runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ester Larsen (V), 2001-01-25:
Som opfølgning på det svar, jeg fik af fru Dorte Bennedsen, kan jeg oplyse, at 6,8 pct. af de hiv-positive er smittede via sex med personer fra højendemiske områder, som det hedder i Sundhedsstyrelsens sprog.
Så der er altså tale om en reel risiko.
Forebyggelse er et emne, der er højt placeret på den politiske dagsorden.
Regeringen har udarbejdet en stor, stor plan og ledsaget den med en meget, meget lille bevilling.
På den baggrund må regeringen da egentlig være yderst tilfreds, når der fremsættes et beslutningsforslag, som virkelig gavner forebyggelsen.
For det er jo sigtet med initiativet at forebygge smittespredning forårsaget af mennesker, der kommer med sygdomme til os udefra.
Ved at gennemføre helbredstjek af nytilkomne er der forbedrede mulighed for at sætte hurtig behandling ind og for at bremse smittespredning.
Vi havde jo ellers stort set fået bekæmpet tuberkulosen
i Danmark, og vi har fået bremset væksten i nye tilfælde af hiv.
Derfor er det meget vigtigt, at vi ikke bare sidder og ser passivt til, når smittede personer slår sig ned i landet.
Situationen er alarmerende for hiv og aids på verdensplan, og vi har helt katastrofale tal i Afrika.
I Danmark er situationen jo den, at smitterisikoen koncentrerer sig om de homoseksuelle miljøer, om de mennesker, der kommer fra eller har kontakt med mennesker fra højrisikoområder.
Skal vi effektivt behandle de smittede fremmede, og skal vi forebygge, at smitten spreder sig til andre, er det vigtigt, at alle risikogrupper underkastes et sundhedstjek. Vi er i Venstre meget indstillede på, at forebyggelsen skal være effektiv og skal omfatte dem, der er potentielle smittebærere.
Så Venstre er positiv over for grundideen.
Det kan godt være, vi skal have en nærmere drøftelse af, om det er en hensigtsmæssig afgrænsning, der er foreslået, eller om man skal koncentrere indsatsen om særlige højrisikoområder for hiv, tuberkulose og eventuelt andre sygdomme.
Men vi finder, at det er vigtigt, at vi giver befolkningen den beskyttelse, der ligger i at give et sundhedstjek til mennesker, som kommer udefra.
Jeg kan sige, at så vidt jeg er orienteret, er der et system, som findes i vores naboland Norge.
Det er for mig oplyst, at alle udlændinge, som skal blive i landet, altså i Norge, i over 3 måneder, har pligt til at gennemgå tuberkulosekontrol ifølge udlændingeloven og forskrift om tuberkulosekontrol.
Så dette, at det stilles som betingelse for indrejse i et land, for ophold i et land, at man lader sig sundhedstjekke, er ikke noget, der er ukendt i den vestlige verden, så vidt jeg er orienteret.
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-25:
Tingene kan siges på mange måder.
Hvis de ikke tager imod tilbudet, så er det ud ad døren.
Sådan kan det siges, det er rigtigt, vil jeg gerne sige til fru Dorte Bennedsen.
Vi har et tilbud om, at såfremt I har tb eller hiv, vil vi foretage en undersøgelse af jer, og den undersøgelse går ind omkring jeres opholdstilladelse.
Var det ikke en god idé, at I fik foretaget sådan en undersøgelse?
Nej, fru Dorte Bennedsen skræmmer, hvis der er nogen, der skræmmer, ganske unødvendigt.
Fru Dorte Bennedsen vil have, at tingene bare skal flyde.
Dorte Bennedsen (S), 2001-01-25:
Det danske sprog kan bruges til meget.
For når fru Birthe Skaarup står heroppe og taler om, at det er så fornuftigt og så rigtigt, at vi giver dem et tilbud, vil jeg sige, at det er pokker til tilbud, for det er jo altså givet på nogle ganske bestemte præmisser, nemlig at hvis de ikke tager imod tilbudet, er det ud af vagten.
Det er dog en særpræget form for tilbud - i hvert fald i min sprogbrug.
Til fru Ester Larsen: Jeg synes, det er ekstremt vigtigt med kontakt, og jeg er meget enig i, at den danske befolkning siden 1987 har ændret syn langt hen ad vejen på disse her områder, men netop når vi står over for nogle af de grupper, der kommer hertil, så står vi over for folk, der har et andet syn, et syn, der måske mere nærmede sig det danske i 1987 eller før den tid.
Vi står over for grupper, hvor mange af dem kan være sarte over for overhovedet at tale om seksualitet, og netop derfor er det efter min vurdering dobbelt vigtigt, at vi ikke møder dem med noget, de kan opfatte som tvang, men at vi giver dem alle disse tilbud.
De skal have tilbudet om sundhedsundersøgelser og om tjek, men de skal ikke have det med en pisk over hovedet, de skal have det på en manér, så det, hvis de fejler det ene eller det andet af det, der er nævnt her, eller andre ting, også kan bruges til en konstruktiv samtale med dem om: Hvordan kommer vi så videre?
Jeg har opfattet, at det er det, Sundhedsstyrelsen nu sidder og tygger på: Hvad er det for tilbud, vi giver dem?
Er det det relevante tilbud?
Er der noget, der mangler osv.?
Det er dårlig vilje, hvis fru Ester Larsen bliver det, for jeg tror ikke, at vi er spor uenige om, at der skal sættes ressourcer ind på at hjælpe disse mennesker, og at forebygge osv. osv.
Men vi er uenige om, hvorvidt det skal gøres med en pisk, eller det skal gøres på en måde, så vi ikke støder dem fra os.
Ester Larsen (V), 2001-01-25:
Det er korrekt, at Venstre stemte for dagsordenen i 1987, men da var situationen så sandelig også en anden end i dag.
Da stod man over for en ny alvorlig, skræmmende sygdom, og man stod med en bekymring for, at man skulle stigmatisere de mennesker, som var ramt af den.
Men der er sandelig sket meget.
Åbenheden er blevet en anden.
Derfor har vi ikke den bekymring, og derfor behøver vi ikke at tage så følsomt på de her emner, som man følte det var nødvendigt i 1987.
Så studser jeg meget over, at fru Dorte Bennedsen ikke kan se, at der er forskel på problemet, når det drejer sig om den danske befolkning, som har mulighed for anonym test, og som har været udsat for dansk påvirkning i masser af år, og så en gruppe fremmede mennesker, som kommer til os med sygdommen i blodet, som taler et helt andet sprog, kommer fra en helt anden kultur, at man ikke kan se, at det er meget vigtigt, at man kommer i kontakt med de mennesker, at de får en information på et sprog, de forstår, om, hvilken adfærd man skal udvise, når man er smittebærer i Danmark.
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-25:
Til fru Dorte Bennedsen: Jeg tror også på et fornuftigt samarbejde.
Jeg tror, at udlændinge, der kommer til det her land og får et tilbud om at blive tb-undersøgt og at blive hiv-testet, synes, at det er ganske fornuftigt.
Jeg er godt klar over, at Socialdemokratiet ikke synes det.
Jeg synes, at det er ganske fornuftigt.
Det synes jeg godt at man kunne tage lidt med i betragtningerne.
Det er faktisk Sundhedsstyrelsens meldesystem for smitsomme sygdomme, der er kommet med disse oplysninger.
Dorte Bennedsen (S), 2001-01-25:
Hvis fru Birthe Skaarup mener, det her er et sundhedsfagligt spørgsmål, synes jeg, det er dobbelt ejendommeligt, for undersøgelsen, der er i gang i Sundhedsstyrelsen, er opstået bl.a. på baggrund af nogle spørgsmål fra Sundhedsudvalget i oktober/november måned sidste år, og så synes jeg egentlig, at det er ejendommeligt, at man har så meget kissejav, at man ikke kan vente, når man ved, at Sundhedsstyrelsens redegørelse vil foreligge i april.
Det var min baggrund for at kalde det her en tom politisk demonstration, at man ikke kan vente, til man får de rent faktiske oplysninger.
Og al respekt, jeg har lidt mere tillid til Sundhedsstyrelsens sundhedsfaglige viden.
Til fru Ester Larsen: Jo, jeg synes også, at ethvert tilfælde af hiv-smitte er bekymrende.
Men dér, hvor vandene skiller - og det var ikke tilfældet i 1987, for der stemte Venstre faktisk for den dagsorden, der stadig væk gælder som grundlaget for hiv-politikken - er, at jeg ikke tror på, at tvang nytter her.
Det her handler om nogle holdningspåvirkninger; det handler om at få folk til at optræde ansvarligt: Hvis jeg er smittet, skal jeg sørge for at optræde ansvarligt, så jeg ikke smitter andre.
Og hvis jeg ikke er smittet, skal jeg sørge for at optræde ansvarligt, hvis jeg færdes i miljøer, hvor jeg har risiko for at blive smittet. Det handler om tillid, det handler om åbenhed, og det handler om, at folk trygt tør henvende sig til sundhedsvæsenet.
Tvang nytter ikke.
Vi så jo i Sverige, at de lavede en lovgivning, der betød, at man ikke kunne få anonymitet.
Ikke desto mindre gik Malmö Almena Sjukhus ud i offentlige annoncer og annoncerede med, at her kunne man blive testet anonymt, fordi de erkendte, at den form for tryghed, der lå både i anonymiteten og i det, at man trygt kunne henvende sig til myndighederne, var nødvendig, hvis man skal ændre holdninger her.
Vi kan være enige om, at det er bekymrende, men vi kan være uenige om instrumenterne.
Jeg tror ikke på pisk i denne her sammenhæng.
Jeg tror på et fornuftigt samarbejde med folk, for folk er faktisk gennemgående ansvarlige.
Ester Larsen (V), 2001-01-25:
Det er en fornøjelse at høre, hvordan man smager på ordet tvang.
Det er ligesom blevet det altafgørende.
Der er ikke i forslaget her, og der er ikke i Venstres holdning noget forslag om at lave obligatoriske sundhedstjek af befolkningsgrupper i Danmark.
Men jeg synes, det er et rimeligt initiativ, at et land prøver på at sikre sig mod sygdomme, der kommer i særlige situationer.
Når vi kan se, at halvdelen af de smittede med tuberkulose kommer fra et bestemt land,
jamen så synes jeg, det er rimelig at sige, at alle indrejsende fra det land skal gennemgå en tuberkuloseprøve.
Det er en hensigtsmæssig sikring af befolkningens sundhed.
Tove Fergo (V), 2001-01-25:
Man kan jo undre sig.
Vi har jo netop skrevet, at det skulle være en uvildig organisationsanalyse og ikke en styret.
Dem vil vi have gjort noget ved, og det er da underligt, at hr. Frank Aaen kan synes, at der trænger til at blive foretaget en organisationsanalyse, men alligevel ikke vil være med til den, også selv om den skulle være uvildig.
Så vil jeg lige stille hr. Frank Aaen et enkelt spørgsmål.
De kan få den behandling, de gerne vil have, på privathospitaler, for de kan betale for det, men de, som ingenting har, kan ikke få den behandling.
Det er lige tværtimod.
Ved hr. Aaen ikke, at vores forslag netop går på at ændre den tilstand, der er i øjeblikket, hvor det er dem, der har, dem, der er selvforsikrede, der kan få privat hospitalsbehandling, hvorimod de, der bare har betalt deres skat, må stå i de lange køer til det offentlige sundhedsvæsen?
Ja, nu refererer ministeren til Amtsrådsforeningens egen undersøgelse, og det er jo sådan, at når man skal undersøge sig selv, og man har monopol på et område, så er det jo ikke sikkert, at man går så grundigt til værks.
Og der er faktisk ikke foretaget nogen egentlig organisationsanalyse af det danske sundhedsvæsen, hvor mærkeligt det end kan forekomme, når man tænker på, hvor kæmpe en virksomhed det i virkeligheden er.
Jeg vil da spørge ministeren, om ministeren synes, vores sundhedsvæsen er så tilfredsstillende.
Om ikke det kan undre ministeren, at man stadig væk fører journaler næsten i hånden, at man ikke har fået indført den elektroniske patientjournal.
Om ministeren ikke mener, at tiden er løbet fra indretningen af vores sygehuse, som jo i dag er indrettet som dengang patienter lå en uge, måske fjorten dage på hospitalet.
I dag, hvor de kun ligger 2-3 dage, var det så ikke rimeligere, at man indrettede sygehusene på en anden måde, sådan at de forskellige funktioner og undersøgelser foregik tæt på patienten, så man ikke skal have portører til at gå langt med patienterne?
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-01-25:
Jeg skal gøre det kort.
Det Radikale Venstre kan ikke støtte forslaget om organisationsanalyse i sygehussektoren.
Det er ikke, fordi vi mener, at intet kan blive bedre - jf. bl.a. fru Henriette Kjærs indlæg, som jeg et langt stykke af vejen kan tilslutte mig - at den sidste sten er vendt, eller at vi har al den viden, vi har brug for, når vi skal beslutte os, men fordi Sygehuskommissionen i 1996 gennemførte en næsten lignende analyse.
Derfor ville det efter Det Radikale Venstres opfattelse være dårlig timing at iværksætte en organisationsanalyse på et tidspunkt, hvor sygehussektoren er under hastig udvikling og forandring.
Hvis vi skal have gavn af en analyse, er det jo en status og ikke en temperatur, vi skal have.
Det kunne man næsten få indtryk af, når man hører debatten i dag.
På den baggrund kan Det Radikale Venstre ikke støtte forslaget, som det ligger her.
Jens Rohde (V), 2001-01-25:
Jeg må nok sige, at når man hører ministeren, og også når man hører fru Hanne Andersen, så lyder det jo, som om der overhovedet ikke er nogen problemer.
Og jeg har meget vanskeligt ved at forstå, hvordan regeringen kan forsvare, at der ikke skal laves en uvildig undersøgelse, som kan sætte fokus på nogle af de problemer, som vi jo alle sammen vitterlig ved at der er.
Jeg har en hel del familie, der arbejder inden for sygehussektoren.
Og jeg kan godt fortælle, at de meldinger, jeg får, er, at der ikke er særlig stor tilfredshed med de arbejdsgange, der er i sundhedssektoren.
Medarbejdertilfredsheden i sundhedssektoren er måske ikke så stor, som man går og tror i regeringen.
Og så er der et andet problem, som jeg synes må få en masse alarmklokker til at ringe hos regeringen.
Man går i regeringen og bryster sig af, at man har puttet masser af penge i sundhedsvæsenet, men alligevel er det jo ikke lykkedes at komme ventelisterne til livs.
Det må bl.a. være, fordi der er nogle systemfejl, nogle strukturer, som forhindrer os i at komme ventelisterne til livs, selv om vi bliver ved med at putte penge i systemet.
Derfor er det mig en gåde, at man kan blive ved med at forsvare, at der ikke skal laves en uvildig undersøgelse, og at det ikke er amterne, der skal undersøge sig selv.
Tove Fergo (V), 2001-01-25:
Jeg vil godt lige gøre fru Hanne Andersen opmærksom på, at Venstre bestemt ikke ønsker at gøre danskerne utrygge, men det er danskerne, det er patienterne, det er de pårørende, der færdes på sygehusene, som oplever nogle arbejdsgange, der virker uhensigtsmæssige på dem.
De kan simpelt hen ikke forstå det.
De kan sidde og se, at det her ikke fungerer, som det burde fungere,
Det er også helt klart, at i den undersøgelse af patienttilfredsheden, som ministeren henviste til, og som fru Hanne Andersen også nævner, der peger en tredjedel af patienterne på, at de venter alt for længe under indlæggelsen, og at det forlænger deres indlæggelsestid.
Og vi ved jo godt, at dagene koster noget.
Jo længere tid, man er indlagt, jo mere koster en indlæggelse, ikke alene økonomisk, men også i tid og i tid for patienterne.
Hanne Andersen (S), 2001-01-25:
Det kan ikke være, fordi vi mangler undersøgelser af den danske sygehussektor, men det er måske, fordi forslagsstillerne kun har tillid til de undersøgere, de selv udpeger, for som der står i forslaget, skal Folketingets partier tages med på råd, når spørgsmålene skal formuleres, og analysefirmaet skal vælges.
Oprigtig talt har jeg lidt svært ved at finde ud af, hvad Venstre vil, bortset fra at de vil gøre flest muligt danskere utrygge ved vores sygehusvæsen og flest muligt utilfredse med regeringen.
Det sidste er enhver oppositions ret og formål, men ikke det første.
Den næste uge indføre bestemmelser, der allerede er, og bestemmelser, som ministeren allerede bruger.
I forlængelse af finanslovaftalen for 1996 mellem regeringen og Det Konservative Folkeparti gennemførte Sygehuskommissionen i 1996 en analyse af sygehusstruktur, finansiering, økonomisk styring, ledelse og arbejdstilrettelæggelse.
Denne analyse er grundlaget for den treårige udviklingsplan for sygehusvæsenet år 2000-2002.
Planen er sat i værk efter aftale med amterne, der jo har det daglige ansvar for vores sygehuse.
Nye undersøgelser betyder, at dette arbejde sættes i stå, usikkerheden vil brede sig, fordi ingen ved, hvor vi vil hen, hvad vi vil med sygehusene, og derfor kan amtspolitikere og dygtige personalegrupper med god grund spørge: Hvad skal de nu?
Vi har ikke kun denne analyse.
Vi har fået et nordisk råd for kvalitetsudvikling.
Vi har samarbejde om udvikling på sygehusene.
Vi har en database for erfaringsudveksling af projekter til glæde for de medicinske patienter.
Vi har undersøgelser og analyser fra Finansministeriet, fra Eurostat, Keyday on Health, Rockwool Fonden og den få dage gamle patienttilfredshedsundersøgelse.
90 pct. er tilfredse eller meget tilfredse med den behandling, de har fået.
Undersøgelsen peger også på områder, hvor det kan gøres bedre.
Og ærlig talt, skulle vi ikke
hellere bruge tiden, ressourcerne og pengene på at rette det, der er brug for at få rettet frem for at sætte alt i stå, mens vi venter på endnu en analyse, endnu en rapport og dermed udskyder det tidspunkt, hvor der sker noget? Lad os bruge kræfterne og pengene på de ting, patienterne har peget på.
Patienterne må have første prioritet frem for systemet og modeller, der skal pege på det, vi allerede har hørt.
Arne Rolighed (S), 2001-01-25:
Til fru Tove Fergo: Som det fremgik af mit første indlæg, ligger Danmark sammen med de nordiske og europæiske lande og Frankrig og Sverige, når vi måler i forhold til bruttonationalproduktet, stort set på samme niveau.
Når vi måler i forhold til krone pr. indbygger, og også når vi ser samlet på det både privat og offentligt, så er det rigtigt, at Danmark ligger lidt over Frankrig.
Men jeg gjorde meget ud af at forklare fru Tove Fergo, at dette mål ikke er et brugbart mål, når man skal måle effektiviteten, organisationen, ledelsen og arbejdstilrettelæggelsen i vores sygehusvæsen.
Det er faktisk et meget ringe mål.
Tove Fergo (V), 2001-01-25:
Har det ikke undret sundhedsministeren, at vi i Danmark bruger mere pr. indbygger på sundhedsvæsenet, end man f.eks. bruger i Frankrig.
Og i Frankrig har man jo frit valg.
Man kan få lige så mange second opinions, man ønsker, og man kan vælge frit mellem offentligt og privat sygehus, man kan gå til lige så mange privatpraktiserende læger, som man har behov for.
Der er ingen ventelister.
Og alligevel bruger vi mere pr. indbygger i Danmark, end man gør i Frankrig.
Har det ikke undret ministeren?
Og kunne det ikke tyde
på, at der må være nogle barrierer, nogle strukturproblemer, som ikke er blevet kortlagt?
Og synes ministeren ikke, at det var på tide, at vi fik kortlagt de problemer?
Arne Rolighed (S), 2001-01-25:
Fru Tove Fergo nævnte et bestemt hospital i Tyskland, som jeg bestemt må indrømme har en god service og har en god arbejdstilrettelæggelse.
Min erfaring i sygehussektoren gennem 15 år har sagt mig, at der er en meget flot aktivitetsudvikling, en meget flot produktivitetsudvikling i det hele taget, også takket være at den medicinsk-teknologiske udvikling i vores sygehussektor hele tiden er parat til at omstille sig til nye arbejdsgange.
Jeg er opmærksom på, at det, der kan være den allerstørste faktor til at løse morgendagens opgave i vores sygehussektor, er at skabe glade og tilfredse medarbejdere, give dem rammer og vilkår, så der bliver plads til at udvikle deres faglighed og til at udvikle den service, som vores patienter fortjener.
Jeg tror, at det, fru Tove Fergo trækker frem, skal ses i det historiske perspektiv, at vi i en 10-15-årig periode kørte en ret hård og effektiv udgiftsøkonomisk styring af vort sygehusvæsenet, hvor amterne faktisk viste, at de var i stand til at styre udgiftspolitikken i et meget svært styrbart område.
Der er i de senere år lukket op for en kontrolleret vækst, og jeg er sikker på, at den kontrollerede vækst og videreudviklingen af nogle af de områder, der er taget fat på, vil være med til at genskabe arbejdsglæden overalt.
Tag f.eks. den 5-års-handlingsplan, der nu er gennemført på hele hjerteområdet, hvor det er vist, at man er kommet fra ubalance til en balancesituation, der har ført til stor aktivitet og stor produktivitet.
Jeg har de samme forventninger til realiseringen af den nationale kræfthandleplan.
Tove Fergo (V), 2001-01-25:
Jeg ved ikke, om det ikke har undret ministeren, at man f.eks. på et sygehus som Carl von Hess Krankenhaus i Hammelburg med 130 senge kan klare det til stor tilfredshed for patienterne med 150 mennesker ansat.
Det må da mane til eftertanke også hos en minister, der er meget, meget godt tilfreds med det danske sundhedsvæsen.
Det er frustrerende for mange medarbejdere at arbejde i den danske sygehussektor, så der er en personaleomsætning på 20 pct., hvilket kan komme til at betyde en stor udgift for de enkelte hospitaler, fordi de hele tiden eller meget ofte skal køre nyt personale i stilling, og det tager tid, og det nedsætter effektiviteten. Man har lavet nogle beregninger, og det vil jeg spørge om ministeren kender til.
Det kan koste op til 50 mio. kr. om året for et sygehus at skulle have den personaleomsætning hele tiden, som er forårsaget af det dårlige arbejdsklima.
Det vil jeg godt høre hvad ministeren har at sige til, når nu ministeren er så stolt og glad for det danske sundhedsvæsen?
Kim Behnke (FRI), 2001-01-25:
Jeg vil gerne kvittere for, at ministeren også understreger, at dem, vi taler om i det her forslag, ikke er dem med de meget store indkomster.
Men når ministeren så konkluderer, at det er bedre at benytte sig af tilskudsmetoden, så må ministeren jo også erkende - det følger jo om ikke andet så af regeringens samlede ansvar - at midlerne i Team Danmark dog er begrænsede på trods af, at de er store. Vi synes faktisk, at det er bedre, at de penge, der er i Team Danmark, går til at støtte den kvindelige roer, som ikke bliver nummer et, men som måske næste gang kan blive nummer et.
Der skal være et incitament, en gulerod til at idrætsudøveren går ud og får sponsorater.
Men når man i dag går ud og laver sponsoraftaler med virksomheder, så skal man hele tiden sidde og tænke på, at man skal bede om det dobbelte af, hvad man egentlig skal bruge, for man skal også samle penge ind til skatteministeren.
Det incitament til at gå ud og samle sponsorpenge ind er jo altså med til at forøge den samlede volumen af penge i idrætsverdenen.
Det burde regeringen også være interesseret i.
Frode Sørensen (S), 2001-01-25:
Jeg tror stadig væk, at det vil være i alles interesse, at støtten til idrætsudøvere gives over udgiftssiden i form af støtte og ikke via skattebegunstigede fradragsordninger eller indskud på en såkaldt Team Danmark-konto.
Jeg synes måske også, at debatten i dag bærer lidt præg af, at det kan være lidt svært at definere den gruppe, som forslagsstillerne har været inde på, men jeg mener i og for sig at have konstateret ved at lytte godt efter, at det ikke drejer sig om topidrætsudøverne.
Derfor må jeg også sige, at der nok ikke er mange af dem, som trods alt forslagsstillerne er inde på, der rejser til udlandet for at bosætte sig dér.
Jeg har opfattet, at det var mellemgruppen.
Hr. Brian Mikkelsen var inde på den kvindelige roer, som vandt 15.000 kr., og som gerne ville have lejlighed til at sætte dem ind på en konto, så hun kunne trække dem ud til et træningsophold.
Jamen det vil jo give en skævvridning over
for den kvindelige roer, der desværre blev nummer fire eller nummer fem, og som vel egentlig havde lige så stort et behov for at være på dette træningsophold.
Nu må vi gå ud fra, at det er et træningsophold, de selv skal betale.
Det ene ville altså være et træningsophold med statstilskud, og det andet ville være et træningsophold, som hun selv skal betale.
Så jeg synes, det har været en fornuftig debat at høre.
Det er kendetegnende, at alle partier er glade for den idræt, der foregår i Danmark.
Vi har lidt forskellige indfaldsvinkler, og jeg kan da måske sige om udvalgsarbejdet, at man måske kunne orientere sig lidt over til erhvervssiden, hvor man for øjeblikket er ved at diskutere en ny årsregnskabslov.
Jeg ved ikke, om den vil kunne give nogle af de lettelser, som hr. Kim Behnke er inde på omkring virksomhedsordningen.
Der er jo lagt op til, at der ikke vil være stillet de samme krav i tiden fremover.