Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-01-12:
Jeg skal starte med at sige tak til de mange ordførere for den positive modtagelse, som lovforslaget har fået.
Formålet med lovforslaget er jo primært at tilpasse arkivlovgivningen til den kommende lov om behandling af personoplysninger.
Det lovforslag er genfremsat i denne samling.
Grundet den tætte sammenhæng mellem de to lovforslag må det ved behandlingen af dette lovforslag sikres, at ændringerne af arkivloven først vedtages af Tinget efter vedtagelsen af lov om behandling af personoplysninger.
En konsekvens af sammenhængen mellem de to lovforslag er, at den afgørende forskel mellem den nuværende arkivlovgivning og den nu foreslåede ændring bliver, at der ikke længere skelnes mellem papirarkivalier og elektroniske arkivalier ved beslutning om bevaring af materiale med personoplysninger.
Under den nuværende lovgivning er der en formodning for sletning af registre indeholdende personoplysninger.
Nu vil der i stedet blive en formodning for bevaring af arkivalier indeholdende personoplysninger.
Forslaget indeholder derfor bestemmelser om inddragelse af Datatilsynet, bl.a. ved fastsættelse af generelle regler om offentlige arkivers behandling af personoplysninger, herunder behandlingssikkerhed, tilgængelighed og vilkår for brugen af personoplysninger.
af enkelte konkrete spørgsmål.
Datatilsynet inddrages for det første ved fastsættelse af en kortere tilgængelighedsfrist end 80 år for arkivalier, der er omfattet af lov om behandling af personoplysninger, og for det andet ved dispensationer fra tilgængelighedsfristen i tilfælde, hvor det drejer sig om oplysninger om enkeltpersoners rent private forhold.
Flere af ordførerne har været inde på forholdet mellem retssikkerhed og tilgængelighed, og det er klart, at det er den vanskelige balancegang mellem det enkelte menneskes retssikkerhed og tilgængeligheden, arkivloven til alle tider skal skabe en passende ramme for.
Lad mig understrege, at da vi reviderede arkivloven i 1997, vedtog vi i den forbindelse bl.a., at der skulle være bedre mulighed for at screene sagsakter, således at man altså kunne sortere de oplysninger, som var egnet til hurtig offentliggørelse, fra andre oplysninger, som af hensyn til det enkelte menneskes retssikkerhed først kan være tilgængelige på et senere tidspunkt.
I 1997 kom der altså for mig at se en række forbedringer
af arkivloven
Det blev samtidig besluttet, at vi i samlingen 2001-2002 skal revidere den samlede arkivlovgivning, og på det tidspunkt vil der, siger jeg til hr. Søren Søndergaard og hr. Kim Behnke, være rig lejlighed til på baggrund af de erfaringer, vi har fået med administrationen af arkivloven og tilgængeligheden, at revidere arkivloven og eventuelt skabe bedre muligheder for tilgængelighed.
Men som sagt synes jeg, at der i forbindelse med den revision, vi har foretaget tidligere, er givet bedre muligheder.
Hr. Bendt Bendtsen kom med et helt konkret forslag om, at vi i forbindelse med denne revision skulle give det enkelte menneske mulighed for at sortere ud i de oplysninger, der arkiveres.
Han skulle oven i købet have mulighed for at slette oplysninger.
Hr. Bendt Bendtsen gik så vidt som til at sige, at også pårørende skulle have mulighed for inden for en årrække at sige, at der var personoplysninger, der kunne slettes.
Jeg synes, at det er en interessant problemstilling, som må diskuteres i Kulturudvalget.
Jeg kan se nogle administrative problemer med det, og jeg tror også, der er nogle retssikkerhedsmæssige problemer med det.
I det øjeblik oplysninger er slettet, kan det jo få betydning for et menneskes retssikkerhed og dets mulighed for at dokumentere sin uskyld i sager, der vedrører fortiden. Desuden må man sige, at der altså her også er behov for at afveje det enkelte menneskes interesse og offentlighedens interesse.
Det kan være et spørgsmål om at afveje det enkelte menneskes ønske om selvfølgelig at bevare sin integritet og samtidig at sikre offentligheden mulighed for eksempelvis at forske i interessante problemstillinger.
Men diskuter det i Kulturudvalget.
Hr. Ole Sohn spurgte mig om den kommende sammensætning
af Datatilsynet.
Det er ikke under min ressort, at den afgørelse bliver truffet, må jeg sige til hr. Ole Sohn.
Sammensætningen afgøres i forbindelse med, at man forhåbentlig vedtager loven om personoplysninger, som ligger i Justitsministeriet.
Så jeg vil henvise spørgsmålet til Retsudvalget.
Fru Aase Madsen gjorde opmærksom på, at Ombudsmanden havde stillet sig tvivlende over for kulturministerens kompetence til at uddelegere spørgsmål om kassation. I den sammenhæng skal jeg gøre opmærksom på, at Kulturministeriet har forelagt lovforslaget her for Ombudsmanden, og at Ombudsmanden ikke har haft bemærkninger.
Til spørgsmålet om kirkebøger vil jeg understrege, at det er kirkeministerens ansvar at tage stilling til, om kirkebøger skal føres elektronisk, og om kirkebøger i en periode skal føres både elektronisk og på papir.
Men under alle omstændigheder vil det være sådan, at kirkebøger arkiveres i den form, som datamaterialet skabes i. Endelig vil jeg selvfølgelig til sidst love, at der vil ske en koordinering mellem lovforslag nr. L 44 og lovforslag nr. L 96; der vil ske en koordinering mellem Kulturministeriet og Justitsministeriet.
Jeg er også sikker på, at der vil være en fornuftig koordinering mellem Retsudvalget og Kulturudvalget i denne vigtige sag.
Jeg tror, at det kommer til at tage et stykke tid.
Det betyder med andre ord også, at der bliver tid til en grundig debat.
Kulturudvalget får lejlighed til at stille en række af de spørgsmål, som allerede er formuleret her i dag.
Med de ord vil jeg sige tak for den venlige modtagelse
af lovforslaget.