runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2006-04-05:
Rigsrevisionen kom for godt halvanden uge siden med en længe ventet rapport om forholdene på studie- og erhvervsopholdstilladelsesområdet og forretningsvisaområdet i Udlændingestyrelsen.
Jeg synes, det er rimeligt at sige, at rapporten er meget kritisk.
Der tales om et manglende ledelsesmæssigt fokus på et skift i sagsmængden, utilstrækkeligt oplyste sager, utilstrækkelig kontrol, usikker sagsbehandling på grund af usikre forretningsgange, stigende sagsbehandlingstider, et departement, der har reageret for sent, manglende it-systemer, som er blevet forsinket i processen, hvor departementet har svigtet, en styrelse, der ikke kender sit eget ansvarsområde, og en lang række andre og mere konkrete kritikpunkter.
Det er en gennemgribende kritik af den udvikling, der har været på området i Udlændingestyrelsen siden 2002, da den nuværende regering tog over, og jeg synes derfor, det vil være på sin plads, hvis statsministeren i dag vil vedkende sig regeringens ansvar.
Vi har gentagne gange tidligere rejst sagen under skiftende integrationsministre, og jeg anmoder derfor om, at statsministeren i dag anerkender kritikken og står inde for, at det på trods af gentagne advarsler er regeringens ansvar, at tingene har udviklet sig således.
»Vedkender statsministeren sig regeringens ansvar for udviklingen i administrationen af studie- og erhvervsopholdstilladelser samt forretningsvisa i Udlændingestyrelsen under skiftende integrationsministre, som den er dokumenteret af Rigsrevisionen, med stigende sagsbehandlingstider, utilstrækkelig kontrol og forretningsgange, som ikke tilstrækkeligt understøtter sikker sagsbehandling, herunder manglende efterlevelse af forvaltningsretlige principper om notatpligt?«
Jeg må sige, at jeg synes, det er skuffende, at statsministeren ikke vil vedkende sig det ansvar for udviklingen på området de sidste 3-4 år, som helt oplagt er regeringens.
Men alligevel har vi måttet vente på, at der er kommet en rigsrevisionsrapport, som viser, at noget så banalt som en forvaltningslovmæssig notatpligt ikke er overholdt i Udlændingestyrelsen.
Jeg vil gerne spørge statsministeren, om han kan bekræfte, at den 18. august 2005 fik statsministeren lejlighed til at udtrykke tillid til området.
Han havde ikke noget at bemærke til en redegørelse fra Integrationsministeriet i forbindelse med spørgsmål nr. S 2930, som jeg stillede i sidste samling, og derfor kan statsministeren i hvert fald ikke påberåbe sig uvidenhed om problemerne på området og må derfor også vedkende sig, at det er regeringens ansvar, at man stiltiende har ladet forholdene udvikle sig til det, vi ser i dag, hvor der er kommet en meget skarp kritik fra Rigsrevisionen.
Jeg havde egentlig tænkt mig at spørge om noget andet, men nu bragte statsministeren jo selv The Economist Intelligence Units undersøgelse på banen.
Kan statsministeren erindre, hvad man vurderede var den største trussel mod det danske erhvervsklima, som man ganske rigtigt vurderede som det bedste i verden lige nu?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-04-05:
Jeg er enig med hr. Morten Østergaard i, at administrationen af de områder skal foregå så fleksibelt og smidigt og hurtigt, som det overhovedet kan lade sig gøre.
Jeg vil ikke tage stilling til, hvilke konkrete skridt man skal tage, men jeg er fuldstændig enig i, at målet må være, at det kan foregå så hurtigt og smidigt som overhovedet muligt, fordi det som led i en integreret globaliseret økonomi er utrolig vigtigt for Danmark, at sådan noget fungerer både hurtigt og fleksibelt.
Derfor håber jeg, at de initiativer, som integrationsministeren nu har taget, vil bidrage til at få sagsbehandlingstiderne bragt yderligere ned.
Praksis i forbindelse med udstedelse af visa er altså ikke en del af det spørgsmål, der er stillet til mig i dag, og jeg har ikke nogen forudsætninger for at svare detaljeret på det.
Hr. Morten Østergaard må stille spørgsmålet til integrationsministeren.
Men jeg er enig i, at de fem punkter, jeg nævnte, ikke vil løse problemet, for det er jo koncentreret om en kreds, som jeg vil definere lidt bredere end hr. Morten Messerschmidt.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-04-05:
Men jeg kunne alligevel godt tænke mig at høre, om det ikke er rigtigt, at årsagen til, at det i pressen og andre steder har været hævdet, at udlandet ser negativt på Danmark, faktisk for en meget stor dels vedkommende skal findes her på Christiansborg, og hvad statsministeren agter at gøre ved det.
Når man her i Folketingssalen faktisk næsten med navns nævnelse kan udpege de folk, der skader Danmarks renommé, må det vel egentlig være en regerings opgave at prøve at gøre klart, at det renommé, som nogle politikere prøver at fremmane, altså er en ren politisk kritik, som kun har indenrigspolitiske årsager.
Hvad agter statsministeren at gøre ved det?
Her hjælper de fem punkter, som statsministeren nævnte lige før, jo ikke, så hvad agter regeringen at gøre over for den åbenlyse løgnekampagne, som føres fra venstrefløjens side for at tilsmudse den danske regering?
Jeg kan ikke lade være med at kvittere for de fem bud på at forbedre udlændinges syn på Danmark, som statsministeren netop kom med, men jeg kunne godt tænke mig at spørge, hvad statsministeren tror årsagen er til, at der er opstået det vrangbillede af, hvordan udlandet ser på Danmark.
Så sent som her i weekenden kunne man læse på Ritzau, at der er kommet en ny opgørelse fra et institut, der hedder ECA International.
Det er et konsulentfirma for store multinationale selskaber, og de siger, at Danmark faktisk har en af de højeste hitrater overhovedet, når det gælder om udstationeret arbejde, og at Danmark altså er et af de lande, man utrolig gerne vil komme til, uanset om man kommer fra Asien, Amerika eller andre europæiske lande.
Fra hele kloden vil man faktisk gerne komme til Danmark, og derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om statsministeren kan komme med et bud på, hvad det egentlig er, der har skabt det vrangbillede, at udlandet har et særlig negativt indtryk af Danmark.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-04-05:
Når hr. Rune Lund synes, det er abstrakt, er det jo bare, fordi hr. Rune Lund ikke kan lide det, jeg svarer.
Det skyldes, at hr. Rune Lund er uenig i regeringens politik, og fordi hr. Rune Lund ikke kan få flertal for sin politik her i Danmark, påkalder hr. Rune Lund alle mulige udenlandske kræfter, som skal støtte hr. Rune Lund.
Men jeg er nødt til at gentage, at politikken i Danmark skal besluttes i Danmark af den danske befolkning og det danske Folketing.
Den skal ikke besluttes i udlandet.
Rune Lund (EL), 2006-04-05:
Jamen en sådan bredt anlagt strategi skal jo bl.a. omhandle nogle af de ting, der aktuelt foregår i Danmark.
I de foregående spørgsmål fokuserede hr. Morten Østergaard bl.a. på, hvorfor det kan være svært at få velkvalificeret arbejdskraft til Danmark.
Jeg synes, det ville være utrolig dejligt, hvis statsministeren over de meget brede overskrifter kunne være noget mere konkret og sige helt præcist, hvad det er, som skal markedsføre Danmark ud over disse meget brede pinde, som statsministeren linede op.
Statsministeren har endnu en chance for at blive konkret i sit svar til mig.
De andre svar var lidt abstrakte, men jeg vil gerne have noget lidt mere konkret fra statsministeren.
Morten Østergaard (RV), 2006-04-05:
Jeg vil i denne sammenhæng lade passere, at smidighed og fleksibilitet ikke handler om den helt banale overholdelse af forvaltningsloven og om at sikre forretningsgange, som fører til en sikker sagsbehandling – i hvert fald ikke i det udspil, der er kommet fra integrationsministeren.
De to kritikpunkter er ikke en del af det udspil.
Til gengæld vil jeg gerne spørge, om statsministeren er bekendt med den danske visumpraksis over for f.eks. Indien og Kina, som faktisk tilsammen har 2,2 milliarder indbyggere.
Det er sådan i dag, at skulle vi være så heldige at lokke en indisk eller kinesisk ingeniør til at tage job i Danmark, er der nogle meget lidt fleksible og meget lidt smidige regler for, hvordan de kan få besøg fra deres hjemland.
Jeg ved, at statsministeren er meget optaget af det danske image i udlandet og af at styrke det og udnytte den opmærksomhed, vi får nu, til at fremme Danmarks position i verden.
Jeg vil bare sige, at der er det nok ikke nogen særlig god idé, at kinesiske erhvervsdrivende, f.eks. ingeniører, der måtte tage arbejde i Danmark, ikke kan få besøg fra deres hjemland, fordi det ikke kan lade sig gøre at få privat besøg fra Kina af personer, som man ikke er i direkte familie med.
Er det virkelig et globalt udsyn, som statsministeren og regeringen kan lægge navn til, når man i øvrigt taler varmt om globalisering og vidensøkonomi osv.?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-04-05:
Som sagt kan jeg henvise til, hvad jeg sagde til Dagbladet Børsen, men jeg kan da godt gentage det her.
Nogle vigtige elementer er for det første, at vi skal fremme kendskabet til Danmark som et meget attraktivt investeringsland og i øvrigt også et godt turistmål; for det andet skal vi fremme kendskabet til Danmark som en kreativ nation; for det tredje skal vi styrke Danmark som uddannelsesland; for det fjerde skal vi modernisere Danmarks eksportfremmearbejde, og endelig skal vi for det femte forbedre Danmarks position som arrangør af store internationale konferencer og arrangementer på videnstunge områder.
Ud af det vil også hr. Rune Lund kunne forstå, at der ikke bare er tale om en simpel reklamekampagne.
Der er tale om en meget bredt anlagt strategi.
Jeg tror, jeg må starte med at rette en misforståelse.
Der er ikke nogen, der har talt om – jeg har i hvert fald ikke talt om – at man skal lave en reklamekampagne for Danmark.
Lad mig så sige, at det også er en misforståelse, når der står i spørgsmålet, at vi skal forbedre Danmarks omdømme.
Der er aldeles ikke nogen grund til at forbedre Danmarks omdømme.
Danmark har et ganske glimrende omdømme, vil jeg gerne gøre opmærksom på.
Der er i denne tid stor fokus på Danmark, og det skal vi forsøge at udnytte offensivt.
Det er derfor, jeg har taget initiativ til en strategi, som skal sikre en målrettet, offensiv og global markedsføring af Danmark, og det skal ske i tæt samarbejde med bl.a. dansk erhvervsliv.
Jeg vil gerne sige, at jeg mener, vi har grund til at være stolte over de værdier, som det danske samfund bygger på, og derfor er det vigtigt ikke blot at få fortalt om de produkter, vi fremstiller i Danmark, men i det hele taget om, hvad det danske samfund egentlig er.
Rune Lund (EL), 2006-04-05:
I slutningen af sidste uge var statsministeren ude med nogle ideer om, at set i lyset af dønningerne efter Muhammedkrisen skal der nu føres en kampagne, hvor der skal gøres reklame for Danmark, og så slog det mig, at det kunne være meget interessant at få noget mere at vide om det nærmere indhold af en sådan reklamekampagne.
Personligt har jeg brugt weekenden til at tænke lidt over, hvad en sådan reklamekampagne kunne indeholde.
Måske skulle det være noget i retning af: Siden regeringen kom til i 2001, har vi skåret mere end 10 mia. kr. af hjælpen til verdens fattigste, og efter at regeringen kom til i 2001, har vi været med i en ulovlig Irakkrig sammen med vores gode venner i USA, specielt George Bush.
Jeg ved ikke, om det er sådan nogle elementer, som skal indgå i en reklamekampagne for Danmark, men det kan statsministeren nok oplyse noget mere om.
»Kan statsministeren oplyse nærmere om indholdet af den kampagne, som statsministeren har varslet i flere medier den 31. marts 2006, for at forbedre Danmarks omdømme i Muhammedkrisen?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-04-05:
Det sidste var vist mere en kommentar end et spørgsmål.
Den ved vi jo godt at hr. Morten Østergaard er imod, men det er jo en helt anden diskussion, som slet ikke handler om det her.
Vi har grund til at være stolte over de værdier, vi står for i Danmark, og det, Danmark i det hele taget repræsenterer.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Østergaard (RV), 2006-04-05:
Vi kan jo få lejlighed til at diskutere det ved en senere lejlighed, men jeg vil gerne slutte af med en generel betragtning om Danmarks image udadtil.
Jeg tror, det er uheldigt, at danske forretningsforbindelser fra udlandet er nødt til at komme til Danmark via andre Schengenlande, fordi det nu engang er den nemmeste måde at skabe kontakt til danske forretningsforbindelser og den nemmeste måde at komme ind i landet på.
Jeg tror, det er uheldigt for vores bestræbelser på at tiltrække veluddannet arbejdskraft fra f.eks. Kina og Indien, at de ikke kan regne med at få deres naboer, deres venner eller deres studiekammerater på besøg, og jeg tror, det er noget af det, som de eksperter, som har udtalt sig om statsministerens planer om en imagekampagne for Danmark, hentyder til, når de siger, at man skal sørge for, at produktet er i orden, før man går ud og reklamerer.
Hvis statsministeren er i tvivl om, hvorvidt vi har nogle problemer på det område, kunne statsministeren måske prøve at gøre sig tanker om, hvorfor det kan være, at der er mere end 11.000 ph.d.ere med udenlandsk baggrund i Sverige, mens der kun er 600 i Danmark.
Hvis statsministeren kan give en fornuftig forklaring på det, har han for det første gjort noget, som integrationsministeren endnu ikke har været i stand til, og for det andet har han bevist, at der ikke er behov for at ændre produktet, før man laver imagekampagner for Danmark.
Men hænger svaret i luften – som jeg forventer det gør ligesom svarene på de andre spørgsmål – må vi regne med, at der er behov for at ændre produktet, før vi går ud og reklamerer.
Rune Lund (EL), 2006-04-05:
Jeg mener, der er mange gode og positive sider ved det danske samfund, men en sådan reklamekampagne kan jo ikke og skal jo heller ikke – det fremgår også af interviewet – ses i et lys, som ikke belyser det, der er sket i forbindelse med Muhammedkrisen.
I den forbindelse synes jeg, det kunne være meget interessant, hvis statsministeren kunne løfte sløret lidt mere for, hvad en sådan reklamekampagne kunne indeholde.
Skal den f.eks. indeholde nogle af de ting, som regeringen har gjort, siden den kom til i november 2001?
Kan vi ikke få lidt mere konkret indhold af det, som statsministeren sagde lige før?
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-04-05:
Ministeren fik ikke helt svaret på det spørgsmål, som gik på, om der var en overskudskapacitet i systemet til at fylde de huller ud, som det er erkendt at der mangler, de 5 pct., som ministeren snakker om.
Ud over det kan man sige, at hvis der så ikke er de ekstra ressourcer til at fylde i, er det så en af grundene til, at ministeren overvejer at putte flere ressourcer i området?
Er en anden del den grund, som hr. Kristen Touborg uddybede før, at der er en erkendelse af, at kvaliteten faktisk ikke er god nok, eller hvad er egentlig begrundelserne fra ministeren for at overveje ekstra ressourcer?
Det må jo være, fordi der også er en erkendelse lidt bredere af, at der er noget galt.
De bliver simpelt hen lagt øverst i bunken, men det er jo for det første altid vigtigt op til en finanslovforhandling at vurdere ressourcebehovene inden for alle områder af ens ansvarsområde, og derudover er der jo dukket eksempler op.
Jeg tænker på den helt forfærdelige sag, vi så i DR Kontanten, som de heldigvis havde fundet frem til, hvor en virksomhed altså sælger gammelt kød.
Hvis den trafik har bredt sig, så er det jo sådan, at der må sættes mere ind, end der tidligere er gjort, og det kan jo være en anledning til at se på, om der er behov for flere ressourcer fra næste år.
Men det er den overvejelse, vi skal ind i.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-04-05:
Ja, det vil jeg da gerne give et bud på.
Det skyldes først og fremmest, at der er kredse i Danmark, som har en interesse i at skabe det vrangbillede for at forfølge egne politiske formål, og hr. Rune Lund er en af dem – for at sige det ligeud!
Hvis man kigger på, hvordan udlandet ser på Danmark, er det jo et helt andet billede.
F.eks. blev der for nylig offentliggjort en rapport fra en international tænketank, der hedder The Economist Intelligence Unit, der udpeger Danmark som landet med verdens bedste investeringsklima, også når man ser 5 år frem i tiden.
Det er den slags bedømmelser, vi får fra udlandet, og det negative billede er kun opstået, fordi der går nogle rundt herhjemme og er sure, negative og kede af, at det ikke er dem, der har politisk indflydelse lige i øjeblikket.
De ser alt muligt dårligt ved Danmark, det spreder de ud over landets grænser, og det er altså hovedforklaringen!
Per Clausen (EL), 2006-04-05:
Jeg bemærkede, at ministeren sagde, at hans opfattelse var, at kvaliteten generelt set var tilfredsstillende.
Det er en udtalelse, der kommer på trods af, at en lang række tillidsrepræsentanter og ansatte i fødevarekontrollen har givet udtryk for, at kvaliteten ikke er tilfredsstillende.
Det kan kun tolkes, som at forbrugerministeren stadig nærer fuld tillid til de informationer, han får fra Fødevarestyrelsens ledelse.
Så videre til det, som det her spørgsmål handler om.
Det er jo om resultatkontrakten mellem Fødevarestyrelsen og Familie- og Forbrugerministeriet, hvori der står, at man i gennemsnit skal besøge hver virksomhed én gang om året.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om han ikke er enig i, at man med den formulering har erkendt, at man ikke både kan besøge alle virksomheder én gang om året og også besøge de virksomheder, der har et særligt behov, flere gange om året.
Men ved siden af resultatstyringskontrakten eller snarere oven over resultatstyringskontrakten er den såkaldte tilsynsfrekvensvejledning, som er den vejledning, der nærmere beskriver, hvor mange tilsyn de enkelte virksomhedstyper skal have.
Det er som udgangspunkt minimum ét tilsyn om året, for nogle virksomheder er det to-tre, nogle steder måske to-fire, og så er det op til regionen at vurdere nærmere inden for virksomhedstypen, hvor mange tilsyn de enkelte virksomheder så bør have ud fra en nærmere faglig vurdering af tingene.
Men altså, resultatkontrakten styrer ikke, hvor mange tilsyn den enkelte virksomhed skal have, det gør tilsynsfrekvensvejledningen.
Jeg beklager, det er sådan et teknisk ord at bruge.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-04-05:
Direktøren er endnu ikke ansat, men der har været opslag oppe, og der er kommet ansøgninger ind, og de er i færd med at blive vurderet.
Jeg skal måske understrege, at den almindelige rådgivning på området jo er kommunernes ansvar.
De har ansvaret for at sørge for, at det foregår på bedste vis.
Det, vi taler om, er jo den meget specialiserede rådgivning, der er brug for i de meget komplicerede sager.
Jeg har stadig væk, som understreget mange gange i dag, en forventning om, at vi overholder tidsplanen, og at vi har et velfungerende VISO pr. 1. januar 2007.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lissa Mathiasen (S), 2006-04-05:
»Finder ministeren det foreneligt med et mål om tryghed i boligen samt sikring af lejernes ret til at klage over for høj husleje, at flere og flere private udlejningsboliger spekulationsudlejes til virksomheder for herefter at videreudlejes til beboelseslejere?«
De siger: Boliger i vores udlejningsejendomme vil vi ikke leje ud direkte til en lejer, nej, man skal finde sig en virksomhed som mellemmand, for at der kan gives lov til at leje ud.
Det betyder, at man klart forringer lejernes situation i forhold til almindelige lejerbeskyttelsesregler.
Derfor synes jeg egentlig, at det var naturligt at tage spørgsmålet op over for ministeren og høre, om ministeren finder, at det her er foreneligt med det, der har været tænkt i de beskyttelsesregler, der rent faktisk er i dag i lejelovgivningen, boligreguleringsloven m.v.
For det betyder jo – det er også det, der er hensigten, det ved vi – at der kan indkræves en højere husleje, og at det bliver hamrende svært at få huslejen sat ned.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-04-05:
En lejer kan til enhver tid gå til huslejenævnet og klage over de vilkår, han bliver budt.
Det gælder, uanset hvilken konstruktion en udlejer vælger; om der optræder mellemmænd, om det er videreudlejning eller ej.
Jeg synes, det er vigtigt at slå fast, at de rettigheder har lejeren.
Så må jeg sige, at spørgeren jo synes at tage det for givet, at videreudlejning til beboelseslejere i sig selv er suspekt.
Det vil jeg gerne afvise.
Der kan være mange gode grunde til, at man rent faktisk benytter sig af videreudlejning.
Det gælder f.eks., når et byfornyelsesselskab skal huse mennesker, hvis gamle lejlighed er under renovering, og derfor har brug for at kunne tilbyde nogle andre lejemål.
Det gælder, når virksomheder f.eks. midlertidig har brug for at hente medarbejdere fra en filial i provinsen ind til byen og sikre dem en lejlighed.
Så der kan altså være mange gode grunde til, at man laver sådan en form for videreudlejning.
Og jeg lægger vægt på, at det kan fortsætte, når det er til disse fornuftige formål.
Der er der, som spørgeren er inde på, tale om, at nogle udlejere tilsyneladende har fundet en måde at udnytte nogle gamle bestemmelser på på en uhensigtsmæssig måde.
De lokker lejere til at leje sig ind via en virksomhed, som de har relationer til.
Det synes jeg er en rigtig dårlig idé, og jeg vil gerne tage afstand fra den trafik.
Efter min bedste vurdering har beboelseslejeren ikke bare mulighed for at gå til huslejenævnet og få lejen sat ned, lejeren kan også få medhold i, at den egentlige udlejer skal udleje til ham direkte uden mellemmænd på de vilkår, der kræves efter boligreguleringslovens bestemmelser.
Jeg mener, at lovgivningen beskytter lejeren, så han kan få sin ret i den situation, som Jyllands-Posten har beskrevet.
Lissa Mathiasen (S), 2006-04-05:
Tak for svaret.
Det er godt, at ministerens stemme ikke helt er forsvundet.
Jeg vil godt starte med at sige, at der kan være mange gode grunde til, at man har behov for det.
Det kan være af boligsociale årsager; byfornyelse; forskere, der kommer til landet.
Problemet opstår, når man set i forhold til den almindelige udlejningsmasse oplever, at nogle rent faktisk omgår loven.
Og jeg vil da godt høre, om ministeren kan give et bud på, hvor stort ministeren mener omfanget af det her er.
Vi taler altså om, at nogle alene for at kunne få en højere husleje ind vælger at stille krav om, at man kun kan leje under forudsætning af, at der er en virksomhed, der går ind som mellemmand.
Hvor stort er omfanget, og mener ministeren ikke, at det rent faktisk er misbrug af gældende regler?
Eva Kjer Hansen (V), 2006-04-05:
Jeg tager afstand fra, hvis man på den måde forsøger at omgå et regelsæt, men som sagt mener jeg, at lejeren i forhold til det, som er beskrevet i Jyllands-Posten, har mulighed for at gå til huslejenævnet og også mulighed for at kræve en ændring af konstruktionen.
Når spørgeren spørger, i hvor stort et omfang det her finder sted, så må jeg sige, at det har jeg ikke nogen tal på, og det vil også være meget svært at gøre op.
Jeg er indstillet på nu at gå lovgivningen grundigt igennem for at se, om der er nogle faldgruber, som vil kunne udnyttes i strid med hensigten i lovgivningen.
Og så vil jeg naturligvis gerne tage en drøftelse med boligordførerne om de forskellige faldgruber, der eventuelt måtte kunne opstå.
Det, der er afgørende for mig, er, at lejeren er omfattet af de beskyttelsesregler og kan gøre dem gældende.