runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Erik Hovmand (V), 1998-12-02:
Fonden, som blev oprettet i 1992 under den daværende liberale borgerlige regering, har i sine første 6 leveår vist sin eksistensberettigelse ved at have synliggjort behovet for risikovillig kapital til nye udviklingsprojekter og har da også gjort sit til at efterleve dette behov.
Det vidner de mere end 800 projekter, som enten har fået projektfinansiering eller tilsagn om finansiering, faktisk meget godt om.
Men der findes stadig væk projekter specielt i nye eller små innovative virksomheder, hvor finansieringen fortsat er et problem.
Vi har bemærket, at andre lande i den vestlige del af verden er opmærksom på dette problem.
Derfor er vi i Venstre overordentlig interesseret i at se nærmere på en ændret struktur af erhvervsfremmeindsatsen på dette meget vigtige område, som regeringen nu også tager fat på med lovforslaget her.
Jeg skal ikke gå i dybden med de 5-6 overordnede ændringer af det nuværende regelgrundlag for VækstFonden og statsgaranti for udviklingsselskaber, som ligger i erhvervsministerens forslag, men jeg vil godt i særlig grad forholde mig til et enkelt af forslagene, nemlig det om VækstFondens uafhængighed, som er den af de foreslåede ændringer, Venstre ser på med størst bekymring.
Lad mig i parentes sige, at de øvrige ting er vi rimeligt forstående over for, og nogle af dem er vi endda meget positive over for, men vi har ét problem, og det er det, jeg godt vil fremhæve, nemlig VækstFondens uafhængighed, spørgsmålet om, om hvorvidt den fortsat skal være uafhængig.
Med det foreliggende forslags tekst mister VækstFonden faktisk sin hidtidige politiske uafhængighed.
Det er en uafhængighed, der har været stærkt medvirkende til fondens opnåede styrke, og som baserer sig på at drive fonden på markedsvilkår.
VækstFonden skal efter vores opfattelse fortsat drives på de markedsmæssige vilkår, der netop har gjort den til en succes.
Den skal ikke udvikle sig til en statsbank.
Vi tror på, at erhvervslivets folk, som leder VækstFonden, er bedre til at prioritere og drive erhvervsvirksomhed, end vi politikere er det.
Det har man også fundet ud af i mange andre lande, ja, selv i Rusland har man forladt enhver tanke om kommandoøkonomi og planøkonomi.
Disse synspunkter vil vi derfor forfølge i det noget korte udvalgsarbejde, som nu går i gang.
Vi håber selvfølgelig, at ministeren er reelt åben for en diskussion af specielt forholdene vedrørende VækstFondens uafhængighed, så fonden fortsat kan virke på et regelbundet grundlag baseret på et bredt politisk flertal, som det jo hidtil har været tilfældet. Under udvalgsarbejdet vil vi fra Venstres side også søge at få præciseret nogle af afgrænsningsproblemerne.
Jeg tænker her på spørgsmålet om den såkaldte seed capital
, at vi altså her sikrer os, at hjælpen går til det specielle problem, der er her, og ikke til alt muligt andet.
og forhåbentlig positivt udvalgsarbejde.
Det bliver lidt kort, det bliver lidt hektisk, men jeg håber på et godt resultat.
Pernille Sams (KF), 1998-12-02:
Vi konservative er meget positive over for VækstFonden.
Den har gode muligheder og perspektiver i sig, men som med alt andet kan den både bruges og misbruges, alt efter hvilke rammer der bliver lagt.
I sidste folketingssamling gjorde vi klart opmærksom på, at vi fandt, det var en ualmindelig dårlig idé at omdanne VækstFonden til en form for egnsudviklingsstøttekontor.
Regeringen besluttede alligevel, at det mere skulle være den geografiske placering end projekternes saglige fremtidsmuligheder, der skulle være afgørende for støttemulighederne.
Det var en klar fejl set med vores øjne, og vi opfatter også den fejl som nu manet i jorden med dette lovforslag. Vi konservative går efter, at arbejdet i VækstFonden skal være mest muligt professionelt med det klare mål at være med til at skabe nye virksomheder og arbejdspladser i Danmark.
Jo flere succesfyldte projekter, jo bedre, uanset geografien.
For så vidt angår det herværende lovforslag, finder vi det rigtigt at udvide VækstFondens aktivitetsmuligheder mod de mindre og mellemstore virksomheder, specielt de innovative nyere virksomheder f.eks. inden for mediko- og biotek-branchen, for det er både langvarigt og særdeles risiko- og omkostningsfyldt at løbe den slags virksomheder i gang.
Med en mulighed for at kræve tilbagebetaling fra succesprojekter ser det nu ud til, at erhvervsministeren tror, at VækstFonden ligefrem kan komme til at give overskud.
Det tror vi nu ikke på.
VækstFonden er ikke et ventureselskab og bliver det heller ikke.
Det drejer sig om den store politiske styring, som erhvervsministeren nu vil lægge ind i VækstFonden.
Det er helt useriøst, at politikere og embedsmænd nu vil tiltage sig magten til at bestemme, hvilke virksomheder der skal kunne få støtte eller lån i VækstFonden.
Det er bestemt ikke hverken embedsmænd, ministre eller politikere, der generelt er de bedste til at vurdere fremtidens vindervirksomheder og vinderbrancher mange år frem.
Derfor er det også spild af gode muligheder og ressourcer at skrue det sammen med politisk overstyr frem for rent saglige overvejelser.
Der er mange både politikere og embedsmænd, der har ambitioner om at skulle styre eller drive erhvervsvirksomhed, men vi må anbefale, at man i så fald opfylder ambitionerne for ens egne penge og overlader skatteydernes penge, som der her er tale om, til professionelle folk.
Derfor fra vores side: Nej til, at ministeren vil udstikke politisk bestemte rammer, nej til, at ministeren nu vil have en embedsmand med i bestyrelsen, og nej til, at denne skal have en såkaldt call in-beføjelse, således at han kan tage sager fra bestyrelsen med til afgørelse hos ministeren.
Men ja til forslagets øvrige dele.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-12-02:
Kan fru Pernille Sams bekræfte, at der på side 12 står: »Det vil dog ikke være muligt at forelægge konkrete enkeltsager for erhvervsministeren til endelig afgørelse,« og tager det ikke noget af brodden ud af fru Pernille Sams' argumentation fra tidligere?
Frank Aaen (EL), 1998-12-02:
Jeg skal såmænd bare takke fru Pernille Sams for på den klare måde at forklare forskellen på os, der er miljømæssigt engageret, og så Det Konservative Folkepartis erhvervspolitik.
For Det Konservative Folkeparti er det sådan, at det eneste, der tæller, er, at der kan tjenes overskud, at man kan få noget profit; det er det, der er det afgørende.
Forskellen på Det Konservative Folkeparti og Enhedslisten er altså, at det ene sted er det bare profitten, der er det vigtige, hos os er det også miljø, etik og beskæftigelse, der er afgørende.
Til det med egnsudviklingsstøtte vil jeg sige, at det kan jeg altså overhovedet ikke genkende, men jeg vil da gerne sige, at hvis det er det, vi på et tidspunkt kunne blive enige om at gøre herinde, nemlig i særdeleshed at støtte erhvervsudviklingen i de svage områder som Bornholm, Lolland, Nordjylland og Vestjylland, dér, hvor der er mangel på erhvervsudvikling, vil vi sådan set gerne være med til det.
Her vil jeg bare sige til fru Pernille Sams - hvis hun kan høre det - at jeg ikke kan bekræfte, at De Konservative har en masse miljøforslag.
Jeg kan tværtimod bekræfte, at hver eneste gang der er stillet et forslag her i Folketinget om at tvinge erhvervslivet til at gå ind for miljøet, vil Det Konservative Folkeparti bekæmpe det med næb og kløer.
Hver eneste gang Dansk Industri er blevet stillet over for et miljøkrav her i Folketinget, har Det Konservative Folkeparti været imod, og det er lige præcis det, der er Det Konservative Folkepartis miljøpolitik.
Det er ingenting.
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-02:
Jeg er enig med den socialdemokratiske ordfører i, at forslaget på nogle områder, måske endda slet ikke så få, prøver at imødekomme den enkelte.
Den virkelighed, vi står over for i dag, er jo, at der er over 7.000 unge, der mangler praktikpladser, og vel at mærke praktikpladser dér, hvor det tæller for den unge.
Har den socialdemokratiske ordfører nogen forestilling om, hvordan vi kan indbygge denne mangel på praktikpladser i forslaget, så vi kan sikre os, at det her forslag virkelig også i dagligdagen opleves som et løft for den lærling, der står og mangler en praktikplads?
Vi ved, at nogle af dem, der ikke får praktikpladser, er dem, der siver ud og fiser ud til aktiviteter, som undertiden er lidet frugtbare.
Jytte Andersen (S), 1998-12-02:
Det er fuldstændig rigtigt, at der er sket en produktivitetsstigning i Kort- og Matrikelstyrelsen i Sønderjylland.
Det har der også centralt været gjort et stykke arbejde for.
Det skal faktisk ses som et led i det planlægningsarbejde, der har været igangsat tidligere med henblik på, at organisationen, arbejdet, medarbejderne skulle over i det regi, som der er i alle andre amter.
Det har faktisk været et led i den forberedelse at tune, kan man sige, procedurerne, bevidstheden og organiseringen af Kort- og Matrikelstyrelsen.
I øvrigt er Kort- og Matrikelstyrelsen, kan jeg såmænd godt sige her, en af de mest effektive statslige institutioner.
Jeg må sige til det sidste forslag, som hr. Keld Albrechtsen kom med, at det er jeg ikke konkret gjort bekendt med, men jeg vil selvfølgelig prøve at undersøge det.
Vi vil i hvert fald meget gerne leve op til de aftalemæssige forpligtelser og gøre vores yderste for, at medarbejderne også føler, at de bliver godt behandlet af den arbejdsgiver, som nu har haft glæde af deres arbejdskraft i mange år.
Birthe Skaarup (DF), 1998-12-02:
Forslaget er et led i en samlet pakke på faktisk fem elementer, som skal fremsættes inden for kort tid.
Som en sidebemærkning vil vi da lige tilføje
, at når man læser finanslovaftalen for 1999, ja, så er det her faktisk et af forslagene i denne aftale.
Med det her lovforslag sker der en fornyelse af de tekniske erhvervsuddannelser, som ikke er så dårlig efter Dansk Folkepartis mening.
Der sker en minimering af fællesindgangene fra 80 til 7, og man gør erhvervsuddannelserne mere overskuelige for den enkelte elev, som kan starte med en uddannelsesaftale i praktik eller på en skole med et grundforløb.
Alt i alt er det efter vores mening en omfattende reform af erhvervsuddannelserne, som skal finde sted, og som vi mener skal have en gennemgribende udvalgsbehandling, for der er da nogle problemer. Vi er naturligvis stemt for, at overskueligheden bliver bedre ved, at de personlige kvaliteter bliver inddraget, og at der bliver bedre muligheder for de svagere unge som led i, at der bliver etableret uddannelsesplaner for den enkelte elev.
Det er faktisk det, der sker - både med hensyn til det, der sker i 9.- og 10.-klasserne, og også i det videre forløb.
Med det her forslag går vi også ind og tænker på de bogligt stærke elever.
De får nemlig mulighed for at supplere deres uddannelse med fag, der forbedrer det videre studieforløb.
Med de her uddannelsesplaner ser vi klart nogle gode tiltag derved, at praktikpladssøgningen bliver indarbejdet i elevernes uddannelsesplaner.
Nu er det jo faktisk sådan, at arbejdsmarkedets parter har været inddraget i arbejdet for at styrke disse tekniske erhvervsuddannelser i tilbudet omkring den samlede uddannelsesindsats, men vi har også bemærket bl.a. DA's, FA's, SALA's og Håndværksrådets kritik af nogle af elementerne i lovforslaget, nemlig de individuelle forløb og delkompetencen, og det må vi som sagt lige have vendt i udvalget.
Men alt i alt så gælder det om, at ungdomsuddannelserne bliver mere overskuelige og de bliver mere fleksible, og også om, at vi får de usikre elever med, og at udfordringerne kommer på det niveau, hvor det passer til den enkelte elevs evner, men selvfølgelig skal man også kigge på deres ambitionsniveau.
Vi vil godt påpege en ting her i dag, og det er vejledningerne til vores unge mennesker.
Der er det utrolig vigtigt, at den enkelte vejleder vedholdende bliver ved med at kvalificere sig fagligt.
Der skal fagligt strammes op ved, at eleverne bliver interesseret i fagene, og vi mener, at på den måde tilgodeses netop den enkelte elev bedst.
Vi ser frem til udvalgsbehandlingen senere.
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-02:
Vi har her at gøre med et lovforslag, der flytter rundt på byggeklodserne i erhvervsuddannelserne, men næppe for alvor går ind i indholdsdiskussionen af erhvervsuddannelserne.
Det springende punkt er så, om forslaget skaber mere rummelighed, overskuelighed, imødekommenhed og fleksibilitet, således som det bebuder.
Man ønsker, at flere unge kommer ind i erhvervsuddannelserne, både de skoletrætte og de unge, der ellers ville starte på en gymnasial uddannelse, før de gik i gang med en erhvervsuddannelse.
Der skabes nu et grundforløb plus en individuel overbygning, som kan varieres fra person til person.
I virkeligheden laver vi måske en halv murer eller murerarbejdsmand, som i statistikken har en uddannelse.
Vi vil ikke afvise, at det kan være en hjælp for nogle, især hvis den unge kan vende tilbage og fortsætte på et senere tidspunkt.
I virkelighedens verden er det bare sådan, at den pågældende altid vil stå bagest i arbejdsløshedskøen.
Endelig vil vi godt advare mod at bruge den nye lov som påskud for at nedlægge EGU.
Jeg tror, det var SF, der også var inde på, at EGU er et godt tilbud til den gruppe unge, som har så dårlige erfaringer med folkeskolen, at de har brug for et ekstra trin på stigen for at komme videre.
Så har lovforslaget også til formål at lave en udbygning, der skal gøre lærlingeuddannelsen ligestillet med en gymnasial uddannelse i et eventuelt videre uddannelsesforløb.
Det er imidlertid uklart, hvordan lærlingen skal kunne magte at tage supplerende fjernundervisning i tyske verber eller tekstanalyse af Martin A. Hansen.
De forskellige undervisningsniveauer kan være problematiske. Vi kan godt være noget nervøse for, at den helhedsorienterede undervisning ikke finder sted.
Vi mener, det er vigtigt, at det helhedsorienterede bør fastholdes på så mange områder som vel muligt, men selvfølgelig med ressourcer til differentiering.
Endelig bebuder lovforslaget overskuelighed.
Grundtanken om færre indgange til erhvervsuddannelserne støtter vi, men så skal det også mere konsekvent tænkes sammen med indholdet af de faglige uddannelser end det forslag, der nu er fremsat; f.eks. vil der fremover være hele tre forskellige indgange til at blive elektriker. Der er mange årsager til, at unge ikke søger erhvervsuddannelserne.
De gymnasiale uddannelsers prestige er kun en mindre del heraf.
De tekniske skoler har været udsat for forringelser og nedskæringer i en ubehagelig grad.
Men det største problem i erhvervsuddannelserne er uden tvivl det, som vi har drøftet tidligere i dag, nemlig usikkerheden om praktikpladser.
Det er bemærkelsesværdigt, at i en tid, hvor ledigheden falder, kan man fortsat notere, at unge ikke får praktikplads, og disse unge må så fortsætte deres uddannelse i skolepraktik, som jo altså har en lavere status ikke bare blandt de unge, men desværre også blandt arbejdsgiverne, og det er det, der tæller for de unge.
Jeg kan se, at tiden er gået, men jeg skal sige, at Enhedslisten er meget indstillet på at medvirke til, at vi sikrer, at alle kan få en praktikplads og om fornødent pege på redskaber, der yderligere kan sikre noget sådant - jeg
Tove Videbæk (KRF), 1998-12-02:
Kristeligt Folkeparti kan tilslutte sig de store linjer i dette lovforslag.
På flere tekniske erhvervsuddannelser er det imidlertid uhensigtsmæssigt, at det normale grundforløb har en obligatorisk varighed på 20 uger for alle elever.
For på flere erhvervsområder indleder mindst 80 pct. af alle elever
deres uddannelsesforløb med en uddannelsesaftale, og de unge har dermed allerede truffet deres endelige uddannelsesvalg, inden de starter uddannelsen.
Alligevel skal disse målrettede unge i henhold til dette lovforslag følge samme grundforløb som de unge, der endnu ikke har truffet deres endelige uddannelsesvalg.
Denne konstruktion mener vi ikke er ideel for elever med en uddannelsesaftale, da disse gerne vil i gang med deres egentlige erhvervsuddannelse så tidligt i uddannelsesforløbet som muligt.
Og det bliver svært at motivere disse unge, som allerede har truffet deres uddannelsesvalg, til at deltage aktivt i et længerevarende forløb omhandlende flere andre uddannelser.
På længere sigt vil det nok også medføre et større frafald samt fravælgelse af uddannelse
, da mange elever, der vælger nogle af de tekniske erhvervsuddannelser, hovedsagelig er skoletrætte eller i det mindste bogligt trætte. Det grundforløb, der bliver lagt op til i den nye reform, mener vi har en for teoretisk indgang, hvilket vil gøre det svært at fastholde de svageste unge i uddannelsen. Hvis uddannelsessystemet skal være ideelt for både de unge, der har truffet deres uddannelsesvalg, og de unge, der ikke ved, hvilken uddannelse de ønsker, er det nødvendigt at tilpasse systemet til begge grupper. Dette kan f.eks. gøres ved, at elever, der har indgået en uddannelsesaftale inden uddannelsens start, kan gennemføre et grundforløb på kun 10 uger, så de derved kan komme hurtigere i gang med den erhvervsuddannelse, de allerede har valgt. Men med disse bemærkninger ser Kristeligt Folkeparti frem til udvalgsbehandlingen af dette lovforslag.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-12-02:
Den konservative ordfører, hr. Brian Mikkelsen, kan fortsat ikke være til stede, og jeg skal derfor på hans vegne udtrykke nogle synspunkter omkring den konservative vurdering af det forslag, som vi har til behandling her: udviklingsprogrammet for fremtidens ungdomsuddannelser. Jeg kan godt røbe med det samme, at Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Vi kunne godt have ønsket os, at man i formuleringerne havde understreget lidt kraftigere, at det er den kvalitative udvikling, vi tænker på, det er den kvalitative udvikling, der er behov for at styrke.
Ikke så meget måske i gammeldags forstand.
Det, der er behov for f.eks. i erhvervslivet - og det spiller jo også en rolle - vil ofte være en kombination af kvalifikationer inden for forskellige uddannelsesområder.
Det er i alt fald en efterlysning, jeg har mødt adskillige gange.
Vi kunne godt have ønsket, at det var blevet understreget lidt kraftigere, men vi støtter under alle omstændigheder forslaget. Der er et behov for udvikling inden for de enkelte uddannelsesområder, sådan som der er lagt op til.
Jeg er ligesom Venstres ordfører fuldstændig overbevist om, at hvis man forsøger at putte det hele i den samme gryde, vil det betyde, at uddannelserne som sådan bliver mindre attraktive for de unge mennesker.
De unge mennesker ønsker noget at vælge imellem, og jeg er også overbevist om, at der vil blive tale om et kvalitativt fald. Der er også lagt op til udvikling af forskellige aktiviteter og ordninger, som kan fremme overgangen for de unge mellem grundskolen og ungdomsuddannelserne.
Der kan selvfølgelig her være tale om vejledningsforløb, der kan være tale om forskellige aktiviteter, der kan bygge bro imellem grundskolen og ungdomsuddannelserne.
Det er ikke min opgave her at kritisere den vejledning, der finder sted i øjeblikket, men det er vores indtryk, at den er meget institutionsafhængig og indimellem kan opfattes næsten som en markedsføring af de pågældende ungdomsuddannelsers specielle skoleform.
Her er der behov for noget mere institutionsuafhængigt.
Endelig bliver der lagt op til initiativer, der kan støtte tilgangen til og gennemførelsen af de videregående uddannelser, altså uddannelser på et meget, meget højt niveau, og det er der også behov for, hvis vi skal kunne gøre os gældende i den globale konkurrence, som Danmark står midt i.
Vi plejer normalt at være stolte over det danske uddannelsessystem, men det danske uddannelsessystem har jo i forskellige internationale undersøgelser fået et par grundskud, og derfor er der behov for nytænkning, for nyudvikling, og derfor kan vi med glæde støtte dette beslutningsforslag.
Birthe Skaarup (DF), 1998-12-02:
Hr. Christian H. Hansen, der er ordfører for det her forslag, er ikke til stede her i aften, og derfor vil jeg fremføre Dansk Folkepartis betragtninger omkring B 46: Der skal ikke herske nogen tvivl om, at Dansk Folkeparti ser positivt på dette beslutningsforslag.
Målet med forslaget er jo at iværksætte et udviklingsprogram med det formål at sikre en fortsat udvikling af det samlede uddannelsessystem.
Vores holdning er, at der skal skabes en større sammenhæng og rummelighed i det samlede uddannelsessystem, og hovedessensen i forslaget er jo indsatsen for at få et flertal af unge til at begynde på en kompetencegivende uddannelse med et udviklingsprogram og med hovedvægten lagt på at skabe en vellykket sammenhæng og også med den mulighed for at gå på tværs i uddannelsessystemet med disse afstigningsmuligheder, vel at mærke uden tab af uddannelsestid, altså en slags meritoverførsel.
Som sagt er det efter Dansk Folkepartis opfattelse vigtigt, at man tilgodeser det enkelte menneskes evner og interesser i uddannelsessystemet, og at alle får mulighed for at indgå i arbejdslivet efter gennemførsel af en uddannelse.
Vi vil godt sige her i dag, at vi kan støtte det her beslutningsforslag, og vi vil naturligvis deltage i udvalgsarbejdet, og vi vil muligvis stille spørgsmål på nogle enkelte områder.
Men vi håber på, at den dynamik, der er indbygget i det her forslag, og som bemærkningerne giver udtryk for, er helt i tråd med vores opfattelse af, hvad det rummer.
Det er en dynamik, der skal til i vores samfund, også udviklingen i hele uddannelsessystemet er nødvendig, og der skal ske en løbende faglig udvikling og oprustning, således at vi kan uddanne vores unge netop til den kommende globale udvikling.
Vi har bemærket, at de økonomiske konsekvenser holdes inden for den samlede ministerielle ramme, og ligeledes, at forslaget administrativt ingen erhvervsøkonomiske konsekvenser får.
Det er som sagt vigtigt for Dansk Folkeparti, at så mange som muligt begynder en sammenhængende kompetencegivende uddannelse.
Og her er det netop sammenhængen, der er hovedpointen, mener vi, og som sagt også i takt med den samfundsudvikling, der finder sted.
Susanne Clemensen (CD), 1998-12-02:
Ja, jeg vil sige, at jeg havde det godt nok lidt ligesom SF's hr. Aage Frandsen.
Der står en masse fine ord osv. i det her beslutningsforslag, men det kan være ret svært at se, hvor det konkret er man vil sætte ind med udviklingsarbejder.
Det kan man jo også se, for i bemærkningerne til forslaget står der, at det skal konkretiseres og gennemføres under ledelse af Undervisningsministeriet.
Jeg går ud fra, som SF også var inde på, at grunden til, at beslutningsforslaget bliver fremsat her i Folketinget, er, at man ønsker også at have de andre partier i Folketinget inddraget i det her udviklingsprogram og ønsker, at de støtter op om det.
Men hvad med at få en status over, hvordan det går med de forsøgs- og udviklingsarbejder, som man har i gang på nuværende tidspunkt, før vi sætter noget mere i gang?
Men som sagt vil mit udgangspunkt være ligesom SF's: I stedet for at afvise det her, så lad os prøve at se, om vi ikke kan få noget indflydelse på det.
Et af de problemer, som jeg også synes vi skal tage op, og som gerne må konkretiseres i det her beslutningsforslag, er gymnasiet og selve målgruppen.
Jeg synes, at vi dér har en meget vigtig diskussion om, hvem gymnasiet er for, netop også for at sikre dem, der vælger gymnasiet og går videre på en videregående uddannelse.
Her har vi fået nogle meldinger om, at der i hvert fald er et problem i overgangen til de videregående uddannelser, og sådan noget synes vi kunne være spændende at få sat noget udviklingsarbejde i gang omkring.
Men jeg kan ikke lade være med at slutte med at sige, at nu har man jo også fremsat et lovforslag om et nationalt evalueringsinstitut, og dér skriver man jo netop, at det er tanken, at første fase af evalueringerne skal omfatte folkeskolen, de kompetencegivende ungdomsuddannelser og de videregående uddannelser.
Og så var det måske mere på sin plads at få sådan et evalueringsarbejde sat i gang og evalueret f.eks. gymnasieområdet, før man satte videre udviklingsprogrammer i gang
Som sagt vil vi selvfølgelig ikke afvise det her, men vi vil gerne se noget mere konkret fra Undervisningsministeriet om, hvordan man har tænkt sig at udmønte det her beslutningsforslag.