runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Andersen (V), 2003-11-18:
I bemærkningerne anfører forslagsstillerne derudover, at Folketinget bør præcisere eventuelt gennem en lovændring, at den enkelte borger har krav på hjælp i fornødent omfang. Venstre er enig i, at det er vigtigt, at det enkelte menneske med behov for hjælp også får den hjælp, det har behov for, og ikke bliver klemt i systemet; samfundet har et særligt ansvar over for mennesker med behov for støtte.
Men i dette tilfælde har jeg svært ved at forstå problematikken.
Efter den gældende lovgivning og intentionerne, der ligger bag, skal det allerede i dag sikres, at mennesker med behov for støtte rent faktisk også får den hjælp, de har behov for.
Den enkelte kommune har pligt til at tilbyde personlig hjælp og pleje samt hjælp og støtte til nødvendige praktiske opgaver i hjemmet.
De paragraffer, der er nævnt i SF's forslag, rummer alle muligheder og pålægger den enkelte kommune at sørge for netop den hjælp, den enkelte har behov for efter en nøje, individuel vurdering, hvad enten det er som personlig hjælp, penge eller naturalier.
Støtten tildeles i dag på baggrund af en individuel vurdering, og mennesker med vidt forskellige handicap, sygdomme og behov bliver derfor ikke sat i bås.
Kommunen skal behandle anmodninger om hjælp ved en konkret, individuel vurdering af behovet for hjælp til de opgaver, som modtageren ikke selv kan udføre.
Når det er sagt, er det muligt, at den enkelte kommune med udgangspunkt i eksempelvis funktionsevnemetoden kan blive endnu bedre til at tilrettelægge den rigtige og nødvendige støtte for den enkelte borger.
Venstre mener, at der ikke generelt mangler muligheder for at tilrettelægge hjælpen, så borgeren får den støtte, han eller hun har behov for.
Vi mener, at den nuværende lovgivning er tilstrækkelig, og vi kan derfor ikke støtte forslaget.
Pia Kristensen (DF), 2003-11-18:
Dansk Folkeparti er enig med SF i, at personer mellem 18 og 65 år, der har brug for personlig hjælp og pleje, praktisk bistand, ledsagelse samt vedligeholdelse af fysiske færdigheder, skal have den hjælp, de har behov for.
Behov er forskellige fra menneske til menneske, så det er individuelle vurderinger, der skal til, og det er kommunernes pligt at tage vidtgående hensyn til borgernes ønsker, når den konkrete udmåling af hjælpen skal foretages.
Lovgivningen er klar, for inden for de handicapkompenserende bestemmelser er der faktisk mulighed for at tilrettelægge en helhedsorienteret indsats, så man på den måde kan tage vidtgående hensyn til borgerens ønsker.
Vi mener ikke, det er lovgivningen, der er noget galt med, vi mener, at lovgivningen lever op til sit formål.
Problemet ligger et andet sted, nemlig ude i kommunerne hos sagsbehandlerne.
Mange brugere føler sig forkert behandlet af kommunerne, og årsagen er især, at kommunerne kører ordningerne forkert eller alt for forskelligt.
Kommunerne mangler viden, og informationen fra de offentlige myndigheder til brugerne er alt for ringe.
Jeg har faktisk forud for behandlingen af SF's forslag bedt en af mine bekendte, der er sagsbehandler, om at gennemgå forslaget.
Hun var helt enig i, at nogle kommuner vælger at fortolke de gældende regler så smidigt som muligt, mens andre kommuner fortolker bestemmelserne meget snævert.
Et andet eksempel er § 84, der omhandler dækning af merudgifter.
Det kan skyldes forkerte udregninger, eller at mange sagsbehandlere ikke gør opmærksom på loven og hjælper med beregningen.
Det er selvfølgelig ikke tilfredsstillende, at det forholder sig således, og det skal der rettes op på.
Vi mener, at konklusionen må være, at der generelt er et stort behov for, at brugerne får mere information om, hvad de har krav på inden for diverse hjælpeordninger, og at de offentlige myndigheder lever op til intentionerne i serviceloven.
Det støtter vi i Dansk Folkeparti.
Men vi kan ikke støtte en lovændring, fordi vi mener, det er unødvendigt at ændre en lovgivning, der lever op til sit formål.
Derimod vil Dansk Folkeparti spørge socialministeren, om regeringen har gjort sig nogle overvejelser over, hvordan man kan få de offentlige myndigheder til at leve op til intentionerne i lovgivningen.
Vi mener selvfølgelig, at det er uholdbart for borgerne, at sagsbehandlere tolker loven efter forgodtbefindende.
Så vi ser gerne, at der over for kommunerne præciseres, hvad der er deres ret og pligt.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-11-18:
Jeg vil gerne starte med at takke for bemærkningerne fra partiernes ordførere vedrørende forslaget her.
Jeg vil i særlig grad takke repræsentanterne for de partier, som tilsammen udgør et flertal her i parlamentet for støtte til forslaget, som holdningsmæssigt jo udmærket illustrerer forskellen mellem den erhvervspolitik, den tidligere regering førte, og den erhvervspolitik, som den nye regering ønsker at føre.
Det kunne man jo også høre i alt, hvad hr. Ole Stavad sagde.
Det er jo forskellen mellem at tro på, at man kan styre, og så det, vi tror på, nemlig at erhvervet i høj grad skal styre sig selv, altså at gå fra en situation med tilskud, der gør erhvervet afhængig af staten, til en situation med generelt bedre rammevilkår, som giver erhvervet frihed til selv at handle i en konkurrencesituation, der kan matche erhverv i andre lande.
Det er jo sådan set det, forslaget her går ud på, nemlig at fjerne nogle tilskud og så til gengæld anvende de tilskud til generelt at lette omkostningerne for det pågældende erhverv.
Det er det, vi gør her.
Det er jo så glimrende præsenteret af flere af ordførerne.
Specielt hr. Uno Larsson gjorde meget ud af beskrive forslaget og dets præcise indhold.
Det skal jeg ikke gentage; det kan jeg ikke gøre bedre.
Jeg er glad for den opbakning, der er til forslaget,
og jeg glæder mig til det udvalgsarbejde, der nu kan gå i gang.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-11-18:
Også i Det Konservative Folkeparti er vi naturligvis meget enige med SF i de intentioner, der ligger i det beslutningsforslag, vi behandler her. Det er klart, at for de mennesker, som har brug for hjælp i deres hjem eller uden for deres hjem, er det vigtigt, at de får deres behov dækket på en måde, så de kan fungere så normalt som overhovedet muligt.
Samtidig er det meget vigtigt for os i Det Konservative Folkeparti, at lige muligheder ikke altid kræver lige behandling, men at de netop ofte kræver forskellig behandling.
Derfor har vi også været glade for nogle af de initiativer, som er taget i regeringen, f.eks. nye muligheder for praktisk hjælp og personlig pleje, hvor man nu har fået mulighed for også at vælge private udbydere.
Det er endnu et eksempel på den fleksibilitet, som vi meget gerne ser i den offentlige sektor og særligt over for de mennesker, der har behov for hjælp til meget personlige og intime ting.
Spørgsmålet er selvfølgelig, om den tværfaglige indsats og koordineringen i de enkelte kommuner kan blive bedre. Det mener vi der er set eksempler på i den seneste tid at den kan blive, og vi håber selvfølgelig også på og opfordrer kommunerne til, at man bliver bedre til at følge de individuelle behov, der er for den enkelte bruger, og at man bliver bedre til at udnytte den lovgivning, som allerede eksisterer, og som vi altså mener er god nok.
Derfor støtter vi ikke forslaget.
Margrethe Vestager (RV), 2003-11-18:
Det er al ære værd, at SF bringer denne problemstilling op.
Klar og gennemskuelig lovgivning er en styrke for folkestyret og for demokratiet.
Ligesom vi jo for ganske nylig har førstebehandlet en samling af regler vedrørende de gamle førtidspensionsregler med henblik på et samlet overskueligt lovgrundlag, så er det klart, at det er væsentligt at have diskussionen, også for så vidt angår hjælp og praktisk hjælp.
Men man kan sige, at SF så at sige allerede nu med den behandling, vi har af beslutningsforslaget, har opnået sin hensigt.
For som der står sidst i bemærkningerne til beslutningsforslaget: Det vil sige, at Folketinget bør præcisere, at den enkelte borger har krav på hjælp i fornødent omfang.
Så vidt jeg har hørt de ordførere, som allerede har haft ordet, er det lige præcis det, som er sket.
Alle ordførere har tilsluttet sig den eksisterende lovgivnings intention, nemlig det at sikre, at den enkelte borger får den hjælp, som vedkommende har behov for, uanset om lovgivningen er klar og gennemskuelig eller det modsatte. Det er sket i dag, og Det Radikale Venstre bakker naturligvis op om dette helt grundliggende i forhold til det at være borger i et samfund som det danske.
Ikke desto mindre synes jeg faktisk som sagt, at SF allerede nu har fået gennemført det, som er den centrale pointe, nemlig at Folketinget præciserer, hvad den enkelte borger har krav på.
Det kan ske gennem vejledning, det kan ske gennem efteruddannelse, det kan ske på mange forskellige måder.
Afgørende er i hvert fald, at borgeren oplever, at det, som har været lovgivers intention, også er den enkeltes virkelighed.
Dermed er også sagt, at Det Radikale Venstre ser frem til at gå dybere ned i de problemstillinger, som beslutningsforslaget rejser, i forbindelse med udvalgsbehandlingen, også gerne med en redegørelse fra ministeren om, hvordan man kan sikre, at det, som har været lovgivers intention med de nævnte bemærkninger, også er virkelighed.
Tove Videbæk (KD), 2003-11-18:
Intentionerne med dette forslag synes vi hos Kristendemokraterne er meget sympatiske.
Naturligvis skal vi sikre samspillet mellem servicelovens forskellige paragraffer for de personer, der skal have hjælp eller håndsrækninger, der skal have bistands- og plejetillæg, der skal have hjælp til praktiske formål, pleje, overvågning, ledsagelse samt vedligeholdelse af fysiske færdigheder. Vi siger det jo alle igen og igen, at borgeren skal være
i centrum, at vi skal have mennesket før systemet, og vi er også enige i det, der står i bemærkningerne, at det jo aldrig har været Folketingets hensigt, at de mange muligheder i de gældende bestemmelser skal kunne fortolkes således, at nogle personer ikke får den fornødne hjælp. Men vi ved jo også alle, at det knirker en del steder.
Derfor vil vi fra Kristendemokraterne naturligvis også være villige til at se fordomsfrit på sagen og diskutere, om det kan være nødvendigt at præcisere afsnit i loven eller bede ministeren præcisere nogle bekendtgørelser.
Så jeg vil gerne tilslutte mig forslaget fra fru Margrethe Vestager om at bede ministeren om forslag til, hvordan det kan løses.
Det er klart, at også vi synes, at vi har en god lov på dette område.
Vi skal blot sikre samspillet og samarbejdet, vi skal sikre, at kommunerne giver borgerne den hjælp, de har behov for, og vi skal i højere grad sikre, at borgerne kommer i centrum, og at foranstaltninger sættes i gang eller tilbydes ud fra eller med udgangspunkt i den enkelte borgers situation, behov og ønske.
Hvis der er enkelte kommuner, der ikke kan finde ud af at give borgerne den hjælp, de har behov for, så ville vi hos Kristendemokraterne ønske, at vi i Danmark havde en sanktionsmulighed over for kommunerne, som man har i en række andre lande.
Det er utilfredsstillende, at der er enkelte kommuner, der igen og igen kan slippe godt fra at se bort fra borgernes behov og rettigheder.
Men Kristendemokraterne vil gå positivt ind i behandlingen af det her forslag, og vi er meget spændte på, hvad vi ender op med.
Pia Kristensen (DF), 2003-11-18:
Jeg synes, det er lidt synd for hr. Villy Søvndal, hvis hr. Villy Søvndal tror, at Dansk Folkeparti ikke vil støtte det her forslag, fordi det er fremsat af SF.
Hvis vi havde ment, at forslaget om en eventuel lovændring var det, der skulle til, så havde vi også støttet forslaget.
Som jeg sagde i min ordførertale, mener vi, at vi har en lov, der lever op til formålet; der er stor fleksibilitet i den.
Jeg vil godt stille hr. Villy Søvndal
følgende spørgsmål: Hvis man laver en lovændring i en lov, der i forvejen lever op til formålet, tror hr. Villy Søvndal så på, at det hjælper?
Tror hr. Villy Søvndal ikke, at det ville være bedre at gå ud og tage fat om nælden, om problemet, som ligger ude i kommunerne, hvor sagsbehandlerne sidder og vurderer forskelligt fra kommune til kommune?
Det mener vi i Dansk Folkeparti, og jeg kunne godt tænke mig endnu en gang at høre hr. Villy Søvndals grund til, at der netop skal være en lovændring?
Villy Søvndal (SF), 2003-11-18:
Jeg synes også, det er vigtigt at være opmærksom på, at når man strammer økonomien så meget, som Dansk Folkeparti og regeringen gør i øjeblikket, så udvikler der sig en meget restriktiv praksis, som jeg tror fru Karen Klint rigtigt gjorde opmærksom på.
Men når alt det er sagt, er problemet det lovgivningsproblem, som vi omtaler i bemærkningerne, nemlig følgende: Hvis man har brug for hjemmehjælp, så får man det ifølge en bestemt paragraf.
Det ligger i ordet, at det er en støtte, der ydes i hjemmet.
Det ligger i definitionen af ledsageordning, at den foregår uden for hjemmet.
Hvis nu man havde et ønske om i stedet for alle de forskellige paragraffer og alle de forskellige personer at have hjælp af én person, vil fru Pia Kristensen så ikke medgive, at der er nogle lovgivningsproblemer i det her, som gør, at det kan man ikke?
Hvorfor har fru Pia Kristensen allerede så forbenet bidt sig fast i det standpunkt, at det problem, som handicaporganisationerne siger eksisterer, ikke eksisterer i virkelighedens verden?
Er der ikke så meget frihed tilbage i Dansk Folkeparti, at man godt må have lov at mene noget andet end regeringen?
Louise Frevert (DF), 2003-11-18:
Det her er jo en gentagelse af historien, for det er i princippet fuldstændig det samme forslag som det forrige forslag.
Til hr. Arne Toft: Ekspertisen og kompetencen forsvinder jo ikke.
Det, der lige præcis er formålet med det her lovforslag, er jo, at det er frivilligt, og hvis man ønsker at nedsætte et råd, så gør man det. Men det er jo ikke ensbetydende med, at man ikke vil gøre det. Det er jo ikke os og regeringen, der har brugt ordet nedlægge, det er Socialdemokraterne.
Vi har sagt, at det er frivilligt for interessenterne selv at finde ud af at nedsætte et nyt råd.
Så derfor er det ikke os, der taler om nedlæggelse.
Og hvis det fungerer så rimeligt og godt, mon ikke man så i virkeligheden vil fortsætte i samme ånd?
Vi bryder os ikke om tvang.
Det kan godt være, at Socialdemokraterne bryder sig om tvang, fordi de går ind for centralisme, men det gør vi ikke.
Vi vil gerne have et frivillighedsprincip, der bliver effektueret ude i landet, og det er bl.a. en af grundene til, at vi synes, at det her er et strålende forslag.
Til hr. Peder Sass: Det vil jo være en gentagelse at sige det samme til hr. Peder Sass og svare på hr. Peder Sass' spørgsmål, for den funktion, som varetages derude, kan jo lige så nemt blive varetaget på nuværende tidspunkt med det nye lovforslag.
Peder Sass (S), 2003-11-18:
Overskriften på debatten er jo nedlæggelse af råd og nævn.
Når man så hører regeringsordførerne og deres støtteparti, får man jo det indtryk, at man er nødsaget til af hensyn til sit image og for at vise handlekraft over for befolkningen at gennemføre disse tre forslag, der har været til behandling.
Når man så hører den konservative ordfører, fru Helle Sjelle, sige, at der her er tale om et forenklings- og et afbureaukratiseringsforslag, må man jo sige, at det er det rene vrøvl, når hun samtidig siger, at man forventer, at disse folkeoplysningsudvalg skal opretholdes.
Så kan man jo ikke samtidig sige, at der er tale om forenkling og afbureaukratisering.
Så er mit spørgsmål til ministeren: Vi taler jo meget om forebyggelse, vi taler om, at der skal være et tæt samarbejde og samspil mellem folkeskoler og foreningsverdenen
i forbindelse med forebyggelse osv; hvordan forestiller ministeren sig, at det organ, hvis man nedlægger folkeoplysningsudvalgene, skal kunne løse de opgaver, som man har lagt så stor vægt på der skal løses i samspil, omkring det forebyggende arbejde for børn og unge?
Leif Mikkelsen (V), 2003-11-18:
Jeg tror, mange er enige i det princip, at det er vigtigt at få afviklet en række af tilskuddene til landbrugserhvervet, og ifølge regeringsgrundlaget er det faktisk sådan, at i takt med, at tilskuddene eventuelt sænkes, skal omkostningerne også sænkes.
Det håber jeg vi får taget hul på i forhold til EU-tilskuddene på et tidspunkt.
Det her er altså en lille bid, hvor samme princip bliver brugt, altså hvor der fjernes tilskud, og så sænkes omkostningsniveauet tilsvarende for et erhverv, der har brug for i langt højere grad at få mulighed for at virke på markedsvilkår over tid, end det har været tilfældet indtil nu.
Så det her er et lille hjørne, hvor der bare er tale om almindelig udligning i forhold til sænkning af et tilskud.
Det er altså tilskuddene, der over sigt skal spille en mindre rolle, og markedet, der skal virke.
Så det her er et godt skridt, og Venstre kan støtte forslaget.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2003-11-18:
Men vi er også nødt til at sige, at det er med hiv og sving, at der sker noget på det felt. Ved finanslovforhandlingerne i 1998 arbejdede vi for at sikre landmændene kompensation for vandmiljøplanen ved at nedsætte den kommunale grundskyld.
Det gjorde vi, fordi det er urimeligt at lægge skat på produktionsapparatet uden hensyntagen til afkast, og fordi vi er parate til at føre vores holdning ud i livet.
Det lykkedes sammen med Venstre at sikre delvis kompensation, ved at der i 1999 og i 2000 blev indført et loft over den kommunale grundskyld på 8 promille.
I sidste valgkamp lovede Venstres daværende landbrugsordfører, hr. Christian Mejdahl, at man ville reducere jordskatten a fire omgange.
Imidlertid har man så haft den fastfrosset, og vi er vel først nået til første omgang nu.
Men som sagt finder vi det da positivt, at regeringen - og det er i øvrigt på flere områder - begynder at huske, hvad den har lovet.
Kristendemokraterne finder da også, at der er en del mislyde forbundet med finansieringen af forslaget.
KD mener under alle omstændigheder, at der er behov for at nedbringe skatten på produktionsjord set i sammenhæng med EU's landbrugsreformer og set i sammenhæng med den manglende kompensation til landbruget for merudgifterne ved vandmiljøplan II.
Vi er således stærkt utilfredse med, at regeringen vil fjerne konsulentordningen inden for landbruget. At fjerne konsulentordningen er for os at se helt hen i vejret, medmindre man ønsker at gøre livet besværligt for de små enheder.
Det er jo især de små landbrug, der har gavn af det tilskud, der gives til konsulentordningen.
Kristendemokraterne ønsker altså at bevare tilskuddet til konsulentordning, samtidig med at vi kan tilslutte os regeringens nedsættelse af skatten på produktionsjord.
Freddy Dam (V), 2003-11-18:
Med udviklingen af det verdensomspændende internet er muligheden for udveksling af informationer forøget betragteligt, og dermed er der opstået en række nye strafferetlige udfordringer, som samfundet må beskytte sig imod. Det fremsatte forslag medfører en forbedret strafferetlig beskyttelse mod it-kriminalitet, dels ved at kriminalisere den uønskede adfærd på et tidligere tidspunkt i handlingsforløbet og dels ved at forhøje strafferammerne for en del af de forbrydelser, som begås ved hjælp af it, eller som er rettet imod it-systemer.
Strafferammerne vil efter forslaget typisk være bøde eller fængsel i op til 1 år og 6 måneder eller under skærpende omstændigheder fængsel i op til 6 år.
Der er tale om beskyttelse af kommercielle og ikkekommercielle it-systemer, udvidelse af beskyttelsen mod hacking og industrispionage og beskyttelsen mod ophavsretskrænkelse via internettet og kriminalitet rettet mod betalingsmidler.
Det bliver således strafbart at fremstille, skaffe sig eller udbrede falske elektroniske penge med det forsæt, at disse anvendes som ægte elektroniske penge.
Et andet væsentligt element i forslaget er, at den strafferetlige beskyttelse af elektroniske dokumenter i visse sammenhænge sidestilles med beskyttelsen af fysiske dokumenter.
I øvrigt foreslås det at ændre bestemmelsen i straffeloven om rådighedshindring, så det fremover vil være klart, at bestemmelsen også kan anvendes på elektroniske rådighedshindringer.
Politiet får med lovforslaget mulighed
for at pålægge udbydere af telenet og teletjenester at foretage hastesikring i op til 90 dage af elektroniske data
, så de ikke slettes som led i virksomhedens normale drift.
På den måde sikres det, at politiet kan få oplysningerne udleveret på et senere tidspunkt, hvis ellers retsplejelovens almindelige regler om indgreb i meddelelseshemmeligheden er opfyldt.
Politiet får altså ikke en videregående ret til at indhente oplysninger, end det har haft indtil nu.
Endelig vil vedtagelsen af forslaget gøre det muligt for Danmark at ratificere Europarådets konvention om it-kriminalitet og deltage i vedtagelsen af en EU-rammeafgørelse om angreb på informationssystemer.
For Venstre er det vigtigt, at befolkningen i videst muligt omfang beskyttes mod kriminalitet af enhver art.
Da samfundsudviklingen medfører nye muligheder for retskrænkelser af borgere og virksomheder, er det afgørende, at der gennem den nødvendige lovgivning skabes mulighed for at dæmme op for de nye kriminalitetsnormer.
Til den brug er lovforslaget et godt og hensigtsmæssigt redskab, og derfor støtter Venstre forslaget.
Sandy Brinck (S), 2003-11-18:
Teknologien er i en rivende udvikling, og rigtig mange af os oplever ugentligt den fagre nye verden med et væld af nye muligheder, som kan ændre vores daglige vaner og gøre dagligdagen lettere, hvis vi altså har tillid til teknikken.
Kunne vi nu være sikre på, at der kun blev trukket det, man skulle betale, og hvad med svindel med kortet? Men udbredelsen af dankortet som en integreret del af stort set alle danskeres hverdag har jo overgået alle forventninger. Tryghed ved teknikken skabes primært via sikkerhedsforanstaltninger, men også med viden om, at misbrug kan blive og bliver straffet.
Nu er vi nået så langt i udviklingen, at det ikke handler om plastickort, men også om pengestrømme, som fyger gennem kabler og aldrig har været fysiske betalingsmidler, og hver gang der opstår en ny mulighed for dig og mig, opstår der desværre også en mulighed for, at den kan misbruges af kriminelle. Vi bliver simpelt hen nødt til hele tiden gennem lovgivning at forsøge at indramme også de elektroniske goder og dokumenter i en strafferetlig sikring.
Vi hænger altid lidt bagefter, hvilket på godt jysk er træls, men det hjælper jo heller ikke, at den betænkning, som lovforslaget i høj grad bygger på, kom for mere end 1 år siden.
Lovforslaget indeholder rigtig mange tekniske elementer, og derfor vil jeg blot tage nogle hovedlinjer op her under førstebehandlingen.
Socialdemokratiet finder det helt rigtigt, at elektroniske penge, dokumenter og adgang til informationssystemer kriminaliseres på lige fod med deres fysiske pendanter, ligesom vi synes, det er rigtigt at fremrykke kriminalisering fra anvendelse til besiddelse.
Det betyder f.eks., at fælden ikke først klapper den dag, man benytter en piratdekoder eller et falsk dankortnummer, men at det blotte faktum, at man har anskaffet sig disse ting, bliver kriminelt. Vi synes også, det er korrekt, at
piratkopieringer af cd'er eller andet, der er omfattet af ophavsretsloven, får en overbygning i straffeloven.
Vi er også meget glade for, at forholdene bliver undergivet offentlig påtale, for det vil gøre tingene meget nemmere og mere logiske. Der er nogle enkelte ting i lovforslaget, som undrer os, bl.a. muligheden for at straffe industrispionage, hvis virksomheden selv har lukket gæster ind.
Derudover vil vi under udvalgsarbejdet også spørge til hastesikring, så vi er sikre på, at der er helt styr på, hvilke oplysninger politiet kan få og under hvilke konditioner.
Alt i alt er Socialdemokratiet positivt over for lovforslaget
, men vi vil selvfølgelig indgå i det tekniske udvalgsarbejde, som vi må forudse kommer til at foregå.