runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-23:
Først omkring arbejdsløshedsniveauet.
Det er klart, at arbejdsløsheden er faldet.
Mener regeringen, at den er faldet så meget, at der ikke længere er brug for en aktiv indsats for at nedbringe den yderligere?
Hvis svaret er, at der stadig væk er brug for en aktiv indsats for at nedbringe den yderligere, hvad er der så galt med at gøre det på en måde, hvor man kombinerer det med grønne hensyn og opnår en dobbelteffekt på én og samme gang?
Så nævner ministeren - jeg er helt sikker på slet ikke for at lave grin med nogen som helst - en økologisk frisør.
Se, der er én ting, man kan kritisere den økologiske frisør for, og det er navnet, det lyder lidt barokt.
Men selve indsatsen, der går på at lave mere miljørigtige frisørvirksomheder, er faktisk et ganske glimrende formål.
Den består i, at utrolig mange af de farlige kemikalier, som både er sundhedsfarlige for kunderne og ikke mindst for dem, der er ansat i forretningerne, og som er et miljøskadeligt problem, bliver fjernet.
Hvad har den nuværende miljøminister imod det?
Er det blot noget, som man kan grine af?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-23:
Det svar, miljøministeren gav, var, at arbejdsløshedssituationen ikke var den samme, dengang man oprettede puljen, som den er i dag.
Det mener jeg stadig væk.
Så vil jeg godt sige omkring Den Grønne Jobpulje, at hvis vi skal diskutere det her, er vi jo nødt til også at diskutere, hvad det er for ting, der bliver lavet under Den Grønne Jobpulje.
Jeg forstod på spørgeren, at det også var for at skabe nye erhverv.
Jo, altså, men jeg må jo bare konstatere igen, at det er en prioritering, og jeg synes i grunden ikke, man skal grave sig længere ned fra spørgerens side.
Altså stå da ved, at der er nogle ting, man har valgt at ville prioritere anderledes.
Det skal man da være stolt over, når det er noget, man har besluttet.
Jeg synes så blot også, at man kunne anerkende, at når der kommer en ny regering, så kan den have en anden holdning.
Lad mig nævne et enkelt eksempel, som er fra Den Grønne Jobpulje: Den økologiske frisør OZ, i alt 380.000 kr.
Jeg kan forstå på spørgeren, at det er da småpenge.
Jo, jo, men sådan er prioriteringen jo.
Miljøministeren har en lidt anden holdning og synes, at 380.000 kr. kan man også få noget for.
Der synes jeg man fra spørgerens side skal stå fast og sige: Sådan nogle økologiske frisører vil vi blive ved med at bruge pengene på, hellere end at bruge dem på at nedbringe ventelisterne, hellere end at bruge dem til de ældre, hellere end at bruge dem til en barselreform.
Det er da ærligt at stå ved det, men stå da ved det og respektér så, at jeg som minister i regeringen her har lov til at have en anden prioritering.
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-23:
Først kan man jo konstatere, at her har vi på linje med alt det andet, vi har diskuteret i dag, et eksempel på en ordning
på miljøområdet med gode resultater, som regeringen ikke tør eller kan argumentere for er overflødig, men som alligevel falder ind under den sanering, som regeringen i valgkampen sagde man ville gennemføre af overflødige råd, nævn og puljer.
Nu har vi tredje eksempel på, at man fjerner noget, der ikke er overflødigt, og som man ikke fortalte vælgerne inden valget at man ville skære ned på.
Jeg er også lidt overrasket over, at miljøministeren er af den opfattelse, at arbejdsløsheden i dag slet ikke er noget problem, man bør forholde sig til.
Det er rigtigt, at arbejdsløsheden er faldet på grund af en aktiv indsats på mange områder, bl.a. Den Grønne Jobpulje.
Men vi er nu altså stadig væk af den opfattelse, at der stadig væk er brug for en yderligere indsats for at reducere arbejdsløsheden, men det er den nuværende regering åbenbart ikke.
Jeg kan konstatere, at den er tilfreds med det nuværende arbejdsløshedstal. Er det rigtigt forstået?
Så vil jeg sige, at det jo også var meningen med Den Grønne Jobpulje, at den skulle skabe erhvervsudvikling, skabe iværksættere, skabe nye måder at producere på, skabe afsætning, eksportmuligheder, som ikke eksisterede før.
Synes regeringen ikke, at den har levet op til det?
Og er der ikke brug for det fortsat?
Endelig var der et tredje formål med Den Grønne Jobpulje, og det var det mere socialt orienterede, nemlig at skabe job til en lang række af de mennesker, som ellers har svært ved at finde fodfæste på arbejdsmarkedet.
Der er glimrende eksempler på, at det rent faktisk er lykkedes.
Hvorfor vil regeringen afskaffe det?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-23:
Sanering af råd og nævn, herunder Den Grønne Jobpulje, vil bidrage til den omprioritering af de offentlige midler, som regeringen har sat sig for at gennemføre.
Den Grønne Jobpulje har siden 1997 støttet lokale projekter, som har til formål at forbedre miljøet og samtidig skabe nye arbejdspladser.
Den Grønne Jobpulje blev oprettet på et tidspunkt med arbejdsløshed, og den har skabt gode resultater.
I dag er situationen imidlertid en anden, idet arbejdsløsheden ikke længere er et af de mest påtrængende samfundsproblemer.
Tiden er, om man så må sige, løbet fra Jobpuljen.
Derfor er Den Grønne Jobpulje nu overflødig, og det er regeringens opfattelse, at dens virksomhed dermed ikke er så vigtig som en række højere prioriterede opgaver, som vi må finde finansiering til.
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-23:
Miljøministeren siger, at det ikke er her i Folketinget, der sker noget, der driver miljøpolitikken frem i Danmark.
Det er jeg efterhånden meget overbevist om at miljøministeren har ret i, så længe den nuværende regering sidder. Jeg giver ikke ret meget for alle de ord, der bliver læst op.
Og indtil nu er det sådan, at regeringens praksis har været at fjerne alle mulige organer, som har bidraget til den folkelige deltagelse i miljøpolitikken, det folkelige engagement, alle de steder, hvor man kan søge oplysninger af uafhængighed.
Det er det, regeringen har skåret ned på.
Nu spørger jeg konkret til én af tingene: Hvad er årsagen til, at Den Grønne Jobpulje skal fjernes?
Den er lige blevet evalueret.
1 uge efter, at regeringen traf beslutningen, kom evalueringen.
Har regeringen forholdt sig til den?
Er regeringen uenig i den, eller har regeringen andre argumenter for at fjerne puljen end bare: Det indgår i en generel prioritering, som vi glemte at orientere om under valgkampen?
»Vil ministeren begrunde, at Den Grønne Jobpulje ifølge regeringen er overflødig og derfor skal nedlægges«?«
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-23:
Jeg vil gerne sige til spørgeren: Det er jo underligt, at man skal høre på, at denne her regerings målsætninger på miljøområdet ikke er høje.
Må jeg nævne i flæng: Vi lever op til de internationale miljøaftaler; vi vil være blandt de bedste til at nedbringe forurening; vi har sagt, at vi vil nå resultater på den økonomisk mest effektive måde; vi vil sikre rent grundvand ved, at kvælstof og fosforudledning fortsat nedbringes; brugen af bekæmpelsesmidler minimeres; farlige affaldsdepoter ryddes op; Vandmiljøplan III skal forhandles med Folketingets partier; renovering af utætte kloakker skal intensiveres; forstærket overvågning af olieudslip; Joint Implementation vil blive benyttet i forbindelse med CO2-målsætningens opnåelse; der vil blive arbejdet med fælles minimumssatser for miljøafgifter i EU; vægt på kemikalieområdet; ammoniakhandlingsplan; MTBE.
Jeg kan blive ved med at fortsætte og fortsætte.
Jeg vil advare kraftigt imod, at vi får en helt lukket diskussion her i Folketinget, som om det skulle være her i Folketingssalen, at vi afgør, hvad der driver dansk miljøpolitik frem.
Jeg er af den opfattelse, regeringen er af den opfattelse, at det er den danske befolkning, der driver miljøpolitikken til de højder, den når for øjeblikket.
Og hvis man tror, man kan nå det ved at komme med lidt råd, nævn og puljer og lidt penge at lægge frem, vil jeg sige, at det kan man ikke.
Det skal komme et helt andet sted fra, og der er vi heldige, at det kommer fra befolkningens engagement i miljøspørgsmål.
Det er jeg faktisk stolt over at den danske befolkning har.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-23:
Jeg opfattede meget, at miljøministeren prøvede at latterliggøre visse aktiviteter uden at argumentere for det.
Problemet her er jo ikke, at der er nogle, der er uenige i, at man skal prioritere.
Problemet er, at den nuværende regering har besluttet at prioritere miljø ned, og at den nuværende regering har besluttet, at miljøområdet er det område, der skal prioriteres allermest ned. Og så påpeger jeg bare, at det kunne man godt have sagt til vælgerne forud for valget, så de havde vidst det. Men det har man ikke gjort.
De bliver nu afskaffet.
Hvem skal overtage det arbejde, som Det Økologiske Råd har udført med at oplyse omkring kemikalier, omkring landbrugspolitik, omkring transportpolitik, luftforurening i byerne osv.?
Hvem skal overtage de opgaver, eller skal de helt falde bort?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-23:
Jeg vil gerne sige til den sidste spørger, at den sidste spørger må selvfølgelig selv om, hvordan man opfatter de her projekter.
Jeg nævner det kun, og jeg skal da gerne give flere eksempler, men det er hele tiden - og det vil jeg sige, inden jeg nævner dem - et spørgsmål om prioritering.
Lad os tage sådan et som paradigme Foreningen til fremme af Bæredygtigt Design, butik med eksklusivt økologisk tøj, i alt 750.000 kr. Ja, ja, det var jo et eksempel igen.
Men jeg synes da ikke, at det er noget, man skal lave grin med.
Jeg kan slet ikke forstå, at man bruger det udtryk.
Det er bare et valg.
Gå nu ud og fortæl den danske befolkning, at vi vælger hellere at give 750.000 kr. til en forretning med eksklusivt økologisk tøj frem for at bruge dem inden for sundhedsområdet eller andre steder.
Det er da i orden.
Det er da et valg.
Sådan er det.
Det er en prioritering, man foretager.
Mit svar i dag går derfor hele tiden ud på, at jeg sådan set synes, at de her penge vil jeg godt give til, at regeringen kan leve op til det, som den er gået til valg på.
Jeg synes da, det er et ædelt formål, at man lever op til det, man selv er gået til valg på.
At jeg så bagefter skal indkassere meninger som, at jeg er ligeglad med arbejdsløsheden: Nej, det er jeg ikke.
Eller om jeg slet ikke kan se seriøsiteten i, at der foregår noget på et niveau dér: Jo, det kan jeg.
Der foregår masser af ting, og meget af det foregår frivilligt, og det vil jeg da håbe kan fortsætte.
Men i min verden, hvor jeg skal prøve at prioritere de ting, foretrækker jeg at tage et valg, en prioritering, det synes jeg faktisk er rimeligt, og det er det, jeg har gjort her.
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-23:
Hold nu op med det dér valgkampgas!
Miljøministeren ved udmærket godt, at der overhovedet ikke er nogen proportioner i de beløb, vi taler om her.
Miljøministeren ved udmærket godt, at det er muligt at finansiere barselreform, flere penge til sundhedssektoren uden at fjerne småpuljer på miljøområdet.
Derfor er det ren populisme og ren retorik, når han prøver at skabe en sammenhæng mellem de to ting. Jeg er helt enig med miljøministeren i, at der er vældig god grund til at prioritere.
Og det, jeg prøver at få blotlagt i dag og vil fortsætte med, er at forsøge at finde ud af, hvorfor den nuværende regering prioriterer miljø ned helt systematisk; skærer ned på miljøområdet uden at have sagt det i valgkampen.
Det er det, jeg prøver at få et svar på.
Så vil jeg sige til miljøministeren, at der sagtens kan findes eksempler, som man kan latterliggøre inden for det her område.
Jeg synes bare, at det bliver lidt kedeligt og trist det hele.
Man havde næsten lyst til at sige, at miljøministeren er lidt af en træmand, men det er han jo ikke engang, for han har også nedlagt Naturrådet.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-23:
Jo, men det forudsætter jo, hvis jeg skal forstå spørgsmålet rigtigt, at hvis man er blandt dem, der arrangerer økologiske høstmarkeder og julemarkeder, så er man på den kritiske side, og hvis man arrangerer noget halmbyggeri, så er man på den kritiske side, eller hvis man laver genbrugsfestivalen »Skrot er godt«, så er man på den kritiske side, eller hvis man laver en forening til fremme af bæredygtig design-, drifts- og projektstøtte til foreningerne, så er man i den kritiske ende.
Jeg oplever slet ikke, at det er et spørgsmål om, hvorvidt man er i den kritiske ende.
Det er ikke den vurdering, der er indgået.
Det er sådan set kun en prioritering, og der kan man så sige, at for nogle er det meget svært at foretage den prioritering, og det kan jeg da have fuld forståelse for.
Men sådan må det jo nu engang være, at når man har nogle ting, man gerne vil bruge penge til, og man skal finde dem, så tror jeg, man skal passe på med at sige, som jeg forstod hr. Jørn Jespersen sagde: Ok, herregud, altså sådan nogle småpenge, betyder det nu noget?
Jeg tror, man skal være nøjsom og tage det med, der er.
Hvis man kigger ud over den danske befolkning og ser, hvilke ønsker den også har til ventelister, til, at vi bruger penge på de ældre, til, at vi bruger penge på en barselreform, så tror jeg, befolkningen vil have den holdning, at man bør tage alle penge med, så man kan nå målet og skaffe de penge, der skal til, for at man kan leve op til det, man lovede.
Det er i hvert fald det, jeg ved denne regering gerne vil kendetegnes ved.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2002-01-23:
Jo, der var selvfølgelig det spørgsmål, om man vil af med den kritiske side.
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-23:
Det er en interessant udlægning af en liberal tankegang, som miljøministeren her gør sig til talsmand for: Alt, hvad der ikke tilhører mainstream og hovedstrømmen og ikke er helt almindeligt og ikke kan klare sig konformt i en Venstrevælgerforening, skal lægges for had og gøres til grin.
Det er altså i virkeligheden ikke særlig liberalt, at alt ligesom skal tilhøre hovedstrømmen, for at det finder nåde for den nuværende miljøministers øjne.
Jeg vil godt spørge: Hvor mange kroner er der brugt til de konkrete aktiviteter, som ministeren nævner her?
Og hvor mange års barselorlov og hvor mange hofteoperationer er ministeren i stand til at tilvejebringe ved at afskaffe de konkrete initiativer, der bliver nævnt her?
Og endelig: Hvis nu ministeren mente, at der var nogle få eksempler på uhensigtsmæssige aktiviteter, der var givet støtte til, hvorfor har han så ikke ændret kriterierne og ladet alt det fornuftige, som jeg forstår han også selv er enig i der er i Den Grønne Fond, fortsætte?
Hvorfor skal det være en total slagtning, som man ikke har annonceret i valgkampen at man ville foretage?
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2002-01-23:
Jeg hører godt og forstår godt, at det drejer sig om en prioritering.
Nogle af de ting, der er støttet, som også bliver nævnt, høstmarkeder, halmbyggeri, kan lyde, som om det ikke er noget.
Men det er faktisk et eksperimenterende lag, som kan vise nye veje frem, og det eksperimenterende lag har den fare ved sig, at det også kan gå hen og blive kritisk, hvis det får et for stort startskud.
Vi kunne godt være med til at nedlægge nævn og råd i nogle sammenhænge, men det, der sker her, er i høj grad en nedlæggelse af den kritiske side af nævn og råd.
Det er de spirer, som vi hæger om, og det er derfor, vi er kritiske.
Kunne ministeren ikke medgive, at grønne guider har en positiv effekt lokalt for beskæftigelse, for turisme, for erhvervssiden, og at der derfor var en grund til at videreføre et eller andet dér i et samspil mellem regering og kommuner og amter?
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-23:
Det vil altså sige, at vi nu har endnu et eksempel på, at regeringen nedlægger en pulje, der har støttet mangfoldige aktiviteter.
De grønne guider er jo kun en af dem.
Der er også Grøn Information, som vel er det sted, hvor forbrugere, der har et spørgsmål om sundhedsricisi i forbindelse med alle mulige produkter, kan rette deres henvendelser og få fornuftige svar.
Det er også Det Økologiske Råd, som har arbejdet massivt med at formidle viden om kemikalier i hverdagen og støttet en politik også i forhold til EU for at få kemikalier ud.
Det er vel også lidt, fordi regeringen ikke er ret glad for uafhængige eksperter, at de skal forsvinde.
Det er bare i modstrid med det, regeringen og Venstre sagde i valgkampen.
Vil ministeren ikke fortælle, hvorfor man ikke sagde det til befolkningen under valgkampen.
Lone Møller (S), 2002-01-23:
Jeg har ikke fra denne talerstol udtrykt mistillid til kommunerne, men jeg har en del års erfaring i dette Folketing
, og hvis man har siddet her mere end 14 dage, har man sikkert også modtaget breve fra borgere, som efter en individuel vurdering i henhold til serviceloven er meget overraskede over, hvor forskelligt kommunerne forvalter den lovgivning.
Er det ikke nøjagtig det samme, vi nu kan forvente med henblik på henvisning til sygehusbehandling?
Det er det, der er min bekymring.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-23:
Det falder mig lidt for brystet, at man kan sige, at det ingenting er.
Jeg er sådan set lige nødt til at minde spørgeren om, at Miljøministeriet ved virkelig at gå råd og nævn og puljer igennem her har bibragt hele dette projekt næsten 90 mio. kr. Det synes jeg da nok er en del, som Miljøministeriet har med, det synes jeg ikke man kan feje til side og sige, at det jo ikke er nogle særlige beløb.
Jeg vil da godt driste mig til at sige, at jeg er stolt
over, at vi har kunnet finde råd og puljer og nævn til nogle formål, som vi også aftalte inden, og som vi gik til valg på. Og der er jeg nødt til at sige, når man står her og siger, at der er foreningen til fremme af bæredygtig design-, drifts- og projektstøtte: Ja, det er 1,85 mio. kr. Det er da penge.
Jeg synes, man bør tage det med.
Så vil jeg sige, at jeg gerne vil bede mig fuldstændig fritaget for at komme med ind i den dér klub af dem, der måtte forsøge at latterliggøre.
Jeg synes ikke, der er nogen grund til at latterliggøre noget her.
Man skal bare respektere, at nogle kan have en anden prioritering.
Det er det, det drejer sig om.
Jeg synes ikke, man skal latterliggøre, hvad andre folk er dybt engageret i, og som de gør en stor indsats for, og som de brænder for.
Vi skal kun være glade for, at der er mennesker, der kæmper for noget, de tror på. Man skal bare også være enig i, at man selvfølgelig har lov at prioritere.
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-23:
Miljøministeren kan jo ikke sådan i sin fortsatte ministerkarriere blive ved med at svare på alle spørgsmål og klare sig igennem til alle tider ved bare at sige, »jamen det er bare en prioritering«, og så er der i øvrigt ikke yderligere argumenter - det er bare en prioritering.
Man kan da ikke forholde sig til alle mulige emner ved bare at sige det; det er da for tyndt, det er da for svagt.
Ministeren har jo dog trods alt haft lidt tid til at sætte sig ind i området nu, og så kan han da ikke bare nøjes med at sige, at det er en prioritering.
Så siger ministeren: »Det var ikke for at gøre grin med noget som helst, jeg nævner det bare.«
Jamen så er det gode spørgsmål da: Hvorfor nævner ministeren det?
Hvad var hensigten med at nævne det, hvis det ikke var at gøre grin
med nogle bestemte ting?
I øvrigt vil jeg spørge ministeren: Er der efter ministerens opfattelse miljø- og arbejdsmiljøproblemer forbundet med den nuværende praksis inden for frisørbranchen?
Er der efter miljøministerens opfattelse miljøproblemer og sundhedsproblemer med den nuværende praksis inden for tekstilindustrien og de produkter, som den frembringer?
Ja eller nej.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2002-01-23:
Jeg kunne godt tænke mig at få ministeren til at give et eksempel på en aktivitet inden for Den Grønne Jobpulje, som har været tilfredsstillende, som har været fremadrettet, som ministeren tror på.
Hvis vi tager området økologisk byggeri, så matcher det jo fremtiden med allergier og de problemer, vi har med indeklima; det er vigtigt at lave en udvikling i den retning.
Hvis vi ser på landbrugsinteresser, tager det med ind, så kan vi lave isoleringsmaterialer, som er lavet af hamp og hør, som er et anderledes lødigt materiale end rockwool.
Rockwool har en stor økonomisk interesse og en meget stor pengepung, som de kan smide omkring med.
Lene Garsdal (SF), 2002-01-23:
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, om vi ikke også her i dette land har et grundlæggende princip om, at det er amterne, der visiterer patienter til behandling på sygehusene.
Og så vil jeg gerne høre, hvordan det harmonerer med, at en borger nu kan gå op på kommunen og forsøge at presse en henvisning til et privat sygehus igennem, for at forsøge at være en førsteklassesborger, eller måske at kunne få kommunen til at sige det, sådan at kommunen kan henvise?
er det et andet sted, man så kan komme til at presse på for at blive behandlet, og det er ikke i tråd med det princip, jeg nævnede før.
Ester Larsen (V), 2002-01-23:
Dette lovforslag har Folketinget behandlet tidligere.
Vi gjorde det senest den 28. november 2000, og da blev forslaget forkastet med ca. en halv snes stemmers overvægt.
Debatten sluttede jeg på Venstres vegne med at udtale, at vi havde fremsat forslaget tidligere, men at vi ville blive ved med at fremsætte det, indtil vi oplevede, at fornuften sejrede. Det tidspunkt håber vi så er kommet nu.
Vi finder fortsat, det er vigtigt, at kommunerne får ret til at benytte en nødbremse, når en borger rammes af en urimelig hård ventetid.
De borgerlige partier i Folketinget er indstillet på, at der skal gøres en ganske særlig indsats over for venteproblemerne i sundhedsvæsenet, en indsats, som består af flere elementer.
Hovedhjørnestenen her er øgning af aktiviteterne i det offentlige sygehusvæsen.
De 1,5 mia. kr., der er reserveret til dette formål, skulle gerne gøre et massivt og mærkbart indhug i ventelisterne.
Et andet element i indsatsen er ret til frit valg til behandling på private sygehuse og på sygehuse i udlandet inden for en ventetid på 2 måneder eller ret til at få behandling dér, hvis det offentlige ikke kan tilbyde behandling inden for en ventetid på 2 måneder.
Det vil være en stor hjælp for mennesker, som venter på behandling for lidelser, der ikke truer dem på livet, men som giver alvorlige gener og begrænsninger i livsudfoldelsen.
Det tredje element består i skattefrihed for arbejdsgiverbetalt sygdomsbehandling.
Det fjerde element i bestræbelserne for at forbedre patienternes chance for at blive behandlet, når der er behov og ikke længe efter, er så kommunernes mulighed for at betale for en sygdomsbehandling ud fra en vurdering af de sociale konsekvenser for den enkelte borger.
Denne kommunale ret vil få særlig betydning, indtil 2-måneders-reglen er indført, men derefter vil det også være tilfældet med 2 måneders ventetid, hvor patienter kan komme ud for en social belastning.
Der er f.eks. situationer, hvor børn, syge, demente er helt afhængige af en enkelt persons førlighed. Når enlige forsørgere eller ægtefæller til svage og senile skal vente på nødvendig behandling, ja, så kan det udløse sociale konsekvenser som f.eks. institutionsanbringelse.
Lovens sigte er at give kommunerne lovhjemmel til at gribe ind, når en af deres borgere kommer i social klemme på grund af ventetid i det offentlige sygehusvæsen.
Jo mere intensivt ventetidsproblemerne bekæmpes, jo færre situationer vil gøre kommunal indgriben med betaling for patientbehandling nødvendig.
Men det er vigtigt, at muligheden er der som en nødbremse for de kommuner, der gerne vil tage hånd om de borgere, som de vurderer er i en særlig risiko.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-01-23:
Jo, det kan jeg naturligvis bekræfte over for fru Ester Larsen, for det var sådan set også essensen af det første svar, jeg gav, nemlig at vi ønsker at stå vagt om sygehuslovgivningens helt grundlæggende forudsætning om, at der er fri, lige og vederlagsfri behandling.
Derfor har jeg sådan set svaret hr. Klaus Hækkerup, og svaret er: Nej, der er ingen basis for, at man kan sende regninger til hinanden for et behandlingsbehov, som er dækket ind af den danske sygehuslovgivning.
Det er der ikke basis for.
Men vi ønsker - og nu skal jeg lade være med at antyde, at det måske står i modsætning til andre, men bare konstatere det - at stå vagt om et sundhedsvæsen, der er karakteriseret ved, at hvis man er syg, kan man komme i behandling, at vi i fællesskab har et ansvar for at sikre den behandling.
Og så er det sådan set ligegyldigt, om behandlingsbehovet opstår ved ulykke eller ved livsstil eller ved, at der tilstøder en komplikation i forbindelse med en behandling på et privat sygehus.
Hermed sluttede spørgsmålet.