runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Krarup (DF), 2003-11-05:
Antallet af fremmede, der hermed får dansk indfødsret, er for højt.
Da jeg forstår, at alt tyder på, at også næste lov til foråret vil rumme et højt eller højere antal, vil det sige, at op imod 10.000 fremmede på 1 år får dansk indfødsret, og det er for meget.
Det er et faretruende led i den proces, der består i, at den danske befolkning efterhånden skiftes ud med fremmede, og at Danmark hører op med at være Danmark, det vil sige en nation med et folk af samme danske kultur.
Et typisk eksempel: Valby Bladet fra 29. oktober fortæller, at der i Valbyparken med indvielse den 1. august 2004 skal skabes en islamisk have for muslimer, og hvor en forening, der hedder Muslimske Kvinder, er indkaldt som brugergruppe.
Det betyder naturligvis, at danskere med leverpostejmadder og svinefedt ikke kan bruge denne del af Valbyparken.
Det betyder en inddeling af Danmark i skarpt adskilte dele, hvor danskere og dansk kultur adgangsformenes til dele af deres eget land.
Sådan ødelægger man dette land og gør danskerne fremmede i Danmark.
For sådan skifter man dryp for dryp den danske befolkning ud med fremmede, som ikke kan og vil integreres.
Jeg synes, at integrationsministeren skulle overveje, hvad der faktisk sker omkring os, og hvor meget mening der er i en tale om integration, som kun handler om at komme ud på arbejdsmarkedet.
Vi ser en lov som denne som et led i den udskiftning af den danske befolkning, vi ikke kan og ikke vil acceptere.
10.000 fremmede, der får dansk indfødsret på 1 år, er for mange.
Vi kan acceptere ca. 2.000 om året.
Vi er tilhængere af en årlig kvote på 2.000, hvilket er i overensstemmelse med den praksis, der f.eks. vedrørende opholdstilladelser har hersket i USA, som endda er et indvandrerland, hvilket Danmark som bekendt ikke er og ikke må blive.
Vi har selv været med til at udarbejde det kontorcirkulære, i henhold til hvilket indfødsret meddeles.
Og vi har således en medskyld i det høje antal.
Vi ville også helst kunne skabe acceptable forhold ved retningslinjer, der virkelig stillede sådanne krav bl.a. til sprog, at antallet kom ned på det acceptable.
Det nuværende sprogkrav med Almenprøve 1 er alt for lavt.
Det strammes til Almenprøve 2 pr. 1. januar 2004.
Vi vil gøre flere og grundigere erfaringer med sprogskolerne, så vi på bedre grundlag kan stille strengere krav.
Men vi har sandt at sige ingen tiltro til, at det vil virke på den måde, vi finder nødvendig.
Vi tror ikke, at det acceptable antal kan opnås på anden måde end ved en kvote, der siger 2.000 nye statsborgere om året og ikke flere.
Vi er meget, meget betænkelige ved denne lov og vil forbeholde os vores stilling.
Kamal Qureshi (SF), 2003-11-05:
Jeg vil gerne spørge hr. Søren Krarup, som jo selv var inde på, at det er nogle retningslinjer, Dansk Folkeparti selv har været med til at tegne: Er det, som hr. Søren Krarup her fra talerstolen siger, et udtryk for, at man egentlig er blevet overrasket over, hvor mange der rent faktisk er i stand til at tale dansk, og hvor mange der endelig opfylder de krav, Dansk Folkeparti troede, at ansøgere til dansk statsborgerskab ikke kunne opfylde?
Det, der var hensigten, da man lavede de her retningslinjer, var jo at nedsætte antallet af ansøgninger til statsborgerskab betragteligt, som hr. Søren Krarup også ved tidligere lejligheder har sagt.
Så sætter man så en masse regler op, der hedder, at du skal kunne tale dansk på et højt niveau, du skal kunne bestå nogle prøver i samfundskundskab
og lignende, og så viser det sig, at der mod Dansk Folkepartis forventning er alt for mange, der rent faktisk er så velintegrerede i det samfund, at de både sprogmæssigt og samfundskundskabsmæssigt består prøverne.
Er det dér, problemet for Dansk Folkeparti ligger, at det er kommet bag på dem, hvor velintegrerede de udlændinge, der befinder sig i Danmark, rent faktisk er?
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2003-11-05:
Man undres jo ofte, når man hører den retorik, der bliver anvendt fra talerstolen, og det vil jeg sige, at jeg også gjorde denne gang.
Den muslimske have i Valbyparken.
Jeg kender ikke til det omtalte, men jeg vil så sige, at jeg egentlig har vanskeligt ved at forstå, hvorfor det skulle betyde, at der ikke kunne færdes danskere i den have, men lad det nu ligge.
Der er jo også både en kinesisk, og hvad ved jeg, part af Tivoli, og der er mig bekendt mange danskere, der færdes i den del af anlægget.
Så det kan jeg sådan set ikke se har meget med sagen at gøre. Men det, der er problemet, er at få folk til også at forstå, at når man søger dansk statsborgerskab - og jeg tror, at det er det, der er problemet, også i forhold til Dansk Folkeparti - så er det udtryk for, at man ønsker at blive en del af samfundet.
Hvis man har opholdstilladelsen, så kan man jo blive her lige så længe, som man kan, om får statsborgerskab eller ej, men det, der undrer, er, at man ikke når til den erkendelse hos Dansk Folkeparti, at de her mennesker i virkeligheden ønsker at blive integreret i det danske samfund.
Søren Krarup (DF), 2003-11-05:
For at begynde med det sidste, så er det jo ganske klart, at når man søger statsborgerskab, så er det, fordi man ønsker det, men dermed jo ikke sagt, at det ønske skal imødekommes.
Statsborgerskab er som bekendt en gave, der gives af det danske folk til dem, der ønsker at opnå den, men det er jo ikke givet, at man finder, at de er kvalificerede til den, og derfor er det, at vi undersøger det.
Vi havde håbet, at de regler, vi indførte, og dermed kommer jeg til hr. Kamal Qureshi, var af en sådan art, at man virkelig kom ned på et antal, vi ville finde acceptabelt.
Et lille folk på små fem millioner kan naturligvis ikke lukke porten på vid gab.
Vi vil kun acceptere et begrænset antal.
Jeg skal ikke begynde at citere Grundtvigs ord fra den første indfødsretslov, men vi ønsker, at der skal være en rimelig balance imellem det danske folks størrelse og dem, vi lukker ind og giver dansk indfødsret.
Vi havde håbet, at vi kunne nå det ved retningslinjerne.
Vi var lykkelige for den første lov, der gav indfødsret til 723.
To love på ét år, det var ca. 2.000 med bipersoner.
Det har ikke kunnet holdes, og så spørger hr. Kamal Qureshi, om vi er kede af, at de er velintegrerede.
Nej, vi har måske en fornemmelse af, at de slet ikke er integrerede.
Må jeg sige, at jeg har overværet eksamener på sprogskoler, og jeg vil sige, at jeg ville have dumpet alle dem, jeg hørte.
De fik 10 i stedet alle sammen.
Jeg har ingen tillid til de sprogprøver.
Jeg tror ikke, de virkelig kan sikre, at kvaliteten af de ansøgere, der er, er af en art, som vi kan godkende.
Og som sagt: Vi har et ønske om - og det er muligt, at det er det, vi standser ved - en kvote på 2.000, og så har vi dermed styr på det, der efter min mening er et meget faretruende problem for Danmark.
Kamal Qureshi (SF), 2003-11-05:
Nu kan man jo sige, at de prøver jo er nogle anerkendte prøver, som også andre består for at opnå en vis standard i forhold til at kunne det danske sprog, og hvis hr. Søren Krarup ikke mener, at niendeklassesprøverne er en tilstrækkelig indikator for, at folk taler sproget, så er det jo så en kritik af det niveau, man forventer, at niendeklasseselever skal kunne, for det er jo de samme prøver og det er samme standard, de alle sammen bliver bedømt efter.
Men som jeg hører hr. Søren Krarup, så er problemet jo, at da hr. Søren Krarup satte sig sammen med regeringen og lavede de her regler, havde man jo en forventning om, at de her regler kunne være med til at reducere ansøgningsantallet til de relativt få personer, der kunne opfylde kravene.
Nu kommer det så helt bag på Dansk Folkeparti, at der rent faktisk er enormt mange af dem, der bor her, som faktisk taler sproget, som faktisk kender det danske samfund, som faktisk kan bestå de prøver, man sætter op, og de barrierer, man sætter op.
Fint, så burde man i det mindste erkende det og sige: Jamen så giver vi dem statsborgerskab, i stedet for hele tiden at sige: Jamen det kan godt være, at I opfylder de krav, vi sætter op for jer, men vi vil stadig væk ikke give jer statsborgerskab.
Vi vil bare sætte nogle nye krav op, sådan at vi ikke giver jer de rettigheder, I er berettigede til ud fra de prøver, vi har sat op.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-11-05:
Jeg tror ikke, jeg får hr. Søren Krarup til at ændre meget holdning eller retorik, men jeg synes stadig væk, at jeg vil tage et vist hensyn til de eventuelle seere, der kunne sidde på dk4, eller de, der eventuelt skulle finde på at læse Folketingets forhandlinger i denne her sag.
Jeg vil minde om, at den port, som vi åbner på vid gab, så alle mulige fremmede kan strømme ind i landet, har vi i fællesskab forsøgt at lukke så meget til, som vi anstændigvis kan.
Det fælles formål har vi haft.
Det handler om, hvilke udlændinge der kommer til Danmark og får opholdstilladelse.
Det er slet ikke det, som lovforslaget her handler om.
Det handler om mennesker, som er her, som har haft permanent opholdstilladelse i ofte 9 år, som taler dansk osv., og som opfylder alle vores krav.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-11-05:
Nu har jeg jo haft lejlighed til at følge hr. Søren Krarups færd her i Tinget i hvert fald i de sidste 2 år, og det, der undrer mig, er, at hr. Søren Krarup stadig ikke har fundet ud af, hvilken magt han har.
Den mulighed, man altid har her i Tinget, er jo, at man kan forsøge at omsætte sine ord til handling.
Nu har vi, og vi er mange, siddet og hørt den ene gang efter den anden, at hr. Søren Krarup mener, at der gives indfødsret til for mange, og at der højst bør gives til 2.000. Jeg forstår ganske enkelt ikke, hvorfor hr. Søren Krarup og hans parti ikke fremsætter et forslag her i Folketinget om, at der ikke skal gives indfødsret til mere end 2.000.
Hvornår kommer det forslag?
Hvornår bliver hr. Søren Krarup mand for sin hat?
Søren Krarup (DF), 2003-11-05:
Jamen jeg skal meget gerne tjene fru Elsebeth Gerner Nielsen i at være ikke mand for min hat, men som det hedder karl for min hat.
Det kan jo også godt være, at det, jeg siger her, og som jo altså er en kritik af et forslag, vi finder forkert, utilstrækkeligt, munder ud i et forslag om 2.000.
Jeg havde håbet, at vi i fællesskab med regeringen kunne finde frem til en måde at regulere det på, så vi i realiteten havnede der.
Det har vist sig, at det ikke er muligt, og så er det muligt, at jeg ender med at være karl for min karl og fremsætter det lovforslag.
Det vil fru Elsebeth Gerner Nielsen få lejlighed
til at opdage, og jeg er sikker på, at hun venter i spænding.
Det er da udmærket, at folk kan tale dansk.
Det er simpelt hen en sjusket måde, hvorpå de får det, og det er i hvert fald aldeles ikke i overensstemmelse med de krav, vi mener der skal stilles, og vi mener, at der skal stilles krav, for det er en gave, og den skal kun gives til de kvalificerede.
Vi taler på det danske folks vegne og kan ikke tillade os uden videre blot at åbne døren på vid gab. Der vil jeg så sige til fru Else Theill Sørensen, at porten blev jo som bekendt åbnet i 1983, og den danmarkshistoriske gerning, lad mig blot sige det, som vi i fællesskab har øvet, er, at vi har prøvet på at standse den katastrofe, der blev sat i gang i 1983.
Der er nået meget, og vi har arbejdet udmærket sammen med ministeren
, men der er ikke nået tilstrækkeligt, når vi ser det antal her. Der vil jeg så gøre fru Else Theill Sørensen opmærksom på, at der er forskel på permanent opholdstilladelse og indfødsret.
Det første er en administrativ tildeling, der kan ophæves administrativt.
Det andet er en lov, og det vil sige, at det er noget, som straks er ganske anderledes, og derfor er det ikke tilstrækkeligt blot at sætte lighedstegn mellem de to ting.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-11-05:
Det skal blive meget kort: Jeg kunne ikke drømme om at sætte lighedstegn mellem de to ting.
Så vil jeg sige til dem, der ikke ved det, at jeg plejer at læse mine lektier godt.
Det har jeg også gjort til det her lovforslag.
Kamal Qureshi (SF), 2003-11-05:
Egentlig kan man sige, at det her kunne jo være overstået relativt enkelt, særlig set med SF's briller, for der er jo nogle regler, som er blevet sat op af regeringen og Dansk Folkeparti, og hensigten med reglerne har jo været at få tildelt indfødsret til så få personer som muligt, som Dansk Folkeparti jo endnu en gang klart og tydeligt tilkendegiver her fra talerstolen.
har stillet til, hvornår de synes, at den gave, statsborgerskabet er, skal tildeles.
Det er jo ikke noget, som jeg på nogen måde mener burde komme dem, som rent faktisk opfylder de krav, til skade.
Det er jo helt klart, at vi fra SF's side mener, at der altså her er tale om personer, der i den grad er kommet igennem den meget, meget snævre port, som forslaget har givet mulighed for.
De her personer opfylder alle mulige betingelser for at være en velintegreret og velfungerende del af det her samfund
, og selvfølgelig skal de så også efterfølgende kunne bidrage til fællesskabet ved at få statsborgerskab.
Det, som jeg egentlig synes at Dansk Folkeparti gentagne gange vender tilbage til og i hvert fald i andre sammenhænge siger klart og tydeligt, er den skillelinje, der hedder, at hvis man er muslim, så er man ikke dansk.
Det ved jeg at hr. Søren Krarup er meget afklaret omkring.
Jeg husker, at hr. Søren Krarup og jeg havde en meget interessant debat før det sidste valg, hvor hr. Søren Krarup klart og tydeligt tilkendegav, at han mente, at for at man kunne være dansk, var det ikke tilstrækkeligt at tale sproget, alt det andet var ikke tilstrækkeligt, man skulle være kristen for at være dansker.
Det er jo en tilkendegivelse af, at hvis man er muslim, så er man ikke dansker, men der er jo altså nogle af dem, der benytter den have, som er danskere, er danske statsborgere, i henhold til den religionsfrihed, der er i Danmark.
Det er klart, at hvis hr. Søren Krarups ønske skulle imødekommes, er det jo et krav om, at man skal spørge folk, hvad deres religion er og anlægge det som et kriterium for, at de skal have tildelt indfødsret.
Det er klart, at det er besværligt for hr. Søren Krarup at få det ønske imødekommet, fordi der er nogle andre forpligtelser, Danmark er bundet af, bl.a. at man ikke må bedømme folk efter deres religion.
Alt i alt vil jeg i hvert fald sige, at de her personer, der har opfyldt de her meget stramme krav, som er betydeligt strammere end dem, som SF synes er rimelige, hilser vi velkommen til det danske fællesskab og hilser velkommen, at de får tildelt de rettigheder og forpligtelser, en indfødsret giver, og får mulighed for at deltage i demokratiet.
SF vil støtte lovforslaget.
Per Dalgaard (DF), 2003-11-05:
Hr. Kamal Qureshi sagde, at Dansk Folkeparti ønsker så få udlændinge ind i landet som muligt.
Det kan man måske godt sige.
Men så vil jeg gerne spørge hr. Kamal Qureshi, om han så ønsker så mange udlændinge, så mange fremmede ind i landet som overhovedet muligt.
En anden lille ting: I det her lovforslag er der 2.334 plus ca. 1.600 børn, det er knap 4.000 mennesker.
Ud over at de skal kunne tale sproget, og at de skal vide lidt om de danske samfundsforhold, vil hr. Kamal Qureshi så påstå, at hver og en af dem har et stærkt ønske om fortsat at være med til at udvikle det danske samfund i en demokratisk og fredelig retning, at de vil arte sig, og at de vil indordne sig under de samfundsforhold, vi har her i landet, og opføre sig som almindelige danske statsborgere?
Søren Krarup (DF), 2003-11-05:
Hr. Kamal Qureshi har selvfølgelig heller ikke forstået problemet vedrørende denne muslimske have.
Problemet er jo det, at vi der har at gøre med en lovreligion, der forbyder en ganske bestemt adfærd, f.eks. svinefedt og andet, som er urent ifølge islam. Det vil jo sige, at danskere, der vil opholde sig i denne muslimske have, og som altså lever efter dansk skik, formodentlig vil blive adgangsforment, fordi det strider mod det, der er havens grundlag.
Det er og bliver
simpelt hen lovreligiøsitetens problem, som hr. Kamal Qureshi naturligvis ikke forstår noget af.
Det er fuldstændig rigtigt, at vi ønsker, hvis der overhovedet skal være tale om mening med indfødsret, at det er integrerede personer.
Det er ikke kun et spørgsmål om at lære en lektie.
Det er også et spørgsmål om at have et forhold til det, man har lært.
Vi havde egentlig ønsket - det blev desværre på grund af ministerens stædighed ikke til noget, da vi lavede reglerne - at man også skulle have kendskab til kristendommen, fordi den simpelt hen er grundlaget for dansk kultur.
Det blev ikke til noget, og det var en skam.
Men jeg kan i hvert tilfælde sige, at der findes gudskelov folk, der kan integreres, selv om de er muslimer.
Vi har i dette Folketing en muslim, som efter min mening er fuldstændig integreret i Danmark.
Det hilser jeg som en stor lykke og som et eksempel, vi kan være glade for, men det dementerer altså, hvad hr. Kamal Qureshi ...
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-11-05:
Det kan være, jeg hørte forkert, men jeg synes, jeg i hr. Kamal Qureshis indlæg hørte, at hr. Søren Krarups historie om en muslimsk have gav hr. Kamal Qureshi anledning til sådan generelt at nedgøre danskerne og kritisere dem.
Jeg har måske misforstået det.
Derfor vil jeg gerne stille et helt konkret spørgsmål:
Hvis der er nogen muslimer i Danmark, der ønsker en have for sig selv, er det så ikke muslimerne, der ønsker at adskille sig fra os andre?
Og hvis ikke hr. Kamal Qureshi kan svare på det, så vil jeg bede hr. Kamal Qureshi bekræfte følgende: Muslimerne ønsker deres egen gravplads, de ønsker ikke at betale.
Er det ikke sådan, at muslimer ønsker en gravplads, hvor kristne ikke må ligge?
Men er det ikke sådan, at kristne har gravpladser, hvor muslimer godt må ligge?
Er det ikke sådan, det hænger sammen?
Kamal Qureshi (SF), 2003-11-05:
Ja, vi kom lidt vidt omkring, men jeg vil selvfølgelig prøve at forholde mig til de spørgsmål, jeg har fået, og håber, at formanden tillader, at der er tid til det.
Først til hr. Per Dalgaard
: Jeg har udtalt mig om tildeling af statsborgerskab og ikke om, hvor mange der skulle ind i Danmark.
Jeg udtrykte helt klart, at Dansk Folkeparti ønskede at tildele statsborgerskab, indfødsret til så få mennesker som overhovedet muligt.
Det var det, jeg udtalte, og så vil jeg bede hr. Per Dalgaard om at forholde sig til det, jeg siger, og ikke til det, hr. Per Dalgaard gerne vil have, jeg skal sige.
I forbindelse med det siger jeg, at Dansk Folkeparti sammen med regeringen har vedtaget et sæt krav, man skal opfylde for at kunne være egnet til at kunne få tildelt indfødsret.
Jeg mener, at når så de her personer opfylder de krav, man har stillet til dem, bør man være anstændig nok til at sige: Nu har I opnået muligheden for at være en del af det her fællesskab, og derfor skal I selvfølgelig have statsborgerskab.
Så skal man ikke komme løbende bagefter og sige, at der er for mange af dem, der opfylder kravet, og derfor bliver vi nødt til endnu en gang at ændre kravene, sådan at de, der faktisk opfylder de krav, vi har stillet, ikke får de rettigheder alligevel, som de er berettiget til.
Til hr. Dalgaards spørgsmål om, hvorvidt jeg kunne sikre, at de, der fik statsborgerskab, også ville overholde de demokratiske retningslinjer: Nej, det kan jeg selvsagt ikke.
Jeg kan ikke engang sikre, at de folketingsmedlemmer, der er her, vil opretholde eller forsvare de demokratiske spilleregler.
Der er også en række folketingsmedlemmer, folketingskandidater eller medlemmer af de politiske partier, som ikke nødvendigvis respekterer de demokratiske spilleregler, der er i det danske samfund.
Sådan er det.
Den mulighed, vi har som parlamentarikere, som en del af det demokratiske parlament, er at prøve at opfordre til at arbejde for, at folk overholder de spilleregler.
Så spørger hr. Søren Krarup om ...
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-05:
Jeg tror i virkeligheden ikke, at uenigheden imellem os er så stor.
Nu kan man sige, at det problem jo i givet fald kunne have været løst for mange år siden under tidligere regeringer, man kunne have udformet dobbeltbeskatningsaftaler anderledes osv.
Men hvis ikke der har været sager, kan jeg selvfølgelig godt se, at det er svært at tage hensyn til netop den problemstilling.
Jeg har allerede tidligere i dag sagt, at jeg, allerede da sagen opstod, sagde til mig selv: Kan vi ikke finde en anden løsning på det her?
Og derfor har jeg, som jeg også har sagt tidligere i dag, igangsat overvejelser med henblik på, om vi kan lave generelle ændringer på det her område. Jeg synes under alle omstændigheder ud over det tilsagn, at det er vigtigt også at understrege, at alt hvad der vil kunne gøres inden for gældende lovs rammer, vil også blive gjort.
Bertel Haarder (V), 2003-11-05:
Tak for en lang debat, der har fulgt det sædvanlige mønster, men dog altid tilsættes nye krydderier, som man ikke har kendt før, bl.a. takket være hr. Søren Krarup og hr. Jesper Langballe.
Jeg skal ikke forlænge debatten meget, men bare komme med fire eller fem korte kommentarer.
Først det historiske om firkløverregeringen: Fru Elsebeth Gerner Nielsen har ret i, at de fire partier, som dannede regering, ikke havde flertal, og at den kunne være gået af, hvis den ville have undgået 1983-lovgivningen.
Så vil jeg oplyse til hr. Kramer Mikkelsen om dette med, at 1.000 kr. er prisen for indfødsret, at det altså kun er én gang, man betaler 1.000 kr. Med hensyn til statsløse vil jeg sige, at ministeriet jo oplyser til udvalget, om der er tale om statsløshed eller ikke, og så må udvalget så at sige tage det med i sin vurdering af den enkelte ansøgning.
Med hensyn til, om visse kategorier af personer, som har taget en dansk uddannelse, skal fritages fra danskkravet,
vil jeg sige, at den liste, vi har lavet over, hvem der ikke skal udsættes for prøve, nok bør forlænges.
Det er en af de ting, vi arbejder med, for det siger sig selv, at har man været i stand til at tage en dansk uddannelse på et undervisningssted, hvor undervisningssproget er dansk, og man har bestået den uddannelse, kan man jo sikkert også dansk.
Så vil jeg sige til fru Elsebeth Gerner Nielsen, at jeg mener ikke, at Dansk 1, som det nu kommer til at hedde, har et højt niveau.
Dansk 1 er det mål for danskundervisningen, man sætter for analfabeter i integrationsperioden, som varer 3 år, og jeg synes, det er rimeligt, at hvis man efter 9 år vil have statsborgerskab, skal man ligge over Dansk 1-niveau.
Så er Dansk 2 mere rimeligt, for det er det krav, man stiller, hvis man vil påbegynde en erhvervsuddannelse.
I øvrigt kan jeg fortælle, at man i Holland stiller langt stærkere krav på dette felt.
Jeg tror, dette er alt, hvad jeg behøver at føje til.
Der står ganske vist lidt mere på min seddel, men det kan jeg ikke læse, og det er vist godt det samme.
Det var noget med Valby Bladet og udskiftning af den danske befolkning osv., og det vil jeg lade stå, helt som det blev sagt.
Det behøver jeg ikke kommentere, for det har fru Birthe Rønn Hornbech talt om.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-11-05:
Jamen disse borgere har ingen sag, vil jeg gerne sige til skatteministeren.
Disse skatteborgere har ingen sag.
De er blevet påført en sag af skatteministeren, og så siger skatteministeren, at for at løse det problem - og så kan jeg jo citere, hvad der står her i svaret - kan man »forebygge et eventuelt renteproblem ved at indbetale skattekravene ...«.
Det kan man da ikke byde danske borgere.
Det kan man da ikke byde befolkningen, skatteminister.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at den skatteminister, der stort set altid har svar på ethvert problem, ikke kan svare på det her spørgsmål.
Det ligner simpelt hen ingenting over for danske skatteborgere.