runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-02-21:
Jeg har givet udtryk for, at udenrigsministerens udtalelse jo understreger den dybe bekymring over den måde, hvorpå udviklingen foregår.
Vi følger udviklingen i Israel og i det palæstinensiske område, men nu har vi forholdt os til den seneste politiske udvikling i Israel, og det giver anledning til bekymring, dyb bekymring, og det er jeg ganske enig med udenrigsministeren i.
Og mere er der faktisk ikke at sige om spørgsmålet.
Svend Aage Jensby (V), 2001-02-21:
Tak for det til statsministeren.
Jeg er helt enig i, at jeg fik besked på fra statsministeren, at regeringen nærer dyb bekymring.
Det er jeg helt med på.
Nu spørger jeg, som jeg har gjort i spørgsmålet, og forventer også at få et svar: Er statsministeren enig med udenrigsministeren, når denne siger således i medierne om en demokratisk valgt leder i et andet land: »Det er klart, at vi ikke kan stå og klappe over den mands generalieblad.
På trods af den mand, på trods af hans fortid, på trods af hans politik kan vi fastholde perspektivet for fred i Mellemøsten.«
Er det udtalelser, som statsministeren kan erklære sig enig i, eller kan statsministeren ikke erklære sig enig?
Mogens Lykketoft (S), 2001-02-21:
Jeg kan egentlig undre mig over, at hr. Peter Skaarup har opretholdt det her spørgsmål efter det timelange samråd, vi havde i Folketingets Udenrigsudvalg i går, for hr. Peter Skaarup ved udmærket godt, hvad jeg har sagt, hvad jeg mener med det, og at det, jeg har sagt, og det, jeg mener med det, er i nøje overensstemmelse med, hvad et meget stort flertal i Folketinget har udtrykt af politisk holdning til Mellemøsten i en vedtagelse den 28. november sidste år. Der er sådan set ikke så meget mere at sige.
Hr. Peter Skaarup og andre kan have den opfattelse, som jeg er helt sikker på er forkert, at et åbenhjertigt ordvalg om det, der er vores dybe bekymring, og at vores holdning klart udtrykkes, skader vore muligheder for at trænge igennem med synspunkterne og gøre os gældende i forhold til den israelske regering.
Det tror jeg ikke, men jeg har heller ikke nogen illusioner om, at Danmark på egen hånd kan løse den tragiske konflikt i Mellemøsten.
Vi kan måske sammen med de andre lande i EU lægge et lod i vægtskålen for en retfærdig og varig fredsløsning.
Men jeg må indrømme, at den har meget dystre udsigter lige nu.
Jeg havde ikke forestillet mig, at jeg her i dag skulle gå ind sådan i en generel historievurdering sammen med hr. Peter Skaarup.
Vi kan hver have vores mening om, hvad høge og duer kan udrette.
Så vil jeg godt sige til både hr. Peter Skaarup og hr.
Jens Hald
: Jeg kan i og for sig beklage, at de ikke har ledsaget - sådan forstår jeg det - de andre kolleger her i Folketinget, der netop har besøgt selvstyreområderne, for jeg tror, det ville være en god anskuelsesundervisning for de herrer at tage en tur derned og dermed få en solid og ordentlig baggrund for at forstå, hvorfor det er piskende nødvendigt og overordentlig rimeligt, at vi er til stede med en bistandsindsats, både for at få det samfund til at fungere og fungere fremadskridende mere demokratisk, når der engang bliver fred, og også for, at en befolkning, der økonomisk i den grad er stranguleret, har en chance for at overleve.
for, at EU i disse uger og måneder sørger for de udbetalinger af statsindtægter til selvstyret, som israelerne holder tilbage i forhold til de aftaler, der er indgået.
Peter Skaarup (DF), 2001-02-21:
Jeg siger da tak for svaret, som trods alt var et svar.
At jeg så er meget uenig i det, som udenrigsministeren siger, er en anden sag, for jeg mener faktisk ikke, at det forslag, der blev vedtaget i Folketinget tidligere på året, overhovedet behandlede spørgsmålet om, hvem man skulle vælge ved et demokratisk valg i et andet land. Altså på det tidspunkt var der mig bekendt overhovedet ikke udskrevet et valg i Israel.
Det var overhovedet ikke engang på tale, at Sharon eventuelt ville blive premierminister, så den vedtagelse tog ikke stilling til det spørgsmål, og derfor mener jeg ikke, at de udtalelser, som udenrigsministeren er kommet med, overhovedet kan sammenkædes med det, Folketinget vedtog i sin tid.
I Dansk Folkeparti stod vi slet ikke bag den udtalelse; men det er så en anden sag.
Med hensyn til udtalelserne hæfter jeg mig ved, at den israelske ambassadør meget kraftigt reagerede og sagde: Det
er udiplomatisk, det er uklogt, det er med til at forpeste mulighederne for et ordentligt samarbejde mellem Israel og Danmark.
Jeg vil godt spørge udenrigsministeren, om udenrigsministeren vil fastholde den linje, for udenrigsministeren kan få nok at gøre, hvis vi skal til at give karakterer til forskellige statsledere rundtomkring i verden, der bliver demokratisk valgt.
Så vil jeg godt spørge, om man på samme måde over for palæstinenserne har fordømt Arafat som palæstinensisk leder.
Har man til Arafat sagt: Vi fordømmer, at man på jeres område har rettergange, der ikke foregår retfærdigt.
Har man fordømt palæstinenserne f.eks. i dag, hvor det er kommet frem, at der er den slags rettergange?
Jens Hald Madsen (V), 2001-02-21:
Men det, der jo er spørgsmålet om åbenhjertighed, er, om man kan sige om en nyvalgt premierminister, at »vi ikke kan stå og klappe over den mands generalieblad.« Der vil jeg gerne spørge udenrigsministeren: Mener regeringen, at vi skal stå og klappe over Arafats generalieblad, eller er han lige så slem som Sharon?
Mogens Lykketoft (S), 2001-02-21:
Jeg vil gerne sige om rettergange, at vi har udtalt os fordømmende om de henrettelser, der har fundet sted i palæstinensiske selvstyreområder, og indtrængende henstillet, at der ikke eksekveres nye dødsdomme.
Jeg mener i det hele taget ikke, at man ved en samlet vurdering af dansk Mellemøstenpolitik kan sige, at den på nogen måde har været ubalanceret, men jeg mener til gengæld, at som situationen har udviklet sig i området i det sidste halve år, er der en meget stærk forpligtelse for Danmark til at sige to ting, og det har jeg indtryk af at et stort flertal i Folketinget bakker op efter det samråd, jeg i går deltog i: For det første: Det er bekymrende i forhold til Folketingets vedtagelse af den 28. november, hvor vi klart tog afstand fra de ulovlige bosættelser og udvidelser af dem, at den mand, der har været drivkraften i bosætterpolitikken, nu er leder af Israels regering.
Den politik, der drives på med, er den værste anstødssten for dannelsen af en levedygtig palæstinensisk stat.
Det andet er, at det reaktionsmønster, den israelske regering har valgt og fortsat vælger, skaber, bidrager til en voldsspiral fra begge sider, bidrager til økonomisk udsultning af de palæstinensiske selvstyreområder og risikerer simpelt hen at fjerne en handledygtig modpart til at forhandle en fred med.
De to synspunkter vil jeg ved enhver lejlighed udtrykke over for Israels regering.
Jens Hald Madsen (V), 2001-02-21:
Nu nævnte udenrigsministeren selv spørgsmålet om retsvæsenet
i de selvstyrende områder
Derfor vil jeg spørge udenrigsministeren: Hvis det viser sig, at de politifolk, som henrettede de mennesker, som blev anklaget for spionage for Israel osv., har været under det danske bistandsprojekt for politiuddannelse, vil det så få nogen konsekvens for den danske bistand til det politiprogram, som er i det palæstinensiske selvstyreområde?
Peter Skaarup (DF), 2001-02-21:
Dansk Folkeparti synes også, det er rigtigt, at vi af og til siger til israelerne, hvis de går for langt: Det her går ikke, her må vi komme med vores fordømmelse.
På samme måde bør man gøre det over for palæstinenserne, men der er altså den forskel, som vi ser det, at man i øjeblikket pumper millioner af danske bistandskroner i det palæstinensiske selvstyreområde, og man gør dem ikke afhængige af hverken det eller det andet, f.eks. at de gjorde op med de rettergange.
Det gør man ikke.
Der lader man bare stå til.
Med hensyn til udtalelserne vedrørende Sharon: Jeg kan forstå, at udenrigsministeren åbenbart stadig væk mener, at de er vældig diplomatiske, selv om den israelske ambassadør i Danmark bestemt ikke mente det og mange andre heller ikke mener det; men det er så, hvad det er.
Hvis udenrigsministeren skal kigge lidt på, hvem der egentlig har opnået fred, f.eks. i Mellemøsten, så var det jo netop to høge: Begin, der på det tidspunkt af mange betragtedes som en terrorist, og Sadat, som også var høg.
De lavede aftalen om den fred mellem Egypten og Israel, som vi har i dag.
Der vil jeg godt spørge udenrigsministeren: Er det i virkeligheden ikke en mulighed, at netop to høge kan lave en fred, der virkelig kan holde, hvorimod det er sværere for nogle, der ikke er høge, som har det sværere med deres bagland?
Søren Kolstrup (EL), 2001-02-22:
Hr. Hans Christian Schmidt tror jeg talte sort, meget sort.
Jeg prøvede på at fremføre, at der var nogle gode erfaringer, som man kunne optimere i forbindelse med en omlægning.
Der tror jeg, der er noget, hr. Hans Christian Schmidt meget grundlæggende har misforstået.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-02-22:
Jamen der er ingen grund til at slå op i noget hæfte for at diskutere, hvordan man kører dybstrøelse ud.
Jeg vil hellere sige til hr. Søren Kolstrup, og hurtige svar behøver han heller ikke at give mig: Lad nu være med at miskreditere de økologiske landmænd.
De gør det godt.
De forsøger også at lave bæredygtig udvikling, og jeg synes ikke, det klæder Enhedslisten at forsøge at bringe dem i en situation, som om de ikke skulle overholde de spilleregler, der findes.
Det gør de selvfølgelig.
Det synes jeg hr. Søren Kolstrup skulle lægge som linje for eftertiden.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-02-22:
Kun lige det korte eksempel til hr. Søren Kolstrup, når nu vi taler om tekniske løsninger og den måde, man kolporterer debatten på her i landet og gjorde det i TV-Avisen. En altereret TV-Avis-journalist stod over for en landmandsrepræsentant, og uunderbygget og talentløst skældte
han ham huden fuld over, at dansk landbrug ikke havde taget tekniske løsninger i brug, for det kunne man finde ud af i Holland.
På det tidspunkt kørte to hollandske anlæg ganske fornuftigt, inspireret og lavet af danskere.
Det er det, jeg kalder at sætte en diskussion i gang her i landet, som skaber et billede af tekniske løsninger, som ikke holder.
Men det er dog utroligt, at vi ikke er nået længere her.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-02-22:
Men hvordan, vil jeg spørge hr. Søren Kolstrup, kan man den kunst, når man nu bruger dybstrøelse, at køre det ud løbende hele tiden? Det er vel netop ideen med dybstrøelse, at dyrene går oven på den dybstrøelse.
Det er også derfor, at hr. Søren Kolstrup er kommet i den situation, når han talte om ammoniakfordampning for ikke så lang tid siden.
Der er jo en voldsom ammoniakfordampning fra dybstrøelse, men det gode er, at dyrene jo i hvert rent dyrevelfærdsmæssigt har det særdeles godt.
Jeg forstår, at vi nu har forladt gyllen, for den skal i beholdere som alle andre steder.
Men hvad så med den her dybstrøelse?
Søren Kolstrup (EL), 2001-02-22:
Til CD: Tekniske løsninger kan være udmærket, hvis du har en fugl i hånden.
Man må skelne imellem, om du har en fugl i hånden eller den er på taget.
Hvis du har en teknisk løsning her og nu, kan den jo være fin, men det springende punkt er, om man forventer, at der ud i en eller anden fremtid kommer en teknisk løsning dalende ned fra himlen.
Jeg talte imod det tekniske fix, ikke imod en fundamental omlægning, og at bruge al den viden, al den erfaring, man har i den forbindelse, er selvfølgelig fint.
Det er det ene forhold.
Og det andet forhold, som er til hr. Hans Christian Schmidt,
er, at jeg tror, at vi skal dele diskussionen op i to dele og lige dvæle et lille øjeblik ved den der med dybstrøelsen.
Det i sig selv er jo et gode, ikke?
Diskussionen går jo dybest set på, om vi vil tilføre
den tilstrækkelige halm
om vi vil bruge halmen på den rigtige måde, ikke?
Det er bare for at holde fast i den.
Det er dér, den politiske diskussion går. Så kommer det andet spørgsmål, som hr. Hans Christian Schmidt hæftede sig ved.
Det var det der med oplagring kontra udbringning, og der lyder det gode spørgsmål: Hvorfor ikke lave den udbringning så hurtigt og så hensigtsmæssigt, når det er muligt, men under den ufravigelige forudsætning, at det netop er dybstrøelse, vi taler om, og kun den, der bringes ud?
Thorkild B. Fransgaard (UP), 2001-02-22:
Forslagsstillerne skriver i bemærkningerne, at der hersker en udstrakt uenighed om, hvordan reglerne for vurderingen af virkningen på miljøet skal fortolkes og praktiseres, hvor der sker udvidelse af svinefarme.
Ja, men det må vi så sørge for at gøre klart, sådan at man kan forstå, hvordan det skal fungere, men noget, der er endnu vigtigere, er, at de mennesker, der skal udvide, står helt uforstående over for det, men igen, det må vi så forenkle sådan, at det kan forstås.
Det gælder selvfølgelig ikke bare på svinefarmområdet, men det gælder også, når andre erhverv skal udvide.
Det gælder, når det drejer sig om VVM-vurdering, men det gælder så sandelig om alle godkendelsesprocesserne.
Men det er jo ingen begrundelse for at stoppe et erhverv og sige til erhvervet, at nu må det ikke udvide sin produktion.
Nej, så må vi gøre det så klart, at det er forståeligt.
, fordi der mange steder trænger til at blive moderniseret, og mange steder trænges der også til, at der bliver mulighed for i et mindre samfund måske at flytte lidt længere ud. I det hele taget er det en forkert måde at gribe det an på.
Vi mener ikke, vi på nogen måde her i Folketinget skal være med til, at der skal stoppes for nogen produktion.
Tværtimod skal vi være med til, at produktionen i Danmark har så gode forhold som muligt.
Det gælder også svineproduktionen.
Det er nu engang produktionen, der er grundlaget for hele vort velfærdssamfund.
Hvis vi begynder at tænke i den retning, at nu er der nok produktion på det og det område, så bliver der til sidst ingen penge til at holde vores velfærdssamfund oppe.
Hvis vi nu sagde stop, ville det derfor være det samme som at sige, vi ikke ønskede et landbrug her i Danmark.
Det kan vi ikke.
Der skal selvfølgelig være balance i tingene, men det er der også allerede nu.
Der skal jo være harmonisering, når man bygger en svinefarm, eller når man udvider.
Der er nogle regler for, hvor mange dyr man må have i forhold til det antal hektarer, man råder over.
Det skal selvfølgelig overholdes.
Det skal selvfølgelig også overholdes på alle områder, så det ikke skader miljøet.
Spørgsmålet er bare, om vi kan sende et signal ud, sådan at det er forståeligt både for myndighederne og for svineproducenterne.
Jeg vil anbefale, at vi siger nej til det forslag, der ligger her, og så vil jeg i øvrigt sige tak til miljøministeren for den måde, han fremlagde sin argumentation på, nemlig at der skal være balance i tingene.
Det er dét, det drejer sig om.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-02-22:
Jeg sagde noget helt andet.
Jeg sagde, at i høringsfasen, hvor den har været ude bl.a. hos Dansk Naturfredningsforening, som jo indimellem har nogle medlemsproblemer, kørte man en kampagne en halv snes dage, før vandmiljøplanen skulle offentliggøres, som var meget massiv, kolporteret af TV-Avisen på et yderst spinkelt grundlag.
Det var den ene side af det.
Jeg vil gerne have de tekniske løsninger, men jeg er helt klar over, at hr. Søren Kolstrup hader tekniske løsninger.
Det ved jeg udmærket.
Det at lave miljø er jo også et følelsesmæssigt religiøst forhold, og hvis ikke det at arbejde med miljø giver afsavn og gør ondt, er det så ikke noget værd?
Tekniske løsninger, som kan løse ting og har vist at kunne løse ting på mange områder, ved jeg Enhedslisten afviser til enhver tid.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-02-22:
Jeg tror, jeg hørte hr. Søren Kolstrup sige noget om, at de økologiske landmænd, som brugte meget dybstrøelse, og som kørte al gødning ud, altså strøelse, gylle osv., med det samme, havde gode resultater.
Er det hr. Søren Kolstrups opfattelse, at man løbende kan køre gylle ud hele året igennem?
Det er jo sådan set ikke så meget indholdet i forslagsstillerens tale, altså det, der kommer fra hr. Jørn Jespersen.
Men det er mere bekymrende, at hr. Jørn Jespersen nu skaber usikkerhed og en ubalance ude omkring i kommuner og amter om, hvad det mon er, der er på vej.
Det er jo et forfærdeligt signal, man nu skal sende her fra Folketingssalen: Kære kommuner og amter, hvis I lige skulle være begyndt at finde ud af, hvad det i grunden er, vi går og skal lave herude, så har vi straks sat en meget sjov ting i gang. Jeg kan ikke kalde det andet, for det må være sjovt, når en hr. Jørn Jespersen kan stå herfra og sige, at det er meget spændende, meget mystisk, men der må komme noget, og ministeren vil afsløre det om 2-3 dage.
Og ministeren sidder og nikker, og så er der sådan set kun Folketinget og kommunerne og amterne, der overhovedet ikke aner, hvad det er for noget, der er på vej.
Det kan godt være, at ministeren finder, at det ikke helt er hans opgave at gå op og sige det her, men efter min opfattelse er det ministerens opgave at slå entydigt fast, at det, der er sendt ud til kommuner og amter, er administrationsgrundlaget.
Hvis SF har nogle ting, de synes kan være spændende at få ført frem, så må de jo gøre det ved en lejlighed, men det er ikke det, ministeren mener.
Henriette Kjær (KF), 2001-02-22:
Den seneste tids debat om svinebønder kontra landbobefolkning har fået os til sammen med en række andre fornuftige partier i Folketinget at være medforslagsstillere på dette beslutningsforslag.
Vi er i Det Konservative Folkeparti tilhængere af at give landbruget ordentlige arbejdsforhold.
Vi mener også, at landbruget hører til på landet.
Det undrer os derfor nogle gange, at de mennesker, der har bosat sig på landet, er så forundrede over, at der findes landbrug og dybest set ønsker det nedlagt.
Derfor vil vi med dette forslag give landmanden mulighed
for at placere sin gylletank i det åbne land, altså ude på markerne.
Da vi også ønsker os et smukt landskab, der ikke er bebygget i øvrigt, skal der selvfølgelig stilles krav om, at gylletankene skal placeres mest hensigtsmæssigt i forhold til landskabet, samt at de skal være afskærmede med beplantning.
Vi mener ganske enkelt, at dette er en af eneste holdbare løsninger, hvis vi fortsat ønsker os et rentabelt landbrug, der kan levere til både hjemmemarked og til eksport og dermed bidrage til en god betalingsbalance, ligesom det kan bidrage til den velfærd, vi også alle sammen ønsker os.
Dette forslag vil i hvert fald hjælpe på den problemstilling, der er opstået flere steder i landet, hvor naboer til svineproduktioner føler sig meget generet af gyllen.
Så bliver jeg også nødt til at sige her i forhold til den socialdemokratiske ordfører - der blev jo netop sagt, at landbrugene bliver større og større: Men det skyldes jo netop den regulering, man har sat ind.
Det er jo nærmest umuligt at opretholde driften på et mindre landbrug, og det skyldes de strukturændringer, der er kommet.
Det bliver vi så nødt til at se i øjnene.
Det er jo noget, Socialdemokratiet også har været med til at fremme, i og med vi har nogle berettigede miljøkrav.
Der bliver endda strammet op på dem nu i forbindelse med - det går jeg ud fra - at vi skal have ammoniakhandlingsplanen.
Så kræver det altså også, at de, der så er tilbage, får mulighed for at udvikle sig og udbygge deres produktion.
Derfor er det her forslag med til at kunne løse de problemer, der vil være mellem dem, der har erhverv på landet, og dem, der bare bor der.
Søren Kolstrup (EL), 2001-02-22:
Enhedslisten kan støtte det fremsatte forslag, og det kan vi af tre grunde.
Koncentrationen er, som det ganske rigtigt står i forslaget, massiv, hvad angår svineproduktionen i Danmark, endda meget på bestemte steder i Jylland.
For det andet er det meget veldokumenteret, at der er massive miljøproblemer.
Disse foreninger har udtrykt sig over for folketingsmedlemmer, over for Folketingets Miljøudvalg, lang tid før tv gik i gang med de her udsendelser.
Det var ikke TV-Avisen, der var banebrydende.
Det var ikke TV-Avisen, der satte dagsordenen.
Det var de borgere, der lokalt sluttede sig sammen og øvede indsigelse.
Hvis der er nogen, der er så naive, at de tror, at TV-Avisen sætter dagsordenen i det her samfund, så tror man galt.
Næh, TV-Avisen kommer, når de lugter lunten, og siger: Ah, her er vist noget, der kan bære, at der bliver sat fokus på det.
Men en tak til de borgerforeninger, der virkelig har sat den her diskussion i gang, og selvfølgelig også tak til de mediefolk, der bærer det synspunkt frem.
Man kan vælge klondikelinjen og sige
: Jo flere svin, jo bedre.
Eller man kan vælge at sige: Vi lukker bare øjnene.
Vi kan f.eks. måske rumme 30-35 millioner svin.
Bare vi kan afsætte dem til Riget i Midten, så er alt godt, og bare vi kan tjene valutakroner, så er alt godt. Skidt, pyt med miljøet.
Det kommer altid i anden række.
Så kan man vælge den linje, som CD er den fremmeste eksponent for: at finde en eller anden teknisk løsning.
Man håber altid, at der ud i en eller anden given fremtid vupti kommer en lækker teknisk løsning, som kan løse problemerne.
Endelig er der den tredje linje, som Enhedslisten skal anbefale.
Det er, at man får en grundlæggende omlægning af hele vores produktionssystem, som tager hånd om de her problemer.
Jeg vil meget gerne understrege, at når vi er gået ind for et stop, så er det ikke, fordi vi forestiller os, at man ikke kan udvide svineproduktionen i det omfang, det kan dokumenteres, at den er bæredygtig, men det skal man sandelig også kunne.
Jeg vil også gerne i den forbindelse for at rette enhver form for misforståelse sige, at ordet økologi ikke er et trylleord for Enhedslisten, men vi går ind for de økologiske grundprincipper.
I den forbindelse er vi dybt interesseret i to ting, nemlig at de økologer, der bruger masser af dybstrøelse, og de økologer, der bringer ud med det samme, har nogle fundamentalt fine tal for, hvordan man skal tage hånd om de her problemer.
Jeg synes, det er flot.
De skal have ros.
Jeg må varmt anbefale Husdyrproduktion nr. 14, 1999, til at studere, hvad disse økologer formår.
Margot Torp (S), 2001-02-22:
Jeg beklager meget.
Til hr. Hans Christian Schmidt vil jeg sige: Som miljøministeren gør rede for, kan der ikke efter den nugældende landzonelov, hvis det erhvervsmæssigt er nødvendigt, siges nej til det.
Men det, vi mener, er, at der med den nugældende lovgivning og med det brev, der kommer ud en af de nærmeste dage, er så meget regulering, som er nødvendig, frem til vi får Wilhjelmudvalget og alle de andre ting, så vi kan lave et mere permanent regelsæt på
området
Hans Christian Schmidt (V), 2001-02-22:
Vi vil jo senere få mulighed for at debattere selve forslaget, når jeg selv får ordet til sidst, men jeg vil godt opklarende lige spørge den socialdemokratiske ordfører, fru Margot Torp: Skulle det forstås sådan, at når man af primære årsager var imod forslaget, så var det på grund af, at det var et overflødigt forslag? Skal det forstås sådan, at Socialdemokratiet mener, at hvis man ellers tager hensyn til de landskabelige interesser og også naturens sårbarhed, så bør det være reglen, at man kan få lov til at placere gyllebeholdere ude på marken?
Altså at det sker under forudsætning af skærmende beplantning og hensyn til de landskabelige forhold og naturens sårbarhed?
Hvis man gør det, bør det så være reglen, at man kan få lov til at lægge gyllebeholdere ude på landet?