runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Pedersen (V), 1998-12-17:
Hr. Ole Sohn harcelerer meget over, at der er nævnt ordene fleksible arbejdsvilkår, altså, at det skal være fleksibelt.
Tænk, for mig er fleksibel altså et positivt ord.
Jeg synes, det er positivt at sige, at der bør være flere fleksible arbejdsvilkår også i folkeskolen.
Vi har
fuld tillid til, at det er noget, man så i første omgang frit debatterer mellem de parter, der forhandler, og det er så Kommunernes Landsforening og folkeskolelærernes organisationer.
Jeg kan altså ikke forstå, hvorfor man er bange for et ord, der hedder fleksibel - altså en tro på, at man måske kunne bruge arbejdstiden på en anden måde, også med større tilfredshed for lærerne og måske også med det resultat, at udbyttet, det faglige niveau, står fuldt i forhold til det, man ofrer i ressourcer på den danske folkeskole og den danske folkeskoleelev.
Tænk, jeg synes, det er et venligt tilsagn, at man godt vil støtte fleksible arbejdsvilkår.
Tænk, hvis der havde stået, at man ville indføre stive arbejdsregler i den danske folkeskole.
Så kunne jeg forstå, at man ville sige: Hvad er
det for noget?
Men for mig er det altså et plusord, som vi ikke har haft særlig svært ved at tilslutte os.
Hr. Jørgen Estrup spørger, hvad det egentlig er, vi vil gøre anderledes, altså om ikke vi skulle være glade for den nuværende regering.
Jamen det er klart, at der er ting, den nuværende regering gør, som vi er kede af på danskernes vegne, men som vi som parti ikke umiddelbart lider tab ved.
Det må jeg sige.
Sådan er det.
Det, hr. Jacob Buksti måske ikke rigtig vil anerkende, er, at vores samfundsmodel er en anden.
Det er egentlig en anden.
Det er et opgør med systemer, med systemtankegangen.
Det er dette at kunne slippe kræfterne løs, hvor de ikke skal bremses af systemer, det er det at anerkende, at skal man have en god velfærd, så skal det være godt at komme på arbejde, så skal arbejdspladsen være der.
Så vores model er en anden.
Vi vil stimulere til at skabe virksomheder, at man kan få lov at beholde penge til reinvestering, og at det i øvrigt kan betale sig at være selvhjulpen på arbejdsmarkedet.
Aage Frandsen (SF), 1998-12-17:
Jeg vil da godt indledningsvis takke hr. Thor Pedersen for svaret på, at den efterlønsmodtager, der vælger at gå af som 60-årig og altså vælger efterlønnen, taber penge ved det her.
Jeg forstod det også sådan på hr. Thor Pedersen, at det også er meningen med det, fordi man netop skal anspore folk til at blive længere, og at det vel er en slags kompensation for, at efterlønsalderen stadig væk er 60 år, sådan at man kan sige, at det er en dårlig efterløn fra 60-62 år.
Så fik jeg ikke svar på det andet spørgsmål, som jeg godt vil gentage, for jeg synes ikke, det er så dårligt et spørgsmål.
Vi har i øjeblikket en 200-timers-regel, som giver mulighed for, at alle kan arbejde ved siden af uden modregning.
Nu gør man det mere fleksibelt, den del er vi tilhængere af.
timeregel tror jeg, men i virkeligheden en kroneregel, sådan at man f.eks. kunne tjene de første 30.000 kr. uden modregning.
Det, der er problemet, er, at mange af de mennesker, der har lyst til at arbejde lidt ved siden af, i dag kan gøre det uden modregning - selvfølgelig skal de betale skat - men i fremtiden er det modregnet, og det vil sige, at mange kun vil tjene 5-10 kr. netto.
Det er ikke til gavn for den lille mand for at bruge Venstres egen terminologi.
Pernille Frahm (SF), 1998-12-17:
Se, der var jo en pointe i nogle af de spørgsmål, jeg stillede til hr. Thor Pedersen.
Omkring aktiveringen var pointen jo netop rettigheder, og når hr. Thor Pedersen snakker om det fleksible system, så er det jo netop et system uden minimumsrettigheder.
Derfor vil jeg gerne gentage mit spørgsmål, om Venstre virkelig mener det alvorligt med den enkeltes rettigheder på bekostning af systemet.
Vil Venstre sikre, at de aktiverede på tværs af systemet får de samme rettigheder, som andre arbejdstagere får? Med hensyn til boligydelsen fik jeg heller ikke noget klart svar; dér fik jeg en forblommet tale om, at det skulle være til mennesker og ikke mursten.
Jeg kan forstå, at de mennesker, der især skal sikres her, er dem, der har en kapitalpension, og dem, der har en formue, og de mursten, der især skal sikres her, er mursten, som folk kan gå ud og belåne, så de kan forøge deres private forbrug.
Det, Venstre snakker om i forbindelse med de livstruende sygdomme, er jo også et resultat af en systemtænkning.
Det er nemlig det system, som Sundhedsstyrelsen har sat på skinner, og de skal nu komme forud for alle andre.
Hvad betyder det for amternes mulighed for at lave en økonomisk prioritering?
Jeg synes heller ikke, der var noget klart svar på hr. Jørgen Estrups spørgsmål: Hvorfor vil Venstre egentlig have en anden regering; går det ikke meget godt sådan set ud fra Venstres synspunkt lige nu?
Kristen Touborg (SF), 1998-12-17:
Jeg vil godt her nøjes med et enkelt citat af hr. Ivar Hansen fra Vestkysten den 4. april 1998, hvor hr. Ivar Hansen siger, at han vil medvirke til, at kritikken af kvaliteten kan bringes til ophør, at det er hans væsentligste opgave, og at han påregner regeringens aktive medvirken.
Og til Jyllands-Posten den 3. august udtaler han, at han allerede til efteråret vil tage initiativ til reformer af Folketingets arbejdsproces.
Hvordan har Venstre så medvirket til en forbedret lovkvalitet i finansproceduren for at opfylde dette flotte Venstreløfte?
Hvordan har Venstre sikret, at fru Birthe Rønn Hornbechs udtalelser til Politiken den 16. september ikke gælder for den her finanslovvedtagelse?
Dér udtaler fru Birthe Rønn Hornbech, at den værst tænkelige form for lovsjusk er følgevirkningen af det årlige pseudoslagsmål om finansloven.
Er det her virkelig i overensstemmelse med Venstres demokratiopfattelse, når man over én nat gennemfører dybtgående ændringer af væsentlige samfundsområder, uden at der er sket nogen som helst høring endsige debat hverken i Folketinget eller i befolkningen?
Thor Pedersen (V), 1998-12-17:
Hr. Aage Frandsen nævner, at man taber penge.
Og det er rigtigt.
Men spørgsmålet er i forhold til hvad.
Hvis man laver regnestykket, at man kan gå på efterløn som 60-årig i dag og blive til man er 67 år, og holder det over for, at man i fremtiden kan gå på efterløn, når man er 60 år, til man er 65 år, så er det klart, at så ligger der et tab på de sidste 2 år i den samlede sum, man egentlig kan få udbetalt.
Sådan kan det opfattes.
Men det gælder jo alle ydelser, man i øvrigt kan få i forbindelse med en pension, altså ved at sænke pensionsalderen.
Så spørgsmålet er, om det at sænke pensionsalderen i virkeligheden er et velfærdsgode, eller det ikke er et velfærdsgode.
, for den sags skyld til man er 70 år eller 75 år, så længe helbredet holder.
Til spørgsmålet om de 200 timer: Det er rigtigt, at man kan sige, at der ikke er en relativ fordel ved at påtage sig arbejde på et lavtlønsområde i forhold til at være i en mellemindkomstgruppe eller på et højtlønnet område.
Det er jo netop, fordi man har en høj kompensationsgrad ved at gå på efterløn i forhold til den indtjening, man ellers ville have.
Så det kan for så vidt ikke løses, medmindre man ændrer kompensationsgraden.
Så siger hr. Aage Frandsen, at man jo kunne gøre det ved et bundfradrag, og det er for så vidt også rigtigt.
Man kan godt lave et bundfradrag, der kan løse en del af den problemstilling.
Til fru Pernille Frahm: Med hensyn til spørgsmålet om de rettigheder, man i øvrigt har i forbindelse med aktivering, kan man jo sige, at aktivering i sig selv ikke er et job.
Det er en særlig indsats for at få folk i job.
Sådan opfatter vi det, og derfor ligger der også hos os, at dagpengeretten er knyttet til, at man så egentlig har et job.
En grundlæggende ændring af den lovgivning, der stammer tilbage fra 1939, den midlertidige lov om regulering af boligforholdene.
Villy Søvndal (SF), 1998-12-17:
Jeg synes altid, der er grund til at kvittere, når hr. Thor Pedersen har sagt noget klogt. Det gjorde hr. Thor Pedersen for lidt siden.
Han sagde nemlig før frokostpausen, at enhver kan lave de regnestykker, som SF har fremlagt.
Det er et spørgsmål om simpel addition.
Det er jeg meget enig i.
Så vil jeg spørge hr. Thor Pedersen: Synes hr. Thor Pedersen så ikke, det er påfaldende, at der kun er ét parti, der har lavet dem?
Og har Venstre lavet dem?
Det må dog være nærliggende for et parti, der er optaget af den lille mands vilkår, at vide, hvordan det, man nu har vedtaget, så indvirker på den lille mand.
Betyder det så også, at Venstre har kendt konsekvenserne af det, man lavede? Var Venstre opmærksom på - det vil jeg godt spørge om - at førtidspensionister kom til at tabe i det omfang, det er tilfældet?
Var Venstre opmærksom på, at hvis man på tværs sammenlægger virkningen af beskåret boligstøtte, virkningen af forhøjet kontingent og virkningen af forringet medicintilskud, så betyder det, at småindkomstgrupper kommer til at tabe op mod 10.000 kr. om året?
Venstre siger, at de beregninger er nemme at lave.
Havde Venstre lavet dem?
Var Venstre opmærksom på det?
Jens Peter Vernersen (S), 1998-12-17:
Fra talerstolen kan hr. Thor Pedersen åbenbart sige hvad som helst, hvis ellers det ligger inden for forretningsordenens rammer.
Det benytter hr. Thor Pedersen sig af.
Lige før frokostpausen gav hr. Thor Pedersen udtryk for, at det vil koste pensionsopsparerne 30 mia. kr. med pinsepakken.
Jeg vil sige til hr. Thor Pedersen, at mage til vrøvl skal man lede længe efter.
Hvis man går ind og kigger i alt, hvad vi har af beregninger på dette område, er det jo ikke tilfældet.
Og hvis hr. Thor Pedersen kommer nu og siger: Jamen jeg har alligevel en anden beregning, så er det jo helt afgørende, hvad forudsætningen er. Der er jo ingen, der kan sige noget som helst om, hvilke forudsætninger der skal lægges ind i pensionsopsparingen 5 år, 10 år, 20 år frem i tiden, hvis vi taler om de økonomiske forudsætninger.
Det må hr. Thor Pedersen dog vide.
Hr. Thor Pedersen var også ude igen med bemærkninger om den lille mand, som blev ramt af pinsepakken og af renteordningerne.
Jeg vil godt sige: Hvis ikke vi havde stoppet husprisernes himmelflugt, havde nye boligejere, nye boligkøbere aldrig haft muligheder for at købe eget hus.
Thor Pedersen (V), 1998-12-17:
Jeg må lige sige til hr. Jens Peter Vernersen, at det ikke er sikkert, jeg kan nå at svare på alt i første omgang, men alt kan besvares, hvis tiden tillader.
Jeg skylder også lige fru Pernille Frahm et svar på spørgsmålet om de fire sygdomme, hvorfor det lige var de fire sygdomme, man havde udvalgt, og det betød så, at alle andre var nedprioriteret.
Det er sagt gentagne gange, at årsagen til, at de fire sygdomme er anvist i aftalen, alene skyldes, at her er behandlingstider og et behandlingsforløb udmeldt i Sundhedsstyrelsen.
Og så kommer der udmeldinger for andre livstruende lidelser i takt med, at Sundhedssstyrelsen udarbejder og godkender behandlingstider.
Men det er jo stadig sådan, at den enkelte læge, der har et ansvar på sygehuset, i sit arbejde også har en pligt til at indskrive patienter, der skal behandles her og nu.
Så det er jo stadig sådan, at det er den enkelte læge på sygehuset, der også er med til at afgøre, hvilken patient i øvrigt der bliver behandlet.
Det ansvar har den enkelte læge jo i sin visitation til behandling på et sygehus.
Så til hr. Villy Søvndal, der spørger, om vi ved, hvad vi har vedtaget.
vi gør.
Problemet er blot, at hr. Villy Søvndal spørger, om vi også ved, hvad det er, vi ikke har vedtaget.
Og det ved vi også, for vi har nemlig ikke vedtaget de regler omkring førtidspension.
Den byrde, der kan ligge for en pensionist efter år 2004, når man reducerer folkepensionsalderen fra 67 til 65 år, er jo lige præcis ikke bearbejdet i lovgivningen.
Det er noget af det, vi kommer til at forholde os til, for ingen har jo ment i omlægningen af folkepensionsalderen, at nogle, der i forvejen har det svært, skulle have det endnu sværere; at den, der sidder i en kørestol, skal opleve, at man får en mindre rådighed i dagligdagen end den, man har i den nuværende ordning.
Så det er noget, der skal løses via lovgivningen.
Så til hr. Jens Peter Vernersen med hensyn til de 30 mia. kr. i pinsepakken: Hvis jeg må nævne, hvordan tallene opstår: Kapitalafkastskat på 26 pct. i stedet for realrenteafgift, minus 12 mia. kr.; engangsprovenu vedrørende ændret opgørelsesprincip, minus 5,1 mia. kr.; reduceret
fradrag for indskud på kapitalpensioner, minus 20 mia. kr.
Tallene er jo velkendte og veldokumenterede: 30 mia. kr.
Og så siger hr. Jens Peter Vernersen, at det var for at fjerne den her voldsomme stigning i huspriserne.
Der ligger jo et udmærket svar fra finansministeren, der viser, at husprisernes niveau i 1998 svarede til niveauet i 1975 i faste priser.
Man har alene fastholdt værdien af boligen fra 1975 til 1998.
Der er ikke nogen realvækst i boligpriserne.
Det er endda sådan, at de, der har købt hus i første kvartal af 1987, vil opleve, at de i dag ikke kan sælge huset til samme pris i realværdi.
Jes Lunde (SF), 1998-12-17:
Venstres ordfører sagde før pausen, at kommende Venstrefolk fra år 2004 og fremad må tage stilling til efterlønnen ud fra, hvad de er gået til valg på.
De er fritstillede.
Så ved vi det.
Der er ikke nogen efterlønsgaranti fra Venstres side.
Socialdemokraterne gør jo ellers ude i forsamlingshusene et stort nummer ud af, at det lige præcis skulle være fidusen
ved hele aftalen her, at nu havde man bundet Venstre.
Nu kan vi jo så se, at det var en klam fidus.
Der er ikke nogen garanti fra Venstre.
De står frit i forhold til efter år 2004 at afskaffe efterlønnen.
Så ved vi det.
Jan Petersen (S), 1998-12-17:
Må jeg ikke starte med at sige, at jeg faktisk tror på Venstre i den her efterlønssag.
Det gjorde vi også, da den blev lavet i 1979.
Så den uro, som hr. Jes Lunde nu forsøger at skabe, kan da godt bidrage til, at folk fortsat er urolige ved det her.
Men jeg tror ikke, det har realpolitisk dækning.
Og sådan læser jeg også, hvad hr. Thor Pedersen siger.
Til hr. Thor Pedersen: Så fik jeg jo det svar, at det var 85 pct., Venstre gik efter til fritvalgsordningen.
Men forudsætningen for, at der ikke er egenbetaling, er så, at de priser, man i givet fald skulle ud at hente sig på private hospitaler, var 85 pct. og ikke over.
For jeg har vel ret i, at hvis de er over, så er det for egen regning, patienten skal anvende det frie valg.
Se, det er her, pointen er i, hvad det er, Venstre ikke har fået på gennembruddet.
Det system, der er bygget op, indebærer en garanti for, at man får behandling.
Det er rigtigt i den yderste ende, at dér er der en mulighed for, at man selv kan gå ud.
Det er et vink med en vognstang til amterne.
Men pointen er, at der ikke kom noget gennembrud, der udløste egenbetaling ved behandling i sundhedsvæsenet.
Så mit spørgsmål er: Har jeg ikke ret i, at der ikke er egenbetaling, hr. Thor Pedersen, og at der ikke er noget 85 pct.s beløb med, når man går ud og skal have behandling for en livstruende sygdom?
Det er for fuld offentlig regning.
Ole Sohn (SF), 1998-12-17:
Det er muligt, at man ved, hvor man har Venstre.
Men det er i hvert fald svært at få hold på hr. Thor Pedersen, når han skal svare.
Så jeg prøver at se, om jeg kan gøre det lidt mere præcist.
Enhver i den her sag ønsker jo at skabe fleksibilitet i alle sammenhænge.
Det er jo et positivt ladet ord.
Spørgsmålet er, hvad man lægger i ordet fleksibilitet.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Thor Pedersen: Ønsker Venstre at bidrage med flere midler til folkeskolen, sådan at man kan skabe nogle bedre, mere fleksible arbejdsvilkår for lærerne og gode rammer for børnene, sådan at man ikke som i dag har en stresset hverdag, som gør det sværere og sværere for lærerne at leve op til de forpligtelser, som ligger i folkeskoleloven?
Vil man give flere midler til folkeskolen i forbindelse med de kommende forhandlinger?
Det andet spørgsmål er sådan set en hjælp til hr. Thor Pedersen.
Når hr. Kim Behnke bliver ved med at spørge om Venstres frådseri til filmstøtten, vil jeg gerne spørge
hr. Thor Pedersen - han glemte at svare sidste gang, nu kan han få muligheden - om det ikke er korrekt, at Venstre ikke støtter filmstøtten andet end i 1999.
Ifølge Venstres kulturordfører, fru Esther Larsen, har man kun givet tilsagn om støtte for 1999, men man ønsker ikke at fortsætte støtten i år 2000 og år 2001.
Thor Pedersen (V), 1998-12-17:
Jeg vil lige sige til hr. Poul Nødgaard, at i Venstre har vi da ikke givet nogen garanti for, at man skulle have overgangsydelse, til man bliver 67 år.
Der er en lovgivning, og der er en ny lovgivning, og det, som vi konstaterer, er, at der kommer en ny pensionsalder, når man er 65 år, for dem, der fylder 60 år den 1. juli 1999 - det er altså dem, der fylder 65 år den 1. juli 2004 - og det er det, vi har vedtaget.
Må jeg sige om det ekstra kontingent, at det synes vi er en rigtig ordning.
Det er lige præcis ikke en skat, det er jo en ret, som man opnår ved at betale et kontingent, en ret til at få en efterlønsydelse, som i øvrigt er større end det, man indbetaler, og de, der vælger ikke at tage efterlønsydelsen, får deres penge tilbage forrentet.
Det er jo lige præcis ikke en skat.
En skat er jo kendetegnet ved, at man indbetaler et beløb, og som regel får man ikke noget tilbage, eller også er det et omfordelt beløb.
Det her er ikke en skat.
Det beløb, som man over årene indbetaler, får man tilbage enten som efterløn eller som en bonus, hvis man ikke går på efterløn.
Til hr. Poul Erik Dyrlund.
Vi har jo ikke det synspunkt, og det ved hr. Poul Erik Dyrlund også, at det er et mål, at nogle skal nedslides.
Vi ønsker vel alle, at der er et godt arbejdsmiljø, at man går glad på arbejde og kommer godt hjem, at man undgår ulykker, og at man undgår sygdom.
Det er vel et fælles ønske for alle. Men dér, hvor vi ikke er enige, er, om arbejdsmiljøloven skal gælde for, hvad folk må i deres eget hjem, om de må udskifte tagplader, og om det er rimeligt, at man bliver antastet af politiet og lagt i håndjern, som det skete for en tidligere skolelærer. Det mener vi ikke, det er.
Friheden til selv at bestemme må gå forud for, hvad Folketinget i øvrigt måtte mene skal gælde for almindelige arbejdspladser.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-12-17:
Det er jo lidt interessant at lytte til hr. Thor Pedersen, når der bliver sagt: Vi skal ikke sende folk på førtidspension, og vi skal ikke sige til den enkelte, at dig er der ikke brug for mere, fordi den enkelte har pådraget sig nedslidning eller andre former for skavanker.
Der skal fortsat være plads til disse personer.
Det er altså tilsyneladende godt nok for Venstre.
Det er det ikke for Socialdemokratiet.
Men når det er godt nok for Venstre, harmonerer det jo meget godt med den holdning, som Venstre har til arbejdsmiljøet, hvor man i de seneste mange år den ene gang efter den anden har vendt tommelfingeren nedad, når vi har forsøgt at forbedre arbejdsmiljøreglerne.
Men det er godt nok for Venstre.
Man accepterer altså i Venstre, at folk bliver nedslidt, og at de pådrager sig skavanker.
Der er meget god harmoni til det med holdningen til arbejdsmiljøet.
Det er ikke godt nok, vil jeg sige til hr. Thor
Pedersen
Det, som vi målrettet skal sikre, er, at folk ikke pådrager sig den nedslidning, og at folk ikke pådrager sig disse skader.
Det er her, der bør sættes ind, og det vil jeg gerne høre Venstres bud på.
Poul Nødgaard (DF), 1998-12-17:
Jeg stillede hr. Thor Pedersen to spørgsmål.
Det ene blev ikke besvaret, og det andet blev besvaret sådan cirka, sådan dér.
Jeg spurgte om, hvorfor de folk, der er på overgangsydelse, som 65-årige skal føres ned på folkepension, når de, da de gik på overgangsydelse, har fået et løfte om, at de kunne bevare deres 82 pct. i hele perioden, frem til de blev 67 år.
Det var det ene spørgsmål.
Det andet var om efterlønskontingentet, og jeg forstår godt, at hr. Thor Pedersen krøb let og elegant uden om det, for det er formentlig ikke Venstres politik at opkræve ekstra skatter og afgifter hos folk.
Det, der i realiteten er tale om, det ved hr. Thor Pedersen udmærket, og det er sikkert også derfor, han ikke besvarede spørgsmålet, er, at man nu opkræver et ekstra kontingent på et antal tusinde kroner om året hos de lønmodtagere, der ønsker at være med i en efterlønsordning, en ordning, som eksisterer i øjeblikket inden for statsskatterne og inden for arbejdsløshedskontingentet.
Jeg spørger endnu en gang hr. Thor Pedersen: Giv mig venligst et konkret, kontant svar på disse to spørgsmål.
Frank Aaen (EL), 1998-12-17:
Jeg forstod på hr. Jan Petersen, at vi er enige om, at regeringen vandt valget ved at love at forsvare efterlønnen, forsvare lejerne, forsvare de arbejdsløse, forsvare vores velfærdssystem mod brugerbetaling, mod nedskæringer.
Vi kan så bare her konstatere, at regeringen gør det stik modsatte, selv gør alt det, man sagde V og K ville gøre, hvis de kom til magten. Hr. Jan Petersen tilføjede så: Socialdemokratiet vandt også valget ved at sige, at man ville prioritere de offentlige udgifter.
Ja, det er måske rigtigt; det vil jeg ikke helt se bort fra.
Men det, der sker nu, er da ikke det, man vandt på.
Hvad er det, der sker nu?
Hvad er det for en
prioritering, der sker nu?
Det er, at alle de penge, man tager ind i efterlønskontingentet, man sparer ved nedskæringer, man tager ind ved øget brugerbetaling, alle de penge går jo til at finansiere skattelettelser til erhvervslivet.
Det er den prioritering, man er ved at foretage lige nu: skattelettelser til erhvervslivet på bekostning af velfærden.
Altså, hr. Jan Petersen, regeringen vandt valget på at ville være et alternativ til hr. Anders Fogh Rasmussen.
Har man opgivet den ambition, eller kan vi forvente, at Socialdemokratiet fremover vil prøve igen at leve op til, at der er forskel på det, Venstre og De Konservative står for, og det, regeringen står for?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-17:
Hr. Thor Pedersen har brugt mange kræfter heroppe fra talerstolen på at forklare det forlig, der er indgået på sygehusområdet, og han har forsøgt ad forskellig vej at få os til at begribe, at det dog er et kvalitetsløft, og at der er sket et gennembrud.
Jeg må sige til hr. Thor Pedersen, at det er meget, meget svært at finde det her såkaldte gennembrud.
Sagen er jo, at Folketinget har været fuldstændig enig om, at der skulle ske forbedringer i sygehusvæsenet, og at ventetiderne skulle nedbringes.
Det, der har været problemet, synes vi fra Dansk Folkepartis side, har været at få et flertal til at forstå, at det skulle ske langt hurtigere end det, der har været lagt op til.
Spørgsmålet er så, om den aftale, som Venstre nu har været med til at indgå, får det til at gå hurtigere, og det har hr. Thor Pedersen jo selv givet svaret på: Det gør den ikke.
For man har altså lagt det i hænderne på Sundhedsstyrelsen at finde ud af stille og roligt at få udmeldt nogle fagligt acceptable ventetider, og først, når Sundhedsstyrelsen er nået frem til det, kan man så blive omfattet af denne såkaldte garanti.
Jeg vil sige til hr. Thor Pedersen, at det lige præcis var sådan et forløb, der var lagt til rette før finanslovforliget, og derfor er det altså svært at finde et columbusæg i den aftale, som Venstre har været med til at indgå på sygehusområdet.