runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nødgaard (DF), 2000-10-31:
Ja, men jeg tror, hr. Ole Vagn Christensen helt misforstod mig, for mit spørgsmål gik på noget helt andet end det, hr. Ole Vagn Christensen svarede på.
I ordførertalen var der noget om, at man skulle have færre til at fravælge a-kassen, og så var mit spørgsmål ganske konkret: Tror Socialdemokratiet, at man får flere til at tilmelde sig ved en så beskeden nedsættelse af a-kassebidraget, som der her er tale om?
Det var ene og alene det, mit spørgsmål kørte på.
Frank Aaen (EL), 2000-10-31:
Som sagt under de korte bemærkninger vil der fra Enhedslisten komme ændringsforslag til det her forslag, der forbyder SF6, som er det allermest giftige og drivhuseffektfremkaldende stof, der er på listen.
Så må vi få afprøvet, om Venstre er med på at gennemføre sådan et forbud og for den sag skyld også andre af de partier, der har talt imod en afgift.
Så vil jeg for det andet sige, at jeg synes, det er en mærkelig historie, man hver eneste gang skal høre fra højrefløjen, om, at man er imod afgifter.
Ingen kan da være i tvivl om, at afgifter kan være med til at adfærdsændre, sådan at man bevæger sig væk fra dem, der er højest afgift på, og over til dem, der er mindre farlige i forhold til drivhuseffekten.
Selvfølgelig støtter vi også det formål som nummer to.
Skulle der komme overskud hjem på det her, og det ser det jo ud til, så vil jeg sige, at jeg ikke kan få øje på noget bedre sted at lægge skat end på drivhusgasser.
Vi lægger skat og moms på mælk, på mad, på alting, som vi gerne vil have.
Jeg kan da ikke se andet, end at selv en liberal politiker burde synes, at det er en god idé at lægge afgift på noget, som vi i virkeligheden synes er noget skidt, nemlig drivhusgasser.
Jeg kan ikke få øje på noget bedre sted
overhovedet at lægge en afgift for på den måde at sikre en finansiering af velfærden.
Så også af denne tredje årsag støtter vi forslaget.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-10-31:
Da jeg under bemærkningerne til lovforslaget læste, at det er for at fremme en rigtig miljøpolitik, så var min første reaktion: Jamen det er da klart; det her forslag må vi støtte.
Da jeg så gik lidt tættere på forslaget, blev jeg lidt mere i tvivl om, hvorvidt det var et miljøpolitisk forslag, eller om det snarere var et fiskalt forslag.
Jeg kan også forstå, at forslaget er indgået i forslag
til finansloven for 2001, så spørgsmålet er, om det ikke snarere er for at skaffe nogle penge.
Nu er det da et ædelt formål at skaffe penge, men ved at gøre det under dække af, at det er et miljøforslag, tror jeg, at man kan komme til at lægge gift for de grønne afgifter.
Forslaget har måske oven i købet en uheldig, negativ indvirkning på de frivilligt indgåede aftaler, som vi har hørt om tidligere under de korte bemærkninger.
Så den positive holdning ud fra, at det var et miljøforslag, må jeg sige er blegnet noget, når den reelle hensigt, så vidt jeg kan forstå, er at skaffe nogle penge.
Det er selvfølgelig fint nok i sig selv, men så er det jo mere noget, vi må drøfte ovre hos finansministeren: Hvor laver vi bedst nogle stramninger, og hvor bruger vi pengene mest nyttigt?
Hans Christian Schmidt (V), 2000-10-31:
Jeg vil gerne starte med at sige til skatteministeren, at jeg vil da tage positivt imod det synspunkt, der hedder, at vi skal kunne lade os overbevise af saglige argumenter.
Jeg var bare lidt ked af, at skatteministeren slet ikke i sit indlæg kom ind på, at det var han også rede til.
Jeg synes, at det ville have været et godt signal at sende ud.
Sandheden omkring den afgift, vi nu er vidne til, er jo, at nogle virksomheder ikke har haft økonomi til at kunne lave de investeringer, der skal til, for at erstatte de her midler.
Andre har kunnet det, og skatteministeren gav selv et godt eksempel på en virksomhed, der har kunnet det.
Det er også derfor, at det, der er det tragiske ved det her forslag, er, at det ikke er blevet til på baggrund af undersøgelser og beregninger.
Jeg er sikker på, at også Socialdemokratiet vil komme til at høre om det.
Det er jeg næsten sikker på at fagbevægelsen vil sørge for, for det er jo klart, at her vil de arbejdende - altså dem, der er både i Metal og SiD, og hvor de er - blive ramt fuldstændig vilkårligt, hvis de tilfældigvis arbejder på en virksomhed, der ikke har kunnet gøre det her. Virksomhederne skal nemlig både investere for leve op til det, miljøministeren forlanger af dem, og de skal betale en afgift, da de jo ikke kan bruge andre midler, fordi de ikke har lavet investeringerne endnu.
De har ikke haft råd
Man fanger altså dem, der virkelig har problemerne, og dem tager man ved.
De, der har lavet investeringerne, de, der har haft økonomien til det, kan gå fri. Jeg forstår ikke, at man vil lægge navn til det her.
Jeg forstår det ganske enkelt ikke.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-10-31:
Selvfølgelig håber jeg da, at alle er parate til at lade sig overbevise af argumenter, men som hr. Hans Christian Schmidt sagde for et øjeblik siden, så håber jeg også, at regeringen efterhånden vil lade sig overbevise af argumenter.
Det er ikke muligt at anskueliggøre og på nogen måde bevise, at en afgift af denne art vil give så meget som én eneste mindre udledning.
Vi er ganske enige om, at vi skal
den rigtige vej, men hvorfor vil man ikke på de her områder holde op med at kalde det miljø, når der er tale om efterhånden fantasiforladte indtægtsmuligheder?
Det er det, der er tale om.
Og så kan man godt stå og tale moralsk heroppe om, at man skal lade sig overbevise af argumenter.
Der er ikke nogen argumentation.
Eva Møller (KF), 2000-10-31:
De bemærkninger, jeg vil komme med nu, er jo stort set kun for historieskrivningens skyld, for jeg kan bakke fuldstændig op om det, som hr. Hans Christian Schmidt og hr. Ebbe Kalnæs har sagt.
Jeg tror, at alle i denne sal, i hvert fald den højre side af salen, er rede til at lytte til argumenter og også lade sig overbevise.
Men jeg hørte ikke i skatteministerens svartale så meget som en lillebitte, minimal åbning - så kan jeg vistnok ikke få flere diminutiver med på én gang - om, at ministeren også var rede til at lytte til de argumenter, som vi andre var kommet med, når vi nu siger, at vi rent faktisk ikke mener, det er muligt at gøre det lige nu og her, hvor afgiften skal virke.
Derfor vil vi gerne have en lidt længere tidsfrist.
Derfor vil vi gerne have, at man genoptager samarbejdet.
Så et tilsagn fra ministerens side om, at også han kan overbevises af kloge argumenter, ville være meget velkomment.
Kristian Jensen (V), 2000-10-31:
Jeg skal bare bede skatteministeren om at bekræfte, at for at kunne håndtere disse brandfarlige alternativer er det nødvendigt med en uddannelse, som først påbegyndes her til næste sommer.
Ole Stavad (S), 2000-10-31:
Jeg vil gerne give et tilsagn om, at ikke kun jeg, men hele regeringen vil være lydhør, hvis det er sådan, at der skulle blive ført argumenter frem, der afkræfter eller på nogen måde måtte sandsynliggøre og dokumentere, at det, regeringen har lagt frem her, ikke har den virkning, som vi lægger op til.
Jeg må bare konstatere, at jeg ikke har hørt det i dag.
Jeg synes egentlig, den mest overbevisende tale for regeringens forslag var hr. Hans Christians Schmidts, hvor hr. Hans Christian Schmidt sagde: Det er jo fuldstændig urimeligt det her, for virksomheder, der har haft råd til at foretage investeringer og derfor ikke sviner, bliver jo ikke ramt, hvorimod de, der sviner, kommer til at betale.
Det er nu engang resultatet af noget, der forsøger at tilskynde til en bestemt adfærd.
Hvis hr. Hans Christian Schmidt kunne have sagt det modsatte, havde regeringen haft et problem med forslaget.
Det takker jeg for.
Derfor er jeg altså også nødt til at sige til hr. Ebbe Kalnæs, at jeg er glad for signalet om åbenhed og lydhørhed.
Men jeg synes alligevel, det bliver en lillebitte smule svært, når det efterfølges af, at det ikke er muligt på nogen måde at bevise eller sandsynliggøre, at det gavner miljøet.
Der er ikke nogen argumentation.
Og så må jeg i hvert fald sige, at åbenheden i forhold til argumenterne ikke er sådan specielt udpræget.
Jeg synes, hr. Kalnæs skulle have lyttet til det, hr. Hans Christian Schmidt sagde, nemlig at de, der havde gjort investeringen,
de, der havde omlagt produktionen, de, der ikke svinede, de, der ikke skadede miljøet, ikke kom til at betale, hvorimod de, der skadede miljøet, fordi de endnu ikke havde foretaget investeringen, kom til at betale.
Det synes jeg da egentlig var et et ret godt argument.
Til hr. Kristian Jensen: Jeg kan bekræfte, at der i nogle sammenhænge indgår nogle alternativer, som også er brandfarlige, og som også kræver noget efteruddannelse.
Derfor har jeg også allerede for et stykke tid siden skrevet til min kollega, arbejdsministeren, og bedt ham om at fremskynde, alt hvad han overhovedet kunne, at uddannelsesindsatsen på AMU blev iværksat så hurtigt som overhovedet muligt.
Så også den side af sagen har vi selvfølgelig tænkt med ind.
Spørgsmålet om en modsatrettet effekt, fordi noget bruger mere energi, har jeg ikke specielt studeret, men jeg kan sige, at der i hvert fald skal meget til, når vi ser, hvor meget CO2-skaden er her i forhold til den normale
; når vi sammenligner, er vi oppe på op til 23.900 gange så stærk en effekt.
Så kan man sige, at der i hvert fald skal ganske meget til på feltet, hvis det er sådan.
Men hvis det er sådan, at hr. Kristian Jensen har noget, han vil have belyst i den sammenhæng under udvalgsarbejdet, er han hjertelig velkommen til at komme, og vi vil gøre os umage for at give gode og saglige svar, som vi altid gør det.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-10-31:
Så indstiller danske erhvervsvirksomheder sig på, at det så er det, der er meldingen.
Så kommer regeringen pludselig i tanke om, at det nok er bedre at sige 2002, men ændrer det så til 2006.
Så indstiller
Nu er det jo sådan i erhvervsøkonomi, at dér er der andet, man skal foretage investeringer i, end de her ting, skatteministeren lige har omtalt.
Og det er vel næsten at føje spot til skade over for virksomheder at sige, at det kun er det her, de behøver at investere i.
Der findes jo en lang række andre ting, som man måske også skal have investeret i.
Det skal stå for skatteministerens regning, ikke min, at han kalder virksomhederne det.
Men sandt kan det være, at visse virksomheder ikke har haft den økonomi til at speede en investering op, som de intet forvarsel har fået om, men retter sig efter det, som regeringen så sent som den 29. marts i år meldte ud, at sådan skulle det foregå ved brancheaftaler.
Nu kommer så det her, fordi man pludselig mangler penge i en finanslov, og så klandrer man virksomhederne for, at de ikke er klar over, at de da skal investere, sådan som regeringen nu kan komme i tanke om at lave indtægter.
Det kan man ikke forlange af erhvervslivet, der er dog grænser.
Og jeg synes, skatteministeren skulle komme på talerstolen og trække det i sig.
Det ville da i hvert fald klæde regeringen.
Og så vil jeg kun benytte mig af lejligheden til at komme med ét til sagligt argument - jeg synes, vi har fremført mange.
Det er sådan, at for en del kommercielle produkter kan man ikke, for tiden i hvert fald, købe kompressorer til isobutan for køling og propan til frost.
De findes ganske enkelt ikke på markedet.
Vil skatteministeren lade sig overtale til, at så kan man i hvert fald ikke begynde at lave afgift her, og at det må man så friholde, eller hvad er skatteministerens holdning til det?
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-10-31:
Jeg skal gøre det ganske kort.
Der er ingen tvivl om, at samarbejdet, aftaler på det her område, er vi nået langt med, det når vi langt med.
Det er et af de instrumenter, som selvfølgelig duer.
Forbud er vi enige i, hvis der er et fornuftigt alternativ, hvis der kan laves et alternativ, som har det miljøpolitiske sigte.
Og det gælder også, hvis man laver et forbud i Danmark, men hvor salget ikke har nogen sandsynlighed for at gå ned, det vil sige udledningen.
Nu skal vi huske, at for udledninger i almindelighed gælder det, og så er det ligegyldigt, hvor de er, at det er afgørende, at vi ikke udleder, næsten uanset hvor vi opholder os.
Så derfor: Aftaler på det her område, pres på det her område.
Forbrugerne lægger et enormt pres på det her område.
Det går meget stærkt.
Vi certificerer på det område i en grad som ingensinde før og drøfter det forbrugerne imellem.
Vi laver a-skabe på energiforbrug osv., det går langt stærkere, hvis regeringen bare turde sætte mere fart i det.
Så der er ikke andet end indtægter i det her, og jeg tror ikke regeringen over en dørtærskel i de her argumentationer.
De kalder det miljø, men det er indtægter, det handler om, og det er uærligt i hele sin form.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-10-31:
Når man skal udbetale penge, er det jo altid rart at vide, hvad de kommer til at gå til.
Nu er vi jo ikke så langt i finanslovforhandlingerne, at vi totalt ved, hvad der især vil blive brugt penge til, og derfor synes jeg, det er meget fornuftigt at afvente den endelige stillingtagen til dette forslag, til finanslovforhandlingerne er afsluttede.
Så kan vi se, hvad der i grunden er blevet brugt penge på.
Er det gode og fornuftige formål, kan man jo også se med velvilje på dette forslag, som skaffer penge til en del af de nye initiativer, man vil tage.
Men hvis initiativerne ikke er særlig gode, er der jo reelt tale om, at man haler pengene op ad DONG's kasse.
Derfor vil vi se tiden stille og roligt an, se, hvad der sker de næste døgn og så foretage en endelig vurdering.
Helge Bo Jensen (EL), 2000-10-31:
Da vores sædvanlige ordfører ikke kan være her, skal jeg kort redegøre for Enhedslistens holdning til forslaget.
Vi er positive over for forslaget, der inddrager en del af DONG's fortjeneste og fremrykker en afgiftsmæssig ligestilling mellem gas og olie.
Vi har noteret os, at varmekunder ikke bliver ramt i noget nævneværdigt omfang, bortset fra 2,50 kr. om måneden, og der er samtidig tale om et væsentligt provenu, som vi forventer at være med til at bruge i forbindelse med finansloven til noget fornuftigt.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-10-31:
CD kan ikke støtte det her lovforslag, som det ligger nu.
Det er det afgørende for os, for vi har jo ganske rigtigt både lod og del og alt muligt andet i det her forslag, da vi startede det.
Det har haft andre paragraffer
hen over sig, det har haft lidt pinsepakke hen over sig osv., men vi ser det altså også i en sammenhæng.
Vi ser det for det første i en sammenhæng med energisituationen i almindelighed.
Vi ser det også i en sammenhæng, når vi taler naturgaspriser og miljø.
Vi ser det i en sammenhæng, fordi vi i øjeblikket har udestående forhandlinger med miljø- og energiministeren om industriel kraft/varme, om erhvervslivet, gartnere m.fl., hvor staten snyder.
Jeg gentager: Staten snyder.
Vi er i en situation, hvor vi jo lavede en tilskyndelse til at lave varme og el på samme tid.
Vi lavede en tilskyndelse, som skulle sikre, at det blev en miljøforbedring.
Vi gav et tilskud til elproduktionen.
Nu er olieprisen ganget med tre og en halv i forhold
til, da den var nede i de ti
Så regulerer man ikke nogen anden vej.
Man venter så længe, så man har tømt kasserne, og når man har tømt kasserne, så sender man sagsbehandlere ud for at se, hvordan de har haft det, og hvad de har tjent de sidste 15 år i nogle tilfælde på situationen, og så ser man på, hvor meget de skal have for at klare den.
Vi har haft en periode nu, hvor vi har været alt for længe om at reagere på de her ting og løse de her ting.
Det har miljøpolitisk betydet, at vi har lagt gift ud for, at vi gør det miljømæssige rigtige i forhold til kollektiv varmeforsyning.
Der var én, der sagde på et møde en dag: Hvis der er én, der ringer og vil tilsluttes en kollektiv varmeforsyning, måske endda et barmarksværk, så send ikke en sælger, men en psykolog. Men det afgørende er altså, at vi i den her sammenhæng for statens vedkommende må gå ind og kigge overordnet på det her, og så må vi altså lade være som Folketing, som regering, at lave tilskyndelser til at gå ind og indløse vores miljøpolitiske målsætninger og så trække tæppet væk uden at reagere fornuftigt.
Ikke at nogle skal hugge af kassen, eller nogle skal have fede forretninger osv., men at vi laver en passende ordning, så vi ikke underminerer i den grad, som vi gør på en række områder.
Derfor ser vi det i sammenhæng.
Vi ser det også i sammenhæng med finanslovforhandlingerne.
Men som sagt har jeg ikke dermed skubbet det her lovforslag ned, men vi ser det i en sammenhæng og kan altså ikke umiddelbart støtte det, som det ligger her.
Men der ligger altså noget også ud over at løse det her.
Det med DONG's kasse bekymrer vi os ikke så meget om, for det er statskassen.
DONG er et stort statsligt monopol, så der er en sammenhæng i det, den er vi ikke spor generet af.
Men det afgørende er, at omkring 20 pct.
jo er en energistigning, og som SF selv spurgte: Er det lige tiden?
Det kan godt være, at det er det, men vi ser altså det her i en større sammenhæng.
Vi ser det også i en miljøpolitisk sammenhæng, for vi skulle gerne undgå, at folk så fordele i kul og olie, og så forfordelte kollektiv varmeforsyning og gas omkring funktion og andet, som alt andet lige er miljøpolitisk bedre.
Aase D. Madsen (DF), 2000-10-31:
Vores ordfører på området kan desværre ikke være til stede, så jeg skal fremføre Dansk Folkepartis synspunkter:
Men vi er enige i, at naturgassen skal ligestilles med andre energiformer.
Og hvor energiafgiften skal nedsættes er for så vidt Dansk Folkeparti ligegyldigt, men nedsættes skal den.
Men når vi tænker på de enorme problemer, den høje energiafgift kombineret med de stadig stigende olie- og naturgaspriser i øjeblikket giver den danske samfundsøkonomi, hvad vil så være mere naturligt end at tilbageføre provenuet fra skyggeafgiften til nedsættelse i energipriserne?
Vi må også tænke på, at til de nuværende energipriser kommer pinsepakkeeffekten, som stiger hvert år.
Hvis vi ikke får en klar tilkendegivelse fra ministeren om, at provenuet skal øremærkes til hen ad vejen at nedbringe energiafgiften, vil Dansk Folkeparti ende med at stemme nej til dette forslag.
Aage Frandsen (SF), 2000-10-31:
Man kan selvfølgelig godt diskutere det rimelige i, at man henter nogle penge fra DONG, et statsligt selskab, til statskassen.
Man kan også stille spørgsmålet, om det på nuværende tidspunkt er fornuftigt at forhøje prisen på det her område.
Men i forhold til, hvad det drejer sig om, er det i hvert fald ikke dét, som er afgørende for, at der i øjeblikket er nogle borgere, der har højere energipriser. Det her er et forsøg på at sætte prisen på det her område i et rimeligt forhold til prisen på andre områder.
Det vil sige, at det er noget, som foretages helt uafhængigt af, at der tilfældigvis på indeværende tidspunkt er tale om, at der er ganske mange - og ikke specielt de mennesker, som det her rammer - der selvfølgelig bliver berørt af, at energipriserne stiger, på samme måde som der i andre perioder er ganske mange, der bliver berørt af, at energipriserne falder.
Vi oplevede jo netop i perioder bl.a. takket være dollarkursen, at energipriserne faldt.
Man kunne godt have forestillet sig en model, der i højere grad lagde et eller andet snit ind, hvor man tog hensyn til, at der var en udjævning.
Men det har man ikke valgt på det tidspunkt, hvor der i virkeligheden var tale om, at priserne gik den modsatte vej.
Derfor støtter vi lovforslaget, og vi går ud fra, at de tal, som ligger i forslaget her, er de tal, som man skønner, at det er realistisk at komme med på indeværende tidspunkt, nemlig at det er utrolig få varmekunder, der berøres af det, der er stort set ingen erhvervskunder, der berøres af det, og at det, man berøres af, er, som det står her i forslaget, 30 kr. pr. år for en typisk lejlighed.
Det vil sige, at beløbet for nogle, der har større lejligheder, og for nogle, der har parcelhuse, selvfølgelig er større. Men det er ikke det, som specielt påvirker de pågældende menneskers situation i forhold til, at der er tale om, at energipriserne generelt er steget.
Kristian Jensen (V), 2000-10-31:
Lovforslaget handler primært om at nedsætte den såkaldte skyggeafgift, og det betyder i grove træk en omfordeling mellem DONG og staten.
Det betyder, at regeringen vælger at plukke DONG for ca. 600 mio. kr. samt erhvervslivet og forbrugerne for et noget mindre beløb.
I Venstre er vi modstandere af at udhule DONG's kapitalgrundlag på denne måde.
Venstre har været med hele vejen igennem i opbygningen af naturgasprojektet, og det undrer os, at regeringen i øjeblikket så ensidigt beslutter at hente millioner op af selskabet.
DONG er i øjeblikket begunstiget af sin langtidskontrakt om levering, der er indgået på et tidspunkt med lave energipriser, mens dets salgsafregning foretages til dagspriser, hvilket giver en høj indtægt, men dette forhold bliver jo ikke ved evigt.
Derfor er vi i Venstre skeptiske over for forslaget, som vi mener bør være en del af de finanslovforhandlinger, der jo endnu ikke er afsluttet.
Hugo Sørensen (S), 2000-10-31:
Lovforslag nr. L 50 er en udmøntning af den lovede revision
af afgiften på naturgas og bygas og indgår i forslag til finansloven for år 2001. Det foreslås at afvikle skyggeafgiften på naturgas, at forlænge overgangsordningen for bygas, at foretage en præcisering og en ændring af registreringsbestemmelserne i afgiften af naturgas og bygas samt at give godtgørelse for gas til afprøvningen af motorer.
Skyggeafgiften er den afgiftsfordel, som naturgassen har i forhold til andre brændsler som f.eks. olie.
Afgiftsfordelen tilfalder naturgasselskaberne.
Efter den gældende lovgivning svarer denne afgift til 31 øre pr. m3 i perioden til og med år 2008.
Denne fordel foreslås nu gradvis afviklet i perioden 2001-2006, hvor afgiftsfordelen vil falde bort.
Afgiften på bygas ligger på et endnu lavere niveau end for naturgas og har dermed haft en endnu større afgiftsfordel i forhold til andre brændsler.
Efter den gældende lovgivning skulle afgiften på bygas have været forhøjet til niveauet for naturgas fra den 1. januar 2001, svarende til en forhøjelse på 1,27 kr. pr. m3.
Hertil kommer ovennævnte godtgørelser.
Forslaget medfører et årligt provenu for staten på 100 mio. kr. i 2001, stigende til 685 mio. kr. i 2007-2008.
Af det samlede provenu vil godt 80 pct. blive båret af det statslige gasselskab DONG Naturgas.
Alene de resterende knap 20 pct. vil blive båret af varmekunderne, heraf mindre end 3 procentpoint af de erhvervsmæssige varmekunder.
For de varmekunder, der berøres af forslaget, vil forhøjelse af varmeprisen være på ca. 2,50 kr. pr. måned eller ca. 30 kr. om året for en typisk lejlighed i år 2001 i områder, der ikke har været berørt af stigende priser på olie og gas.
Bygaskunderne vil få en lempelse på samlet ca. 65 mio. kr. i årene 2001-2005.
Godtgørelsesordningen skønnes at medføre en lempelse i størrelsesordenen 5 mio. kr. årligt.
Socialdemokratiet støtter forslaget, og jeg skal samtidig meddele, at De Radikale tillige støtter forslaget.