runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Auken (S), 1999-11-17:
Jeg har udtrykt mig uklart, hvis jeg har sagt, at det meste dioxin kommer til os mennesker fra luften.
Det, jeg prøvede at sige, var, at den luftbårne dioxin ikke kun kommer fra danske kilder, den kommer også fra internationale kilder.
Men hr. Jesper Kiel har jo fuldstændig ret.
Vores vurderinger - hr. Hans Christian Schmidt er inde på noget af det samme - tyder på, at 90-95 pct. af det dioxin, vi modtager, modtager vi gennem føden.
Og hr. Jesper Kiel har ret i, at et af problemerne ved dioxin er den svære nedbrydelighed, der kendetegner stoffet og så den opkoncentrering, der foregår i fødekæden.
Det er derfor, vi tager så hårdt fat på det.
Hr. Hans Christian Schmidt har ret i, at ca. halvdelen af det samlede dioxinudslip fra danske kilder stammer fra kraftværkerne, og vi mener, vi kan nedbringe det til en brøkdel, altså ca. 25 g stammer derfra.
Men vi mener, at med fremrykning af investeringer og de andre ting kan vi reducere det til virkelig næsten ingenting.
Og hr. Albrechtsen ved, at vi har en strategi, der siger, at vi vil overhovedet ikke have ting på losseplads, der enten kan genanvendes eller kan nyttiggøres til strøm og kraftvarme, og det er fortsat regeringens politik.
Hvis vi skal bruge affaldsforbrænding frem for andre metoder i en række tilfælde, så skal vi selvfølgelig sørge for, som hr. Hans Christian Schmidt med rette gør opmærksom på, at det sker på en betryggende måde. Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-17:
Jeg vil gerne sige tak for svaret.
Jeg vil godt spørge ministeren, hvad den undersøgelse består i, som nu foregår? Jeg er selvfølgelig tilfreds med, at styrelsen iværksætter en undersøgelse, men kunne det ikke være rimeligt, at man faktisk fik en samlet gennemgang af de aftaler, som MD-Foods har, for der har jo tidligere været problemer bl.a. i forbindelse med en aftale med FDB, som viste sig ikke at opfylde lovens krav.
Jørn Jespersen (SF), 1999-11-17:
Jeg kan forstå, at ministeren ikke kan bekræfte, at der foreligger en aftale, som det er fremgået af pressen.
Jeg synes, det interessante spørgsmål er, om ministeren kan afkræfte det.
Og det mener jeg sådan set ministeren har en forpligtelse til at kunne, for
Derfor synes jeg, det er lidt forstemmende, at ministeren ikke i dag er i stand til at afkræfte, at der forefindes en sådan monopolaftale.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren, om hun har tænkt sig i løbet af kort tid enten at kunne bekræfte eller afkræfte de rejste mistanker, så sagen bliver fuldt belyst.
Jeg vil også gerne spørge, om det efter ministerens opfattelse ville være lovligt, hvis der mellem MD og en detailkæde foreligger en aftale om, at detailkæden stopper sit forhold til en anden leverandør.
Er det lovligt for MD, som har et meget stort monopol på det danske marked at lave aftaler om, at en kunde dropper andre leverandører?
Pia Gjellerup (S), 1999-11-17:
Først til hr. Keld Albrechtsen vil jeg sige, at Konkurrencestyrelsen har oplyst til mig, at man vil indkalde en række aftaler, som det netop lå i det supplerende spørgsmål, der dækker en stor del af detailhandelen.
På den måde vil en gennemgang af disse eventuelt kunne finde indikatorer for, at der foreligger eksklusivbestemmelser eller eventuelle andre bestemmelser, der er i strid med konkurrenceloven og således afdække, om der er noget, der foregår ulovligt, eller - og det er så også til hr. Jørn Jespersen - kunne afkræfte det påståede: at der foreligger ulovligheder.
Jeg er jo ikke i stand til at kunne se, hvad der foregår overalt i verden, derfor sættes der en undersøgelse i gang, og når en sådan undersøgelse foreligger, vil jeg naturligvis også gerne delagtiggøre Folketinget i resultaterne af en sådan.
For så vidt angår tidshorisonten, har jeg ikke nogen præcis besvarelse at kunne give, men jeg håber selvsagt, at det kan ske inden for en kortere tid, fordi det er interessant for alle parter at vide: Er der spørgsmål, der kræver handling, eller foregår tingene på en forsvarlig måde?
For så vidt angår spørgsmålet om aftaler med tredjeparter, der går ud på, som hr. Jørn Jespersen formulerede det, at droppe andre, der kan jeg ikke sige andet, end at det naturligvis også indgår i undersøgelsen, da det ligger i kredsen af det, der kunne være i strid med lovgivningen.
Men vi har på dette tidspunkt, som Konkurrencestyrelsen har oplyst over for mig, ikke noget kendskab til, at der ligger sådanne eksklusivaftaler, som blev beskrevet i den udsendelse, der er refereret til i hovedspørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-17:
Jeg vil gerne sige tak for svaret, og jeg forstod det sådan, at man altså fra styrelsens side faktisk har indkaldt en række aftaler til gennemsyn, og at det i virkeligheden kommer til at omfatte aftaler, som repræsenterer en meget stor del af den samlede handel med mejeriprodukter i Danmark.
Jeg synes, det bliver meget interessant at se resultatet af den undersøgelse, og jeg vil gerne sige ministeren tak for tilsagnet om, at vi her i Folketinget også får lejlighed til at få en orientering om resultatet af den.
Så vil jeg godt spørge ministeren: I forbindelse med den undersøgelse vil man da være opmærksom på fra styrelsens og ministerens side, at sådanne klausuler jo kan formuleres på forskellig vis, således at noget, der måske på papiret tilsyneladende ligner en aftale, der er lovlig, godt i sin virkning ved hjælp af aftaler om et stort kvantum leverancer knyttet til forskellige rabatter osv., i realiteten jo udelukker, at andre leverandører kan komme ind i billedet.
Altså vil ministeren være opmærksom på, at der her faktisk på grund af et bestemt firmas monopolstilling er brug for en ganske kritisk indfaldsvinkel, når man gennemgår disse forskellige leveringsaftaler.
Jørn Jespersen (SF), 1999-11-17:
Jeg er knap så fuld af beundring for ministeren og Konkurrencestyrelsens initiativ som hr. Keld Albrechtsen er.
På den baggrund vil jeg gerne spørge, om det med ulovlig karteldannelse inden for elbranchen efter ministerens opfattelse var blevet afsløret, hvis man havde benyttet den samme fremgangsmåde i den sag, som man åbenbart gør, når det drejer sig om MD's monopol på det danske mejerimarked.
Ville det være kommet frem, hvad der lå af ulovlige aftaler og karteldannelser inden for elbranchen, hvis man havde bedt branchen selv orientere om, hvordan forholdene var på det pågældende tidspunkt?
Eller var det efter ministerens opfattelse de lidt skrappere midler, man i den anledning tog i anvendelse, der førte til, at man fik sagen bedre belyst?
Og så vil jeg gerne gentage mit spørgsmål fra før, som ministeren ikke svarede på: Ville det være lovligt efter ministerens mening, ville det være i strid med lovens bestemmelse om forbud mod misbrug af dominerende stilling, hvis en meget stor leverandør aftaler med sin kunde, at den pågældende kunde ikke får leverancer fra andre leverandører? Ville det være lovligt?
Pia Gjellerup (S), 1999-11-17:
Først til hr. Keld Albrechtsen kan jeg sige, at jeg helt deler interessen for at se resultatet af undersøgelsen, og jeg tror, at enhver og i særdeleshed også Konkurrencestyrelsen vil være særdeles opmærksom på, at der kan være forskellige udformninger af klausuler, og at man ikke alene skal se på bogstavet, men også den realitet, der følger deraf.
Så man vil selvsagt have en kritisk indgangsvinkel, ellers behøvede man ikke at have en undersøgelse.
Til hr. Jørn Jespersen kan jeg sige, at det jo er et lidt hypotetisk spørgsmål: Ville man, hvis man havde gjort noget andet i en helt anden sag, have fået et helt andet forløb?
Jeg synes, sager er relativt forskellige.
Vi har her at gøre med en meget stor virksomhed, hvorom man ved, at den er meget stor, og man ved om den, at den har en række forpligtelser i forhold til leverandører, i forhold til distribution og i forhold til tredjeparter.
Det er aftaler og forpligtelser for den pågældende store virksomhed, MD, som man følger løbende, og man vil selvsagt også i den sammenhæng, som det er blevet beskrevet her i undersøgelsen, følge: Er der andre elementer, der vil kunne afdækkes ved en indhentning af en række aftaler, der dækker en stor del af detailhandelen?
Vil man få indikationer her?
Det er på dem, man reagerer.
Det var også på dem, man reagerede i forbindelse med de sager, som hr. Jørn Jespersen henviste til i sit spørgsmål.
Så til spørgsmålet om, hvorvidt det ene og det andet er i strid med lovgivningen.
Der tror jeg, jeg allerede i mit indledende svar sagde, at en eksklusivaftale som beskrevet i tv-udsendelsen ville være forbudt i henhold til konkurrenceloven, og det kan jeg jo kun gentage for at fremme forståelsen.
Svend Auken (S), 1999-11-17:
Det var Miljøstyrelsens opfattelse, at den planlagte forsøgsafbrænding af shredderaffald kunne ske inden for rammerne af den miljøgodkendelse, som anlægget allerede havde, og at forsøget derfor ikke skulle have selvstændig godkendelse.
Denne opfattelse byggede styrelsen på, at forsøget kun ville strække sig over 1-2 måneder, at de gældende grænseværdier i godkendelsen af den aktuelle forbrændingslinje skulle overholdes, og at der blev foretaget udvidede emissionsundersøgelser med yderligere måling af tungmetaller og dioxin.
Den anden del af spørgsmålet handler om central kontrol.
Jeg vil gerne understrege, at kernen i det decentrale system, som vi har bygget op i Danmark, er, at det er de lokale myndigheder, der er ansvarlige for, at de miljøgodkendelser, vi giver, lever op til de gældende krav.
Den centrale kontrol med, at godkendelserne lever op til kravet, opnår vi gennem klagesystemet, hvor godkendelserne kan indankes for Miljøstyrelsen og videre til Miljøklagenævnet, hvis sagen er principiel.
Naboer og andre berørte samt visse grønne organisationer har adgang til at klage over myndighedernes afgørelse.
Fyns Amts godkendelse af afbrænding af flydende affald er, som spørgeren gør opmærksom på, påklaget til Miljøstyrelsen.
Det er virksomhedernes ansvar, at de overholder kravene i godkendelserne, og kontrollen udføres først og fremmest af virksomheden selv.
Men resultatet af virksomhedernes egenkontrol er tilgængeligt for tilsynsmyndighederne, og hertil kommer, at tilsynsmyndighederne foretager stikprøvekontrol for at efterprøve, om de oplysninger, de får fra virksomhederne, også faktisk er korrekte
Udslippet på Kommunekemi var heldigvis et særtilfælde, som der er al mulig grund til at se på med stor alvor.
Men jeg glæder mig over, som jeg har sagt før, at aldrig så snart blev det opdaget, før både virksomheden og Fyns Amt var enige om at standse produktionen, og det skete også.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-17:
Der er fuld sving på anstrengelserne for at få folk i arbejde.
Der gøres meget, og der kan gøre endnu mere.
Der er en stor, stor indsats foran os, og jeg glæder mig til at tage fat på den næste fase.
Indenrigsministeren kommer med de første udspil her i slutningen af måneden.
Jeg tror fuldt og fast på, at det kan lade sig gøre.
Jeg har set masser af gode eksempler på det i servicesektoren, i industrien, også i den offentlige sektor.
Og hvis vi lægger os i selen, hvis vi går ind i det på en positiv måde, så tror jeg på, at vi kan løse denne her opgave på en god måde.
Det vil tage noget tid.
Det vil kræve, at alle kræfter - også herinde - trækker i samme retning, men hvis det sker, så tror jeg, at vi kan nå ganske, ganske langt.
Så vil der være en positiv fremtid for de fleste, der er i det her land, og det er jo trods alt det, som i hvert fald regeringen lægger afgørende vægt på.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-17:
»Er ministeren enig i, at når samfundet ikke kan beskytte uskyldige borgere og forretningsdrivende mod overfald og hærværk, må det også være samfundets opgave at betale erstatning for ødelæggelserne?«
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-17:
Jeg kan sige til spørgeren, at under spørgetimen i går var spørgeren sammen med sin partifælle, hr. Thulesen Dahl, som sidder lige foran spørgeren - og spørgeren sidder lige bag ved hr. Thulesen Dahl - faktisk inde på samme emne, helt præcis
samme emne, og jeg kan derfor henvise til justitsministerens svar i går. Jeg har noteret mig udmeldingerne, herunder også, at justitsministeren er af den opfattelse, at det er at vende tingene noget på hovedet, når spørgeren vil have det offentlige, altså politiet, til at betale for ødelæggelserne.
Jeg synes, vi nu skal koncentrere os om at komme videre.
Og jeg har også noteret mig, at der ude på Nørrebro i befolkningen er et meget stærkt ønske om at komme videre, at sørge for, at de positive erfaringer, man har med at få mennesker i arbejde og til at fungere i samfundet på det danske samfunds grundlag, skal videreføres.
Nu gælder det om at se fremad.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-17:
Jeg takker selvfølgelig for statsministerens henvisning, og da jeg selv var til stede, kan jeg godt huske, at vi i går havde en snak om det her, men jo ikke fik særlig klare svar på nogen af de ting, vi spurgte om.
Derfor er det jo naturligt, at vi spørger statsministeren også ved denne lejlighed: Vil man på grund af de manglende indgreb, der blev foretaget over for det hærværk, de bølleoptøjer og den ballade, der foregik på Nørrebro, sørge for at holde de butiksejere, der bor i området, skadesløse for det omfattende hærværk, der skete? Jeg synes, det er meget oplagt at spørge om det, og jeg kan i øvrigt henvise til, at Socialdemokratiets ordfører på området, hr. Claus Larsen-Jensen, har udtalt sig i denne anledning og siger: I øjeblikket dækker forsikringen ikke for de forretningsdrivende, så derfor tager vi op, om ikke statskassen skal åbnes i dette tilfælde.
De signaler er altså sendt ud fra Socialdemokratiet for en uges tid siden, og derfor er jeg interesseret i at høre: Hvor langt er vi nået med det, og mener statsministeren ikke, det ville være rimeligt, at man giver en erstatning til de mennesker, som har fået smadret deres ejendele på grund af, at politiet ikke kunne gribe ind af forskellige årsager?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-17:
Som sagt kan jeg henvise til de hovedsynspunkter, som også justitsministeren var inde på i går.
De danske retsregler er jo skruet sådan sammen, at de, der forøger hærværk og må stå til regnskab for det, også er dem, der må være erstatningsansvarlige.
Jeg kan tilføje, at jeg har utrolig stor forståelse for de mennesker på Nørrebro, som driver deres erhverv dér, for butiksindehavere og de ansatte og for forretningerne og anden aktivitet på Nørrebro; jeg kommer der faktisk med jævne mellemrum.
Men jeg tror alligevel, man skal tænke sig ret godt om, før man prøver at definere en situation, hvor det offentlige skal gå ind som en slags forsikringsselskab og dække de skadelidtes tab.
Grundprincippet er jo, at de, der forøver hærværket, også må stå til regnskab for det og dermed også være erstatningsansvarlige.
Det var det hovedsynspunkt, som justitsministeren var inde på i går, og som jeg ved man havde rig lejlighed til at drøfte i detaljer.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-17:
Nu synes jeg, vi får forskellige meldinger.
Faktisk sagde justitsministeren i går, at det var noget, han måske ville overveje at gå ind i, og som jeg lige har læst op, er det sådan, at den socialdemokratiske ordfører har sagt, at det er noget, man skal se på i form af at åbne statskassen.
Derfor vil jeg godt høre
: Hvad er regeringens holdning til det her?
Vil man yde en form for erstatning fra det offentliges side, eller vil man ikke?
Klaus Kjær (DF), 1999-11-17:
Det er vel ikke statsministeren ubekendt, at man også kan ifalde erstatningsansvar for f.eks. undladelser, hvis der i øvrigt er begået fejl i forbindelse med denne undladelse, og derfor vil jeg godt spørge statsministeren: Hvad er i princippet forskellen mellem dette her, og at en husejer eksempelvis ikke har fået ryddet sit fortov for sne, fordi han ikke kunne finde nøglen til det redskabsskur, hvor hans kost står, og en medborger så falder og brækker benet?
Hvad er forskellen mellem den situation, og at politiet ikke kan komme borgere til undsætning og forhindre hærværk, fordi det ikke havde nøglen til skabet med radiokommunikationsudstyret?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-17:
»Mange af de spørgsmål, som hr. Skaarup stiller, ved jeg, hr. Skaarup også vil stille i morgen her i salen til mundtlig besvarelse af statsministeren.
Derfor må hr. Skaarup bære over med mig, hvis jeg ikke har taletid til at svare indgående på alt det, hr. Skaarup har spurgt mig om, og derfor må jeg henvise til de spørgsmål, der bliver stillet i morgen.« I går oplevede vi altså, at man henviser til i dag, og i dag henviser man så til i går, og den holder altså ikke, statsminister.
Men lad mig stille et meget enkelt spørgsmål, som også er meget enkelt at svare på: Er erstatningsretten, som statsministeren henviser til, til hinder for, at det offentlige i en konkret situation som det, der er sket på Nørrebro, påtager sig en erstatningsforpligtelse?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-17:
Hr. Klaus Kjær havde en historie, som handlede om en kost, der var blevet væk, og sådan noget.
Jeg kender ikke den konkrete oplevelse, og jeg ved slet ikke, om det var sit eget hus, han talte om, eller om det var sommerhuset.
Men jeg ønsker held og lykke på færden med at finde nøglen.
Til den anden spørger, hr. Thulesen Dahl: Jamen er selve hr. Thulesen Dahls dokumentation egentlig ikke én lang understregning af, at det her ikke er seriøst?
Nu står hr. Thulesen Dahl her og siger, at i går stillede han et spørgsmål til justitsministeren, og på samme tidspunkt havde han allerede stillet det samme spørgsmål til statsministeren.
Det er jo ikke seriøst.
Et godt råd: Hvis der er en seriøs interesse for at finde nogle løsninger, skal hr. Thulesen Dahl gribe det helt, helt anderledes an.
Så skal han gå ind i konstruktive drøftelser i f.eks. Indfødsretsudvalget, eller han skal tage sagerne op på en velforberedt måde for at finde nogle løsninger.
Jeg har refereret til justitsministerens synspunkter i går, og jeg har ikke mere at tilføje til det spørgsmål, der er stillet i dag.
Klaus Kjær (DF), 1999-11-17:
Jeg synes ikke, statsministeren svarede på mit spørgsmål om, hvorvidt statsministeren vil tage initiativ til, at de borgere, som det hærværk, der har fundet sted, har fået økonomiske konsekvenser for, kan holdes skadesløse ud fra betragtninger om, at de på grund af politiets tilbageholdenhed med at gribe ind har mistet disse formuegoder.
Jeg vil godt have et svar på, hvorvidt det er noget, man vil overveje.
Der behøver jo nødvendigvis ikke at falde en dom for, at politiet kan blive erstatningspligtigt for denne undladelse.
Det kunne vel også være sådan, at politiet, der i øvrigt har indrømmet sine fejl, tilkendegiver, at man selvfølgelig er indstillet på at holde disse borgere skadesløse.
Søren Søndergaard (EL), 1999-11-17:
»Vil udenrigsministeren oplyse, hvad udenrigsministeren har gjort i sagen om den lithauiske atomekspert, som er blevet arresteret i Polen med krav om udlevering til Lithauen, efter at han til et dansk tv-hold har afsløret nye informationer om den alvorlige sikkerhedssituation på det lithauiske atomkraftværk Ignalina?«
Peter Skaarup (DF), 1999-11-17:
»Vil regeringen tage initiativ til, at der for at bekæmpe den slags optøjer, som fandt sted på Nørrebro den 7. november 1999, anskaffes vandkanoner til politiet, og at det gøres muligt for politiet at benytte sig af anonyme vidner og civile agenter?«
Spørgsmålet handler om, at vi nok må sige, at efter de uroligheder, der var på Nørrebro, bliver vi nødt til her i Folketinget og i landet som helhed at se os om efter midler til at løse den slags situationer fremover.
Enten er det sådan, at regeringen må sørge for, at der er et ordentligt beredskab hos politiet - altså at det politiforlig, der skal indgås, medfører, at der kommer klart flere betjente på vagterne - eller også må man sørge for, at politiet får tilstrækkelige midler at benytte sig af i form af eksempelvis anonyme vidner og civile agenter, som kan sørge for, at sådanne optøjer bliver taget i opløbet.
Gerne begge tiltag for vores vedkommende.
Vi må nok erkende, at der er mange mennesker i dag
, der f.eks. ikke er indstillet på at vidne i en sag som denne, fordi de er bange for repressalier, og derfor er vores spørgsmål til statsministeren: Vil regeringen sørge for, at politiet får de rigtige hjælpemidler fremover, så man kan komme det her til livs?
Peter Skaarup (DF), 1999-11-17:
Må jeg ikke lige sige om det spørgsmål, at det nytter altså ikke noget, at regeringen - bare fordi man nu har spurgt nogle mennesker, der har med nogle af de ting at gøre - hele tiden henviser og siger, at den og den part mener ikke, det
er noget, der er interessant, og den og den part mener ikke, det duer.
Hvad er regeringens egen holdning?
Hvad vil regeringen selv gøre for at rette op på de forhold?
Det synes jeg statsministeren skylder et svar på, og det er der ikke kommet.
Og må jeg så lige sige til spørgsmålet om hætteforbud, som vi kommer ind på lidt senere, at her var det også politiets oprindelige opfattelse, at det skulle man ikke gennemføre, fordi det ikke var praktisabelt osv.
Men nu ser vi altså alligevel, at vicepolitidirektøren i København, Henning Thiesen, siger, at det mener han er en god idé, og statsministeren og regeringen nu er indstillet også på at se på det.
Så nogle skridt på vejen er det altså muligt at nå fra Dansk Folkepartis side, og derfor er det også relevant at spørge: Hvad er egentlig regeringens egen opfattelse af det her?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-17:
Jeg kunne forstå af spørgetiden i går, at justitsministeren vil tage et møde med politiledelsen og drøfte spørgsmålet om hætteforbud, og derfor skal mit første spørgsmål til statsministeren være: Vil statsministeren sørge for, at man ved samme lejlighed spørger, om det stadig er politiledelsens vurdering, at vi ikke skal have vandkanoner i Danmark?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet er en opfølgning på det, hr. Skaarup spørger om: Hvad er statsministerens egen vurdering af tingene?
Mener statsministeren ikke, at ud fra en rent logisk betragtning må det da være sådan, at hvis man har en vandkanon som et redskab, man kan bruge, er det et ekstra element i bekæmpelsen af ulovlige demonstrationer eller lovlige demonstrationer, som udvikler sig?
Det må statsministeren vel medgive, og hvad er det så, der er så frygteligt ved det »våben« efter politiledelsens opfattelse?
til at bruge stave eller i værste tilfælde pistoler.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-17:
»Vil ministeren tage initiativ til, at der indføres et forbud mod at bære hætter ved demonstrationer?«
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-17:
Spørgsmålet lyder, om jeg vil tage initiativ til, at der indføres et forbud mod at bære hætter ved demonstrationer.
Det er præcis det samme, jeg nu i dag skal gøre, og min holdning vil være den samme som justitsministerens. Jeg kan henholde mig til det, justitsministeren sagde i går.
Jeg må sige, at jeg tager afstand fra personer, der ikke kæmper med åben pande, der ikke tør stå ved, hvad de mener, og hvad de gør.
Jeg synes, at det med hætter og masker, man kan skjule sig bag,
hører en helt anden tid til, og det hører i hvert fald ikke hjemme hos os.
Men vi må selvfølgelig overveje grundigt, om et maskeringsforbud er det rette middel i indsatsen mod uroligheder som dem på Nørrebro. Som det blev sagt i går, vil justitsministeren indkalde politiledelsen og rigsadvokaten til et møde for at drøfte, om de seneste erfaringer - herunder urolighederne på Nørrebro - kan give anledning til at genoverveje spørgsmålet, og det er præcis det, vi vil forholde os til, når den drøftelse har fundet sted på en positiv og konstruktiv måde. Nu går justitsministeren altså i gang med at drøfte tingene med politiet, og hvis politiet har den opfattelse, at der kan gøres noget på dette felt, vil regeringen have en konstruktiv tilgang til sagen.