runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rune Lund (EL), 2006-10-10:
Jeg vil starte med at kommentere det, som hr. Morten Messerschmidt lige har sagt.
Det lyder jo nærmest, som om rumænere og bulgarere er kriminelle horder: De er alle sammen kriminelle, og de vælter ind over grænserne.
Jeg vil bare sige, at fra Enhedslistens side opfatter vi ikke rumænere og bulgarere på den måde.
Jeg synes, at udenrigsministeren, når han nu får ordet lige om lidt, kunne benytte lejligheden til at tage afstand fra den måde at omtale andre landes borgere på.
Jeg synes lige, at det var groft nok.
Men jeg vil stille et spørgsmål.
Når man nu har den her pragmatiske løsning, hvor man lukker to lande ind, som ikke lever op til optagelseskriterierne, er det så ikke et problem, at vi har et land som Tyrkiet, som jo også søger om optagelse, og at man ikke også der kan komme med en pragmatisk løsning?
Vi ved, at 56 kurdiske borgmestre er kommet i fængsel, eller at der bli ver rejst en sag mod dem, fordi de har skrevet et brev til vores statsminister om, at Danmark ikke bør lukke en kurdisk tv-station, som er her i Danmark.
Åbner det ikke nogen lidt skræmmende perspektiver for optagelse af andre medlemslande i fremtiden?
Per Stig Møller (KF), 2006-10-10:
Nej, tværtimod.
Hr. Morten Messerschmidt tillod sig rent faktisk at påpege, at et problem, som er erkendt af Kommissionen, nemlig organiseret kriminalitet og korruption, ikke er mestret tilstrækkeligt.
Det vil jeg godt lige præcisere.
Men jeg mener altså, at det er mestret i en sådan grad, at vi kan optage landene pr. 1. januar 2007, da lovene er på plads.
Men selvfølgelig skal vi holde øje med det.
Det gør Kommissionen også efter den 1. januar 2007.
Så til det med den pragmatiske løsning.
Det er faktisk den strammeste tiltrædelseslov, noget land har været udsat for, som disse to lande får.
Den er strammere end det, vi havde med de ti, som vi optog pr. 1. maj 2004.
Så det peger tværtimod frem mod, at det bliver vanskeligere og vanskeligere at blive medlem af EU.
Betingelserne er skærpet, og det er også blevet sagt klart og tydeligt, at der vil blive holdt øje med betingelserne, når man kommer ind.
Rune Lund (EL), 2006-10-10:
Jeg er helt klar over de store problemer, der er med mafiakriminalitet i de nævnte lande.
Det er også det, udenrigsministeren siger, men jeg synes, det er ærgerligt, at udenrigsministeren ikke lige siger fra over for den måde, som rumænere og bulgarere bliver omtalt på af hr. Morten Messerschmidt.
Jeg synes ikke, at jeg fik et ordentligt svar.
Udenrigsministeren bør forholde sig til det faktum, at med en pragmatisk tilgang til Bulgarien og Rumænien, vil der jo ske det, at alle andre lande kan komme og kræve det samme.
Der har vi jo et stort problem med Tyrkiet, hvor vi ser en massiv undertrykkelse af kurderne; hvor vi ser, hvordan militæret har indflydelse på det politiske liv; hvor vi ser, hvordan man truer 56 kurdiske borgmestre med fængsel, bare fordi de sender et brev til et andet lands statsminister om, at ytringsfriheden skal beskyttes i Danmark.
Det synes jeg er et stort problem.
Ser udenrigsministeren ikke i det mindste en lillebitte fare, bare en lillebitte fare for en glidebane i retning af nogle kedelige, pragmatiske løsninger for et land som Tyrkiet eller andre lande, som ønsker optagelse i EU?
En lillebittebitte fare ...
Per Stig Møller (KF), 2006-10-10:
Lillebittebitte ...
Hver eneste beslutning, man træffer, har altid nogle virkninger, og der er altid nogle virkninger, man ikke havde forudset, eller virkninger, som måske bliver større end dem, man havde forudset.
Sådan er det med alle beslutninger, også alle beslutninger, hr. Rune Lund træffer.
Derfor er der selvfølgelig altid risiko for det, men det, det drejer sig om her, er, at der er sat overvågning ind, og der er sat milepæle ind, som betyder, at vi hele tiden kan holde øje med, at udviklingen går i den rigtige retning.
Vi har – der vil jeg give hr. Rune Lund ret i forhold til hr. Morten Messerschmidt – at gøre med to lande, som faktisk ønsker at få udviklet retssamfundene perfekt og demokratierne perfekt og totalt være en del af den europæiske familie.
Det er jo fremragende, at vi så får udvidet vores familie med Rumænien og Bulgarien.
Men jeg synes ikke, at hr. Rune Lund skal misbruge debatten om Rumænien og Bulgarien til at begynde en debat om Tyrkiet.
Den kan vi tage for sig selv, den tog vi faktisk også i foråret.
Når Tyrkiet opfylder betingelserne og forhandlingerne er afsluttet osv., så kan vi tage den.
Det er om 10-15 år, og der sidder vi her jo begge.
Så kan vi drøfte det til den tid, vil jeg sige til hr. Rune Lund.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Inger Beinov Støjberg (V), 2006-10-10:
Her ved førstebehandlingen af L 2, forslag til lov om ændring af lov om markedsføring, er det vigtigt at fastslå, at det drejer sig om implementering af et EF-direktiv om urimelig handelspraksis, som har det mål, at borgere og forbrugere i EU bliver beskyttet mod uhensigtsmæssige markedsføringsmetoder.
Der er med andre ord ikke tale om, at vi ændrer de bestemmelser, som et meget flot og bredt flertal i Folketinget vedtog sidste år, da vi gennemførte markedsføringsloven.
L 2 drejer sig om præcisering af generalklausulen om god skik i forhold til markedsføring, som berører forbrugernes økonomiske adfærd, så markedsføringen ikke forringer forbrugernes stilling.
Der indsættes desuden i loven en bestemmelse om Forbrugerombudsmandens mulighed for kontrolundersøgelser.
Efter min vurdering sikrer vi med ændringerne i L 2 af markedsføringsloven, som jo er en af hjørnestenene for de erhvervsdrivende, der handler på markederne, at markedsføringsloven nu er fremtidssikret til de udfordringer, der måtte komme fremadrettet.
Venstre støtter lovforslaget.
Jeg vil gerne sige til hr. Morten Messerschmidt: Jeg ser det udelukkende som noget utrolig godt, at man harmoniserer på det her felt, så det er alle borgere i EU, der nyder godt af det.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-10-10:
Det er også fint, men det var sådan set ikke det, jeg spurgte om.
Nej, jeg spørger til § 3, hvor den gældende formulering i dag er, at hvis man foretager sig noget, som kan påvirke efterspørgslen i negativ retning – at man lyver eller siger noget, der i hvert fald er på kant med sandheden – skal man kun påvirke efterspørgslen for at være ude i en § 3-situation.
Med den nye vedtagelse skal man mærkbart forvride markedet.
Der skal meget mere til mærkbart at forvride markedet, end der skal til blot at påvirke efterspørgslen.
Er ordføreren ikke enig i det?
Inger Beinov Støjberg (V), 2006-10-10:
For umiddelbart ser jeg ikke det her som noget negativt.
Elisabeth Geday (RV), 2006-10-10:
Det her vedrører noget, der ligger ud over direktivet, for det er sådan, at i høringssvarene har bl.a. Dansk Rejsebureauforening kritiseret om ikke forslaget så i hvert fald markedsføringsloven for, at Forbrugerombudsmanden ikke har ressourcer nok til at forfølge overtrædelser af markedsføringsloven.
Jeg vil spørge, om den kritik fra Dansk Rejsebureauforening giver Venstres ordfører anledning til her i de igangværende finanslovforhandlinger at få afsat yderligere midler til Forbrugerombudsmanden, så vi kan få rettet op på den kritik.
Inger Beinov Støjberg (V), 2006-10-10:
Nu må man sådan umiddelbart sige til fru Elisabeth Geday, at det jo ligger en smule uden for lovforslaget, hvilke diskussioner og forhandlinger der pågår i forbindelse med finansloven.
Men mit umiddelbare indtryk er ikke, at Forbrugerombudsmanden mangler ressourcer.
For det første vil jeg gerne sige til fru Geday, at jeg jo allerede har nævnt, at jeg ikke ser, at Forbrugerombudsmanden mangler ressourcer.
For det andet er det jo altså ikke en finanslovdebat, vi er i gang med her, men en debat om markedsføringsloven.
Så nej, vil jeg sige til fru Geday, jeg ser ikke umiddelbart, at Forbrugerombudsmanden mangler ressourcer.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-10-10:
Jeg hører stadig i mit indre øre diskussionerne ved folkeafstemningen i 1972 og diskussionerne op gennem 1970’erne og 1980’erne, hvor venstrefløjen sagde, at EU er de riges klub, og at de rige rotter sig sammen mod de fattige.
Nu kommer EU og tilbyder de fattigste lande i Europa en hjælpende hånd, for at de kan få del i velstanden, for at de kan få en bedre økonomisk og social standard, og så vil hr. Rune Lund ikke være med.
Det er jo europapolitisk set
helt ubegribeligt, når man tænker tilbage.
Nej, de opfylder ikke fuldt ud betingelserne, og derfor er der nogle særlige overvågningsmekanismer.
Spørgsmålet om Tyrkiet tager vi ved en anden lejlighed.
Jeg synes simpelt hen, det er helt ved siden af at sige, at Bulgarien og Rumænien er det samme som Tyrkiet, for det er de ikke.
Vi tager stilling til Tyrkiet senere, vi tager først hatten af, når vi ser manden.
Rune Lund (EL), 2006-10-10:
Jeg er glad for, at hr. Niels Helveg Petersen tegner et positivt billede af Enhedslisten.
Det takker jeg bestemt for, og jeg kan sige, at Enhedslisten er meget stor tilhænger af at sende økonomisk hjælp til lande, som har brug for det, eller sende anden assistance, hvis der bliver bedt om det.
Betingelserne er ikke opfyldt.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Niels Helveg Petersen: Hr. Niels Helveg Petersen kalder det en god, pragmatisk løsning, men kunne man også forestille sig en sådan god, pragmatisk løsning på spørgsmålet om Tyrkiet som medlemsland?
Jeg har det sådan, at Tyrkiet skal være velkommen ligesom alle andre lande, der opfylder betingelserne, hvis Tyrkiet gerne vil, men her er der jo også et stort problem, og hvilken pragmatisk løsning kunne man forestille sig?
Er vi ikke ude på en glidebane?
Morten Messerschmidt (DF), 2006-10-10:
Nu var det godt at høre, at ordføreren forholder sig til generalklausulen i § 1.
Men jeg kunne godt tænke mig, at vi måske også kunne forholde os til den sanktionerbare pendant i § 3.
Der vil jeg gerne høre, om ikke ordføreren er enig i, at § 3, som jo jf. § 30 er sanktionerbar ved bøde, er noget mere central end § 1, og om hun ikke er bekymret over den forringelse, der ligger i beskyttelsesniveauet i kraft af det her totalharmoniserede direktiv, som EU kommer med.
Nu kender alle vi europaudvalgsmedlemmer jo hr. Aukens entusiasme for det europæiske projekt, og jeg anerkender også fuldstændig den glød, kan man sige, der ligger i velkomsthilsenen til Bulgarien og Rumænien i dag.
Det er i hvert fald sådan, jeg forstår det.
Når nu man holder negativsiden op, som er det, der er problemet for mig og Dansk Folkeparti, problemerne med trafficking, den internationale kriminalitet og alle de andre områder, f.eks. korruptionen, som taler imod, så kunne jeg egentlig godt tænke mig, om hr. Svend Auken kunne nævne andet end de pragtfulde naturressourcer og den store kulturarv i Bulgarien, som er det store aktiv for EU, altså for os, ved at tage de to lande med.
Det ville jeg egentlig synes var rimeligt, også over for Bulgarien.
Jeg mener: Er det ikke lidt en degradering i forhold til de flotte ord, hr. Auken anvender, kun at pege på nogle naturressourcer og en kulturarv, som de to lande altså skulle kunne berige EU med?
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-10-10:
Det Radikale Venstre glæder sig meget over forslaget, der muliggør, at Rumænien og Bulgarien nu kan blive medlemmer af EU.
To af Europas fattigste lande får nu medlemskab og dermed bedre muligheder for økonomisk og social udvikling og bedre muligheder for at gennemføre politiske reformer.
Der vil jo være et betydeligt pres fra de øvrige EU-lande for politiske reformer og bedre muligheder for at skabe politisk stabilitet.
Udvidelsen med de øvrige central- og østeuropæiske lande har hidtil været en succes.
Den har været en politisk succes, fordi disse lande nu er fuldgyldige medlemmer af det europæiske samarbejde, og den har også været en økonomisk succes for de pågældende lande selv.
Efter udvidelsen har de haft en økonomisk og social udvikling, der har været meget gunstig, og som i øvrigt også har været en økonomisk fordel for Danmark.
Vores muligheder for at eksportere til og samarbejde økonomisk med de nye lande er gode i dag, og det hører jo med til det samlede billede.
Først og fremmest bliver der mulighed for de to lande til at få en bedre økonomisk og social udvikling, og det har de brug for.
Det er jo indlysende, at der er betydelige problemer, når det drejer sig om det indre marked, og når det drejer sig om det retlige område og indre anliggender, og derfor er der her tale om specifik overvågning af en type, som vi ellers ikke har kendt – en mere omfattende overvågning med rapportering fra Kommissionen til Ministerrådet.
Jeg synes, det er en god og pragmatisk løsning.
Vi opnår, at de to lande kommer med i samarbejdet og får forbedrede økonomiske og sociale muligheder.
Men samtidig er der et betydeligt pres på landene for at forbedre sig på de punkter, som er problematiske.
De første år vil det koste Danmark 310 mio. kr., 495 mio. kr. og 670 mio. kr., og her får hr. Rune Lund i øvrigt en begrundelse for, at det haster.
Da jeg kan se, at hr. Rune Lund allerede har bedt om ordet for en kort bemærkning, vil jeg sige dette, før hr. Rune Lund får ordet: Jeg spår, at hr. Rune Lund ender med at stemme for dette forslag.
Jeg spår, at hr. Rune Lund ikke vil kunne bære over med sig selv at nægte fattige rumænere og bulgarere den mulighed for økonomisk og social fremgang, som ligger i perspektivet ved medlemskab.
Det er min spådom.
Jeg tror ikke, hr. Messerschmidt gør det.
Det ville i hvert fald undre mig meget, for det er jo ikke synspunkter, som spiller nogen særlig stærk rolle i hans parti.
Men hr. Rune Lund ville ikke kunne bære at stemme imod en udvidelse med disse fattige mennesker i Rumænien og Bulgarien, som ønsker medlemskab og ønsker at få del i de fordele, som medlemskabet giver.
Svend Auken (S), 2006-10-10:
Jeg mener, at der er et stort økonomisk potentiale, jeg mener, at der er sikkerhedspolitiske interesser, og jeg mener, at der er mange andre oplagte grunde til at byde Rumænien og Bulgarien velkommen i samarbejdet.
Jeg vil bare pege på, at det hele ikke kun er problemer, ikke kun er økonomi og ikke kun er overgangsvanskeligheder, men at der også er en meget stor rigdom knyttet til at få Rumænien og Bulgarien med.
Og så er det nogle meget dejlige mennesker.
Den rumænske kultur er jo den eneste latinske kultur i Centraleuropa, og det er et utrolig spændende land; og Bulgarien er jo det mest udpræget slaviske land.
Så vi får to, skal vi sige, meget spændende kulturer og også politiske kulturer ind i vores samarbejde.
Så hr. Messerschmidt har fuldstændig ret i, at man kan finde mange flere begrundelser.
Jeg synes ikke, at man kun skal hæfte sig ved problemerne, man skal også se på, om man kan gøre noget ved de problemer, og der har erfaringen jo været i resten af Centraleuropa og Østeuropa, hvor der også har været problemer, at netop medlemskabet har ført til en mere stabiliserende og mere menneskeliggørende udvikling.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-10-10:
Jeg har ingen grund til at tvivle på hr. Aukens ord om, at både bulgarere og rumænere er dejlige mennesker, men jeg synes måske bare ikke, at det i sig er et argument, som burde have så stor vægt i lige den her diskussion.
Nu nævner hr. Auken så sikkerhedsspørgsmålet og det handelspolitiske spørgsmål.
Altså, det handelspolitiske burde man vel kunne håndtere ved de tredjelandsaftaler, som man allerede har med Bulgarien og Rumænien, altså et handelsteknisk samarbejde, som vel egentlig ikke nødvendiggør et medlemskab af Unionen.
Jeg stiller bare mig selv det spørgsmål, om ikke hr. Auken godt kan se, at alle de fordele, både når det kommer til naturressourcer, hr. Aukens venner i de to lande og de dejlige mennesker, og hvad det ellers måtte indeholde, kunne man faktisk få uden at tage landene med nu, og at vi ved at udskyde optagelsen kunne undgå at få alle de negative konsekvenser: korruptionen, kriminaliteten, traffickingen, mafiaen i Bulgarien.
Ville man ikke kunne få alle de positive elementer fra de to lande ved at udskyde optagelsen og derved udskyde problemerne og måske få afhjulpet problemerne, samtidig med at man allerede nu får de positive ting?
Svend Auken (S), 2006-10-10:
Der er jo en valgmulighed mellem den 1. januar 2007 og den 1. januar 2008, og der har vi jo lagt meget vægt på at høre Kommissionens endelige bedømmelse, før vi traf beslutning i Danmark, og nu har vi fået en indstilling, der siger, at det er rigtigt at lægge 2007 til grund, altså den 1. januar 2007, og så til gengæld have et meget stærkt monitoreringsprogram netop på de områder, som hr. Messerschmidt nævner, og som fortsat er problemområder, kombineret med, parret med en række sanktioner, der kan iværksættes, hvis ikke man lever op til kravene.
Det betyder, at den dynamiske udvikling fortsætter.
Den 1. januar er ikke en slutsten, det er en begyndelse på det egentlige politisk-økonomiske samarbejde i EU, men det er også en fortsættelse af den dynamiske udvikling hen imod bedre vilkår i de to lande.
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at det vil være til fordel for Tyrkiet at blive medlem af EU.
Det er et land på – hvad er der? – 75 millioner mennesker, og befolkningstallet er stigende.
Nu er vi i gang med en proces vedrørende Tyrkiet, som på et eller andet tidspunkt skal afklares, og vi vil på samme måde som med Rumænien og Bulgarien få en indstilling fra Kommissionen om, hvad der er klogt.
Men jeg er helt enig med hr. Rune Lund i, at der er tale om fordele både for Tyrkiet og for EU ved et tyrkisk medlemskab, men der er altså også nogle meget alvorlige problemer, og det er dem, man får afklaret.
Der er spørgsmålet, om vi kan modtage, om vi kan indarbejde et så anderledes samfund som det tyrkiske i vores kultur, og det vil vi også få problemer med med Rumænien og Bulgarien, men jeg synes, at når man taler om de her ting, så skal man ikke kun tale om problemer, så skal man også tale om chancer.
Rune Lund (EL), 2006-10-10:
Det synes jeg også man skal, men jeg synes også, man skal tage de problemer, der er, alvorligt, og jeg forstår det, som hr. Svend Auken siger, på den måde, at hr. Svend Auken trækker i land i forhold til at sige, at det altid vil være en fordel at hive et land indenfor og give et land EU-medlemskab, og at det nogle gange godt kan give en bedre dynamik, om jeg så må sige, ikke at tilbyde EU-medlemskab.
Det er jeg da glad for.
I den forbindelse vil jeg da godt lige læse op fra den ledende artikel i Politiken den 27. september igen, for der står nemlig noget længere nede i lederen, som jeg også er enig med lederen i.
Der står: »Selv om EU lover at holde de to nye medlemmer af klubben i stram snor, så ved vi af erfaring med andre nye medlemslande, at der slappes mere af, når først de er kommet igennem nøglehullet.
Denne gang er nøglehullet i realiteten gjort for stort.«
Jeg må sige, at det er jeg meget enig i.
Hvorfor al det kissejav?
Hvorfor smider vi ikke noget is i kølerhjelmen og siger velkommen til de her to lande, når de har opfyldt betingelserne, ligesom alle andre lande har gjort, inden de blev medlem af EU?
Svend Auken (S), 2006-10-10:
Det er et valg mellem den 1. januar 2007 og den 1. januar 2008.
Kommissionen argumenterer, synes jeg, meget overbevisende for, hvorfor det skal være den 1. januar 2007 med fortsat pres på at løse problemerne.
Så skal jeg tilstå over for hr. Rune Lund, at jeg er vokset op med Politiken, den har ligget, havde jeg nær sagt, ved siden af min vugge, og den har fulgt mig i alle årene, og jeg er glad for den avis, men jeg må sige, at det ikke er en så universel kærlighed, at jeg ikke har ærgret mig over enkelte ledere, og lederen af 27. september var ikke en undtagelse.
Charlotte Antonsen (V), 2006-10-10:
Når jeg gør det, er det selvfølgelig også, fordi jeg har bemærket, at Socialdemokratiet i januar måned, da vi første gang drøftede østudvidelsen med Bulgarien og Rumænien, var meget, meget kritisk, meget skeptisk.
Er den nye tale her i dag udtryk for, at man har fortrudt, og at man er blevet opmærksom på, at det er meget vigtigt, at når vi her i Folketinget sender nogle signaler om, at vi er pro østudvidelsen, så bliver det selvfølgelig også bemærket udeomkring, ikke mindst i de to lande, vi taler om her, hvis man pludselig er meget bagstræberisk?
Og er hr. Svend Auken så på sit partis vegne ked af, at vi bliver blandt de tre sidste lande i Europa, der ratificerer østudvidelsen med Bulgarien og Rumænien?
Svend Auken (S), 2006-10-10:
Det er en gang imellem, som om Socialdemokratiet er de eneste, der forsvarer den nuværende regerings europapolitik.
Nu ved jeg ikke, om udenrigsministeren følger debatten her i Folketinget, men hvis han gør, vil jeg gerne gentage, at jeg tror, vi snart er det eneste parti, der følger regeringen.
Vi var enige med udenrigsministeren i, at det var rigtigt med en udsættelse.
Der er ingen tvivl om, at Danmark har været positiv over for Rumænien og Bulgarien hele vejen igennem.
De havde formentlig end ikke været i ansøgerfeltet, hvis ikke Danmark konsekvent havde arbejdet for den universelle model på det her område.
Men vi var enige om, at vi skulle bakke Kommissionen op og ikke foretage den danske ratifikation, før der lå en indstilling fra Kommissionen i september måned.
Det er den, vi har fået den 26. september, og som anbefaler, at vi siger ja til den 1. januar.
Så er det da rigtigt, at når man så siger ja, skal man gøre det fuldtonet og betone alle de positive aspekter, men i januar var vi jo nødt til at argumentere for, hvorfor vi mente det var rigtigt at afvente Kommissionen, fordi den rapport, vi havde fået for et år siden – jeg tror, det var i november måned sidste år – på en række nøgleområder som korruption, retsvæsen, fødevaresikkerhed, landbrug osv. havde været meget, meget kritisk over for Rumænien og Bulgarien.
Så jeg oplever det her sådan, at Socialdemokratiet har været fuldstændig i overensstemmelse med den nuværende regering, hvorimod partiet Venstre flakser lidt rundt.
Charlotte Antonsen (V), 2006-10-10:
Men jeg er da glad for, at man i Socialdemokratiet efter sin vildfarelse i januar måned nu er vendt tilbage til at støtte østudvidelsen.
Det er da klart, at vi alle sammen ønsker – også Venstre – når vi tager stilling til de her store europapolitiske spørgsmål, at vi har et meget bredt flertal.
Derfor var jeg også enig i at vente, da det i forbindelse med den oprindelige førstebehandling, hvor regeringen jo havde fremsat forslaget, med henblik på at det skulle vedtages – regeringen fremsætter jo lovforslag, for at de skal vedtages i salen – fremgik, at Socialdemokraterne havde fået kolde fødder og var bekymrede og ønskede at sende mærkelige signaler, og så er det jo klart, at vi erklærede os enige med Socialdemokratiet i, at det så var en god idé at vente, for det ville jo også se skidt ud for Rumænien og Bulgarien, hvis et af de større partier i Danmark pludselig afviste, sådan at det ville have været et smalt flertal, der skulle have stemt østudvidelsen igennem.
Så det er forklaringen, vil jeg gerne sige til hr. Svend Auken.
Men under alle omstændigheder er jeg selvfølgelig glad for, at man nu sender et mere fuldtonet signal til omverdenen, til danskerne, om, at det er godt, at vi får østudvidelsen på plads.
Tak for det.