Aage Frandsen (SF), 1999-11-19:
Uanset hvad man kan mene om, hvordan arbejdsforholdene, markedsforholdene skal være, hvor tidligere statsmonopoler har hersket, så har EU's indre marked medført, at der er en række ting, som skal være omfattet af fri konkurrence.
Derfor har vi også set, at nogle steder indfører vi så friere konkurrence, andre steder næsten fri konkurrence.
Nogle steder bevarer monopolet, det oprindelige monopol, en eneret, fordi de også har en pligt. Jeg synes, det er helt afgørende, når vi diskuterer Post Danmarks virke, teleområdet eller DSB-området, som jo i virkeligheden er omfattet af EU's bestemmelser, at vi så indretter os efter for det første: Hvad synes vi er hensigtsmæssigt i den givne situation?
For det andet: Hvad er vi nødt til, fordi EU dikterer nogle ting?
Når det drejer sig om Post Danmark, mener vi, at den konstruktion, som vi har i øjeblikket, er fornuftig.
Den er rigtig.
Andre partier har valgt, når det gjaldt Tele Danmark, at det blev privatiseret, og det vil sige, at dér har vi så et privat foretagende, et amerikansk foretagende.
Så det er helt tosset at sige, at det skulle bevare nogen som helst form for monopol.
Der er også forskelligheder i, hvilket område det er, for når det drejer sig om teleområdet, jamen så er linjerne derude, og den forsyningspligt, som Tele Danmark har, er let at opretholde, og man kan sagtens have både fri konkurrence og en forsyningspligt sideløbende.
Når det drejer sig om Post Danmark, kan man ikke på samme måde have det.
Derfor er vi klart tilhængere af den eksisterende konstruktion.
Vi er også tilhængere af de ændringsforslag, der er stillet, og vi kan selvfølgelig tilsige ministeren 100 pct. opbakning bag forslaget.
Det er vi også alene af den grund, at vi har sagt god for det inden, og sådan er det altså i folketingsarbejde, at er der et forligsområde, jamen så forpligter man sig til, når man er inden for forliget, at støtte de ting, man har sagt ja til.
Det giver så samtidig en mulighed for, at der jo ikke bliver lavet noget om, medmindre man siger ja til det.
Man kan ikke både sige, at man vil have lov til at have frit løb og sige, hvad man vil, og lade være med at støtte et forslag, og så samtidig sige: Jeg er stadig væk med i forliget, og jeg mener, jeg kan forhindre de andre i gå videre.
Så derfor synes jeg, at Det Konservative Folkeparti skal overveje den situation, som de åbenbart selv føler de er i:
Om man foretrækker at være inden for forliget og tilslutte sig 100 pct.
Det synes jeg man skal gøre i dag, meddele ministeren, at man naturligvis bakker op om hvert eneste af de elementer, der ligger i forslaget, og derfor naturligvis også er nødt til at afvise ethvert ændringsforslag fra et andet parti, for sådan er det, når der er et forlig.
Den anden mulighed er selvfølgelig at meddele: Jamen vi synes efterhånden, det er så besværligt at være i det her forlig, så vi vil foretrække at være udenfor.
Dermed er man så frit stillet også til at støtte hr. Donners forslag og endda selv tage initiativ til forslag. Men enten er man indenfor med forpligtelser og med rettigheder, eller også er man udenfor med den totale frihed. Det synes jeg hr. Brian Mikkelsen, som jo trods alt efterhånden er en erfaren politiker og jo en centralt placeret person i Det Konservative Folkeparti, skulle vide.