runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Else Theill Sørensen (KF), 2002-04-12:
Som det har været fremhævet nogle gange, er formålet med lovforslaget at forenkle og modernisere vurderingsorganisationen og forenkle og modernisere vurderingsprocessen.
I dag foretages ejendomsvurderingen af 224 vurderingsråd med tilsammen 672 medlemmer.
Vurderingsrådene får sekretariatsbistand af kommunerne.
En stor del af selve vurderingsprocessen foregår maskinelt ved hjælp af det såkaldte vurderingsforslagssystem.
Grundlaget for dette system er individuelle oplysninger om de enkelte ejendomme og statistiske analyser af frie salg af ejendomme i det pågældende område.
Hensigten er, at ejendomsvurderinger bedst muligt skal afspejle det reelle handelsprisniveau, men sådan at det tilstræbes, at de ikke er større end handelspriserne.
Ifølge forslaget skal ansvaret for ejendomsvurderingen fremover overtages af staten, og det er så hensigten, at vurderingerne skal foretages af told- og skatteregionerne.
Selve vurderingen skal fortsat bygge på et maskinelt vurderingsforslagssystem, ligesom det har gjort indtil nu, men det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, at det er tanken at gennemføre en forenkling, så der kommer til at indgå færre parametre, end der gør i dag.
Klage over vurderingen indgives efter de nugældende regler til vurderingsrådene, der så har mulighed for at genoptage sagen og/eller rette fejl.
Hvis klageren stadig ikke er tilfreds, klages til et af de 27 skyldråd, som består af vurderingsformændene i det pågældende område.
Vurderingsankenævnene skal, som skyldrådene er det i dag, være statslige lægmandsorganisationer, hvis medlemmer er udnævnt af skatteministeren efter indstilling fra amtsrådene.
For Det Konservative Folkeparti er det helt afgørende, at der i klagebehandlingen er et lægelement med en vis lokal forankring, og sådan vil det fortsat være.
Det er også væsentligt for os at understrege, at det ikke er på grund af dårligt eller ukvalificeret arbejde, at vurderingsråd og skyldråd skal erstattes af noget nyt.
Vi ved, at der hos lægfolkene i vurderingssystemet er samlet en meget stor erfaring og ekspertise, og at de har udført deres arbejde godt og samvittighedsfuldt.
Derfor er det mit håb, at amtsrådene ved deres indstillinger og skatteministeren ved sin udpegning af medlemmer til de nye vurderingsankenævn vil benytte sig af, at der er et stort antal nuværende skyldrådsmedlemmer, som besidder de kvalifikationer, som er helt nødvendige for at bestride hvervet.
Det vil, trods de stor ændringer med henblik på at forenkle og modernisere, sikre en kontinuitet i arbejdet.
Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Ole Stavad (S), 2002-04-12:
Den lokale forankring, det lægmandselement, bliver så fem i gennemsnit pr. amt.
Jeg er sikker på, at Det Konservative Folkeparti ikke kan lide det her. Den vurderingsorganisation, vi har i dag, som vi gennemmoderniserede tilbage i midten af 1990'erne, er blevet til i et tæt samarbejde med De Konservative.
Derfor vil jeg godt spørge fru Else Theill Sørensen: Vurderer fru Else Theill Sørensen, at det vil være fuldstændig umuligt at overbevise den øvrige del af regeringen om, at det her skal vi tage os tid til at tænke igennem, inden vi haster det igennem Folketinget?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-12:
Det var også den sidste bemærkning fra hr. Dencker i hans forrige indlæg, som jeg hæftede mig ved, altså at uanset hvad så kunne vi regne med, at Dansk Folkeparti stemmer for det forslag her.
Det er jo næsten det værste af alting, for det betyder, at uanset hvad man bliver præsenteret for af kendsgerninger, og uanset om man skulle benytte sig af retten til at blive klogere, har man altså bestemt, hvad man stemmer.
Det er lidt ærgerligt, for så er debatterne her jo fuldstændig overflødige.
Vi ved jo nok, at sådan er det ganske ofte, men det er dog også ofte sådan, at vi lader os påvirke af argumenter.
Men jeg vil spørge om en helt praktisk ting, nemlig det
med retssikkerheden.
Jeg har ladet mig fortælle, at man kan forvente 10.000 klager i år, hvoraf de 40 pct. behandles administrativt over telefonen, det er sådan rene fejltagelser og misforståelser osv.
Hvordan kan det rent praktisk lade sig gøre?
Selv om man ikke har kørt det nye system ind, skal det altså alligevel behandle efter det gamle med det store antal klager - det kan selvfølgelig forventes at blive færre i fremtiden - hvordan skal det fungere?
Går det ikke ud over retssikkerheden?
Og endelig: Har hele det gamle vurderingssystem ikke noget med en folkelighed at gøre, som Dansk Folkeparti også på en eller anden måde kunne synes om?
Jacob Buksti (S), 2002-04-12:
Det er lidt i samme boldgade som hr. Ole Stavad.
Det er klart, at med den forhistorie, den nuværende vurderingsorganisation har, som jo unægtelig ikke har haft stærk støtte fra partiet Venstre, men som i høj grad bygger på en forståelse mellem den daværende regering og Det Konservative Folkeparti, har vi naturligvis også noteret os, at især konservative udeomkring i landet er meget utrygge ved det her. Derfor vil jeg gerne spørge fru Else Theill Sørensen, om fru Else Theill Sørensen er helt tryg ved den behandling eller mangel på samme, som vi kan forudse at det her forslag får her i Folketinget, hvor det er sådan, at vi altså på onsdag på en og samme dag skal modtage deputationer, i givet fald have skatteministeren i samråd og så helt uafhængig af det afgive betænkning.
Det er jo, som hr. Ole M. Nielsen sagde, stort set lige meget, hvad der bliver sagt, for man har på forhånd bestemt sig til, hvad det skal være. Derfor vil jeg også gerne spørge fru Else Theill Sørensen, hvad fru Else Theill Sørensen og Det Konservative Folkeparti siger til, at man giver det her 1 år, hvor vi kan give os ordentlig tid til at lave et ordentligt, forsvarligt stykke arbejde af hensyn til borgerne.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-04-12:
Jeg tror, jeg vil starte bagfra, for nu er der nogle gange talt om det dér statistiske, og så siger hr. Vernersen »i gennemsnit«.
Altså på den faglige måde, jeg sædvanligvis behandler statistik på, kan statistik så meget andet end gennemsnit.
på det allernordvestligste af Viborg Amt og så midtbyen i Viborg.
Det kan sagtens lade sig gøre også med et system, der bygger på noget statistik.
Med hensyn til, hvorvidt der er en retfærdighed og en retssikkerhed: Altså det er jo heller ikke sådan, at der er fuldstændig millimeterretfærdighed i det nuværende vurderingssystem.
Der ligger også en lang række tilfældigheder til grund for det.
Der er også en masse mennesker, som næppe klager, hvis deres vurdering er for lav.
Og det, der har været karakteristisk for beskatningen af fast ejendom gennem de sidste mange år, og ikke mindst gennem de sidste 10 år,
er jo, at den er steget markant, og det, folk nok er mest kede af, er, at deres stigninger har været så store.
Det er rigtigt, som hr. Ole Stavad siger, at vi lægger vægt på, at det er en lægmandsorganisation, og at der er en vis lokal forankring, sådan sagde jeg også.
Men vi lægger vægt på, at der er en lokal forankring i det korps, der skal tage sig af klagerne.
Med hensyn til hr. Bukstis spørgsmål, om jeg er tryg ved behandlingen på én dag: Jeg er stadig væk ikke overbevist om, at det er noget krav, at det skal være behandlet færdig på én dag, for det skal nok kunne komme til at fungere, selv om det går ud over den 1. maj, inden det bliver vedtaget.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-12:
Jamen det må da bero på en misforståelse.
Lovforslaget taler helt tydeligt om statistiske oplysninger, om salgsprisen for ejendomme af den pågældende art inden for det pågældende amt.
I dag har man jo en selektering, hvor man går ud i de enkelte kommuner.
Og det er da rigtigt, at det giver en forenkling, men det giver da også en større tilfældighed.
Det forstår jeg ikke at Det Konservative Folkeparti kan være med til, når man i almindelighed påberåber sig spørgsmålet om retssikkerhed for borgerne, fair behandling osv. osv.
Det her bliver da netop helt tilfældigt efter, hvor man er bosiddende, det kan fru Else Theill Sørensen da ikke bortforklare, uanset hvor mange forsøg der bliver gjort.
Det står så præcist her, fuldstændig præcist.
Men det var selvfølgelig meget rart at have vidst det så.
Morten Homann (SF), 2002-04-12:
Jamen når den konservative ordfører slår til lyd for, at man skal bruge en bredere vifte af statistiske metoder til at lave denne vurdering i årene ind imellem de egentlige vurderinger, er der dermed også langt større muligheder for, at der kan ske udsving, der kan være brugt forskellige metoder.
Og så bliver problemet med, at der ikke er klageadgang, så mange gange større.
Er den konservative ordfører ikke enig i, at når der bliver en meget bredere vifte af muligheder for at foretage sådan en vurdering, så bliver behovet for, at man som borger får retten til at klage over en forkert vurdering, da så meget større?
Jacob Buksti (S), 2002-04-12:
Jeg bliver nødt til at spørge den konservative ordfører, om den konservative ordfører virkelig mener, at det er forsvarligt at have et såkaldt amtsligt klageankenævn for København-Frederiksberg på fem personer.
Kan man virkelig forsvarligt sidde og foretage en ordentlig behandling af det, vel vidende - det er jeg sådan set bekendt med - at der er rimelig store udsving, alt efter om man bor på Islands Brygge eller i Valby?
Men selvfølgelig, hvis man laver en specialisering i statistikken helt ned på den enkelte ejendom, så er vi jo tilbage, hvor vi startede. Så siger fru Else Theill Sørensen, at vi godt kan blive ved med at behandle det her ud over den 1. maj.
Jeg vil gerne høre, om fru Else Theill Sørensen så mener, at ministeren ikke bør overholde den lov, som er, for så skal den nuværende minister jo udpege folk pr. den 1. maj, og det vil sige, at det mener Det Konservative Folkeparti i givet fald ikke skal ske.
Så kan vi jo begynde at spørge, om ministeren overholder loven.
Skal ministeren ikke overholde loven?
Derfor er det, jeg spørger: Mener Det Konservative Folkeparti ikke, at det mest forsvarlige ville være at give det her den tid, nemlig 1 år mere, så vi kan få det behandlet ordentligt?
Else Theill Sørensen (KF), 2002-04-12:
Naturligvis skal ministeren overholde loven, det er klart.
Jeg vil også godt sige til spørgsmålet om statistikken, om den skal anvendes ind imellem, eller om den skal anvendes til selve vurderingerne
: Der, hvor der står omtalt, at man tager de statistiske oplysninger ind, gælder det de rigtige vurderinger, altså de hvertandetårlige vurderinger. Og det var egentlig i den sammenhæng, jeg føjede det til, at man naturligvis ser forskel på de enkelte egne af et amt.
Med hensyn til de stigninger, der sker ind imellem, er der jo altså grænser for, hvor meget der sker på et enkelt år.
Det er ikke nødvendigvis den samme husejer, men jeg vil godt vædde, hvad det skal være, på, at man godt kan finde store udsving allerede nu og også det, som enhver, der bliver ramt af det, vil kalde store uretfærdigheder. Ja, jeg tror nok, jeg fik det med på den måde.
Ole Stavad (S), 2002-04-12:
Nu er det med at lave årsreguleringer uden klageadgang jo ikke noget nyt sådan at forstå, at det har vi prøvet før.
Det var faktisk det, vi afskaffede med den lov, vi lavede i midten af 1990'erne med baggrund i de erfaringer, der var.
Den retsusikkerhed, som det efterlod, at borgerne ikke kunne klage over vurderingen, var et de punkter, Det Konservative Folkeparti og den daværende regering var meget enige om.
Jeg hørte fru Else Theill Sørensens tale sådan, at hun synes, at de, der har udført opgaven hidtil, faktisk har gjort det godt og sobert, og jeg vil for egen regning gerne føje til, at vurderingerne er, siden vi lavede den nye organisation, stadig blevet bedre.
Og de, der er blevet sure, er nok dem, der har fået mere rigtige vurderinger.
Vi har været et bredt flertal her i Folketinget, der var fundamentalt enig om at sikre borgernes retssikkerhed, en ordentlig service, en ordentlig betjening, og de mennesker er kommet ud lørdag og søndag, når andre havde fri, i stedet for at folk skulle åke til de offentlige myndigheder.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-12:
Jamen det er om lidt det samme, som hr. Ole Stavad kører i.
Altså er forudsætningen ikke stadig væk, at vurderingen skal være i så nær overensstemmelse med handelsprisen, med den aktuelle værdi af ejendommen, som muligt, og at retssikkerheden så, hvis det er grundlaget, jo er afhængig af, at man kan blive enig om, at folk kan få en klage behandlet osv., sådan at den skat, folk kommer til at betale, er rigtig set i forhold til, at den skal passe til ejendommens dagsværdi?
Er det ikke forudsætningen?
Kan vi ikke blive enige om, at så er det her system dog mere usikkert?
Jacob Buksti (S), 2002-04-12:
Jeg er da meget tryg ved, at den konservative ordfører mener, at ministeren skal overholde loven.
Alt andet ville jo også være farligt, i hvert fald for ministeren.
Men så er vi jo tilbage, hvor vi startede.
Hvordan og hvorledes kan det lade sig gøre at fortsætte behandlingen af det her forslag ud over 1. maj, og ministeren så samtidig kan overholde den gældende lov, når det samtidig er sådan, at ministeren i den skriftlige forelæggelse netop skriver, at han »håber på Folketingets hurtige og velvillige behandling, da jeg gerne vil have forslaget vedtaget så betids, at loven kan træde i kraft den 1. maj 2002«?
Jamen det er jo, fordi hvis det er sådan, at den ikke træder i kraft 1. maj 2002, så skal ministeren, hvis han overholder gældende lov, udpege vurderingsfolk osv. til den organisation, som ministeren i øvrigt mener skal nedlægges. Så hvordan og hvorledes forestiller fru Else Theill Sørensen sig, at vi skal kunne behandle det her forsvarligt, hvis ikke vi i stedet for giver ministeren lovhjemmel til midlertidigt at forlænge den eksisterende organisation, så vi kan få tid til nødvendige forhandlinger, høringer osv.?
Else Theill Sørensen (KF), 2002-04-12:
Sådan som jeg husker at have læst loven, så står der, at vurderingsankenævnenes funktionsperiode er fra den 1. maj 2002.
Jeg kan ikke huske, at der står, at de nødvendigvis også skal udpeges den 1. maj.
Det kan selvfølgelig godt være vanskeligt at fungere med tilbagevirkende kraft, men man kan jo nok godt behandle de klager, der ligger, og som skal behandles, selv om man først udpeges og træder til et stykke tid efter. Hr. Ole Stavad spørger om, hvorfor man skal ændre ved noget, der fungerer godt.
Til hr. Ole M. Nielsen: Det er meningen, at vurderingsprisen skal være så nær handelsprisen som overhovedet muligt, dog ikke over den, og det er også hensigten at sikre det med det nye system.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-12:
Fru Else Theill Sørensen gav udtryk for, at med det her forslag kunne man forenkle organisationen, og det er jo givetvis rigtigt.
Det vil man også kunne gøre på mange andre områder.
Men det, der er problemet, er - og det må vi jo have et svar på: Betyder en sådan forenkling nødvendigvis retfærdighed og retssikkerhed for borgerne?
Fru Else Theill Sørensen er valgt i Viborg Amt.
Der sker salg af nogle ejendomme.
Man skal lave en ændring af vurderingen ud fra et gennemsnit på parcelhuse af samme størrelse.
Jeg tror, fru Else Theill Sørensen må medgive, at der er en stor prisforskel på parcelhuse på 150 m2 afhængigt af, om de ligger i den ene ende af amtet eller i den anden ende af amtet.
Det er vel indlysende nok, at fra de husejere, hvis huse bliver vurderet for højt, vil man få en bunke klager, som fem mand skal behandle - fem mand. Synes fru Else Theill Sørensen, at det er betryggende?
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-12:
Jeg synes, SF's ordfører meget præcist og med meget få konkrete ord beskrev, hvad det her forslag handler om, for det er fuldstændig rigtigt, at vi i Danmark nok har verdens bedst uddannede grønthandlere og taxachauffører, og det er selvfølgelig en i den sammenhæng dårlig udnyttelse af de kvalifikationer og ressourcer, som grønthandlerne og taxachaufførerne er i besiddelse af, og vi skal selvfølgelig sikre, at de får andre muligheder i det danske samfund, og det er netop det, der er kernen i det her lovforslag.
Jeg vil gerne takke Folketinget for den brede opbakning
og tilslutning, som forslaget har fået, og jeg ser frem til det forestående udvalgsarbejde. Der er dog en ting, jeg gerne lige vil slutte af med.
Den radikale ordfører, fru Marianne Jelved, opfordrede mig til meget nøje at følge de situationer, hvor der ville være konflikt mellem klagenævnet og en institutions afgørelse.
Der er det sådan, at ifølge lovforslaget skal jeg afgive en redegørelse til Folketinget, og i forbindelse med udarbejdelsen af den redegørelse vil jeg lige præcis meget nøje følge den problemstilling, som fru Marianne Jelved lægger op til, for ingen er naturligvis interesseret i, at det her er med til at skabe dels konflikter udeomkring på institutionerne, dels hvad nogle måske kunne frygte - jeg gør det ikke selv - at det kan ændre strukturen på en dansk uddannelse, for det er selvfølgelig ikke hensigten.
Vi skal selvfølgelig bevare de forskellige danske uddannelsers krav og kriterier og ikke ændre uddannelserne ved at åbne for, at mennesker med en anden uddannelsesmæssig baggrund får det samme uddannelsesbevis.
Det blev lidt kludret, men jeg kan se, at fru Marianne Jelved nikker og har forstået, hvad der var pointen.
Tina Nedergaard (V), 2002-04-12:
Ganske kort til hr. Frank Jensen: Der lægges op til tæt dialog med de enkelte virksomheder, med brugerne og også med parterne generelt.
Men det, der er vigtigst her, er at kigge på, hvad lovforslaget indeholder af forbedringer.
Og der glæder jeg mig til at høre hr. Frank Jensens ordførertale, hvor jeg håber på, at Socialdemokratiet vil give sin støtte til det her meget gode forslag.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-04-12:
Først og fremmest vil jeg gerne slå fast, at det her ikke er en mulighed.
Der er ikke valgfrihed.
Skolerne skal lægge karaktergennemsnittet og andre informationer ud på en hjemmeside.
Det er ikke nogen mulighed.
Det synes jeg lige vi skal have på det rene.
Så vil jeg gerne sige, at man kører efter samme system i det engelske skolesystem, hvor det også er en bred vifte af ting, der bliver lagt ud, og som skolerne bliver præsenteret på.
Men sjovt nok er det eneste, der bliver fokuseret på i hele samfundet som sådan, karaktergennemsnittet.
Hvis man er i England på det tidspunkt, hvor de her karaktergennemsnit bliver offentliggjort - det er én gang om året - så vil man se, hvordan det præger debatten.
Jeg vil gerne spørge De Konservative, når det her nu ikke er en mulighed, men netop en tvangsmekanisme, man indfører fra statens side, hvordan man så vil undgå at falde i samme hul som de engelske skoler, hvor der bliver skabt a- og b-skoler, ikke kun, fordi nogle er private og andre er offentlige, men ganske simpelt også på grund af den samfundsdebat, man skaber.
Politikere har jo et stort ansvar i forhold til, hvilken retning samfundsdebatten drejer i, og jeg vil gerne spørge De Konservative, hvad man vil gøre for at undgå, at man får skabt A- og B-skoler på baggrund af offentliggørelse af karaktergennemsnit og selvfølgelig også nogle andre ting, men karaktergennemsnittet er det, der bliver fokuseret på i debatten.
Helle Sjelle (KF), 2002-04-12:
Jo, men jeg ser det faktisk som en mulighed, at man skal lægge de ting ud, som er relevante for denne her uddannelsesinstitution.
Det er jo ikke defineret nærmere, hvad der er relevant for den enkelte uddannelsesinstitution, og der kan det så være - det ser jeg da som noget meget relevant - at denne uddannelsesinstitution, som har de her problemer, går ind og siger: Vi har de her elementer, som det er vigtigt for denne her skole at få frem.
Der er nogle ting, der gør, at det her karaktergennemsnit måske ligger lavere, hvis man vil koble de to ting.
Det er jo ikke sikkert, at det lige præcis er det, der har betydning for karaktergennemsnittet.
Så tror jeg, at vi i hvert fald for vores vedkommende fokuserer på karaktergennemsnittet, men ikke kun på karaktergennemsnittet.
Så vil jeg gerne sige, at jeg tror, hvad angår England, at vi skal holde os til Danmark; det danske samfund er et noget andet samfund end det engelske, så jeg har ikke denne frygt for A- og B-skoler.
Det tror jeg egentlig, at det danske samfund nok skal finde ud af at tage hånd om.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-04-12:
Det er klart, at vi i Danmark godt selv kan tage hånd om det, men vi kan jo også påvirke det danske samfund i retning af noget andet.
Jeg siger ikke, at vi pr. automatik bliver det engelske samfund.
Hvilken retning samfundet kommer til at tage,
Og det her lovforslag lægger op til, at man indfører nogle ting i det danske skolesystem, som de har brugt i årtier i England, og det er selvfølgelig derfor, jeg lader mig lidt inspirere af, hvordan modellen ser ud i England.
Så vil jeg sige, at jeg synes ikke rigtig, jeg fik svar på det her med, hvordan man vil undgå, at der bliver dannet A- og B-skoler, som der er blevet andre steder, ikke kun i England, men de steder, hvor der netop har været fokus på karaktergennemsnittet.
Så vil jeg altså gerne slå fast, at der står altså meget, meget tydeligt her, hvilke ting der i hvert fald skal indgå, og det synes jeg også er et tydeligt signal til skolerne om, hvad er det man ønsker.
Så har fru Helle Sjelle ret i, at man i øvrigt har en mulighed, men det her er ikke valgfrit for skolerne.
Det er ikke sådan, at en skole kan sige: Vi synes, det allervigtigste at præsentere for omverdenen er, hvilken gruppe elever vi har, hvor højt timetal vi har, hvor lave klassekvotienter vi har.
Altså hvor stor kapacitet har vi til at tage os af de tungeste elever?
De Konservative lægger vægt på karaktergennemsnittet.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-12:
I Det Radikale Venstre er vi modstandere af offentliggørelse af karakterer, som regeringen foreslår det.
Det er vi, primært fordi regeringen dermed flytter fokus i offentligheden fra det indvendige, det, der er skolens liv og hverdag, til det udvendige, det kvantitativt målbare. For mig er undervisning et møde mellem mennesker med forskellige udgangspunkter.
På sin vis har de mennesker det fælles mål at bevæge sig fra ét sted til et andet sted og opleve, at man kan mere og mere og er blevet dygtigere og klogere også på sig selv, og det gælder både læreren og barnet.
Al undervisning uanset alder omfatter og berører hele mennesket og alle, der deltager.
Den gode lærer vurderer konstant sin undervisning og sig selv og må bruge sine sanser, stole på sin intuition for sekund efter sekund at bruge sig selv, sit kropssprog, tonefald, valg af ord, sine forventninger og krav til klassen og til hvert barn i mødet med det enkelte barn og klassen.
Det møde er afgørende for resultatet, og det er det, der er hjertet i undervisning.
Det, hele livet bygger på, er det møde og resultatet af det møde.
Læreren skal så at sige møde hvert enkelt barn, hvor barnet er.
Det er et krævende job, og det job kan ikke gøres op i minutter, i timer, i tal.
Derfor er det dybt synd for folkeskolen og for mødet mellem barn og voksen i den vigtigste periode og i den vigtigste kulturinstitution, at det nu får den fokus, som regeringen ønsker.
Det kan Det Radikale Venstre ikke medvirke til.
Det Radikale Venstre siger ja til åbenhed og gennemsigtighed, nøjagtig som de frie skoler i virkeligheden dokumenterer, at de kan forvalte et ansvar ved, at institutionerne kreativt fortæller om sig selv og skolen.
Den måde, man gør det på, er jo også en del af beskrivelsen af identiteten og værdierne på et sted.
Det skal nu ensrettes, reguleres og kontrolleres, udvendiggøres, statsliggøres.
Derfor siger Det Radikale Venstre nej til den stigende kontrol og den stigende styring, der er, ja til større frihed og kreativitet, nej til big brother-udvikling, ja til mere varme, mere tillid, mere respekt, mere ansvar og større frihed til skolerne.
Det er Det Radikale Venstres mål.
Derfor kan vi ikke støtte det forslag, der ligger.
Derfor kan vi ikke medvirke til det her.