Line Barfod (EL), 1998-11-05:
Jeg skal henvise til, hvad vi har sagt ved tidligere fremsættelser og så tilføje, at vi bestemt ikke mener, der er blevet mindre brug for en retssikkerhedskommission i mellemtiden.
Der er stadig meget store problemer med retssikkerheden på mange områder, f.eks. på hele arbejdsmarkedsområdet og med det kontrolsystem, der er opbygget.
Det er sådan, at hvis man to gange ikke er mødt rettidigt til en samtale om aktivering - det kan f.eks. være, fordi brevet ikke kom frem første gang, og man anden gang selv kom for sent, fordi toget var forsinket - er den straf, man får for denne forholdsvis lille forseelse, at man bliver udelukket fra dagpenge, indtil man har haft et års ustøttet arbejde.
Det er en temmelig voldsom sanktion.
På arbejdsmarkedsområdet er der også flere steder, hvor der mangler ankemulighed.
Hvis man får afslag på orlov fra en sagsbehandler, er der ingen mulighed for at anke det afslag.
Der er også flygtningeområdet, hvor der er store problemer med retssikkerheden, f.eks. med hensyn til det, der er blevet indført med såkaldt motivationsfremmende foranstaltninger, også kaldet madpakkeordningen.
Der har været et eksempel med en asylansøger, der over for politiet oplyste, at han kunne skaffe sine identitetspapirer fra familien i Tyskland, men at det lige ville tage lidt tid, før de nåede frem.
Det førte til, at politiet indstillede den pågældende til madpakkeordningen, da politiet ikke mente, at der var tilstrækkelig samarbejdsvilje.
Der er hele det sociale område, hvor der jo i den seneste tid har været diskussionen i medierne om bevilling af førtidspension, og hvordan kommunerne misbruger lægekonsulenterne til at gennemføre nedskæringer i antallet af førtidspensionister.
De foretager lønindeholdelse i pension, SU og bistandshjælp, der jo ellers går for at være eksistensminimum, og hvis de synes, de ikke får penge nok, går de også ind og tager det, som folk har stående på lønkontoen til at betale husleje med.
Der er også, som hr. Aage Frandsen var inde på, hele spørgsmålet om registrering, både alt det, der er oppe i øjeblikket om efterretningstjenesterne, hvor man risikerer, at folk bliver så bange for at blive overvåget og registreret, at de afholder sig fra at deltage i politisk arbejde, og der er hele den almindelige registrering, som på grund af CPR-numre i de fleste registre gør, at der kan samkøres så mange registre, at man i dag kan være nærmest totalt overvåget.
Som det fremgår af forslaget, er der også et stort behov
Mange får i dag afslag
på sager, der klart burde prøves ved domstolene.
Systemet tager ikke hensyn til, at man ikke har råd til at føre sagen for at vinde, hvis man ikke får fri proces.
Justitsministeren henviste til forslaget om småsagsprocessen og mente, at det var et skridt i den rigtige retning, men forslaget går i den stik modsatte retning.
Det gør, at retfærdighed og retssikkerhed i endnu højere grad end i dag bliver et spørgsmål om pengepungens størrelse.
Som SiD har kaldt det, er det klassedomstolens genindførelse.
Der er også hele spørgsmålet om Folketingets arbejde og om at gøre retssikkerheden central i lovgivningsarbejdet.
Her ser det så heldigvis ud til, at der er ved at ske noget, men der er stadig væk langt igen.
Vi mener, at man igen skal se på forslaget om et lovråd i Folketinget, som Socialdemokratiet jo gik ind for, før man kom i regering.
En retssikkerhedskommission og en retssikkerhedsreform kunne måske også være med til at sikre, at Folketinget tænker sig bedre om, inden man vedtager særlove og hovsalovgivning, og sikre, at lovgivningen er i overensstemmelse med de internationale konventioner, så vi ikke igen får sager, som vi har set det med integrationsloven og med den sag, der lige er kommet op om Det Internationale Skibsregister.
Fra Enhedslistens side synes vi altså, det er en god idé
Der er måske nogle af de ting, Venstre har foreslået, som vi mener, man lige skal overveje en gang til.