Line Barfod (EL), 2004-11-18:
Jeg vil gerne starte med at takke ministeren for, at der bliver afsat ekstra ressourcer midlertidigt under strukturreformen.
Der vil jo formentlig gå nogle år, før det hele er på plads, hvis reformen bliver til noget i det kolossale omfang, regeringen har lagt op til.
For hvis man ser på, hvor mange steder Datatilsynet egentlig burde komme på inspektion, så har vi tidligere fået oplyst fra justitsministeriet, at det er omkring 3.600 steder.
Det vil sige, at hvis tilsynet skal komme bare en gang hvert 10. år og se: Bliver det blod nu opbevaret forsvarligt, bliver de her følsomme oplysninger behandlet så fortroligt, som de skal, så skal vi altså op på, at tilsynet skal kunne foretage omkring 360 inspektioner om året.
Når man så ser på finansloven for 2005 og budgetoverslagsårene, ser det ud til, at man forventer, det bliver færre.
I 2005 regner man med 55 inspektioner og i 2006 med 50 inspektioner og i de følgende år med 40 inspektioner om året.
Man regner altså med, at antallet af inspektioner falder på trods af, at der bliver flere og flere steder, hvor man har data, der bare en gang imellem burde være nogle, der kom og kontrollerede bliver behandlet på fornuftig vis.
Derfor synes jeg nok, der er et fortsat behov for at diskutere ressourcetildelingen.
Ministeren sagde, at det ikke var blevet bragt op under finanslovforhandlingerne af forligspartierne, og det skal sikkert være rigtigt.
Jeg kan sige, at det er noget, der ligger os forespørgere og også flere andre partier, ved jeg, meget på sinde, at man bør sikre, at der er de nødvendige ressourcer.
Der er også hele spørgsmålet om det internationale arbejde.
Danmark deltager i stigende omfang bl.a. i EU-sammenhæng i internationalt politisamarbejde, hvor man går ind og opbygger internationale registre osv., og der siger man, hver gang vi behandler det i Folketinget, at der har man kontrolmyndigheder.
I Danmark er det Datatilsynet, der er kontrolmyndighed.
Men hvis man ikke giver Datatilsynet øgede ressourcer til at leve op til at kunne være den kontrolmyndighed, så har vi reelt ikke den kontrol, som man foregøgler, når man gennemfører reglerne.
Det kræver også øgede ressourcer til Datatilsynet, hvis man skal kunne sikre, at alle disse mange oplysninger, hvorimellem der også kan være meget personfølsomme oplysninger, bliver opbevaret på fornuftig vis og ikke kan slippe ud til folk, der ikke skal have adgang til dem.
Tilsvarende med hensyn til hele spørgsmålet omkring den øgede digitale forvaltning.
Strukturreformen er selvfølgelig ekstra stor, men i vidt omfang går man over til digital forvaltning mange steder og dermed en øget brug af elektronisk registrering af en lang række oplysninger, hvor det er nødvendigt at se på, hvordan man gør ud fra den bedst mulige datasikkerhed.
Vi har andre former for tilsyn, fødevaretilsyn, arbejdstilsyn osv., hvor folk kan komme fysisk til skade.
Med personfølsomme oplysninger og andre data er der jo ikke tale om, at man kommer fysisk til skade, men det kan betyde noget for borgernes tillid til samfundet.
Hvis borgerne ikke har den store tillid, som de fleste i Danmark har, til, at vores personoplysninger bliver behandlet fortroligt, så forsvinder et væsentligt element af den tillid, man generelt har til samfundet om, at tingene foregår på betryggende vis.
Og vi kan risikere, at det kan have konsekvenser for hele den måde, folk opfatter både samfundet og staten på, hvis man ikke længere har tillid til, at oplysninger bliver behandlet fortroligt.
Derfor er det faktisk vigtigt, også samfundsmæssigt, at vi har et Datatilsyn med de nødvendige ressourcer.
Derfor skal jeg på vegne af Socialdemokratiet, SF, Det Radikale Venstre, Enhedslisten og Kristendemokraterne fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Datatilsynet får en større og større rolle, f.eks. – registrering i forbindelse med antiterrorloven, – overvågning på offentlige steder, – biometriske pas, – udveksling af oplysninger med udlandet, og – digital forvaltning og øget integration af systemer og brug af data på tværs af forvaltningsenheder.
Derfor opfordrer Folketinget regeringen til at iværksætte en uvildig undersøgelse af, hvor mange ressourcer Datatilsynet skal have for at kunne opfylde sine arbejdsopgaver, herunder – inspektion mindst én gang hvert 10. år hos de dataansvarlige, – deltage i internationalt arbejde, – opbygge ekspertise vedrørende biobanker og – være rådgiver for dataansvarlige og regelfastsættere, og vurdere, hvor mange ekstra ressourcer Datatilsynet skal have i forbindelse med gennemførelsen af strukturreformen for reelt at kunne følge, vejlede og kontrollere de mange ændringer og sammenlægninger af registre, samt undersøge mulighederne for at flytte tilsynet og placere dette direkte under Folketinget.«