Margrete Auken (SF), 1998-04-16:
Jeg vil gerne sige tak til ministeren, og jeg skal undskylde alt, for jeg kan sige nu, at jeg er helt tydeligt bedre informeret end ministeren.
Det vil fremgå af det følgende, så jeg vil håbe, vi får et informationsniveau, der også bliver bedre end det, ministeren har haft. I går modtog jeg fra Trafikministeriet en kortfattet status, som er udarbejdet af Ørestadsselskabet, om det såkaldte ATC-system.
ATC-systemet udgør i denne sammenhæng selve centralnervesystemet i det førerløse københavnske minimetrosystem, og det er ikke opmuntrende læsning.
Leverandøren har efter kontraktunderskrivelsen, men uden at have orienteret Ørestadsselskabet, skiftet over til det såkaldte 32-byte Microlok II - et system, der langtfra er udviklet endnu og heller ikke er afprøvet i praksis noget sted overhovedet.
Ørestadsselskabet har modtaget rapporter, der omhandler dele af det foreløbige design, men samtidig anbefales der en opstramning af kvaliteten og indholdet i leverancerne, og der er vel at mærke tale om det foreløbige design.
Systemet skal først udvikles og ikke mindst testes, fejlrettes og godkendes, hvilket erfaringsmæssigt nemt kan tage 6-8 år.
Det er altså status her godt og vel 1½ år, før det første førerløse minimetrotog efter planen skal rulle af sted 30 m under Københavns gader - i sandhed en situation, der må påberåbe sig ikke ét, men adskillige mirakler for ikke at løbe helt af sporet.
Et førerløst minimetrotog uden et fejlfrit og velfungerende ATC-system svarer nemlig til en ny cykel uden pedaler.
Dertil kommer problemerne med perrondørene, som er forsynet med stålhjul, der nemt glider - en meget vanskelig kombination, som ikke er set før, og som kan betyde adskillige driftsstop og forsinkelser i hele systemet.
Det skal lige huskes, at der er anvendt gummihjul i alle de systemer, man refererer til i denne sammenhæng.
Af endnu uafklarede grunde har Ørestadsselskabet valgt at skrive kontrakt om et minimetrotog, der næsten ikke kan dreje, og det har allerede fået konsekvenser for linjeføringen, bl.a. ved lufthavnsstationen og i Vanløse.
Hvis man her fra Folketinget skal til indenrigsterminalen i lufthavnen, skal man først gå ned til Christianshavns Torv eller Kongens Nytorv, fordi stationen på Slotsholmen er sparet væk, og efter togturen skal man gå ca. 1 km fra stationen i lufthavnen til indenrigsterminalen.
Sker der driftsstop i systemet, f.eks. på grund af et mangelfuldt ATC-system, når man altså ikke flyet, og jeg tror, at mange i den situation vil foretrække en taxa eller bussen, hvis den ikke er sparet væk på grund af det fine metrosystem.
Gennemgår man stationerne på det nuværende planlægningsstade én for én, vil man opdage den ene uhensigtsmæssige og kostbare løsning efter den anden med store gangafstande og dermed dårlige omstigningsforhold mellem de forskellige transportsystemer og store afstande mellem de minimetrostationer, der ikke er sparet væk.
Dertil kommer, at der fortsat mangler en sammenhængende kollektiv trafikplan for København og en ordentlig gennemtænkt koordinering.
I den sammenhæng skal jeg blot nævne stationen
ved Falkoner Allé og Frederiksbergcenteret.
Dertil kommer problemerne med tunnelboringen under den gamle bygningsmasse i København.
Der skal pumpes grundvand op, og det betyder, at fundamenterne sætter sig, og husene slår revner.
Jeg kunne blive ved, f.eks. med arbejdsmiljøet i COMET, det delvis italienskejede firma, der udfører borearbejdet.
Så vidt jeg har hørt - indtil videre
kun i vandrørsposten - mener de ikke, der er grund til at overholde de danske arbejdsmiljøregler med hensyn til klima, sikkerhed osv. Ørestadsselskabets standardsvar på den hidtidige kritik har indtil nu været, at løbet er kørt, og at der er skrevet kontrakt.
Lever Ansaldo ikke op til de milestones, der er fastlagt i kontrakten, skal de betale en bod, og det samme gælder COMET.
Problemet er imidlertid, at de maksimalt kan komme til at betale 15 pct. af kontraktsummen, hvilket i Ansaldos tilfælde kan beløbe sig til ca. 180 mio. kr.
En sådan bod er imidlertid beregnet på en situation, hvor der er mindre problemer eller forsinkelser i leverancerne, men er der store problemer, kan firmaet vælge at betale boden og levere et elendigt produkt.
Derfor har SF længe ment, at der var behov for en uvildig undersøgelse, der præcist og i enkeltheder afdækker problemernes omfang og foreslår nye mulige, holdbare løsninger.
Selv om der er skrevet kontrakt, betyder det ikke, at der ikke kan ændres i kontrakten, og det betyder heller ikke, at dele af kontrakten ikke kan genforhandles.
Men det haster med at reagere på de røde advarselslamper, for i modsætning til Ørestadsselskabets direktør mener vi ikke, det er positivt, at de blinker.
Vi mener, det er en alvorlig advarsel til alle herinde i Folketinget om, at en skandale er under udvikling lige under fødderne på os.
Jeg vil derfor gerne på vegne af SF fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget pålægger regeringen hurtigst muligt at igangsætte en uvildig undersøgelse af minimetroprojektet med det formål at få klarhed over problemernes omfang og angive mulige løsninger.
Undersøgelsen tilsendes Folketinget.«