Svend Auken (S), 1999-05-04:
Jeg vil gerne sige ordførerne oprigtig tak for de indlæg, vi har hørt i dag.
Det glæder mig, at så vidt jeg kan forstå, står samtlige partier bag det forslag til vedtagelse, som hr. Steen Gade har fremsat.
Det kunne give indtryk af, at der ikke står noget i forslaget, men sådan forholder det sig heldigvis ikke.
Det er faktisk en meget indholdsmættet tekst, som jeg er glad for, at Folketinget vedtager i enighed.
Det er klart, at den vil forpligte regeringen, og det vil regeringen leve op til.
Jeg tror ikke, man går nogen for nær ved at sige, at de fleste ordførere brugte mest tid på støtten til ulandene, og det er selvfølgelig også et utrolig vigtigt aspekt; men faktisk er miljøbistanden opbygget sådan, at ifølge vedtagelsen vil halvdelen af beløbet gå til Central- og Østeuropa og halvdelen til ulandene.
Af den halvdel, der går til ulandene, går broderparten til en styrkelse af miljøaspektet i programsamarbejdslandene inden for Danida, og en mindre del - her har miljøsynspunktet været det afgørende - går til de lande, Udenrigsministeriet ikke samarbejder med, nemlig mellemindkomstlandene.
Den regering, som både CD og Kristeligt Folkeparti var medlemmer af lige så vel som de nuværende regeringspartier, prøvede i sin tid at finde en organisationsform, hvor man undgik at bygge et for stort og for dyrt apparat op, men udnyttede de respektive styrkepositioner i de to ministerier.
Denne opdeling fik dengang støtte, ikke mindst fra erhvervslivet, og har fået det fra mange eksperter siden.
Den rummer den risiko, som adskillige ordførere har været inde på, om den nu kan fungere godt nok samarbejdsmæssigt, men jeg synes, jeg roligt kan sige, at den gør det.
Selvfølgelig kan der altid være gnidninger og rivninger osv. mellem to ministerier; det kender man jo ikke kun fra udenrigspolitikkens område, det kender man på mangfoldige indenrigspolitiske områder.
Det er formentlig et betydelig mindre problem under denne regering end under tidligere regeringer, men det er da klart, at den risiko findes, og derfor har vi en fælles forpligtelse til at få systemet til at fungere optimalt.
Hr. Gade gjorde opmærksom på, at det indtil videre kun er Danceds projekter, der er blevet analyseret.
Det hænger selvfølgelig sammen med, at Danidas kom senere i gang.
Vi er tilfredse med den evaluering, der har været af Danceds projekter.
Evalueringen stillede kritiske spørgsmål, især med hensyn til starten af projekterne.
Disse kritikpunkter har vi prøvet at tage højde for, og med vedtagelsen her i dag vil der ske en yderligere forbedring af indsatsen.
Men folk, der er vant til at vurdere den slags evalueringer, har i hvert fald fortalt mig, at der er tale om en overordentlig positiv vurdering af startaktiviteterne, og der er da heller ikke nogen, der har sagt noget andet her i dag.
Det er meget vigtigt, at Folketingets store flertal tilslutter sig den økonomiske målsætning, for den er flot - ja, efter international målestok desværre enestående, som hr. Estrup var inde på i sine bemærkninger.
Vi er faktisk det eneste land, der systematisk lever op til vore forpligtelser i henhold til Rio, og jeg synes, det er til stor styrke for vores internationale gennemslagskraft og troværdighed.
Ved gentagne afstemninger i NGO-miljøet er Danmark da også blevet udpeget til det land, der har gjort mest for at leve op til forpligtelserne fra Rio.
Dermed være ikke sagt, at vi har opfyldt alle vore forpligtelser.
Der er lang vej endnu, men vi har altså taget de første skridt, og jeg er glad for at kunne sige, at dette ikke er et uenighedspunkt mellem regeringen og de største oppositionspartier.
Det synes jeg er godt.
Hr. Gade fremhævede spørgsmålet om opfyldelsen af de internationale miljøaftaler.
Det er faktisk et meget vigtigt mål i både Øststøtten, den bilaterale og regionale støtte under Danida og Danced og den globale bistand, som udviklingsministeren har ansvaret for og står for.
Her bliver der ydet en meget, meget stor indsats, og hvis jeg skal rose et enkelt eksempel som illustration heraf, er det bedst at tage et fra Danidas område.
Jeg vil nævne projektsamarbejdet mellem Risø og UNEP - altså FN's miljøprogram - hvor man rent faktisk har udarbejdet klimastrategier for 50 af de fattigste lande i verden.
Her får de at vide, hvordan de kan leve op til kravene i klimastrategien, få deres forhold belyst og gøre mere brug af den ekspertise, der findes i Risøsamarbejdet med udviklingslandene, for at løse dette vigtige projekt.
Hr. Claus Larsen-Jensen var inde på de internationale aftaler.
Jeg tror, de er meget vigtige, både når vi ser på det internationale arbejde, men selvfølgelig også når vi ser på, hvad vi gør herhjemme. Hr. Claus Larsen-Jensen pegede også på perspektiverne i landene uden for Østersøområdet, og jeg er fuldstændig enig i det, han sagde.
Idet jeg siger tak til hr. Hald Madsen for hans generelt positive holdning, vil jeg godt kommentere hr. Hald Madsens meget kritiske holdning over for opdelingen mellem Danida og Danced.
Man kan ikke fremsætte en sådan svada af kritik uden at komme med ét eneste eksempel på, at det ikke har fungeret - ikke ét eneste eksempel.
Man kan ikke forklare noget, man ikke har dokumenteret, ved at sige, at det alt sammen er også miljøministerens skyld.
Han blander sig både i butikscentre i Bramsnæs og i rådgivning i Malaysia.
Ja, men det er altså nu engang det, Folketinget har besluttet, at miljøministeren skal tage sig til.
Men det er jo ikke nogen, om jeg så må sige, underbygning af en løs, populistisk, udokumenterbar påstand fra hr. Hald Madsens side. Fru Seeberg var inde på den økonomiske målsætning, og det, hun sagde, synes jeg var fuldstændig rigtigt.
Det er meget, meget vigtigt, at vi genererer de rigtige projekter, og fru Seeberg har ret i, at det må kræve et stort samarbejde mellem Danida og Danced.
Men det kræver først og fremmest et godt samarbejde med modtagerlandene, så de projekter enten indgår i en integreret udviklingsplan, en strategisk miljøplanlægning eller en ressourceplanlægning i det pågældende land, så der bliver en balance mellem på den ene side vore ønsker i Folketinget, vore muligheder i Danmark, og på den anden side de pågældende ulandes ønsker og behov.
Det skal også gælde med hensyn til Central- og Østeuropa.
Fru Seeberg var inde på spørgsmålet om inddragelse af ny teknik, adgang til ny teknik.
Et vigtigt aspekt i det internationale miljøsamarbejde er netop adgang til de vestlige landes teknologi, og det er et vigtigt element i vores bistand.
Jeg har ikke nogen bemærkninger til hr. Fauerholdt, der imidlertid havde den interessante og, tror jeg, rigtige betragtning, at de penge, vi bruger i år, bliver fulgt op af bevillingerne til næste år.
Det tror jeg han har ret i, for vi har sat os et langsigtet mål, og det får nogle konsekvenser, også af økonomisk karakter.
Hr. Estrup var inde på, at man har svigtet efter Rio.
Frem for at være så utrolig stolte over, hvad vi selv har gjort, kan vi jo godt være lidt beskæmmede over, at verden har bevæget sig i den gale retning siden Rio.
Til trods for at der siden Rio er sket en vækst i Vesten i størrelsesordenen 25 pct., hvad angår det private forbrug, og 15-20 pct., hvad angår det offentlige forbrug, har man i alle lande sagt: Vi har ikke råd til bistand, vi har skåret ned. Jeg tror, at USA, som er verdens største økonomiske faktor i dag, er nede under 1 promille, når det drejer sig om ulandsbistand, og der er lagt op til yderligere nedskæringer næste år.
Det præger desværre også billedet i mange andre lande, og der er ikke blevet kompenseret ved, at man er gået over til at give hjælp på andre måder.
Dette forhold gør naturligvis, at vi er nødt til at prioritere.
Vi er nødt til at trække den private ressourcebase langt stærkere ind, og vi er nødt til at udnytte mulighederne i de internationale finansielle institutioner, som heldigvis bliver mere og mere optaget af Riomålsætningerne og -aspekterne.
Men helt kan vi altså ikke kompensere for det, og det er altså udtryk for en fantastisk fattigdom i den rige del af verden, at vi er så elendige til at dele vores overflod med andre lande.
Meget ville være lettere, hvis andre lande gjorde det samme, som et stort flertal her i Folketinget er enige om, at Danmark skal gøre. Så ville meget se bedre ud.
Endnu en gang: Tak til ordførerne, selv til hr. Hald Madsen.
Jeg havde en enkelt kritisk bemærkning til ham, men jeg synes også, det i øvrigt var et positivt indlæg, vi hørte fra hans side.