Margrethe Vestager (RV), 2000-05-05:
Jeg vil tillade mig at gentage min indledning, selv om jeg tidligere ved en fejl har belastet medlemmerne med denne. Den tog udgangspunkt i 1988, da vi fik den nuværende gymnasieordning og nyskabelsen naturfag.
Det var en nyskabelse, og det var svært at finde tilsvarende fag, som man kunne lade sig inspirere af.
Det nærmeste var science, som kendes fra anglosaksiske lande, hvor man integrerer fysik og kemi med biologi, evt. geografi, men hvor matematik sædvanligvis er et selvstændigt fag.
I 1993, da gymnasiereformen evalueres, bliver der nedsat en arbejdsgruppe, som får den særlige opgave at se på naturfaget.
Udvalget endte med at beskrive ikke mindre end seks modeller, men ingen af dem vandt politisk tilslutning, først og fremmest fordi ingen ville pege på, hvilke fag der skulle beskæres eller helt fjernes fra den obligatoriske fagrække for at skabe plads til den nødvendige udvidelse af timetallet til naturfag.
Da Folketinget vedtog finansloven for 1996, opstod der en mulighed for i en kortere periode at finansiere 1 ekstra time om ugen til eleverne i 1. g sproglig, og det blev aftalt, at denne forøgelse af timetallet skulle bruges til at afprøve en model med udvidet naturfag, det, som blev kaldt model II.
Det var ganske vist med nogen betænkelighed, fordi man allerede dengang vidste, at en permanent udvidelse af timetallet ville være en økonomisk belastning, hvis det skulle gøres obligatorisk for alle gymnasier.
Men siden 1996 har model II således været afprøvet på nogle gymnasier.
Det indebærer som sagt en ugentlig øgelse
med 1 time i 1. g plus en opstramning og en udvidelse af matematikindholdet i forhold til den ordinære fagbeskrivelse for naturfag.
Eleverne opnår gennem model II en matematikkompetence, der svarer til C-niveau.
I efteråret foretog en evalueringsgruppe en vurdering af de hidtidige erfaringer med model II.
Gruppens hovedkonklusion er, at forsøget har været vellykket for de elever, som har valgt at deltage i det.
Udvidelsen af timetallet og lærernes øgede rettearbejde har i forsøgsperioden været betalt via finansloven.
Det har altså været omkostningsfrit for skolerne at deltage i forsøget.
Det er tankevækkende, at der altså var 3/4 af samtlige gymnasier i landet, som ikke ønskede at forsøge sig med model II.
Den særlige finanslovbevilling er nu ved at være opbrugt, og der er derfor ikke iværksat nye forsøg i indeværende skoleår, men det betyder ikke, at ordningen er ophørt.
Ministeriet har meddelt skolerne, at de umiddelbart vil kunne opnå dispensation for gymnasiebekendtgørelsen, hvis de ønsker at udbyde naturfag efter model II.
De skal selv afholde omkostningerne inden for de ressourcer som følge af den såkaldte timestyringsmodel, som er tildelt skolen, og det betyder, at model II indgår på linje med skolens øvrige tilbud om valgfag.
På et middelstort gymnasium vil model II lægge beslag på ca. 2 pct. af de samlede ressourcer til valgfag, og derfor er det svært at finde en tung begrundelse for, at der ikke er råd.
Indtil nu er der godt 30 gymnasier, der har benyttet sig af muligheden for at få dispensation.
Skolerne har således allerede i dag mulighed for at tilbyde deres sproglige elever model II.
Derudover synes jeg, at der er tre væsentlige grunde til, at regeringen ikke kan tilslutte sig det foreliggende beslutningsforslag.
For det første er det ikke givet, at det er hensigtsmæssigt at øge arbejdsbelastningen yderligere for de sproglige gymnasieelever generelt.
Samtidig vil en obligatorisk model II forrykke balancen mellem de naturvidenskabelige og de sproglige fag, f.eks. med hensyn til arbejdsbelastning, og det var en del af forudsætningen for gymnasiereformen.
For det andet, og det kan man jo sige er en mindre ting
, men ikke desto mindre må man notere sig, at en obligatorisk model II vil medføre merudgifter for staten i omegnen af 13 mio. kr.
For det tredje synes jeg, at forslaget og de videre erfaringer med model II skal ses i forhold til regeringens udviklingsprogram for fremtidens ungdomsuddannelser, som Folketinget enstemmigt vedtog sidste år.
Jeg synes, det er vigtigt at indhente mere dækkende erfaringer fra de forsøg med profil, fagrækker og arbejdsbelastning, der iværksættes som følge af forsøgsprogrammet, før der ændres permanent på fagsammensætningen i gymnasiet.
Når vi i Folketinget bl.a. på baggrund af erfaringen fra udviklingsprogrammet om få år skal beslutte os for, hvordan fremtidens gymnasium skal være indrettet, er jeg sikker på, at den diskussion, som vi tager hul på i dag om balancen mellem matematik og naturvidenskab og de sproglige kompetencer, vil blive et af de helt centrale diskussionspunkter.
Forsøg med model II har vist, at det er en mulig måde at tilrettelægge tingene på.
Udviklingsprogrammet skal vise, om der er andre måder, også i forhold til den samlede profil og den arbejdsbelastning, som jeg tror de fleste vil finde
er forholdsvis tung inden for vores almene gymnasiale uddannelse
Jeg mener derfor, vi skal afvente resultaterne, før vi går ind og ændrer på fagprofilerne i gymnasiet, men jeg støtter naturligvis til fulde de gymnasier, som vælger at fortsætte efter den dispensation, som de vil få uden problemer.
På baggrund af ovenstående kan regeringen ikke tilslutte sig beslutningsforslaget.