runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Hald Madsen (V), 2001-05-22:
Hvis vi så ser bort fra de 1,5 mia. kr., så må der jo i det radikale oplæg være 2,5 mia. kr. tilbage, som måske kunne bruges.
Det virker altså mærkeligt, at man, når man har højkonjunktur, har ekstra skatteprovenu.
Vandafgiften f.eks. er steget med 400 pct., benzinafgiften med nogle og halvfjerds procent, og alligevel er man ikke i stand til at få butikken til at køre, i hvert fald ikke sådan at man er i stand til både at betale af på sin gæld og til f.eks. at finansiere forlænget barselorlov.
Det virker meget mærkeligt.
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
Til hr. Jens Hald Madsen: Man kan ikke bruge 1,5 mia. kr. mere end én gang.
Det er umuligt, og derfor er - hvis vi nu skal snakke Det Radikale Venstres skatteoplæg - den besparelse beregnet på at skulle bruges i den sammenhæng, hvor vi sænker skat på arbejde, og ikke til andre ting.
Det er der ikke noget underligt i, tværtimod.
Jens Hald Madsen (V), 2001-05-22:
Jeg synes faktisk ikke rigtig, jeg fik svar på mit spørgsmål.
Mit spørgsmål var jo, om ministeren ikke kan bruge sit eget partis skatteoplæg, hvor der er en besparelse på 4 mia. kr.
Bare inden for aktiveringsområdet er der en besparelse på 1,5 mia. kr.
Derfor kan jeg ikke rigtig forstå, hvorfor ministeren dog ikke bruger sit eget partis skatteoplæg.
Jeg tror nu stadig væk, at en familie har meget svært ved at forstå, at der er stigende afgifter, samtidig med at løftet omkring bruttoskatten ikke bliver holdt.
Det tror jeg faktisk.
Hvis det er et spørgsmål om finansiering, så vil jeg gerne spørge ministeren om, hvorfor ministeren så ikke følger det radikale skatteoplæg, hvor der er en besparelse på 4 mia. kr.
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
I »Danmark 2010« taler vi om et gennemsnit; vi taler om 1 pct., der bliver til ½ pct. på et tidspunkt.
Der kan jo godt være udsving fra år til år, og må jeg give et eksempel: I 2000 blev væksten i det offentlige forbrug 0,6 pct., og i år vurderer vi, at stigningen i det offentlige forbrug bliver 1,9 pct.
Jeg har ganske vist mine tvivl om, hvorvidt den bliver 1,9 pct. - jeg tror, det bliver mindre - men hvis man tager gennemsnittet af de 2 år, bliver det lige godt 1 pct. Jeg tror ikke, at man i et samfund, hvor man har aftalesystemer som dem, vi kender, og hvor man har en meget decentral struktur med kommuner og amter, kan køre fuldstændig på decimalen år efter år.
Det, der er ambitionen, er, at vi på det 10-årige sigt kan have en udvikling som den, hr. Thor Pedersen har erklæret sig enig i, hvilket jeg synes er glimrende.
Så hr. Thor Pedersen kan være fuldstændig overbevist om, at jeg vil arbejde for, at vi kan holde linjen igennem de næste 10 år.
Og det er nok udmærket, at jeg bliver på min post så længe for at vise, at det kan lade sig gøre.
Det er da kedeligt, at hr. Peter Skaarup og andre mener, at jeg slipper for nemt om ved det, men så må det jo være for nemme spørgsmål, jeg får, for som man spørger, får man svar.
Det, vi har sagt, og det, pressemødet, der refereres til, også gik ud på, var: Det er ikke gratis at sige nej.
Det får nogle politiske omkostninger, at Danmark ikke solidarisk tager et medansvar for udviklingen i Europa, men hæfter sig på de andre og dermed skummer fløden af de andres anstrengelser.
Det er ikke gratis at sige nej, men det er heller ikke gratis at sige ja.
Det koster også noget at sige ja, alle valg har nogle konsekvenser.
Det er, hvad der er sagt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-05-22:
Ja, så kan jeg jo fortsætte her, for ministeren er vel enig i - det er mit første spørgsmål - at det er en ganske pæn redegørelse, der er fremlagt af Økonomiministeriet
om Danmarks økonomi
Der er et ganske pænt overskud på de offentlige budgetter, overskud på betalingsbalancen over for udlandet, faldende offentlig gæld, faldende udlandsgæld, en lavere inflationstakt og en arbejdsløshed, som er kommet ned på 150.000.
Det er selvfølgelig stadig mange, men i en situation med overskud hist og pist har vi vel råd til at forlænge barselorloven fra 6 til 12 måneder, også set i relation til, hvilken barselorlov man har i Sverige, Norge og Island?
Hvad er problemet?
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
Regeringen mener, at ledigheden skal længere ned, det er stadig en målsætning.
Det er klart en part af problemstillingen, men vi vil gerne via en aktiv arbejdsmarkedspolitik tilgodese et ønske om, at det kan lade sig gøre at få ledigheden ned.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-05-22:
Jeg hører til min forundring, at økonomiministeren siger, at der er problemer med at indføre en barselorlov af en længde på 12 måneder, fordi der er mangel på arbejdskraft.
Men det fremgår jo af ministerens netop fremlagte økonomiske redegørelse, at vi har en arbejdsløshed på godt og vel 50.000 mennesker, så det kan da ikke stemme overens med, at der er mangel på arbejdskraft.
Hvad er problemet?
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
Det må jeg formode, for ellers tror jeg ikke, man kan tilgodese ønsket om en relativt neutral arbejdsstyrkeeffekt.
Kristian Jensen (V), 2001-05-22:
Når ministeren siger, at det ikke er et regeringsudspil, skal det så forstås sådan, at når regeringen kommer med sit udspil, vil der også ske ændringer af den nuværende orlovsordning?
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
Jeg er meget glad for spørgsmålet, for på pressemødet i går gjorde jeg selv opmærksom på, at der manglede en oplysning i Økonomisk Oversigt, nemlig at alle de regler, vi i øvrigt kender i dag, altså at f.eks. børneorloven bevares, er forudsætningen for det regnestykke, der er gjort rede for.
Derfor er det nogle andre forudsætninger end dem, f.eks. Venstre har brugt, og derfor bliver tallene anderledes.
Men det er ikke et regeringsudspil, det er en fuldstændig neutral beregning af, hvad 1 års barselorlov alt andet lige koster.
Jens Rohde (V), 2001-05-22:
Nu kan man jo diskutere, om ligestilling er en sag for familien inden for hjemmets fire vægge, eller om det er noget, regeringen skal blande sig i.
Det er nok dér, vandene skiller.
Jeg vil godt anholde det, økonomiministeren siger om, at vi allerede i dag har 1½ års barselorlov.
Fakta er jo, at der er en væsentlig forskel på den ydelse, man kan få, når man er på forældreorlov, og den, man kan få, når man er på barselorlov, og at forældreorloven derfor vel primært tilgodeser de velstillede.
Ifølge Berlingske Tidende i dag har Økonomiministeriet beregnet, at en længere barselorlov vil give et ekstra underskud på de offentlige finanser på 3,25 mia. kr., og jeg vil godt spørge ministeren: Hvilke forudsætninger ligger der for den beregning?
Er det den model, regeringen lægger op til, eller den model, Venstre lægger op til?
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
Jeg er enig i, at hvis man afskaffer børneorloven helt og bruger de næste 6 måneder efter den egentlige barselorlov på en eller anden måde, kunne man godt finde en model, som tilgodeser ønsket om ikke at gøre for stort et indhug på arbejdsstyrken.
Jeg tror dog, at man kan gøre det på en endnu mere elegant måde, end Venstre ønsker, samtidig med at man tilgodeser ligestillingsaspektet, hvilket er væsentligt for regeringen.
Det er ikke et synspunkt, der tilgodeses i Venstres forslag.
Kristian Jensen (V), 2001-05-22:
Jeg vil bare spørge, om ministeren er enig i, at man ved at afskaffe den nuværende forældreorlov og forlænge barselorloven på en fleksibel måde vil få en arbejdsudbudseffekt, der stort set er neutral, og at Venstres udspil til en forlænget og mere fleksibel barselorlov dermed også er neutralt over for arbejdsmarkedsudbudet.
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
Nej, jeg gav et ikkesvar, og jeg tog derfor heller ikke stilling til hverken det ene eller det andet.
Hvordan kan man ændre på forholdene og tilgodese
et ønske om at få en anden konstruktion end den, vi har i dag?
Men det arbejde er ikke gjort, det er i hvert fald slet ikke færdigt, og derfor kan jeg heller ikke fremlægge en model.
Men regeringen ser på sagen og arbejder med den.
Kristian Jensen (V), 2001-05-22:
Vil det sige, at svaret skal forstås sådan, at regeringen ikke lægger op til 1 års barselorlov?
Og vil det sige, at regeringen altså ikke har tænkt sig at give forældre og børn den mulighed at være hjemme sammen i løbet af det første år af barnets levetid?
Er det sådan, jeg skal forstå ministerens svar?
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
Regeringen har tilkendegivet på forskellig vis, at vi vil se på forskellige muligheder for det, hr. Kristian Jensen kalder en forlængelse af barselorloven.
Jeg skal lige gøre opmærksom på, at vi sådan set har 1½ års barselorlov i dag.
Vi kalder det bare to forskellige ting, nemlig en egentlig barselorlov og en børneorlov, som man kan have i 52 uger.
Regeringen har endnu ikke nået at lave de forskellige modelberegninger.
Men jeg er fuldstændig enig i det, jeg fornemmer, der ligger i spørgsmålet, nemlig at det ikke er ligegyldigt, hvilken model man i givet fald vælger, fordi arbejdsstyrkeproblemstillingen stadig er en udfordring, vi skal løse.
Kristian Jensen (V), 2001-05-22:
Men det er ikke efter helt den samme model, som Venstre foreslår, så jeg vil spørge økonomiministeren, om det er rigtigt forstået, at regeringen lægger op til at forlænge barselorloven og samtidig bevare den nuværende børneorlov, og hvordan det i givet fald hænger sammen med regeringens ønske om at forøge arbejdsstyrken.
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
Jeg ved ikke, om der er et problem.
Jeg har sagt, at vi kigger på det, men jeg vil godt prøve at anskueliggøre, hvor der kunne være et problem.
Hvis man nu vælger at se bort fra Venstres forslag og siger, at vi laver en fuldstændig almindelig barselorlov og beholder børnepasningsorloven, så gav den dialog, vi havde lige før, eksemplet på et problem.
Det bliver relativt dyrt, og det vil trække mange ud af arbejdsstyrken.
Hvis man laver det på andre måder, kan man undgå at trække folk ud af arbejdsstyrken, men resultatet bliver alligevel, at vi skal bruge flere penge.
Venstres forslag siger omkring 1,5 mia. kr., og i givet fald skal man prioritere således, at man fjerner 1,5 mia. kr. et andet sted.
Jeg har ikke noget imod, at vi diskuterer prioriteringer og valg.
Thor Pedersen (V), 2001-05-22:
I sidste uge, tirsdag den 15. maj, havde vi jo en ganske lang debat her i Folketinget om fremtiden til år 2010 med baggrund
i regeringens egne mål for udviklingen.
Heraf fremgår det, at væksten i det offentlige forbrug maksimalt må være på 0,75 pct. i gennemsnit over perioden, og man skal øge arbejdsstyrken med mindst 85.000 for at sikre de mål, regeringen har sat sig.
Vi sagde fra Venstres side, at vi gerne vil forpligtes på disse tal.
De passer fint til det, vi mener er en ansvarlig politik, og jeg kan også se af Økonomisk Oversigt i går, at ministeren har anført, at det er en forudsætning, at væksten i det offentlige forbrug til næste år højst udgør 1 pct.
Nu skal man jo lære af fortiden, og går vi tilbage til august-publikationen sidste år, altså Økonomisk Oversigt, sagde ministeren maksimalt 1 pct.s vækst.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-05-22:
Jamen hvorfor kan man ikke det?
Det fremgår jo af ministerens økonomiske redegørelse, at der er et overskud på de offentlige finanser på 28 mia. kr. eller 29 mia. kr. i år, og hvis det drejer sig om 1½ mia. kr. eller 2 mia. kr. af dem, kan man vel godt, hvis man vil.
Jeg er egentlig enig med ministeren i, at de offentlige budgetter er så kæmpestore, at det da ikke kan være noget problem, hvis man prioriterer det her højt, at hente de er det 1½ mia. kr. eller 2 mia. kr. eller 1 mia. kr.
Det kan da ikke være noget stort problem.
Ja, jeg værdsætter også regeringens og vel også oppositionens økonomiske ansvarlighed.
Men det er da pinligt, når man ser på forholdene i Norden, at Danmark er det land, der har den korteste barselorlov.
Hvis de kan finde ud af det i Sverige, Norge, Island og Finland, kan vi selvfølgelig også herhjemme.
Det er et spørgsmål om prioritering, om man gør det.
Det er jo kun 2-3 uger siden, at regeringen kørte frem med, at det ikke kunne lade sig gøre på grund af arbejdsstyrken og på grund af, at det var for dyrt, men nu har det vist sig, at man arbejder på det, og om 2-3 uger er man vel i en situation, hvor der ikke er nogen problemer.
Jeg håber, det er dét, der er perspektivet.
Peter Skaarup (DF), 2001-05-22:
Jeg synes i lighed med hr. Frank Dahlgaard, at ministeren slipper alt for nemt fra det.
Ministeren og en række større partier holdt søndagen før den danske euroafstemning et pressemøde, hvor der virkelig blev malet en stor Fanden på væggen: Hvis danskerne ikke siger ja til denne euro den 28. september, vil det gå fuldstændig gruelig galt for Danmark.
Vi har set, det er gået lige modsat.
Det er faktisk gået vældig godt med landets økonomi, det ser fornuftigt ud med renteudviklingen, og nu kan vi altså se, at meget lang tids arbejde af borgmesteren i Hillerød og Copenhagen Capacity har medført, at vi har trukket en vældig, vældig stor virksomhed til landet.
Den har vurderet, at det økonomiske klima ikke er dårligt i Danmark, og den har vurderet, at man også på lang sigt kan placere investeringer her i landet.
Jeg vil godt spørge økonomiministeren, om økonomiministeren dog ikke vil medgive, at det er et eksempel på, at udviklingen ikke er gået helt, som regeringen havde forudskikket, og at det er et eksempel på, at det faktisk godt kan lade sig gøre at etablere noget i Danmark på trods af danskernes nej.
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
Ja, og hvorfor gør den det?
Den har set på uddannelsesniveauet, og den har set på den måde, den offentlige sektor fungerer på i forhold til erhvervslivet.
Det er de ting, der er trukket frem, og den har vurderet alle mulige forhold meget grundigt.
Jeg er fuldstændig enig.
Men vi er ikke med i den fælles valuta, og for at vi kan komme med i konkurrencen og klare os i den, som dette eksempel viser, kræver det altså, at vi er overmåde disciplinerede i Danmark, at vi ikke ryster på hånden, og at vi ikke drysser 1½ mia. kr. eller 2 mia. kr., eller hvad ved jeg, oven i de offentlige udgifter lige før et valg.
Det er dét, der kræves, og vi sagde fra regeringens side inden euroafstemningen, at vi vil have fordele af at være med, og at en af fordelene er, at vi ikke behøver at være mere disciplinerede end resten af Europa.
Men det er vi nødt til i dag.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-05-22:
Jeg synes, ministeren slipper for nemt om det ved dette spørgsmål.
Ministeren sagde, at man ikke på kort sigt kan vurdere dansk økonomi uden for euroen, selv om det går godt i dag, og at vi må se det på lang sigt.
Men er det ikke korrekt, økonomiminister, at ledelsen af den internationale kæmpekoncern Biogen, som har besluttet at placere en virksomhed, der skal forsyne hele det europæiske marked, her i Danmark, har foretaget en vurdering på lang sigt af mulighederne for Danmark uden for euroen, og at den er faldet heldigt ud, så Danmark har vundet konkurrencen om at få investeringen i konkurrence med f.eks. eurolandet Holland og eurolandet Irland?
På baggrund af en analyse af de langsigtede muligheder vandt Danmark, og det er vel udtryk for, at den internationale storkapital vurderer Danmarks situation som uhyre gunstig, også på lang sigt?
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
Det kan jeg i allerhøjeste grad bekræfte.
Fordelen ved euroen er jo, at økonomierne i medlemslandene er blevet koordineret, og at de er langt, langt sundere, end de har været tidligere.
Der er også den kolossale fordel, som vi ikke kan rose højt nok, nemlig at det er slut med den type international uro, der plejer at følge af de konjunkturændringer, som er i USA i øjeblikket.
De plejer at give sig udslag i spændinger mellem valutaerne og kommer dermed til unødvendigt at ødelægge økonomisk fremgang for de lande, som bliver ramt, fordi investorerne flytter hen i det, man kalder sikker havn, som ofte har været D-mark.
Det er altså fuldstændig korrekt, at den stabilitet, vi ser i dag, og som smitter af på Danmark, fordi vi er knyttet til euroen, er skabt på baggrund af euroens etablering.
Jens Rohde (V), 2001-05-22:
Nu handlede spørgsmålet jo sådan set oprindelig om euroen i almindelighed, og kan ministeren bekræfte, at euroen i allerhøjeste grad handler om stabilitet, og at vi netop på baggrund af den opbremsning, der er i økonomien i USA, ville have været særdeles meget udsat for valutauro, såfremt der ikke havde eksisteret en fælles møntunion i EU?
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
Der er gjort meget nøje rede i Økonomisk Oversigt for forudsætninger osv., så man kan begynde at sammenligne med de forudsætninger, bankerne har lagt ind, og så kan man tage stilling.
Det står enhver frit for.
Så jeg vil godt sige om valg osv., at Økonomisk Oversigt beskriver de forandringer, der er sket, siden der sidste gang kom en oversigt og prøver at drage konsekvenserne af dem og sige, hvilke konsekvenser det har, at væksten udvikler sig sådan og sådan.
Der er også gjort rede for i oversigten, hvilke modeller
man bruger for at regne det ud, og derfor kunne det jo være interessant for hr. Egil Møller at tage oversigten i hånden og gå hen til bankerne og sige: På hvilke punkter er I uenige med de modelberegninger, der er lavet her?
Det kunne være interessant.
Men jeg gør det ikke, for jeg har ikke tid til det.
Egil Møller (DF), 2001-05-22:
Ja, jeg vil godt erkende, at det også er en forudsigelse fra de store bankers økonomiafdelinger.
Men det er jo sådan, som ministeren også ganske klart sagde, at de er mere pessimistiske, og de bruger vel nogenlunde de samme modeller til at regne sig frem til et fremtidsskøn, så jeg går faktisk ud fra, at ministeren er mere optimistisk, fordi vi nærmer os et valg.
Men skulle man ikke prøve at være realist, også når man rådgiver den danske befolkning?
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
Ja, det synes jeg af gode grunde, eftersom de har vurderet lavere end det, Økonomiministeriet har vurderet i Økonomisk Oversigt.
Jeg kan oplyse, at OECD, som jo er en international økonomisk samarbejdsorganisation, og Europa-Kommissionen vurderer den danske vækst
til omkring 2 pct.
Der er altså forskellige vurderinger, og det, vi gør i ministeriet, er jo at putte de oplysninger, vi har om detailhandel, bilsalg osv., en lang række ting, ind i en model og finde ud af, hvad den model siger.
Jeg mener, at regeringen formentlig har skudt meget godt, men det er en forudsigelse.
Egil Møller (DF), 2001-05-22:
Jeg takker for ministerens venlighed, og må jeg minde om, at da jeg påstod, at ministeren havde nævnt, at danskerne var dumme, sagde jeg, at det var i gåseøjne.
Det giver en lidt anden betydning.
Men ellers vil jeg godt her i sidste omgang komme ind på de forudsigelser, regeringen har om væksten her i landet det kommende år.
Det er jo velkendt, at i USA går det lidt ned ad bakke med økonomien, og vi ved jo alle sammen, at det smitter af på den øvrige verden og også på den danske økonomi.
Regeringen har nedjusteret sine forventninger til væksten i det kommende år til 1,5 pct. af bruttonationalproduktet.
Men ministeren er vel også vidende om, at de store danske bankers økonomer er mere pessimistiske end det, ministeren giver udtryk for, og vil det så sige, at ministeren ikke tror på, hvad de store danske bankers økonomiafdelinger forudser?
Er de alt for pessimistiske ifølge ministeren?
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
Der er altså over 500 sider i det værk, der hedder »Danmark og euroen«, som enhver kan læse, også i dag, og heraf fremgår det ikke, at hvis det blev et nej, ville verden vende fuldstændig op og ned på sig selv efter den 28. september.
Det er ikke korrekt.
Jeg har aldrig nogen sinde udtalt eller antydet eller haft den mening, at de danskere, der stemte nej, var dumme.
Jeg vil gerne have mig frabedt at få det påklistret.
Renten er nogenlunde pæn nu.
Hvis vi ser på den lange rente, er der et rentespænd på lige knap 0,3 pct., tror jeg det er, og ved den korte rente er rentespændet lige knap 0,5 pct.
Men det er under særlige gunstige vilkår, og ingen kan vide noget om fremtiden, som hr. Egil Møller.
Jeg kom til at sige Mølgaard, fordi jeg har en god ven, der hedder Egil Mølgaard, så det var ikke uvenligt ment.
Undskyld!
Egil Møller (DF), 2001-05-22:
Jeg synes, ministeren havde en pointe, jeg kan sætte pris på, nemlig at man ikke kan vide noget om, hvordan det vil gå i fremtiden.
Det er vi åbenbart enige om.
Men jeg kan huske, at op til afstemningen havde ministeren virkelig en mening om, hvordan det ville gå, hvis danskerne var så dumme - i gåseøjne - ikke at stemme ja til euroen.
Man nævnte, at renten ville stige herhjemme, hvis vi ikke fulgte det råd, regeringen kom med.
Men det er gået lige modsat, så ministeren må vel erkende, at når man skal rådgive, er det altså også meget, meget vanskeligt at spå om fremtiden, som ministeren selv var inde på.
Vi har i hvert fald et eksempel her, hvor den rådgivning, der blev givet fra bl.a. ministerens side, ikke var den rigtige.
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
Nej, det vil jeg aldeles ikke, og jeg vil være meget taknemmelig, hvis hr. Egil Mølgaard vil prøve at dokumentere sine referater, om jeg så må sige.
Heldigvis har jeg været til onsdagsspørgsmål utrolig mange gange her i salen, så der er meget stof at tage af, og jeg vil gerne gentage: Man kan ikke vurdere konsekvenserne af et nej på hverken 3 uger eller 6 måneder.
Vi har hele tiden fra regeringens side gjort gældende, at når vi vurderer konsekvenserne, skal vi gøre det over en længere årrække, og vi har nævnt 10 år.
Når det går godt for Danmark - og det gjorde det også under euroafstemningskampagnen - er det klart, at der er interesse for at investere i f.eks. Danmark, men vi kan ikke vide noget som helst om, hvordan fremtiden udvikler sig. Jeg synes, at både hr. Egil Mølgaard og jeg kan være taknemmelige over, at der i EU er 12 lande, der er gået sammen om den fælles valuta og dermed har skabt en stabilitet, som er utrolig vigtig for dansk økonomi og dansk eksport.
Må jeg minde om Økonomisk Oversigt, der kom i går, og hvor der står, at den stabilitet, vi har i Europa, gør, at den amerikanske tilbagegang slår meget mindre igennem, end man ellers kunne have ventet, ikke mindst på grund af euroen og den valutastabilitet, der derfor er i EU.
Egil Møller (DF), 2001-05-22:
Jeg vil godt fortsætte i en lidt anden boldgade og minde ministeren om, at inden euroafstemningen oplyste økonomiministeren, at et dansk nej til euroen ville medføre, at udenlandske investeringer ville blive placeret i de øvrige eurolande.
Men det er jo gået lige modsat.
Det nævnte vi også fra Dansk Folkepartis side, og for nylig har et stort amerikansk firma inden for biotekbranchen vedtaget at lægge en datterafdeling i Hillerød, som giver arbejdspladser til ca. 400 mennesker.
Vil ministeren erkende, at det var en dårlig rådgivning over for danskerne og fri fantasi, når ministeren opfordrede danskerne til at sige ja til euroen?
Marianne Jelved (RV), 2001-05-22:
Det er jeg fuldstændig enig i, men man skal bare være parat til at træffe et valg, fordi vi kan ikke bare - undskyld udtrykket - lægge 1, 1½, 2 mia. kr. oven i for den ene gave og lige så meget for den anden gave.
Så skal der udbetales et stigende antal offentlige kroner, dermed bliver underskuddet større, så går der længere tid med at betale gælden tilbage, og det vil være en dårlig idé. Jeg vil gerne anerkende, at mange partier i Folketinget er enige i målsætningen om at halvere gælden i 2010.
Det er sådan set en meget god målsætning, men det kræver altså, at vi tænker os om hver dag.
Jeg synes, det er fair nok at diskutere barselorlov, og det skal ikke misforstås: Men når hr. Frank Dahlgaard sammenligner med Sverige og Norge, er den danske løsning en anden løsning, og det er forkert at sige, at der ikke er mulighed for at være sammen med sit barn i mere end 6 måneder.
Vi har en barselorlov, der er kombineret med en børneorlov, som endda er gjort mere fleksibel, end den var i starten.
Det er korrekt, at dækningen, altså de penge, man kan få udbetalt, kun er 60 pct. af dagpengene, og at nogle har foreslået, at man skal øge beløbet.
O.k., så kigger vi på, om vi kan lave en løsning, som både tilgodeser sammenhængen i den danske økonomi, udfordringen med arbejdsstyrken og det, at man kan være i hvert fald 12 måneder sammen med sit spæde barn.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 86