runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-02:
Det var jo sådan, at ministeren fik en klar melding om, at han ikke skulle tage den fosfordel ind – det gjorde han alligevel – og så regnede han 10.000 arbejdspladser forkert.
Hvis han så havde ventet med at offentliggøre de forkerte tal, så kunne vi have rettet dem, inden han sendte dem ud til pressen.
Men det gjorde han ikke, han sendte bare forkerte tal ud til pressen.
Nu gentager hr. Dohrmann dem så.
På det møde, hvor det så er kommet ned på 17.000, der påviser vi så en række yderligere fejl – en lang række yderligere fejl, syv så vidt jeg husker, det kan være, det var seks, men det var i hvert fald seks eller syv yderligere fejl – bl.a. den, hr. Torben Hansen nævnte, nemlig at man havde glemt at tage den positive beskæftigelsesvirkning af vores forslag, som er ganske betydelig, med ind i beregningen.
Det havde man bare lige glemt.
Der måtte man endnu en gang erkende, at det tal – det var så de 17.000 – også var forkert.
Det ved hr. Dohrmann udmærket godt, for hr. Dohrmann deltog i begge disse møder, hvor man begge gange måtte erkende fra ministerens side, at det, man sad og regnede på, var forkert.
Jeg synes, at det er for groft, at man imod bedre vidende kan blive ved med at gentage sådanne forkerte beskyldninger.
Men hr. Dohrmann siger, at han gerne vil have en dokumentation.
Den har vi givet mange gange.
Den skal han få igen.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-12-02:
Jeg vil bare sige til det, at hvis hr. Keld Albrechtsen mener, at jeg bruger nogle forkerte tal og krav, så vil jeg godt bede hr. Keld Albrechtsen ligesom fremlægge dokumentation for, at man har taget nogle forkerte krav og tal og proppet ind i de beregninger.
Jeg står helt fuldstændig klippefast fast på, at de første beregninger, de første tal, som blev nævnt, sagde, at det var op til 27.000 arbejdspladser, det ville koste.
Derefter lavede man nogle nye beregninger – og det kan godt være hr. Keld Albrechtsen sammen med resten af oppositionen synes, at det ikke var de rigtige forudsætninger, det var blevet beregnet på – men alligevel kom man op på efter nye, lidt mere moderate krav, at det skulle koste op til 17.000 arbejdspladser.
Så jeg står fuldt fast på det, jeg har udtalt før: De første beregninger gik altså på, at det var op til 27.000 arbejdspladser, det ville koste i Danmark.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-02:
Jeg vil gerne bede hr. Jørn Dohrmann give befolkningen en undskyldning for de forkerte oplysninger, han kom med for et øjeblik siden, om, at oppositionens forslag til vandmiljøplan skulle koste 27.000 arbejdspladser.
For det er jo en påstand, hr. Jørn Dohrmann fremfører på trods af, at han ved, at det er forkert, hvad han siger.
Hr. Jørn Dohrmann fulgte nøje forhandlingerne, det kan jeg huske.
Med den forkerte forudsætning lavede ministeren en beregning, som vi ikke fik lejlighed til at se, før den verserede i pressen.
Det var faktisk ret groft, og derfor er det endnu grovere, at hr. Dohrmann nu et halvt år efter tillader sig at viderebringe disse forkerte oplysninger.
Det er ikke en anstændig måde af føre politisk debat på.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-12-02:
Vi ser på alle projekter, der kommer ind: Kan det ligge inden for de rammer, som nu engang er aftalt?
Er der så nogle særtilfælde, som det her er, hvor man bringer det op i Folketingssalen og siger: Vi ønsker lige nøjagtig det her område prioriteret på finansloven med ekstra antal kroner, 70 mio. kr. eller mere, hvis det skulle vise sig nødvendigt, jamen så er vi da nødt til at have en god begrundelse for at fremme lige nøjagtig det her projekt.
Vi vil gerne gå ind og se på, om der er andre steder, vi kan være med til at lave naturgenopretning i det område, også med de midler, der ligger inden for den aftalte plan, vandmiljøplan III f.eks. Så kunne man jo bruge nogle af midlerne derfra.
Men bare at give en blankocheck på B 48 vedrørende Åmosen vil Dansk Folkeparti ikke være med til.
Jørn Jespersen (SF), 2004-12-02:
Sådan forstod jeg det.
Her går man ind og forsøger at værdisætte både de fordele, man får ud af det – det er en svær øvelse, men det kan man selvfølgelig gøre bedst muligt – og så sammenholde det med omkostningerne og spørge: Giver det overskud?
Det synes jeg kan være en fornuftig måde, ikke som en facitliste, men for at få input til beslutningsprocessen.
Men nu siger hr. Dohrmann, at der skal laves en samfundsøkonomisk oversigt over, hvor i landet det bedst kan betale sig at lave naturprojekter.
Det er man mig bekendt slet, slet ikke i gang med overhovedet at regne på: Kan det bedst betale sig at lave en nationalpark på Møn eller at lave naturgenopretning i Jylland?
Er det et arbejde, som man er i gang med, eller er det en bekvem undskyldning fra hr. Dohrmann for at kunne sige nej til alle naturgenopretningsprojekter?
Jørn Dohrmann (DF), 2004-12-02:
Jamen så må hr. Jørn Jespersen jo lige have haft et blackout i et ganske kort øjeblik, for jeg sagde jo, at det selvfølgelig er vigtigt, at vi giver befolkningen naturoplevelser og særlig i sådan nogle dejlige rekreative områder.
Men det er også vigtigt, at vi får lavet en samfundsmæssig økonomisk analyse af, hvor i Danmark vi skal satse.
Og det er her, jeg mener, at den helt klare afvisning ligger.
Vi er nødt til at vide, om det lige nøjagtig er det her område, vi skal bruge ca. 70 mio. kr. på.
Vi har ikke noget imod, at vi laver naturgenopretning, men det skal også have en samfundsmæssig effekt.
Vi skal jo bruge pengene bedst muligt, hvor vi får mest muligt miljø for pengene.
Det tror jeg egentlig de fleste partier i Folketinget er fuldstændig enige i, og derfor vil vi jo gerne have prioriteret områderne med henblik på at se, hvor det er, vi skal satse henne.
Men vi er jo med til at lave netop den her vandmiljøplan III, som også giver penge til naturgenopretning, så der er jo stadig væk penge.
Og vi vil gerne være med til at gøre det her fremadrettet også, men vi vil bare have den analyse, inden vi tager endelig stilling.
Jørn Jespersen (SF), 2004-12-02:
Jeg synes, det er dårlig debatstil at diskutere alle mulige andre ting end det, der er på dagsordenen.
Derfor synes jeg, at den der diskussion om, hvem der har ret vedrørende antallet af arbejdspladser i forbindelse med vandmiljøplanen, må vi finde et andet tidspunkt til at tage, for den er bestemt relevant, men den har intet med det her forslag at gøre.
Derfor vil jeg gerne tilbage til dagsordenen.
Hr. Dohrmann afviser forslaget om naturgenopretning af Store Åmose, og det synes jeg ikke, vi fik nogen egentlig begrundelse for.
Er det det, der er årsagen til afvisningen?
Det kan også være, fordi man mener, at det samfundsøkonomisk er en dårlig forretning, altså at det ikke kan betale sig, og at omkostningerne er for store i forhold til gevinsterne.
Er det det, der er sagen?
Og endelig kan det være, fordi man ikke har pengene: at man ikke har afsat penge på finansloven til den type af naturgenopretning, men har brugt dem til kompensation til landbruget eller noget andet.
Hvad er den reelle årsag til, at Dansk Folkeparti ikke vil være med til naturgenopretning i Store Åmose?
Torben Hansen (S), 2004-12-02:
Jeg forstår slet ikke, hvad det er hr. Jørn Dohrmann siger.
Det kan selvfølgelig være, det er mit problem, det tager jeg så på mig; det er et offer, jeg tager på mig helt frivilligt.
Men kan hr. Dohrmann ikke godt her klart og endegyldigt bekræfte, at der i det materiale, der blev lavet efter vandmiljøplanen – når nu hr. Dohrmann gerne vil køre i det spor, så synes jeg, han skal være meget velkommen – klart og tydeligt stod, at de endog betragtelige, væsentlige indtægter, der vil være ved de vandmiljøplaner, som oppositionen fremlagde, ikke var regnet med overhovedet, og at det derfor er et falsk billede og et falsk regnskab, der bare viser et husholdningsregnskab med udgifter og ikke indtægter?
Det ville være yderst befordrende for debatten i Folketinget, hvis hr. Jørn Dohrmann også som ordfører ville huske den slags ting, når man lige pludselig skyder andre nogle motiver i skoene omkring et helt tredje forslag.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-12-02:
Nu var det jo sådan, at man selv kom ind på, hvor meget man gerne ville gøre for naturen.
Netop i forbindelse med vandmiljøplan III blev det også nævnt, at man gerne ville have en tredjedel landbrugsjorden ud.
Det har jo en pris, når man tager så meget ud, og derfor kom man frem til, at det kunne koste op til 27.000 arbejdspladser.
Når man så laver nogle nye beregninger af nogle nye krav, fordi man nu lige pludselig godt kan acceptere fosfor og alle de ting, som nu også var inde, var det kun 17.000 arbejdspladser, det skulle koste.
Så kan vi så have en diskussion om, hvor mange arbejdspladser man får tilført.
Ville det være 100 arbejdspladser, man fik tilført, fordi der var nogle, som skulle køre rundt og passe den tredjedel af jorden, som blev taget ud af drift eller hvad?
Hvor skulle man skaffe arbejdspladserne henne?
Derfor har vi også lavet vandmiljøplan III, hvor der netop afsættes penge til naturgenopretning.
Vi vil bare ikke være med til at bruge mange penge på et forslag, som bare lige er stillet.
Torben Hansen (S), 2004-12-02:
Nu er debatten åbenbart lige pludselig kommet til at handle om noget andet end Store Åmose, hvilket jeg skal beklage, for nu forsøger Dansk Folkeparti under dække af noget, der er foregået i foråret, rent faktisk at sige, at der her er et naturgenopretningsprojekt, som de ikke vil støtte.
Det, der så må være er budskabet herfra, er, at de ikke vil støtte et naturgenopretningsprojekt i Vestsjælland af den her store karakter, som rent faktisk ville være til stor glæde både for natur og mennesker.
Det må så være konklusionen efter det her.
Hvis vi skal tilbage til vandmiljøplanen, vil hr. Jørn Dohrmann så ikke godt være venlig at bekræfte, at med hensyn til det regnestykke, der lå i foråret, står der på side 8 klart og tydeligt, at regnestykkerne ikke tager hensyn til de endog betragtelige indtægter, der også vil være, men kun er udtryk for et husholdningsregnskab, hvor man har taget udgifterne, men ikke indtægterne med?
Vil hr. Jørn Dohrmann ikke godt bekræfte det?
Og at diskussionen om de 27.000 arbejdspladser derfor ingen steder hører hjemme.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-12-02:
Jeg vil sige, at der blev stillet nogle nye krav, da resten af oppositionen fandt ud af, at det her ville koste op til 27.000 arbejdspladser.
Jeg er sikker på, at jo flere gange man ville fremlægge nogle ting, nogle nye krav, ville man selvfølgelig også kunne sige: Jamen så kan vi bringe det tal længere ned.
Fakta er jo bare, at den første beregning, de første tal, var det op til 27.000 tabte arbejdspladser.
Det er jo bare noget, man kan forholde sig til, og der, hvor man har fået Økonomisk Institut til at regne på det, skød de på op til 17.000 arbejdspladser.
Det var i anden runde.
I den første runde var tallet op til 27.000.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-12-02:
Det, der bliver sagt her, kommer jo også uden for de her fire vægge, og det kommer på skrift, så derfor synes jeg, det er vigtigt, at vi lige får rettet det der med de 27.000 arbejdspladser.
Er det ikke korrekt, at der var lavet en grov manipulation fra forskellige ministeriers side, som fik det til at se ud, som om vi ville miste 27.000 arbejdspladser?
Siden hen blev beregningen lavet om, og det viste sig, at man faktisk kunne gennemføre den plan, vi havde fremlagt, uden at miste arbejdspladser.
Jørn Jespersen (SF), 2004-12-02:
Altså én ting er, at WTO slet ikke arbejder på den måde i dag, men det kunne de så i princippet komme til, det kunne man ønske sig at de kom til, men er det virkelig Dansk Folkepartis politik, at miljølovgivning om, hvilke stoffer der skal være tilladt i vores hverdag, skal reguleres i Verdenshandelsorganisationen?
Er det det, Dansk Folkeparti som parti arbejder for, nemlig at vi jo altså dermed også afgiver suverænitet til WTO, sådan at når WTO har vedtaget nogle regler, så retter vi os efter dem, uanset om vi kan lide reglerne eller ej?
Er det Dansk Folkepartis miljøpolitik, at Verdenshandelsorganisationen, WTO, skal vedtage en regulering af kemikalier, og at Danmark derefter retter sig efter det?
Torben Hansen (S), 2004-12-02:
Dansk natur er under stærkt pres.
Naturens balance er truet, det er bl.a. nogle af de kendsgerninger, som blev understreget i Wilhjelmudvalgets rapport fra 2001.
Naturen har for lidt plads, der er for mange næringsstoffer, vandmiljøet er belastet, og der mangler sammenhængende naturområder.
Det var bl.a. årsagen til, at vi i Socialdemokratiet i 2002 spillede ud med vores bud på en naturreform; en naturreform, der skulle give mere plads, mere rum til naturen, give plads og rum til naturgenopretning, som forbød gødskning, dræning og pesticider i naturområder, som skabte bufferzoner omkring sårbar natur, som sikrede forstærket pleje samt sikrede en reel regulering af landbruget med miljøgodkendelser og naturplaner m.m.
Desværre fik vi ikke flertal for forslagene i 2002.
Nu når jeg har chancen, vil jeg da endnu en gang understrege, at det er vi meget kede af.
Det her beslutningsforslag fra SF synes Socialdemokratiet er et meget sympatisk beslutningsforslag.
Det ligger ikke alene i smuk forlængelse af Socialdemokratiets naturreform, det ligger også i smuk forlængelse af Wilhjelmudvalgets anbefalinger, det ligger i smuk forlængelse af 2010-målet om biodiversitet, og det ligger i smuk forlængelse af de internationale aftaler, vi også er forpligtede til at overholde.
Endvidere er der jo også meget store kulturhistoriske værdier knyttet til stedet helt tilbage fra stenalderen.
Store Åmose er Sjællands største mose og Danmarks største lavmose, og oven i de store naturmæssige værdier er den jo også rent publikumsmæssigt relativt centralt beliggende for store dele af Sjælland.
Projektet er oven i købet beskrevet i en handlingsplan udarbejdet af Skov- og Naturstyrelsen i 2001, og den handlingsplan kan udmærket danne baggrund for prioriteringen af projektet sammen med de øvrige påtrængende projekter, der er rundtomkring i landet.
Det er dog værd at bemærke, at arbejdsgruppen i 2001 påpeger, at de første fire delprojekter bør iværksættes hurtigst muligt på grund af akut truede interesser.
Jeg synes, at Folketinget skal være opmærksom på, at man rent faktisk allerede i 2001 gør opmærksom på, at der er nogle helt akut truede interesser, som ligger i de første fire delprojekter, som man under alle omstændigheder skal gå i gang med.
Så melder spørgsmålet sig selvfølgelig også om finansieringen.
Men som det bl.a. fremgår af 2001-projektet, så er der jo mulighed igennem VMP III-midlerne, og der er også hele landbrugsstøttedelen – den hørte jeg ikke at miljøministeren afviste – og så vil vi da også gerne slå et slag for, at der bl.a. i Socialdemokratiets finanslovforslag for 2005 er afsat ekstra 200 mio. kr. til naturgenopretning.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-12-02:
Derfor ville det jo også være rent gætværk af mig, hvis jeg skulle sige, hvad hr. Torben Hansen lægger i »betragtelig«?
Er det 5 arbejdspladser, eller er det 100 arbejdspladser?
Det, jeg forholder mig til, er dér, hvor man konkret har foretaget en beregning, altså første gang, hvor man anslår op til 27.000 arbejdspladser, og næste gang beregningen foretages, 17.000 arbejdspladser.
Og derfor siger jeg bare, at hvis man kommer med flere forskellige krav til eller lemper sine krav, så kan man selvfølgelig også få en anden beregning.
Jeg vil gerne henholde mig til det forslag, som foreligger om naturgenopretning.
Der er vi selvfølgelig med på, at der skal ske en naturgenopretning, og derfor har vi også sagt, at vi er med i vandmiljøplan III, og at vi er med til at oprette naturparker, hvor resten af partierne ligesom Socialdemokratiet og SF står uden for og ikke vil være med til at oprette naturparker.
Connie Hedegaard (KF), 2004-12-02:
Jo, men som jeg sagde i mit første oplæg, i min indledning, er denne samfundsøkonomiske analyse ved at blive lavet.
Vi sætter også et arbejde i gang omkring det finansieringsmæssige grundlag, for selvfølgelig vil det jo være indlysende her også at forsøge at få noget EU-medfinansiering.
Det prøver vi at skabe grundlaget for.
Derefter har vi ligesom et helhedsbeslutningsgrundlag, som vi så kan tage den her diskussion videre fra.
Og jeg sluttede jo mit første indlæg med at invitere partierne til, at vi så tager og spiller bolden derfra.
Jeg forstod, at der sådan set var almindelig accept af, at det nu ikke var nogen helt dårlig fremgangsmåde.
Så sker der efterfølgende det, at det er, som om vi så absolut skal finde et eller andet at skabe polemik med hinanden om, men i substansen er vi vel egentlig enige.
Vi er vel også enige om, at når vi taler om naturgenopretningsprojekter i dette meget store omfang, så er det vigtigt, at vi ved, hvad vi gør, og at vi ved, ikke bare hvordan vi gør det første eller andet år, men at vi også har en samlet finansieringsmæssig plan for, hvordan vi skal gøre det.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-02:
Dette beslutningsforslag fra SF ligger efter vores opfattelse i smuk forlængelse af det forslag til vandmiljøplan, som oppositionen fremlagde tidligere på året, men som jo desværre ikke blev vedtaget, fordi regeringspartierne valgte at lave vandmiljøplan III sammen med Dansk Folkeparti.
Det er en helt utilstrækkelig vandmiljøplan.
Det er også derfor, at vi står i den situation, at det ganske enkelt går alt for langsomt med at få naturen genoprettet i Danmark.
Derfor er det godt, at vi kan tage debatten med udgangspunkt i et konkret eksempel på en meget vigtig naturgenopretning, nemlig Åmosen, som tidligere var Sjællands største mose- og engkompleks, men hvor hårdhændet afvanding og vandstandssænkning har medført store tab af naturværdier, formentlig også tab af kulturhistoriske værdier, fordi vandsænkningen har fjernet det vand, der konserverede resterne fra forhistoriske bosættelser.
Der kan faktisk stadig væk være store kulturhistoriske værdier, som måske endnu kan reddes i forbindelse med en genopretning.
Som andre har været inde på, ligger dette her også i forlængelse af de anbefalinger, som Wilhjelmudvalget kom med om genskabelse af enge.
Og da der samtidig er tale om et meget rekreativt vigtigt område for mange mennesker i nærheden, så kan vi ikke se nogen grund til at vente med at komme i gang.
Det skal ikke være sådan et ingeniørtegnet landskab, men et landskab, som genskabes gennem naturens egne kræfter.
Vi er klar over, at det vil koste nogle penge, men der har vi jo gennem den senere tid oplevet, at fødevareministeren og regeringen ikke vil være med til at tage 10 pct. af disse EU-midler, som de kunne have taget til sådan nogle formål, og i det hele taget klamrer sig til et landbrugsstøttesystem, hvor milliarderne går til at opretholde en industriel landbrugsproduktion, der giver et alt for stort pres på naturen, i stedet for at være med til at omlægge støtten, så den kunne omdirigeres til f.eks. at kunne bruges til en naturgenopretning som denne her.
Vi støtter forslaget.
Hvis vi skal nå den målsætning på 30 pct., som fru Elsebeth Gerner Nielsen nævnte, og som vi fra oppositionen også havde med i vores fælles udspil til vandmiljøplan, så giver det sig selv, at de her områder selvfølgelig skal med, og at de skal finansieres, ved at den enorme landbrugsstøtte, som ydes i dag, føres over til genopretning af naturen.
Det kan sagtens lade sig gøre, og det kan især også lade sig gøre uden disse tab af arbejdspladser, som hr. Jørn Dohrmann var inde på.
Det, der jo er sagen, er, at hvis man iværksætter disse projekter, vil det medføre skabelse af arbejdspladser og ikke tab af arbejdspladser.
Connie Hedegaard (KF), 2004-12-02:
Jo, det gør ministeren, men det er meget svært, når hr. Jørn Jespersen på meget kort tid stiller en masse spørgsmål, at nå at svare på dem alle sammen.
Selvfølgelig føler ministeren sig forpligtet af de regler, der gælder omkring internationale habitatdirektiver.
Jeg mener ikke, at hr. Jørn Jespersen er konsistent i forhold til diskussionen om den samfundsøkonomiske analyse.
Jeg skal ikke kunne gå ind i en lang landbrugsdiskussion om, hvilke grundige analyser der måtte ligge hvor, og formentlig vel især i Fødevareministeriet, omkring denne her ting, som hr. Jørn Jespersen nu roder ind i debatten.
Men hr. Jørn Jespersen må jo bestemme sig: Ønsker hr. Jørn Jespersen, at der skal bruges samfundsøkonomiske analyser i forbindelse med naturgenopretningsprojektet, vi taler om her?
Det forstår jeg at det mener hr. Jørn Jespersen.
Jamen så synes jeg også, det er rimeligt, at hr. Jørn Jespersen afventer, hvad der så kommer ud af den.
Og så bare en sidste ting: Det her med, at der ikke er taget et første skridt: Jeg siger jo præcis, at der er taget første skridt.
Det er der bl.a. med noget vandmiljøplan II-initiativ og i en anden sammenhæng.
Der er to af delprojekterne, hvori der allerede er sket genopretning eller delvis genopretning.
Det er ikke rimeligt at sige, at der ikke er sket noget.
Jørn Jespersen (SF), 2004-12-02:
Jeg takker for den indirekte erkendelse af, at der overhovedet ingen samfundsøkonomisk analyse ligger af, hvordan kompensationen til landbruget virker ifølge en cost-benefit-analyse med fordele og ulemper for befolkningen i kroner og øre – overhovedet ikke nogen.
For sagen er nemlig, at regeringen har det sådan, at når man deler milde gaver ud til sine venner i landbruget, så behøver man ikke overveje konsekvenserne af det, så behøver man ikke at regne på, om skatteyderne får noget for pengene, men når vi snakker naturgenopretningsprojekter, så skal der laves alle mulige analyser af dette og hint, før der overhovedet kan tages det første skridt i retning af at sætte gang i naturgenopretningen.
Og det er dér, jeg siger, at man misbruger de samfundsøkonomiske analyser til at udskyde og bremse de projekter, som man ikke har penge til, hvorimod det, når man deler de milde gaver ud til vennerne, ingen rolle spiller, så behøver man slet ikke følge sine egne principper.
Jeg har ikke fået svar på spørgsmålet, om miljøministeren ikke føler sig ansvarlig for at overholde habitatdirektivet, som efter min mening helt tydeligt siger, at man ikke må lave nye produktioner, herunder udvidelse af svineproduktioner, i de internationalt udpegede naturområder, som påvirker området negativt.
Mener ministeren ikke, at det er hendes ansvar?
Connie Hedegaard (KF), 2004-12-02:
Jeg er ikke sikker på, at B 48, forslag til folketingsbeslutning om naturgenopretning af Åmosen, er sådan det allermest hensigtsmæssige sted at tage en meget, meget stor diskussion omkring landbrugsmidler og landbrugsstøtte.
Det, der er tilfældet med de reducerede jordskatter, som hr. Jørn Jespersen refererer til, er et spørgsmål om at sige, at næste år, hvor man mister 168 mio. kr. i landbrugsstøtte, har man i regeringsgrundlaget tidligere sagt, at det så skal kompenseres ved hjælp af lavere ejendomsskatter, jordskatter, på 168 mio. kr.
Men hr. Jørn Jespersen har jo ikke nødvendigvis ret i, at beløbet er stigende over de kommende år.
Det ved jeg ikke hvor hr. Jørn Jespersen har fra.
Det er rigtigt, at det tab, landbruget lider i form af tabte indtægter fra EU's landbrugsstøtte, er stigende over de kommende år, men dermed ikke være sagt, at de 168 mio. kr. i de kommende år vokser forholdsvis.
Det er der ikke taget stilling til.
Det mener jeg ikke at hr. Jørn Jespersen har noget belæg for.
Nu kan jeg se, at lampen her lyser rødt.
Men jeg vil bare lige sige omkring selve forslaget, B 48 – og det er også derfor, jeg synes, det i virkeligheden er en lidt absurd diskussion – at det eneste, der står i SF's beslutningsforslag, er: »Folketinget opfordrer regeringen til at genopføre naturgenopretning af Åmosen, Vestsjællands grønne hjerte« punktum.
Det er, hvad SF sådan har kunnet svinge sig op til, så lad nu være at lyde, som om SF har sådan en stor og fin og forkromet plan for, hvad der skal ske med Åmosen.
Det er så den, vi er nogle andre, der prøver at skabe grundlaget for.