runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Vagn Christensen (S), 2004-02-18:
En dødsulykke på fiskerskibet »Orck« kunne være forebygget, hvis skibet var blevet tilbageholdt, da der af Søfartsstyrelsen var konstateret 16 alvorlige fejl, samt at skibet havde en illegal arbejdskraft.
Derfor er det af stor interesse at få at vide, hvad økonomi- og erhvervsministeren har foretaget sig efter ulykken.
Vil ministeren oplyse, hvorfor det livsfarlige skib »Orck« ikke bliver tilbageholdt, på trods af at det har
en åbenlys ulovlig besætning, at der allerede er omkommet en polsk fisker, samt at Søfartsstyrelsen konstaterede 16 alvorlige
fejl, hvad der giver anledning til at mene, at dødsulykken kunne være forebygget i henhold til de internationale aftaler, Danmark har tilsluttet sig, og vil ministeren tillige oplyse, om det er i overensstemmelse med de internationale aftaler i ILO- og IMO-regi om sikkerhed til søs, at skibet efter ulykken i september 2002 fik lov til at stå til søs igen, selv om ingen af fejlene var udbedret, og selv om besætningen fortsat bestod af illegale polske fiskere og en hollandsk kaptajn, og ingen fra besætningen var i besiddelse af de lovpligtige, nødvendige certifikater for uddannelse?«
Morten Homann (SF), 2004-02-18:
Hvis det efter statsministerens opfattelse er at lukke et hul prompte, at der går 3½ år, så vil jeg meget nødig se et skattehul, som regeringen tager sig god tid til at lukke.
Det tror jeg i hvert fald ikke bliver i min tid herinde.
Så vil jeg godt sige, at for mig begynder der at tegne sig et meget klart billede af, hvad det er der i virkeligheden er regeringens politik i forhold til skattehuller, både hvad angår den nuværende regering og de regeringer, som statsministeren tidligere har beklædt ministertaburetter i.
Det er jo i virkeligheden meget velbeskrevet i en bog, som statsministeren skrev for år tilbage, nemlig om en minimalstat, hvor man holder sig tilbage fra at lave for mange love, hvor man holder sig tilbage fra at lukke for mange huller, og så lader det være op til det enkelte menneskes, den enkelte virksomheds egen moral og opfattelse af, hvad der er ret og rimeligt, hvad der skal betales i skat. Man må sige, at det jo i hvert fald er en klar opfattelse.
Det er en klar holdning.
Det er måske det, man kalder frit valg i regeringens optik, men jeg kunne ikke have været mere uenig.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-18:
Hr. Keld Albrechtsen kan stille alle de spørgsmål, han vil, det er han jo meget velkommen til, men jeg kan ikke garantere, han blive tilfreds med de svar, jeg så giver.
Det har jeg aldrig oplevet at hr. Keld Albrechtsen bliver, og det er jo tværtimod mit indtryk, at han bliver mere og mere utilfreds med de svar, han får.
Må jeg så lige sige om den første del af hr. Keld
Albrechtsens spørgsmål, at jeg går da ud fra som en selvfølge, at hver eneste gang skattemyndighederne bliver opmærksomme på, at der er et hul eller risiko for et hul i skattelovgivningen, så griber de straks ind og får det stoppet og får det gjort prompte.
Det går jeg ud fra som en selvfølge.
Det er i hvert fald det, som er regeringens politik, og jeg har ikke nogen anledning til at tro, at skattemyndighederne ikke skulle leve
fuldt op til det.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-18:
Jamen jeg må endnu en gang bede statsministeren om at besvare det enkle spørgsmål, om regeringen vil sikre, at de arkiver, der ligger i Skatteministeriet, hvor der er belyst skattehuller, bliver gennemgået, sådan at de, der eventuelt stadig væk er tilbage, og som ikke er lukket så prompte, som statsministeren siger, kan blive lukket, således at vi kan få en garanti for, at så er der ikke flere, som man kender.
Det er noget andet med nogle, man ikke kender, men så er der ikke flere, som man kender.
Den garanti må statsministeren da kunne love os at vi kan få, ellers bliver det jo bare ved med at vælte ud af skabet.
Så vil jeg godt bede statsministeren, ligesom hr. Søren Søndergaard gjorde, når statsministeren har fået kigget på, om den måde, som skatteministeren har håndteret sagen om bankaktierne på, var forkert, om statsministeren så vil vende tilbage her i spørgetiden og meddele, om han synes, det var en forkert måde, det blev håndteret på, om det var forkert, at skatteministeren dengang overhørte advarslerne og bare lod stå til.
Det må vi så kunne få afklaret om - skal vi sige -
3 uger.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-18:
Jeg er bare nødt til at sige, at der ikke var noget spørgsmål i hr. Morten Homanns indlæg her, og derfor kan jeg så kun sige, at jeg ikke har mere at føje til, hvad jeg allerede har svaret.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-18:
Så vil jeg godt spørge statsministeren: Vil regeringen så udstede en garanti for, at de skattehuller, som er kendt, ligesom det, vi nu har drøftet med bankernes aktier, bliver lukket?
Det var jo kendt, det har jo været kendt længe af skatteministeren; TDC-skattehullet var også kendt.
Er det sådan, at regeringen vil udstede en garanti
for, at nu er der ikke flere skattehuller, som administrationen kender, der burde have været lukket?
Det spørgsmål må man kunne besvare.
Vil statsministeren kræve af skatteministeren, at der nu ikke er flere af den slags sager, der vælter ud af skabet? Det kan jo gøres op.
Der ligger papirer på det.
Det gjorde der også på det her hul med bankerne, som vi har diskuteret.
Så må skatteministeren vel kunne gå det igennem, og så må han kunne lægge den bunke af skattehuller, som der er kendskab til, på bordet og sige, at nu er der ryddet op, og nu garanterer han, at nu kommer der ikke flere væltende.
Vil statsministeren sikre, at det bliver gennemført?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-18:
Først og fremmest skal man jo sørge for at lave en skattelovgivning, hvor der ikke er huller.
Men alle, der gennem et måske langt liv har beskæftiget sig med skattepolitik, ved, at selv med de bedste og største anstrengelser vil der med det komplicerede skattesystem, vi har, og da ikke mindst i kraft ad det høje skattetryk, vi har, altid være nogle, der prøver at se, om de ikke kan finde et eller andet sted, hvor de kan skaffe sig en eller anden skattefordel.
Når så hr. Jens Peter Vernersen spørger mig om, hvad regeringen vil gøre for at stoppe huller, der ikke er kendt,
så håber jeg, at alle kan forstå, at der er stillet et spørgsmål, som det er fuldstændig umuligt for noget menneske i denne verden at svare på.
Hvad vil man gøre for at stoppe huller, der ikke er kendt?
Jeg ved ikke, hvordan man skal svare på, hvad man vil gøre i forhold til noget, der ikke er kendt.
Man skal lave en skattelovgivning, hvor huller ikke er mulige, hvis man kan det.
Det vil være det første udgangspunkt.
Det næste er så, at jeg siger: Hvis man så derefter bliver opmærksom på, at der er huller i skattelovgivningen, så skal man stoppe dem, og det skal man gøre prompte.
Det er vist, hvad man kan gøre.
Morten Homann (SF), 2004-02-18:
Nu skal jeg så besvare statsministerens spørgsmål.
Jeg tror sådan set, at det giver sig selv med den besvarelse, som statsministeren kommer med om, at huller skal lukkes prompte, og at de skal lukkes, lige så snart man får en mistanke, for så er der sådan set ikke efter den nuværende regerings opfattelse nogen skattehuller, der kan lukkes.
Det gjaldt ikke TDC-hullet.
Det gælder heller ikke det nuværende hul, og derfor stiller jeg bare det ganske ydmyge spørgsmål: Hvad i alverden er det så for nogle huller, det her er tiltænkt, når det ikke var tiltænkt de her to meget store, alvorlige huller i skattelovgivningen?
Statsministeren må da, da han kom med den besværgelse, have gjort sig nogle tanker om, hvad i alverden det er for nogle huller, som skattestoppet ikke er til hinder for at lukke.
Så der må jo have været nogle huller, som statsministeren har tænkt på.
Ellers er det jo rent hypotetisk, så er det ren bragesnak at tale om regeringens politik over for skattehuller
, når det ikke gælder i virkelighedens verden.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-18:
Hr. Morten Homann fremstilling er jo lodret forkert.
Skatteministeren meddelte i mandags, at han agter at fremsætte et lovforslag.
Skatteministeren greb mig bekendt ind over for den såkaldte TDC-sag, så snart han blev opmærksom på den.
Men altså, jeg kan ikke føje mere til, hvad jeg har sagt i flere omgange.
Jeg tror egentlig, at jeg er nødt til at sige til hr. Morten Homann, at han kan stille lige så
mange spørgsmål, som han vil, men jeg er ikke i stand til at føje mere til.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-02-18:
Det spørgsmål, som det kunne være interessant at få belyst, er: Hvilken operativ handling vil statsministeren sikre bliver sat i gang over for skatteministeren, for at de huller, som måske ikke er kendt på nuværende tidspunkt, også bliver lukket?
Det er jo ikke nok, at man sådan siger: Hvis vi nu tilfældigvis finder disse huller som folketingsmedlemmer og kan bringe sagerne op og få en debat om dem, så bliver de
lukket.
Det er åbenbart ikke skatteministeren, der er initiativtager.
Hvilken operativ handling forestår der?
Så vil jeg godt spørge statsministeren, om statsministeren ikke finder, at nogle af de lovforslag - jeg er sikker på, at de er fulgt - faktisk giver anledning til nye huller.
Vi har i øjeblikket et forslag, som er meget kompliceret, hvor både advokater og revisorer siger, at de ikke kan tage ansvaret for det, for det giver anledning til nye huller.
Vi har sådan set kun én ting, vi kan gøre ved det forslag, og det er at sige til skatteministeren: Prøv at lave en oplistning af de huller, der er der, så vi kan få dem lukket, inden lovforslaget vedtages.
Det er jo den måde, man arbejde på.
Men det er altså ikke nogle huller, der er kendt fra Skatteministeriets side.
Jeg synes, det er dybt problematisk, at man sådan vikler sig ind i mere og mere komplicerede spørgsmål.
Det kan da ikke være tilfredsstillende for statsministeren, at det er oppositionen, der skal finde frem til de her huller.
Det var det i TDC-sagen.
Det var jo ikke ministeriet.
Det var jo, fordi oppositionen blev bekendt med, at der var et problem.
Det var det også med banksagen.
Det var jo ikke sådan, at det var skatteministeren, der var den udfarende kraft. Disse huller kendte vi jo heller ikke, men i kraft af, at vi så afsøger området, finder vi ud af det her.
Det kunne skatteministeren jo også have valgt at gøre.
Så taler statsministeren, og det er nu brugt nogle gange, om det høje skattetryk - om selskabsbeskatningen
må jeg forstå.
Jeg går da ud fra, at statsministeren kan bekræfte, at vores selskabsbeskatning ikke har et højere skattetryk, end man i øvrigt har inden for EU.
Bortset fra Irland, hvor man har en meget lav selskabsskatteprocent, så ligger vi stort set på niveau med de øvrige lande og har fradrag ligesom alle de øvrige lande, måske endda bedre fradrag.
Jeg synes egentlig, det er noget af en forvridning at påstå, at det er det høje skattetryk, der er årsag til, at selskaberne prøver at smyge sig udenom, som vi har set.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-02-19:
Jeg vil gerne igen takke statsministeren og udenrigsministeren for deres redegørelse om, at den danske fange i Guantánamo bliver frigivet.
Jeg har haft den opfattelse, at udenrigsministeren og Udenrigsministeriet har gjort en stor indsats for at nå dette resultat, og det er glædeligt, at det er sket.
Det kan også siges, at vi derved flytter en sten på vejen i forholdet mellem USA og Danmark.
Jeg tillader mig også at mene, at tidspunktet for denne meddelelse ikke er helt tilfældigt.
Udenrigsministeren har de sidste par dage med stor troværdighed kunnet fortælle sine amerikanske samtalepartnere, at her i Danmark var offentligheden og oppositionen i stigende grad utålmodige efter at se resultater, efter at den tidsubestemte tilbageholdelse nu har varet i mere end 2 år.
Det har han kunnet, og det har selvsagt været af betydning.
I det videre arbejde er det også fuldstændig klart, hvad der er Danmarks forpligtelse, og det er at hævde det synspunkt, at sådan en tidsubegrænset tilbageholdelse er uacceptabel, og dermed medvirke til at nå et resultat også for de øvrige, der sidder på Guantánamobasen.
Det må være en fuldstændig oplagt opgave for Danmark at tage på sig.
Vi kan ikke nøjes med at glæde os over, at den ene dansker er frigivet, men vi har lov til at glæde os over det.
Og det vil jeg da også i fuldt mål gøre.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-02-19:
Som det tidligere er sagt, skal vi jo være glade for, at der nu er sket en afklaring af situationen for den danske statsborger på Guantánamo.
Vi vender tilbage til de mere konkrete omstændigheder på et møde senere i dag, så jeg vil nøjes med nogle lidt mere principielle betragtninger om hele sagen. I en vis forstand kan man sige, at sagen er prisen for den kamp mod terror, som specielt USA indledte efter den 11. september - en pris i retning af, at retssikkerheden er blevet betydelig mere usikker.
Det er rigtigt, som det er blevet sagt tidligere, at folkeretten udvikler sig, men det er jo ikke det samme, som at folkeretten forsvinder, og det er heller ikke det samme, som at de principper, der er gældende for folkeretten, ikke eksisterer længere.
Men et af problemerne ved den amerikanske håndtering af sagen er, at man har brugt dette argument: Når vi er i krig mod terrorismen, er vi berettigede til at gøre hvad som helst, bare det tjener vores interesser.
Den konklusion er det urimeligt at drage, også selv om man er i gang med en meget vigtig kamp imod terrorisme, for så er det jo netop, man kan sige, at terroristerne har vundet deres kamp, idet de har ændret nogle grundlæggende retsprincipper i vores del af verden, har ændret vores åbne samfund og i den forstand fået held med deres forehavende.
Derfor er det meget, meget vigtigt, at vi fastholder grundlæggende retsprincipper, også grundlæggende folkeretsprincipper, i en verden, hvor naturligvis folkeretten som al anden form for jura udvikler sig.
Derfor er det meget, meget vigtigt, at man fastholder diskussionen af de her ting, og det er også vigtigt, at man er kritisk over for den amerikanske håndtering af guantánamofangerne og kritiserer USA, når der er grund til det.
Hele tidsdimensionen i det her må jo være genstand for en kraftig kritik.
Jeg har forstået, at der har været en kontakt på et
tidligt tidspunkt med den amerikanske regering med henblik
på, at vi nu skulle få en afklaring.
Da statsministeren var i USA sidste år, var man også i Pentagon, og man mente der, at en afklaring var meget nært forestående.
Der har været forskellige tilkendegivelser af, at nu var sagen ved at være afklaret, og alligevel er der ikke sket noget.
Det kan ikke være rigtigt, at man ikke - på grund af tilsyneladende bureaukratiske forviklinger og vanskeligheder med at få de rette personer til at mødes - kan få de her sager løst.
Det viser i hvert fald, at den amerikanske regering ikke tager det her alvorligt nok, heller ikke i forhold til et land som Danmark, som jo er et af de mest USA-tro lande i hele verden, har man været i stand til at håndtere det her på en tidsmæssigt forsvarlig måde.
Selv om vi som sagt er glade for, at der er sket en afklaring i dag, er der så sandelig stadig væk mange principielle spørgsmål, der skal afklares, og der er så sandelig stadig væk grundlag for en kraftig kritik af den amerikanske håndtering af den her sag.
Gitte Seeberg (KF), 2004-02-19:
Der burde jo være skabt en stemning af glæde her i Folketingssalen, efter at statsministeren overbragte den gode nyhed om, at der er fundet en løsning på den danske guantánamofanges situation, men jeg synes, man sporer mere surhed over, at det er lykkedes for regeringen.
Men jeg vil i hvert fald gerne kvittere for, at det er lykkedes, og jeg synes, det er flot. Når jeg i øvrigt har lyttet til debatten, må jeg sige, at jeg synes egentlig, vi alle samme bør minde os selv om, hvad det egentlig var, der skete.
Det var jo ikke sådan, at amerikanerne hin vinterdag tog til Afghanistan og arresterede 700-800 mennesker for ingenting.
Det var faktisk, fordi det hele startede med angrebene på USA den 11. september for 2½ år siden, hvor over 3.000 mennesker blev dræbt, og det synes jeg egentlig vi bør have i tankerne.
Man glemmer ofte, selv om vi nu har diskuteret denne sag så længe, at det faktisk var forklaringen.
Fangerne behandles ifølge amerikanerne efter reglerne i den 3. Genèvekonvention, og det har vi fra vores side ikke nogen anledning til at betvivle.
For os er det i hvert fald afgørende, at de bliver behandlet humant og i overensstemmelse med de konventioner, som findes på området, så det bør man ikke bebrejde USA.
Men når det så er sagt, vil jeg sige, at den tidsubegrænsede tilbageholdelse, der er sket af både den danske fange og de andre fanger på Guantánamobasen, naturligvis ikke er acceptabel.
Jeg tror, man med rimelighed kan sige, at selvfølgelig har det taget amerikanerne noget tid at komme til bunds i sagen.
Men som udenrigsministeren og også andre ordførere har været inde på i dag her i Folketingssalen, er der jo den positive sidegevinst ved de afhøringer, der har fundet sted på Guantánamobasen, at man faktisk har forhindret nogle andre terrorangreb.
Det er klart, at nogen tid må det tage, men at tidsrammen nu for nogles vedkommende har strakt sig over mere end 2 år, synes jeg er uacceptabelt.
Som den danske regering med vores tilslutning har gjort, må det kræves, at der sker en afklaring af fangernes situation, altså at der enten skal rejses tiltale, eller at de må gå fri. Alt i alt vil jeg sige, at jeg kan tilslutte mig både det, som udenrigsministeren har sagt, og det, som statsministeren har været inde på
, og så synes jeg, vi skal glæde os over, at sagen har fået en løsning.
Vi må håbe, at der dermed er taget hul på, at der også kan blive løst andre sager, men i hvert fald synes jeg, at denne sag har vist os, at den linje, som regeringen valgte, men som nogle har kritiseret regeringen for, nemlig det stille diplomati, har virket. Afslutningsvis vil jeg sige, at vi naturligvis støtter det forslag til vedtagelse, som vi selv er medforslagsstillere til.
Heraf fremgår det også, som jeg har sagt her i min ordførertale, at vi understreger, at tidsubegrænset tilbageholdelse er uacceptabel.
Peter Skaarup (DF), 2004-02-19:
Som jeg har sagt flere gange, ved jeg ikke præcis, hvad det er, den pågældende har begået eller ikke begået.
Det gør regeringen, og så må vi se, om vi kan komme nærmere til det.
Men jeg kan i hvert fald fastholde, at jeg undrer mig over, hvorfor Enhedslisten ikke interesserer sig for det, når man siger, at man går hundrede procent ind for at bekæmpe de personer, der samarbejder med terrorister.
Det må vel også være i Enhedslistens interesse, at USA har gjort det, de har gjort for at bekæmpe terrorisme, bl.a. ved at få sådanne oplysninger fra de personer, der har været interneret på Guantánamobasen, at man, som udenrigsministeren sagde, har forhindret i hvert fald tre terrorangreb, som ville have fundet sted, hvis man ikke havde interneret de personer på Guantánamo. Det er trods alt en rimelig vigtig ting for de uskyldige personer, terrorismen måtte være gået ud over, at man har forhindret tre terrorangreb, formentlig endnu flere, men i hvert fald tre terrorangreb, og at det er sket direkte på grund af, at det er lykkedes at få oplysninger frem via guantánamofangerne.
Det undrer mig, at Enhedslisten, Socialdemokraterne og andre fra venstrefløjen, der lige pludselig er så engagerede i sagen, ikke anerkender, at man hjælper uskyldige mennesker og deres familier, fordi man har fået oplysninger, der har forhindret terrorangreb.
Line Barfod (EL), 2004-02-19:
Jeg forstår godt, at hr. Peter Skaarup forsøger at snakke udenom og rette anklager mod alle andre osv., men netop derfor bliver vi nødt til at spørge hr. Peter Skaarup én gang til: Hvordan hænger det sammen, at hr. Peter Skaarup for få dage siden udtalte, at det er meget betænkeligt, at det nu viser sig, at en dansk statsborger har samarbejdet med Al-Qaeda, og at hr. Peter Skaarup nu i dag er med i en vedtagelse, som glæder sig over, at den samme borger er blevet løsladt?
Hvordan hænger de to ting sammen for hr. Peter Skaarup og for Dansk Folkeparti?
Peter Skaarup (DF), 2004-02-19:
Det, vi glæder os over, er, at der er skabt en afklaring af den pågældende persons situation.
Vi glæder os ikke over, at den pågældende tilsyneladende har været i Afghanistan på det pågældende tidspunkt og måske også har samarbejdet med Al-Qaeda.
Men i weekenden blev jeg ligesom Enhedslisten og andre partier forelagt de oplysninger, som fremkom i dagspressen om, at den danske statsborger havde samarbejdet med Al-Qaeda, og det må jeg tage afstand fra, ligesom forhåbentlig alle andre i Folketinget gør.
Vi kan jo ikke have, at danske statsborgere, uanset om de er af fremmed herkomst, arbejder sammen med terrorister.
Det siger sig selv, og det er derfor, jeg ligesom hr. Søren Søndergaard, fru Line Barfod og andre, der er blevet konfronteret med sagen, naturligvis er interesseret i at finde ud af: Hvad er baggrunden for, at den pågældende kan blive løsladt?
Det siger sig selv.
Jeg kender ikke omstændighederne ved sagen, men det, jeg kan sige, det, jeg kan opfordre til - og det synes jeg ikke Enhedslisten følger godt nok op på - er bare
, at Folketinget kan enes om at tage afstand fra terrorisme, at bekæmpe den terrorisme, der finder sted, og bekæmpe, at danske statsborgere lige pludselig opholder sig i Afghanistan og tilsyneladende befinder sig på den forkerte side i den bekæmpelse af terror, som må og skal finde sted.
Line Barfod (EL), 2004-02-19:
Nu kan jeg forstå, at hr. Peter Skaarup åbenbart ikke mener, at oplysningerne fra USA var helt til at stole på, eller hvad er det, der ligger i det?
Hvis amerikanerne havde beviser for, at den danske statsborger har samarbejdet med Al-Qaeda, må det vel være Dansk Folkepartis og hr. Peter Skaarups holdning, at så skulle han have været stillet for en domstol i USA og dømt der.
Hvor er sammenhængen ellers henne i Dansk Folkepartis politik?
Hvis man som Enhedslisten mener, at hvis der er beviser mod folk for terrorisme, skal de stilles for en domstol og dømmes, burde Dansk Folkeparti vel også kræve det i stedet for at glæde sig over, at han nu bliver løsladt, eller mener man, at de oplysninger, vi fik fra USA, ikke holdt?
Jørn Dohrmann (DF), 2004-02-19:
Jeg vil sige en gang til, at jeg tror, hr. Thomas Adelskov udmærket er klar over, at når man har været inde og sige ja til at finde bl.a. 30 mio. kr. netop til at klarlægge det her område, så er man jo i gang, og hvad er det så, Socialdemokraterne ønsker yderligere?
Er det yderligere tilsagn ud over det? Jeg siger bare, at når man er inde og lave en aftale, så bør man også kunne forudse, at her kommer der eventuelt nogle problemer.
Og der må man jo også sige, at når vi ikke er med i den aftale, kan det jo også skyldes, at man dengang havde en socialdemokratisk regering, som ikke ønskede at have Dansk Folkeparti med i de aftaler.
Det er fair nok, men jeg synes bare, man skal sige, også selv om man stiller spørgsmål til mig som ordfører, at man på daværende tidspunkt repræsenterede en regering, som ikke ønskede at have Dansk Folkeparti med.
Det kan vi jo ikke gøre ved, men derfor synes vi, vi gerne vil påvirke den udvikling, der skal ske på det område, så det sker i den rigtige retning.