runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aase D. Madsen (DF), 1998-12-09:
Hvis nu den samme ret til at købe billig strøm under 100 GWh, som dette datterselskab har ret til, ikke gives til de danske erhvervsvirksomheder, giver det så ikke en konkurrenceforvridende situation?
Bør der ikke i loven indføjes en nedre grænse, altså under 100 GWh, så der kommer lige konkurrencevilkår med hensyn til de udenlandsk ejede datterselskaber og de danske virksomheder?
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-09:
Endnu en gang tak for løftet om et notat.
Jeg bliver nødt til at spørge ministeren, om ikke ministeren er enig i, at reglerne for samspillet mellem regeringen og Folketingets Europaudvalg altså er, at hvis det er væsentlige sager, skal der orienteres.
Som jeg har opfattet reglerne, omfatter det også sager, der ligger på et tidligere stadium end åbningsskrivelser, hvis de altså er væsentlige.
Og jeg vil godt spørge ministeren, om han ikke er enig i, at sådan et spørgsmål som det her, hvor EU direkte truer hele efterlønsordningen, må siges at være overordentlig væsentligt, og at det derfor efter de regler, vi har om orientering af Folketingets Europaudvalg, faktisk er noget, regeringen skal orientere Europaudvalget om, så snart sagen opstår?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-12-09:
Jeg kan sige, at spørgsmålet om afstemningsregler på skatteområdet og på det, man kalder det sociale område, men som jo rettelig er det arbejdsmarkedsmæssige område, under alle omstændigheder vil kræve en traktatændring som resultat af en forberedende regeringskonference.
Sådan noget ser jeg ikke for mig som værende særlig sandsynligt - i hvert fald ikke, som jeg kan se det lige nu.
Når der i EU i øvrigt gælder enstemmighed, og når det gælder på visse områder, er det jo ikke alene udtryk for en dansk holdning, men et udtryk for, at landene er af den opfattelse, at her skal man bevæge sig med betydelig forsigtighed.
Det gælder også skatte- og finansområdet, hvor et flertal af lande til dato har udvist den holdning, som jeg her har givet udtryk for.
Lad mig tilføje, at vi fra dansk side deler ønsket om at begrænse unfair skattekonkurrence, altså skattesubsidier for at give en konkurrencefordel.
Vi deler ønsket om at begrænse unfair skattekonkurrence og dermed ønsket om at sikre en effektiv rentebeskatning.
Danmark har deltaget og vil fortsat deltage aktivt i arbejdet på at skabe en tættere koordination - med streg under - i disse spørgsmål.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-12-09:
Tak for svarene.
Jeg synes ikke, de er fyldestgørende.
også på skatteområdet
Eller vil man sige: Vi kan koordinere det, vi taler sammen, vi kan afstemme politikken, det er hensigtsmæssigt, det sker allerede, men vi vil selv nationalt bestemme til sidst, vi vil ikke afgive det til en flertalsafgørelse i EU-systemet?
Hvor står den danske regering, og hvad er den danske regerings politik dér, hvis det kommer dertil?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-09:
Nu har statsministeren jo i særdeleshed dårlige erfaringer med at afgive løfter eller komme med klare tilkendegivelser, og det kan være en af grundene til, at det er ufattelig svært for os at få statsministeren til at komme med nogen som helst klare meldinger om, hvad regeringen egentlig arbejder for på EU-området. Der kommer en række tilkendegivelser som f.eks., at man siger, man vil bevæge sig med betydelig forsigtighed.
Man siger, at når det drejer sig om miljø, som slet ikke er omfattet af det spørgsmål, der er stillet her, vil man have flertalsafgørelser, og understreger det, og at man på det generelle finans- og fordelingsmæssige område ikke vil have flertalsafgørelser.
Men det er jo heller ikke det, der er spurgt om.
Ikke engang på de områder kan vi få et klart svar fra statsministeren om, hvorvidt det er regeringens politik at modarbejde de forslag, der ligger på bordet, om at indføre flertalsafgørelser på de områder.
Vi kan få et synspunkt om, at det ikke umiddelbart ser ud til, at der er en traktatændring på vej.
Hvorfor kan statsministeren ikke formulere sig bare med en anelse klarhed, så vi præcis ved, hvor vi har regeringen på det her punkt?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-12-09:
Jeg hørte, at det mere var sådan en personlig vurdering end et spørgsmål.
Det kan jeg ikke kommentere på, men jeg kan forholde mig til det konkrete spørgsmål, det har jeg svaret på lige før.
I den nuværende traktat er det ikke muligt at have flertalsafgørelser om skattespørgsmål, som spørgeren var inde på, og det har jeg præciseret i mit svar.
Regeringen har ingen planer om at foreslå nye regeringskonferencer, der i deres indhold skulle have forslag om ændringer af enstemmighedsreglerne, når det gælder de spørgsmål, der her bliver rejst.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-09:
»Har regeringen ved udformningen af de nye regler om efterløn skabt sikkerhed for, at Danmark ikke i en kommende retssag ved EF-Domstolen kan blive dømt for overtrædelse af EU-traktaten?«
Det er nærliggende at få den tanke, at ændringen af efterlønsordningen er et forsøg på at tilpasse de danske regler med henblik på at undgå en truende retssag ved EF-Domstolen.
Den danske regering modtog i denne forbindelse et brev fra Kommissionen den 28. september 1998.
I brevet fra generaldirektør Allan Larsson henvises der til EU-traktatens artikel 48 og forordning 1612/68.
Baggrunden for spørgsmålet er naturligvis det forhold, at der opstod den mistanke, at det forslag om en ændring af efterlønnen, som regeringen har fremsat i forbindelse med finansloven, i virkeligheden er forårsaget af trusler fra EU-Kommissionen, og det aspekt i sagen håber jeg at ministeren også vil uddybe.
Ove Hygum (S), 1998-12-09:
Efterlønsreformen, der nu er aftalt som del af finansloven, ændrer ikke de dele af efterlønsordningen, som Kommissionens tjenestegrene for øjeblikket undersøger i forhold til EU-retten.
Det har ikke været formålet med efterlønsreformen at tilpasse de danske regler i EU-retten. Jeg vil gerne slå fast, at Kommissionens henvendelse fra den 23. september 1998 ikke er en såkaldt åbningsskrivelse, men blot en anmodning til regeringen om at redegøre for den danske regerings opfattelse af efterlønsordningens forenelighed med EU-retten, idet Kommissionen har modtaget en række klager.
Der er således ikke tale om, at Kommissionen ved sin henvendelse har tilkendegivet, at den vil anlægge en retssag mod Danmark ved EF-Domstolen.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-09:
Jeg vil sige tak for svaret.
Som ministeren fremstiller det, ligger der altså stadig væk et udestående problem mellem Danmark og EU-Kommissionen, og jeg vil godt spørge, om det er korrekt opfattet af mig, at det udestående problem først og fremmest drejer sig om lønmodtagere og arbejdere fra andre lande, og at EU-Kommissionen ønsker, at de også skal have rettigheder i forhold til det danske system, altså at det skal virke over grænserne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-09:
Nu er det brev, der er kommet fra EU-Kommissionen, jo ikke sådan fra en hr. hvem som helst.
Det er faktisk ganske normal procedure, at sådan et brev afsendes til at opklare nogle faktuelle ting, før Kommissionen vurderer, om man skal gå til EF-Domstolen, altså lave en egentlig åbningsskrivelse over for Danmark.
Det er jo proceduren i det, og derfor er det jo selvfølgelig noget, man fra den danske regerings side bør tage dybt alvorligt med det EU-system, som vi har.
Derfor handler mit spørgsmål til arbejdsministeren om besvarelsen af den henvendelse fra Kommissionen af 23. september, som regeringen øjensynlig har arbejdet med nu i altså snart 3 måneder.
Mit spørgsmål er: Er regeringen færdig med den redegørelse til Kommissionen, som ministeren sagde i en TV 2-udsendelse her i sidste uge at regeringen arbejdede med?
Hvornår regner regeringen med at besvare Kommissionens henvendelse fra den 23. september, og i det øjeblik besvarelsen afgår til Kommissionen, vil ministeren da tage initiativ til, at den samme redegørelse tilsendes Folketinget?
Frank Dahlgaard (KF), 1998-12-09:
Koordination af skatterne i stedet for harmonisering.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-09:
Jeg vil da gerne spørge ministeren, hvad normal procedure betyder konkret i denne sag.
Det kan vi også vende tilbage til i forbindelse med det næste spørgsmål.
Jeg synes ikke rigtig, ministeren besvarede spørgsmålet om, hvad det er, som er kernen i det problem, der skiller den danske regering og EU-Kommissionen.
Jeg har forstået det sådan, at det er et krav om, at udenlandske lønmodtagere skal kunne få rettigheder i forbindelse med den danske efterlønsordning. Er det korrekt?
Ove Hygum (S), 1998-12-09:
Jeg vil gentage, at den efterlønsreform, der nu er aftalt i forbindelse med finansloven, ikke ændrer de dele af efterlønsordningen, som Kommissionens tjenestegrene undersøger i forhold til EU-retten.
Så derfor har vi ikke foretaget os noget særskilt under de forhandlinger, der har været mellem forligspartierne om efterlønsspørgsmål.
Med hensyn til besvarelsen af forespørgslen fra Kommissionens tjenestegrene kan jeg sige, at jeg forventer, at vi inden årets udgang har foretaget en besvarelse, og jeg vil naturligvis i den sammenhæng overholde de normale procedurer i forhold til information af Folketinget.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-09:
Nu bedrer forholdene sig jo lidt med det allersidste svar, ministeren kom med, men ikke desto mindre står jo tilbage, hvorfor Europaudvalget ikke allerede i september - jeg tror, det var 25. september, man modtog brev fra Kommissionen - fik en orientering.
Skriftlig begrundelse
Kommissionen sendte den 25 september 1998 et brev til den danske regering, hvori Kommissionen kræver en redegørelse inden for 2 måneder om en række spørgsmål vedrørende den danske efterlønsordning og EU-traktaten.
Det betyder, at Kommissionen forbereder en retssag ved EF-Domstolen.
Ifølge BT den 2. december 1998 har ministeren måttet anmode Kommissionen om en udsættelse af det danske svar.
Sagen volder åbenbart den danske regering betydelige vanskeligheder, og man kan jo ikke undgå den mistanke, at finanslovsaftalens ændring af efterlønnen er et forsøg på at tilpasse de danske regler til Kommissionens krav.
Ganske vist er det ikke regeringens pligt at orientere Europaudvalget om alle trusselsbreve fra Kommissionen, hvilket ministeren også i BT gør opmærksom på.
Men det er regeringens pligt at orientere om væsentlige sager, og et EU-angreb på efterlønnen må unægtelig betegnes som en overordentlig væsentlig sag.
Derfor må det betegnes som en fejl, at regeringen ikke har orienteret udvalget.
Det bestyrker indtrykket af, at regeringen i denne sag har store vanskeligheder, som man har søgt at holde skjult.
Ministeren betegner i Politiken den 2. december 1998 Junibevægelsens kritik som »fladpandet«.
Dermed bevæger ministeren sig ned på et uacceptablet lavt debatniveau.
, men dette udelukker jo ikke, at regeringen ved den konkrete udformning af sit forslag har taget hensyn til Kommissionens skrivelse af 25. september 1998.
Ove Hygum (S), 1998-12-09:
Nej, jeg sagde, jeg kan garantere, at hvis den her sag resulterer i, at der kommer en åbningsskrivelse fra Kommissionen, vil der naturligvis ske en behørig information i forhold til Europaudvalget.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg skal ud over at henvise til svaret på det foregående spørgsmål sige, at regeringen endnu ikke har underrettet Folketingets Europaudvalg, fordi det endnu er alt for tidligt at sige, om Kommissionen overhovedet vil anlægge en traktatkrænkelsessag mod Danmark.
Jeg vil gerne gentage, at i overensstemmelse med sædvanlig praksis bliver Europaudvalget orienteret i forbindelse med afsendelsen af svaret på en eventuel åbningsskrivelse.
Og som jeg nævnte under det foregående spørgsmål, vil jeg gerne sende et notat til Europaudvalget, når vi er færdige med at afgive besvarelsen til Kommissionen.
Jeg opfatter normal procedure på den måde, at hvis
Kommissionen tager det skridt at fremsende en åbningsskrivelse til Danmark, så vil Europaudvalget naturligvis blive informeret.
Jeg mener, at det administrative stadium, sagen befinder sig på, hvor man har bedt om oplysninger om, hvordan efterlønsordningen spiller sammen med EU-retten, meget vel kan afstedkomme, at vi ikke hører mere til den pågældende sag, men garantere for det kan jeg naturligvis ikke.
Kommer der en åbningsskrivelse, så vil jeg naturligvis informere Europaudvalget.
Og jeg kan bekræfte hr. Keld Albrechtsen i, at det er hovedkernen i problemet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-09:
Først tak for svaret, naturligvis på høflig vis.
Men normal procedure er jo lidt forskellig fra sag til sag, og det, som ministeren har sagt omkring den her forespørgsel fra Kommissionen, er jo - det er det, der er sagt til medierne - at der jo kommer i massevis af sådanne henvendelser, og at det er rent administrativt, at man får sådan en henvendelse.
Så bikser man lidt på et svar og sender det af sted til Kommissionen.
Hvis det er massevis af henvendelser, man får, så involverer det i hvert fald ikke Folketinget, for jeg ser ikke de her massevis af henvendelser og regeringsbesvarelser.
Og hvis det er normal procedure, der betyder, at vi ikke bliver orienteret om besvarelsen, så vil jeg gerne bede ministeren her i dag give en positiv bekræftelse på, at regeringen i den her sag - fordi der er opmærksomhed omkring den - naturligvis vil oversende regeringens besvarelse af henvendelsen til Folketinget.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-09:
Tak for det sidste svar.
Forstod jeg ministeren ret, at han i virkeligheden ikke vil sende det danske svar eller et notat om det danske svar til Folketingets Europaudvalg, fordi han først vil orientere Folketinget, hvis der kommer en såkaldt åbningsskrivelse, og det er jo på et senere tidspunkt?
Erling Christensen (S), 1998-12-10:
Jo, jeg er helt bevidst om, hvad jeg sagde i min ordførertale.
For hvis jeg var bevidstløs, havde jeg jo ikke gået op og holdt min ordførertale.
Hvis hr. Behnke havde hørt efter, hvad jeg sagde, så nævnte jeg netop det spørgsmål som et problem, som vi måtte tage op under udvalgsbehandlingen.
Hvad vi kommer frem til, det må udvalgsbehandlingen så vise.
Det var et problem, som vi også drøftede sidste gang, vi havde det forslag her til første behandling.
Så jeg vil sige til hr. Behnke: Når hr. Behnke ikke hører efter, må hr. Behnke læse, hvad jeg sagde.
Frank Jensen (S), 1998-12-10:
Heller ikke jeg beklager, at Det Konservative Folkeparti har givet os anledning til at få den her debat, for det er en vigtig og en rigtig debat, og jeg betvivler ikke motiverne fra Det Konservative Folkepartis side.
Men hvis de har været med i planlægningen, hvis de har bidraget til aktiviteten, der fører frem til kriminaliteten, jamen så er det, vi kan strafforfølge dem.
Det er ikke afgørende, om det lige netop personligt var dem, der begik den kriminelle handling.
Det er vel det, som - når vi taler om bandekriminalitet - hr. Helge Adam Møller er inde på.
Jeg er glad for, at vi nu netop på baggrund af det konservative forslag her kan få mulighed for i Retsudvalget og også fra Justitsministeriets side - og det er vel, havde jeg nær sagt, næsten lige så godt, som hvis det var Straffelovrådet - at klarificere nogle af de her ting.
Vi har endda medarbejdere direkte i Lovafdelingen, der sidder i Straffelovrådet, så der er ingen grund til at lægge sagen over i Straffelovrådet.
Vi kan simpelt hen igennem de besvarelser, vi nu kan give Folketingets Retsudvalg, være med til at klarificere de forhold, som gør sig gældende inden for de nuværende rammer i vores straffelov vedrørende forsøgs- og medvirkensansvar.
Jeg er glad for De Konservatives initiativ, så vi får lejlighed til at få den her gode debat.
Bendt Bendtsen (KF), 1998-12-10:
Først vil jeg da gerne takke ministeren for denne sidste tilkendegivelse, der kom frem her under afslutningen, og så vil jeg gerne takke de ordførere, som har støttet forslaget,
også de ordførere, som vil være med til at se på den her sag
Selv om vi ikke skal tage alle undersøgelser for givet, må vi sige, at når 58 pct. af befolkningen mener, at der bør være mulighed for at anvende kollektiv straf, jf. denne Sonarundersøgelse, som jeg har nævnt tidligere i dag, så har man et problem.
Og jeg er da glad for, at vi får sat fokus på det her område.
Hvis man skal sige det sådan på ganske almindeligt dansk
, er det lidt træls at stå og høre på, at man ikke rigtig kender reglerne for medvirken, når man har arbejdet med tilskyndelse og råd og dåd i et kvart århundrede.
Men sådan er det. Der er jo forskel på de holdninger, der ligger til grund for partierne her i Folketinget, og det kommer ikke som nogen overraskelse, at både Det Radikale Venstre og den yderste venstrefløj totalt fejer forslaget af bordet.
Men jeg synes, vi har et problem i dansk retspleje med den stigende bandekriminalitet, vi har, hvor folk kan sætte sig ned på deres flade bag, og det behøver jo ikke være det, der skete i Løvstræde og i Købmagergade, det kan også, som jeg nævnte tidligere, være en rockerborg, hvor man lever i et broderskab, hvor man finder et større antal kilo rent stof, heroin, på køkkenbordet, og ingen vil kendes ved det.
Hvad så?
Ja, udbetaling af erstatninger er noget, man kender til i dansk politi.
Så jeg synes, vi har haft en fornuftig debat, og vi vil sørge for, at vi får diskuteret de her emner under vores arbejde i Retsudvalget.
Afslutningsvis vil jeg endnu en gang sige tak til de partier, der var positive over for forslaget.
Erling Christensen (S), 1998-12-10:
Der er mange regler, der bliver ændret med det foreliggende lovforslag om godskørsel.
Derimod skærpes sanktionerne for overtrædelse af reglerne, og det er med god grund.
Sidste måneds politikontrol af tunge køretøjer viste desværre igen, at alt for mange lastbiler kører ulovligt: køre- og hviletidsreglerne overholdes ikke, overlæs, tekniske mangler, dårlige bremser, ja endog chauffører uden kørekort. Jeg er glad for, at erhvervet, både vognmænd og chauffører, varmt støtter det her lovforslag.
Der er behov for en hovedrengøring i godstransporterhvervet.
Konkurrenceparameteren skal ændres; at overholde loven til gavn for færdselssikkerheden skal være det grundlæggende.
Godstransport på vore veje skal ikke være en konkurrence mellem lovovertrædere.
Erhvervet kan ikke være tjent med, at dets ry og anseelse bliver sværtet af konkurrenter, der ikke overholder loven.
Lovforslaget her er udtryk for, at vi nu er på vej til at gøre den nødvendige indsats, som erhvervet har bedt os om, og vi slår to fluer med et smæk.
Vi forbedrer trafiksikkerheden, og vi forbedrer erhvervets renommé.
Ved grove overtrædelser af reglerne mistes bevilling og næring.
Det skal ikke kunne betale sig at køre med overlæs, køre for stærkt, pille ved hastighedsbegrænsningerne eller overtræde køre- og hviletidsbestemmelserne.
Gennem konkret sagsbehandling i Godstransportrådet mener jeg også, der nu er fundet et godt fundament for at delegere beslutningen om rettighedsfrakendelse til Færdselsstyrelsen.
Det var et af problemerne, da vi sidste gang behandlede lovforslaget her i Tinget.
Efter min opfattelse ligger der stadig et par områder
tilbage, som vi under udvalgsbehandlingen bliver nødt til at tage fat på at løse.
Jeg tænker her særligt på procenterne
med hensyn til overlæs og hastighedsoverskridelser.
Medvirkensansvaret har vi drøftet tidligere.
Det er sikkert en god idé at prøve et par sager ved domstolene, inden vi laver lovgivning.
Det er det, ministeren anbefaler i bemærkningerne til lovforslaget.
Jeg synes, vi skal gøre os store anstrengelser for at gøre den sag færdig i denne samling.
Det vil tjene både chauffører og vognmænd, at de præcis ved, hvilke krav og forpligtelser der skal være opfyldt.
Derfor skal jeg på Socialdemokratiets vegne tilsige vores positive medvirken i udvalgsarbejdet og vores støtte til ministerens lovforslag.
Jann Sjursen (KRF), 1998-12-10:
Til hr. Peter Skaarup vil jeg sige, at det, som jeg gav udtryk for i min ordførertale, var, at vi i forbindelse med udvalgsarbejdet ville vurdere forslaget nærmere. Det lå i øvrigt fuldt ud på linje med det, som Venstres ordfører sagde i sin tale, hvor jeg synes, at fru Birthe Rønn Hornbech på en meget fin måde fik understreget de problemstillinger, der er i forslaget, og også det, der bør ske i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Dér ligger vi fuldt ud på linje med Venstres ordfører, vil jeg godt give udtryk for her.
Så det er altså ikke et spørgsmål om, at vi ikke vurderer, at der skal ske noget her og nu, men det er et spørgsmål om, at vi godt vil se nærmere på sagen og forslaget i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Det vil selvfølgelig så også være bestemmende for vores endelige stillingtagen til det foreliggende forslag. Så vil jeg godt sige til hr. Helge Adam Møller - og justitsministeren var også inde på den dér fælles oplevelse, det er jo udmærket med fælles erfaringsbaggrund, også for lovgivningen her i Folketinget - at det kan godt være, at udgangspunktet for forslaget er et offentligt møde og det, der blev sagt dér, og det er fint nok, men når man læser lovforslaget, har man ikke lige det offentlige møde i baghovedet.
Så har man Blekingegadesagen i baghovedet, fordi det er sådan set det, der er udgangspunktet i forslaget.
Der synes jeg blot, det er værd at hævde, som det også er fremgået af debatten her, at det, der jo i høj grad var problemet i den sag, netop var bevisets stilling, og hvis man skal bruge den sag som udgangspunkt her, skulle beslutningsforslaget måske i virkeligheden have set anderledes ud.
Det er sådan set også, hvad jeg har givet udtryk for her i dag.
Tom Behnke (FP), 1998-12-10:
Det er såmænd ikke, fordi at jeg er så uenig med den socialdemokratiske ordfører, men jeg har alligevel et spørgsmål lige præcis på ét punkt i forslaget: om man i Socialdemokratiet er helt bevidst om, hvad konsekvenserne bliver?
, at alene en 40 pct. hastighedsoverskridelse er nok til, at man får en frakendelse af sit kørekort.
Alene 40 pct.!
Først blev det jo sat ned fra 100 pct. til 70 pct. og nu altså for lastbilerne længere ned, helt ned til 40 pct.
Bare en 40 pct.-hastighedsoverskridelse, så mister en lastbilchauffør sit kørekort. Det betyder f.eks., at på de store indfaldsveje, der er til de større byer her i landet, som kan være firesporede veje, der løber ind til byerne, hvor alle andre bilister må køre 80 km/t - der er simpelt hen skilte om, at der må køres 80 km/t - må lastbilerne, fordi det er bymæssigt bebygget område, kun køre 50 km/t.
Det er sådan set rimeligt nok.
Men hvis en lastbilchauffør lige præcis på den strækning, hvor alle andre biler må køre 80 km/t, dér kommer til at køre 70 km, altså end ikke kører så stærkt som de andre bilister, men egentlig bare følger strømmen tilnærmelsesvis, så han vil miste kørekortet.
Er det hensigtsmæssigt?