runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrete Auken (SF), 2002-02-07:
Bare for at der ikke skal herske myter, vil jeg godt bede hr. Keld Albrechtsen bekræfte, at SF og Enhedslisten er uenige på dette punkt, sådan at vi ikke havner i et eller andet fordomsfyldt mos: Venstrefløjen, de borgerlige og sådan noget.
Altså vi er meget uenige, og jeg er spændt på at høre hr. Keld Albrechtsens svar på f.eks. hr. Kaj Ikasts spørgsmål.
De blev vedtaget med meget smalt flertal.
Ingen af de ting, vi vedtog dér, har den nuværende regering været imod.
Altså der er ikke noget af det, man har været utilfreds med.
Først og fremmest sad vi med en bunden opgave, der hed gamle regninger, men jeg synes også, vi fik lavet nogle rigtig gode ting, og især i pinsepakkeopfølgningen fik vi lavet en smadderflot aftale, som der jo har været god opbakning til sidenhen.
Jeg vil først og fremmest nævne Ringbanen som den tungeste del af det.
Så vil jeg sige om forlig, at jeg har ikke fået ministeren til at sige, at han vil respektere det forlig - og nu snakker jeg ikke om den aftale, der var ved at komme på plads, og som jeg også selvfølgelig mener vi burde have inddraget Venstre og De Konservative i, selvfølgelig - men det forlig, der faktisk er, nemlig 1998-forliget, som drejer sig om DSB, hvor den nuværende regering fuldstændig tilsidesætter forliget, som var forudsætningen for, at man kunne komme videre med at få det overskud, vi nu står med i DSB, og forudsætningen for udliciteringen, hvor vi jo også skulle have været inddraget. Vi sad med hinanden, inklusive Venstre og De Konservative, og forhandlede betingelserne for det udbud, og så er det pludselig, vi sættes af toget alle sammen.
Og det er det, jeg ikke synes ministeren her var oppe at sige at han godt ville prøve at gøre noget ved for at få genoprettet, så vi får inddraget hinanden i de aftaler, vi har.
næste gadehjørne
Det er de forlig, vi har snakket om.
Lad mig sige til sidst, at jeg har ikke hørt regeringen have en pendlerstrategi, for det eneste, man går op og gør, er at bekræfte de aftaler, der er lavet med én stemmes flertal, nemlig med os.
Der kommer man op og siger: Det vil vi godt lave.
Det er ikke engang sådan, at man har læst forslaget til vedtagelse.
Det, der står om Nørreport, er jo ikke lokoløsningen.
Det er en lille bitte nøjsom sag, som drejer sig om at kunne leve op til den nuværende belastning.
Det, vi snakker om, er at udvide og fremtidssikre en kapacitet, sådan at vi også kan få en pendlerstrategi for de store pendlermængder, så de ikke sidder fast inde på Hovedbanen, men kan sendes videre til Østerport, så vi kan få vores trafik til at fungere i hele regionen.
Hvis man tager Lejre-Vipperød, som vi går meget ind for, så risikerer vi jo - hvis det bliver en succes, hvad vi må håbe - at der kommer flere passagerer på hovedstrækningen, og det er der ikke plads til.
Det er netop for, at de ikke havner i en prop.
Og jeg tror egentlig, at det, ministeren også sagde i sin tale, hvis jeg så forstod det rigtigt, var, at man ikke må sætte flere tog ind, end der kan være, og derfor skal vi sørge for, at der kan være de tog, der skal være, og derfor starter vi med at give plads til de tog, der skal være.
Flemming Hansen (KF), 2002-02-07:
Jeg må nu nok sige, at i de første 10 uger, hvor jeg har været minister også på jernbaneområdet, synes jeg nu nok, at jernbanerne har været en hel del i fokus.
Det er i hvert fald den opfattelse, jeg har haft, og jeg synes da også, at den er rimelig dækket af medierne.
Så der synes jeg, hr. Jacob Buksti skal prøve, om han kan puste sig ned igen.
Så taler hr. Jacob Buksti om, at der ikke sker noget på de mindre ruter, og har fuldstændig overset, at vi har lavet en aftale med Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet om at belyse specielt problemerne omkring Lejre-Vipperød.
Hr. Jacob Buksti efterlyser, og det gør hr. Keld Albrechtsen også, en samlet plan, men det er jo netop det, vi siger at vi vil lave.
Problemet med penge er, at de ikke kan bruges to gange.
Derfor vil regeringen have en samlet plan for alle trafikinvesteringer og også en samlet plan for jernbanestrukturen og jernbaneinfrastrukturen.
Det er altså et grundsynspunkt i denne regering, at vi ikke kan bruge pengene to gange.
Derfor tillader vi os at lave en samlet plan for, hvor vi vil henad, og hvornår vi vil derudad.
Margrete Auken (SF), 2002-02-07:
Jeg fik stadig væk ikke svar på, om forlig er noget, der skal respekteres, eller om man bare ophæver dem, når man synes, at man har et bekvemt flertal til at ophæve dem.
Så vil jeg da godt rose trafikministeren for at sige, at man vil lave en samlet plan, for det har vi ikke haft indtryk af, når vi har haft et andet slagsmål kørende om Metroringen - jeg kunne ikke høre, om det spøgte lidt i ministerens oplæg, og om det var det, han sagde med jernbaner inde i det indre København - hvor det er 10 mia. kr. løsrevet fra enhver sammenhæng og også løsrevet fra resten af hovedstadsregionen, fordi man har en Venstremand til at sidde som formand for Ørestadsselskabet.
Hedder det sammenhæng?
Jeg tror ikke, at jeg får ministeren herop endnu en gang, men jeg vil godt kvittere for, at der nu omsider skal være en sammenhængende plan, hvor vi ser på: Hvad har vi brug for?
Hvad er der nødvendigt?
Ikke efter, hvem der bor hvorhenne, men efter, hvad der er behov for.
Og så får vi forhåbentligt lov til at kigge på det sammen.
Jacob Buksti (S), 2002-02-07:
Jamen jeg skal gerne love ministeren, at jeg skal alt muligt for at puste mig selv ned igen.
Jeg synes, at det er meget betegnende, at det, ministeren mener at ministeren har gjort for jernbanerne, er noget, som jeg er sikker på, ministeren gerne ville have været foruden, mens det, som ministeren burde have gjort, har vi ikke hørt noget som helst om.
Jeg er godt klar over, at vi i det tillæg til den trafikaftale, vi indgik, har lavet et tillæg, hvor man forudsætter, at jernbanestrækningen Lejre-Vipperød vil blive belyst i forbindelse med regeringens investeringsplan for perioden frem til 2010, men det er et fuldstændig tomt udsagn, for i forbindelse med de forhandlinger, vi var i gang med, er det jo belyst.
Det er fuldstændig belyst i det her notat fra den 23. august 2001, hvor der detaljeret står, hvad det koster, hvilke muligheder der er, hvordan det kan anlægges osv., osv. Så det ligger her, og hvis ministeren ikke har det - jeg tror nok, de har det ovre i ministeriet - må ministeren gerne låne det af mig.
Jeg bliver næsten nødt til at gøre ministeren opmærksom på, at det godt kan være, at det ikke er mere end 10 uger siden, at jeg forlod ministerposten, men jeg husker sådan set ikke nogen aftaler, jeg har truffet med én stemmes flertal.
Det må da vist være nogle andre nogle. De forlig, jeg har indgået, er vistnok indgået med et bredt flertal.
Jeg ved godt, at der er indgået forlig i 1998 og 1999, men det var jo, fordi de borgerlige partier ikke ville være med.
Det er jo at vende tingene på hovedet, for det var, som har sagt, fordi de borgerlige partier ikke ville betale regningen.
Men trafikministeren svarer jo ikke på det, som egentlig er sagen her, nemlig hvorvidt den nuværende regering forholder sig til det eksisterende aftalegrundlag.
Jeg forstod det sådan, at det har man skrottet.
Jeg forstod det også sådan, at selv om man i valgkampen har stået og gjort sig store på, at vi skulle lave en hel masse konkrete investeringer, så kan man nu ikke forholde sig til enkelte projekter.
De er jo gennembelyst alle sammen.
Vi havde beslutningsgrundlaget, så hvis regeringen ville, kunne regeringen sætte penge af til dobbeltspor Lejre-Vipperød, til opgradering af Sydbanen, til at efterkomme beslutningen om en opgradering af Gedserbanen, som den tidligere opposition under ledelse af hr. Svend Erik Hovmand gik ind for.
Men det siger man at man ikke vil.
Så derfor: Det er da at skyde det hele ud.
Man har taget alle passagererne som gidsler, og der sker ingenting.
Og så skal vi holdes hen i uvished om, hvorvidt der engang sker noget, når der kommer en investeringsplan.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-07:
Jeg må sige, at jeg synes, det mest opmuntrende ved ministerens besvarelse var oplysningen om, at der ikke for indeværende er udsigt til, at forslaget til forordning om tvungen udlicitering af jernbanedrift og passagertrafik - altså også busser - bliver vedtaget med det første.
Det var da dagens gode nyhed, men jeg savnede nu alligevel lidt ministerens lidt mere konkrete holdning til forslaget, for vi skulle jo nødig risikere, at det så om 2 eller 3 år blev vedtaget.
Det, som jo har vist sig gennemgribende som erfaring i forbindelse med udlicitering og udbud på jernbaneområdet, er helt entydigt - med erfaringer først fra USA, og så fra England og Holland - at det er en meget dårlig idé.
Jernbanedrift er ganske enkelt ikke egnet til udlicitering, hvis der overhovedet er noget, der er det, men det er en langt større diskussion.
Jernbanedrift er det i hvert fald ikke.
Arriva og andre selskaber i England har kørt banedriften ned på et niveau, så det kan blive et hovedtema i en kommende britisk valgkamp, hvis ikke Tony Blair-regeringen får gjort
en meget alvorlig indsats for at få togene op på skinnerne igen.
Det synes vi er besynderligt.
Så siger ministeren, at DSB har gjort det godt; DSB er et veldrevet selskab.
Hvorfor i alverden vil man så ikke tro på det tilbud, DSB kom med?
Det eneste grundlag, ministeren havde for at afvise DSB's tilbud, var en påstand om, at det ikke var troværdigt.
Ministeren har ikke hverken under udvalgsbehandlingen eller i offentligheden været i stand til at dokumentere, at DSB's tilbud var utroværdigt.
Det har
ministeren ikke.
Til gengæld har vi dokumentation for, at Arrivas tilbud
er langt, langt dyrere end DSB's.
Ud over at DSB direkte taber penge, fordi der følger udgifter med som følge af, at man valgte Arriva, så mister skatteyderne, nu ved jeg ikke præcis hvor meget, måske 0,5 mia. kr. på ministerens beslutning, fordi DSB jo altså påviselig var langt, langt billigere end Arriva i udbuddet.
og gik ind og forskelsbehandlede.
Vi vil fra Enhedslistens side gerne i dag have en hel principiel debat om ejendomsforholdene i jernbanedriften.
Derfor vil jeg på Enhedslistens vegne fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget opfordrer regeringen til at arbejde for, at DSB forbliver i offentligt eje, og at der sættes en stopper for udliciteringer på jernbaneområdet.
Martin Lidegaard (RV), 2002-02-07:
I Det Radikale Venstre er vi ikke for udlicitering, fordi udlicitering er et mål i sig selv.
Vi er heller ikke for en privatisering af DSB, fordi privatisering er et mål i sig selv.
Men jeg kan ikke lade være med at spørge hr. Keld
Albrechtsen, om han aldrig nogensinde mener, at udlicitering i nogle situationer rent faktisk kan fremme det gode formål.
Mon ikke det også bl.a. skyldes, at der er kommet lidt mere konkurrence, og at DSB vidste, at der ville komme et udbud, og er det derfor ikke forræderi imod den kollektive trafik, hvis man helt afskærer sig fra også at benytte udlicitering?
Kaj Ikast (KF), 2002-02-07:
Internationale brede forlig er svære, og det er endnu sværere at få dem til at køre videre, så derfor håber jeg, hvidbogen bliver bedre denne gang, end den blev i 1992.
Det var de store ord, men hvis man tager grænsepassagen til Tyskland, f.eks. ved Padborg, er den direkte elendig i dag, og jeg vil gerne også sige til den forhenværende minister, at den ikke er blevet bedre.
Det får jeg klager over gang på gang.
Man kan ikke lave disse 5-års-forlig med ét mandats flertal.
Jeg fik engang det råd, at skulle man lave forlig inden for dette område, skulle man have 140 af Folketingets 179 medlemmer bag sig, for ellers kunne de ikke holde tre valg frem, og det var næsten altid nødvendigt med disse store forlig.
Derfor ser jeg med glæde, at ministeren også deler den opfattelse.
Men jeg kom til at citere forkert før, for det var ikke hr. J.K. Hansen, der underskrev forliget.
Det var den nuværende formand for Folketinget, hr. Ivar Hansen, der som trafikminister underskrev dette forlig, og det blev så straffet af hr. J.K. Hansen.
Jeg vil da godt sige, at jeg forstår ikke, at man har ellokomotiver og så ikke kan køre til Esbjerg.
Det er jo en naturlig vej, og vi købte ellokomotiverne til det formål og til transport af gods.
Jeg må sige til hr. Keld Albrechtsen, at hvis vi ikke havde villet bygge Storebælt og Øresund og ikke havde betalt de 65 pct., jernbanedelen koster, og som bilerne betaler den store del af, havde vi aldrig fået den jernbanesucces, vi har fået i Danmark.
Nu er alt det, hr. Keld Albrechtsen kommer med om Arriva, jo ren ønsketænkning fra hans side.
Vi har jo ikke set noget af det endnu.
Der er musefældeklausuler i, som er ganske skrappe.
Men jeg vil gerne spørge hr. Keld Albrechtsen om noget andet: DSB vil nu gerne byde på togstrækninger i Norge, og om ganske kort tid kommer der en togstrækning fra Flensborg til Hamburg, som det jo er i Danmarks store interesse at komme ind og køre på.
Vil Enhedslisten også gå imod, at DSB byder på dem i udlandet og eventuelt vinder dem?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-07:
Ministeren siger, at han kunne i og for sig godt støtte nogle af punkterne i det forslag til vedtagelse, som vi har fremsat, men der må åbenbart også være nogle af dem, som regeringen ikke kan støtte.
Så jeg vil begynde nedefra og spørge ministeren: Er det nærbaneinitiativerne omkring Århus og Aalborg, regeringen ikke kan støtte?
Eller er det jernbaneforbindelsen København-Gedser-Berlin, man ikke kan støtte?
Det er jo det, vi har bedt om at få svar på: Hvad er regeringens holdning?
Derfor vil jeg bede ministeren om at uddybe den besvarelse lidt mere.
Det må da være muligt at give svar på så enkle spørgsmål.
Margrete Auken (SF), 2002-02-07:
Vi har lige fået et svar fra trafikministeren, der viser, at Banestyrelsen betaler overpris for Storebælt og også betaler afgifter til Storebælt for andre strækninger.
Det kan vi vende tilbage til.
Men det, jeg vil tage fat i her, er de brede forlig.
Synes hr. Kaj Ikast ikke også, at de skal overholdes?
Det forlig, der blev lavet om DSB i 1998, tiltrådte SF med hr. Kaj Ikasts accept.
Men så blev vi fuldstændig sat af, vi blev ikke yderligere inddraget, og det er jo ikke en god måde at køre videre på.
Jeg var ked af, at vi ikke havde Venstre og De Konservative med i forliget i 1999, men det var jo umuligt, når man ikke ville betale.
Men jeg tror ikke, vi lavede noget, som folk ikke var tilfredse med.
Det var jo et spørgsmål om at komme i gang med skinnerenoveringen, og så var der nogle lokoløsninger, som kom på plads på det tidspunkt, og så var det lånefinansiering af nye tog.
Jeg tror ikke, noget som helst af det er noget, som man vil modsætte sig fra V og K's side, men jeg vil godt spørge hr. Kaj Ikast: Vil han ikke godt gøre noget for, at gamle traditioner for, at man overholder forlig, også bliver videreført under den nuværende regering?
Jacob Buksti (S), 2002-02-07:
Vi er også tilhængere af brede forlig.
Jeg har det også sådan, at jeg mener, at de er bedre end smalle forlig.
Det ved hr. Kaj Ikast godt.
Men der er jo ikke meget ved brede forlig, hvis de ikke bliver holdt.
Vi synes, at den stil, den nuværende regering har, bryder vi os ikke om.
Det synes vi ikke er godt.
Men jeg vil bare godt - for sidst nåede jeg det ikke helt - sige til hr. Kaj Ikast, at hvis det var sådan, at vi ikke havde fået et valg, så var der blevet gennemført en aftale.
Jeg står med aftaleteksten her, dateret den 30. oktober - det vil sige ca. 2 dage før valgets udskrivelse - hvoraf det fremgår, at vi ville have fået igangsat en vedligeholdelse af og modernisering af infrastrukturen, skinnerne.
Det kan vi se, at regeringen er startet på.
Vi ville have sat flere penge af til Ringbanen, det kan vi se, at regeringen heldigvis har gjort.
Vi ville have lavet den nødvendige modernisering af Nørreport, det har regeringen ikke gjort.
Vi ville have igangsat en projekteringslov på Lejre-Vipperød, som også borgerlige politikere var gået ind for.
Det har man udskudt.
Vi ville have igangsat København-Gedser-Berlin-projektet med penge på finansloven.
Det har man udskudt.
Vi ville have igangsat en undersøgelse
vedrørende et tredje perronspor på Nørreport.
Vi ville have gennemført en opprioritering, en opgradering af Sydbanen, og vi ville have lavet en opprioritering af nærbaner...
Kaj Ikast (KF), 2002-02-07:
Jeg vil håbe, hr. Buksti vil sende det på museum, således at eftertiden kan se, at den gode vilje har været til stede.
Det er det eneste, det kan bruges til.
Så blev vi før beskyldt for, at vi sprænger alle forlig.
Det var særlig angående vedligehold af jernbaner og udbygning af jernbaner.
Har man egentlig set Banestyrelsens fordeling
af pengene igennem årene, der er gået?
Jeg vil henvise til side 2336 i anmærkningerne til finansloven, hvor man under 28.63.02 vil kunne se, at der er betydelig flere penge på finansloven i år, end der var sidste år.
Til fru Margrete Auken vil jeg godt sige, at jeg tror
på, at vi kan finde tilbage til forligene, der er brede, således at en stor del af Folketinget står bag jernbanerne. For hvis vi ikke gør det, får vi den slingrekurs, der har medført, at jernbanerne er virkelig nedslidte i øjeblikket. Det er de altså ikke blevet bare på én måned eller to måneder.
Ja, det er jo snart 10 år siden, at vi gik af, så selvfølgelig bærer vi skylden for det, men der har nok også været noget i den mellemliggende tid.
Det glemmer fru Auken fuldstændig.
Jeg vil gerne gøre hr. Jacob Buksti opmærksom på, der er kommet en ny finanslov. Så prøv bare at slå op, som jeg sagde før, og se, at der er vilje til investering både i vedligeholdelse og i udbygning af jernbaner under Banestyrelsen, vilje til, at DSB frem i tiden skal have materiel.
Men hvad var det, man bevilgede i sin tid i
1999-forliget
Det var låntagning til køb af tog.
Jo, det er godt nok.
Men man ønskede os ikke til stede, og det ved fru Auken lige så godt, som jeg gør.
Jacob Buksti (S), 2002-02-07:
Jeg kan forstå, at hr. Kaj Ikast mener, at vi skal opbevare papirerne på museer.
Det synes jeg da også kunne være en god idé, for så kunne det være, folk kunne se, hvad det egentlig er, der er sket.
Baggrunden for, vi har den her forespørgsel, er jo, at vi havde et valg, som ændrede det politiske flertal i Danmark.
Det betød, at beslutninger, som vi var ved at være enige om, blev udskudt mindst ét år; det kan hr. Kaj Ikast ikke komme udenom.
Der sker ikke en snus på det her område.
Der kommer ikke de nødvendige investeringer i baner nu.
Man har skudt det ud til en investeringsplan.
Det var der ved at være flertal for før, hvis vi ikke havde fået en ændring i det politiske flertal.
Det er jo det, der er hele pointen, må jeg sige til hr. Kaj Ikast.
Men det kan være, at vi også skal sende det på museum.
Sven Buhrkall (V), 2002-02-07:
Jeg nævnte i min ordførertale, at det forhold, at man har fået frasolgt vognladningsgods og stykgods, sammen med en forbedring af effektiviteten, som jeg helt klart også gerne vil understrege, har givet en samlet positiv effekt på DSB's økonomi.
Der er nogle investeringer, vi står over for, hvis vi skal forbedre strukturen og brugerforholdene, og i den forbindelse vil jeg gerne have en vurdering fra fru Margrete Auken af, hvor store investeringer der egentlig har været igennem tiden i DSB-stykgods, vognladningsgods, som man vel kan betragte som en fejlinvestering.
De midler kunne jo være brugt på andre måder.
Og hvordan forholder fru Margrete Auken sig egentlig principielt til en sådan konkurrenceforskydning?
Det kan jo have påvirket visse befolkningsgruppers lyst til at indgå i sådanne drøftelser om investeringer.
Og her udtrykker jeg klart, at Venstre er positiv over for at se på, hvilke bemærkninger det giver anledning til.
Margrete Auken (SF), 2002-02-07:
Jeg kan da glæde Venstres ordfører med, at det støttede SF, at vi flyttede det.
Altså de dér investeringer, man tidligere lavede, uden at vi var med i det, er jo sådan set ikke noget, vi har ansvaret for, det var den dér berømte trafikklub, der lavede det dér, og jeg skal ikke kunne sige på nuværende tidspunkt, om de investeringer var fornuftige. Jeg ved, at jeg selv havde et beslutningsforslag i midten af 1980'erne om, at man fik lavet den koordinering både i forhold til Norden og i forhold til EU, som gjorde, at det begyndte at kunne give mening af lave den dér godstransport for alvor.
Det kæmpede jeg med herinde, hvordan man kunne lave kombitransporter osv., og blev stort set mødt med en mur af afvisning, fordi det jo ikke var noget, man skulle lave på den måde dér.
Så jeg kan ikke bebrejde hr. Buhrkall, at det var så meget skudt forbi, som det var.
Men jeg kan så glæde ham med, at de forhandlinger deltager vi meget gerne i, og vi accepterer naturligvis, at det blev solgt fra, fra de lokale.
Martin Lidegaard (RV), 2002-02-07:
Ja, trafikpolitikken og herunder ikke mindst DSB og jernbanerne har jo været meget i fokus, siden den nye regering trådte til.
Og det skyldes som bekendt først og fremmest udlicitering af togdriften til Arriva og desværre ikke, at regeringen indtil nu i hvert fald har signaleret handlevilje og offensiv tænkning på dette område, sådan som vi ellers både i EU's trafikhvidbog om den fremtidige forsyningssikkerhed og hensynet til miljøet kunne tilsige.
For det første har vi valgt at bruge en halv milliard kroner på en motorvej, som der ikke er
trafikmæssigt grundlag for, for det andet har vi svunget kniven over de danske jernbaner og brugt DSB's overskud til at lappe huller i finansloven.
Godt nok fattes regeringen penge på grund af et meget uhensigtsmæssigt skattestop, men det er vitterlig kortsigtet tænkning, når det går ud over penge, der skulle have været brugt til investering af nye skinner.
En god skinneinfrastruktur er en helt nødvendig forudsætning, hvis togene også fremover skal kunne være et godt alternativ til bilen.
Og hvis nogen er i tvivl om det, kan de ringe til Tony Blair og spørge, hvad der bliver hans største problem i den næste valgkamp.
For i England er et af de store problemer, at ansvaret for vedligeholdelse af skinner og ansvaret for togdriften er blevet adskilt, og begge dele er blevet privatiseret.
Det har skabt en situation, hvor ingen har interesse i at tænke og investere langsigtet, fordi det ikke er de samme, der tjener pengene, som skal lave de langsigtede investeringer i skinnerne.
Nu ser vi så herhjemme, at den danske banestyrelses ejere, nemlig den borgerlige regering,
heller ikke er parat til at foretage den nødvendige, langsigtede jernbaneinvestering, selv om den generelle udvikling i alle landene omkring os netop skulle tilsige os at satse mere på jernbanerne og få mere gods og flere personer på skinner.
Derfor vil det også virkelig oprigtigt glæde Det Radikale Venstre, hvis ministeren i dag kunne fortælle os, at denne opfattelse er en vildfarelse, at regeringens første gerninger
på dette område ikke er symptomatiske for regeringens fremtidige politik, og at man vil gå videre end de pæne ord og lave en offensiv politik også for jernbanerne
Og det kunne vi jo passende vise ved at stemme for det forslag til vedtalelse, der ligger, og som Det Radikale Venstre vil stemme for, for det kan være svært at se, hvad det er, man skal vente på.
Nu siger ministeren, at der vil komme en ny investeringsplan: Det er jo fint, det glæder vi os til at se, det vil vi arbejde konstruktivt med på, men hvad det helt præcis er i den gamle plan, som man allerede nu kan sige er så dårligt, at man ikke vil tilslutte sig det, det kunne være interessant at høre, samtidig med at man så fremlægger nye ideer.
Ord er ikke det samme som gerning
Det håber jeg at ministeren vil have forståelse for.