runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2003-12-17:
Jeg vil nævne et fremmedord måske for statsministeren, der hedder solidaritet.
Det er et ord, som statsministeren ikke så ofte tager i sin mund.
Men i hele spørgsmålet om obligatorisk medlemskab af en a-kasse: Kan statsministeren da bekræfte, at hvis der er flere mennesker, der betaler til det samme formål, så giver det flere penge? Der ved vi var en forudsætning for De Radikale, og der var tilslutning til det fra Det Konservative Folkeparti, at hvis der kom flere penge ind, så skulle de bruges til skattelettelser.
Man kunne selvfølgelig også vælge at sige, at hvis der er flere, der betaler til det samme, så kunne man for at udbrede solidariteten bruge de flere penge til at nedsætte det samlede kontingent til en mindre størrelse. Så vil jeg godt spørge statsministeren, om han med hensyn til sammensætningen af den her Velfærdskommission, som nogle kalder en syltekrukke, kan nævne en eneste person, der ikke har udtalt sig negativt om især efterlønnen.
Derfor tror jeg, at der kommer ændringer.
Som hr. Knud Erik Kirkegaard sagde: Når vi foreslår, at der skal ske noget, så kommer der til at ske noget.
Det, der er vigtigt, er, at vælgerne får det at vide inden næste valg, og derfor: Er det ikke meget usandsynligt, at der kommer forslag fra Velfærdskommissionen, da de folk, der sidder i kommissionen, alle sammen har udtalt sig negativt om bl.a. efterlønnen?
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2003-12-17:
Rohde, men jeg er en glad historiefortæller, specielt når det er børn
Jeg kan oplyse, at børns øjne stråler oftere end folketingsmedlemmers øjne, når man fortæller til dem.
Jens Rohde (V), 2003-12-17:
Det kan vi godt tage en god debat om.
Vi har jo også på et tidligere tidspunkt været inde i den diskussion, og jeg kan jo vende spørgsmålet om til hr. Mogens Nørgård Pedersen og spørge, om der vil komme et beslutningsforslag fra Kristendomokraterne om, at man skal have ændret betingelserne i systemet på det område. Igen kan jeg kun sige til alle, der har været oppe at spørge, at der kommer ikke nogen, og det har jeg sagt mange gange nu.
Man kan jo vælge at lade være med at tro på det, men tiden vil jo vise, at det er mig, der får ret.
Sådan plejer det at være med Venstrefolk.
Nej, seriøs snak: Tiden vil jo vise, at der ikke kommer noget, og der er overhovedet ikke nogen divergens mellem det, statsministeren har sagt, og det, jeg har sagt.
Statsministeren har været meget klar om, hvilke betingelser der skal være opfyldt; jeg har været meget klar om, hvilke betingelser der skal være opfyldt, nemlig at nu har vi sat det ind i Velfærdskommissionen, så det kommer ind i en større sammenhæng og vi får en anden diskussion.
Og hvis det er sådan, at der kommer noget, så vil vi for det første fremlægge det i en eventuel valgkamp, altså forud for et valg, og så siger jeg også bare, at det skal være bredt funderet i Folketinget.
Det er helt afgørende, at store grundlæggende reformer af vores forsikringssystemer og opsparingssystemer og i det hele taget vores velfærd er bredt funderet i det danske Folketing.
Det er jo meget smart, hvad hr. Anders Samuelsen står og siger heroppefra, som De Radikale jo har fået for vane at gøre det - efter at de ikke er i regering længere, så kan de det hele, vil det hele, skal det hele og helst på én gang - men spørgsmålet er jo: Kan man levere varen, når det kommer til stykket, når man har indgået forlovelse og giftet sig med et forbenet Socialdemokrati?
Jeg tror det næppe.
Anders Samuelsen (RV), 2003-12-17:
Det er da helt ufatteligt, vil jeg sige til hr. Jens Rohde.
Nu har Det Radikale Venstre i 100 år fået læst og påskrevet
ikke mindst af partiet Venstre, at vi har al for stor indflydelse, vi har haft al for stor indflydelse, hele tiden har vi haft al for stor indflydelse i forhold til, hvor lille og kedelig og trist et parti vi er.
Disse anklager har vi så måttet leve med.
Nu er det, som om tilliden til, at vi kan få indflydelse igen, er helt væk.
Det holder jo ikke.
Det tror jeg også hr. Jens Rohde kan høre selv.
Jeg stiller så et spørgsmål til hr. Jens Rohde - det er jo sådan, opgavefordelingen er her - og det er, hvorfor Venstre er imod et obligatorisk medlemskab af en a-kasse, hvortil Venstres ordfører svarer: Det er bare ikke Venstres politik.
Det er da ikke nogen forklaring.
Det lyder helt østeuropæisk.
Det var nøjagtig det svar, der kom fra hr. Jens
Rohde: Det er, fordi det ikke er Venstres politik. Men beskæftigelsesministeren har altså sagt i en kommentar i Berlingske Tidende til det radikale forslag: »Jeg vil ikke lægge skjul på, at jeg selv er lidt bekymret over de eksempler, vi har set på, at folk bevidst undlader at forsikre sig imod arbejdsløshed, fordi de har en forventning om, at de under alle omstændigheder kan få kontanthjælp, hvis de mister deres arbejde.«
Umiddelbart efter konkluderer ministeren, at han mener, at det her oplagt er en sag, et forslag, som skal tages op af Velfærdskommissionen.
Så kan vi få en uddybning?
Hvem er det, der har ret?
Er det beskæftigelsesministeren, eller er det Venstres ordfører på det her område?
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-17:
Det er vel ikke nogen forkert antagelse, at valget kommer, inden Velfærdskommissionen aflægger sin endelige beretning, og det vil sige, at de løfte - eller skulle vi sige trusler? - om eventuelle ændringer af dagpengesystemet jo altså ikke kan komme i den kommende valgkamp, da det skal ske på basis
af Velfærdskommissionens beretning
Det vil sige, at de løfter/trusler først kan komme i den næste valgkamp.
Nu ved vi selvfølgelig ikke, om den nuværende regering fortsætter, det er jo i høj grad til diskussion, men o.k. lad os nu bare forestille os det.
Det vil så betyde, da den valgkamp så først skal overstås, så man derefter kan gå i gang med det, at det hr. Jens Rohde har sagt heroppefra, sådan set er, at alle planer om ændring af dagpengesystemet er udskudt til 2009, 2010 eller deromkring.
Bjarne Laustsen (S), 2003-12-17:
Det, der også kunne være interessant at få at vide i dag - jeg betragter det måske ikke som en reel mulighed, men det kunne være interessant - er, hvem der egentlig traf beslutningen om at trække det her forslag tilbage. Hvem opdagede fadæsen?
Jeg forstår, at det ikke var hr. Jens Rohde, for han var i gang med at skrive en pressemeddelelse om, at det forslag kom op igen næste gang.
Statsministeren siger, at han har taget det til efterretning, så vi må jo gå ud fra, at en eller anden må have truffet beslutningen.
Jeg så selv beskæftigelsesministeren i Morgen-TV forsvare det til det sidste, han havde oven i købet sovet godt om natten, så det kunne være rart at få at vide, hvem der havde truffet beslutningen.
Vi lavede jo et forlig sammen om »Flere i arbejde«, vil jeg sige til hr. Jens Rohde, og i den aftale fik vi også luget forslaget om halve dagpenge ud.
Derfor troede vi, at når vi havde lavet et forlig med regeringen, så havde vi også fået lukket diskussionen om besparelser i dagpengesystemet. Derfor var det da overraskende for os, at man kom med et forslag uden at orientere forligspartierne om, at man havde sådan nogle ting der.
Nu til spørgsmålet om troværdigheden.
Der er det jo sådan, at Venstre har skadet sig selv.
Vi havde tidligere en sag omkring erhvervsskolerne, hvor statsministeren startede oppe i min valgkreds med at love dem flere penge; da forslaget kom, tog man flere fra dem, end man gav dem.
Nu har vi så forslaget omkring dagpengene.
Regeringens troværdighed er jo så flosset, at man ikke ved, hvor man har den.
Det her er bare et spørgsmål om, hvornår det kommer op igen, og i hvilken form, det kommer igen.
Det kommer igen.
Jens Rohde (V), 2003-12-17:
Til hr. Anders Samuelsen: Det er selvfølgelig reelt nok at diskutere de problemstillinger, som er, med det system, vi har i dag.
Jeg må så bare spørge, om det forslag, som Det Radikale Venstre har liggende, gælder alle, for så kommer det jo i hvert fald til også at berøre kontanthjælpsmodtagerne, altså alle, der skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet.
Men det er reelt nok at tage diskussionen.
Jeg kan bare sige, at vi ikke har ændret politik i Venstres folketingsgruppe med hensyn til, om der skal være tvangsmedlemskab af en a-kasse, og derfor kan jeg konkludere, at der ikke er ændret politik, og at det ikke er Venstres politik, at man skal have tvangsmedlemskaber.
ikke mere at tilføje til det, jeg allerede har sagt.
Så vil jeg sige til hr. Bjarne Laustsen, at det er decideret, bevidst citatfusk, hr. Bjarne Laustsen benytter sig af mod mig i forbindelse med et i øvrigt fuldstændig irrelevant spørgsmål om, hvem der trækker tilbage, og hvem der ikke trækker tilbage.
For det politiske indhold er det jo ikke så interessant.
Men hr. Bjarne Laustsen er udmærket klar over, at dels har jeg ikke udsendt nogen pressemeddelelse på det tidspunkt, og dels har jeg aldrig nogen sinde sagt, at forslaget ville komme tilbage.
Det kom der også et meget klart dementi af på Ritzaus Bureau, som beklagede, endda i meget tydelige vendinger, i to telegrammer, at de havde fejlciteret mig.
Det burde hr. Bjarne Laustsen vide, ellers ved han det i hvert fald nu, så det er der i hvert fald ikke noget om.
Må jeg så ikke godt lige sige, at det er interessant at høre Socialdemokraterne så helligt stige op på den høje hest, når jeg tænker på, hvilke ændringer af dagpengesystemet den tidligere regering lavede.
Der drejer sig om en lang række, statsministeren nævnte det, der var stort set to om året, uden at man nogen sinde havde fortalt vælgerne noget som helst om, at man rent faktisk ville ind og lave noget om.
Der blev gennemført arbejdsmarkedsreformer i 1994, 1995 og 1998 med et bredt flertal af Folketingets partier, men ikke på noget tidspunkt havde Socialdemokraterne fortalt vælgerne, at man ville gennemføre disse reformer, og ikke på noget tidspunkt havde man fortalt vælgerne, at man ønskede at lave nogle ændringer i efterlønsordningen i 1998, tværtimod. Alligevel gjorde man det, på trods af at man havde haft en statsminister, der havde stået og opfundet garantibeviser og var kommet med meget klare udtalelser, der ikke var til at misforstå.
Så jeg ville nok passe på med at kaste med sten, når man selv bor i et glashus.
Undskyld, hr. formand.
Jens Rohde (V), 2003-12-17:
Det er jo fantastisk, når man taler om tvetydighed, at høre hr. Ole Vagn Christensen stå her på talerstolen, for hr. Ole Vagn Christensen begynder sin tale med at sige, at det hele er blevet puttet ned i en syltekrukke, han sagde oven i købet syltetøjskrukke, og stiller spørgsmålet: Hvor bliver forandringen af?
Som om hr. Ole Vagn Christensen nu har været i gang med at læse det hemmelige velfærdsoplæg fra Socialdemokraterne og fundet ud af: Gud, der var måske noget forandring heri, og så må vi spørge regeringen, hvor dens forandring bliver af.
Så fortsætter hr. Ole Vagn Christensen den næste del af talen med at slå fast, at der ikke må ske nogen som helst forandringer, og han kommer i hvert fald slet ikke med et bud på, om der skulle være nogle forandringer, eller hvilke forandringer Socialdemokraterne kunne forestille sig i systemet.
Det er vist en selvmodsigelse af rang fra hr. Ole Vagn Christensens side.
Kan vi nu ikke lige få at vide, om det her hemmelige velfærdsoplæg rummer noget om vores dagpengesystem, for så kunne det da være interessant at få det på bordet, så vi kan få det ud i den brede vifte af diskussionsemner og forslag.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-12-17:
Hvad lægger hr. Bent Bøgsted heri?
Er det, at det forslag omkring forringelserne i dagpengesystemet overhovedet kom frem, jeg vil endda sige forslaget om undergravning af fundamentet, for det med at indføre en indtægtsgrænse er jo sådan set at fjerne det solidariske i dagpengesystemet?
Var det tanken i det, hr. Bent Bøgsted sagde, at det faktisk var en god idé, men det grimme ved det var, at regeringen trak det tilbage?
Det er jeg meget interesseret i at høre.
Jens Vibjerg (V), 2003-12-17:
Nu lod hr. Ole Sohn jo forstå, at SF ønsker tvunget medlemskab af en a-kasse ...
Ole Vagn Christensen (S), 2003-12-17:
Vi var nok så naive at tro, at med »Flere i arbejde« havde vi en fælles forståelse af, hvordan vi skal håndtere arbejdsmarkedspolitikken og alle facetterne omkring arbejdsmarkedspolitikken.
Det ligger sådan set i forlængelse af det, som også hr. Jens Rohde appellerer til, at man, når nu Velfærdskommissionen er færdig med sit arbejde, så kan få bredt forankrede ordninger.
Men vi kan forstå, at her har vi været for naive, men heldigvis blev regeringen jo ramt af sit eget sværd.
Angående tvunget medlemskab så mener vi, at i det øjeblik, man skal ind i den drøftelse om obligatorisk medlemskab, må man se på de problemer, som der er peget på af vores beskæftigelsesminister med, om det er en klog ordning at have i fremtiden, at der kan spekuleres mellem de to systemer.
Eller om man skulle prøve at finde en ordning, således at man også har en vis ansvarlighed over for, at man ikke kan zappe mellem det ene og det andet. Vi har derfor ikke nogen afklaring på dette spørgsmål, men vil meget gerne være med i nogle drøftelser om, hvordan vi kan finde det fornuftige, afbalancerede forhold i dette store spørgsmål.
Jeg har været med i masser af forhandlinger, hvor der eksisterer papirer, men så længe man ikke er blevet enige om disse papirer, så har de ingen eksistensberettigelse.
Sådan har vi forhandlet i det almindelige demokrati.
Jeg går også ud fra, at det er sådan
man har det i Venstre, at folk har masser af ideer, men det er først, når ideerne er formet, at de står til troende.
Jens Rohde (V), 2003-12-17:
Jamen jeg spørger også bare lige så stilfærdigt, om der i det hemmelige velfærdsoplæg, som vi i hvert fald alle sammen kender dele af - det kan godt være, hr. Ole Vagn Christensen ikke gør, men vi andre gør da i hvert fald, det er da blevet pænt offentliggjort - om der dér står noget om dagpengesystemet, om reformtanker.
Så kan jeg sige til hr. Ole Vagn Christensen, at det da goddt kan være, at hr. Ole Vagn Christensen synes, at Velfærdskommissionen er en syltekrukke.
Der er adskillige andre folketingsmedlemmer fra den socialdemokratiske gruppe, der på offentlige møder har givet udtryk for, at de sådan set synes, at det er meget fornuftigt, at man har en Velfærdskommission, så man kan få en, skal vi sige, bedre sammenhængskraft i den diskussion, der bør stå om vores fremtidige velfærd.
Synes hr. Ole Vagn Christensen, at sådan en Velfærdskommission er så dårlig en idé?
Og hvis han synes, at det er så dårlig en idé, hvorfor fremlægger hr. Ole Vagn Christensen og Socialdemokratiet så ikke bare en lang række af de reformforslag, som man tilsyneladende må have klar, siden der ikke er behov for at diskutere det så meget mere?
Jens Vibjerg (V), 2003-12-17:
Jeg fik jo ikke noget svar fra hr. Ole Vagn Christensen.
Det eneste, jeg fik at vide, var, at man gerne ville indgå i nogle drøftelser omkring de her ting.
Hvis Socialdemokraterne nu selv kunne bestemme, hvad ville man så?
Hvad ville Socialdemokraterne?
Ole Vagn Christensen (S), 2003-12-17:
Jeg tror, at Socialdemokraterne ville være optaget af, om det her sådan set skulle have nogle andre løsninger. Angående det med syltekrukken er det jo en uomtvistelig kendsgerning, at regeringen sætter en sådan dagsorden på baggrund af, at et regeringsparti fremturer, til trods for at finansministeren i besvarelser til mig har givet udtryk for, at der er faktisk ikke nogen grund til at bekymre sig for, hvordan vores situation ser ud, heller ikke i år 2040.
Det har finansministeren jo gang på gang svaret på.
Men af hensyn til, at man jo skal holde sammen på regeringspartierne, siger man så, at det er bekvemt, at vi så får en Velfærdskommission.
Jeg synes, det minder meget om Hartlings kommissioner om min generation i 1950'erne.
Jens Rohde (V), 2003-12-17:
Men så er det bare, at jeg ikke kan få ind i mit hoved, hvorfor Socialdemokraterne, når der åbenbart ikke er behov for en Velfærdskommission, behov for at debatten bliver sat ind i nogle mere strukturerede rammer, så ikke fremsætter deres forslag til velfærdsreform.
Lad os få et svar på det.
Er det, fordi man ikke vil være ved det, eller er det, fordi man godt ved, der ikke kan skabes flertal for det, og at man derfor ikke kan levere varen?
Jens Vibjerg (V), 2003-12-17:
Nu kan jeg jo forstå, at det er Socialdemokraternes ønske, at i hvert fald alle arbejdsmarkedsparate kontanthjælpsmodtagere
skal tvinges ind i en a-kasse.
Så vil jeg gerne spørge: Er det så en af pindene i det her velfærdsoplæg, vi ikke må få
Bent Bøgsted (DF), 2003-12-17:
Nu er der blevet kørt lidt i det her om Velfærdskommissionen.
For mig lyder det, som om hr. Ole Vagn Christensen ikke mener, at der på noget som helst tidspunkt kan være behov for at se på noget, heller ikke på dagpengesystemet.
Det er sådan, at hvis der skal skabes forandringer, hvis der skal skabes fornyelser, så er man nødt til at gå ind og se på, hvad det kan være. Spørgsmålet er så, om ikke det mere er måden, man ser på.
Jeg vil gerne spørge hr. Ole Vagn Christensen, om ikke det en gang imellem kan være formålstjenligt at tage et system op til revision.
Det kunne i den her forbindelse være
dagpengesystemet.
Og hvis man skal tage det op til revision, skal man tage det helt for sig selv og kun kigge på, om der er uhensigtsmæssigheder til stede i systemet, og om der skal skabes en fornyelse.
Og er det så ikke rigtigt, at man ikke skal se på det i forbindelse med noget besparelse, men at man skal se på det som en helhed og på, hvorvidt det er fornuftigt at ændre noget i systemet?
Ole Vagn Christensen (S), 2003-12-17:
Til hr. Bent Bøgsted vil jeg gerne sige, at vi lavede 17 ændringer i dagpengesystemet, men vi rørte ikke ved det grundlæggende fundament.
Vi fik lavet nogle tilpasninger på baggrund af en situation, hvor vi fik en forbedret beskæftigelse, og så havde vi ikke brug for så lange perioder.
Det kan da også godt være, at den her regering med den stigende arbejdsløshed får brug for at få nogle forlængede perioder for de arbejdsløse - jeg vil overhovedet ikke nægte, at en sådan situation kunne forekomme - for ikke at få jaget en hel masse mennesker over på kontanthjælp.
Det ville jo være det, der ville være resultatet.
Angående hr. Jens Vibjergs spørgsmål: Nu er jeg jo så gammel, at jeg kan huske, hvordan tingene så ud før bistandslovens tid, hvad det var for nogle systemer, man havde i kommunerne, og hvordan arbejdsløshedsforsikringssystemet var. Jeg kan huske, at der var noget, der hed almindelig hjælp, og så var der noget, der hed forbigående hjælp.
For at få forbigående hjælp skulle man være medlem af en arbejdsløshedskasse, og man skulle være til rådighed for arbejdsmarkedet.
Så det er altså ikke noget af ny dato, det der med, at man skal have en forankring, hvis man har en ligestillet situation.
Så lad være med at kalde det en slags tvungent medlemskab.
Jeg har overhovedet ikke nævnt noget omkring tvungent medlemskab.
Jeg har ligesom beskæftigelsesministeren nævnt, at der er en række problemer, som jeg tror vi bliver nødt til at se på.
Angående hele spørgsmålet omkring velfærdsreformen så kan det da være nyttigt nok at sætte sig ned og kigge tingene igennem.
Men at det skal stoppe alt muligt, er det, vi ikke rigtig forstår.
Det er, fordi regeringen nu er ligesom kommet ud i den her situation, at den så sender alle problemerne derover.
Bent Bøgsted (DF), 2003-12-17:
Forespørgslen i dag kan vi sådan set kun se som en naturlig opfølgning på dagpengesagen fra finansloven.
Og jeg vil da godt sige, at den mildt sagt udviklede sig sådan lidt uheldigt.
Det var ikke noget kønt syn, vi blev præsenteret for; det er jeg sådan set sikker på vi alle sammen kan være enige om.
Dansk Folkeparti har hele tiden været af den opfattelse, at dagpengesystemet fungerer godt, og at det er nødvendigt, at vi har en stor fleksibilitet i det system, som vi har, så vi ikke kommer ind i de situationer, som bl.a. et land som Italien har, hvor det er næsten umuligt for firmaerne at afskedige folk, hvorfor de derfor er meget tilbageholdende med at ansætte folk.
Det er jo ikke et system, vi ønsker her i Danmark.
Det er da også det, der er medvirkende til, at der er mange andre lande, der kigger på det system, vi har.
Men jeg vil så også indrømme, at der kan være uhensigtsmæssigheder, der måske gør, at der kan ske en form for misbrug af dagpengesystemet.
Vi har bare indtil nu ikke set stærke beviser på, at det sker.
Men det er sådan herinde, at vi ikke kan lave ændringer alene på baggrund af det, tv viser.
Men skulle der fremkomme brugelige beviser, så vil jeg da ikke her stå og afskære os fra at lave et indgreb
, hvis der er nogle hjørner, der er uhensigtsmæssige.
Vi har sagt, og det sagde vi også under finanslovforhandlingerne, at hvis der var nogle hjørner, der var uhensigtsmæssige, så var vi villige til at se på, hvad der skulle gøres.
Og hvis der er tale om enkelttilfælde, må vi jo så sige, at a-kasserne udeomkring jo også skal være med til at opdage de ting, og at vi skal have dem reguleret.
KL. 15.55
Men Dansk Folkeparti har gennem hele forløbet advaret regeringen mod at foretage det indgreb, der blev lagt op til.
Vi har da også strittet hårdt imod, og jeg synes også, at det er fint, at vi fik det skåret ned til det resultat, der kom.
Vi må så erkende, at det ikke helt havde den ønskede effekt, og derfor er Dansk Folkeparti godt tilfredse med udgangen på dagpengesagen.
Men det havde selvfølgelig været et kønnere syn, hvis vi kunne have undgået alt det, der skete i slutningen af finanslovforhandlingerne. Nu er jeg selvfølgelig spændt på at høre, hvad statsministeren for fremtiden har af planer for dagpengesystemet.
Det er jo blevet sagt, at det ikke bliver taget op på denne her side af valget, så vi skal hen i forbindelse med en valgkamp for at høre, hvad der så skal ske.
Jeg tror på, at statsministeren har høstet erfaringer i denne sag.
Derfor tror jeg heller ikke, at vi vil se en lignende sag.
For os står det helt klart, at skal der ses på dagpengesystemet, så skal det ske som et reelt gennemsyn i samarbejde med organisationerne og a-kassernes samvirke.
Det skal ikke være for at finde besparelser, men for at finde ud af, om dagpengesystemet nu også fungerer, som det skal.
Derfor vil jeg også give statsministeren et godt råd, og det er at lytte til dem, der har med dagpengesystemet at gøre, dem, der har mærket det på deres egen krop; at lytte til, hvad organisationerne siger, og at lytte til, hvad a-kasserne siger, hvis der skal foretages en gennemgang af dagpengesystemet.
Bjarne Laustsen (S), 2003-12-17:
For et års tid siden eller deromkring, endda godt og vel,
husker jeg, at vi havde et møde ovre hos beskæftigelsesministeren, hvor repræsentanter fra Dansk Folkeparti kom ind ad døren, jeg tror omkring klokken 5 om morgenen, og tilsluttede sig forliget om »Flere i arbejde«.
Derfor er det jo interessant, at Dansk Folkeparti ikke med det samme afviste, at man kunne gå ind og lave de her dagpengebesparelser.
Det gjorde man ikke.
Man sagde netop, at man ville godt kigge på det, hvis der var nogle ting.
Jeg har spurgt konkret til de sager, der også har været nævnt i pressen, om beskæftigelsesministeren vil fremlægge de eksempler, så vi kunne se på dem.
Der er ikke kommet nogen.
Så nu vil jeg gerne høre, om hr. Bent Bøgsted har set de her eksempler.
Så vil jeg selvfølgelig gerne spørge, om hr. Bent Bøgsted ikke personlig har fortrudt, at man kom ind i det her, for det, vi har set med de to forslag, der rent faktisk blev forhandlet på plads med Dansk Folkepartis stemmer, var jo, at det ramte ganske almindelige lønmodtagere, og her tænker jeg på 12-mdr.s-beregningsperioden.