runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Krarup (DF), 2004-03-12:
Om dette beslutningsforslag vil vi i al korthed sige, at det udspringer af et godt hjerte og et mindre godt hoved.
Vi er ikke i tvivl om, at Kristendemokraterne mener det godt og gerne vil være gode og rare ved asylansøgerne, både de netop ankomne og de afviste, men det må i al åbenhjertighed siges, at Kristendemokraternes forslag udspringer af en grundlæggende begrebsforvirring vedrørende disse to grupper.
I bemærkningerne til forslaget skriver forslagsstillerne, at de finder det uværdigt, at Folketingets flertal har nedsat ydelserne til asylansøgere, der hører til blandt de økonomisk svageste grupper i Danmark.
Men forholdet er jo, at netop ankomne eller afviste asylansøgere ikke hører til befolkningsgrupper i Danmark.
Det er det, der er hele pointen, det er det, der er kernen i sagen.
Netop ankomne asylansøgere skal naturligvis ikke stilles lige med befolkningsgrupper i Danmark.
Det forekommer mig
groft umoralsk at foreslå det.
Det forekommer mig, at man dermed træder brutalt på de danskere, der livet igennem har betalt skat og bidraget til at opbygge et land, der nu virker som en magnet på folkeslagene.
Skal vi på den måde foragte den danske befolkning ved at ligestille enhver nyankommen asylansøger med danske borgere?
Naturligvis ikke.
Som sagt forekommer det mig umoralsk at tænke på denne måde. Hvad angår afviste asylansøgere gælder det jo om dem, at de skal rejse ud af Danmark.
Ofte vil de ikke.
Når man først har været i det slaraffenland, man sukkede efter,
vil man ikke gerne forlade det igen, men Danmark skal ikke være slaraffenland for enhver fremmed fra den tredje verden.
Når han eller hun efter bedst mulig granskning af deres sag bliver afvist, så skal han eller hun rejse ud, og til den ende er der heldigvis opstillet forholdsregler, som indbefatter den såkaldte madkasseordning.
Det vil sige, at den afviste asylansøger ikke modtager penge, men kun mad.
Således vil Danmark tvinge de afviste asylansøgere til at forlade det land, de ikke har adkomst til at opholde sig i.
Denne nødvendighed skal ikke ændres af såkaldt gode mennesker, der med hovedet under armen foreslår, at alting skal opløses i ingenting, fordi vi bare skal være gode.
Vi tvivler ikke på Kristendemokraternes gode vilje, men det er udslag af stor forvirring, når man mener, at nyankomne og afviste asylansøgere hører til de økonomisk svageste grupper i Danmark.
De hører slet ikke til i Danmark som en del af befolkningen, og de skal naturligvis ikke behandles, som om de var en del af befolkningen.
Vi siger nej til forslaget.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-12:
Er det ikke korrekt forstået, at Venstre tidligere, altså før Venstre kom i regering, er gået ind for, at asylansøgere efter et eller andet antal måneder skulle have mulighed for at søge arbejde på det ordinære arbejdsmarked?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-03-12:
Ministeren har så grundigt gennemgået beslutningsforslaget, gældende ret, de ændringer, som vi har foretaget efter valget, og hvorfor vi har foretaget dem, så det er meget svært at tilføje noget nyt.
Jeg skal derfor kort indskrænke mig til at sige, at vi er fuldkommen enige i ministerens redegørelse.
Vi kan heller ikke medvirke til forslaget.
Der er jo en grundlæggende uenighed mellem Kristendemokraterne og Venstre.
Der var jo en grundlæggende opfattelse i regeringspartierne af, at vi burde nedsætte starthjælpen.
Madkasseordningen stammer tilbage fra den tidligere regering, men vi har ønsket, at det klart skulle være en sanktionsmulighed, så det er altså ikke et uheld, at den ordning bruges.
Hvad angår det sidste, som fru Bodil Kornbek yderligere spurgte ministeren om med hensyn til aktiveringen, synes jeg, det er lidt interessant, at man på den ene side siger, at det er skidt for mennesker ikke at være aktiveret, hvad vi er enige i, men at man så på den anden side formulerer det på en sådan måde, at man altså forlanger, at der skal være et retskrav på at få aktivering, at staten skal være forpligtet, mens den afviste, som altså ikke kan tåle lediggang, ikke skal være forpligtet.
Der skal være en pligt for staten, men den, der er afvist, kan altså bare sige nej tak.
De har altså et retskrav, men ret til at sige nej.
Det er jo en skævhed, som jeg egentlig ikke helt forstår, hvis det er båret af et ønske om, at mennesker skal være aktiveret.
I øvrigt kan vi henvise til, hvad ministeren har sagt, nemlig at der er gode muligheder for aktivering på centrene, og at der er særordninger for nogle, hvor det praktisk har kunnet lade sige gøre.
Med disse få bemærkninger skal vi afvise forslaget.
Bertel Haarder (V), 2004-03-12:
Det er jo unægtelig en mindre voldsom ændring, og den ligger jo ikke så langt fra det, som jeg beskrev, idet jeg jo af egen drift beskrev alt det, vi gør for irakiske asylansøgere, og jeg åbnede også for, at det, hvis der kan laves tilsvarende meningsfyldte aktiviteter, som sigter på hjemvenden for andre grupper, så bestemt også kan komme på tale.
Så vi er i virkeligheden nok ikke så uenige.
Men jeg ville være betænkelig ved at gøre det til at krav, som i alle tilfælde skal realiseres.
Det er nok lettere sagt end gjort.
Men vi er på vej til at se på det i det lys, at vi skal hjælpe de pågældende, så de lettere kan klare sig, når de bliver sendt tilbage.
Så om ikke andet håber jeg, at hun anerkender, at vi er på rette vej, og at der er sket meget siden regeringsskiftet.
Aage Frandsen (SF), 2004-03-12:
Det er klart, at på indeværende tidspunkt er det ministerens ansvar, at lovforslaget ser ud, som det gør.
Men det er vel også sådan, at Socialdemokratiet som aftalepart har været med i arbejdet, og det må vel betyde, at indtil videre har Socialdemokratiet accepteret, at lovforslaget ser sådan ud.
Jeg forstod på ordførertalen, at set fra Socialdemokratiets side er der masser af problemer i forslaget, og det må vel betyde, at hvis ikke disse masser af problemer bliver løst, kan Socialdemokratiet sige nej.
Et andet flertal kan vedtage forslaget, men selv som aftalepart kan Socialdemokratiet vel sige nej.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-03-12:
Jeg tror, fru Ritt Bjerregaard er udmærket klar over, at i dag bliver der ikke produceret gmo-afgrøder i Danmark.
Dansk Folkeparti har ikke være med til at åbne den ladeport, som vi kan nu konstatere at Socialdemokratiet måske åbner af en helt anden grund, nemlig at de er bundet af en EU-politik, som måske siger, at de skal stemme ja til forslaget, fordi det er et forslag fra EU's side.
Den problematik har vi jo ikke i Dansk Folkeparti, og derfor skal man ikke prøve at skyde os i skoene fra Socialdemokratiets side, at vi er tvunget til at sige ja til lovforslaget.
Vi siger nej til at dyrke gmo'er i Danmark, det gør vi også fremover, og det holder vi fast ved, fordi vi mener, der er så megen usikkerhed om gmo'er.
Aage Frandsen (SF), 2004-03-12:
Ja, der er jo det mærkelige ved det, at hvorfor skal der gælde særlige regler for disse mennesker?
Nu begynder vi at stille generelle krav, hvis der er nogle, der skal ind i landet, og så må de altså leve op til de her krav.
Så har vi nogle værdier, vi sætter ind - værdier, som jeg kan være enig i er gode værdier - men tænk nu, hvis der er nogen, der på et tidspunkt finder på at skrive nogle andre værdier ind, for vi har jo åbenbart accepteret, at man kan sætte sådan nogle værdier ind, så risikerer vi, at i det der forsvar for vores demokrati er vi i virkeligheden med til at stille nogle regler op, hvor vi krænker demokratiet.
Fru Rønn Hornbech var inde på tankegangen.
Det er, fordi også fru Rønn Hornbech ved, at det her er farligt vand, vi er ude i, og derfor er det meget vigtigt, at vi ikke bevæger os ud i det; at vi ikke, bare for at vi skal lukke os selv inde, bevæger os ud i noget, hvor vi i virkeligheden berører det helt centrale i det at være et demokratisk samfund, et folkestyret samfund, hvor man respekterer hinanden og giver hinanden de frihedsrettigheder, som ligger i menneskerettighederne.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-12:
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad hr. Aage Frandsen mener om følgende, som er knyttet til det her med de udenlandske forkyndere:
Bestemmelsen har til formål at bidrage til, at udlændinge, der opholder sig i Danmark med opholdstilladelse som religiøse forkyndere eller missionærer, ikke som led i deres religiøse virke formidler værdier og holdninger, der strider mod de grundlæggende værdier i et demokratisk samfund.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-03-12:
Jeg læser det ikke lige præcis sådan, som fru Elsebeth Gerner Nielsen gør det.
Der står jo bl.a., at barnet så ikke taler det sprog, der er hjemlandets, og ærlig talt så tror jeg, at lige præcis de familier, der sender deres børn til genopdragelse i det, de også selv opfatter som hjemlandet, har sørget for, at deres børn taler hjemlandets sprog og måske i virkeligheden er dybt bekymrede over, at de er kommet til at tale så godt dansk og har gået så meget i den danske folkeskole.
Og det er den del af det, rejser af den art, vi vil forhindre.
De skal blive her og fortsætte med at blive integreret i det danske samfund.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-12:
Ordføreren er inde på, at den her lov har som formål at forebygge genopdragelsesrejser.
Jeg kan bare ikke se, hvordan man overhovedet forebygger genopdragelsesrejser herved.
Der står nemlig i bemærkningerne, at i de tilfælde, hvor barnet har tilbragt den altovervejende del af sin opvækst i Danmark, og hvor tilknytningen til forældrenes hjemland er meget ringe, herunder hvor barnet alene har gået i skole her i landet og/eller hvor barnet taler dansk, men ikke det sprog, der tales i forældrenes hjemland, vil hensynet til barnets tarv efter omstændighederne ligeledes kunne indebære, at der gives tilladelse til familiesammenføring her i landet.
Det vil sige, at de børn der eventuelt bliver sendt på genopdragelse, under alle omstændigheder kommer hjem igen.
Og som jeg har forstået det, så er formålet med forslaget, at forældrene ikke længere skal vide sig sikre, for nu kan børnene ende ude i Langbortistan.
Men der står lige præcis her, at det gør de ikke, og heldigvis for det.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-03-12:
Jeg er egentlig rimelig overbevist om, at den situation dér er meget hypotetisk.
Jeg kan ikke ved at se ned over bemærkningerne lige her og nu se, hvilke muligheder der er for undtagelser, men det, der er tale om her i sådan et tilfælde, er jo, at familien samlet rejser til Danmark, og der er ikke tale om, at nogle følger efter, i hvert fald ikke under normale omstændigheder.
Det her er bare den generelle regel, at det nedsættes fra 18 til 15 år.
Der står ikke, selv om fru Elsebeth Gerner Nielsen nu har sagt det adskillige gange, synes jeg, at man ikke kan få familiesammenført et barn over 15 og under 18 år.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-12:
Har den konservative ordfører tænkt over, hvad det her eventuelt kan betyde for dansk erhvervslivs mulighed for at tiltrække udenlandsk arbejdskraft?
Med de nye regler vil det blive sådan, at man ikke længere har ret til at tage sine børn over 15 år med sig til Danmark.
Kunne man ikke forestille sig, at der var nogle forældre, der af samme grund ville undlade at tage til Danmark, fordi man selvfølgelig ikke bare kan fralægge sig ansvaret for sine 15-årige børn og overlade dem til andre?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-03-12:
Hr. Aage Frandsen har jo givet udtryk for, hvor de centrale ømfindtlige punkter er, ligesom jeg var inde på i mit svar til fru Kornbek, men jeg synes alligevel, at nestoren blandt os grundlovsdebattører blander tingene sammen.
Jeg bemærkede mig, at hr. Aage Frandsen indtil flere gange sagde, at han ville kæmpe for folks ret til at sige noget vrøvl.
Men det er jo ikke religionsfriheden.
Jeg er i øvrigt enig i den omskrivning af Voltaire, som hr. Aage Frandsen foretager, men det er jo ikke religionsfriheden, det er jo ytringsfriheden.
Religionsfriheden handler jo netop alene om, at borgerne har ret til at forene sig i samfund for at dyrke Gud, og det er jo præcis det, som disse bestemmelser vil tage højde for, nemlig at når vi nu har særlige lempelige regler for forkyndere, så skal de ikke i ly af religionsfriheden have lov til at rejse ind, hvis de er noget andet, eller tilsigter at undergrave demokratiet.
Kom hr. Aage Frandsen ikke til at blande ytringsfriheden og religionsfriheden bare lidt sammen?
Else Theill Sørensen (KF), 2004-03-12:
Det lovforslag, vi her står med, er stort, omfattende og med mange detaljer.
Jeg vil opholde mig lidt ved det med kvinderne.
Vi har i forskellige andre sammenhænge været inde på det fænomen, at
antallet af udenlandske kvinder på danske krisecentre er uforholdsmæssigt højt, altså meget højere end kvindernes andel i befolkningen i øvrigt, og at den andel er stigende. I år 2000 var det 35 pct. af kvinderne på krisecentrene, der var udenlandske kvinder, og i år 2002 var det 42 pct., og det er en ganske betragtelig del i forhold til, hvor mange udenlandske kvinder der er i Danmark.
På krisecentrene er det velkendt, at visse danske mænd er ansvarlige for flere udenlandske kvinders ophold på centrene, og at disse mænd direkte udnytter kvindernes afhængighed af deres opholdstilladelse, som jo er betinget af parrets faste samliv på fælles bopæl.
Det er efter min og Det Konservative Folkepartis opfattelse helt uacceptabelt, at en mand efter at være blevet dømt for vold mod en ægtefælle kan få en ny udenlandsk ægtefælle hertil, som så også kan blive udsat for ydmygelser og vold.
Med hensyn til det andet punkt, nedsættelse af aldersgrænsen for børns krav på familiesammenføring fra 18 til 15 år, så har den ændring, som jeg allerede har nævnt, til hensigt at begrænse antallet af genopdragelsesrejser.
Disse hjemsendelser af børn til hjemlandet, fordi de er blevet for danske, så forældrene ønsker at pille nykkerne ud af dem, er i den grad i strid med min og, tror jeg, det meste af den danske befolknings opfattelse af, hvordan man som forældre behandler sine børn, og derfor synes jeg, det er godt, at vi på den her måde forsøger at begrænse det og forhåbentlig i vid udstrækning forhindrer genopdragelsesrejserne.
Jeg vil ikke kommentere de øvrige punkter enkeltvis, men blot sige, at Det Konservative Folkeparti naturligvis støtter alle dele af forslaget.
Søren Krarup (DF), 2004-03-12:
Ja, det er fuldstændig rigtigt.
De kan komme ind først 3 måneder på turistvisum, og så kan de få det forlænget til 6 måneder.
Så jeg tror, fru Elsebeth Gerner Nielsen kunne få tilfredsstillet sin trang til at høre de religiøse forkyndere, og jeg synes altså stadig væk ikke, det er rigtig relevant i forhold til kristendommens komme til Danmark.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-03-12:
I øvrigt kan jeg da supplere hr. Søren Krarups historiske oplysning med at sige - hvilket han sikkert ved i forvejen -
at nogle af de forkyndere, der kom til Bornholm, jo blev slået ihjel af bornholmerne og hængt op på den forfærdeligste måde.
Men når jeg nu fortæller hr. Søren Krarup, at nogle af dem, som fru Elsebeth Gerner Nielsen taler om, jo vil kunne komme ind på et turistvisum, vil hr. Søren Krarup sikkert bekræfte, at det er rigtigt.
Så med hensyn til hele den der skrøne, der også har været i diskussionen, om, at Desmond Tutu og andre ikke kan komme ind og prædike, og at man ikke kan komme ind og deltage i konferencer, er det jo sådan, at man kan komme ind på et besøgsvisum.
Søren Krarup (DF), 2004-03-12:
Nu er det jo sådan, at ingen kan standse ånd.
Det troede jeg man vidste i Det Radikale Venstre.
Den kristne forkyndelse sivede til Danmark ad mange kanaler.
Som fru Elsebeth Gerner Nielsen sikkert ved, kom kristendommen i virkeligheden ikke med Ansgar, den var kommet vestfra med de danske vikinger, der var blevet døbt og kristnet i England, og jeg tror ikke, at de ville falde ind under betegnelsen udenlandske forkyndere.
Så jeg synes ikke rigtig, det er en relevant indsigelse.
Det, det drejer sig om her, at man forhindrer en fuldstændig urimelig indvandring via begrebet religiøs forkynder, har intet at gøre med kristendommens komme til Danmark.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-12:
Hvis de nuværende regler havde været gældende for 1000 år siden, tror ordføreren for Dansk Folkeparti så, at Danmark nogen sinde var blevet kristent?
Karen J. Klint (S), 2004-03-12:
Men vi er ikke grundlæggende uenige i målet med lovforslaget.
Aage Frandsen (SF), 2004-03-12:
Skal jeg forstå det sådan, at hvis Socialdemokratiet ikke er tilfreds med lovforslaget og det ikke bliver ændret tilstrækkeligt, siger Socialdemokratiet nej, selv om man har indgået en aftale?
Aage Frandsen (SF), 2004-03-12:
Begge bestemmelser er jo utrolig vigtige.
Men jeg synes sådan set også, at disse mennesker skulle være omfattet af ytringsfriheden.
De skal ikke have en særlig ret, fordi de er forkyndere, til at ytre sig anderledes end andre.
I henhold til grundloven er der en begrænsning i religionsfriheden forstået på den måde, at man ikke må lære noget eller foretage sig noget, som strider mod, som der står her med 1800-tallets sprog, sædeligheden eller den offentlige orden.
Dernæst har vi så ytringsfriheden, som alene er begrænset af - i hvert fald sådan, som den i dag tolkes, ikke fordi grundloven giver sikkerhed nok for det, men på grund af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention - at man jo kan blive anklaget for injurier, hvis man påstår noget om en anden.
Så er der andre bestemmelser, og det vil sige, at hvis man går ud og siger til nogen, at nu skal du gå ud og gøre sådan og sådan, så kan det jo være, at man kan blive medansvarlig for nogle handlinger.
Det kan vi jo ikke udelukke totalt; det kan vi ikke sige i henhold til nogen love, fordi det er et spørgsmål om, hvad domstolene så afgør i den forbindelse.
Men ellers har man sin fulde ret til at sige det sludder, man har lyst til at sige.
Man har lov til at sige, at det, der ligger i en masse konventioner - som jeg synes er rigtig gode konventioner - burde afskaffes.
Man har lov til at sige det.
Det er den frihed, som Voltaire sagde han ville slås for, og som jeg vil slås for, og som jeg også ved at fru Birthe Rønn Hornbech vil slås for, nemlig retten til at sige noget sludder - så kan jeg selvfølgelig bagefter sige til vedkommende: Hvad er det dog for noget sludder.
Søren Søndergaard (EL), 2004-03-12:
Jeg skal ikke give mig ud i motivforskning.
Under den tidligere regering indførte man en såkaldt madpakkeordning, og da vi spurgte til det her i Folketinget, fik vi at vide, at det var noget helt exceptionelt, og at det kun skulle bruges over for folk, der virkelig var hårde benægtere og overhovedet ikke ville medvirke til at få sager opklaret osv.
Da der så blev lavet en undersøgelse efter ret kort tid, viste det sig, at madpakkeordningen stort set var noget, alle blev sat på.
Derfor vil vi opleve, at de ting, vi ser her, de redskaber, som gives her, vil blive brugt og vil ikke bare blive brugt i nogle enkelte tilfælde, men vil blive brugt mere generelt.
Jeg vil sige, at jeg ikke forstår, hvad der er baggrunden, men vi kan jo spørge regeringen om lidt.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-12:
Da det her jo er et meget omfattende lovforslag, kunne man ønske, at man havde fået forlænget taletid.
Men det kunne man så have bedt om i tide, vil jeg sige.
Jeg har et par spørgsmål, som gør, at vi lige kan få belyst et par sager.
Det ene er, at forslaget jo indebærer, at rigspolitiet skal have mulighed for at frihedsberøve eller anmelde udlændinge på tålt ophold, fordi de ikke har overholdt meldepligten. Når man så spørger rigspolitiet, siger de, at de ikke har haft et eneste eksempel på, at folk ikke har overholdt meldepligten.
Hvad mener Enhedslisten om sådan et forslag?
Et andet forslag går på, at nu skal udlændinge på tålt ophold inden for 1 uge flytte til Sandholmlejren, hvis de får påbud om det.
I dag er det sådan, at man har 2 uger til det.
Hvad kan forklaringen være på, at Socialdemokratiet og regeringen synes, at det er så afgørende at forkorte disse 2 uger til 1 uge?
Søren Søndergaard (EL), 2004-03-12:
For det første vil jeg lige sige med hensyn til den konkrete sag, at det jo også er derfor, vi er helt imod den del af forslaget her, der går ud på, at ansøgere, der er forsvundet, ikke kan få behandlet deres ansøgning om humanitær opholdstilladelse.
Det er med til at stadfæste, at systemet lukker sig omkring sig selv og så at sige bekræfter sine egne fejl.
For selv hvis man har begået en fejl og den kunne løses med en humanitær opholdstilladelse, så vil man ikke gøre det. Med hensyn til det andet har det jo været Enhedslistens politik længe, at vi skal have et reelt uvildigt asylsystem.
Det har vi jo ikke i dag.
Vores forslag er, at vi skal have et uvildigt asylsystem, hvor asylansøgeren har en advokat fra første færd, altså ikke bare efter at sagen har været behandlet i Udlændingestyrelsen og går til Flygtningenævnet, men simpelt hen fra første færd.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-12:
Jeg er helt enig med hr. Søren Søndergaard i hans betragtninger.
Jeg tænker bl.a. på den libanesiske kvinde, som led under jorden i 10 år og bl.a. fik hjælp fra forskellige danskere, en kvinde, som var bange for at vende tilbage til sit hjemland, fordi hendes mand ville begå æresdrab på hende.
Da hun så fik sin sag genoptaget, indrømmede de danske myndigheder, at man havde taget fejl, og hun fik lov til at blive.
Man kan sige, at hvis kvinden i sådan en situation rent faktisk var vendt tilbage og ingen havde hjulpet hende, så var der stor sandsynlighed for, at hun i dag var død.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre hr. Søren
Søndergaard: Hvad kunne man gøre for at styrke retspraksis omkring hele det her område, så vi minimerede muligheden for, at der blev begået sagsbehandlingsfejl, og at der blev lavet fejlvurderinger i det danske system?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-12:
Jeg er helt enig i, at børn skal høres.
De burde også høres, selv om de ikke er fyldt 15 år; børn helt ned til 8-9 år kunne sagtens høres i de her sammenhænge.
Jeg synes bare ikke, det er de danske udlændingemyndigheder, der skal stå for det, for man har ikke kompetencen til at gøre det.
Jeg synes, der er stor forskel på, hvad det her forslag indebærer for børn fra 0 til 15 år, og så hvad det indebærer for de 15-18-årige.
Den stramning, der lægges op til her, indebærer, at langt de fleste af de børn, som søger opholdstilladelse, efter at de er fyldt 15 år, simpelt hen ikke får indrejsetilladelse til Danmark.
Det er Det Radikale Venstre imod, og det er Socialdemokratiet ikke, og det er dér, vandene skiller.
Karen J. Klint (S), 2004-03-12:
Grundlæggende er vi enige i, at børn er børn, indtil de er 18 år, men vi er vel også enige i, at børn på visse alderstrin skal høres om, hvor de gerne vil være.
Jeg synes faktisk, det er meget sympatisk, at vi har et lovforslag her, der sikrer, at barnet kan være hos den forælder, som barnet har mest tilknytning til, og at der også skal foretages en konkret vurdering, og at det ikke kun skal være afhængigt af, hvem der har den juridiske forældremyndighedsret.
Det kunne netop også komme til at gavne de store børn, at der skal være den konkrete vurdering.
Jeg vil spørge, om fru Elsebeth Gerner Nielsen ikke er enig i, at det er vigtigt at høre børnene, uden at det f.eks. skal være et lands kønstraditionelle beskyttelse af ét køn og man dermed kan komme til at skade barnet.
Jeg fik et lille praj fra ordføreren fra Socialdemokratiet, og jeg vil sige, at vi ikke har problemer med religionsfrihed, og vi har ikke problemer med, at der er ytringsfrihed.
Men jeg vil gerne spørge i forlængelse af det, fru Birthe Rønn Hornbech spurgte ind til: Hvor er grænserne, hvor er forskellen på religionsfrihed og ytringsfrihed?
Vi ser rundtomkring i verden, at der er religionsbaserede konflikter, religionsbaserede optøjer til skade for andre mennesker.
Jeg siger ikke, at vi får en kopi af det i Danmark, det er slet ikke det; det er ikke noget trusselsbillede, jeg maner frem her.
Mit spørgsmål går på, hvor SF's grænse går for, hvad man kan sige af sludder og vrøvl, hvis dette sludder og vrøvl kan opildne andre mennesker til at foretage nogle handlinger, fordi man selv lægger sig i ly af det, folk siger, fordi man påberåber sig en religionsfrihed eller påberåber sig en ytringsfrihed.