Frank Jensen (S), 2001-02-01:
Først skal jeg huske at sige, at der var et par ordførere, der knyttede bemærkninger over til socialministeren og Socialministeriets lovgivning, nemlig arbejdsskadesikringsloven og opfølgning af arbejdsskadesikringsloven i konsekvens af de forandringer, vi her laver i erstatningsansvarsloven.
Jeg fik det ikke med i min første runde.
Her skal jeg sige, at socialministeren i går på regeringens vegne fremsatte lovforslag her i Tinget til ændring af arbejdsskadesikringsloven i lyset af, at erstatningsansvarsloven nu er fremsat til behandling.
Så fik
jeg lejlighed til at sætte det på plads.
Så skal jeg sige til hr. Skaarup: Det var jo en ualmindelig modbydelig begivenhed, der førte frem til vores politimand, vores motorcykelbetjent fra Århus Morten Mortensens død.
Han blev dræbt af en fransk bankrøver her i landet i 1995.
Den sag er meget speciel, og den er også erstatningsretligt behandlet efter fransk erstatningsret. Jeg er glad for, at Folketingets Finansudvalg har kunnet give den bevilling, som jeg har ansøgt om til en kulanceerstatning til Lene Mortensen, og det er en kulanceerstatning, fordi den i sin karakter var så speciel, at den ikke kan sammenlignes med nogle generelle principper, vi skal lægge til grund i dansk erstatningsret.
Men det er rigtigt, som hr. Skaarup var inde på, at i den franske afgørelse var der indbygget en torterstatning til den efterlevende, nemlig Lene Mortensen, og det er så den, vi kulancemæssigt har fundet en måde at kunne kompensere for. Med hensyn til at indføre et generelt princip skal jeg oplyse, hvad det er, der har ført os frem til at nedsætte en arbejdsgruppe med det formål at se på godtgørelse til efterladte ved død.
Det er jo i lyset af, at vores kolleger i nogle af de andre nordiske lande, nemlig Norge, Finland og Island, har gennemført regler, som i forskelligt omfang giver mulighed for at tilkende tortlignende godtgørelser til efterladte, og vi ved, der ligger en svensk betænkning på feltet, og vi må jo så indhente både de retsregler, der ligger til grund her, og også erfaringsgrundlaget med dem. Som jeg sagde i et samråd i Retsudvalget for nylig, tror jeg, at for mange efterlevende er det selvfølgelig først og fremmest et spørgsmål om det, som fru Birthe Rønn Hornbech også var inde på, nemlig en anerkendelse af, at de her har lidt tab.
Selvfølgelig er der økonomiske tab, der kan gøres op, men de har også en følelsesmæssig smerte, som man også kan anerkende med en erstatning.
Det er det, som er vores tilgang til det, og vi vil nu undersøge det ganske grundigt, også afgrænsningen af en række forhold.
For mange er det jo så også et spørgsmål om at se på den samlede bundlinje, når de økonomiske erstatninger, de får, er stykket sammen.
For mange er det jo spørgsmålet, om tallet på bundlinjen har en tilstrækkelig størrelse, der afgør, om de føler, at man har anerkendt deres tab, så deres økonomiske forhold ikke skal sejle efter en skade, eller fordi de er efterlevende til en død person.
Til fru Anne Baastrup skal jeg sige, at som jeg selv var inde på, er der en vis sammenhæng mellem den her tort og så det her overgangsbeløb på de 108.000 kr., og den vil vi selvfølgelig også gerne drøfte undervejs i lovbehandlingen.