Arne Melchior (CD), 1998-01-15:
Som det vil være vidt bekendt, er CD principielt ikke nogen tilhænger af folkeafstemninger.
Det er snart 25 år siden, hr. Erhard Jacobsen sagde, at den slags oftere tager karakter af en stemning end af en afstemning.
Det er altså ikke kun i dette tilfælde, vi er imod. Vi har heldigvis ikke ret mange af dem, og jeg tør godt spå, at i de kommende årtier får vi heller ikke ret mange af dem.
Det er der mange grunde til.
Det har jeg ikke tid til at diskutere her.
Jeg vil hellere ind på at støtte den antagelse - for mig
er det en kendsgerning - at Danmark selvfølgelig er et multietnisk samfund.
Bare man siger amen i kirken, så taler man hebræisk.
Det gør man for øvrigt også, når man siger Melchior, og dog havde vi altså en stolt sanger, der hed Lauritz Melchior, og vi har haft mange - og har heldigvis stadig væk en del - af slagsen.
Da jeg var dreng, var der en baron, Sshaffalitzky de Muckadell.
Han havde en høj stilling ved kongens hof og i det danske militær.
Jeg havde i mange år en huslæge, der hed Dornonville De la Cour ude i Charlottenlund.
Og da jeg var soldat, hed min bataljonschef von Freisleben, og han blev senere chef for den kongelige livgarde.
Gud ved, hvor lange danske rødder, der lå bag dér?
Det er da også stjertende ligegyldigt!
Men hvad med Bibelen?
Er det ikke en afgørende væsentlig del af danskhed?
Der er ikke sat et komma i Bibelen af nogen dansker eller i Danmark.
Det stammer dernede fra »Perkerland« og omegn, dér i det østlige Middelhav.
Vi benytter os af latinske bogstaver, af arabiske eller af romerske tal.
Vort sprog er fyldt med latinske, græske, hebræiske, tyske og nu i nyere tid i høj grad engelske og amerikanske gloser.
Jeg kunne blive ved til juleaften - og det er der jo længe til i øjeblikket - med at remse op, hvad der ikke er født her i landet, for ud over folkehøjskolen, andelsbevægelsen, smørrebrødet og til dels ombudsmandsinstitutionen har vi jo egentlig slet ikke opfundet noget selv.
Vores kunst er, at vi importerer det, og så omdanner vi det, mildner det, sætter lidt dansk smil til, og så eksporterer vi det som »made in Denmark«.
Gå ind i Tivoli - alene navnet er italiensk, og resten derinde er også italiensk, fransk, kinesisk, indisk og alt muligt andet.
Selv fodboldspillet er minsandten ikke opfundet af nogen dansker.
Så kunne vi blive ved med camping, turismen og højhusene, fagbevægelsen osv.
Så kom ikke her med det dér.
Jeg skal også minde om en prinsesse, der hed Alexandrine, og vores kommende konge er 50 pct. fransk, og så har vi en Danmarks- og verdensmester, der hedder Kipketer osv., osv.
Næh, jeg skal til sidst sige noget om menneskesyn.
Der var både i formiddags under debatten om indfødsret og nu her i eftermiddag mellem dette hus' højrefløj og ikke mindst fru Else Marie Mortensen fra Socialdemokratiet tale om menneskesyn.
Og nogle af d'herrer - de siamesiske tvillinger på højrefløjen - benægter, at der er forskel på deres menneskesyn og så f.eks. fru Else Marie Mortensens.
Jeg holder meget med hende.
Når man læser i det her forslag, at »hertil ankomne flygtninge skal sendes hjem, når der er fred i deres område«, hvad forstår man så ved fred?
Hvor længe har de været her på det tidspunkt?
Hvor mange børn har de, som er født i Danmark
på det tidspunkt osv. osv.?
Jeg må gentage mig selv fra tidligere: Det drejer sig om mennesker af kød og blod, skabt med samme ret og på samme måde, som både hr. Thulesen Dahl og hr. Behnke og undertegnede.
Det er ikke tømmer.
Det er ikke konservesdåser, som man sådan kan sende.
Det er mennesker med samme rettigheder, som vi andre har.
Dem omtaler man ikke på den måde: at når det passer os, når vi finder ud af, at nu er der fred nok, så giver vi dem en envejsbillet ud.
Ja, ja, det kommer fra jeres ager!
Når valget står mellem egenkærligheden og næstekærligheden, så vil vi vide at vælge den sidste.