Anders Samuelsen (RV), 2003-12-17:
Det Radikale Venstre har gennem årene deltaget i mange, mange reformer på arbejdsmarkedet og også inden for socialpolitikken.
Problemstillingen omkring den aktive social- og arbejdsmarkedspolitik, selve ideen om at have fokus på den aktive del tror jeg nok, at man kan give forhenværende socialminister Aase Olesen og nuværende medlem af Europa-Parlamentet Lone Dybkjær en meget stor del af æren for.
Det var de to, som sammen lancerede ideen om den aktive socialpolitik.
Det var at sige til folk, at det er bedre at komme i gang og få noget at rive i end at gå og - for at sige det ligeud - forsumpe på en ledighedsydelse.
Der er et andet element, som også er utrolig væsentligt for mig i den her sammenhæng, og som også spiller direkte ind i forhold til det her, og det er, at det er uomtvisteligt, at hvis vi fjernede kravet om aktivering fra den ene dag til den anden, så ville det primært gå ud over de svageste ledige, fordi det ville være de svageste ledige, som i denne sammenhæng ville komme bagest i rækken.
Man ville tage sig af dem, som var gode til at råbe højt, dem, der var gode til at stille krav, og derfor er aktiveringspligten lige så meget en aktiveringsret i Det Radikale Venstres øjne.
Jeg har selv personlige erfaringer fra min tid på
Castberggård Højskole for døve og hørehæmmede
, fra da jeg stod for en række af arbejdsmarkedsprojekterne dernede.
En meget udsat gruppe, nemlig døve og hørehæmmede, havde endog meget vanskeligt ved at finde fodfæste på arbejdsmarkedet.
Men da vi gik i gang med at lave arbejdsmarkedsprojekter for den gruppe, fik vi nogle fantastiske resultater.
Så god aktivering har også den effekt, som vi alle sammen efterspørger, nemlig at folk kommer i arbejde.
Det er klart, at der kan findes eksempler på dårlig aktivering, og der kan også findes eksempler på god aktivering, som ikke fører til arbejde.
Og så må man selvfølgelig kigge på sagerne med nye øjne.
Men målet er at få folk i arbejde, og det afgørende er selvfølgelig, at den aktivering, som vi tilbyder, og som den ledige efter den nyeste reform har mulighed for selv aktivt at opsøge via andre og alternative aktører, faktisk får folk i arbejde, altså giver arbejde.
Vi står over for en strukturreform, som oplagt vil spille ind på det her system, og hvor der også vil være nogle følgevirkninger, afhængig af hvor man vælger at lægge et eventuelt enstrenget system.
Om det bliver i kommunalt regi eller på regionalt eller statsligt niveau, vil det selvfølgelig endnu en gang spille ind på de muligheder, de ledige har for at få en målrettet og god aktivering.
Vi mener fra Det Radikale Venstres side, at det har været et afgørende og rigtigt træk i endnu højere grad at åbne op for andre aktører på det her område.
De skal læsses ud så hurtigt som overhovedet muligt, det kan kun gå for langsomt.
Men der vil man også komme til at opleve nye og alternative veje til at sikre folk et meningsfuldt stykke arbejde, veje, som vi ikke i det tidligere system kunne inspireres til at levere.
Men omvendt skal man heller ikke være blind for, at det traditionelle system oplagt giver forskellige bud.
Også selv om det ligger i formelt set det samme system, vil der være meget stor forskel fra Hirtshals til Odense til København, og der vil være mulighed for gensidig inspiration, som man selvfølgelig skal deltage i, og som skal komme den ledige til gavn. I forhold til muligheden for at nå frem til det afgørende mål, nemlig at få folk i arbejde, må det være oplagt endnu en gang at bringe en skattereform på banen.
Hvis vi får lavet en skattereform, vil det jo åbne op for nye jobmuligheder.
Hvis vi får sat skatten på arbejde ned til f.eks. de 42 pct., som Det Radikale Venstre har foreslået, i stedet for en marginalskat på 53, vil man i stedet for at skulle tjene 900 kr. for at kunne give en håndværker 100 kr. i hånden kunne flytte det ned til, at man kun skal tjene 350 kr. for at kunne give ham den samme hundredkroneseddel i hånden.
Og det vil helt oplagt give en større efterspørgsel
på f.eks. håndens arbejde.
Helt banalt vil det være sådan, at jeg i hvert fald ikke længere vil blive forpligtet af min kone til sammen med hende at svinge en malerpensel hjemme i vores hus, hvis vi får flyttet det så markant, at det alt andet lige bliver en tredjedel billigere at skaffe sig nogle faglærte arbejdere til at udføre det, der burde udføres af faglærte arbejdere og ikke af sådan en amatør som undertegnede.
Det ville give arbejdspladser, det ville i bund og grund mindske behovet for aktivering.
Eller også skulle man sige, at man så kunne fokusere kræfterne endnu mere på at få effektiv aktivering.
Derfor skal opfordringen fra Det Radikale Venstres side også i denne her sammenhæng være, at vi får endnu mere fokus på at få lavet en skattereform, at vi får sat skatten på arbejde markant ned, samtidig med at vi dagligt følger op i forhold til dårlige eksempler på aktivering og får dem konverteret til gode eksempler på aktivering.