runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
René Skau Björnsson (S), 2001-04-26:
Jeg er meget opmærksom på de risici, der er forbundet med at få en del af sin løn som aktieoptioner, men jeg må så også sige, at vi har jo - som jeg også sagde i min tale - gennemført lovforslag nr. L 37, som lægger op til, at man på nogle områder kan bruge den form for belønning eller inddragelse af medarbejderne, og jeg synes, vi skal se resultaterne af det, inden vi går ind i yderligere lempelser på det her område.
Kim Behnke (UP), 2001-04-26:
Det er et spørgsmål, fordi både skatteministeren og senest den socialdemokratiske ordfører, hr. René Skau, har nævnt, at når aktier bruges som aflønning, så skal fortjenesten ved salget af aktierne også beskattes som aflønning.
Er hr. René Skau slet ikke opmærksom på, at i det øjeblik, man får udbetalt sin løn i form af aktier, så løber
man også en betydelig risiko for, at værdien af den løn, man har fået udbetalt, kan blive nedskrevet, og at den risiko, man løber dér, bør man på en eller anden måde kompensenseres for ved ikke at skulle betale så meget i skat, som hvis det havde været normale kontanter, der var blevet udbetalt?
René Skau Björnsson (S), 2001-04-26:
Med beslutningsforslaget om lempelse af beskatningsreglerne for tildeling af aktieoptioner og warrants er der som allerede nævnt tale om en påfaldende lighed med tidligere beslutningsforslag, og jeg må indlede med at sige, at chancen for at få gennemført et beslutningsforslag ikke nødvendigvis vokser proportionalt med det antal gange, som man genfremsætter det.
Jeg ved ikke, om Venstre & Co. havde forestillet sig, at banen var kridtet op på ny, og at der var kommet nye spillere på begge hold, nye ordførere, ny minister osv., sådan at man kunne få lirket forslaget igennem lidt ubemærket.
Hvis det var tilfældet, må jeg skuffe forventningerne og med det samme sige, at Socialdemokratiets forbehold over for forslaget er de samme, som da en af mine partifæller stod her på talerstolen for lidt over et år siden.
Det er stadig vores holdning, at det ikke er rimeligt, at visse medarbejdere skal have en særlig begunstiget status.
Hvis aktieoptionerne er løn, så skal de beskattes som løn, når det udbetales som løn.
Det er egentlig Socialdemokratiets væsentligste anke.
Der kan nemt blive tale om en glidebane, idet visse grupper af medarbejdere får udbetalt løn til en lavere beskatning end andre.
Det vil få andre grupper til at kræve, at også andre personalegoder på samme måde beskattes lempeligere end den personlige indkomst.
Endvidere nytter det ikke noget, at vi åbner op for, at beskatningen kan udskydes i det uendelige, som det vil være tilfældet med det fremsatte forslag.
Og det nytter heller ikke, at vi åbner op for, at Danmark i visse tilfælde ikke får mulighed for at opkræve skatten, fordi der bliver mulighed for at omgå EU-direktiver på særlig spidsfindige måder.
Jeg vil gerne sige, at det ligger Socialdemokratiet på sinde at fremme iværksættermentaliteten i erhvervslivet, så
vi kan få en konkurrencedygtig privatsektor.
Det var jo det, der var baggrunden for lovforslag nr. L 37, som afhjælper likviditetsproblemerne for nystartede virksomheder, samtidig
med at vi indførte valgmuligheder for udbetaling af aktier til lønmodtagerne i forbindelse med VækstFonden
Lad os nu, som skatteministeren sagde, give os lidt tid til at se, i hvilket omfang, den ordning vil blive brugt og dens succes.
Til slut vil jeg sige, at forslaget jo ledsages af en række gode intentioner, som vi principielt er enige i: øget medindflydelse, medansvar og interesse fra de ansattes side i forhold til virksomheden, det lyder jo flot, for det er jo plusord, som alle kan være enige i.
Børge Klit Johansen (KRF), 2001-04-26:
Tak til hr. Frank Dahlgaard for at bringe dette forslag på bane.
Og jeg skal ganske kort meddele, at vi i Kristeligt Folkeparti går 100 pct. ind for særlige økonomiske zoner, forstået på den måde, at vi fortsat gerne vil betragte Danmark som én samlet særlig økonomisk zone.
Så vi ønsker ikke at dele Danmark i to særlige zoner.
Danmark er én særlig økonomisk zone i Europa, og det er vi godt tilfreds med.
Når det drejer sig om harmonisering derimod, så er vi tændt på ideen.
Og vi vil da foreslå skatteministeren to områder, hvor vi gerne ser en harmonisering fremmet.
Det ene det er afgiftsniveauet på spiritus.
Af hensyn til folkesundheden i Europa synes vi, det kunne være gavnligt, hvis det kunne lykkes ministeren at overtale Tyskland til at hæve spiritusafgiften til det danske niveau.
Vi tror ikke på, at det ligger lige om hjørnet; men der kan jo også blæse nye vinde i Tyskland.
Det har vi set før.
Et andet punkt - for vi har jo noget at handle med - er, at vi så til gengæld kunne tilbyde Tyskland, at vi hævede aldersgrænsen for køb af spiritus til det tyske niveau, og det ville så gavne den danske folkesundhed tilsvarende.
Forslaget, som det foreligger, tjener ikke et formål
om forenkling.
Det giver ikke mere retfærdighed.
Og det har ikke nogen gavnlig virkning på den store miljøkatastrofe, man kan se i, at man ligger og kører øl frem og tilbage fra den ene af landet til den andet.
Jeg giver De Konservatives ordfører ret i, at det virkelige afgiftsproblem jo er ølafgiften.
Det er ikke spiritus, for det er ikke det, folk ligger og kører trailere fulde af.
Det er det danske dåseøl.
Og der kan vi så håbe på, at den tyske dåseafgift vil gøre det lidt mere sammenligneligt, hvis den træder i kraft om kort tid, som der er en mulighed for.
Men vi kan desværre ikke støtte hr. Dahlgaards forslag.
Aase D. Madsen (DF), 2001-04-26:
Det er et interessant forslag, som hr. Frank Dahlgaard har fremsat, hvor der foreslås oprettelse af særlige økonomiske zoner ved landegrænsen.
Formålet med forslaget er, at der lige nord for den danske grænse etableres nogle særlige geografiske områder, hvor momssatsen samt satserne på samtlige punktafgifter, herunder afgiften på vin, spiritus, øl, vand, tobak, parfume og benzin, fastsættes på samme niveau som de tyske afgifter.
Baggrunden for forslaget er, at den moms og de afgifter, som danskerne ellers lægger syd for grænsen, vil blive lagt i Danmark i stedet for i Tyskland, hvilket er meget sympatisk.
I Dansk Folkeparti mener vi imidlertid, at der i hele Danmark bør foretages en moms- og afgiftsreduktion, således at niveauet bliver bragt ned på det tyske.
Det virker jo fuldkommen vanvittigt, at de danske bryggerier skal køre lastbil efter lastbil over grænsen, og at danskerne så skal brænde benzin af på at køre ned og hente øllerne tilbage til Danmark, samtidig med at Danmark mister 2,4 mia. kr. ved grænsehandelen.
Dansk Folkeparti finder det tåbeligt, at Danmark med Schengenaftalen åbnede grænsen i det hele taget, men at gøre det, før afgifterne er blevet harmoniseret, er simpelt hen mangel på fantasi.
Enhver må da kunne sige sig selv, at det vil have enorme økonomiske følger.
Det er derfor en ganske smart idé at lade området tæt på grænseovergangene være afgiftsbelagt på samme niveau som det tyske. Der omtales i bemærkningerne til forslaget området ved Sæd, syd for Tønder, og det vil Dansk Folkeparti da gerne se på.
Vi kunne måske stille Sæd grænsestation til rådighed for sådan et stort supermarked eller noget andet.
Vi ejer jo grænsestationen, og det kunne være, vi skulle se lidt på dét.
Jeg vil i den forbindelse nævne, at Dansk Folkeparti naturligvis hellere så, at grænsestationen igen blev benyttet til det formål, den er bygget til, nemlig til grænsekontrol, for man kan jo allerede se konsekvenserne af, hvad det nye grænseløse Danmark indebærer af asylsøgere osv., der strømmer ind over Danmarks grænser.
Alt i alt er det da en spændende tanke at lade en mindre del af grænseområdet få en afgiftsmæssig særbehandling.
Det ville naturligvis medføre visse afgrænsningsproblemer, dels geografisk, dels med hensyn til, hvilke punktafgifter der lempes, dels med hensyn til den differentierede moms, der er i Tyskland.
Men Dansk Folkeparti mener, at dette forslag fortjener at blive grundigt gennemarbejdet og analyseret, således at vi kan se, om der findes relevante muligheder for, at de intentioner, der ligger i forslaget, eventuelt kan realiseres.
Dansk Folkeparti er derfor tilhængere af med dette forslag at opfordre regeringen til at tage sagen op.
Og lad os så se, hvad der kommer ud af det.
Det kunne da være spændende.
Så jeg ser et positivt og spændende udvalgsarbejde i møde.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-04-26:
Jamen jeg tror da egentlig, at jeg kan få hr. Aage Frandsen og hans parti og måske også Enhedslisten til at ændre opfattelse, for hr. Aage Frandsen har tilsyneladende ikke læst forslaget og bemærkningerne grundigt nok.
Hvis man laver nogle meget små områder helt nede ved den danske grænse til Tyskland, men på den danske side, så ændrer det jo ikke noget som helst - andet end lige, at afgiftsmilliarderne ryger i den danske statskasse i stedet for den tyske.
Om man fra Kolding skal køre 45 km for at komme ned til grænsen - nu kender jeg ikke rigtig geografien - eller om man skal køre 45,2 km,
gør jo ingen forskel.
Og de, der bor helt nede ved grænsen, får jo ikke nogen særfordel ved det.
De får den særfordel, at de ikke skal bevæge sig 1 km, men måske kun ½ km.
Det er ikke nogen ændring.
Det er et columbusæg.
Her er det: Nytænkning.
Jørn Jespersen (SF), 2001-04-26:
Denne her sag har jo været diskuteret ganske grundigt under behandlingen af lovforslaget.
Og det er rimelig velkendt for dem, der har fulgt den, at Venstre forsøger at markedsføre sig som et parti, der går ind for bæredygtighed i denne her sammenhæng.
Forslaget indebærer, at samtlige miljøforslag, alle forslag, som har til formål at forbedre miljøet, virkelig skal vurderes økonomisk med henblik på at vurdere, om det kan betale sig at gennemføre dem.
Derimod indeholder forslaget ikke en miljøvurdering af hele den økonomiske politik.
Hvis Venstre nu havde foreslået, at asfaltforliget, der blev gennemført for kort tid siden, og som pumpede 5,2 mia. kr. i motorveje og øvrig trafik, var blevet miljøvurderet, så ville der være tale om bæredygtighed.
Men det er ikke det, Venstre foreslår.
Venstre bruger bæredygtighedsbegrebet imod miljøet, og det er mig bekendt det eneste parti i hele verden, der har fået den vanvittige tankegang at bruge bæredygtighedsbegrebet mod miljøet.
Det er indholdet i forslaget.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-04-26:
Det skal i dag ikke lykkes hr. Jørn Jespersen at få en debat ud af denne her sag, som han godt ved ikke har det indhold, han gengiver.
Han sidder som formand for Miljø- og Planlægningsudvalget.
Han ved præcis, at svarene på, om det her var miljøvurderet, var nej.
Vi havde ikke set de økonomiske vurderinger.
Vi havde ikke set, hvad det betyder
Vi havde ikke set, hvad det betyder for det sociale.
Hvorfor?
For det er man fuldkommen ligeglad med, når man sidder her og diskuterer det.
Det er simpelt hen ikke anstændigt, at man siger det på den måde: at Venstre skulle være imod det. Hr. Jørn Jespersen ved, at det ikke passer. Vi beder bare om vurderinger, inden vi beslutter os.
Det kan godt være, det er fremmed for nogle, men det burde være noget, der lå for alle, at man har vurderet ting, inden man beslutter sig.
Det her er simpelt hen at nedgøre dansk erhvervsliv og danske lønmodtagere, som i den grad forstår sammen at sætte Danmark på kortet for at gå foran på miljøområdet, hvad vi netop er på det her område med SFC- og HFC-gasser.
Vi er den førende nation i verden.
Ja, sådan går det til, og derfor afslører det fuldstændig sig selv.
Vi kan ikke komme til at diskutere bæredygtighed, når hr. Jørn Jespersen står og siger, at det bliver der altid vurderet på.
Det er jo forkert.
Vi har et forslag liggende lige nu angående udfasning af HFC-gasser og SF6-gasser, og ikke engang det er blevet miljøvurderet.
Ikke engang dengang blev der overhovedet vurderet på miljøeffekten, økonomieffekten, for beskæftigelse, for det økonomiske, for det sociale.
Kort sagt: Det interesserer ikke regeringen og åbenbart heller ikke støttepartierne, om det er sådan, at man ved disse forslag får vurderet, hvad betydning de har for en lang række forhold, som internationale organisationer siger er helt afgørende, når man skal ind og vurdere.
Det er ærgerligt, og så skal vi altså stå og diskutere, at ministeren er ked af, at han ikke får flere afgifter, og det er jo så i orden.
Det kan ministeren have en holdning til.
Men det er jo som hovedregel kun den hund, der ved, den bliver ramt, der piver, og det er derfor, vi hører ministeren gå på talerstolen igen og igen.
Ministeren har en dårlig sag, og det har ministeren selv bevist.
Kim Andersen (V), 2001-04-26:
Jeg kan henvise ministeren til at studere gruppeprotokollen for Venstres folketingsgruppe, så vil han kunne få et helt klart svar.
Jeg tror, min fremmødeprocent så rigeligt kan måle sig med den, ministeren kan præstere i den socialdemokratiske folketingsgruppe.
Lad mig så i øvrigt sige i forbindelse med ministerens udsagn om, at der ingen bæredygtighedsvurdering er i vores skatte- og afgiftsforslag.
Jo, det er jo lige netop det, der er.
Vi vedstår fuldt og helt, at vi ikke mener skatte- og afgiftsstoppet som noget teoretisk højtsvævende sludder herinde, men som noget virkeligt i forhold til hverdagens mennesker, i forhold til forbrugerne af kraftvarme.
Det er den bæredygtighedsvurdering, den skitse, som skatteministeren har fremlagt, det har været udsat for, og den er underkendt, nemlig i respekt for vores egen politik, bæredygtighedsvurdering på det her område. Vi har medvirket til en vis lettelse af barmarksværkerne, men slet ikke til en løsning af dem.
Regeringen fedter rundt på det her område, vil ikke præstere det, der skal til.
150 mio. kr. mere skal der til for at gældssanere barmarksværkerne, det er ikke indeholdt i det forligsforslag, ministeren har fremlagt.
Derfor er det mangelfuldt, ufuldstændigt, og det er og bliver et drilleforslag af dimensioner.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-04-26:
Jeg skal med det samme sige, at jeg lyttede til formandens ønske om at holde debatten på sporet og i forhold til lovforslaget.
Jeg skal ikke gå ind i diskussionen om beskatning eller udligning af kraftvarme, det får vi nok masser af lejligheder til.
Ellers tror jeg, der er en hel del
I forbindelse med det konkrete forslag, vi har til afstemning her, vil jeg gerne spørge hr. Hans Christian Schmidt, som ved, at vi stemmer for dette forslag, om det, der ligger i forslaget, ikke er, at vi ønsker, at man i Danmark skal se bredere på bæredygtighedsbegrebet, som man gør i internationale sammenhænge, i FN-sammenhæng, og sige, at det ikke kun er miljø.
Men det er en forening af miljø, økonomi og sociale forhold, der skal ses under ét, og det bør man kigge mere samlet på i Danmark, hvis man vil have bare en lille smule vision i denne her sammenhæng.
Svend Auken (S), 2001-04-26:
Jeg forstår fuldstændig formanden, men når man her fra Venstres side gør sig til af, at man er tilhænger af bæredygtighedsvurdering ikke bare af miljøforslag, men af alle forslag, så har man et oplagt eksempel i den aktuelle situation, hvor et flertal af Venstres gruppe underkender Venstres forhandler i spørgsmålet om en retfærdig kraftvarmebeskatning, der sikrer folk, som har satset på en miljørigtig opvarmningsform ude i de ikke helt så tæt befolkede områder og de mellemstore købstæder, som stort set hele Folketinget er enig om.
Ikke noget drilleforslag, som hr. Kim Andersen er inde på, men en simpel retfærdighedshandling. Så er der jo et nærliggende spørgsmål, nemlig hvor er bæredygtighedsvurderingen henne her?
Og der har jeg så fået et ganske klart svar: Der er ingen bæredygtighedsvurdering.
Og hvorfor er der ingen bæredygtighedsvurdering?
Fordi svaret er givet på forhånd.
Det er ikke bæredygtigt, det man har gjort.
Det var kun det.
En gang imellem er det jo meget godt at få alle de store principper ned på jorden, så man kan se, hvor meget hold, der er i det her.
Venstres politik hænger overhovedet ikke sammen, og det bliver svært at forklare folk det senere hen.
Og så vil jeg gerne sige til hr. Kim Andersen, som måske ikke kommer til alle Venstres gruppemøder,
at Venstre faktisk sammen med regeringen har gennemført en sanering på en kvart milliard kroner af barmarksværkernes økonomi, og det har vi gjort i fuldstændig forståelse.
Men det var før, det nuværende flertal i Venstres gruppe satte sin partitaktik igennem.
Kim Andersen (V), 2001-04-26:
Miljø- og energiministeren benytter andenbehandlingen af Venstres bæredygtighedsforslag, beslutningsforslag nr. B 84, til at spørge om, hvor bæredygtigheden er i Venstres skatte- og afgiftsstop.
Hvor er bæredygtigheden i lige netop det forslag, spørger ministeren.
Ja, det svar er i og for sig enkelt.
Vurderingen, afgørelsen af bæredygtigheden af det forslag ligger naturligvis helt suverænt hos vælgerne.
Der er ikke en anden kobling til gasprisen i det forligsresultat, vi har set.
Og det er for Venstre ikke bæredygtigt.
Det har vi tillid til at vælgerne har fuld forståelse for.
Jørn Jespersen (SF), 2001-04-26:
Det er jo en sjældent udsøgt fornøjelse at høre et medlem af Venstre forberede sig i den grad på at holde 1. maj-taler.
Men sandheden i det her er, at Venstre jo udmærket ved, at når det drejer sig om at lave en økonomisk vurdering af miljøforslag, er vi fantastisk godt i gang.
Ethvert naturprojekt, hvor der bliver skabt levesteder for planter og dyr,
skal udsættes for økonomernes regeren, så man skal lave undersøgelse om, hvor meget huspriserne stiger, hvor meget folk ville betale, hvis det var et markedsområde, der var entré til, hvor meget dyrenes værdi udgør for jagten osv. Der bliver tænkt i økonomi, i økonomi, i økonomi og i penge og i penge og i penge.
Så kommer der et Venstreforslag, der siger: Det er ikke nok, der skal tænkes mere i penge og økonomi.
Alle økonomiforslag skal yderligere vurderes økonomisk.
Men der er ikke en lyd om, at den økonomiske politik, at landbrugspolitikken, at energipolitikken, at Venstres skattestop skal miljøvurderes.
Derfor kan vi ikke stemme for forslaget.
Og at begynde at stille ændringsforslag til så håbløst et forslag, er et fuldstændig umuligt projekt, som vi på trods af al mulig sympati for Venstre ikke vil indlade os på.
Det kan ikke reddes selv med en energisk indsats fra SF's side.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-04-26:
Må jeg godt sige først til hr. Jørn Jespersen fra SF, når vi diskuterer bæredygtighed: Altså, jeg kan kun få den her debat til at ende med det resultat, at det er muligt, at SF ved, hvordan man udtaler bæredygtighed, hvordan man staver bæredygtighed, men de ved ikke, hvad det indeholder, og det er jo et problem.
Sådan er det.
Jeg synes, at hr. Jørn Jespersen skulle komme op og stemme for bæredygtighed.
Det kan godt være, hr. Jørn Jespersen siger: Jeg får ikke det hele, jeg får kun en del, jamen så tag dog den.
Alle de andre organisationer er enige i, at det er en god idé, og det står jo hr. Jørn Jespersen frit for at stille forslag om, at alt andet skal bæredygtighedsvurderes.
Det kan hr. Jørn Jespersen jo gøre.
Men hvad er sagen her?
Det er, at hr. Jørn Jespersen i stedet for at gå op og stemme for et forslag om bæredygtighed, skælder dem ud, der kommer med forslaget.
Og det bedste forsvar, hr. Jørn Jespersen kunne have haft, var jo, at han selv var kommet med ændringsforslag.
Er der stillet et eneste ændringsforslag fra SF til det her beslutningsforslag, et eneste?
Intet.
Det er ren retorik, når vi kommer ned i Folketingssalen, for der skal folk høre på det.
Man må da spørge i SF's folketingsgruppe: Hvor er ændringsforslaget, hvis man ønsker noget andet?
Nej, man har lænet sig tilbage og sagt, at det her er vi imod, og så kan de sådan set komme med, hvad de vil, men vi er imod det.
Og må jeg så sige til miljø- og energiministeren, der kom herop for et kort øjeblik, at nu skal vi høre miljø- og energiministeren sige, at han har noget på hjerte for de svageste.
Men miljø- og energiministeren har jo præsenteret grønne afgifter indtil flere gange.
Grønne afgifter henter ministeren ud af de svagestes lommer og fylder dem ned i sine egne umættelige lommer.
Der ligger de nede, de grønne afgifter.
Der får folk lov at betale penge ned, de aldrig ser mere, og hvis der er noget, grønne afgifter er, er det jo netop, at de rammer den svageste del.
Det er også derfor, den er gennemført af regeringen, støttet af SF og Enhedslisten.
Men det er amoralsk.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-04-26:
Det er der, skævheden ligger, uanset hvordan man i øvrigt læser OECD's tekster, og
hvad det nu er.
Svend Auken (S), 2001-04-26:
Og så siger man rent retorisk fra Venstres side, da man bliver fundet ud af: Jamen vi er da indstillet på, at alle forslag skal bæredygtighedsvurderes.
Er Venstres skattestopforslag for eksempel blevet bæredygtighedsvurderet? Vi har netop fået at vide, med hensyn til det arbejde, som mange partier har lavet i Folketinget for at sikre retfærdighed i beskatningen af kraftvarme, sikre udbygningen med kraftvarme, sikre den mest miljøvenlige energiform, sikre retfærdighed, alle de her begreber i landet, også over for de tyndtbefolkede områder, at dér sagde Venstre nej på grund af hensynet til et skattestop.
Jeg spørger bare hr. Hans Christian Schmidt, som er så optaget af bæredygtighedsvurdering: Hvor har Folketinget mulighed for at få en bæredygtighedsvurdering af Venstres skattestop, der nu blokerer ikke bare Venstre, men blokerer hele Folketinget fra at gennemføre en simpel retfærdighedshandling over for mennesker, der i øjeblikket går og betaler en høj varmeregning, og hvor man straffer et miljøvenligt opvarmningssystem?
Hvor er bæredygtighedsvurderingen af Venstres politik på det her område?
Drejer det sig ikke om den simpleste partiegoisme for ikke at tabe ansigt over for nogle journalister osv. og nogle tillidsmænd?
Er det ikke det, det drejer sig om?
Kan hr. Hans Christian Schmidt forklare, hvor bæredygtigheden er henne, når det drejer sig om at afvise et forlig, som alle, der har sat sig ind i det her spørgsmål, er enige om, inklusive Venstres forhandler.
Jørn Jespersen (SF), 2001-04-26:
Lad os nu prøve at starte konstruktivt og se, hvad vi er fælles om.
Hele begrebet om bæredygtighed stammer fra processen op til Riotopmødet i 1992.
Det var et begreb, som især handlede om at forene behovet for udvikling i den fattige del af verden med at skabe et miljømæssigt råderum, som kunne sikre kommende generationer en mulighed for at leve med et rent miljø.
I den proces definerede man, at bæredygtighed bestod af tre elementer: At skabe udvikling og vækst i de fattige lande - ikke motorvejsforlig i de rige lande, det var ikke en del
af Rioprocessen.
At skabe social udvikling, så man sikrer alle mennesker mulighed for at få uddannelse, adgang til sundhedsydelser osv.
Og endelig: En miljømæssigt bæredygtig udvikling, som sikrer, at vi har en natur at give videre til kommende generationer.
Så kommer Venstre og en række andre partier og siger: Nu skal vi ind og kigge meget på alle vores miljøforslag, om det virkelig kan betale sig.
Ikke om vores landbrugspolitik er bæredygtig miljømæssigt; men om miljøforslagene skal afskaffes, fordi de er for dyre.
Det er Venstres udgave af bæredygtighed.
Og det eneste forsvar, hr. Christian Schmidt har for det,
er at sige: Vi har skrevet af efter alle mulige forskellige internationale organisationer.
Når man i folkeskolen ikke må skrive af, så er det, fordi der er en risiko for, at man ikke forstår det, man skriver.
Det samme gælder Venstre.
I skal lade være at skrive
så meget af!