runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-05-16:
Nu er hele denne her proces jo kendetegnet ved, at det er de samme spørgsmål og de samme svar, der er givet hele tiden.
Så det, der er overraskende for mig, er, at vi efter de lange og trange forhandlinger, vi har haft, stadig får de samme spørgsmål, og derfor er jeg jo nødt til at give de samme svar.
Så vil jeg godt tage fat i det spørgsmål, hr. Jan Petersen rejser: Hvorfor giver vi ikke en ret til deltid?
Der må jeg jo med skam melde, at det her er et lille forslag, vi kommer med.
Det er et forslag, som giver en lønmodtager ret til at foreslå arbejdsgiveren, at man kan gå på deltid, og kan det passe i virksomhedens tarv, kan det lade sig gøre. Jeg har sagt mange gange, at jeg ville ønske, at jeg kunne give alle ret til deltid; jeg ville ønske, at jeg kunne give alle ledige et arbejde; at jeg kunne give alle mulighed for at indrette sig lige nøjagtig, som de vil.
Det ville være mit allerstørste ønske.
Det, der er i min magt, er at tage et første skridt, nemlig dette lille skridt, at hvis en lønmodtager og en arbejdsgiver er enige om det, skal det kunne lade sig gøre.
Jeg undskylder naturligvis over for Folketinget, at det ikke er så stort og ambitiøst, som man kunne ønske sig, men det er det, vi kan komme til nu.
Til fru Anne-Marie Meldgaard vil jeg gerne sige, at det, der gjorde mest indtryk på mig under høringen, var, hvis det var Socialdemokratiets indkaldte ekspert Jan Duelund fra Vestfrost, som skulle afgøre, om jeg skulle gå på deltid.
Det ville jeg ikke være så tryg ved.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-05-16:
Dette forslag medfører, at vi sparer samfundet for et egentligt velfærdstab, for den ordning, der eksisterer i dag - og det er også henvendt til Socialdemokratiets ordfører - koster samfundet 20 mio. kr. at administrere, og det, der kommer ud af den ordning, er 13 mio. kr., det vil sige et tab på 7 mio. kr.
Enhver kan regne det her ud.
Det vil sige, at det er en administrativ byrde, og hvem er det, det kommer til gavn, når vi letter de administrative byrder i sådan nogle ordninger her?
Det kommer de mindste virksomheder til gavn, det kommer den lille mands virksomhed og den lille kones virksomhed til gavn.
Derfor bliver det her forslag gennemført.
Vi taler om 7 kr. pr. måned pr. lønmodtager i forhold til at spare 100.000 administrative timer om året.
Derfor ønsker vi at afskaffe ordningen.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-05-16:
Jamen jeg anerkender - det har jeg forsøgt at udtrykke flere gange i løbet af eftermiddagen over for både De Konservative, Venstre, Dansk Folkeparti og nu også ministeren - at man arbejder for sit partis valgprogram.
Problemet er jo bare, at det både i valgkampen og efter valgkampen osv. har været lidt vanskeligt indimellem at finde ud, hvad det var, Venstre havde sagt i valgkampen.
Og jeg mindes altså ikke - det vil jeg godt være ærlig og sige - på noget tidspunkt at have hørt, at Venstre, hvis de kom til magten, ville arbejde for at bryde de kollektive overenskomstaftaler.
Så hvis det har været Venstres tilsigtede politik i valgkampen, beklager jeg, at det har jeg ikke fanget.
Jeg har ikke hørt nogen Venstrefolk sige, at man ville bryde med det kollektive aftalesystem i Danmark.
Jeg synes, det er o.k. at arbejde for sit partis politik, men jeg synes bare, man skulle have været ærlig i sin argumentation og så have sagt, at det var det, man ville.
Det er jo det, man gør i den her sammenhæng.
Man starter nedbrydningen af den danske model, og det er det, vi synes er så pokkers ærgerligt.
Det er derfor, der i dag har været så mange arbejdsnedlæggelser i Danmark, og det er derfor, der har været så mange deputationer i Arbejdsmarkedsudvalget, der er utilfredse med den løsning.
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-16:
Der foreligger en rapport, som viser, at det forhold, at man godkender gensplejsede planter, vil føre til massiv forurening af alle andre marker og af naturen som sådan.
Det vil få dramatiske konsekvenser for landmændenes økonomi, for deres afhængighed af store multinationale selskaber og for natur og miljø.
Miljøministeren kender ikke konsekvenserne, men alligevel ønsker han at få sit lovforslag vedtaget uden at inddrage rapporten.
Ville det ikke være mere ansvarligt, hvis miljøministeren sagde: Der foreligger nogle nye oplysninger, og dem må vi have ind i billedet, inden vi vedtager lovgivningen?
Det nytter jo ikke noget at henvise til moratoriet, for det vedrører sporing og mærkning og ikke spredningsrisikoen.
Jeg beklager, hvis miljøministeren og fødevareministeren ikke er i stand til at koordinere regeringens politik, men det er jo sådan set regeringens problem og ikke befolkningens problem.
Men jeg synes, miljøministeren skulle leve op til sit ansvar og tage de problemer, der er blevet påpeget, alvorligt og sige: Nu foreligger der tilsyneladende nye oplysninger, og dem bliver vi nødt til at inddrage i arbejdet, før vi kan vedtage lovgivningen.
Jeg vil gerne spørge miljøministeren, om han er indstillet på det.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-05-16:
Det kan godt være, at hr. Jørn Jespersen er ved at blive irriteret, men det kan jeg jo ikke gøre noget ved.
SF må forholde sig til, hvad de vil, og hvis SF mener, der er kommet nogle nye oplysninger, som gør, at de mener, forslaget skal tilbage til udvalgsbehandling, stiller jeg mig altså ikke i vejen. Jeg vil bare sige, at problemet er, at SF godt ved, at der ikke kommer nogen nye oplysninger.
Jeg skal ikke diskutere det mere, men jeg er nødt til at sige, som sagen er oplyst her og nu, at jeg nu alligevel er glad for at se, hvor mange i udvalget, der bakker op om regeringen.
Det er vel faktisk kun SF og Enhedslisten, der har problemer.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-05-16:
Jeg vil gerne bede om, at forslaget bliver sendt tilbage i udvalget mellem anden og tredje behandling.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-05-16:
Jeg vil gerne tilkendegive over for fru Lissa Mathiasen, som jeg har gjort ved tidligere lejligheder, at det er det statslige tilskud, der bortfalder til beboerrådgiverordningen.
Såfremt Landsbyggefonden ønsker at deltage, er vi også klar til det.
Rikke Hvilshøj (V), 2002-05-16:
Så vil jeg blot minde om det, ministeren har været oppe og bekræfte, nemlig at der er nogle drøftelser i gang med Landsbyggefonden, hvor man søger at finde et resultat.
Og jeg mener stadig væk, at opgaven skal løses i samarbejde med kommunerne.
Det er også samfundet som helhed, der er med til at løse de opgaver.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-05-16:
Det har jeg svaret på én gang i dag, og det vil jeg gerne bekræfte endnu en gang over for fru Lissa Mathiasen: Ja, hvis det er sådan, at Landsbyggefonden ønsker at køre denne her ordning videre, er der intet til hinder for, at jeg synes, de kan få lov til det.
Freddie H. Madsen (DF), 2002-05-16:
Jeg synes bare lige, at jeg ville tilføje i debatten her, at det, vi står og diskuterer nu, jo ikke er nedlæggelse af beboerrådgivning.
Det er jo en statslig finansiering, man tager væk, men man giver mulighed for, at Landsbyggefonden og kommunerne i samarbejde med beboerne kan videreføre det her.
Det kan da ikke være på nogen bedre betingelser, synes jeg.
Til fru Lissa Mathiasen: Jeg kan ikke forstå, at fru Lissa Mathiasen ikke kan forstå, at det, vi gør nu, ikke er at afskaffe ordningen.
Det, der gøres på nuværende tidspunkt, er, at vi trækker statens tilskud tilbage.
Så kan kommunerne samarbejde med Landsbyggefonden og samarbejde med beboerne.
Jamen vi kan da ikke få en bedre og mere nærdemokratisk måde at ordne det her på end på den måde, det her foregår på.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-05-16:
Det er altså muligt, at SF befinder sig i en knibe nu, men den er jeg ikke en del af.
Jeg vil bare sige, at de oplysninger, som hr. Jørn Jespersen kommer frem med, har jeg ikke, og jeg har heller ikke i det møde, jeg har haft med Wahlström i dag, overhovedet hørt om dem.
Vi har spurgt i EU-Kommissionen efter den rapport, og jeg kender ikke noget til, om noget er blevet stemplet eller ej.
Jeg har set, at Greenpeace har været ude og sige noget om det, men jeg kan jo ikke som minister stå her og sige, at så er sandhedsvidnet fundet.
Jeg må altså sige helt klart: Situationen er den, at vi har spurgt i dag til den rapport, og vi fik at vide, at om ganske kort tid vil den komme.
Om man kan lide den danske indretning med ressort eller ej, skal jeg ikke forholde mig til, men kun sige, at ligesom ved samrådet vil det igen blive oplyst her fra Folketingets talerstol: Dette lovforslag reguleres af miljøministeren.
Jeg kan altså ikke vide, hvad forskellige kommissærer udtaler om disse ting.
Men jeg tager mig af det, der har med miljøet at gøre, og det har lovforslaget her.
Det har med sundhed, natur og miljø at gøre, og det er det, vi forholder os til.
Moratoriet er opretholdt, Danmark har stadig nøjagtig den samme mulighed, som før der blev skiftet regering, og vi bakkede i øvrigt også op om det før.
Men det, der måske er overraskende, er, at SF måske har en ny situation.
Ole Stavad (S), 2002-05-16:
Ministeren siger, at han bestræber sig på at sige det, han mener, og jeg vil sige, at det er en egenskab, jeg generelt sætter stor pris på.
Men jeg synes, problemet er, at ministeren mener det, han siger.
Der har ikke været nogen former for antydning i ministerens besvarelser til mig om, at min opfattelse af den bemærkning, ministeren kom med, rent faktisk betyder, at den siddende beskæftigelsesminister mener, at kollektive overenskomster skaber begrænsninger og problemer og begrænser den enkelte lønmodtagers mulighed for at varetage sine egne interesser.
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-16:
Det er jo bekymrende, at miljøministeren er så dårligt orienteret om sagen.
Faktum er, at rapporten er færdig.
Det er ikke et spørgsmål om, at vi venter på en rapport, der ikke er færdig, for den blev færdig i januar 2002, altså for 4 måneder siden, og på det tidspunkt blev den fremsendt fra EU-Kommissionens videnskabelige enhed til Kommissionen, men den er ikke offentliggjort.
Hvorfor er den ikke det?
Hvordan kan det være, at forskningsenheden skriver til Kommissionen, at det er et meget følsomt område, og foreslår og opfordrer til, at den udelukkende er til internt brug, altså ikke til offentliggørelse,
hvordan kan det være, hr. miljøminister?
Hvordan kan det være, at Margot Wahlström, da hun i dag blev forespurgt om disse sager, sagde, at hun tror da bestemt, den er offentlig, men efter at have undersøgt sagen må hun oplyse over for de grønne organisationer, at den ikke er offentliggjort endnu.
Får det ikke nogen alarmklokker til at ringe hos miljøministeren?
Så bliver det sagt, at det ligger i et andet regi at regulere forholdet, nemlig ovre hos fødevareministeren.
Jamen forbrugerne, der vil undgå gensplejsede fødevarer, er da ligeglade med, hvor det ligger, og miljøet er da ligeglad med, hvilken minister der har ansvaret.
Men miljøministeren siger, at man kan vælge at bringe nogle andre problemer ind, som stammer fra et andet område, men det er jo kun et spørgsmål om, hvordan ressortfordelingen er mellem miljøministeren og fødevareministeren.
Problemstillingen er jo fuldstændig den samme, nemlig at gensplejsede planter forurener ikkegensplejsede planter, uden at vi kan forhindre det med den lovgivning, der eksisterer i dag.
Der foreligger to rapporter, som er kommet i løbet af foråret, og som viser, at den risiko er meget stor, meget nærliggende og har meget dramatiske konsekvenser.
Der er en rapport fra Det Europæiske Miljøagentur, som viser, at der er en massiv spredning, og nu er der altså en rapport, som har været hemmeligholdt i 4 måneder, som viser, at de økonomiske konsekvenser og afhængighedskonsekvenserne er massive for det konventionelle landbrug og for det økologiske landbrug.
Men i dag vil regeringen alligevel vedtage en lov, som ikke regulerer det spørgsmål, og det er da uansvarligt.
Er miljøministeren enig med EU's miljøkommissær i, at Danmark har den suveræne ret til at regulere spørgsmålene, hvis vi ønsker at gøre det?
Mette Frederiksen (S), 2002-05-16:
Sikke ministeren dog snubler i egne ord.
Det er da alligevel utroligt. Ministeren siger i et svar i debatten i dag, at loven står over overenskomsterne.
Netop derfor skal der selvfølgelig indskrives i lovens tekst, at enhver lønmodtager har lov til, har ret til at medbringe den tillidsrepræsentant, som den pågældende lønmodtager mener er nødvendig, for at lovens intentioner opfyldes, nemlig at det bliver en frivillig aftale mellem de to parter.
Jeg forstår godt, at beskæftigelsesministeren snubler så meget, som han gør i aften.
Jeg tror, det måske hænger sammen med, at det er så utrolig svært ikke alene for Venstre og De Konservative, men også for en samlet regering at stå ved en politik, som konsekvent tilsidesætter de behov, der er i den danske befolkning.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-05-16:
Til hr. Ole Stavad vil jeg godt sige - nu ved jeg ikke, om det var noget, han bebrejdede mig - at det jo må være klart, at kollektive overenskomster lægger begrænsninger på individerne og på virksomhederne.
Jeg går ud fra, at det er formålet med de kollektive overenskomster, at man lægger nogle begrænsninger på, inden for hvilke rammer aftaler skal foregå.
Jeg hylder kollektive overenskomster.
Jeg synes, det er rigtig fornuftigt med kollektive overenskomster.
Jeg synes, at det meste af det, der står i de kollektive overenskomster er meget fornuftigt.
Jeg har bare to punkter, hvor jeg synes, det måske er lidt problematisk.
Det ene er, når man prøver at begrænse en lønmodtagers ret til at gå på deltid, fordi den pågældende af familiemæssige grunde har et særligt problem, der skal opfyldes.
Og det andet lille punkt, jeg har, er de her eksklusivbestemmelser, hvor man påtvinger folk, at de skal være medlemmer af en bestemt forening.
Men bortset fra de ting synes jeg, det er meget fornuftigt, hvad der står i de kollektive overenskomster.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-05-16:
Ja, der var lige et par punkter.
Et af dem var bl.a., at lønmodtagerne ikke havde ret til at gå på deltid.
Så er spørgsmålet, som kommer til at henstå efter denne debat: Hvorfor pokker skal de så ikke have lov til og ret til at gå på deltid?
Det får de jo ikke med det her forslag.
De får ikke ret til at gå på deltid.
Arbejdsgiveren får ret til at diktere en lønmodtager, at vedkommende skal gå på deltid.
Og hvis vedkommende ikke vil gå på deltid, har arbejdsgiveren retten til at fyre vedkommende, og så kan man måske få en kompensation for uretmæssig fyring.
Det er det, der tilbagestår efter den her debat.
Og det er det, jeg ikke forstår, at ministeren ikke kan forstå.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-05-16:
Jeg vil så også godt undskylde over for hr. Lars Kramer Mikkelsen, at jeg ikke kan give lønmodtagerne en ret, at jeg ikke kan give alle arbejdsløse et job, at jeg ikke kan gøre sådan, at alle mennesker kan få lov at indrette deres liv, som de vil.
Det ville jeg ønske jeg kunne.
Det, jeg kan gøre, er på dette område, nemlig hvor en lønmodtager og en arbejdsgiver kan blive enige om at imødekomme et ønske om deltid, at der skal det kunne lade sig gøre.
Jeg ved, det er et lavt ambitionsniveau, men det er det, der ligger inden for mine muligheder i øjeblikket.
Men der skal ikke herske tvivl om, at jeg utrætteligt vil arbejde for, at de arbejdsløse kan få arbejde, at fuldtidsbeskæftigede, der ønsker deltidsjob, kan komme på deltid, og at deltidsbeskæftigede, der ønsker fuldtidsjob, kan komme på fuld tid.
Det skal jeg love.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-16:
Men hvorfor ikke?
Hvad er egentlig grunden?
Ministeren skal bare ved tredjebehandlingen stemme for det ændringsforslag, som vil ligge, som giver lønmodtagerne en ret til at gå på deltid.
Så enkelt er det.
Hvad er problemet?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-05-16:
Problemet er, at det vil være et endnu større indgreb i de kollektive overenskomster.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-05-16:
Nu har vi brugt næsten 9 timer på at debattere forslaget om deltidsdirektivet, og ministeren har gentagne gange, ellers har ministerens ordførere fra partierne gentaget, at parterne ikke kunne klare den sag at skaffe deltid for 100 pct. på arbejdsmarkedet.
Derfor så man sig nødsaget til at foretage
et lovindgreb.
Det er fuldstændig grotesk, når vi nu står her med en ligelønslov, at det er den modsatte situation.
Den tidligere regering havde fået vedtaget et lovforslag, som netop kunne være med til at åbne op for, at det blev synligt, at der stadig væk er en kæmpestor forskel på lønnen på arbejdsmarkedet mellem mænd og kvinder, selv om vi i 26 år har haft en ligelønslov.
Det er simpelt hen uanstændigt, at regeringen prøver at trænere.
Og hvad er begrundelsen?
Hvad er argumentationen for at ville have den ændring igennem her, hvor man udsætter ikrafttrædelsesdatoen af den allerede vedtagne lov?
Jo, det er, at parterne skal have endnu en chance.
I Socialdemokratiet synes vi, det er uanstændigt, og vi har under ingen omstændigheder tillid til, at den nuværende beskæftigelsesminister på den måde på noget tidspunkt vil komme i en situation, hvor han ønsker at vedtage den her lov.
Mette Frederiksen (S), 2002-05-16:
Med det her lovforslag tager regeringen endnu et afgørende skridt i sin ideologiske kamp mod ligestilling mellem kønnene
i Danmark.
Videncenter for Ligestilling er nedlagt.
Der er sket en forlængelse af barselorloven, hvor fædrenes rettigheder er kraftigt forringede, hvor pasningsgarantien ikke er nævnt med ét ord, fordi regeringen og ikke mindst dets støtteparti, Dansk Folkeparti, faktisk ønsker kvinderne, mødrene hjem til kødgryderne.
Den særlige pensionsopsparing er afskaffet, der er indført tvungen deltid, eller man er i hvert fald på vej til at gøre det, og så er der endelig indført penge til at passe børn i eget hjem.
Og endelig vil regeringen nu droppe den fuldstændig og aldeles nødvendige indsats for ligeløn mellem mænd og kvinder i Danmark i en situation, hvor vi godt ved, at trods mere end 25 års lovgivning, trods utallige statistikker og undersøgelser, der viser, at selv om kvinder og mænd har den samme uddannelse og udfører nøjagtig det samme stykke arbejde, er der stadig væk markante lønforskelle mellem mænd og kvinder såvel i offentligt som i privat regi.
er aldeles ligegyldigt.
Derfor er der ikke andet at sige til det her lovforslag, end at det er endnu et i rækken af lovforslag, der vil forringe kvinders mulighed på arbejdsmarkedet, der vil forringe kvinders muligheder for deltagelse i samfundet i det hele taget.
Jeg synes, det er sølle, og jeg synes ikke mindst, at det er sølle, at regeringen ikke er kommet med et eneste konkret forslag, der kan gavne ligestillingen i Danmark.
Man vil ikke engang komme med forslag i stedet for den aflysning, der er sket af kønsopdelt lønstatistik.
Det er meget sølle.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-16:
Jeg vil blot konstatere, at ministeren ønsker fuldstændig at undlade at udtale sig til det her punkt.
Det synes jeg er en understregning af netop det faktum, at regeringen er fløjtende ligeglad med at få indført ligeløn i det her land.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-05-16:
Det lovforslag, vi står med her, karakteriserer meget godt, hvad det er for en regering, vi har fået, og man kan jo se, at man har ingen blusel overhovedet eller ansvar over for de svageste i samfundet.
Hvad gør man så med disse penge?
Ja, disse penge overfører man til arbejdsgiverne, og så kalder man det regelforenkling.
Det kan jo selvfølgelig lyde meget besnærende, når man er arbejdsgiver, men jeg kan overhovedet ikke begribe, hvordan Dansk Folkeparti har kunnet lægge stemmer til sådan et usolidarisk forslag som det, vi her står med.
Det fortæller jo også lidt om, at Dansk Folkeparti er mere til ord end til handling, når det drejer sig om at tage vare på de svageste grupper i det her samfund.
Men det har vi jo efterhånden også set nogle eksempler på.
Så det dér med, at man er kommet ind på de bonede gulve, er virkelig noget, som har haft betydning for, at man er kommet i den situation, at man så næsten har ladet sig bruge som dørmåtte og i hvert fald er med til at lave nogle skævheder, og her er man med til at undergrave forholdene for især de svagest funderede pensionister.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-05-16:
Jeg vil godt sige til hr. Ole Sohn, at det ikke er
Men for at kende rækkevidden af det, SF er i gang med, er vi jo nødt til at spørge, hvordan det er med de individuelle rettigheder.
Når jeg henviser til industrioverenskomsten, er det, fordi den taler om mulighed for deltidsbeskæftigelse under nogle ganske specielle forudsætninger, nemlig som følge af nedslidning og som følge af midlertidig og varig nedsættelse af arbejdsevnen.
Det er jo egentlig det, der er årsagen til, at det her forslag er fremsat.
Hvis den enkelte har nogle andre behov, f.eks. skal passe sine børn, skal se til sin unge derhjemme, ønsker vi fra Venstres side, at vi får deltidsbeskæftigelse ind, således at den enkelte kan sige: Det ønsker jeg selv.
Bent Bøgsted (DF), 2002-05-16:
Hr. Ole Vagn Christensen var så venlig at nævne, at Dansk Folkeparti tog fra de svage, og som hr. Flemming Oppfeldt nævnte, er det jo et meget lille beløb, der ryger her. Jeg skal i den forbindelse undlade at gå i detaljer og nævne, hvor hr. Ole Vagn Christensens parti har taget fra de svage, men jeg er sikker på, at der er nogle, der kan huske nogle områder i hvert fald, hvor det var ret så betydelige indgreb.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-05-16:
Det sidste forstod jeg ikke rigtig, men det kan være, vi kan få nogle konkrete eksempler.
Men jeg vil sige til hr. Bent Bøgsted og også til hr. Flemming Oppfeldt, at dette lovforslag er en understregning af, at man tager nogle penge fra de svage.
Det havde klædt hr. Flemming Oppfeldt, det havde klædt hr. Bent Bøgsted, det havde klædt ministeren, at man havde fundet kompensationer for disse penge her, således at man ikke lod lønmodtagerne betale, fordi man mener, at der var nogle omstruktureringer, man kunne foretage.
Men det var jo det, vi talte om ved førstebehandlingen, så man har haft god tid til at komme med de ændringer, der skulle til, for at vi kunne være den situation, som jeg også gav udtryk for ved førstebehandlingen, at vi selvfølgelig meget gerne ville stemme for, hvis man kunne lave det her neutralt.
Men det har der ikke været noget ønske om, og derfor bliver den regning, som bliver sendt, sendt til de svageste lønmodtagere i det her land.
Bent Bøgsted (DF), 2002-05-16:
Når hr. Ole Vagn Christensen ligefrem spørger om, hvad det var, jeg snakkede om, så kan jeg da godt give et eksempel på, hvor hr. Ole Vagn Christensen ikke tænkte på kompensation til de svageste.
Jeg havde ikke tænkt mig, at jeg ville nævne det, men når det bliver efterlyst, så kan vi tage efterlønsområdet, hvor der ikke var tale om, at der skulle være kompensation til de svagest stillede på det område.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-05-16:
Jeg ved ikke om, vi må komme ind på en efterlønsdiskussion her i Folketinget...
Formanden siger, det skal være kort.
Der var der faktisk tale om, at man forbedrede det for de svagest funderede lønmodtagere.
Derfor var det et meget, meget dårligt eksempel.
Men hr. Bent Bøgsted må vel erkende, at det, han er med til her, er at tage fra de svageste lønmodtagere, og jeg synes, det ville have klædt hr. Bent Bøgsted at komme herop og forklare, at sådan er det, og at det står han ved, at sådan har man gjort: Man har taget fra de svageste lønmodtagere Men det behøver hr. Bent Bøgsted heller ikke, for vi kan jo konstatere, at sådan er virkeligheden.