runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2005-10-05:
Ja, hu hej hvor det går!
Arbejdsløsheden er stadig væk større i dag, end da regeringen kom til, så tillykke med den gode politik og de gode resultater.
Men det passer ikke, at vi bare ønsker at have passiv beskæftigelse.
Med hensyn til det finanslovforslag, vi skal diskutere her i efteråret, ligger der titusindvis af konkrete job i de udspil, Enhedslisten kommer med.
Så det er bare en snakken udenom, vil jeg sige til statsministeren.
Må jeg ikke endnu en gang bare få bekræftet, at når skattelettelser uddeles sådan, at der er givet 6.000 kr. til de rigeste og 0 kr. til dem, der har mindst, så øger det uligheden?
Og er det ikke korrekt, at når mennesker bliver arbejdsløse i dag, så mister de ikke bare deres lønindkomst og går ned på dagpenge, de mister også skattefradraget, så de bliver endnu hårdere ramt, end de ellers ville være blevet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Den lettelse af skatten på arbejde, som regeringen har gennemført, er netop lavet sådan, at der er en god social balance.
Der er et særligt beskæftigelsesfradrag, som i høj grad er til gavn for de laveste indkomster, og som netop betyder, at det bedre kan betale sig at arbejde.
Så har vi fjernet 6-procents-mellemskatten for trekvart million skatteydere, og det har vi gjort ved, at lettelsen er givet til de laveste indkomster blandt dem, der betaler 6-procents-skat.
Så regeringen har netop sørget for, at der er en fornuftig social profil i den måde, skattelettelsen er lavet på.
Ole Sohn (SF), 2005-10-05:
Jeg synes, det er en meget interessant retorisk debat.
Altså, når boligpriserne stiger og regeringen har lavet et skattestop, så er det, fordi man ikke skal betale mere i skat.
Det har jeg forstået.
Man kan så bruge en anden argumentation: Når arbejdsindkomsten stiger, skal man betale mere i skat.
Er det også et skattestop?
Hvori består forskellen på de to beskatningsformer?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Skattestoppet betyder, at vi holder den procent, som vi tager i indkomstskat, uændret.
Det betyder selvfølgelig, at når man tjener mere, så kommer man også i kroner og øre til at betale mere i skat, men den procentdel, man afleverer, er den samme.
Det er det, der ligger i skattestoppet.
Når vi har, om jeg så må sige, skærpet skattestoppet, for så vidt angår fast ejendom, så er det jo, fordi vi hele tiden har haft den opfattelse, at det er urimeligt, at folk skal betale mere i skat, bare fordi deres ejendom stiger i værdi.
Tag en almindelig lønmodtager, eller vi kunne måske endda prøve at tage et andet eksempel
: Tag en pensionist, som oplever, at huset stiger i værdi, og at huset stiger mere i værdi og stiger kraftigere i værdi, end pensionen gør.
Under det gamle system, som var under den tidligere regering, så betød det, at pensionister faktisk fik reduceret deres købekraft, ikke fordi de gik ned i pension, men simpelt hen fordi deres hus bare steg i værdi, og så skulle de pludselig af med mere i skat, uden at de havde tjent flere penge.
Det er da urimeligt.
Og det samme gælder almindelige hårdtarbejdende lønmodtagere, som skulle aflevere mere i skat, ikke fordi de tjente flere penge, men fordi deres hus steg i værdi.
De havde ikke flere penge i det daglige, de kunne ikke æde af murstenene, men alligevel skulle de betale mere i skat.
Og det er den slags urimeligheder, vi har afskaffet ved at indføre et skattestop, som ikke betyder, at man letter skatten, men som betyder, at man lader være at sætte den op.
Ole Sohn (SF), 2005-10-05:
Det er mere retorikken i statsministerens svar, jeg blev meget fascineret af at komme i dybden med.
Altså, hvis man har mere i arbejdsindkomst, så skal man naturligvis betale mere i skat, fordi her er en procentuel stigning.
Sådan har det også været tidligere på boligmarkedet, men det kalder statsministeren brandskatning.
Jeg kan bare ikke forstå, hvorfor statsministeren bruger to forskellige former for retorik, når han taler om boligbeskatning, og når han taler om arbejdsindkomstbeskatning.
Det ene sted er der tale om brandskatning, og det andet sted er der tale om en fuldstændig naturlig andel, når man får en højere indtægt.
Retorisk synes jeg det går meget godt!
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Og jeg synes også, skatten på arbejdsindkomst er meget høj.
Derfor har regeringen faktisk også gennemført en lettelse af skatten på arbejdsindkomst, for vi har jo gjort mere end bare at indføre et skattestop.
I sidste valgperiode gennemførte vi en lettelse af skatten på arbejdsindkomst med 10 mia. kr., som betyder, at en almindelig lønmodtagerfamilie, det, vi kalder en LOfamilie, faktisk fik 10.000 kr. mere til sig selv om året.
Så vi har altså sat skatten på arbejdsindkomst ned.
Vi har ikke sat skatten på boliger ned, vi har bare holdt den i ro.
Frank Aaen (EL), 2005-10-05:
Når en minister siger, at det er et formål at øge uligheden i samfundet, så bliver vedkommende minister sat hårdt og kontant på plads.
Når vi andre så påpeger igennem en stribe spørgsmål – senest her i spørgetiden – at uligheden i samfundet gennem en bevidst politik fra regeringen er øget, f.eks. ved at man har givet de rigeste skattelettelser, mens de fattigste har fået 0 kr., og dermed selvfølgelig har øget uligheden i samfundet, hvorfor skal statsministeren så ikke have en næse?
Når den minister, der siger, hvad det er, vedkommende gerne vil have, får en næse, skal den statsminister, der er ansvarlig for den politik, der har ført til øget ulighed i samfundet, så ikke også have en næse?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Det kan hr. Frank Aaen gøre, som han har lyst til.
Næser fra hr. Frank Aaen vil jeg betragte som hædersnæser.
Må jeg for det første sige til hr. Frank Aaen: Lad os lige holde fast i, at Danmark er det mest lige samfund i verden, når det gælder indkomstfordeling.
Der er simpelt hen ingen andre steder, hvor der er så lige en indkomstfordeling som i Danmark.
For det andet: Når der sådan over tid er nogle små svingninger i den lighed, så er den vigtigste faktor, hvordan det går med boligmarkedet.
Når priserne går op, så er der tendens til, at så viser tallene lidt mere ulighed.
Når priserne går ned, så er der tendens til, at så bliver der lidt mindre ulighed.
Men i den store sammenhæng er det små udsving, der ikke ændrer det billede, at Danmark er det mest lige samfund i verden.
Lad mig så sige: Det, regeringen sigter på, er altså en aktiv social- og beskæftigelsespolitik, der gør, at det kan betale sig at arbejde, sådan at de, der ellers ville være fastlåst på passive ydelser, får de bedst mulige chancer for at komme ud af den situation og komme i aktiv beskæftigelse.
Det bidrager til at mindske uligheden.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Hvis der sker det, at folk går fra at være ledige til at komme i arbejde, så mindsker det uligheden i samfundet.
Per Clausen (EL), 2005-10-05:
Vi fortsætter, selv om jeg nu nok tror, at statsministeren må erkende, at hvis det var forfatteren
af bogen om minimalstaten, der havde fået afgørende politisk indflydelse, så kunne det godt være, at ulighederne havde været større.
Men man kan godt tage æren for andres resultater.
Det er jo sådan set helt o.k.
Vi har jo tidligere i dag diskuteret, hvad konsekvenserne bliver i forhold til øget ulighed, når man undlader at beskatte de formuegevinster, som boligejere har, særlig i de dele af landet, hvor de rigeste mennesker bor – at det skaber øget ulighed.
Det står nok nogenlunde klart, at det er sådan, det er.
Men det er jo ikke nok for regeringen, for man går jo også ind i forhold til de forskellige former for boligstøtte og boligydelser, der er, og laver forringelser.
Der har man jo fundet to grupper at ramme denne gang.
Den ene er børnefamilier, og den anden er pensionister – førtidspensionister osv.
Der undrer jeg mig over, når man ikke ønsker mere ulighed i samfundet, hvorfor de skal rammes.
»Når statsministeren understreger, at det ikke er regeringens politik at øge uligheden i samfundet, vil ministeren så erkende, at regeringens finanslovforslags omlægninger af boligydelsen og boligsikringen vil medvirke til at øge uligheden i samfundet?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Jeg var meget grundigt inde på den her sag i min åbningstale i går, og jeg kan i det hele henvise til den.
Jeg synes, det blev sagt meget klart og meget præcist i den åbningstale, hvad der er regeringens linje i det her spørgsmål om socialpolitik, beskæftigelsespolitik og lighed og ulighed.
Ole Sohn (SF), 2005-10-05:
Det er jeg fuldstændig enig i.
Så vi har faktisk en høj erhvervsfrekvens, og den havde vi, før regeringen kom til.
Nu er den lidt faldende under den her regering, men den har været meget høj.
Derfor er jeg fuldstændig enig i, at det selvfølgelig skal kunne betale sig.
Man kan så diskutere måden; der er vi uenige.
Men jeg er lidt optaget af, hvad det egentlig er, socialministeren har sagt, som statsministeren er uenig i.
Nu kan jeg forstå, at de ikke er uenige.
Det eneste, socialministeren har sagt, som statsministeren ikke siger i dag, er, at socialministeren har forholdt sig til de faktuelle oplysninger, som økonomerne er kommet med, netop at forskellene i indkomst faktisk er vokset, og det kom hun til at sige.
Og det er det eneste, statsministeren ikke vil sige.
Men ellers er de fuldstændig enige, og det er da meget rart at få konstateret.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Jeg tror, det er fremgået med stor klarhed i offentligheden, at socialministeren er fuldstændig enig i, hvad jeg har sagt, så vi kan jo fastslå, at der ikke er nogen uenighed.
Jeg har svært ved at forstå, hvorfor hr. Ole Sohn har anfægtelser over, at det skal kunne betale sig at arbejde.
For mig fremstår det som noget meget naturligt, jeg vil næsten sige almindelig sund fornuft, at samtidig med at vi skal have et godt, socialt system, der virkelig hjælper dem, der har hjælp behov, og sørger for en ordentlig og anstændig ydelse til dem, der har brug for det, så skal vi altså altid indrette samfundet sådan, at det kan betale sig at arbejde.
Jeg synes, det er almindelig retfærdighed, og sådan tror jeg egentlig de fleste mennesker har det.
Ole Sohn (SF), 2005-10-05:
Jeg er glad for, at statsministeren siger, at vi skal holde os til realiteterne.
Her i debatten er det statsministerens gennemgående tema, at det skal kunne betale sig at arbejde
Det, socialministeren har sagt, er jo sådan set det samme: Det skal kunne betale sig at arbejde, og der skal være dynamik i samfundet; jo mere dynamik, vi får i samfundet, jo bedre bliver det.
Hvori består egentlig forskellen mellem det, statsministeren siger, og det, socialministeren siger?
Frank Aaen (EL), 2005-10-05:
Jamen det er da forunderligt, som vi ikke kan få nogen svar.
Nu har vi igen fået at vide alt det gode, regeringen gerne vil gøre.
Jeg spurgte ganske enkelt: Har det ikke været med til at øge uligheden i samfundet?
Er det ikke en konsekvens af regeringens politik?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
En gang imellem kan det være en fordel at holde sig fuldstændig til, hvad realiteterne er i sagen.
For sagen er den, at dét, at der er modtagere af det her huslejetillæg, faktisk betyder, at der er nogle, der får tilskud til en udgift, som de ikke har.
Det tillæg, vi taler om, blev indført i 2000 i forbindelse med boligstøttereformen for at begrænse virkningerne af det nye boligstøttesystem.
Og det tillæg har altså den lidt besynderlige virkning, at der er givet mere i tillæg til dem, der har den største indkomst, end til dem, der har en lavere indkomst.
Så det er derfor, jeg har svært ved at forstå, at Enhedslisten kan kritisere regeringen for, at der er en skæv social profil her.
For vi tager faktisk mest fra dem, der har den største indkomst.
Per Clausen (EL), 2005-10-05:
Nu er det jo ikke korrekt, når statsministeren siger, at den sidste del vedrører de mest velstillede pensionister, for så har man jo en eller anden idé om, at det nok er DJØF-pensionisten med en stor pension, det her vedrører.
Det er det jo ikke.
Det kommer jo til at ramme førtidspensionister og andre, som faktisk står dårligt økonomisk.
Uanset om man så har forskellige tekniske forklaringer på, at det kan være fornuftigt at lave de her ændringer, så er mit synspunkt bare: Hvorfor sørger man ikke for, at de her penge går tilbage til de førtidspensionister, som der jo er stor interesse her i Folketinget for at hjælpe?
Hvorfor sørger man ikke for, at de penge, som man tager fra nogle børnefamilier i den her sammenhæng, i hvert fald bliver hos børnefamilierne, hvis man nu har den opfattelse, at det er meget vigtigt, at man får harmoniseret 23-års-reglen ned til en 18-års-regel?
Sagen er, at intet princip åbenbart forhindrer regeringen i at tage fra de dårligst stillede, men vi har principper, der forhindrer, at man beskatter formueopbygning hos de rigeste.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Det er jo ikke rigtigt, hvad hr. Per Clausen siger, at vi tager penge fra nogle, der i dag får.
Det er nogle regler, der gælder fremad, og ikke bagud.
For så vidt angår den anden del af forslaget, som hr. Per Clausen omtaler, nemlig det såkaldte huslejetillæg,
så er det jo en meget interessant diskussion, for det huslejetillæg, der i dag gives, er faktisk indrettet sådan, at det kommer de mest velstillede pensionister bedst til gode.
Og det da mærkeligt, når vi nu snakker social profil, at man er imod, at vi laver en ændring, som faktisk tager lidt penge – det er rigtigt – men det er fra de mest velstillede.
Det har jeg svært ved at se hvordan Enhedslisten kan være imod.
Per Clausen (EL), 2005-10-05:
Nu drejer det her sig jo om, hvorvidt forslaget skaber større eller mindre ulighed, og statsministeren mener ikke, at det kan registreres.
Men det her forslag vil dog alt i alt give et par hundrede millioner kroner om året, når det er endeligt indfaset i 2009.
Så lidt giver det da på kistebunden, og det er vel også derfor, man har opfundet det.
Pointen med det forslag, som statsministeren omtaler her, er jo, at der tager man altså penge fra nogle af de dårligst stillede lejere i det her land, samtidig med at man accepterer, at de ejere, som har de dyreste huse og er de rigeste, får forøget deres formue, uden at den skal beskattes.
Og det vil altså sige, at man laver forringelser for nogle af de dårligst stillede mennesker i det her land, samtidig med at man lader andre få formueforøgelse, uden at det beskattes.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Nu er vi virkelig kommet ud i de alleryderste hjørner.
Jeg vil sige, at det forslag, som hr. Per Clausen her omtaler, ikke vil kunne registreres i nogen som helst måling af lighed eller ulighed i det danske samfund.
Lad mig bare sige, at for så vidt angår det ene forslag om aldersgrænsen for, hvornår man tæller med som barn i forhold til boligstøtten, der ændrer vi aldersgrænsen fra 23 til 18 år.
Mon ikke de fleste vil sige, at det er sund fornuft?
Altså, vi har et samfund, hvor vi i almindelighed skiller ved 18 år og siger, at når man er over 18 år, så er man myndig, og så er man i den forstand ikke længere barn; når man er under 18 år, så betragtes man som barn.
Så er det da mærkeligt, at der i boligstøtteloven er en regel om, at man er barn, indtil man er 23 år.
Så der gør vi altså bare det, at vi harmoniserer reglerne og siger: 18 år er 18 år, og det er der, vi sætter grænsen mellem, om man er barn eller ikke er barn.
Marianne Jelved (RV), 2005-10-06:
Nu skal jeg virkelig fatte mig i korthed om forslaget til vedtagelse.
Hvis der nu havde stået, at det var af hr. Jens Rohde og fru Pia ChristmasMøller, kunne jeg have overvejet det, men når der står det, der står, med de tre partier, er det den politik, der er gældende i dag, og den politik vil jeg ikke legitimere eller lægge navn til.
Der står i forslaget til vedtagelse: »Folketinget lægger vægt på, at der føres en politik, som sikrer, at den økonomiske fremgang kan fortsætte, og at den kommer alle til gode, så Danmark også i fremtiden kan forblive et samfund uden store sociale og økonomiske forskelle.«
Jeg er principielt enig i de ord, men ikke i den politik, der ligger bag ved de ord, bl.a. skattestoppet, og det er mit problem.
Dernæst: Det er fuldstændig korrekt, at Det Radikale Venstre er kommet i en slem knibe.
Det synes jeg.
Det er hamrende besværligt, at Socialdemokraterne er enige med hr. Jens Rohde på en række centrale punkter, hvor vi er uenige, men der er bare en række andre punkter, hvor det er nemmere for os at have med Socialdemokraterne at gøre, end det er at have med Venstre og Konservative at gøre p.t.
Læg mærke til, at jeg siger p.t., for man ved jo aldrig, hvad der vil komme af åbenbaringer i løbet af en årrække.
Jens Rohde (V), 2005-10-06:
Jeg har to spørgsmål i første omgang, som ikke nødvendigvis behøver at have noget med hinanden at gøre, alt efter hvordan fru Marianne Jelved selv tolker det.
Fru Marianne Jelved sagde, at hun ærgrede sig over, at vi var kommet med et forslag til vedtagelse i begyndelsen af debatten.
Det var den ene ting.
Den anden ting kan så måske være en eller anden prøve på det her ægteskab, der er mellem Det Radikale Venstre og Socialdemokraterne.
Nu har jeg jo i al den tid, vi har siddet ved regeringsmagten, i hvert fald hørt, at når Radikale ikke vil samarbejde med Venstre, skyldes det i høj grad fru Marianne Jelveds modstand mod skattestoppet, en modstand mod vores udlændingepolitik og en modstand mod vores skolepolitik.
Det er helt fint, at vi har forskellige holdninger til det, men jeg har bare en lille smule svært ved at forstå, at det kan være argument for, at man så gifter sig med Socialdemokraterne, eftersom Socialdemokraterne fuldstændig, eller i hvert fald næsten, har adopteret Venstres og regeringens politik på netop de tre områder.
Marianne Jelved (RV), 2005-10-06:
Vi mener, at vi gerne vil se på de skævheder, som det har afstedkommet.
Det har jeg sådan set givet udtryk for.
Vores ordfører var ude med en pressemeddelelse forleden dag om det samme tema; vi har en vedtagelse fra vores landsmøde.
Vi har opmærksomheden vendt mod disse spørgsmål og vil drøfte dem med forligspartnerne.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-10-06:
Jamen det kan jeg gøre meget kort.
Det er altid interessant at vide, hvad partierne mener.
Hvad er det, Det Radikale Venstre mener er indgangen til de her forhandlinger om forringelser af kontanthjælpsydelserne?
Marianne Jelved (RV), 2005-10-06:
Der skal foregå en forhandling om forliget »Flere i arbejde«, og der vil vi selvfølgelig drøfte de problemer med beskæftigelsesministeren, der kan være opstået, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr refererer til, i forbindelse med loftet over kontanthjælpen og de andre ordninger.
Dem drøfter vi, men jeg vil ikke stå her og give sådan meget konkrete løfter.
Men vi er opmærksomme på de problemer, der er opstået, ja.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-10-06:
Nu virker fru Marianne Jelved altid så socialt ansvarlig og socialt indigneret, når jeg hører hende tale, og derfor synes jeg også, det er lidt deprimerende så at være vidne til, at Det Radikale Venstre deltager i forlig, som er socialt uansvarlige.
Her tænker jeg f.eks. på »Flere i arbejde«-forliget, som jo er det forlig, der har indført kontanthjælpsloftet, og som har indført en nedsat ydelse for ægtepar på kontanthjælp og en nedsat ydelse for unge under 25 år efter et vist stykke tid på kontanthjælp.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge fru Marianne Jelved, om det er sådan, at Det Radikale Venstre i dag siger, at de forringelser af kontanthjælpen ikke har virket, de har kun ført til øget fattigdom, og om Det Radikale Venstre på den baggrund er parat til at ophæve de her forringelser af kontanthjælpen, hvis det kommer på tale
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-10-06:
Jeg vil gerne gentage: Det Konservative Folkeparti mener ikke, tiden er inde til at ophæve 24-års-reglen.
Det er ikke, fordi vi er vildt forelsket i den regel, men fordi vi ser den som det bedste værn mod tvangsægteskaber.
Vi mener det alvorligt, når vi siger, at vi skal være et samfund, der har åbne vinduer ud mod verden.
Det er vores eneste overlevelseschance, mener vi, og det er også den politik, der reflekteres i regeringens kurs.
Men det betyder ikke, at vi ikke er åbne over for nye ideer; vi har bare ikke hørt nogen nye brugbare ideer fra Det Radikale Venstre i den anledning.
Morten Østergaard (RV), 2005-10-06:
Tak for svadaen.
Jeg vil gerne tilbage til det her med, at grunden til, at man ikke afskaffer 24-års-reglen, er, at den er det nødvendige værn mod tvangsægteskaber.
Så vil jeg bare spørge: Er Det Konservative Folkeparti uenig med regeringen, som Det Konservative Folkeparti jo sådan set er en del af, i, at det rent faktisk er nødvendigt, at der sker nogle lempelser på nogle af de områder, som er omfattet af jobkortordningen, som netop har til formål at tiltrække udenlandsk arbejdskraft?
Der er vi nødt til at spørge den konservative ordfører, som altså ser 24-års-reglen som et værn mod tvangsægteskaber: Er der nogen form for dokumentation for, at tvangsægteskaber netop ikke foregår i kredse, hvor folk har taget en uddannelse, der er omfattet af jobkortordningen?
Findes der en særlig dokumentation, som er hemmeligholdt fuldstændig ligesom praksisændringen, som dokumenterer, at lige præcis på de områder, hvor jobkortordningen er i spil, findes der ikke tvangsægteskaber, og derfor kan man godt lempe på det?
Eller vil fru Pia Christmas-Møller stik mod, hvad industrien og arbejdsgiverne ønsker,
også lukke det hul i 24-års-reglen, som altså er opstået under den nuværende undervisningsministers regime i Integrationsministeriet i 2003?
Hvor er det egentlig, man står?
Man kan jo ikke være fri for at være en lille smule skuffet.
Nu troede vi netop, at Det Konservative Folkeparti havde smidt lillebrorkomplekset af sig og havde sagt, at nu viser vi vælgerne præcis, hvad det er, der er vores holdning, og så går vi åbent til forhandlinger med det, så man kan kende forskel på Venstre og Konservative.
Men sådan skulle det ikke gå, og det må vi jo så leve med.
Jeg vil gerne vende tilbage til det, fru Elsebeth Gerner Nielsen spurgte om, og hvor ordføreren meget klart sagde, at man ikke ville afskaffe 24-års-reglen.
Vil ordføreren ikke sådan for en gangs skyld lige understrege: Hvorfor er det nu, at man ikke ønsker at afskaffe 24-års-reglen, når man netop ser en nyvalgt formand for Dansk Industri, som, så vidt jeg har forstået, har en fortid i Det Konservative Folkeparti, måske endda også en nutid, som har sagt, at vi har store problemer med at tiltrække udenlandsk arbejdskraft?
Hvorfor er det egentlig, at det er så vigtigt for Det Konservative Folkeparti at fastholde 24-års-reglen?
Lene Hansen (S), 2005-10-06:
Noget af det, jeg manglede i ordførerens tale, var konkrete forslag til, hvordan et af de i virkeligheden allerstørste samfundsproblemer, nemlig integrationsproblemet, skal løses.
Det er et meget stort problem for især unge indvandrere at få fodfæste på det danske arbejdsmarked.
De danske arbejdsgivere har gennem mange, mange år været særdeles tilbageholdende med at ansætte især unge med anden etnisk baggrund end dansk, men Det Konservative Folkeparti har måske nogle konkrete forslag til, hvordan arbejdsgiverne kunne overtales til i højere grad at åbne det danske arbejdsmarked for unge indvandrere.