privat øvelseskørsel under alle omstændigheder vil give et dårligere resultat.«
Det, de nemlig gør sig af overvejelser, og som ministeren glemte at gøre, er, at hvis summen af de uheld, der i dag sker blandt de 18-årige, bliver markant lavere, mens der så er nogle få, der oplever uheld under øvelseskørsel, ja, så er det samlede resultat jo altså væsentlig bedre.
Den betragtning synes jeg ministeren så bort fra, og som sagt har det været undersøgt meget grundigt i en næsten 100 sider lang rapport.
Vi havde aldrig fremsat forslaget, hvis konklusionen deri var, at man skulle afholde sig fra det på dansk jord.
Så jeg glæder mig over de overvejelser, man har både hos Venstre og De Konservative om at benytte manøvrebaner, aftenskoler osv. til at give de unge mennesker en mulighed for at øve sig og få mere erfaring, inden den egentlige undervisning hos kørelæreren bliver sat i gang.
Jeg håber, at vi i udvalgsarbejdet kan bruge forslaget til at se på, hvad vi kan gøre, for vi må alle sammen have et fælles mål, der hedder, at antallet af uheld blandt dem, der lige har fået kørekort, bliver bragt markant ned, og jeg synes, at en af de ting, som udvalgets medlemmer burde gøre sig af overvejelser, var at få fat i den her rapport.
Der er faktisk gjort en masse interessante overvejelser, og konklusionen er som sagt den, at man synes faktisk ikke at kunne advare imod at iværksætte en ordning som den, vi kender fra Sverige, og som jo rent faktisk ifølge svenskerne er afrapporteret med absolut positivt resultat.