Peter Skaarup (DF), 2000-03-29:
Nu er det så over 1 år siden, at krigen i Kosovo startede, og det er også grunden til, at vi har den debat, vi har i dag om regeringens redegørelse.
Forhistorien var jo, at Milosevic i høj grad omgik menneskerettigheder.
Han stod for en grov etnisk udrensning, som det internationale samfund eller NATO eller FN eller OSCE, alle de organer, der nu havde mulighed for det, selvfølgelig reagerede imod.
Det er klart.
I dag kan man så spørge: Er det blevet bedre af, at vi lavede en krig i det område?
Har vi fået Milosevic væk fra magten?
Nej, det har vi ikke.
Tværtimod står han om muligt endnu stærkere nu, end han gjorde dengang.
Vi har stadig væk udrensninger i området.
Vi har et Kosovo, hvor de stridende parter kun kan adskilles på grund af, at der er nogle styrker fra Vestens side i form af KFOR-styrkerne og også styrker fra Rusland, der står nede i området og sørger for at adskille dem.
Og spørgsmålet er nu: Hvor lang tid skal de styrker være der?
Er de nok?
Det er de store problemer, man står med nu og formentlig kommer til at stå med i de næste 10, 20 eller 50 år.
Man have ikke nogen såkaldt exit strategy, når det gælder denne aktion, og det bærer situationen i dag præg af.
Det er nu serberne, der bliver udrenset.
Og det er selvfølgelig helt urimeligt.
Det er også på den baggrund, der har været megen kritik
af den krig, man igangsatte
, ikke at man forsøgte at få Milosevic væk fra hans forehavende, forsøgte at få også UCK væk fra deres forehavende.
Det skulle man selvfølgelig forsøge, men efter vores opfattelse med diplomatiske midler og ikke med krigsindsats i området.
Der er så blevet lavet den her DUPI-rapport, som Dansk Udenrigspolitisk Institut har arbejdet hurtigt med, må man sige, og den foreligger nu, og det er så på den baggrund, regeringen også kommer med sin redegørelse.
DUPI-rapporten fastslår faktisk meget entydigt, at der faktisk ikke var noget mandat til at lave den krig, som regeringen i øvrigt ikke vil kalde en krig, men en humanitær intervention.
Der findes, siger DUPI, kun to undtagelser fra denne regel: selvforsvar i tilfælde af et væbnet angreb og anvendelse af væbnet magt, som er godkendt af FN's Sikkerhedsråd, og ingen af disse regler vil kunne bruges i forbindelse med angrebet på Serbien.
Argumenterne med, at angrebet skete af humanitære grunde, holder heller ikke, siger DUPI.
Og videre siger man, at gældende folkeretlig sædvane har anerkendt, at repressalier aldrig kan omfatte anvendelsen af væbnet magt.
Og selv om overgreb på menneskerettighederne i en stat kombineret med Sikkerhedsrådets manglende evne til at handle kan hævdes at hensætte det internationale samfund i moralsk nødretstilstand, kan den gældende folkeret ikke udgøre det retlige grundlag for en humanitær intervention.
Det står altså meget klart, at det simpelt hen ikke kan lade sig gøre.
Eller det kunne det så alligevel, men det kan simpelt hen ikke lade sig gøre ud fra de regler, vi har i det internationale samfund nu.
Det kan så være, man vil lave dem om, at regeringen vil lave dem om, og det er der meget der tyder på at den vil.
Når man læser konklusionen - og der synes jeg, i lighed med, hvad f.eks. hvad hr. Villy Søvndal sagde, at regeringen drager konklusioner meget vidt, går meget langt i forhold til DUPI-redegørelsen - men når man læser regeringens konklusion på side 7, så siger regeringen godt nok, at den anerkender nogle af de ting, der står i DUPI-redegørelsen.
Den siger: »Reskaberne til at håndtere det 21. århundredes konflikter er på plads.
FN-pagtens fædre gjorde disse redskaber tilstrækkeligt fleksible til at kunne møde nye tiders krav.
Imidlertid«, og nu kommer det så, »er det nødvendigt
bestandigt at tilpasse redskaberne til omstændighederne og de herskende realiteter.
På den baggrund er det regeringens opfattelse, at det internationale samfund også i fremtiden som sidste udvej bør have mulighed for at handle ...«.
Altså laver man en ny doktrin, eller er i hvert fald på vej til det, som giver råderet til at agere nærmest som man vil i internationale konflikter.
Det har man ikke gjort, selvfølgelig fordi der er nogle lokale problemer med, at man selvfølgelig ikke kan gå hårdt imod russerne eller ikke tør gå hårdt imod russerne, og det kan jeg da godt forstå, men så skulle man altså bare heller ikke have gjort det i Kosovo, for der er ikke nogen linje i det her.
På samme måde i Rwanda, hvor der skete en systematisk nedslagtning af en befolkningsgruppe, kunne FN eller NATO, eller hvem der nu kan være det internationale samfund, heller ikke handle, og det gjorde man ikke, men situationen er jo ikke meget forskellig på den måde, at der jo skete en systematisk nedslagtning eller fordrivelse af en bestemt befolkningsgruppe.
Og pointen i det her er, at man bliver nødt til at holde sig fra at bruge den her slags redskaber i form af krig, vold og magt.
Man må bruge diplomatiets midler og gerne på en hård måde, som jeg er enig med hr. Per Stig Møller i at man ikke har gjort i forhold til Rusland i tilstrækkelig grad.
Det burde man have gjort, ikke alene fra den danske regerings side, men også fra Europarådets side.
Nu nævner regeringen så i sin konklusion på side 7
det internationale samfund, og det er jo et meget brugt udtryk, men hvem er egentlig det internationale samfund?
Er det FN? Er det NATO? Er det OSCE? Er det Europarådet?
Er det hele verden?
Ja, det kommer man ikke med nogen definition på, og det er vel i virkeligheden problemet.
Det internationale samfund kan stort set bruges til hvad som helst, for det er ikke særlig defineret fra regeringens side.
Og dér ser vi altså en fare i, at man fremover lige pludselig, hvis man kan få en folkestemning i gang, altså kan vælge krigsinstrumentet til at løse en konflikt med de meget, meget kedelige resultater, vi ser i dag, nemlig at det internationale samfund, eller hvem det nu er, man kalder det internationale samfund, er fastlåst i Kosovo fra nu af og i årene frem, i mange år frem.
Og det er jo bl.a., som alle ved, fra Danmarks side med så mange soldater, at vi meget hurtigt bliver nødt til at skære ned.
Vi har simpelt hen ikke mulighed for samtidig både i Bosnien, Kosovo og andre steder at have så mange soldater til at patruljere og håndtere de her store problemer, der har været i lokalområdet.
Og derfor er det altså en meget, meget stor beslutning, der er taget med krigshandlingerne, og det er noget, der afføder nogle meget, meget voldsomme konsekvenser i form af en debat her bagefter. Efter vores opfattelse i Dansk Folkeparti er vi altså ude i en situation, hvor vi ikke kan gå ind i en tilsvarende konflikt som i Kosovo, og vi tror heller ikke på, at hverken NATO eller det internationale samfund tør det, fordi det medfører så store forpligtelser.
Det ser vi nu her, hvor NATO beder om flere soldater derned for simpelt hen at få styr på situationen.
Ja, i det hele taget, hvis man skal stille det lidt på spidsen, kan man godt sige, at det er lykkedes den danske regering på 1 år med den her aktion at bryde FN's charter, at bryde NATO-traktaten, ja, på det seneste har man endog også brudt grundloven med de Østrig-sanktioner, vi har set.
I et utroligt år er det lykkedes regeringen i høj grad at omgå mange af de regler og de sæt, som vi normalt spiller efter inden for den udenrigspolitiske håndtering her i Folketinget og i resten af verdenssamfundet.
Og det er dybt problematisk, og det er noget, der kommer til at svie til os i de kommende år, fordi vi nu er fastlåst i den situation, vi ser i Kosovo i dag.
Ja, i det hele taget må jeg sige, at det er en farlig strategi, regeringen har valgt, og jeg synes heller ikke, at man i tilstrækkelig grad skærer det ud i pap eller slår fast, at DUPI's rapport faktisk siger, at det ikke er lovligt på det nuværende grundlag at lave en aktion, som vi så i Kosovo.
Og det bør regeringen holde sig for øje og ikke komme med den slags overgange, som man gør til sidst på side 7, hvor man altså siger, at det internationale samfund også i fremtiden må have mulighed for at bruge det her, for det er ikke noget, der er håndterbart inden for FN-systemet eller inden for NATO-systemet for så vidt eller nogen andre internationale organer her i verden.