Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-21:
Indledningsvis vil jeg gerne slå fast: Regeringen har været særdeles aktiv for at sikre et gunstigt resultat af verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg i september - også i forhold til ideen om en global aftale. Regeringen har som udgangspunkt for sit arbejde haft den vedtagelse, som Folketinget besluttede den 29. maj sidste år, vedtagelse nr. V 127, og som blev vedtaget med et bredt flertal i Folketinget.
Den tidligere regering var bekymret over den træge forberedelsesproces i forbindelse med topmødet, og det var vel baggrunden for, at konceptet om den globale aftale blev lanceret.
Jeg vil gerne sige, at den nye regerings bekymring absolut ikke var mindre, da vi tiltrådte.
Regeringen er derfor straks fra sin tiltræden gået i dialog med andre regeringer, med Europa-Kommissionen, med ngo-miljøet og interesseorganisationerne,
ligesom regeringen har formidlet sine synspunkter gennem indlæg i pressen og viderebragt det budskab, at topmødet i Johannesburg skal have et udfald, en global aftale, hvor alle parter yder noget.
Det, regeringen arbejder på, er en global aftale, som på den ene side skal forpligte de rige lande til at give de fattige lande bedre udviklingsmuligheder gennem frihandel og øget udviklingsbistand, og på den anden side forpligter ulandene til at leve op til god regeringsførelse.
God regeringsførelse er en helt central forudsætning for bæredygtig udvikling.
Det er en helt central forudsætning for at kunne drage nytte af frihandel og øget udviklingsbistand, at en regering fungerer ordentligt og effektivt.
Samtidig må vi selvsagt sikre, at øget vækst og fattigdomsbekæmpelse finder sted på en miljømæssigt bæredygtig måde.
Støtte til bekæmpelse af terrorisme er en åbenlys del af god regeringsførelse.
Den 5. december havde jeg møde med den britiske premierminister Tony Blair, hvor vi drøftede emnet.
Jeg har haft samtaler med blandt andre præsident Bush, med den spanske premierminister Aznar, med den sydafrikanske præsident Mbeki, og jeg er lige kommet tilbage fra Madrid, hvor jeg har mødt adskillige ledere fra Central- og Latinamerika, og hvor jeg også har ført sagen frem.
Jeg kan i øvrigt oplyse, at jeg med den sydafrikanske præsident Mbeki traf den aftale, at den danske og den sydafrikanske udenrigsminister mødes her inden for kort tid for direkte mellem Danmark og de sydafrikanske værter at drøfte, hvorledes dagsordenen for Johannesburgtopmødet kan tilrettelægges, så vi får størst mulig sikkerhed for et konkret og positivt resultat af topmødet.
Udenrigsministeren har haft adskillige møder med kolleger i andre lande, hvor sagen er taget op.
Det samme har miljøministeren, og både udenrigsministeren, finansministeren og miljøministeren har gennem indlæg på internationale møder sammen med deres kolleger i andre lande fremført den danske idé om en global aftale.
Jeg havde lejlighed til den 29. april at møde det danske ngo-miljø repræsenteret ved den såkaldte 92-gruppe, og der redegjorde jeg for regeringens bestræbelser, og jeg modtog også ngo'ernes vurdering af situationen.
Jeg møder i øvrigt 92-gruppen igen den 13. juni.
Forud for og under EU's topmøde i Barcelona arbejdede regeringen for fremadrettede konklusioner, og vi søgte tilslutning til en arbejdsplan frem til topmødet i Sevilla i juni med inddragelse af de relevante ministerråd i EU. Regeringen er aktiv op til topmødet i Sevilla, hvor vi vil fremlægge vore tanker om, hvorledes EU bedst kan profilere sig på Johannesburgtopmødet.
Jeg føler derfor, at regeringen er vel rustet forud for formandskabet til fortsat at gå aktivt ind og påvirke forhandlingsprocessen med henblik på at opnå et gunstigt resultat i Johannesburg.
Og så kan man selvfølgelig sige, at der derudover skal træffes foranstaltninger til opfølgning. Men lad mig tage de tre punkter hver for sig.
For det første en politisk erklæring.
I denne politiske erklæring på Johannesburgtopmødet skal den globale aftale indgå.
Den globale aftale, som vi arbejder for i Johannesburg, skal have en direkte linje til ting, som allerede er i gang - frihandelsforhandlingerne inden for WTO, hvor vi kan tage udgangspunkt i det såkaldte Doha-møde, og for så vidt angår udviklingsbistand, kan vi tage udgangspunkt i de resultater, der blev opnået i Mexico på Monterreytopmødet.
Samtidig bør den globale aftale bygge på målsætningerne
fra Riotopmødet og fra den såkaldte Millenniumerklæring.
I den politiske erklæring bør det fremhæves, at industrilandenes beslutning om at arbejde for bæredygtig udvikling gennem afkobling af sammenhæng mellem økonomisk vækst og ressourceforbrug er væsentlig for at give udviklingslandene bedre adgang til ressourcer og dermed økonomisk vækst.
Vi skal bekræfte tilsagnet fra Doha om rettidig afslutning af handels- og udviklingsrunden og om at gøre noget ved marginaliseringen af de mindst udviklede lande.
Erklæringen bør endvidere understrege betydningen af bistand til udviklingslandene til at bygge kapacitet op på handelsområdet, så udviklingslandene i praksis kan drage nytte af den udvidede markedsadgang.
Så vidt den politiske erklæring.
Dernæst handlingsplanen, for det er vigtigt, at der så bliver sat handling bag ved alt det her.
Den skal være konkret.
Den bør derfor fokusere på udvalgte områder, hvor vi kan opnå konkrete fremskridt.
Det vil være naturligt at fokusere på emner, der i særlig grad afhænger af en vellykket sammenhæng mellem de tre, skal vi kalde det, ben i bæredygtig udvikling, nemlig økonomisk udvikling, social udvikling og miljøbeskyttelse.
Jeg tænker her på områder som vand, energi, sundhed og fremme af bæredygtige forbrugs- og produktionsmønstre.
Og endelig det tredje element: Et partnerskabsarrangement, som skal gøre det muligt at fremlægge samarbejdsinitiativer mellem nogle regeringer, mellem regering og erhvervsliv og/eller civilsamfundet.
Partnerskabsarrangementerne skal ikke erstatte tiltag under den politiske erklæring eller handlingsplanen, men skal anskues som et supplerende element.
Inden for disse rammer vil regeringen i særdeleshed arbejde for, at følgende fire elementer bliver afspejlet i EU's holdninger med henblik på at kunne indgå i et resultat, som kan få tilslutning globalt.
For det første øget frihandel og udvidet markedsadgang.
Der er behov for at nedbryde toldmure, subsidier og andre handelshæmmende foranstaltninger, specielt på landbrugsområdet.
Det er vigtigt, at udviklingslandene i praksis bliver i stand til at udnytte den markedsadgang, de får tilsagn om gennem de internationale handelsforhandlinger.
Samtidig er der brug for en forstærket indsats til at tilskynde den private sektor til at deltage i bæredygtig udvikling i udviklingslandene baseret på disse landes bestræbelser på god regeringsførelse.
For det andet skal vi forstærke bekæmpelsen af fattigdom og nød i verden.
Alt for mange mennesker lever fortsat i fattigdom.
Samtidig er der behov for konkrete forpligtelser til at efterleve målsætningen om at øge udviklingsbistanden svarende til 0,7 pct. af bruttonationalindkomsten, øget gældslettelse
og anden adgang til finansiering samt gennem nationale politikker at skabe de rette forudsætninger for mobilisering af hjemlige ressourcer og udenlandske investeringer
Der er også brug for en forstærket indsats mod dødelige sygdomme og epidemier.
For det tredje skal vi forstærke indsatsen for demokrati og god regeringsførelse.
Øget frihed, demokrati og god regeringsførelse er vigtige forudsætninger for en bæredygtig udvikling.
Der er behov for skærpede krav om god regeringsførelse, demokrati og menneskerettigheder, herunder pressefrihed og adgang til information og informationsteknologi på tværs af landegrænser.
Endelig skal vi for det fjerde sikre et bedre miljø.
Vi må sikre en miljømæssigt forsvarlig, bæredygtig udvikling globalt.
Der er behov for en forstærket indsats for at gennemføre internationale miljøaftaler i national politik samt generel fremme af det globale miljøsamarbejde, herunder om biodiversitet, vand, energi og bæredygtige produktions- og forbrugsmønstre.
Det er fire punkter, som vi vil lægge meget vægt på fra den danske regerings side.
Nu går så snart det afsluttende forberedende møde i gang.
Det starter den 27. maj og varer til den 7. juni, og Danmark vil arbejde aktivt for, at så mange spørgsmål som muligt finder deres løsning under dette forberedende møde.
Det bliver svært, fordi forberedelserne indtil nu i FN-regi, desværre må vi sige, har været kaotiske.
Det er også grunden til, at den danske regering har været meget aktiv med hensyn til at tage direkte kontakt til andre landes regeringer for at sikre, at vi får en så konkret dagsorden i Johannesburg som overhovedet muligt.
Opgaven med at sikre et gunstigt forhandlingsresultat i Johannesburg bliver altså ikke let, det er klart.
Men regeringens vilje til at arbejde for et godt og fremadrettet resultat i Johannesburg skal der ikke herske tvivl om.
Vi agter at fortsætte den aktive linje for en global aftale, der peger fremad og kan bidrage til en mere bæredygtig udvikling i verden.
Forhandling