runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kamal Qureshi (SF), 2005-04-27:
Da SF’s ordfører på lovforslaget ikke kunne være til stede, skal jeg herfra kort tilkendegive, at vi støtter forslaget, og som de tidligere ordførere har anført, mener vi, at det er en ændring, som er særdeles fordelagtig.
Majbrit Berlau (EL), 2005-04-27:
Enhedslisten tilslutter sig de foregående talere, og vi kan selvfølgelig tilslutte os det her forslag.
Særlig i betragtning af den tragiske katastrofe i Sydøstasien viser det sig, at en revision af loven er meget påtrængende.
Det er vigtigt, at de efterladte får skabt ro efter sådan en tragisk oplevelse, og derfor håber vi på, at forslaget hurtigt kan blive implementeret.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-27:
Så vil jeg jo bare høre ministeren, om jeg forstod det rigtigt, at det, ministeren sagde, var, at det kunne være en fejl, eller måske endda, at det var en fejl, at man indførte denne her bestemmelse, som betyder, at der ikke er en ligestilling mellem folk, der er gift eller lever i et ægteskabslignende forhold, og så folk, der lever i lesbiske forhold, eller enlige kvinder.
Mener ministeren, det var en fejl, at der blev lavet den forskelsbehandling, og er ministeren faktisk indstillet på at lave en ligestilling mellem de her grupper?
Jeg vil bare konstatere, at hvis man ville fremme det synspunkt, der hedder, at man alene vil forbeholde kunstig befrugtning for folk, der reelt er i et parforhold bestående af en mand og en kvinde, så har man ikke nået det resultat med den lovgivning, man lavede i 1997.
Det kan man konstatere.
Hvis man ville det modsatte, nemlig sikre, at også enlige kvinder har ret til insemination, der bliver udført lægefagligt forsvarligt, så nåede man heller ikke det formål, for man lavede altså en lovgivning, hvor det er ulovligt for en læge at medvirke, men lovligt for f.eks. en jordemoder eller en cykelsmed.
Det synes jeg jo, hvis man stiller sig sådan lidt på kanten af det og vurderer det, må føre til, at man siger, at det i hvert fald ikke er en særlig hensigtsmæssig lovgivning.
Det er det, jeg siger.
Birthe Skaarup (DF), 2005-04-27:
Det er fuldstændig rigtigt.
Man kan jo gå til en jordemoder og få det gjort, det behøver ikke lige at være en cykelsmed, som der er nogle der siger.
Men det er hele glidningen i det her, det er hele glidningen i familiemønsteret, der også lægges op til samtidig.
Og det ønsker vi i Dansk Folkeparti ikke at være medvirkende til.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-27:
Det er lidt underligt at høre Dansk Folkepartis ordførertale, for sagen er jo den, at i dagens Danmark kan lesbiske blive kunstigt insemineret.
Det, vi med andre ord snakker om at det her forslag handler om, er noget sundhedsmæssigt forsvarligt og noget socialt-økonomisk.
Det er det, det handler om.
Derfor undrer det mig meget, hvordan man med Dansk Folkepartis ord kan snakke om, at det her forslag handler om, hvorvidt man skal være for eller imod, at lesbiske og enlige kan blive kunstigt insemineret, for det kan lade sig gøre i dag.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre Dansk Folkepartis ordførers kommentar til.
Birthe Skaarup (DF), 2005-04-27:
Forslaget fra Enhedslisten om at ophæve § 3 i lov om kunstig befrugtning, så kunstig befrugtning nu skal kunne tilbydes alle kvinder, som ikke lever sammen med en mand i et ægteskabslignende forhold, kan vi ikke tilslutte os i Dansk Folkeparti.
Det er sikkert ikke noget nyt, men vi har tidligere givet udtryk for her i Folketingssalen, at Dansk Folkepartis familiepolitik er, at man skal tage udgangspunkt i barnets tarv og rettigheder, og det er som sagt noget, vi stadig ser skal bevares.
Det er det kommende barn, som er den svageste og den mest sårbare part i den proces; det skal man holde sig for øje.
Vi ønsker, at børn som udgangspunkt skal have de bedste livsbetingelser, og det er deres fremtid, vi ønsker skal tilgodeses.
Som sagt er det ikke første gang, emnet er oppe til debat og til vurdering her i Folketinget.
Men for at komme tilbage til forslaget: Det er altså vores klare ønske, at det naturlige parforholdskrav som beskrevet i loven stadig væk skal være gældende.
Intet er statisk i denne verden, det ved jeg godt, men det er et stort skridt at sætte et barn i verden og for de fleste en af de allerstørste beslutninger, man træffer i et parforhold.
Man bør også huske på, at det ikke er en ret at få børn, og derfor mener vi også, at vægtningen, når der skal tages stilling til en ændring af loven, bør ligge i de betingelser, vi er med til at give et barn, nemlig en opvækst i en familie, hvor børnene har en far og en mor.
Det spiller efter vores vurdering en stor rolle for barnet, og det er derfor, vi ikke kan støtte forslaget.
Jeg vil også godt sige, at vi selvfølgelig også afventer den debat, vi skal have efter sommerferien og inden jul, hvor vi skal have hele lovkomplekset op til en nøjere vurdering og revidering.
Lone Møller (S), 2005-04-27:
Det behøver jeg såmænd ikke række hånden op til.
Det har jeg udtalt mig vidt og bredt om i mange offentlige instanser, siden vi i 1997 fik vedtaget det ændringsforslag.
Så det er klart min indstilling.
Når man nu er i gang med at drøfte loven om kunstig befrugtning generelt, må vi jo se, hvad der kommer ud af det, men man skal ikke være i tvivl om, at Socialdemokratiet i hvert fald på nuværende tidspunkt har den holdning, at vi ønsker en ligestilling.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-27:
Nu var det jo meget svært at høre på ordføreren, hvad ordføreren egentlig mente om det her forslag.
Men for at prøve at gøre det lidt mere præcist, vil jeg stille ordføreren et spørgsmål, for jeg synes, det er al ære værd, at den socialdemokratiske ordfører – sådan som jeg hører det – går ind for retten til, at det er en læge, der foretager insemination.
Men det er jo ikke hele problemet.
Det helt afgørende er måske nok den totale, den rigtige ligestilling, som jo indbefatter, at lesbiske og enlige skal have de samme rettigheder til at bliver behandlet i det offentlige system som folk, der enten er gift eller lever i et ægteskabslignende forhold.
Birthe Skaarup (DF), 2005-04-27:
Det er spørgerens udlægning, at det er gammeldags og statisk.
Det er ikke Dansk Folkepartis mening.
Det betyder noget for os, at et barn bliver præget af en far og en mor i dets opvækst.
Og så vil jeg gerne sige, at det her er en glidning.
Hvornår ser vi, at bøsser også gerne vil have et barn?
Det er de ting, vi også skal tage stilling til, og det kommer vi sikkert til at diskutere yderligere, når vi skal have den revidering af lov om kunstig befrugtning.
Lone Møller (S), 2005-04-27:
Jeg tror, at der sådan bredt i den danske befolkning er en opfattelse af, at alle i dette land har krav på at få lægehjælp til en behandling.
Sådan er det ikke.
Det er nemlig sådan, at der er en gruppe i landet, som ikke kan få lægehjælp til en behandling, og det er lesbiske.
Nu kan man jo drøfte, hvordan det er blevet indført, om det er en fejl.
Jeg kan i hvert fald huske afstemningen, da det pludselig kom ind i loven.
Det var temmelig kaotisk, og jeg tror, mange ikke var helt klar over, hvad de stemte om.
Vi har så stemt om det nogle gange siden, og der har jo været et flertal i Folketinget, som har været for, at lesbiske ikke må få lægelig behandling.
Ingen skal være i tvivl om, at Socialdemokratiet synes, at det er intet mindre end en katastrofe.
Vi så det gerne ændret i morgen.
Men som ministeren også sagde, er vi nu gået i gang med nogle drøftelser generelt om loven om kunstig befrugtning.
Derfor ser jeg gerne og ser frem til, at Folketinget får ophævet det forbud, at læger ikke må medvirke til insemination.
Som ministeren sagde, må cykelsmeden og skraldemanden og såmænd alle andre end læger.
Det kan vi ikke have.
Men jeg ønsker, at vi skal have den samlede drøftelse, og derfor synes jeg, det er godt, at vi nu er gået i gang, og jeg har også en tro på, at vi den 1. oktober har et samlet udspil.
Om vi så når at blive enige på alle punkter, er en anden sag.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-04-27:
Nu har ministeren meget godt gennemgået indholdet af det forslag, vi behandler nu.
Der er også blevet sagt meget godt om den proces, vi står med benene plantet midt i, nemlig den proces, hvor vi nu skal læse Det Etiske Råds anbefalinger, skal have dem behandlet politisk i vores egne grupper, og så skal videre med forhandlingen hos ministeren mellem de forskellige partier.
Derfor vil jeg også afvise forslaget for nuværende.
Venstres gruppe har endnu ikke taget konkret stilling til mulige ændringer af loven om kunstig befrugtning, herunder også ophævelse af parforholdskravet, fordi vi mener, at det her – fuldstændig i tråd med det, ministeren tidligere har sagt – er noget, som kræver en større sammenhæng, et større overblik, og derfor kan vi ikke for nuværende tilslutte os beslutningsforslaget.
Kamal Qureshi (SF), 2005-04-27:
Nu kan man sige, at det jo ikke er en drøftelse, vi startede her for nogle dage siden, da ministeren indkaldte til et møde.
Det er jo en drøftelse, vi har haft, som ministeren selv anførte, adskillige gange om det her område.
Min anke er sådan set ikke, at det nu virker, som om vi sætter processen i gang, og at vi så forhåbentlig når i mål på et tidspunkt.
Min anke er sådan set, at under valgkampen virkede det næsten, som om Venstre lagde bolden foran straffesparksfeltet og sagde, at nu sparker vi bolden i mål, til vælgerne.
Nu, efter at valget er overstået, begynder man så at drible rundt med bolden i straffesparksfeltet og sige, at det er et meget kompliceret område, som har en masse andre facetter.
Det er sådan set det, jeg anfører.
Men jeg vil i øvrigt gerne vende tilbage til det, jeg startede med at sige, og kvittere for, at vi nu får startet en proces, og at der er en velvilje også fra Venstre til, at vi kan få gjort noget ved det her.
Så lad os ikke tale os fra hinanden; jeg vil bare anføre, at jeg sådan set synes, at alle de facetter, der er nødvendige for at få afskaffet det her forbud, sådan set er til stede, og man burde sætte det i værk i stedet for at fortsætte med at drøfte.
Det er jo sådan set den øvelse, vi er i gang med i øjeblikket.
Jeg vil selvfølgelig herfra også kvittere for, at ministeren ligesom lægger op til, at vi får nogle af de her ændringer igennem.
Hvis nu det her er så komplekst et spørgsmål, hvordan kan det så være, at Venstre både under valgkampen og også i andre sammenhænge lige præcis har kunnet tage det her ud og anføre det som et område, Venstre gerne vil lave ændringen på?
Det vil sige, at man, når man politisk giver nogle meldinger til gavn for en valgkamp og for at tiltrække nogle vælgere, godt kan gå ud og sige, at lige præcis på det her område synes man det er et problem, at der er nogle grupper, der ikke har adgang til denne her behandling, og som gerne må få det, men her i Folketingssalen vil man stemme det her forslag ned, fordi man mener, at det er meget, meget komplekst og hænger sammen med nogle andre dele.
Skal der være forskel på den retlige regulering af, hvad man må, og hvad man ikke må, og så det tilbud, der gives i det offentlige sundhedsvæsen, ja eller nej?
Det er én vinkel på det.
Den anden vinkel er spørgsmålet om anonymitet i forbindelse med sæddonation.
Ville nogle partiers eller nogle personers stillingtagen til spørgsmålet om insemination af enlige kvinder være anderledes i lyset af, at spørgsmålet om sæddonation f.eks. faldt anderledes ud end i den eksisterende lovgivning?
Det er sådan set alle de facetter, der er i debatten, som er baggrunden for, at jeg – og jeg fornemmer, at det er med bred opbakning fra de partier, der mødte frem til mødet i går – er enig i, at denne her sag sådan set er bedst tjent med nu at blive underkastet et grundigt arbejde i kølvandet på den skitse, der blev formuleret før jul, og som Det Etiske Råd nu har udtalt sig om.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-27:
Jeg er fuldstændig enig i, at vi ikke skal bygge politik på eksperter, heller ikke på dette område.
Man kan sige, at på dette område vil man sikkert kunne få såkaldte eksperter til at udtale sig i øst og i vest, men det er altså et politisk spørgsmål, om man går ind for denne ligestilling.
Hvis vi skal tale om barnets tarv, siger jeg ikke, at det er endegyldigt bevist, at alle mulige mennesker uanset sociale forhold, eller hvad det nu kan være, er gode forældre eller dårlige forældre.
Majbrit Berlau (EL), 2005-04-27:
Jeg anerkender selvfølgelig, at hr. Naser Khader læser op af en artikel fra Politiken, og det skal selvfølgelig ikke ligge hr. Naser Khader til last, hvad de skriver i Politiken.
Men jeg vil bare understrege Enhedslistens meget klare holdning, at det her altså ikke er individuelt og det her ikke har noget med etnicitet og dna at gøre på den måde.
Jeg hører, at hr. Naser Khader åbner lidt op for at sige, at det også er de strukturelle forhold, der skal kigges på, og jeg tror, det er meget, meget vigtigt med den åbning, hvis vi skal nå til enighed om en eller anden national handlingsplan, sådan som SF foreslår.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-27:
For det første indbefatter det spørgsmål, som hr. Martin Henriksen stiller, noget helt andet.
Det indbefatter nemlig det etiske spørgsmål om brug af andre mennesker som rugemødre, og det er jo noget helt andet.
For det andet mener vi helt klart, at homoseksuelle mænd skal have mulighed for at adoptere børn.
Det er den mulighed, som skal foreligge, og dermed vil vi også få bedre muligheder for at skabe total ligestilling.
I øvrigt er det jo sådan, at det ikke er muligt at lave kunstig befrugtning af en mand.
Naser Khader (RV), 2005-04-27:
, den der overskrift, at fedme truer indvandrerbørn, er fra Politiken i forgårs.
Vi har en læge, der arbejder med folk med indvandrerbaggrund til daglig, der hævder, at fedme truer indvandrerbørn, og hun peger på den kulturelle levevis som en årsag, men peger også på, at det er utrolig svært at formidle, hvordan forebyggelse af fedme skal være for etniske minoriteter.
Jeg er også modstander af, at man gør alt til kultur og religion.
Jeg synes, at man skal tage udgangspunkt i det almenmenneskelige og i sygdomme og ikke gøre alt til et spørgsmål om kultur eller religion.
Det er også derfor, at vi skal have et center til at forske i det for at finde ud af, hvad der er hvad, sådan at vi måske kan aflive nogle af de myter – hvis de altså er myter.
Jeg er enig.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-27:
Så tror jeg efterhånden, vi kan nærme os noget, for så vil jeg bare stille et helt enkelt spørgsmål: Vil hr. Naser Khader give mig ret i, at hovedforklaringen på sundhedsforskelle i Danmark er de sociale forhold?
Naser Khader (RV), 2005-04-27:
Det skal jeg ikke gøre mig klog på.
Jeg er ikke læge, jeg er ikke forsker.
Det, der er vigtigt for mig, er at skabe nogle rammer, sådan at vi kan forske i det og skelne mellem det, der er socialt betinget, det, der har med sygdom at gøre, det, der er kulturelt betinget, og det, der er religiøst betinget.
Jeg vil gerne skabe nogle rammer, der kan gøre, at man kan skelne mellem de her ting.
For det, vi diskuterer i øjeblikket, og som vi gør os kloge på, er områder, vi ikke har forstand på med hensyn til, om det nu er socialt, kulturelt eller religiøst.
Derfor er det vigtigt, synes jeg, at vi får sådan et center, der kan forske i, om fedme udelukkende er et socialt problem, eller om det også har noget med kulturel levevis at gøre.
Der kunne det være smart med et center, der kunne afvise påstanden, hvis det ikke er rigtigt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-27:
Jeg frygter simpelt hen det, hr. Naser Khader vil, for hvis der bliver etableret et center, der fokuserer på etnicitet som udgangspunkt for bestemte sygdomme eller bestemte fedmeproblemer, eller hvad det nu kan være, så kommer det centers resultater jo til at se bort fra alt, hvad man ellers har kunnet se.
Jeg er heller ikke læge, men jeg kan læse.
De, der rent faktisk undersøger de her forhold – det, der hedder social forskel i sundhed – har jo dokumenteret, at der er social forskel på folks sundhed.
Jeg frygter, at hvis sådan et center skal bestå i, at man skal til at forske med udgangspunkt i folks etniske herkomst i stedet for i folks sociale forhold, så kommer man frem til fejloverskrifter som den i Politiken.
Jeg håber bare, at hr. Naser Khader er enig med mig, og at det ikke er det, som det center skal bruges til.
Naser Khader (RV), 2005-04-27:
Jeg har ikke problemer med, at etnicitet bliver en faktor, man også tager i betragtning, når man ser på de her ting.
Det gør man i andre lande.
Der har lige været en konference i Holland, hvor etnicitet blev taget i betragtning som en faktor i forbindelse med sundhed.
Der er da nogle ting, der måske er kulturelle eller religiøse, men det skal jeg ikke gøre mig til dommer over.
Det mener jeg man skal forske i og finde ud af om er korrekt eller ej.
Der er nogle, der hævder, at fætter-kusineægteskaber medfører, at man får børn med en højere hyppighed af genetiske sygdomme.
Der vil jeg sige, at det jo ikke er socialt i alle tilfælde; det er mere kulturelt, hvis påstanden er rigtig.
Så vi kan ikke gøre alt til noget socialt.
Martin Henriksen (DF), 2005-04-27:
Nu kom hr. Naser Khader sådan set til at svare på det, som jeg ville spørge om, men jeg spørger alligevel.
Mener hr. Naser Khader ikke – hvis vi kan få et klart svar – at det, som et langt stykke hen ad vejen er et problem, bl.a. også når vi taler om sundhed og vi taler om andre integrationsmæssige problemer, er kulturelle problemer?
Det er selvfølgelig også sociale problemer, men en grund til, at man i de her kredse ser de sociale problemer, er, at de et langt stykke hen ad vejen kommer af de kulturelle problemer, som er blevet påført landet udefra.
Kan hr. Naser Khader bekræfte det?
Naser Khader (RV), 2005-04-27:
Igen: Jeg er ikke læge, jeg er ikke forsker.
Men jeg vil da ikke udelukke, at noget af det, der har med etniske minoriteter og deres sundhedstilstand at gøre, har med det kulturelle og religiøse at gøre.
Alt er ikke socialt.
Men det skal vi have kloge folk til at finde ud af for os.
Der er en til ...
Majbrit Berlau (EL), 2005-04-27:
Jeg vil egentlig starte med at sige tak for hr. Naser Khaders ros til Enhedslistens ambitiøse projekt, og så vil jeg om ambitiøsiteten i vores projekt sige, at vejene deler sig der, hvor hr. Naser Khader lægger meget vægt på de her meget individuelle forhold såsom fedmeproblematikken.
Der bliver fra talerstolen nævnt temaer som meget fedende mad som kulturelt betinget.
Jeg skulle hilse og sige, at McDonald’s også er indbygget i den danske kultur og deres produkter i høj grad også er meget fedende at indtage.
Jeg håber på, at hvis man skal fortsætte debatten her i Folketinget om at sætte fokus på dette emne, og det synes jeg at man skal, det så i højere grad bliver med en strukturel synsvinkel på det og med perspektiver som fattigdom og klasseforskel og sociale klasser.
Jeg har svært ved at forestille mig, at vi skulle være så voldsomt meget anderledes bygget dna-mæssigt, at fedme, kan man sige, skulle være et dna-mæssigt problem for os.
Jeg mener i højere grad, at det er et socialt problem.
Naser Khader (RV), 2005-04-27:
Jeg er imod, at man forbyder tobak.
At ryge er jo en privatsag, det må man selv om, men det er en social sag, hvor man ryger, og derfor kræver det regulering.
Jeg synes, at det er en vigtig proces, der er i gang, og jeg synes, at det er vigtigt, at de forskellige grupper føler medejerskab i forhold til det, der skal ske.
Ved de der borgermøder, som ministeren også nævnte, har der været afstemninger.
Hvad var resultatet af de afstemninger?
Det er det ene.
Det andet: Kan det tænkes, at afslutningen af denne proces ender med, at regeringen kommer med et forslag om at forbyde rygning på serveringssteder?
Kan det tænkes?
For så vidt angår resultaterne fra det første borgermøde, var der mange afstemninger, og jeg må henvise til mit ministeriums hjemmeside, hvor de alle fremgår.
Men jeg vil gerne trække to resultater frem, hvis jeg ellers kan nå at bladre mig frem til dem, inden den røde lampe lyser – ja, nu lyser den gule lampe – nemlig at der for det første er en massiv opbakning til, at der kommer flere røgfrie miljøer.
Det tankevækkende er så, at man, når man spørger til, hvordan disse røgfrie miljøer skal fremmes, altså om det skal ske ved lovgivning eller ved frivillige aftaler, faktisk møder en fifty-fifty-situation.
Så er vi sådan set inde ved kernen af alt det, det her handler om, nemlig medejerskab, efterlevelse og sanktioner.
For hvad hjælper flotte – oversæt: restriktive – rygeregler, hvis ikke de efterleves?
Ingenting.
Der er faktisk nogle i debatten – det kunne jeg også aflæse på borgermøder – som mener, at det rigtige ejerskab, den største sandsynlighed for efterlevelse får vi, hvis man har talt sig frem til de her rygeregler på arbejdspladsen, frem for at de er dikteret fra oven.
Det er jo bare et af de små – kan man sige – dilemmaer eller en af de overvejelser, man må gøre sig, og som jeg gerne vil have lov at folde ud i løbet af den debat, vi nu har sat i gang.
Hans Andersen (V), 2005-04-27:
Da Venstres ordfører på dette område, fru Birgitte Josefsen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: At rygning er farligt, er en kendt sag, og at passiv rygning er farligt, er lige så kendt.
Vi ved, at mange dør af rygning og passiv rygning.
Netop derfor er vi i Venstre optaget af at få nedbragt antallet af rygere og har gennem årene med glæde tilsluttet os regeringens tiltag inden for hele tobaksområdet.
Den folkelige debat raser, og arbejdspladser, organisationer, uddannelsesinstitutioner, idrætsforeninger og mange flere har rygepolitikken på dagsordenen.
Den 24. april i år bragte bl.a. Nordjyske Stiftstidende en helsidesartikel med resultatet af en rundspørge, som Dansk Handel & Service har foretaget.
Heri viste det sig, at der dags dato er blevet langt imellem arbejdspladser, hvor det er i orden at ryge.
Chefkonsulenten fra Dansk Handel & Service udtaler i artiklerne, at tallene stemmer overens med hendes fornemmelse fra det daglige arbejde, nemlig at virksomhederne tager rygning og rygepolitik alvorligt.
Det samme gør sig gældende i alle offentlige virksomheder og institutioner i hele foreningsverdenen og på kulturinstitutioner.
Spørgeundersøgelsen til de mange virksomheder viser ligeledes en stor procentdel, 53 pct., der er af den opfattelse, at der ikke bør lovgives på området.
Kun 28 pct. ønsker en lovgivning omkring rygepolitik og flere røgfrie miljøer ud fra den holdning, at de som virksomhedsejere så ikke behøver at tage en slåskamp med rygere og ikkerygere.
Langt hovedparten ønsker altså en frivillig ordning.
For en uges tid siden vedtog vi i enighed loven vedrørende skiltning om rygepolitik på alle indendørs spise- og serveringssteder: en obligatorisk synlig skiltning.
Jeg er overbevist om, at rigtig mange steder hurtigt vil få etableret røgfrie miljøer, og det samme gør sig gældende i busterminaler, teatre, biblioteker osv.
Budskabet om røgfrie miljøer er nået ud til borgerne og virksomhederne.
Borgerne har ligeledes gennem en årrække kunnet tilmelde sig gratis rygestopkurser via eksempelvis amternes mange forebyggelses- og sundhedsaftaler.
Mange virksomheder og institutioner har iværksat rygestopkurser for medarbejderne.
Sundhedsministeren har netop igangsat en folkelig oplysnings- og debatkampagne.
Det er et initiativ, som vi i Venstre forventer os meget af, da vi er overbeviste om, at netop den folkelige debat og det folkelige engagement vil være det, der skal til for at få sat endnu mere fokus på det komplekse problem.
I Venstre er vi tilhængere af frivillige løsninger og tror på, at netop det er med til at gøre den enkelte mere bevidst, og at vi hver især har pligt til at tage vare på os selv, men ikke mindst udvise en adfærd, så vi hver især også tager hensyn til andre.
Med baggrund i de holdninger kan Venstre ikke stemme for dette beslutningsforslag, men vi vil gerne være med til at debattere emnet igen, når der foreligger en samlet evaluering af de netop igangsatte initiativer.