runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Dohrmann (DF), 2003-05-12:
Jeg kan jo sige, at der er mange andre ting.
Hvis vi skulle stå og remse alle de ting op, som vi har fået igennem, kunne vi stå her til midnat.
Jeg ved ikke, om det er det, fru Pernille Blach Hansen ønsker. Vi kan jo igen tage de her adgangsforhold, der er lavet
omkring adgang til arealer.
Det er jo en frivillig aftale, men det er jo igen en god aftale, som er lavet på foranledning af den nye regering, og så står vi jo selvfølgelig bag ved de her aftaler.
Det synes jeg er godt.
Dermed er det også signaleret, at vi ønsker, at der skal ske noget på området.
Der skal ikke være en stilstand eller en tilbagegang.
Men vi ønsker ikke at støtte sådan et beslutningsforslag, som bliver fremsat her, og så bare sige god for det og stemme det igennem, uden at vi er med til de forhandlinger.
Vi vil være med hele vejen.
Ellers kan vi da ikke bare sidde og give vores stemmer til sådan nogle ting, når vi ikke får nogen indflydelse på det, man gerne vil have udmøntet.
Hvis man gerne vil have en reel debat, så må man tage den debat i både udvalget og også hen over forhandlingsbordet.
Man må tage en debat om, hvad det er, man ønsker.
Man kan ikke bare komme og sige: Vi vil have det hele, men vi vil ikke give noget den anden vej.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Jeg synes ikke, at bundmalingseksemplet var så velegnet, for så vidt jeg husker, er det faktisk lempeligere nu end det, der var under den tidligere regering, hvor der var et forbud mod giftig bundmaling.
Man lad nu det ligge.
Det, vi diskuterer her, er landbruget.
Jeg synes ikke, at hr. Jørn Dohrmann svarede.
Nu kan jeg jo sige det, som hr. Jørn Dohrmann har påpeget mange gange - hvis ministeren ikke lige p.t. sufflerer, så kan hr. Jørn Dohrmann måske høre efter mit spørgsmål - at vi er nødt til at gøre noget over for landbruget, nemlig få strammet op på miljøreguleringen, så vi sikrer et godt drikkevand i fremtiden, bedre beskyttelse af de sårbare naturområder og bedre naboforhold?
Hvis hr. Jørn Dohrmann er enig i det, så er Socialdemokratiets svar på den udfordring her.
Men hvad er Dansk Folkepartis svar?
Skal der strammes op, eller skal der ikke strammes op?
Jørn Dohrmann (DF), 2003-05-12:
Til fru Pernille Blach Hansen vil jeg da gerne give et entydigt svar, når vi kigger tilbage i tiden på, hvor der er sket opstramninger.
Vi kan f.eks. nævne bundmaling.
Er det ikke et konkret tilfælde, hvor der er sket opstramning i forhold til den svage miljøpolitik, som den tidligere regering har ført?
Her ser man et tydeligt eksempel på, at der sker noget
på det område.
Man bliver ikke bare ved med at være svage i koderne og undgår at lave nogen faste aftaler.
Nu er der lavet en aftale, og vi ser selvfølgelig igen på den om et stykke tid; om det, vi har lavet, er godt nok.
Men det skal jo ikke være sådan, at vi stemmer for nogle forslag, der kommer her i Folketingssalen, men så ikke får lov til at være med i Vandmiljøplan III.
Vi ønsker at være med på hele linjen og ikke bare tage nogle små, enkelte bider, hvor vi kan sige: Jamen det kan vi godt stemme for, og så får man det igennem Folketingssalen.
Men man ønsker fra Socialdemokratiets side ikke at have os med til de reelle forhandlinger om Vandmiljøplan III.
Eller er der en ny tone fra Socialdemokratiet?
Så jeg siger da ja tak, hvis man åbner til forhandlingerne på den her måde.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Først vil jeg gerne bede Dansk Folkeparti påvise et eneste sted, hvor der er sket opstramninger af miljøindsatsen med Dansk Folkeparti som støtteparti for den nuværende regering.
Det andet er, at jeg gerne vil bede Dansk Folkepartis ordfører forholde sig til: Mener Dansk Folkeparti, der er brug for en strammere miljøregulering af landbruget, sådan at der bliver strammere krav de steder, hvor man f.eks. har det gode drikkevand, der, hvor den sårbare natur er, og der, hvor der er naboproblemer?
Torben Hansen (S), 2003-05-12:
Jeg tror nok, det er rigtigt, hvad jeg hørte i starten af hr. Jørn Dohrmanns ordførertale.
Det er ikke sikkert, det var det, der var ment.
Men det var i hvert fald det, der blev sagt.
Så vil jeg da gerne høre: På hvilke områder mener hr. Jørn Dohrmann, at B 146 omkring regulering af landbruget er for svagt?
Hvor vil man gerne have det strammet op?
Og så kan det da godt ske, at vi gerne vil deltage i det. Jeg er selvfølgelig helt på det rene med, at det nok ikke er det, Dansk Folkeparti vil i sidste ende, men det vil være en meget interessant indgangsvinkel til tingene. Hr. Jørn Dohrmann siger, at der også skal laves ét indberetningssystem.
Jeg må rent faktisk gøre opmærksom på, at i selve beslutningsforslaget bliver der også lagt op til en enstrenget myndighedsstruktur.
Det må jo også være noget, som Dansk Folkeparti kan støtte på baggrund af ordførerens tale.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-05-12:
Nu er forhandlingerne om Vandmiljøplan III gået i gang, og med det forslag ønsker man at holde Dansk Folkeparti uden for Vandmiljøplan III.
Samtidig har man indset, at hvis der skal ske stramninger på miljøområdet, skal det også ske sammen med Dansk Folkeparti.
Man kan foranlediges til at tro, at forhandlingerne er ved at køre fast, siden man kommer med disse forslag på nuværende tidspunkt.
Man kan også komme helt i tvivl om, hvad det egentlig er Socialdemokratiet vil.
Nogle socialdemokrater ønsker at få oprettet miljøzoner, hvor der så ikke skal laves VVM-redegørelse, og man kan derfor med rette spørge: Hvad er det, Socialdemokratiet egentlig vil?
Er det et tiltag for at se barsk ud, men indeni er man blød som smør?
For man kan også se, at den tidligere miljøminister i februar 2001 udtalte, at der var gjort kolossalt meget, bl.a. med harmonikrav og andre ting, netop over for svinebrug.
Hvorfor skal skæringspunktet lige være ved 30 ha?
Vi ved jo alle sammen, at en, der har 29,5 ha, kan belaste miljøet meget mere end en, der har 30 ha, hvis vedkommende opfører sig tåbeligt.
Man lægger samtidig op til, at der skal lægges en del over til amterne med den risiko, at vi får op til 14 forskellige systemer.
Det er vi heller ikke så glade for.
Dermed også ét indberetningssystem, ikke et system, hvor man skal indberette til ti forskellige steder.
Det er vi modstandere af.
Med hensyn til ændringer af planloven synes vi, at det er godt, at man har åbnet op for muligheden for, at man kan starte ny virksomhed i de eksisterende bygninger ude på landet.
Her ved Socialdemokratiet udmærket godt, at der er tale om små erhverv, det vil sige ikke over fem ansatte.
Det er jo vigtigt, at vi i det åbne land ikke affolker hele området.
Men vi skal bibeholde de små skoler i landkommunerne for at beholde handelslivet der. Det har også vist sig, at folk, der er vokset op på landet, ikke har så meget allergi som dem, der vokser op i byerne.
Derfor vil Dansk Folkeparti gerne være med til at gøre noget for sundheden og velværen i de små landkommuner.
Vi har også set et tilfælde fra Kolding: En ung mand sad i rullestol og arbejdede sammen med sine forældre på en gård, og han kunne ikke få tilladelse til at bygge en bolig, så han kunne få sit eget liv.
Med det eksempel i baghovedet mener jeg, at Socialdemokratiets socialpolitik er kørt helt af sporet.
Hvorfor vil man dog være imod en sådan familie?
For os er det også vigtigt, at man kan bygge
eksempelvis gylletanke, hvor man har brug for dem.
Som det var tilfældet før i tiden, skulle det være ved siden af gården, og så skulle man transportere gyllen forbi en masse huse ude på vejen og genere mange folk.
Nu er der åbnet op for, at gylletanken kan bygges ude på marken.
Nu mangler vi bare, at vi også kan bygge staldene derude, hvor vi skal bruge dem, så vi kan få lugten væk fra de mulige naboer.
Så det bliver en total afvisning fra Dansk Folkepartis side til forslaget i dets nuværende udformning, og vi ser da også frem til at blive inddraget i forhandlingerne om Vandmiljøplan III, hvis de nuværende forligspartier falder fra, eller hvis de tillader det.
Eyvind Vesselbo (V), 2003-05-12:
De ting, som fru Pernille Blach Hansen spørger om her, er jo dem, vi er i gang med, men bare ikke på den måde, som fru Pernille Blach Hansen foreslår det i det beslutningsforslag, der ligger.
For det beslutningsforslag, der ligger her, vil koste omkring 0,5 mia. kr. i omkostninger, og det er jo mærkeligt at skulle bruge 0,5 mia. kr. på noget, vi godt ved i forvejen, nemlig at det er kvælstof og fosfor, som er problemerne.
Det er netop det, vi tager fat i i Vandmiljøplan III, og som vi har taget fat i i Vandmiljøplan II.
Så det er svært at se, hvordan vi egentlig kommer videre på en bedre måde end det, vi er i gang med, nemlig det, som vores partier i fællesskab er i gang med at planlægge og udvikle i Vandmiljøplan III. Der er ingen grund til at smide 0,5 mia. kr. i grams bare for at finde ud af noget af det, vi ved i forvejen, nemlig at det er kvælstof og fosfor, som er hovedproblemet.
Samtidig skal vi i Vandmiljøplan III ind og kigge på bl.a. vandrammedirektivet, nemlig den regionale indsats på de sårbare områder.
Vi er altså ikke med på det.
Det vil jeg godt sige
ganske klart.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Hr. Vesselbo har desværre helt misforstået effekten.
Han må have læst et andet forslag.
Det her forslag vil give bedre beskyttelse af drikkevand, bedre natur og flere hensyn til naboerne.
Men hr. Vesselbo kender åbenbart ikke helt planlovshistorien, for det, det handler om her, er f.eks. også, at vi vil fratage landbruget mulighed for bare at opføre nybyggeri, som erhvervsmæssigt er nødvendigt for den pågældende bedrift.
En sådan ret har andre erhverv faktisk ikke.
Det var alene det, jeg bad hr. Vesselbo forholde sig til.
Eyvind Vesselbo (V), 2003-05-12:
Det er jo egentlig nogen mærkelige spørgsmål.
Om landmændene skal have lov til at udvide deres landbrugsejendomme, og om det skulle være en særstatus?
Jamen det er jo altså kun de bygninger, som ligger nær de bygninger, der ligger der i forvejen, man har lov at udvide, og de ligger jo på landet, ellers var det jo ikke landbrug.
De ligger jo ikke inde i byen.
Så det er da et underligt spørgsmål.
Det er jo det, der ligger i hele planlægningen af det her.
Og det andet spørgsmål: Det, som fru Pernille Blach Hansen foreslår, er jo det, som Socialdemokratiet altid foreslår, når der skal laves nogle ting.
Enten skal der bruges en masse penge, eller også skal der en masse bureaukrati til, eller også er det begge dele.
Det er jo faktisk det, der er tilfældet her; det er bureaukrati ved reguleringen, og det er penge ud af lommen.
Derfor er vi selvfølgelig ikke med på dét.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Jeg står selvfølgelig ved, hvad jeg tidligere har sagt om Vandmiljøplan II, og at vi meget gerne deltager i en Vandmiljøplan III.
Med hensyn til planloven tror jeg, at hr. Vesselbo har mislæst forslaget.
Her gør vi nemlig ikke alene op med de ting, som den borgerlige regering og Dansk Folkeparti har indført, vi gør også op med den traditionelle særstatus, som landbruget stort set altid har haft i Danmark.
Det har tøjfabrikanten eller chokoladefabrikanten, der ligger tæt på noget, der måske skal være en motorvej, ikke.
Det er kun landbruget. Synes Venstre ikke, det er en urimelig forfordeling af ét erhverv på bekostning af samtlige andre erhverv i Danmark?
Og så vil jeg spørge: Mener Venstre ikke, der er brug for, at vi nu laver en mere individuel regulering af landbruget, som tager højde for den lokale natur, som tager højde for, hvor det gode grundvand er, i stedet for at vi bare har nogle generelle regler for det ganske land, når vi jo godt ved, at geografi og nedbør m.v. varierer, og at der derfor skal tages mere individuelle hensyn?
Eyvind Vesselbo (V), 2003-05-12:
Ja, nu skal jeg jo så passe på, hvad jeg siger, for vi skulle jo nødig længere ned på bunden, som hr. Keld Albrechtsen siger.
Men det var jo ikke mig, som sagde, at vi havde indgået en aftale om Vandmiljøplan II med en forkert partner. Det var hr. Torben Hansen.
Og derfor mener jeg, det er meget reelt - det spørgsmål ligger vel på et højt niveau - at spørge hr. Torben Hansen eller fru Pernille Blach Hansen, om de stadig mener, det er en forkert partner, de har indgået forlig med, for så må de jo ligesom tage konsekvensen.
Det gør vi ikke.
Vi mener sådan set, at det, der blev vedtaget, var udmærket.
Og når fru Pernille Blach Hansen spørger, om vi - og det må jo så være specielt omkring planloven - vil ophæve landbrugets særstilling, ja, så mener jeg, at det jo er en del af de ændringer, der kom med planloven, at landbruget skulle kunne få lov at udvide med nybebyggelser eller med erhverv ved siden af.
Det er jo svært at lave en lovgivning
for byerne, som giver landmændene ret til at udvide deres jord eller deres bygninger, for de ligger jo faktisk på landet.
Så det er lidt svært, når det ikke er landbruget, det drejer sig om.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Ja, jeg er ikke så overrasket over, at Venstre ikke vil være med til at stille krav til landbruget.
Det vidste jeg godt.
Men det, jeg vil spørge Venstres ordfører om, er principperne. Er Venstre enig i, at vi skal have alle de særregler væk, som gælder for landbruget, og så i stedet for behandle landbruget på lige fod med alle andre, både når det gælder miljøpolitik, og når det gælder planlov?
Det andet, jeg gerne vil spørge om,
Jeg synes, det vil være formålstjenligt, hvis vi kunne gå ind og lave en mere individuel regulering, der tog mere højde for den lokale natur, det lokale grundvand.
Så må man bare komme med nogle indspil, hvis der er et lille hjørne her og der, der skal finpudses.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-12:
På et tidligere tidspunkt af dagen, hvor hr. Eyvind Vesselbo også havde haft et indlæg, forudså hr. Jørn Jespersen, at det formentlig ville være muligt for hr. Eyvind Vesselbo at nå ned på et rekordagtigt lavt debatniveau eller noget i den stil - jeg kan ikke huske den præcise formulering, men det var noget i den stil.
Man må desværre sige, at det i rimelig grad ser ud til at prognosen går i opfyldelse.
Det bevæger sig støt ned ad skråplanet.
Mage til polemik!
så er det jo, fordi den tidligere regering lod sig trække rundt ved næsen af Venstre.
Man kunne ikke lave noget, uden man absolut ville lave det i forlig med Venstre. Nu truer hr. Eyvind Vesselbo så med ikke at ville have Socialdemokratiet med i en ny vandmiljøplan.
Men jeg håber sandelig heller ikke, at Socialdemokratiet under den nuværende regering stadig væk vil lade sig trække rundt ved næsen af Venstre.
KL. 19.25
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-12:
Det vil sige, at for alle de mennesker, der bliver nabo til en ny, kæmpe svineproduktion og pludselig befinder sig midt i stanken, skulle det være nok, at fru Inger Støjberg tror på det lokale demokrati, når de ved med sig selv, at de ikke er blevet hørt, de har ikke fået at vide, at der var en ny, stor produktion på vej, de har ikke haft en chance for at gøre indsigelse.
Skulle det være Venstres udgave af lokalt demokrati?
Jeg tror, de pågældende mennesker ville foretrække en anden slags demokrati.
Hvis nu fru Inger Støjberg fandt den rapport om vurderingerne, som er oversendt til Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg den 4. april, en rapport fra Aalborg Universitet, hvor man har undersøgt, hvordan VVM virker, vil hun kunne se, at der dér står, at kun i 17 pct. af sagerne forholder amterne sig til den kumulative effekt.
Endvidere er det kun i 7 pct. af screeningerne, at der foretages en vurdering af de potentielle miljøpåvirkninger.
Er det godt nok?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-12:
Der er lige kommet en ny undersøgelse, der viser, at kvinder bruger begge hjernehalvdele, når de taler, og når de tænker, og det er baggrunden for, at jeg godt kan sidde og tale samtidig med, at jeg hører, hvad hr. Jørn Dohrmann siger.
Og så vidt jeg kunne høre, havde hr. Jørn Dohrmann overhovedet ikke forstået, hvad jeg sagde.
Det, jeg sagde, var netop, at jeg mente, at vi skulle sige tak til kommunerne, fordi de gjorde alt det, vi andre ikke har taget os af, og som den nuværende regering heller ikke har taget sig af.
Det er kommunerne, der rejser skov som aldrig før, det er ikke staten.
Inger Støjberg (V), 2003-05-12:
Jeg beklager naturligvis meget, at jeg sprang hr. Jørn Jespersens spørgsmål over i min besvarelse, men i VVM-direktivet står der jo netop, at amterne skal tage hensyn til det kumulative princip, og det må naturligvis være svaret
på det.
Jeg har været amtsrådsmedlem, og jeg har været med til det her masser af gange.
Det er da kun i amtets interesse, vil jeg gerne sige til hr. Jørn Jespersen, at holde naboorienteringer; selvfølgelig er det det.
Jeg tror på det lokale selvstyre, og jeg er overhovedet ikke et sekund i tvivl om, at man vil foretage sådan nogle naboorienteringer her.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-05-12:
Jeg sagde, at vi var inde på, hvor meget en hektar skulle koste.
Men lad os nu sige, vi ikke får den pris,
Så vil Dansk Folkeparti da selvfølgelig forlange, at vi stadig væk gør noget for miljøet, at vi stadig væk sætter nogle penge af til miljøet.
Så på den måde har vi bare sikret os, at vi får nogle penge
til miljøet, men vi har ikke sikret os, hvor mange vi får i, om man så må sige, toppen, om vi får 200 mio. kr. eller 300 mio. kr., men vi ved, hvad vi får som minimum. Men det er jo selvfølgelig ikke noget, vi fortæller udadtil i første omgang, for så kunne man jo byde i, kan man sige, den underdel, som vi har sat som minimum for, hvornår vi skulle sælge de her hektar, hvis det er muligt.
Det er selvfølgelig ikke noget, man fortæller i en forhandlingssituation, hvad man har sat som minimum.
Det tror jeg ikke engang hr. Torben Hansen ville gå ud og fortælle i sådan en situation.
Hvis det er tilfældet, tror jeg ikke, man forstår forhandlingstaktikken.
Torben Hansen (S), 2003-05-12:
Nu har vi hørt det med de 930 hektar tilstrækkelig mange gange til, at det kræver et svar.
I 1999 var der et stormfald på 15.000 hektar.
Noget af det skal altså op igen, og det er også det, det kommer med de midler, som Folketinget har bevilget.
Så siger hr. Jørn Dohrmann, at det skal ikke være for enhver pris, de skal sælges.
Betyder det, at hvis man finder ud af, at man ikke kan få den pris, man vil have, så bliver de målsætninger, der ligger i den her naturaftale om velfærd og miljø og habitat og hist op og kom herned, absolut ingenting til, og at man indretter målsætningen efter, hvilken pris man får for 1.500 hektar nåleskov?
Det er jo simpelt hen det, det drejer sig om. Dansk Folkeparti kan ikke komme ud af det, for det står nederst i aftalen, at man for øvrigt ikke kan stille udgiftskrævende forslag i 2004. Det vil sige, man er låst fast.
Dansk naturpolitik er faktisk låst fast.
En ting er, at Dansk Folkeparti er låst fast.
Det problematiske er, at dansk naturpolitik er låst fast i, om man nu får solgt 1.500 hektar til en fornuftig pris, eller man ikke gør, eller om man overhovedet vil sælge.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-05-12:
Jeg er sikker på, at hr. Torben Hansen følger med i, hvad der bliver sagt, og hvad der egentligt sker rundtomkring, og hvad man bliver informeret om, for det ligger sådan, at pesticidhandlingsplanen bliver fremlagt inden sommerferien.
Og der er det jo så, at man skal kende sin besøgelsestid, hvornår man egentligt skal komme og sige: Nu vil vi gerne være med til at sætte vores fingeraftryk på den her plan.
Derfor vil jeg bare bede hr. Torben Hansen om at følge med i, hvad det er, der sker rundtomkring.
Så får man også de informationer, som skal til.
Men man kan selvfølgelig også stille sine spørgsmål her fra talerstolen; så får man naturligvis også svar. Skovene skal vi blive ved med at bevare, så dér sker der ikke noget.
Når man så spørger, hvad det giver af penge, kan jeg bare sige, at det er jo et godt spørgsmål.
Det kan vi ikke afgøre på forhånd.
Vi kan sige: Hvad vil vi sælge dem for, altså hvad er mindsteprisen?
Det kan vi godt sidde og aftale, men vi kan jo ikke sige: Hvor meget byder den enkelte køber?
Vi synes, de skal sælges for den højest opnåelige pris.
Men vi skal ikke sælge dem for enhver pris.
Derfor bliver det svært at gå ind og sætte det nøjagtige tal på, hvor meget skovene indbringer.
Det består af to ting.
Det er et bud og et gæt.
Der er ingen, der faktuelt ved, hvad det egentlig ender på.
Men vi følger tingene.
Vi har sagt, at det er den her linje, vi ønsker at køre,
og den ser vi ikke nogen problemer i.
Vi har jo fuld opbakning, går jeg ud fra, fra Det Radikale Venstre, idet de vil sælge 47.000 hektar.
med den ny regering.
Torben Hansen (S), 2003-05-12:
Til hr. Jørn Dohrmann
: Det er altså lidt den bagvendte verden.
Først indgår man en aftale, og så kommer man bagefter og siger: Jamen der var måske et eller andet, vi godt ville diskutere, vil vil diskutere pesticider, vi vil diskutere noget andet, vi vil diskutere noget tredje, og så i løbet af efteråret.
Så vidt jeg husker miljøministerens svar til Miljøudvalget her i januar eller februar, ville pesticidhandlingsplanen ligge færdig i hvert fald i udkast i maj-juni måned, og det venter vi da meget tålmodigt på.
Men vi kan forstå på Dansk Folkepartis ordfører, at det åbenbart er udsat til efteråret.
Det er vi da meget kede af, og det må vi så finde ud af i løbet af eftermiddagen.
Men endnu en gang i forhold til det her: Dansk
Folkeparti
Der er ikke skyggen af nogen som helst finansiering heri, kun at man vil sælge nogle træer.
Har man gjort op: Hvad vil det koste?
Og hvad så, hvis man kommer til at mangle noget for at opfylde sine målsætninger?
Så har man bundet sig til, at man ikke kan stille krav om yderligere udgifter.
Så falder det hele jo til jorden.
Har man overvejet det i Dansk Folkeparti?
Jørn Dohrmann (DF), 2003-05-12:
Til hr. Jørn Jespersen vil jeg gerne sige: Vi lægger afgørende vægt på, at vi beholder de her skove, hvor der er velfærd, hvor borgerne kan komme og nyde deres natur, og hvor de føler, at det ligger dem meget på sinde, at vi ikke sætter velfærden over styr her.
Derfor har vi også lagt vægt på, at adgangen skulle være den samme.
Hvis man sælger de her skove, jamen så skal det være med samme rettigheder.
Jeg ved ikke, om hr. Jørn Jespersen vil lytte efter, når man taler til ham, eller om han hellere vil diskutere med andre.
Derfor har vi sagt, at adgangen skal være den samme netop for at få noget nyt til natur og miljø.
Så får vi jo også en udvidelse, kan man sige.
Vi har de samme betingelser, men vi får bare mere natur og miljø.
Det er da et godt argument for at foretage denne lille nye disposition, vil jeg kalde det.
Angående pesticider, jamen der har jeg bedt miljøministeren, om vi ikke kunne tage et møde.
Jeg vil næsten gå det skridt videre og sige, at jeg har forlangt, at vi skulle have et møde omkring pesticidhandlingsplanen, som vi skal til at diskutere her til efteråret, og det har miljøministeren sagt ja til.
Så jeg er meget fortrøstningsfuld med hensyn til, hvad der sker på det her område, for det ligger os meget på sinde, at man ikke bare begynder at lave om på brugen af pesticider.
Vi skulle gerne have det reduceret så hurtigt som muligt og så meget som muligt.
Hvordan vi skal gøre det helt nøjagtigt, er jo selvfølgelig ikke fastlagt endnu, men det er de ting, vi skal diskutere.
Det ser vi selvfølgelig frem til i den kommende tid, for drikkevandet ligger os meget på sinde.
Det skal vi bevare.
Vi har ikke for meget af det.
Så vi skal passe på, at vi ikke bruger det til unødige ting.
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-12:
Jeg synes stadig væk ikke, vi har fået belyst, med hvilken seriøsitet eller mangel på samme det her forlig er indgået.
Derfor vil jeg gerne have hr. Jørn Dohrmann til at fortælle, hvor mange møder der har været holdt i forligskredsen med et udkast til denne aftale på bordet.
Jeg kan også spørge på en anden måde: Hvornår blev det møde mandag aften, hvor aftalen blev indgået, indkaldt?
Hvor tidligt blev det indkaldt?
Hvorfor har Dansk Folkeparti ikke sikret sig mod, at der bliver en ændring af adgangsforholdene i skovene?
Har man sikret sig mod fyring af skovarbejdere?
Har Dansk Folkeparti sikret sig, at der ikke er nogle af de skove, der bliver solgt, der har været investeret en masse tid og penge og arbejdskraft i at øge naturindholdet i?
Og endelig: Hvordan kan det være, at Dansk Folkeparti den 23. april 2002, altså for præcis 1 år siden, stemte for en vedtagelse i Folketinget, hvoraf det fremgik, at der ikke skulle privatiseres statsskove og sælges byggegrunde i skovene? Hvorfor stemte man for det, når man nu gør det modsatte?