Villy Søvndal (SF), 2004-11-11:
Det vil jeg lade vente til udvalgsarbejdet, og derfor er jeg mest optaget af de overordnede spørgsmål.
Den ene diskussion drejer sig om: Er der fortsat behov for en militær straffe- og retsplejelov i fredstid?
Jeg vil sige, at jeg oven i købet er blevet bestyrket i den opfattelse efter diskussionen i dag.
Det har været lidt sælsomt, at når man spurgte ordførerne, hvorfor der var behov for det her, så sagde man: Jo, det er, fordi det står i bemærkningerne side 9 i det afsnit, der hedder 3.2.2
Læser man udvalgets overvejelser, synes jeg ikke, man generer nogen ved at påstå, at det er – undskyld mig – ret langhårede overvejelser, der står der.
Jeg synes slet ikke, der er noget som helst, der minder om en forklaring på, hvorfor politi og brandvæsen er i stand til at fungere uden en speciel straffelov, og hvorfor forsvaret ikke skulle være i stand til i fredstid at fungere under en almindelig straffelov.
Så det er den ene ting, vi vil være optaget af.
Der er vi som sagt ikke enige i det, der står i lovforslaget.
Der har været meget diskussion om, hvad ministeren har tænkt på.
Det synes jeg ikke er så svært at forstå efter at have hørt diskussionen i dag.
Det er selvfølgelig hr. Søren Krarup.
Det er den type af ekstreme holdninger, som han har givet udtryk for, som jeg tror ministeren har haft i tankerne.
Men der vil jeg sige, at den slags bekæmper man ikke med paragraffer.
Jeg synes også, at dagen i dag har vist, at det jo er utrolig vigtigt, at de kommer frem i dagslys, den type synspunkter.
De bekæmpes i et helt åbent og transparent demokrati, hvor man kan diskutere og tilbagevise holdninger, og ikke ved at udstyre en minister med en så omfattende bemyndigelse.
Det er vi altså heller ikke enige i.
Derimod er vi glade for, at bestemte former for optagelsesritualer kriminaliseres.
Jeg synes, det er ærgerligt, at forsvaret skal bære rundt på nogle sager, der er med til at svække den almindelige folkelige opbakning bag forsvaret.
Jeg tænker på de sager, vi har haft om sexchikane, sagerne om ritualer på Grønnedal og senest sagerne i forbindelse med Livgarden osv.
I modsætning til hr. Søren Krarup synes jeg, det er vigtigt at kæmpe en kamp for et moderne, tidssvarende forsvar, fordi tingene har rykket sig siden det moderne gennembrud i 1870'erne.
Så synes jeg også, det er vigtigt, at overtrædelse af promillegrænser skal have konsekvenser, som det også sker.
Den del af forslaget kan vi støtte.
Så udvider man begrebet krig og krigstid til at omfatte væbnet konflikt.
Det betyder vel, at man i virkeligheden udvider bestemmelserne for området, specielt i en situation, hvor Danmark jo deltager i ganske mange væbnede konflikter, jævnfør de to punkter på dagsordenen, vi har behandlet lige før forslagene her.
Det er den paragraf, der drejer sig om, at folk, der videregiver militære oplysninger, kan straffes, og at de medier, der viderebringer de militære oplysninger, kan straffes med fængsel helt op til 12 år.
Det er jo meget aktuelt, for i øjeblikket er der som bekendt en retssag i gang, og Danske Mediers Forum peger i sit høringssvar på følgende: »Når dette er sagt, skal Sammenslutningen på det bestemteste modsætte sig dette vidtgående forslag, som unødigt begrænser nyhedsmediernes muligheder for reportage om militære forhold.
At der under krigstilstand skal være mulighed for undersøgende og kritisk journalistik er essentielt for et demokratisk samfund og ikke mindst for den samfundsmæssige debat om militære forhold, herunder for eksempel deltagelse i internationale operationer.
Et aktuelt eksempel på problematikken er Berlingske Tidendes offentliggørelse af de lækkede oplysninger om efterretningstjenestens vurdering af truslen fra Irak.
Sagen efterforskes for tiden af Københavns Politi, der overvejer at rejse« – og det har de også gjort – »en principiel sag mod avisen og avisens medarbejdere for at have offentliggjort oplysninger, der er fortrolige af hensyn til statens sikkerhed.
« Jeg vil godt advare imod, at man indskrænker demokratiet så dramatisk, som der hermed lægges op til.
Nu får vi jo domsafsigelsen i Grevilsagen.
Jeg har forstået, at der falder dom den 30. november, og det vil sige, at inden vores arbejde er afsluttet, vil sagen være afsluttet.
Hvad nu, hvis han bliver frikendt af retten?
Det ved vi ikke.
Anklageren har, så vidt jeg har forstået, begæret 1 års fængsel.
Jeg skal ikke forudskikke udfaldet af en retssag, men hvad nu, hvis han bliver frikendt?
Vil man så virkelig etablere et lovsæt, der gør, at en sådan situation kan straffes med helt op til 12 års fængsel, plus at de journalister, der viderebringer oplysninger, også kan straffes med fængsel i helt op til 12 år?
Er det virkelig klædeligt for et demokratisk samfund?
Er der ikke nogen, i det mindste i Venstre, der er bekymrede over, hvor langt man vil gå her i totalitær retning med hensyn til at indskrive straffebestemmelser og forhindre en fri presses adgang til at deltage i samfundsdebatten på et så afgørende punkt som f.eks., om de argumenter, der lå til grund for Irakkrigen, holdt eller ikke holdt?
Det er en dramatisk indskrænkning af demokratiet, der sker her, og jeg vil godt sige, at det undrer mig, at ikke flere af ordførerne har været inde på det, men det kommer måske, for det er en helt afgørende diskussion i et demokratisk samfund.
Det er helt afgørende, at demokratiet ikke lukkes så hermetisk, at de ting, som forsvaret har en interesse i, men som demokratiet også har en interesse i, forlods bliver lukket med en bestemmelse som den, der foreslås her.
Det er en voldsom svækkelse af demokratiet, der lægges op til.
Efter SF's opfattelse er det helt afgørende, at vi inkorporerer torturkonventionens bestemmelser i de lovforslag, vi nu er i gang med at arbejde med, på samme måde som det er afgørende, at Danmark som foregangsland i kampen for Den Internationale Straffedomstol også sikrer, at vi fejer for egen dør, og at reglerne om Den Internationale Straffedomstol bliver inkorporeret i lovgivningen.
Der er så mange ting i lovforslagene, som vi ikke er enige i, at jeg ikke kan forestille mig, at vi får den situation, at vi kan stemme for dem fra SF's side.
Men ikke desto mindre er det altid klogt at lytte til gode råd, og dem er der kommet ganske mange af i det ordførerindlæg, der nu er slut.