runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Auken (S), 1999-04-08:
Der skal mere end fru Aase D. Madsen til at ødelægge mit gode humør i dag, så hun skal ikke have skyldfølelser i den anledning.
Jeg vil kun sige til hende, at jeg opfatter en vedtagelse i Folketinget, der opfordrer regeringen til at fremsætte et forslag så hurtigt som muligt, som en opfordring til os om at komme med disse forslag, sådan at vi forsvarligt kan nå at gøre dem færdige inden sommerferien.
Det arbejder vi på på højtryk.
Heldigvis er aftalen så tilpas detaljeret, så gennemarbejdet, at lovgivningsarbejdet, selv om det er meget kompliceret, har været overkommeligt, og vi regner med inden for de nærmeste dage at sende lovpakken til ordførerne bag elreformaftalen, og det vil sige, at så kommer forslagene herned i salen.
Med hensyn til fru Aase D. Madsens forslag til vedtagelse vil finansministeren i meget nær fremtid inddrage partierne bag finanslovaftalen for at give dem en orientering, og så vil de nødvendige skridt enten i form af et aktstykke eller lovgivning selvfølgelig også komme, så vi forsvarligt kan nå at behandle det inden sommerferien.
Jeg vil gerne til hr. Behnke sige, at femte udbudsrunde var en succes, men den blev først afsluttet sidste år, og vi har derfor ikke sat vand over, som hr. Behnke så rammende udtrykker det, til en sjette udbudsrunde; nu skal vi, tror
jeg, lige se tiden lidt an
Men som hr. Behnke måske ved, indførte vi i forbindelse med femte udbudsrunde en såkaldt åben dør-procedure, og den har vakt meget stor interesse; der er faktisk kommet en række projekter i gang som følge af denne åben dør-procedure.
Må jeg så endelig til hr. Hansen-Nord sige, at personligt har jeg det godt med en reform, hvor de liberale føler, at de har fået imødekommet deres liberale synspunkter, og hvor hr. Dahlgaard føler, at han har fået imødekommet sine synspunkter - jeg ved ikke, hvilken ideologisk etiket man skal sætte på.
Jeg tvivler på, at hr. Dahlgaard selv har ordforråd, der strækker til at kunne karakterisere den.
Men hvis han føler, han har fået tilfredsstillet sine ideologiske synspunkter, Socialistisk Folkeparti og regeringspartierne osv. også har fået opfyldt deres, så er vi vel ved et af de positive tilfælde i dansk politik, hvor det ikke er den laveste fællesnævners politik, men den højeste fællesnævners politik, der er gået igennem, og det er jeg faktisk glad for.
Jeg tror, det var Deng Xiaoping, som sagde om farven på katten, at den var han sådan set ideologisk indifferent over for, så længe katten fangede mus.
Og der vil blive fanget mange mus i den elreform.
Så jeg siger endnu en gang tak for debatten i dag.
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-08:
Energireformen opstiller et nyt ambitiøst mål, hvis man tager energireformen efter pålydende.
Den vedvarende energi skal fylde 20 pct., men samtidig ændrer man støtteformen, så vilkårene for mølleejerne bliver dårligere.
Man vil speede udbygningen op, siger man, men samtidig giver man sig selv nogle færre redskaber i hænde.
Der bliver simpelt hen en svagere forrentning i at investere i vedvarende energi.
Det er denne mærkværdighed, det er denne modsætning
mellem på den ene side et tilsyneladende flot mål og på den anden side de faktiske midler, hvor Enhedslisten ønsker at få afklaret, hvad man vil gøre, hvis vi kritikere får ret i antagelsen om, at udbygningen rent faktisk vil aftage.
Hvad er det for instrumenter, man har tænkt sig at tage i anvendelse for at nå et nyt mål?
Det springende punkt er bl.a. aftrapningen af 17-øren.
Støtten ophører efter et givet antal driftstimer.
Det er den ene problemstilling.
Og den anden problemstilling er, at man går over til et helt nyt system, et helt ny måde at støtte den grønne energi på, som skaber usikkerhed i branchen.
Derfor ønsker vi i den kommende time eller to at få en afklaring på det her område.
Besvarelse
Svend Auken (S), 1999-04-08:
Vi har været rundt om mange af de problemstillinger i debatten omkring energiredegørelsen.
Alligevel synes jeg, at det er udmærket, at Enhedslisten specifikt stiller spørgsmål om vedvarende energi.
Jeg vil imidlertid svare meget kort på det, fordi jeg faktisk synes, vi har været rundt om problemstillingen allerede.
Som bekendt videreføres elreformen »Energi 21«'s målsætninger i første omgang frem til udgangen af 2003, og jeg er selvfølgelig tilfreds med, at et bredt politisk flertal er enige om, at udbygning med vedvarende energi skal udgøre en hjørnesten i dansk energipolitik.
10 pct. af det danske elforbrug i 1998 blev produceret ved vedvarende energi.
Elreformen sikrer, at denne andel fordobles til 20 pct. med udgangen af 2003.
Intet andet land i EU har en så ambitiøs målsætning.
Intet andet land har så kontante midler til at nå det mål.
De 20 pct. vil blive opnået ved, at alle elforbrugere pålægges at købe en stigende andel VE-strøm.
De forbrugere, der ønsker en større andel VE-strøm end de 20 pct.,
vil selvfølgelig også stadig væk have mulighed for at købe mere. Elreformen sikrer altså en langt større forbrugerindflydelse
ved køb af VE-strøm, end der tidligere var tale om.
Det er også væsentligt at sikre forbrugerdeltagelsen i selv produktionen af grøn el.
Der vil derfor blive fastsat særlige regler med henblik på at styrke småproducenter og småskala VE-teknologier såsom solceller og husstandsmøller.
Det vil også blive overvejet, hvordan sammenslutninger af forbrugere kan opfylde deres købsforpligtelse af grøn strøm ved lokal udbygning af VE-anlæg.
Som sagt har jeg været inde på de øvrige spørgsmål i debatten tidligere.
For regeringen er det en meget vigtig del af elreformen, at vi nu har sikret en målsætning om de 20 pct. allerede ved udgangen af 2003.
Da jeg tiltrådte i sin tid som energiminister, i 1994, husker jeg, at da udgjorde andelen af VE-strøm 4 pct.
Nu er vi altså allerede oppe på 10 pct., og der er - synes jeg - god udsigt til, at vi når målet om de 20 pct. med udgangen af 2003. Forhandling
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-08:
Ifølge Enhedslistens vurdering er der mindst fire forhold, som vi ønsker at få afklaret, når det drejer sig om det grønne marked.
Det springende punkt er aftrapningen af 17-øren.
Støtten ophører efter et givet antal driftstimer.
Det kan vel i sig selv være slemt nok.
Vi ønsker at få en afklaring af, fra hvilket tidspunkt aftrapning regnes: fra opførelsestidspunktet eller fra en given dato i år.
Det mener vi er et meget springende punkt.
Forligspartierne har selv erkendt, hvor lokummet brænder.
Der står i oplægget til den kommende udmøntning af elreformen: »Såfremt disse ændringer af pristillægget til vindmøllerne resulterer i, at vindmølleejerne ikke vil kunne afvikle gælden på investering i vindmøller, vil støtten efter anmodning fra vindmølleejerne garantere, at systemansvaret kan overtage vindmøllerne.« Man erkender altså her selv, at der kan opstå problemer.
hvis 17-ørens bortfald indebærer, at tilbagebetalingstiden bliver længere og går ud over den tekniske levetid på 20 år, altså at der måske direkte skulle opstå negativ forrentning og lysten skulle dale, har forligspartierne så en plan B?
Eller er målsætningen skabt af hensyn til f.eks. fru Svanholt eller fru Dorit Myltoft, der både er liberal og grøn?
Så jeg efterlyser en diskussion om, hvad man eventuelt vil gøre, hvis markedet punkterer.
Hvis bankerne ikke vil give lån overhovedet, når de præcise vilkår kun kendes i 4 år frem, senere hen i 3 år frem, i 2 år frem, 1 år frem, har forligspartierne så en plan B?
Jeg har ikke noget specielt ønske om at få ret i nogen kritik.
Det har Enhedslisten ikke, det har markedet for vedvarende energi ikke; men alt tyder på, at der kan ske et kollaps, at der mangler redskaber til at indfri målene.
Og derfor er det vigtigt at høre, om forligspartierne er interesseret i at indgå i en diskussion om, hvordan man sikrer den opstillede målsætning.
Det er derfor, jeg endnu en gang må efterlyse:
Har man en plan B?
Et helt særskilt afsnit i den her diskussion er så spørgsmålet om det grønne marked.
Man vil altså etablere et særskilt marked for beviser, certifikater.
Jeg er meget interesseret i at høre, om man vil etablere et marked for grønne beviser på EU-plan, så man altså fra dansk side kan købe grønne beviser, f.eks. i Tyskland, der støtter tysk affaldsforbrænding.
Og såfremt noget sådant er tilfældet, vil der jo netop ikke være tale om et grønt marked; så vil der i virkeligheden være tale om, at man underminerer det grønne marked.
Derfor synes jeg da, det er vigtigt at høre: Er perspektivet for regeringspartierne og også for så vidt for Socialistisk Folkeparti og Det Radikale Venstre det, at vi skal have et marked for VE-beviser på EU-plan, hvor man kan købe sig til grøn strøm?
Endelig som det sidste ønsker Enhedslisten en afklaring af, om det er korrekt opfattet, at markedet for de grønne beviser er hermetisk adskilt fra markedet for strøm, som for os at se indebærer en lang række problemer, som igen kan underminere perspektivet for det grønne marked.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-04-08:
Som forkæmper for det grønne marked og de emner, som hr. Søren Kolstrup var inde på, synes jeg, hr. Søren Kolstrup med sig selv og sit bagland skal sætte sig godt ind i det her stof, for jeg synes, det er ganske vigtigt, at hr. Søren Kolstrup bidrager til, at der bliver tryghed på det her område.
Altså jeg har ikke lod og del i det samlede forlig, men jeg synes nok, jeg har lod og del i den proces, der har været omkring den her branche, og jeg kan garantere hr. Søren Kolstrup for, at de rammer, der er lavet, er fornuftige, og at der om kort tid vil komme en række nye vindinger, som gør, at det nok skal glide, og at den dér garanti om tilbagekøb osv. er for helt specielle ting, og jeg tror næsten ikke, det kommer til udfoldelse.
Men jeg tror, hr. Søren Kolstrup og hans bagland skal sætte sig meget ind i det her for at være med til ikke at skræmme, så man stopper det, man egentlig ønsker at fortsætte.
Så vil jeg i øvrigt i min ordførertale gå dybere ned i det, og så kan hr. Søren Kolstrup henvende sig, hvis han vil vide noget mere specifikt om det.
Martin Glerup (S), 1999-04-08:
Elreformen danner et godt udgangspunkt for udbygningen af den vedvarende energi, og der er skabt nogle gode overgangsordninger for vindmøllerne med et stort antal fuldlasttimer til den højeste takst, 60 øre pr. kWh, således at tæppet ikke rykkes væk under eksisterende investeringer.
Og det er jo klart, at når man går ind og regner i fuldlasttimetal, er det jo fra opførelsestidspunktet; hvornår skulle det ellers være fra?
Der er også skabt gode betingelser for at udskifte små, ineffektive vindmøller med nye højeffektive og flerdoble produktionen med langt færre møller, end vi har i naturen i dag, og det er til gavn for natur og miljø.
Alene inden udgangen af 2003 skal der ske en fordobling af aftag af vedvarende energi, og den efterspørgsel vil naturligvis gøre det sådan, at det bliver attraktivt at levere den vedvarende energi.
Gennem forskning og pilotprojekter skal der udvikles
ny energiformer, som endnu ikke er kommercielt interessante.
Det er i forbindelse med elreformen aftalt, at udviklingen af små husstandsmøller skal begunstiges.
Det kan f.eks. ske ved at tillade elafregning på årsbasis.
Endvidere satses der de kommende år på en banebrydende vindmølleudbygning til havs.
Jeg skal derfor indskrænke mig til at slutte med på vegne af Socialdemokratiet, Venstre, Det Konservative Folkeparti, SF, Det Radikale Venstre og Kristeligt Folkeparti at fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget konstaterer med tilfredshed, at der er indgået en bred politisk aftale om udbygning med vedvarende energi og gradvis indførelse af VE-beviser, som skal sikre stabil efterspørgsel på vedvarende energi frem til udgangen af år 2003 og Danmarks overholdelse af sine internationale miljøforpligtelser.«
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-08:
Jeg kunne forstå på Socialdemokratiets ordfører, at det var en selvfølge, at når man opregnede overgangsordningen for statsstøtten på de 17 øre, så var det fra møllens opsætningstidspunkt.
Jeg vil meget nødigt, som CD's ordfører omtalte, være med til at tale noget ihjel.
Men man bliver da også nødt til at konstatere det faktiske forhold, at hvis det er fra møllens opsætningstidspunkt, jamen så er der mange møller, der kan miste tilskuddet om ganske kort tid, om 1 år eller 2 år.
Det andet spørgsmål, jeg har til hr. Martin Glerup, er spørgsmålet om VE-beviserne.
Jeg ved, at hr. Martin Glerup vil indtage en nøgleposition, når det her skal realiseres.
Er det korrekt opfattet, at VE-beviserne er et lukket system, der intet har at gøre med grøn strøm-diskussionen, eller er det, hvis det nu er sort strøm, eller hvad det er, således, at man kan tænke sig, at man har et givet distributionsselskab, der sælger grøn strøm til forbrugerne, udelukkende fordi man har købt nogle beviser, og ikke fordi man producerer specielt grøn strøm?
Er det et sådant system, man vil arbejde hen imod, og er det korrekt opfattet, altså i princippet, at et distributionsselskab, der har købt atomkraftstrøm fra Frankrig, kan sælge strøm grønt, fordi man har købt nogle VE-beviser?
Martin Glerup (S), 1999-04-08:
Og det er vel også rimeligt nok.
Hr. Kolstrup tænker sig vel ikke, at man skal betale 60 øre pr. kWh til møller i evig tid, når de er afskrevet og betalt?
Det kan der vel ikke være nogen som helst rimelighed
Det er vel bedre at bruge de penge til at udvikle de energiformer, som endnu ikke kan klare sig, og som er under udvikling.
Og nu er det sådan, at vi skal have udarbejdet regler for VE-beviserne; det er ikke sket endnu.
Men princippet er selvfølgelig, at der udstedes bevis til producenten af el, af grøn el, og så skal distributionsselskabet, som leverer strøm, jo sikre sig at købe den grønne el, sådan at man kan bevise, at man har opfyldt sin op til 20 pct. forpligtelse til grøn el, og det vil blive fastsat på en måde, der ikke er til at tage fejl af.
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-08:
Fru Anni Svanholt taler om, at der skal finde en evaluering sted, og mit spørgsmål går så på: Hvis man klart kan konstatere, at der sker en overskridelse, fordi man går fra et system med pålæg og til, at man kan betale sig fra det, vil SF så melde fra og sige: Så må vi finde på et nyt system?
De borgerlige har jo ikke holdt sig tilbage med at fortælle om deres fremtidsperspektiv.
Anni Svanholt (SF), 1999-04-08:
Altså nu virker det fuldstændig, som om hr. Søren Kolstrup er gået helt i sort med de udtalelser, der kom her, og overhovedet ikke kan se det grønne længere. Jeg vil anbefale, at hr. Søren Kolstrup tager en gang grundig nærlæsning af aftalen.
Jeg vil gerne bistå med specialundervisning, hvis der er brug for det, for det her er altså en ekstrem udlægning af sagerne, som overhovedet ikke passer med, hvad der rent faktisk står i aftalen.
Jeg troede ikke, det var muligt at gå i sort på den sag.
Der er naturligvis opbakning til det, der ligger her.
Det har der jo været bredt, over en bank, og at tale med de ord, som hr. Søren Kolstrup tager i sin mund, er helt uforståeligt for mig her i dag.
Men jeg forstår godt, at det er svært for Enhedslisten at være uden for en sådan grøn aftale, og jeg vil gerne sige til Enhedslisten, at vi håber i SF og kan forstå, at regeringen også lægger op til, at man skal justere de grønne afgifter, at det er en fælles sag.
Det har vi været fælles om tidligere, og det er vi da parat til at gå ind og arbejde med.
Så der er ingen grund til, at hr. Søren Kolstrup skal være så ked af det.
Se nu lidt lyst på det og tag de grønne ting, som ligger her i dag, og vær glad for det.
Til hr. Søren Kolstrup: Jeg har tidligere redegjort for, hvilke forudsætninger der ligger til grund, hvilken forståelse der ligger til grund for afgift af CO2-kvoten, og at afgiften skal være sådan, at man ikke overskrider kvoten.
Det har hele tiden været tankegangen, og det mener vi også fortsat skal være tankegangen bag ved de kvoter og de afgifter.
Og skulle det vise sig, at de forudsætninger, som er lagt til grund, ikke kan holde, jamen så må man da diskutere det, så må vi jo have en højere afgift.
For jeg har forstået det sådan, at regeringen og SF er enige om, at det er forståelsen, så det er klart.
Vi skal jo have noget, der virker.
Det er jo meningen med det her.
Vi skal jo væk fra de her festtaler, hvor det bare er nogle luftige ting og nogle målsætninger, som ikke kan virke rigtigt.
Det er vi optaget af, og jeg håber da også, at hr. Søren Kolstrup er enig med mig i, at det er det, vi skal gøre.
Til hr. Frank Dahlgaard vil jeg gerne sige, at ja, men vi vedstår naturligvis, at vi har lavet en aftale.
Jeg fremhæver her i dag på SF's vegne, hvad vi lægger vægt på, hvad vi synes er de gode ting, og hvad det er for aftryk, som SF har sat, og tilsvarende har jeg lyttet mig til, hvad andre partier også har været optaget af.
Det er nok en helt naturlig øvelse ved sådan en lejlighed.
Men det er klart nok, at jeg også ved denne her lejlighed vil sige, erkende, hvordan det er med markedsåbningen.
Derfor er det blevet på denne her måde, men når vi gør det op, så synes vi, at vi kan være tilfredse med, hvad der er sket på miljøområdet.
Og så med hensyn til pris.
Ja, dér må vi sige, at nu bliver det jo sådan, at udgifterne til vedvarende energi kommer over på elprisen.
Det synes vi sådan set er helt rigtigt, så man kan se det, så forbrugerne kan se, hvordan det er.
Og så skal jeg lige sige, at SF jo så også ved denne her lejlighed har været med til at skaffe de 2 mia. kr. til statskassen.
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-08:
Vi har tidligere været inde på det.
Når verden bliver for sort, så tror jeg også, der er et behov for ligesom at idealisere den.
Det kan jeg godt forstå.
Det, der er det beklagelige, er selvfølgelig, at vi får en overflødig markedsåbning, og at der er nogle stemmer, der ikke tæller.
Vi kunne have skabt et grønt flertal, der havde hindret den markedsåbning, som SF hidtil har været modstander af.
Og det er jo dér, forskellen på SF og Enhedslisten ligger, og ikke i, at Enhedslisten til et hvilket som helst tidspunkt er parat med en masse hæfteplaster, efter at man har lavet den her markedsåbning.
Det er klart, det er vi da.
Vi går altid ind for selv den mindste forbedring.
Men så skal jeg konstatere over for CD, at jeg ved, at CD's ordfører har et indgående kendskab til et par danske øer, og ligesom CD's ordfører går Enhedslisten ind for, at de udmærkede landvindinger, man har gjort på disse danske øer, breder sig internationalt.
Det er lige præcis den erfaring, som vi ønsker at internationalisere, og ikke kræmmernes internationalisering.
Dér har vi et skel.
Til De Konservative: Jeg glæder mig til den dag, hr. Frank Dahlgaard har ressourcer til at tage udgangspunkt i, hvad Enhedslisten rent faktisk står for.
Den dag må vel komme.
Jeg håber det.
Hr. Frank Dahlgaard drømmer sig tilbage til de gode, gamle 1950'ere, da der var stalinister og ikkestalinister.
Der var i øvrigt også en tredje styrke dengang, men den var svagere, end den er i dag.
Jeg skal gøre hr. Frank Dahlgaard opmærksom på, at Enhedslisten har stået ved den danske elsektor med de danske erfaringer, der er dér, og det var den, vi havde ønsket udbygget og yderligere demokratiseret uden en markedsåbning.
Og så er vi i øvrigt nogle, der har kritiseret det østeuropæiske system og ikke mindst dets atomkraftværker og kulkraftværker - det har jeg fortalt hr. Frank Dahlgaard før, men nu skal det jo også siges til protokollen - og jeg har såmænd selv været nede at protestere mod dem to gange.
Dér mødte jeg i øvrigt ikke hr. Frank Dahlgaard.
Så hr. Frank Dahlgaard får sat de forkerte vejskilte op her i verden.
Og så endelig til Kristeligt Folkeparti:
Det var det, jeg talte om.
Fru Anni Svanholt siger, vi skal have noget, der virker.
Kan fru Anni Svanholt så bekræfte, at det skal forstås således, at hvis den her afgift er for lille, så er SF indstillet på, at man får en afgift, der er så tilpas høj, at systemet rent faktisk virker, og at fru Anni Svanholt måske også er indstillet på at bruge det flertal, som måtte være til stede, for at man kan finde den helt nødvendige afgift?
For vi skal jo have noget, der virker, ubetinget.
Har jeg forstået fru Anni Svanholt korrekt?
Anni Svanholt (SF), 1999-04-08:
Jamen hr. Søren Kolstrup, det er jo herligt, at Enhedslisten også er stærkt optaget af det her og går op i det med liv og sjæl.
Det er jo glimrende.
Det engagement vil vi da sætte pris på også kom til udfoldelse, sådan at Enhedslisten måske også i en anden forbindelse var til noget og ville være med til noget.
Indtil videre ligger det jo fuldstændig klart, hvordan det er her, og at de forudsætninger, der ligger til grund, er sådan indrettet, at det virker.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-04-08:
Fru Aase D. Madsen havde i sin gennemgang eller beskrivelse af reaktionerne på aftalen om en elreform nogle ganske drastiske bemærkninger om erhvervslivets reaktion: det var negativt og virksomheder lukkede og den slags.
Sådan erindrer jeg det ikke.
Var det ikke sådan, at Dansk Industri kom ud med en positiv reaktion i deres eget
blad og i dagspressen og her fastholdt, at de alt i alt var glade for den aftale, der er lavet på elområdet
Jo, sådan var det.
Aase D. Madsen (DF), 1999-04-08:
Så kan jeg kun sige til hr. Frank Dahlgaard, at så må det være før, Dansk Industri havde læst elreformens negative sider helt igennem, for hvorfor skulle Dansk Industri ellers henvende sig? Dansk Industri har sådan en gruppe, der sidder og ser på udgifterne for dansk industri. Hvorfor vil de så have et møde med erhvervsministeren?
Det er netop efter, at de har læst elreformen, de siger, at nu er det så galt med afgifterne.
I forvejen var det galt, men nu har vi lagt afgifterne for elreformen oveni, og nu er det så galt, at vi altså må sige til erhvervsministeren: Help, help, help, erhvervsminister, hjælp os dog i vores nød!
Ja, igen og igen og igen, og hvad har det hjulpet?
Intet.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-04-08:
Som værende en af dem, der har været med til at bære de tunge byrder her, må jeg sige til hr. Ebbe Kalnæs, at magen til friløb i dansk politik skal man lede længe efter.
Jeg må spørge hr. Ebbe Kalnæs: Hvad er det for en politisk verden, CD lever i?
Hr. Ebbe Kalnæs står og roser næsten alt i energireformen minus det, vi andre selvfølgelig også havde store problemer med, men hvor nogle måtte vælge
den ansvarlige holdning og sige: Vi er nødt til at blive ved bordet; vi er nødt til at være med til at påvirke kraftværkernes åbningsbalance; vi er nødt til at få de dér CO2-kvoter rigtigt på plads i en fremtid.
Hvis ikke der er nogen, der gør det, så er der altså nogle andre, der sætter dagsordenen.
Jeg vil godt bede hr. Ebbe Kalnæs ligesom filosofere lidt over dette friløb og effekten af det i det lange løb.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-04-08:
Med udgangspunkt i, hvad hr. Søren Kolstrup har sagt i sin ordførertale, vil jeg gerne spørge hr. Søren Kolstrup, om ikke det, når nu det dér rå marked begynder at virke, var klogt af Enhedslisten at skifte kurs og hjælpe med til, at dansk energiproduktion inklusive elværkerne fik en fornuftig plads i det, for hr. Søren Kolstrup ved godt, at der er miljøgevinster ved, at det netop er Danmark, der producerer energien på de områder. En anden ting, som undrer mig, er, at når man går tilbage i tiden og ser venstrefløjens normale terminologi og udtryk, var den meget bred og meget international.
Jeg ser en stadig større indsnævring i hele argumentationen fra Enhedslisten og venstrefløjen til sådan noget meget lokalt og tagen afstand fra alt andet, og jeg hører mere og mere en argumentation, der en gang imellem næsten ligner Dansk Folkepartis, som »hvad rager det andet os, bare vi har ordnet vores små lokale forhold selv«.