Ole Stavad (S), 2006-05-24:
Jeg bedt formanden om en anden runde, fordi jeg godt ville prøve at være sikker på, at jeg kan forklare ministeren det så grundigt, at han har chance for måske at udfolde sin pædagogik lidt mere præcist.
For jeg forstår simpelt hen ikke flere af de besvarelser, som jeg takker for at indenrigsministeren gjorde forsøg med.
For det første har jeg behov for at forstå, hvad der menes med, at man har fordelt særtilskuddene på det historiske grundlag.
Betyder det, at de kommuner, der nu indgår i nye kommuner, og som har fået særtilskud i 2005 og 2006, også er de kommuner, man har tillagt et særtilskud for 2007?
Det må være muligt, selv om man måske ikke er den kvikkeste i verden, at kunne få en forklaring, så også jeg og mine kolleger, som jeg har fået bekræftet heller ikke har forstået det, også får en mulighed for at forstå det.
For det andet vil jeg godt sige til ministeren, at jeg ikke kan få det, han nu siger om spørgsmålet om at kunne tilpasse de enkelte skattekilder fra 2008 og frem, til at hænge sammen med, at svaret på spørgsmål 11 hedder: Skattestoppet gælder som nævnt for hver skatteart for sig.
Det betyder jo, at hvis en kommune og et folkevalgt byråd beslutter sig for at sige, at man vil opkræve lidt mindre i indkomstskat og lidt mere i grundskyld, kan man risikere, hvis det er sådan, at nogle andre ikke nedsætter grundskylden, at man bliver straffet og kommer af med det, som ministeren siger vil være følgen, hvis det sker, en straffeafgift – også selv om den pågældende kommune ikke får en eneste krone mere i kassen, end man ville have fået, hvis man havde opretholdt en uændret beskatning på de enkelte skattekilder.
Derfor er den tilpasning, som der bliver givet udtryk for man her vil have mulighed for i kommunerne efter 2007, i det virkelige liv ikke mulig, hvis ikke ministeren bløder op med hensyn til at se hver enkelt skatteart for sig.
Det er helt afgørende, hvis de nye kommuner, der nu er blevet påtvunget en bestemt fordeling mellem de enkelte skattearter, altså grundskyld og indkomstskat specielt, skal have mulighed for at tilpasse sig.
Der sker jo store ændringer i de nye sammenlagte kommuner.
Der vil være kommuner, som har en maksimal grundskyld, der lægges sammen med andre kommuner, der har en lav grundskyld.
De får så et gennemsnit, det vil sige, at nogle får en forhøjelse og andre får en nedsættelse.
Der må det da være muligt at overlade til det lokale demokrati, til de folkevalgte i kommunerne, som også står til ansvar over for borgerne, om man skal sammensætte sine skatter lidt anderledes.
Det er ikke muligt med det, som ministeren her har lagt op til.
Derfor var der ikke sammenhæng imellem det, som ministeren sagde her fra talerstolen, og det, som ministeren har givet som en skriftlig besvarelse.
Hvis der i ministerens mundtlige besvarelse lå en åbning over for at give en sådan frihed til det lokale demokrati, ville jeg være meget glad.
Hvis ikke der ligger en sådan åbning, må man jo næsten blive helt bibelsk, og hvis jeg efter hukommelsen må citere, så mener jeg, der står et sted: Det gode, som jeg vil, det gør jeg ikke.
Det onde, som jeg ikke vil, det gør jeg.
Ministeren har givet udtryk for de mange fine hensigter om lokaldemokrati, men hvis vi tager den lovgivning, vi her behandler, er det en meget, meget voldsom demonstration af, at der er stærk lyst til centralisering og fjernstyring og centralstyring af vore folkevalgte i kommunerne.
Det er ikke en udvikling, vi kan være tjent med i dansk demokrati, og derfor håber jeg, at det, som indenrigs- og sundhedsministeren gav udtryk for her fra talerstolen, vil han være med til sammen med os andre at realisere, så vi kan få lidt mere lokaldemokrati tilbage.
Det er rimelig neutralt, nemlig at den enkelte kommune – når vi er ude over 2007 – kan fastlægge sin skattepolitik, som den vil, så længe man sikrer sig, at landets øvrige 97 kommuner på den måde, de tilrettelægger deres skattepolitik på, i samklang med den 98.
kollektivt bidrager til, at skattestoppet overholdes defineret på den samme måde, som det hele tiden har været defineret, nemlig skatteart for skatteart.
Så har vi åbenbart en lidt forskellig tiltro til, hvor meget dynamik der er plads til i virkelighedens verden, for i virkelighedens verden, hvor kommunerne altså nu siden regeringsskiftet i 2001 har været en integreret del af skattestoppet, har det jo kunnet lade sig gøre for nogle kommuner at sætte skatten op og for andre at sætte skatten ned.
År for år er der sket justeringer den ene vej og den anden vej, og i en dialog og i et samspil mellem kommunerne og regeringen er det sket på en måde, hvor der har været respekt om skattestoppet.
Sådan har det været, og det har jeg sådan set tillid til også vil kunne ske fremadrettet.
Jeg kan heller ikke rigtig anerkende en formulering, der hedder, at nu bliver man påtvunget dette og hint.
Man kan sige, at vi jo tager den matematiske, logiske konsekvens af de beslutninger, man selv historisk har truffet.
For det sammenvejede gennemsnit er den praktiske måde at løbe det her i gang på uden risiko for, at vi pludselig vågner op den 1. januar 2007 med offentlige udgifter, der er steget uhensigtsmæssigt ud over den ramme, der er aftalt, eller skatter, der er steget ud over skattestoppet.
Der er truffet nogle historiske beslutninger, og dem vejer vi sammen matematisk og enkelt, og så giver det et nyt billede, som jo altså er, kan man sige, det sammenvejede billede af beslutningerne, man historisk selv har truffet.
Så er det hverdag igen, og så kan man tilpasse sin skattepolitik over tid, i hvert fald så længe det er hverdag under denne regering, som altså værner om, at skatterne ikke stiger.
For et spejlbillede af det, hr. Ole Stavad siger om det kommunale selvstyre, og som skal lyde så flot, er jo en slags slaphed over for, om de kommunale skatter holdes i ro.
For så vidt angår det spørgsmål – ja, om det var det andet eller det første spørgsmål, afhænger jo af, i hvilken rækkefølge det blev nævnt, og det erindrer jeg så ikke længere, det undskylder jeg – om særtilskud m.v., så har jeg sådan set svaret på det
Situationen er jo den, at med afsæt i den økonomi, de enkelte kommuner havde i 2005, er der lavet en fremskrivning til 2007, hvori indgår en række elementer, som jo ikke kan præciseres ned til den sidste krone.
Der er de DUT-mæssige forudsætninger, og hvilket gennemslag de har på den enkelte kommune.
Der er, kan man sige, selve harmoniseringen, altså det forhold, at forskellige kommuner nu indgår i en kommunedannelse.
Der er en historisk profil på, hvilket særtilskudsbehov man præcist havde i 2007.
Der er sådan en række faktorer, som fører til, at der er en 2007-økonomi, som alt andet lige modsvarer en given skatteprocent, grundskyldpromille m.v.
De partier, der har indgået den her aftale, ved godt, at det ikke nødvendigvis er sådan, at alt andet er lige, og det er jo præcis begrundelsen for, at partierne har sagt: Derfor afsætter vi så ekstraordinært i 2007 en pulje på 150 mio. kr., der kan bruges til at sikre, at de kommuner, der alt andet lige kunne holde sig under et givent skatteloft, men som får likviditetsmæssige problemer med det, eller hvor der er opstået andre uforudsete ting mellem 2005 og 2007, kan tilgodeses.