Per Stig Møller (KF), 2003-04-29:
Det grundlæggende spørgsmål, som vi skal kunne besvare bekræftende, er dette: Vil et missilforsvar bidrage til at øge sikkerheden for Danmark og vore NATO-allierede?
Der er fra flere sider givet udtryk for, at et missilforsvar vil føre til øget oprustning og et nyt våbenkapløb.
Men regeringen finder ikke, at der er ordentligt belæg for disse påstande, både Rusland og Kina har reageret dæmpet på beslutningen om at udvikle et missilforsvar.
Den nye strategiske ramme åbner samtidig for et udvidet samarbejde om missilforsvaret.
Regeringen finder heller ikke, at der er overbevisende argumenter for, at et missilforsvar vil føre til øget oprustning i Asien.
Sikkerhed er udelelig.
Danmarks sikkerhed er uløseligt forbundet med USA's og vore andre NATO-allieredes sikkerhed. Der er en direkte sammenhæng mellem den sikkerhedsgaranti, som Danmark nyder godt af igennem NATO, og USA's evne til at forsvare sig mod missilangreb.
Det er ikke kun fair over for USA, men også i en klar dansk interesse, at Danmark yder et bidrag til, at denne sikkerhedsgaranti forbliver troværdig.
USA har tilbudt at stille missilforsvar til rådighed for sine allierede, og i NATO har vi på vores topmøde i Prag i fjor i november truffet en beslutning om at undersøge mulighederne for at etablere et missilforsvar, der kan dække NATO's territorium og tilmed andre allieredes territorium.
En opgradering af Thuleradaren er et væsentligt led i opbygningen af det begrænsede missilforsvar, som USA allerede har truffet beslutning om i december sidste år.
Danmark er således i den særlige situation, at vi kan yde et bidrag til opbygning af et begrænset missilforsvar, som senere vil kunne danne grundlag for etablering af et missilforsvar, der også dækker Europa.
Men lad mig understrege, at den beslutning, vi står foran, ikke betyder, at Danmark på nogen måde har forpligtet sig til at deltage i udviklingen eller finansieringen af et missilforsvarssystem.
Som statsministeren fremhævede, har det hele tiden været regeringens ønske, at beslutningen om, hvordan den amerikanske henvendelse skulle besvares, skal træffes i klar forståelse med Grønlands landsstyre.
Regeringen har derfor lagt stor vægt på at sikre en tæt inddragelse af Grønland i alle overvejelser om missilforsvar.
Repræsentanter for hjemmestyret har deltaget i de bilaterale konsultationer med USA om missilforsvaret.
Jeg har også under møder med landsstyret og Landstinget drøftet missilforsvar, senest i forbindelse med mit besøg i marts 2003, og endelig har jeg haft møder med landsstyreformanden om spørgsmålet i onsdags, lørdags og søndags.
Så har landsstyret fået de redegørelser, naturligvis, der siden 1999 er givet Det Udenrigspolitiske Nævn om missilforsvar.
Fra grønlandsk side har en fornyelse af forsvarsaftalen fra 1951 naturligvis været et meget stærkt ønske.
Jeg er klar over, at missilforsvar i Grønland nærmest er uløseligt knyttet til spørgsmålet om forsvarsaftalen.
Thulebasen ligger jo nu engang i Grønland som følge af forsvarsaftalen.
Denne aftale skal moderniseres, fornys, således at den bliver tidssvarende og reflekterer, at det grønlandske samfund har ændret sig betydeligt siden aftalens indgåelse i 1951.
Det er naturlige krav, og det er krav, vi ønsker at imødekomme.
Der er også i Grønland et ønske om at udbygge samarbejdet med USA på områder, der ligger uden for rammerne af forsvarsaftalen, men som vil være til gavn for det grønlandske samfund.
At Grønland i en stadig mere globaliseret verden således selv ønsker at udbygge sine internationale samarbejdsrelationer er ganske forståeligt.
Det er derfor også meget naturligt, at den særlige plads, som USA har i sikkerhedspolitikken, tjener som inspiration for udviklingen af de økonomiske, kulturelle og mellemfolkelige relationer mellem USA og Grønland.
Landstinget har været en meget konstruktiv medspiller i præsentationen af de grønlandske ønsker.
Landsstyret har leveret et fremragende stykke arbejde.
I sin vedtagelse af 9. april 2003 lægger Landstinget vægt på, at Danmark og Grønland skal være partnere i den igangværende proces, og at vi skal arbejde for en fornyelse af forsvarsaftalen.
På baggrund af et grønlandsk udspil har regeringen og landsstyret så haft en god og tæt dialog om, hvordan 1951-aftalen kunne bringes i overensstemmelse med de nutidige forhold, og om, hvordan man skaber rammerne for et bredere samarbejde med USA.
Disse drøftelser er mundet ud i, at regeringen og landsstyret sammen har udarbejdet to aftaleudkast, nemlig et udkast til en dansk-grønlandsk-amerikansk fællesaftale, som sigter på at forny væsentlige dele af forsvarsaftalen, som Grønland så vil være medunderskriver af, og et andet udkast til en aftale om økonomisk og teknisk samarbejde, der har til formål at imødekomme grønlandske ønsker om et bredere samarbejde med USA, som Grønland også vil være medunderskriver af.
Et mål med forhandlingerne om forsvarsaftalen er bl.a. at kunne dechifrere praksis i forsvarssamarbejdet med USA om, at væsentlige ændringer i karakteren af USA's militære tilstedeværelse i Grønland sker i fælles forståelse.
Det er et godt eksempel på denne praksis, at USA rent faktisk har spurgt Danmark om lov til at opgradere Thuleradaren. Vi ønsker også, at hjemmestyret får en særlig repræsentant på Thulebasen, som skal være et bindeled mellem hjemmestyret og basen.
Endelig er det ambitionen at sikre Grønland indsigt i og indflydelse på miljøforvaltningen på Thulebasen.
Tanken med den anden aftale, aftalen om økonomisk og teknisk samarbejde, er at skabe en bred samarbejdsramme, hvori de økonomiske, kulturelle og mellemfolkelige relationer mellem USA og Grønland vil kunne udvikle sig hen ad vejen.
Aftaleudkastet indeholder en række brede samarbejdsområder og lægger op til, at der fra amerikansk side stilles en beløbsramme til rådighed til fremme af samarbejdet med Grønland, som udmøntes igennem et samarbejdsudvalg.
Det er selvfølgelig, som jeg har sagt, hensigten, at landsstyret sammen med regeringen skal være medunderskriver
på disse to aftaler.
Det er mit klare indtryk fra de drøftelser, jeg i de seneste dage har haft med landsstyreformanden, at landsstyret er indstillet på, at de to aftaleudkast præsenteres for USA som et fælles dansk-grønlandsk forhandlingsudspil.
På baggrund af den tætte inddragelse af Grønland i håndteringen af missilforsvaret har landsstyret dog også præsenteret et ønske om at få synliggjort og udledt nogle generelle politiske principper om Grønlands inddragelse i udenrigs- og sikkerhedspolitikken.
Landsstyret har altså fremlagt et udkast til fælles principerklæring mellem regeringen og landsstyret om de dansk-grønlandske udenrigspolitiske spørgsmål.
Det er altså så et nyt element, der er kommet ind i vores drøftelser, men regeringen har ingen principielle problemer med at gå ind i drøftelserne med landsstyret om en sådan erklæring.
Vi har som sagt lagt stor vægt på fuld inddragelse af Grønland i drøftelserne om missilforsvar.
Vi har dermed videreført det gode og tætte samarbejde med Grønland, som den tidligere regering jo også havde i dette spørgsmål.
At dette samarbejde bør kunne udstrækkes til andre områder af udenrigs- og sikkerhedspolitisk art og af særlig grønlandsk interesse er kun naturligt. I en sådan principerklæring skal vi da også passe på, at vi ikke overskrider grænserne til grundloven, og at vi ikke løser Selvstyrekommissionens arbejde, før Selvstyrekommissionen selv har afsluttet sit arbejde, og heller ikke forudskikker resultatet af det arbejde, der er i gang, efter at statsministeren i sin åbningstale markerede, at Grønland og Færøerne skulle have større mulighed for indflydelse på udenrigspolitiske anliggender, som har særlig betydning for dem. Der er derfor tale om komplicerede spørgsmål, som er
bedst tjent med at blive drøftet ordentligt igennem.
Vi kan ikke med en principerklæring gå så langt, at vi springer det arbejde, jeg nævnte, over.
Situationen er altså - for at konkludere - at vi er tæt på en dansk-grønlandsk forståelse af, hvordan vi håndterer den amerikanske anmodning om Thuleradaren og de grønlandske ønsker om en fornyelse af forsvarsaftalen og en samarbejdsaftale med USA.
Det ligger altså landsstyret meget på sinde, at vi først bliver enige om en principerklæring om Grønlands inddragelse i udenrigs- og sikkerhedspolitikken.
Jeg har til gengæld også tiltro til, at vi meget snart når til fuld enighed om det, hvorefter Danmark-Grønland kan afslutte sagen.