runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-05-09:
Med hensyn til dem, der bliver nedslidte nu, vil det stadig være sådan, at de kan gå på efterløn som i dag, for alle over 50 år vil ikke blive berørt af ændringerne.
På arbejdsmiljøområdet er der ingen tvivl om, at vi skal styrke indsatsen mod livsstilssygdomme, at vi skal styrke indsatsen for at sikre et bedre psykisk arbejdsmiljø, og at vi skal styrke indsatsen for at reducere nedslidning i al almindelighed.
Det er noget, vi går op i, og det er klart, at hele arbejdsmiljølovgivningen med arbejdspladsvurdering osv. alt sammen er noget, som indgår i indsatsen.
Jeg er helt uenig i, at det er børnene, der betaler prisen.
Fordi vi skaber et incitament for borgerne til at søge arbejde eller søge uddannelse, betyder det jo ikke automatisk, at børnene kommer i klemme.
Vi står i en situation, hvor der er historisk gode muligheder for at foretage forandringer, også for dem, som får ændret deres vilkår.
Line Barfod (EL), 2006-05-09:
Jamen den fond, der kommer engang om mange år, hjælper jo ikke alle dem, der bliver nedslidte nu.
De får det problem, at de ikke kan gå på efterløn, sådan som de kan nu, så derfor ville det være rart at høre, om hr. Wedell-Neergaard kunne nævne nogle konkrete ting, som De Konservative forestiller sig man vil gøre for at hjælpe på arbejdsmiljøet.
Så kan jeg simpelt hen ikke holde ud at høre hr. Christian Wedell-Neergaard sige, at det er vigtigt, at vi ikke smider regningen i børneværelset, for hvor er det, man smider den i øjeblikket?
Det er jo bl.a. børnene, der betaler for de forringelser, der allerede er lavet, og for de forringelser, man foreslår af både dagpenge og kontanthjælp.
F.eks. skulle en familie, hvis barn skar sig, bruge penge til antibiotika, fordi der gik betændelse i såret, og så var der ikke penge til aftensmad den dag.
Regningen ligger allerede i børneværelset.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-05-09:
Nu er det jo sådan, at der i forslaget er indeholdt en pulje på 100 mio. kr. om året, som inden for de næste 10 år, altså perioden frem til ændringen af efterlønsalderen, bliver til 1 mia. kr., som er dedikeret til bedre arbejdsmiljø og bedre sundhed.
Det skal alt sammen medvirke til, at færre kommer i klemme, og at færre derfor får behov for at trække sig tilbage, før de kan komme på efterløn, og efterlønnen er jo bevaret som en rettighed fra det 63. år.
Det er det, der ligger i forslaget.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-09:
Det er jo en fantastisk skrøne, der nu bliver opbygget, når man siger, at i fremtiden kan alle de mennesker jo bare komme på førtidspension.
Jeg siger det bare, for at vi skal være klar over, hvad det er, vi snakker om.
Sådan som efterlønssystemet er indrettet i dag, skal man ved overgangen til efterløn være medlem af en a-kasse, og grundlæggende skal man stå til rådighed for arbejdsmarkedet.
Hvis det, hr. Wedell-Neergaard sagde, var rigtigt, altså at de bare kan få førtidspension, ville det være sådan, at tusinder af mennesker blev førtidspensioneret i dag, men det gør de jo ikke.
Det gør de ikke, fordi der kræves en langt, langt højere grad af nedslidning end den, som gør, at folk føler, de skal trække sig tilbage, når de bliver 60, uden nødvendigvis at have adgang til førtidspension.
Sådan er det i dag, og der sker ikke nogen ændringer, så i fremtiden vil det også være sådan.
Problemet er, at de mennesker vil komme i klemme i et system, hvor de hverken kan få førtidspension eller efterløn.
De vil ende på kontanthjælp – hvis de overhovedet kan få nogen.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-05-09:
Nu handler forespørgslen jo også om forebyggelse, og Det Konservative Folkeparti vil gøre en ekstra indsats for forebyggelse.
For de 60-62-årige, som ifølge det fremlagte forslag må vente op til 3 år med at komme på efterløn, er der jo mulighed for at gå på førtidspension.
Men med den forebyggelsesindsats, der er lagt op til, og med de forbedringer af arbejdsmiljøet, der er lagt op til, skulle vi gerne komme i en situation, hvor færre bliver nedslidt, og vi får færre af de eksempler, som Enhedslisten præsenterede os for i de indledende forhandlinger.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-09:
Men det er jo sådan, at det store flertal af dem, der går på efterløn, ikke mindst de 60-62-årige, er ufaglærte, og det er tilfældet inden for både den offentlige og den private sektor.
Kan hr. Wedell-Neergaard bekræfte, at for disse gruppers vedkommende er levealderen ikke forøget og sundheden ikke forbedret?
Faktisk er den blevet forværret på en række områder, f.eks. hjerte-kar-sygdomme.
Kan ordføreren ikke bekræfte, at det forhold gør sig gældende for lige præcis de grupper, som i dag har glæde af efterlønnen, når de bliver 60 år?
Er det ikke rigtigt, at deres levealder ikke er forøget, og at deres sundhed ikke forbedret?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-05-09:
Når jeg blev nødt til at spørge, var det sådan set bare, fordi det lød, som om fru Anne Baastrup har en viden, jeg ikke har.
Jeg kender ikke noget til nogen slingrekurs på 10. klasse-området – tværtimod.
Hvis det ligesom var det, fru Anne Baastrup skulle have brugt sin korte bemærkning til, ville hun nok ikke have taget ordet, for at komme til at rose Dansk Folkeparti ville dog være forskrækkeligt.
Derfor skulle hun på en eller anden måde pakke et spørgsmål om 10. klasse ind i noget andet, fordi der skulle gives indtryk af, at vi nok også er på slingrekurs her, i stedet for at og sige: Vi vil egentlig gerne anerkende, at Dansk Folkeparti har en god holdning i 10. klassespørgsmålet.
Det har vi nemlig, og den er krystalklar.
Anne Baastrup (SF), 2006-05-09:
Hr. Kristian Thulesen Dahl er enormt god til at bruge sin taletid på at undgå at svare.
Slingrekursen er helt klar på efterlønsområdet, men jeg vil vide, om der er slingrekurs i 10. klasse-spørgsmålet eller ej, for det er store dele af skoleverdenen optaget af.
Der er hele tiden efterskoler, der kontakter os for at høre, hvordan det går.
Det er et drama, der foregår derude, og vi ved jo ikke, om Dansk Folkeparti også vil slingre her, ligesom man har slingret i efterlønsspørgsmålet.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-05-09:
Jamen fru Line Barfod forvansker jo udsagnet om, at vi ikke smider regningen i børneværelset.
Det går på generationskontrakten, det går på, at de problemer, vi kan se i dag, skal vi ikke føre videre til den næste generation, så derfor er det en forkert måde, fru Line Barfod bruger vores billede af, at vi ikke smider regningen i børneværelset, på.
Så kom fru Line Barfod ind på et vigtigt område, nemlig det, vi kan kalde mellemgruppen.
Her er det jo sådan, at den nuværende beskæftigelsesmæssige situation betyder, at flere har mulighed for at få både heltids- og deltidsbeskæftigelse.
De har mulighed for at komme ud på arbejdsmarkedet eller søge uddannelse, således som beskæftigelsessituationen er i øjeblikket, så det er en historisk situation, vi står i.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-05-09:
Jeg ved godt, det måske er lidt uhørt, men jeg bliver nødt til at spørge fru Anne Baastrup, hvor vi skulle have en slingrekurs i spørgsmålet om 10. klasse.
Jeg er ikke bekymret, men fru Anne Baastrup brugte hele sit indlæg på at fortælle, at Dansk Folkeparti har en slingrekurs, og nævnte så 10. klasse.
Men hvori skulle den bestå?
Enhedslisten og Dansk Folkeparti har jo en helt forskellig tilgang til det politiske arbejde.
Enhedslisten ønsker at sidde på de bageste rækker, tage ordet dernedefra og brokke sig over alt, hvad der foregår, men vi ønsker at tage del i arbejdet for at prøve at lave nogle forbedringer for de grupper i det danske samfund, som vi faktisk kan se har behov for forbedringer.
Det er klart, at når man vælger den sidste strategi – altså at det er bedst at tage et ansvar for tingene for at gøre det bedre for nogle mennesker i Danmark, helt konkret ved at deltage i nogle aftaler – får man selvfølgelig også lidt snavs på fingrene en gang imellem.
Man tager jo et ansvar for alt det, der er enighed om, og ikke bare for den enkelte del, men sådan forholder Enhedslisten sig ikke.
Man vil sidde fuldstændig ansvarsfrit og lige præcis stemme for det, der er godt, og alt, hvad der er knap så godt, stemmer man imod, fordi man ikke vil tage ansvar for sammenhæng i tingene.
Men sådan har vi det ikke i Dansk Folkeparti.
Vi agerer altså på en anden måde, og det siger vi fuldstændig åbent.
Der er sådan set ikke nogen, der lægger skjul på det.
Det kan godt være, at Enhedslistens vælgere har det godt på den måde, Enhedslisten agerer på, men jeg tror, vore vælgere har det godt med den måde, vi agerer på.
Colette L. Brix (DF), 2006-05-09:
Det, jeg nævnte her, var i forbindelse med det specielle beslutningsforslag, som SF har på banen i dag, netop det med, at man mener, at det er lidt svært for iværksætterne at komme ind og få fat i noget af det her hos det offentlige.
Vi vil da godt kigge på, om der er nogle rammer, der eventuelt skal gøres nemmere.
Jeg er nemlig overhovedet ikke i tvivl om, at en offentlig indkøber i dag skal man ikke kimse ad.
Han sidder altså og ved godt, at han også bliver pustet i nakken.
Han skal også se at få det bedste tilbud på bordet, så den lille virksomhed kan komme videre, eller den store, ligesom en privat ejer af en virksomhed også skal se på de tilbud, han får.
Det er der, vi er henne med sådan noget, og derfor er det så smadderbesværligt at gå hen og øremærke noget til nogen.
Det kan man altså ikke i den del af verden, der hedder virksomheder.
Det er umuligt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-05-09:
Det kan man jo have forskellige vurderinger af, men vi har sådan set lagt tingene fuldstændig åbent frem og tager også en diskussion om dem.
Vi har haft den vurdering, og den har vi også i dag, at i forhandlingsforløbet her i foråret kunne det ikke undgås, at der på et eller andet plan blev rørt på reglerne om tilbagetrækningstidspunktet.
Derfor fandt vi, at det ville være bedst for de vælgere, vi repræsenterer, at vi kastede vores lod i vægtskålen for at få indflydelse, bl.a. på hvor mange mennesker der vil blive berørt af ændringerne, hvornår de skal træde i kraft, om de skal gælde for alle, der i dag er under 50 år, eller om flere skal forblive under de gamle regler.
Vi synes, det er utrolig vigtigt, at vi får indflydelse på det, og vi tror faktisk, vi kan forbedre de ting, der ellers ville være kommet ud af det.
Frank Aaen (EL), 2006-05-09:
Sagen er jo, at hr. Kristian Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti har meldt sig ind i den klub af løftebrydere, som næsten alle partier her i Folketinget er medlemmer af.
Man siger én ting til vælgerne i valgkampen før valgene, og efterfølgende gør man noget andet.
Man siger: Vi rører ikke ved efterlønnen, vi er imod at ændre efterlønnen og gøre den ringere, og nu siger man, at det vil man godt.
Der må være en rigtig god grund til, at man melder sig blandt løftebryderne, men jeg har ikke helt forstået, hvorfor man gør det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-05-09:
Det er jo svært at lægge det, hr. Per Clausen siger, til grund for noget, al den stund vi skal helt tilbage til sensommeren sidste år, da Socialdemokraterne kom med deres udspil til ændrede vilkår for efterlønnen.
Vi har kunnet følge i pressen, at først handlede det om, at alle under 40 år ikke skulle blive berørt, men efter sommerferien handlede det om, at alle under 50 år skulle berøres af ændringerne, altså at det kun var dem over 50 år, som ikke ville blive berørt.
Det forslag har regeringen, sådan som jeg læser udspillet, så valgt at kopiere, for så vidt angår overgangsordningen.
Hr. Per Clausen spørger mig: Hvad nu hvis Socialdemokratiet trækker forslaget tilbage?
Jamen så er der jo en ny situation, som vi skal forholde os til.
Hvis det lykkes hr. Per Clausen at få Socialdemokratiet til at ændre det udspil, som sidste efterår var en afgørende forudsætning for den måde, vi valgte at agere på, er løbet kørt.
Per Clausen (EL), 2006-05-09:
Ja, det minder jo om dengang, vi spurgte hr. Kristian Thulesen Dahl, hvornår fødevarekontrol len bliver taget fra forbrugerministeren.
Svaret her er nogenlunde lige så klart.
Men det, jeg bare synes er meget vigtigt at holde fast i, er jo, at jeg godt kan frygte eller håbe – det kommer an på, hvilket humør jeg er i – at kommunikationen mellem Dansk Folkeparti og Socialdemokraterne ikke er bedre, end den er mellem Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti.
Det er lidt ærgerligt, hvis det er sådan, for så har regeringen mulighed for at spille ud over for Dansk Folkeparti med, at den nok laver en aftale med Socialdemokraterne om et grimt indgreb i efterlønnen, og over for Socialdemokraterne kan regeringen spille ud med, at den kan lave en aftale med Dansk Folkeparti.
På den måde kan Dansk Folkeparti blive Socialdemokraternes undskyldning for at være med til at lave noget snavs, Socialdemokraterne kan omvendt blive Dansk Folkepartis undskyldning, og det er jo en lidt uheldig situation at komme i, hvis der i realiteten ikke er flertal for det snavs.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-05-09:
Jeg kan kun sige en gang til, at det er uhyre interessant; det synes jeg virkelig det er, og det er det for os alle sammen.
Der skal jo helst også være noget at skrive om i morgen og i overmorgen og dagen efter, så de ting, der vil være en del af forhandlingsspillet om velfærdsjusteringer, må man tage i den rigtige rækkefølge.
Jeg anerkender, at de partier, der ikke er med i forhandlingerne, selvfølgelig skal prøve at afæske os andre svar her i Folketingssalen; sådan må det være, det er spillets vilkår, og det anerkender jeg fuldt ud.
Men jeg håber også, at man omvendt anerkender, at når vi er med i forhandlingsforløbet, kan vi også have en interesse i at dække vores kort for at nå frem til det set med vore øjne bedst mulige samlede resultat.
Per Clausen (EL), 2006-05-09:
Jeg vil godt fortsætte lidt i det samme spor.
Hr. Kristian Thulesen Dahl har jo sagt meget klart, at den eneste grund til, at Dansk Folkeparti ændrede holdning til efterlønnen, var, at man var sikker på, at ellers ville der blive vedtaget noget, der var endnu værre.
Men i den situation er det vel også temmelig interessant, hvis det viser sig, at der ikke er flertal for noget, der er endnu værre.
Socialdemokraterne siger, så vidt jeg har forstået, nej til halvandet af de spørgsmål, man skal svare ja til.
Derfor har Dansk Folkeparti i hvert fald mulighed for at sætte efterlønnen – der vel spiller en særlig vigtig rolle for Dansk Folkeparti – i centrum, og derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om vi kan forvente, at hvis Socialdemokraterne ikke er med i forhandlingerne, vil Dansk Folkeparti alligevel lave en aftale med regeringen, som indebærer en forringelse af efterlønnen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-05-09:
Jamen det er da uhyggelig interessant, og det er også et godt spørgsmål at stille, men man kunne stille modspørgsmålet: Hvad nu hvis både Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti forlod forhandlingerne, og regeringen så inviterede SF sammen med Det Radikale Venstre?
Det kunne være meget interessant, men nu forhandler vi altså ud fra, at vi prøver at finde en løsning med den kreds af partier, der sidder omkring bordet.
Så må vi i første omgang se, om det lykkes, og hvis det ikke lykkes, er det i mange henseender en ny situation, som det vist hedder herinde, og så tager vi bestik efter den på det tidspunkt.
Det synes vi altså er det rigtigste.
Men jeg vil gerne understrege, at vi synes altså – og det har vi jo sagt så kraftigt, som vi kan – at når man laver om på folks muligheder for at planlægge tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet, skal man gøre det med et rimeligt varsel, der giver folk mulighed for at agere efter de nye regler, der måtte blive gældende.
Problemet er, at alle, der ikke er fyldt 50 i dag, vil blive berørt af de ændringer, der foreslås, og som både regeringen og Socialdemokratiet og, så vidt jeg ved, også Det Radikale Venstre som udgangspunkt er enige om.
Ole Sohn (SF), 2006-05-09:
Jeg anerkender da, at Dansk Folkepartis forringelsesforslag om efterlønnen er knap så bastant som de andre partiers, men min pointe var, at hvis man nu forestiller sig, at Socialdemokraterne – måske inspireret af de protester, der kommer den 17. maj, og som jo ser ud til at blive relativt omfattende – trækker sig ud af forhandlingerne eller bliver smidt ud, hvis de ikke svarer ja til nedskæringer i dagpengene, står Dansk Folkeparti alene tilbage med regeringen.
Spørgsmålet er: Vil man så opretholde sit forslag, som man kun stillede, fordi man ville være lidt mildere end Socialdemokraterne?
Eller vil man sige: Jamen så vil vi heller ikke være med, så skal vi overhovedet ikke røre ved efterlønnen?
Vil man så sige til regeringen: Tag det helt af bordet, for vi har sagt til vælgerne, at der ikke skal røres ved efterlønnen?
Eller vil man sammen med finansministeren flikke et eller andet sammen?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-05-09:
Der er jo ingen grund til at lægge skjul på – og det har vi heller ikke gjort på noget tidspunkt – at når vi kunne se i kortene, at vi ikke kom igennem forårets forhandlinger, uden at tilbagetrækningen fra arbejdsmarkedet blev berørt, havde det baggrund i, at Socialdemokratiet sidste efterår valgte at komme med et forslag om ændring af reglerne for efterløn.
Man ville hæve alderen til 62 år, og man opererede med medlemskab i 38 år, og det syntes vi ikke var rigtigt.
Da Socialdemokratiet så lagde sig på den kurs, som regeringen efterfølgende også har lagt sig på, altså at der kun skal være en overgangsordning på 10 år, før ændringerne træder i kraft, følte vi altså, at det af hensyn til vore vælgere var vigtigt, at vi prøvede at opnå et bedre resultat.
Det tror vi i den sidste ende er det bedste, vi kan gøre for vores vælgere, og det er altså vores helt åbne vurdering, som vi godt kan tage en drøftelse om her.
Anne Baastrup (SF), 2006-05-09:
Jeg har lidt svært ved at følge med i Dansk Folkepartis slingrekurs.
I efteråret havde vi en debat om 10. klasse, hvor det endte med, at Dansk Folkepartis nye folkeskoleordfører sagde: 10. klasse skal ikke ændres.
Jeg ved ikke, om tallet er helt korrekt, men der lægges i hvert fald op til en fuldstændig forandring af 10. klasse med det resultat, at man skal visiteres til 10. klasse, og at mange, som ville have god gavn af 10. klasse, ikke kan få lov til at gå i den.
Hvad er Dansk Folkepartis politik på 10. klasse-området i dag?
Marianne Jelved (RV), 2006-05-09:
Vi løfter alderen for, hvornår man kan få efterløn, fordi middellevealderen forlænges, og det er jo en positiv ting, sådan som jeg opfatter det.
Pointen er jo også, at der er en sammenhæng mellem det, at man har muligheden, og den måde, hvorpå man agerer på arbejdsmarkedet, på den enkelte virksomhed.
Vi ved jo også, at der er noget, der hedder skubeffekten, fordi der faktisk er en mulighed for at skubbe nogle ud til noget andet, som ikke vedrører virksomhedens økonomi, kan man kalde det.
Og derfor er det her jo meget mere komplekst end bare – i anførselstegn – at bevare efterlønnen, som vi kender den i dag.
Jeg synes, vi skal prøve at diskutere det lidt mere nuanceret og se det med i et lidt bredere perspektiv end bare at se den enkelte kasse, hvor der står efterløn på.
Line Barfod (EL), 2006-05-09:
En seniorpension for dem, der ikke kan klare det, betyder, at så skal man jo netop hen og have dokumenteret, at man ikke kan klare det ligesom med førtidspensionen, og det er jo det, der er den store forskel fra efterlønnen, som er en rettighed.
For de mange mennesker, som har en høj indtægt, og som har et godt helbred, er der altså ikke meget incitament til at gå så langt ned i indtægt, som man kommer med en efterløn.
Derfor er der ikke mange, der frivilligt vil vælge at gå på efterløn, hvis de har det godt.
Så vil de hellere blive på arbejdsmarkedet, både for at være en del af det fællesskab, altså for at have den meget bedre økonomi, man har, når man har en god løn, og fordi de fleste af os har en opfattelse af, at det er godt at blive ved med at arbejde.
Derfor kan jeg ikke forstå, hvorfor man ikke først og fremmest satser på det forebyggende, som fru Marianne Jelved taler pænt om, frem for at sige, at vi skal forringe vilkårene yderligere for dem, som altså ikke har været heldige at blive omfattet af forebyggelsen.
Marianne Jelved (RV), 2006-05-09:
Jeg er fuldstændig enig i, at det da er uacceptabelt, at der er en million voksne mennesker i deres bedste alder, der er sat uden for arbejdsmarkedet.
Jeg vil skyde på, at hvis vi havde haft andre vilkår på forskellige arbejdspladser osv., ville halvdelen af dem have kunnet være på arbejdsmarkedet.
Og derfor synes jeg også, at der er en pointe i den formulering i forespørgslen, som SF har brugt her; det er vigtigt at have fokus på det arbejdsmiljø.
Så vil jeg sige: Det her jo ikke er en forringelse af efterlønsordningen, det er en fortsættelse af efterlønsordningen, men under hensyntagen til, at vores middellevealder stiger.
Der er jo en vis logik i det her, og så forfærdeligt er det dog heller ikke, at vi alle sammen får det bedre og lever længere.
Så mener jeg selvfølgelig, at der skal tages nogle initiativer over for dem, der ikke kan klare det.
Derfor har Det Radikale Venstre jo foreslået en seniorpension for dem, der ikke kan klare det på trods af alle de bestræbelser, jeg gerne ville bidrage til.
Line Barfod (EL), 2006-05-09:
Det er svært at argumentere mod en, der siger, at hun har patent på sandheden.
Det Radikale Venstre indførte jo også i sin regeringstid introduktionsydelsen over for flygtninge/indvandrere, hvor man så siden måtte erkende, at det var en fejl, at man havde troet, at man ved at piske folk kunne få dem i arbejde.
Det kunne jo være, det også viste sig, at når man forringer kontanthjælp og efterløn i dag, så er det ikke den rigtige måde at gøre det på.
Derfor vil jeg gerne høre, om det slet ikke indgår i De Radikales overvejelser, at det, der er det helt store problem med hensyn til at have hænder nok, er, at der er så mange, der bliver sat uden for arbejdsmarkedet.
Derfor er den store udfordring, hvordan vi forebygger, at så mange bliver sat uden for arbejdsmarkedet, især hvis de blive nedslidte.
Det er der, vi skal sætte ind frem for at sætte ind med at gøre nogle ondt, for selv om det ikke er formålet at gøre nogen ondt, så vil midlet jo alligevel gøre ondt på dem, som er sat udenfor.
Marianne Jelved (RV), 2006-05-09:
Jo, jeg er fuldstændig enig.
Men jeg synes da også, at de politikere fra andre partier og fra mit eget parti, som i øvrigt er enige i at der er nødt til at ske nogle ændringer, med hensyn til hvordan vi løfter de opgaver, vi står over for i fremtiden, også bidrager til at skabe den brede forståelse iblandt borgerne for, hvorfor det her sker. Jeg vil godt igen minde om, at Danmarks situation sammenlignet med stort set alle vores naboer jo er langt, langt mere favorabel i dag, end den er for vores naboer.
Det synes jeg er et meget godt eksempel på – også for Enhedslisten – at der trods alt er noget af det, som Enhedslisten skældte voldsomt ud over i 1990'erne, der har ført til noget, der er positivt i dag for de samme mennesker, som fik ændret arbejdsmarkedspolitikken.
Det er jo sandt.
Det nytter ikke noget, at der bliver rystet på hovedet, det er sandt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-09:
Jeg er også fuldstændig på det rene med, at det jo i virkeligheden handler om at skabe nogle positive forudsætninger for, at folk orker og kan blive længere på arbejdsmarkedet, og for at tilpasse arbejdsmarkedet til mennesker i stedet for som i dag, hvor man tilpasser mennesker til arbejdsmarkedet.
Når nu fru Marianne Jelved erkender, at der er nogle, der kan føle, at det er lidt ondt over for dem, ved at de ikke har den mulighed for at gå på efterløn, hvis de ikke er fyldt 50 år i dag, vil jeg gerne bare vide, om man så ikke bør lægge vægt på deres holdninger og meninger.
Det er jo trods alt dem, der er omfattet af det.
Og så er det vel egentlig lidt ligegyldigt, om fru Marianne Jelved selv opfatter det som ondt eller ikke ondt, for det er vel dem, vi snakker om bliver ramt af det, det handler om.