runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Erik Hovmand (V), 2002-02-27:
Jeg tager sandelig heller ikke let på problemet.
Jeg har bare forsøgt med mine måske for ringe pædagogiske evner at forklare, at Schengen ikke er et problem, Schengen har faktisk mange store fordele.
Det mest probate middel til at forhindre illegal import af spiritus og tobak osv. er selvfølgelig at sikre, at der ikke er stor forskel på afgifterne på den ene og den anden side af en grænse, for så er der ikke noget at komme efter.
Derfor er det, jeg siger: Vi kunne selvfølgelig godt vente til år 2004, når vi ophæver 24-timers-reglen, men vi har altså besluttet i regeringen, at vi allerede i 2003, og der er jo kun en halv snes måneder til, tager de første skridt i retning af at harmonisere afgifterne.
Jeg vil gerne sige, at der er mange ting at tage hensyn til.
Det vil påvirke grænsehandelen noget.
Vi tror også, at det tyske valg i september vil få en vis indflydelse.
Det er meget afgørende, hvad man beslutter sig for i Tyskland med hensyn til et retursystem for de tyske produkter.
Vi tror også, at de overvejelser, man gør sig i Sverige om deres afgiftsniveau, er værd at lægge mærke til, og alle de ting tilsammen vil selvfølgelig indgå i vore overvejelser: På hvilket niveau skal vi lægge os?
Hvad er det for nogle varer, vi først skal tage fat i?
Er det øl eller vin eller spiritus, osv.?
Vi er absolut meget optaget af hele denne problemstilling, og vi tager i øvrigt også nogle helt specifikke initiativer over for den konkrete handel med f.eks. bustransporter osv. i form af bedre information og en lang række andre ting.
Thomas Adelskov (S), 2002-02-27:
Jeg skal spørge skatteministeren, om det ikke er korrekt, at der i det citat, som skatteministeren kom med før fra Venstres hjemmeside, rent faktisk også er anført noget om brugerbetaling.
Der er nemlig på Venstres hjemmeside, og det har jo været offentligt tilgængeligt i godt et års tid, også anført, at man jo faktisk godt kunne forestille sig i Venstre, at man hævede brugerbetalingen på enkelte områder, men at det skulle modsvares af skattenedsættelser på andre områder.
Er det ikke korrekt, at det også er fremgået igennem adskillige måneder, at Venstres skattestop så sådan ud, og at man altså forventede, at brugerbetaling kunne stige på nogle områder modsvaret af skattesænkninger på andre områder?
Svend Erik Hovmand (V), 2002-02-27:
Altså jeg vil igen forsøge at understrege, at man skal passe på ikke at blande skat sammen med brugerbetaling.
Brugerbetaling er betaling for en leveret ydelse, skat er jo et udtryk for noget af mere fiskal karakter.
Når det så er sagt, vil jeg gerne understrege, at selvfølgelig kan man lave omlægninger. Vi har jo et lysende eksempel, som jeg tror alle erindrer: Da man indførte blyfri benzin i Danmark, hvad gjorde man så?
Ja, man satte faktisk afgiften ned på den gode benzin, den miljørigtige benzin, samtidig med at man satte afgiften op på andre benzintyper.
Totalt set var provenuet i forhold til staten neutralt, men effekten kender vi alle.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-02-27:
Ja, det lyder jo meget fint, at ganske få arbejdsgivere giver udtryk for det, men jeg må indrømme, at jeg opfatter forslaget som en ny adgang til, at arbejdsgiveren kan tvinge den enkelte lønmodtager ned i tid og dermed også ned i løn, og det er selvfølgelig også den frygt, jeg har, hvorfor jeg spørger ministeren om, hvordan ministeren vil undgå det. Er det ikke rigtigt forstået, at der i loven om deltidsarbejde lægges op til, at det er den enkelte lønmodtager, der i opsigelsessager selv skal føre bevis for en usaglig fyring?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-02-27:
Det, regeringen arbejder for, er at give den enkelte lønmodtager en mulighed for med sin arbejdsgiver at aftale deltidsarbejde, hvis den pågældende måtte ønske det.
Baggrunden for det er, at familier ønsker at indrette sig forskelligt, og der er på arbejdsmarkedet i dag en række restriktioner over for de mennesker, der måtte ønske deltidsarbejde.
Det er lidt svært at forstå den tankegang, som ligger bag det her spørgsmål og andre spørgsmål i denne her sag.
For det, at man får lov at indgå en aftale, er vel ikke det samme som tvang.
Hvordan skulle en arbejdsgiver kunne tvinge en lønmodtager til at indgå en aftale, som den pågældende ikke ønsker?
Ikke alene gælder alle de sædvanlige regler om beskyttelse mod usaglig afskedigelse, men det er udtrykkeligt fastslået i loven, at et afslag på en sådan aftale ikke er en gyldig afskedigelsesgrund.
Og jeg kan da også henvise til seneste nummer af KAD's medlemsblad, hvor det jo dokumenteres, at ingen arbejdsgivere har disse hensigter.
Rubrikken hedder: Arbejdsgiverne vil ikke tvinge KAD's medlemmer på deltid, skal arbejdstiden skæres ned, skal det ske i samarbejde med medarbejderne og på deres præmisser, siger ledere på fem store virksomheder.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-02-27:
Begrundelsen for, at jeg gerne vil have et svar fra beskæftigelsesministeren på det her spørgsmål, er sådan set, at regeringen har lanceret deltidsforslaget ud fra devisen om mere frihed til den enkelte.
I Kvindernes fagblad her tidligere på måneden er der en beskrivelse af, hvordan en rengøringsassistent i Varde Kommune bliver nødt til at tage et ekstra job, da Varde Kommune udliciterer rengøringsarbejdet og en ny arbejdsgiver tager over.
Han tvinger den pågældende ned i arbejdstid, og det betyder, at familiens økonomi skranter og ikke kan hænge sammen, uden at rengøringsassistenten får nyt arbejde.
Nu vil regeringen så give hendes arbejdsgiver frihed til at tvinge hende yderligere ned i tid og løn.
Jeg vil spørge,
selvfølgelig ud fra det, hvad ministeren har at sige.
»Hvordan vil ministeren undgå, at den nye lov om deltid kommer til at virke som tvang over for lønmodtagere - og i mange tilfælde betyder, at lønmodtagere går væsentligt ned i indkomst, hvilket vil bringe vedkommende i en helt uholdbar økonomisk situation?«
Uno Larsson (DF), 2002-02-27:
Ja, jeg vil selvfølgelig takke for svaret, og så håber jeg, at vi får gang i hjulene, så vi får folk ud på rigtige arbejdspladser.
Tak for det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-02-27:
Jeg er helt enig i hensigten i det, hr. Uno Larsson siger, at
selvfølgelig skal der ikke forekomme aldersdiskriminering på arbejdsmarkedet.
Vi arbejder da også meget med i øjeblikket at prøve at finde ud af, hvad det er, der er årsag til, at ældre medarbejdere har svært ved at komme ind på arbejdsmarkedet, for det er uforståeligt, at kompetente mennesker, som har arbejdet et langt liv, ikke, når de kommer op i halvtredserne, skulle kunne yde en god arbejdsindsats i mange år fremover.
Så i de bestræbelser er jeg helt enig med hr. Uno Larsson.
Men jeg skal give tilsagn om, at når vi får papirerne på denne konkrete sag, vil jeg undersøge den og give et svar
tilbage.
Uno Larsson (DF), 2002-02-27:
Ja, det ved man jo aldrig, men lad nu det ligge.
Men hvad vil man gøre ved det, for de kan stå med loven i hånden og sige: Du er for gammel.
Og hvad vil man for den sags skyld gøre med de 23 mio. kr., vi har i puljen?
Jeg kan da huske, før jeg kom rigtig ind i politik, gik min kone og jeg og snakkede om, at den gamle regering var ved at miste hele årtier på gulvet.
Er vi ikke ved at miste de ældre?
Vi er ikke kommet nok i gang med at få dem ud på arbejdsmarkedet.
Det er også der, vi skal henad, mener jeg.
Det får vi i hvert fald brug for i fremtiden.
Det skal være med rank ryg, de kan gå ud af hoveddøren, når de går fra deres arbejdsplads.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-02-27:
Nu kender jeg ikke den konkrete sag, men jeg vil bede hr. Larsson oversende sagen, for så vil jeg undersøge, hvad der konkret ligger bag den sag, som er omtalt.
Jeg kan bare sige, at selvfølgelig aldersdiskrimineres der ikke, men der kan selvfølgelig være visse jobtyper, hvor arbejdsgiveren har krævet nogle bestemte forudsætninger, f.eks. det, jeg nævnte, at hvis en hiphopbutik søger en kvik ung mand, så er jeg måske ikke lige den, man kommer i tanke om i første omgang.
Uno Larsson (DF), 2002-02-27:
Ja, det vil jeg da gerne tro på, og jeg vil også gerne tro på arbejdsformidlingen.
Men de kan stå med loven i hånden og sige: Dig vil jeg ikke have til det stykke arbejde.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-02-27:
Det skal være helt klart, at det er regeringens politik, at der ikke skal ske forskelsbehandling af personer, der søger arbejde, heller ikke begrundet i alder.
Det er arbejdsformidlingens opgave at formidle kontakt mellem arbejdsgivere og arbejdssøgende, og arbejdsgivere skal tilbydes arbejdskraft, og arbejdssøgende skal tilbydes arbejde.
14.25 Når arbejdsformidlingen skal udvælge egnede arbejdssøgende til en konkret jobordre, skal der være overensstemmelse mellem den arbejdssøgendes kvalifikationer og jobprofilen.
Det er selvfølgelig arbejdsgiveren, der formulerer kvalifikationskravene til stillingen, og hvis en arbejdsgiver har bedt arbejdsformidlingen om at skaffe en person med nogle bestemte kvalifikationer, er arbejdsformidlingen som udgangspunkt forpligtet til at finde en person, der matcher arbejdsgiverens behov.
I sidste ende er det naturligvis arbejdsgiveren selv, der bestemmer, hvem der skal ansættes i virksomheden.
Lad mig til sidst sige, at jeg ikke er bekendt med, at arbejdsformidlingen som sådan foretager, hvad hr. Uno Larsson kalder graverende forskelsbehandling af ældre jobsøgende.
Hvis der skulle være enkelte problemer, skal jeg understrege, at det ikke sker med min billigelse.
Hr. Uno Larsson nævner så en konkret sag, og den er jeg ikke bekendt med.
Jeg kan som minister ikke tage stilling til konkrete sager, men hvis hr. Uno Larsson mener, at der er sket en fejl, vil jeg selvfølgelig meget gerne undersøge denne her sag.
Men det er min klare overbevisning, at personalet på arbejdsformidlingerne formidler arbejde uden at aldersdiskriminere de ledige.
Uno Larsson (DF), 2002-02-27:
Er det efter ministerens mening acceptabelt og i overensstemmelse med regeringens seniorpolitik, at arbejdsformidlingen opfordrer ældre jobsøgende til at undlade at søge et bestemt job alene med den begrundelse, at arbejdsformidlingen finder den pågældende for gammel til det annoncerede job, og i benægtende fald hvad vil ministeren da gøre for at standse den graverende forskelsbehandling af ældre jobsøgende?
Jeg tager udgangspunkt i en sag fra Randers, hvor en arbejdsløs blev forskelsbehandlet af arbejdsformidlingen. Personen henvendte sig til formidlingen om et annonceret job
i it-branchen
Personen blev opfordret til ikke at søge jobbet med den begrundelse, at personen var for gammel - jeg skal lige sige, personen var 41 år, så han hører ikke engang med til det grå guld - i stedet for at blive spurgt, hvad han kunne lave, hvilke kundskaber han havde.
Det gjorde man absolut ikke.
Så kan det samtidig undre én, at i kap. 2 i loven står nøjagtig det samme om forskelsbehandling, men alderen er ikke med.
Men hvis man så bladrer lidt i den og kommer hen til kap. 2, stk. 4, står der så, at efter EF-Traktatens art. 13 kan Rådet for Den Europæiske Union på forslag af Kommissionen træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til bekæmpelse af forskelsbehandlingen - nu behøver jeg ikke at læse det hele - men der er alderen med.
Det vil jeg godt have en forklaring på.
Så vil jeg selvfølgelig godt have et svar på, hvad ministeren vil gøre i fremtiden.
»Er det efter ministerens mening acceptabelt og i overensstemmelse med regeringens seniorpolitik, når arbejdsformidlingen opfordrer ældre jobsøgende til at undlade at søge et bestemt job alene med den begrundelse, at arbejdsformidlingen finder den pågældende for gammel til det annoncerede job, og i benægtende fald, hvad vil ministeren da gøre for at standse denne graverende forskelsbehandling af ældre jobsøgende?«
Svend Erik Hovmand (V), 2002-02-27:
Altså jeg vil gerne se de korrekte citater, inden jeg forholder mig til dem, for jeg har efterhånden været præsenteret for en række citater, som er revet ud af deres sammenhæng.
Derfor vil jeg blot afslutningsvis sige, at jeg tror, der er behov for, at Socialdemokratiet begynder for det første at interessere sig lidt mere for, hvad regeringen rent faktisk har sagt og skrevet i denne her sag, og for det andet også for, hvad man selv har bidraget med i denne her debat.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-02-27:
Jeg vil nu sige, det er meget, meget langt fra det spørgsmål, vi stiller her, at blande grønne afgifter ind i den sag.
Skatteministeren startede - for lige at repetere i forhold til hr. Thomas Adelskov - med at sige, at skattestoppet ikke hindrer øget brugerbetaling.
For lige at få det klarlagt: Vil det sige, at skatteministeren er enig med undervisningsministeren i, at man godt kan hæve brugerbetalingen, f.eks. på aftenskolerne, med 50 pct., som man gør, og så sige, at man så giver en skattelettelse på helt andre områder, på miljøafgiften og på momsafløftning til virksomhederne?
Når man så har gjort disse to ting, har man overholdt skattestoppet.
Altså man tager fra dem, der går på aftenskole, og giver til noget momsafløftning, og så er alt i orden.
Er det skatteministerens opfattelse?
Er skatteministeren enig med undervisningsministeren i dette synspunkt?
Svend Erik Hovmand (V), 2002-02-27:
Jeg beklager, at jeg ikke huskede at svare på hr. Adelskovs spørgsmål.
Det skyldes måske nok, at det faktisk var det svar, jeg gav som indledning til denne debat, hvor jeg sagde, at jeg for det første er enig i det, statsministeren har sagt, og at man for det andet skal være opmærksom på, at hvis det er ren brugerbetaling, altså betaling for et rent forbrug, så er det én ting, men hvis man lægger en hel del skatter ind i denne her brugerbetaling, som den tidligere regering eksempelvis har gjort det med grønne afgifter på vand osv., så er det jo pludselig noget helt andet, vi snakker om.
Jeg vil godt sige, når hr. Vernersen siger, at denne her debat er startet af Venstre, at den er startet af Socialdemokratiet.
Den er startet af Socialdemokratiet, da man begyndte på de grønne afgifter og begyndte at blande alt muligt sammen omkring brugerafgifter og adfærdsregulerende effekter og så havnede ovre i det, der er rent fiskalt, nemlig en skat, som vender den tunge ende nedad, på almindeligt forbrug for almindelige mennesker.
Det gælder på elområdet, det gælder på vandområdet, det gælder på en række andre områder, hvor de grønne afgifter virkelig har haft en effekt, som jeg tror de fleste skatteborgere udmærket er klar over.
Thomas Adelskov (S), 2002-02-27:
Jeg vil godt takke for redegørelsen om blyfri benzin, den havde nu bare ikke noget at gøre med mit spørgsmål.
Jeg spurgte sådan meget konkret, om ikke det var korrekt, at det af den hjemmeside, som skatteministeren for et øjeblik siden refererede til, også fremgik, at hvis man ville hæve en brugerbetalingsafgift, så ville det modsvares andre steder af en skattenedsættelse.
Det var sådan det, mit spørgsmål gik ud på, og også det, andre spørgere i dag har forsøgt at få skatteministeren til at svare på.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-02-27:
Nu siger skatteministeren, at vi ikke skal blande brugerbetaling sammen med noget fiskalt, men sagen er jo, at hele denne her debat er startet i Venstre, og at den er startet af Venstres daværende formand og den nuværende statsminister.
Der er forskellige citater af, hvad statsministeren sagde til Berlingske Tidende tilbage i 1999, 2000 og 2001, og et af dem lyder: »Vi skal ikke have denne brugerbetaling, den giver fordelingsmæssige problemer, og den rammer de laveste indkomster.« Dette synspunkt er jo langt, langt, langt fra det synspunkt, som skatteministeren her giver udtryk for, nemlig at man godt kan etablere brugerbetaling på forskellige områder.
Det er jo et helt, helt andet synspunkt, som jeg synes det er meget, meget vigtigt at få afklaret, og hvis ikke det kan afklares her, så må vi arbejde videre og eventuelt bede statsministeren om at besvare spørgsmålet her. En ting er i hvert fald sikker: De svar, der er givet indtil nu, har skabt mere uklarhed, end der var ved starten
af mødet her.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-02-27:
Altså vi skal stadig væk forstå skattestoppet således, at det er individbaseret, ikke sandt?
Det vil sige, at hvis det enkelte menneske bliver udsat for en brugerbetaling, så skal vedkommende også have tilsvarende lempelser i andre skatter og afgifter.
Det er sådan, skattestoppet skal forstås, ikke sandt?
Hvis det fortsat skal forstås sådan, vil ministeren så kunne sige allerede nu, at på sundhedsydelser og på de ydelser, der ligger inden for det offentlige, vil man ikke kunne pålægge mere brugerbetaling, og at sådan skal skattestoppet forstås? Det er i hvert fald den måde, vi andre af adskillige artikler og adskillige indlæg har forstået det på, statsministeren har sagt.
Kunne man ikke prøve at analysere, direkte forklare den undrende befolkning, hvad det helt præcist betyder med skattestop og brugerbetaling?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-02-27:
Vi kommer tilbage til bevisbyrdespørgsmålet i et senere spørgsmål.
Men må jeg sige, at spørgsmålet her jo ikke afspejler de aktuelle forhold på det danske arbejdsmarked.
Den helt overordnede tendens er jo, at der er mangel på arbejdskraft.
Det er selve udgangspunktet for denne og den tidligere regerings arbejdsmarkedspolitik.
Hvad er det for arbejdsgivere, som i stor stil skulle ønske deres ansatte på deltid?
Generelt mangler de jo arbejdskraft, og de seneste statistikker viser da også, at flere og flere arbejder på fuldtid.
Så er der en modsat tendens, nemlig at der rundtomkring findes lønmodtagere, som f.eks. af familiemæssige grunde har brug for at arbejde på deltid et stykke tid, men som ikke kan på grund af overenskomsten.
Det kan være, at deres børn i puberteten får nogle vanskeligheder, der gør, at far eller mor skal være hjemme efter skoletid for at tage sig af dem, det kan være, mens børnene er små, at man har brug for at tage sig lidt mere af børnene, eller at ældre medarbejdere i en periode har brug for at trappe ned.
I en rapport fra december 2000, der hedder »SiD'erne og arbejdstiden«, fremgår det, at 20 pct. af SiD'ere ønsker en kortere ugentlig arbejdstid, også selv om der ikke ydes lønkompensation.
for, at SiD'eren kan gå ned i tid
Det er lige præcis den situation, regeringens forslag tager højde for, og det synes jeg man skulle forholde sig til i stedet for at tale om lønmodtagere, der bliver tvunget ud i en økonomisk uholdbar situation. Det, vi taler om, er en ret for lønmodtageren og arbejdsgiveren for den enkelte til at aftale en nedsat arbejdstid.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-02-27:
Tak for denne besvarelse, i første omgang i hvert fald.
Angående Schengen: Jeg synes, ministeren fuldstændig forbigår, at det et et kolossalt problem med Schengen, at der ikke er kontrol ved grænsen, når ministeren også anerkender, at det medfører, at den illegale import er eksploderet.
Man skulle tro, at en skatteministers udgangspunkt ville være, at det er et reelt problem, og at det enten bør sikres, at der er noget kontrol, så man ad den vej kommer det til livs, eller sikres, at konkurrencevilkårene er af en sådan karakter, at færre kan se fornuften i at transportere sig syd for grænsen for at købe ind. Der blev lavet en GfK-undersøgelse tilbage i august, og den viste, at ca. 40 pct. det samlede spiritusforbrug blev købt uden for landets grænser.
Der er lavet en ny GfK-undersøgelse i november, en uafhængig undersøgelse, som viser, at det nu er over 50 pct. for spiritussens vedkommende, og man kan jo lave tilsvarende undersøgelser på de andre områder.
Jeg tager af og til over grænsen, og når man står og kigger på folks ageren ved hylderne og ser, hvilke mængder der bliver taget ned og bliver bragt ud i bilerne, kan man ikke forestille sig andet, end at det ville være meget nemt
for myndighederne at sikre, at det cirkus ikke fortsatte, sådan som det foregår nu.
Jeg kan altså ikke forstå, at skatteministeren tager så let på det.
Men man tyvstarter om 1 år, siger skatteministeren, og kan ministeren konkretisere, hvad det betyder?
Hvis man, efter at Schengenaftalens praktiske del trådte i kraft i Danmark i marts sidste år, er taget en tur over f.eks. den dansk-tyske grænse, har man kunnet se, at de varemængder, som folk tager ned af hylderne og putter ind i deres biler for at køre hjem og fornøje sig med, er blevet større og større.
Salget fra de butikker vokser og vokser, og man kan se, at det, folk nu tager med hjem, ikke som tidligere hovedsagelig er øl, som jo har været populært i mange år.
Det er i stigende grad spiritus og cigaretter, som ryger ind i bilerne og bliver kørt hjem, for folk har fornemmelsen af - og det er jo også rigtigt - at der ikke er nogen rigtig kontrol ved grænsen længere.
Derfor har jeg stillet dette spørgsmål til skatteministeren for at finde ud af, hvad regeringens planer er for at imødegå den stigende import af varer, som ikke bliver beskattet og ikke er afgiftsbelagt i Danmark.
I virkeligheden er vi jo nu også i den situation, at der ikke er ret meget kontrol, at folk tager større mængder spiritus og cigaretter med hjem, end det er tilladt.
Lene Espersen (KF), 2002-02-27:
Jeg tror, at hr. Keld Albrechtsen, som han nu engang har for vane, er lidt forud for sin tid.
Nu er den her sag og det her forslag, som foreligger fra det spanske formandskab, jo fuldstændig på det indledende stadie, og før man drager for mange klokkeklare konklusioner, synes jeg, vi skal prøve at afvente at se, hvad der overhovedet kommer af drøftelse i arbejdsgruppen.
De principielle holdninger, som jeg har redegjort for her, er naturligvis regeringens politik, og så må vi se, hvilken gang på Jorden denne sag får. Det forslag, som regeringen har fremsat, står vi selvfølgelig hundrede procent bag, det lovforslag, der handler om antiterrorbekæmpelse, men det har jo ikke noget med dagens spørgsmål at gøre.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-27:
I det spanske papir, som altså kommer fra den her arbejdsgruppe under Ministerrådet, står der, at disse handlinger, der kan ske ved demonstrationer, er medtaget i rammeafgørelsen om bekæmpelse af terrorisme, artikel 1, hvor denne forbrydelse, altså vold i forbindelse med en demonstration, karakteriseres som kriminel.
Det vil sige, at formandskabet i EU altså har den opfattelse, modsat det, ministeren lige har sagt til Folketinget, at det, der kan ske i forbindelse med en demonstration, er omfattet af rammeafgørelsen om bekæmpelse af terrorisme.
Det er en officiel tolkning, som formandskabet i EU har af rammeafgørelsen.
Det er en anden tolkning end den, ministeren har givet udtryk for over for Folketinget.
Derfor vil jeg godt spørge: Oplever ministeren ikke, at det er et ret betydeligt problem, at formanden i EU siger, at den rammeafgørelse om terrorisme omfatter altså demonstration?
Lene Espersen (KF), 2002-02-27:
Vi diskuterer et eventuelt forslag, der muligvis skal under drøftelse i en arbejdsgruppe, og det forslag handler først og fremmest om udveksling af oplysninger om terrorhandlinger.
Så jeg synes, at det her spørgsmål har en tendens til at udvikle sig til at være en diskussion om alt muligt andet end det, som spørgeren oprindelig spurgte til.
Og som jeg allerede har tilkendegivet over for hr. Keld Albrechtsen, så følger den her sag, såfremt den overhovedet får nogen gang på Jorden, fuldstændig de sædvanlige arbejdsgange i EU-processen.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-27:
Ministeren siger nu, at man skelner altså klart i den danske regering mellem det, der sker ved demonstrationer, og så det, der er omfattet af terrorlovgivningen.
Det fremgår jo også af det, ministeren selv har skrevet til Folketinget som bemærkning til lovforslaget, nemlig at Politidirektøren i København mener, at der er visse overtrædelser af straffeloven, som uden at forholdet vil være direkte omfattet af de foreslåede bestemmelser i straffeloven - altså om terrorbekæmpelse - erfaringsmæssigt vil kunne opleves som en alvorlig skade på navnlig et lands politiske og samfundsmæssige struktur og dermed skræmme befolkningen, osv. osv., og der relateres så til demonstrationer.
Så det er altså en tankegang, som også Politidirektøren i København har
Jeg ved så ikke, om ministeren personlig har læst bemærkningerne til det lovforslag, men det må ministeren vel have gjort, det er jo ministerens eget forslag.
Og det vil sige, at den tankegang, som ligger i det spanske forslag, altså også findes hos Politidirektøren i København.