Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-05-04:
Folketinget behandler i dag under ét såvel regeringens lovforslag om ændring af civillisteloven m.v. som et beslutningsforslag fra Enhedslisten om ophævelse af den nuværende momsrefusionsordning for dronningen og medlemmer af kongehuset.
Jeg vil gerne indledningsvis gøre en række bemærkninger
om beslutningsforslaget fra Enhedslisten.
Jeg forstår Enhedslistens forslag således, at tanken er at ophæve den nuværende ordning om adgang til refusion af ikkefradragsberettiget købsmoms for medlemmer af kongehuset samtidig med en tilsvarende forhøjelse af statsydelsen og årpengene for de pågældende.
Jeg læser derfor beslutningsforslaget således, at det ikke er hensigten at gennemføre økonomiske forringelser for medlemmer af kongehuset.
Regnestykket stilles op på en anden måde, men facit skulle blive det samme.
Enten refunderes momsudgifterne som hidtil, eller også fastsættes statsydelse og årpenge for fremtiden under hensyntagen til, at momsudgifterne ikke længere refunderes.
Fremstillet på den måde er der som udgangspunkt tale om et rent principielt spørgsmål, som vi hver især kan have vores mening om.
Som anført i bemærkningerne til regeringens lovforslag indebærer den nuværende ordning, at medlemmerne af kongehuset er omfattet af den statslige ordning med refusion af ikkefradragsberettiget købsmoms på linje med andre statsinstitutioner.
Det, der altså er regelsættet i dag, er en ligestilling med andre statsinstitutioner med visse modifikationer.
Jeg finder, det er en ordning, der hverken ud fra principielle eller praktiske overvejelser burde give anledning til betænkeligheder.
Rent praktisk sender hoffet revisorpåtegnede refusionsanordninger kvartalsvis, og beløbene anvises til de pågældende konti.
Der er intet større bureaukrati involveret, og efter regeringens opfattelse fungerer ordningen tilfredsstillende.
Regeringen ser derfor ikke nogen grund til at ændre den ordning, men derimod lægger lovforslaget op til, at ordningen, der i dag hviler på et aktstykke tiltrådt af Finansudvalget i 1996, skrives direkte ind i loven.
Det sker ganske enkelt for at skabe øget gennemsigtighed, hvilket er et af hovedformålene med regeringens lovforslag.
Samlet set er regeringen således af den opfattelse, at en refusionsordning er at foretrække, og en lovfæstelse af den nuværende ordning er derfor, som allerede antydet, et af hovedelementerne i regeringens lovforslag.
Jeg har på den baggrund ikke yderligere bemærkninger til beslutningsforslaget, som regeringen altså ikke kan støtte.
Derimod vil jeg gerne benytte lejligheden til kort at redegøre for de øvrige hovedelementer i regeringens lovforslag, hvis formål først og fremmest er at ajourføre og modernisere reglerne, hvorved opnås den større gennemskuelighed og administrative forenkling.
Grundlaget er selvsagt positivt og overordentlig velfunderet.
Vi har et meget velfungerende kongehus i Danmark, som gør et stort stykke arbejde for Danmark, som kun aftvinger stor respekt, og jeg har derfor følt en stor pligt til at sikre, at de lovændringer, vi nu lægger frem, om jeg så må sige, bringer vores lovgivning fuldt og helt på linje med det, der skal afspejle den gennemskuelighed og den forenkling, som er ønsket.
Lovforslaget fremsættes i øvrigt i fuld forståelse med kongehuset.
Det indeholder nye ajourførte grundbeløb for statens ydelser til dronningen, kronprinsen, prins Joachim og grev Ingolf, og der fastsættes en ensartet mekanisme for den løbende regulering af disse ydelser i takt med lønudviklingen for tjenestemænd.
Staten overtager herefter pensionsforpligtelserne.
Til gengæld skal hoffet fremover indbetale pensionsbidrag for tjenestemænd på linje med ministerier og styrelser.
Og endelig foreslår vi en række moderniseringer af reglerne, herunder også vedligeholdelse af de slotte m.v. og deres inventar, der er stillet til rådighed for dronningen. Der lægges bl.a. op til, at de nuværende ordninger, som i en vis udstrækning hviler på uskreven praksis, fastsættes i egentlige regelsæt.
Når det drejer sig om statens ydelser til dronningen og modtagerne af årpenge, kan der måske være behov for et par supplerende bemærkninger.
Man kan konstatere, at de beløb, der udbetales i dag, reguleres på en måde, der ikke kan læses direkte af de pågældende love.
Der er således igennem snart 30 år, i den periode dronning Margrethe har været regent, sket en række administrative reguleringer af dronningens statsydelse, som alle særlig har haft til formål at yde kompensation for de merudgifter, der siden 1972 er påført kongehuset.
Det er eksempelvis sket i forbindelse med indførelse af statslig brugerbetaling, der har omfattet kongehuset, og i forbindelse med merudgifter for kongehuset til betaling af pensioner og afgifter, herunder arbejdsmarkedets pensionsbidrag, arbejdsgivernes elevrefusion og arbejdsskadeforsikringspræmie.
Samlet set har der således været tale om efter løn- og prisreguleringer at opretholde, hvad der kan betegnes som grundbeløbets realværdi.
Såvel civillisteloven som alle årpengelovene - bortset fra prins Joachims - forudsætter eksempelvis en årlig regulering efter reguleringspristallet.
Det blev, som vi ved, afskaffet i 1990 og afløst af det såkaldte nettoprisindeks.
Endelig synes jeg, at jeg har lov at sige, at der har været tale om et meget bureaukratisk system, hvor de enkelte modtagere af statsydelser og årpenge er blevet reguleret efter teknisk forskellige ordninger.
Regeringen har derfor fundet det hensigtsmæssigt med en modernisering og en ajourføring af reglerne, og dette sker som sagt i fuld forståelse med kongehuset.
Den foreslåede reguleringsmekanisme, som indebærer en regulering svarende til lønudviklingen for tjenestemænd, er alene af teknisk karakter og vurderes at være uden umiddelbare økonomiske konsekvenser for såvel staten som for modtagerne af statsydelse og årpenge.
Med disse bemærkninger ser jeg frem til en god og konstruktiv debat og til en forhåbentlig positiv modtagelse
af lovforslaget.