runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 2003-10-09:
Jamen den går jo ikke.
Det er jo nejpartiernes ansvar at forklare de vælgere, der vil stemme nej, hvad der skal ske bagefter.
Og Dansk Folkeparti vil blive udspurgt og udfrittet og udfordret gang på gang på gang hele dagen i morgen om, hvad man vil anbefale vælgerne, hvis det bliver et nej.
Så Dansk Folkeparti kan lige så godt gå hjem nu i aften og spekulere over, hvilke svar man vil give.
For vi bliver ved med at spørge, indtil vi får et svar.
Til sidst vil jeg bare sige til fru Pia Kjærsgaard, at da fru Pia Kjærsgaard på Dansk Folkepartis landsmøde havde sagt, at det nærmest var som at blive meldt ud af EU, hvis det blev et nej næste gang, så roste statsministeren fru Pia Kjærsgaards klarhed.
Jeg må sige, at den klarhed fuldstændig er pist forsvundet nu.
Der er ingen klarhed tilbage; der er uld i mund, og jeg kan love for, at vi i morgen masser af gange vil spørge til Dansk Folkepartis stilling til det her spørgsmål.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-10-09:
Ja, men altså sagen er jo, at vi for det første endnu ikke ved, hvor mange lande der skal have en folkeafstemning.
Der er i hvert fald flere end Danmark.
Det er allerede i dag en kendsgerning, og heldigvis for det, at det ikke er alle landes parlamenter, som blot synes, at det er politikerne, der skal beslutte.
Vores vurdering er, at der vil være flere lande end eventuelt Danmark, der vil stemme nej, og så er situationen jo åben.
jamen så mener jeg, at det er et meget fornuftigt tiltag, hvis vi kan få en løsning, hvor vi måske er tilknyttet til EU på en eller anden måde, måske er udenfor på en eller anden måde, men stadig væk har en tilknytning.
Alt er afhængigt af, hvor mange andre lande der stemmer nej.
Hvis Danmark alene stemmer nej, jamen så er der en ny situation, naturligvis.
Hvad er konsekvenserne?
Det er landets statsministers ansvar og ikke nejpartiernes ansvar.
Vi kan komme med tanker; vi kan komme med ideer; vi kan sige, hvordan vi synes det skal være, men det er en statsministers opgave at sige til den danske befolkning: Der ligger et alternativ, hvis man følger sit hjerte og stemmer nej til forfatningen.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-10-09:
Fru Pia Kjærsgaard lagde i sit indledende oplæg op til et svar på spørgsmålet om, hvad er plan B?
Og det spørgsmål var rettet til statsministeren.
Så var hr. Jens Rohde så fornuftig at gå op og spørge fru Pia Kjærsgaard, hvad hun egentlig selv syntes.
Nu skal jeg ikke gentage noget med rundkredspædagogikken, men det er da helt oplagt, at det er de partier, der vil anbefale et nej ved en kommende folkeafstemning om en ny forfatningstraktat for EU, der selvfølgelig selv må gøre sig nogle tanker om, hvad konsekvenserne skal være, hvis der kommer et nej.
Jeg vil gerne tage den tråd op, som fru Pia Kjærsgaard ikke ville tage op, da hr. Jens Rohde spurgte hende: Hvad er Dansk Folkepartis eget svar?
Hvad vil man svare de vælgere, som måske står og tvivler, og som gerne vil have et godt råd, som måske hælder mest til et nej, og som spørger: Hvad vil Dansk Folkeparti anbefale de vælgere, der stemmer nej?
Hvad vil de anbefale, der sker med Danmark efter et nej ved en kommende folkeafstemning?
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-10-09:
Jeg tror, at det forebyggende arbejde har en meget, meget stor funktion, og det forebyggende arbejde skal også gælde forældrene.
Jeg synes da, at vi meget, meget tidligt i det her samfund skal have fat i børn, vil jeg sige, som er kommet ud på et skråplan, men også at forældrene skal delagtiggøres i, at der skal ske en genopretning i meget, meget større omfang, end der gør i dag.
Det kan ikke nytte noget at spille generationerne ud mod hinanden.
Vi skal ikke acceptere, at man bliver modsagt, at man bliver modarbejdet, at man ikke fra hjemmets side også forventer en større opbakning.
Det tror jeg ville være en væsentlig del at få med i det forebyggende arbejde.
Der skal også være en pædagogisk indsats.
Men den pædagogiske indsats, der hidtil har været gjort, viser sig jo ikke at kunne stå mål med virkeligheden, og vi gider bare ikke længere acceptere, at det alene er den pædagogiske indsats.
For det duer ikke.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-10-09:
Jo, det lyder da lovende, men nu er det jo sådan, at det ikke er alle kriminelle her i dette land, som er under 15 år.
Der er så også nogle, der er over, og der er også nogle, der er myndige af de kriminelle.
Og det er vel ikke sådan, at Dansk Folkeparti ligger på linje med regeringen, når den siger noget for noget.
Det er jo faktisk sådan i dag, at over halvdelen af dem, der sidder i de danske fængsler, har siddet der tidligere.
Og det betyder altså, at det forebyggende arbejde helt generelt er alt, alt for dårligt.
Men det kan vel næppe være Dansk Folkepartis holdning, det her med noget for noget, og er det ikke nok, at du bliver spærret inde én gang, så kan du blive spærret inde en gang til.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-10-09:
Jamen naturligvis skal der være konsekvens, og jeg synes, det er en glimrende idé, at man kan oprette institutioner netop for den slags kriminelle, som er under den kriminelle lavalder.
Nu er vi jo ikke enige i det, den kriminelle lavalder er i dag.
Vi synes, at den kriminelle lavalder skal sættes ned, fordi det helt klart bliver udnyttet, at den i dag er 15 år.
Selvfølgelig bliver det udnyttet af 12-13-14-årige.
Det ser vi dagligt.
Det vil man ikke være med til indtil videre fra regeringens side.
Det, vi så har hørt, og som vi selv har rejst som en sag, er, at man opretter institutioner for den slags kriminelle, hvor man under ingen omstændigheder kan acceptere, at man ikke gør noget ved det, at der alene - den skal også være til stede - er en pædagogisk indsats.
Selvfølgelig skal der være konsekvens, sådan at man bliver sat ind, at man ikke har den udgang, som man har i dag, at det er - og udtrykket er blevet brugt før - en opdragelsesanstalt, lad os da bare bruge det, for at finde ud af, hvordan man gebærder sig i det danske samfund, altså dem som Kristeligt Folkepartis ordfører nu kalder førstegenerationsdanskere.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-10-09:
Det virker næsten, som om fru Pia Kjærsgaard viderefører retorikken fra statsministerens åbningstale med udtryk som »konsekvens« og »vi vil ikke finde os i«.
Men hvad er så løsningen?
Det er godt nok med konsekvens, det er godt nok, at vi ikke vil finde os i det, men hvad er så Dansk Folkepartis holdning til, hvad vi så gør for at ændre det?
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-10-09:
Nej, jeg synes ikke kun, man skal ramme de små.
Der skal være retfærdighed i tingene.
Og en ting er, hvad regeringen har sagt i forbindelse med det, vi nu skal diskutere i forhold til den rapport, der kommer, en anden ting er jo, hvordan Dansk Folkeparti vil forholde sig.
Det synes jeg vi skal diskutere.
Det synes jeg vi skal drøfte seriøst.
Jeg synes, at vi skal have ordentlige forhold, naturligvis.
Og jeg vil meget gerne have, at fru Line Barfod også deltager seriøst i de drøftelser, og at man ikke bare synes, at der er et eller andet kommandoraid, som man skal udføre, men at man tager det seriøst, når rapporten kommer, for vi erkender, at der er et problem.
Line Barfod (EL), 2003-10-09:
Jeg beklager, men fru Pia Kjærsgaard henviste til reglerne i USA, og så troede jeg jo, at det var de regler, der er i USA, som fru Pia Kjærsgaard henviste til, når det var dem, hun henviste til, men jeg kan så forstå, at det ikke er de regler.
De regler fører i USA til, at man kan blive buret inde på livstid, men så kan det være, at fru Pia Kjærsgaard kan oplyse, om det er et andet USA end det, vi andre kender.
Men hvad de multinationale angår, står der i regeringens redegørelse, at man vil have en handlingsplan, som går ud på en informationskampagne, og at man afviser at bruge bøder over for de multinationale.
Og så er det, jeg spørger, om Dansk Folkeparti mener, at konsekvens også skal gælde for de multinationale.
Skal de have en bøde for ikke at holde loven?
Og hvis de nu gentagne gange ikke overholder loven, hvis nu det sker tre gange, at de ikke overholder loven, skal de så også dømmes ude? Hvis Coca-Cola og McDonalds tre gange har overtrådt loven og dermed unddraget det danske samfund milliarder i skatteindtægter, skal de så dømmes ude af Danmark?
Skal konsekvensen også gælde for Coca-Cola og McDonalds og de andre multinationale selskaber, eller er det kun de små, det skal ramme?
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-10-09:
Jeg ved, at der er kommet en rapport fra regeringen, og at man netop skal behandle det her problem.
Jeg synes, det er noget, vi skal se på, for der er et problem, ingen tvivl om det.
Jeg ved, at regeringen er kommet med den rapport, at det er noget, vi skal diskutere, og at vi selvfølgelig skal indgå i de drøftelser.
Må jeg så sige til fru Line Barfod: Jeg synes ikke, det er ordentligt, at man lægger folk ord i munden, som de aldrig nogen sinde har sagt.
Jeg har aldrig nogen sinde sagt, og jeg vil citere fru Line Barfod, »at man skal bure alle ind på livstid, fordi de har stjålet en pizza«.
Det er for nemt, og det er for dårligt, og det er for useriøst.
Lad være med den slags argumenter, for det er ikke fair.
Line Barfod (EL), 2003-10-09:
Jeg kunne forstå på fru Pia Kjærsgaards tale, at en af de løsninger, Dansk Folkeparti har på arbejdsløshedsproblemet, er at indføre »tre slag og du er ude«.
Vi skal bure alle inde på livstid, hvis de har stjålet et stykke pizza eller en plade chokolade, og så skal vi nok komme af med arbejdsløshedsproblemet.
Når nu regeringen har fremlagt en redegørelse, der viser, at halvdelen af de multinationale selskaber har åbenlyst mangelfuld eller slet ikke eksisterende dokumentation af det, de har foretaget sig for ikke at betale skat, og at det, regeringen har tænkt sig, kun er en informationskampagne over for virksomhederne, vil Dansk Folkeparti så stille krav om konsekvens?
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-10-09:
Først og fremmest er svaret, at de 1,5 mia. kr. er bevilget, og at der godt kan bevilges flere penge, bestemt.
Jeg tror, vi kunne bruge mange, mange ressourcer på hele hospitalsområdet, på hele sygehusområdet, bestemt.
Men man må jo bare erkende, at ansvaret ligger i amterne, at det er amterne, der i dag sidder og har sygehusvæsenet som deres væsentligste opgave.
Ingen tvivl om, at det langtfra er godt nok, men det er stadig væk langt, langt bedre end det, fru Pernille Blach Hansens parti præsenterede i sin regeringsperiode.
Må jeg minde om, at privathospitaler ikke har så god en periode, som de havde i Socialdemokratiets regeringsperiode, og det er selvfølgelig, fordi de offentlige sygehuse er begyndt at fungere langt, langt bedre, end de gjorde før.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-10-09:
Jeg synes, det ville være rart, hvis fru Pia Kjærsgaard forholdt sig til den virkelighed, der er ude på mange medicinske afdelinger, for det er jo, som direktøren på Glostrup Sygehus, Torben Ø. Pedersen, her for ikke så lang tid siden skrev i avisen: Vi er nødt til at omprioritere ressourcerne fra de medicinske afdelinger over til de afdelinger, hvor der er konkurrence om patienterne.
Og det er jo netop det, der sker rundtomkring på landets sygehuse nu.
Pengene tages fra de medicinske afdelinger.
Det går ud over de patienter, der ligger lang tid, men det er jo heller ikke en målgruppe, der råber så meget op.
Og jeg vil gerne spørge: Hvad er Dansk Folkepartis løsning på den problemstilling?
For Dansk Folkeparti har støttet regeringens sundhedspolitik, den skævvridning, der sker, de aftaler, der er, som ikke er gode nok.
Hvad er Dansk Folkepartis svar til de patienter, der ligger på de medicinske afdelinger og venter?
Skal de blive ved med at vente på et svar fra Dansk Folkeparti?
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-10-09:
Ja, også der har vi været med, hvor Socialdemokratiet svigtede i forhold til kommuneaftalen.
Der er det jo sådan, at man har tilført flere midler næste år, faktisk 2,7 mia. kr. næste år, samlet set.
Fru Pernille Blach Hansen må da også vide, at sådan er det: at kommuner og amter rent faktisk har fået flere penge at gøre godt med.
Og nej, vi kunne aldrig nogen sinde drømme om at sige, at Ældre Sagen er generationsegoister.
Lad være med at lægge os ord i munden, som vi aldrig nogen sinde har sagt, aldrig nogen sinde har sagt.
Tværtimod synes vi, at Ældre Sagen gør et godt arbejde ved at påpege mange ting i forhold til de ældre, og hvor vi ved hver evig eneste finanslov forsøger, ikke alene i forhold til Ældre Sagen, men for de ældre og de syge at få gennemført så mange mærkesager som overhovedet muligt.
Der er bestemt rettet op på de her områder i overordentlig høj grad i forhold til, da fru Pernille Blach Hansens parti sad i regering.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-10-09:
Fru Pia Kjærsgaard formår som altid at sige en masse pæne ord, problemet er bare, at der ingen overensstemmelse er mellem ord og handling.
Fru Pia Kjærsgaard sagde, at det, Dansk Folkeparti prioriterer nu, er sundhed, sygehuse og ældre.
Det lyder jo meget sympatisk, men sandheden er, at de besparelser, der i øjeblikket sker rundtomkring i amter og kommuner på de her områder, har Dansk Folkeparti ansvaret for, fordi det er Dansk Folkeparti, der har båret regeringens kommuneaftaler igennem.
Jeg vil gerne spørge fru Pia Kjærsgaard: Vi synes, det er fint at snakke om hospicer, men det her handler jo ikke kun om de døende patienter.
Hvad med de ældre medicinske patienter, der ligger på afdelinger, hvor der i øjeblikket er overbelægning, som bliver nedprioriteret nu som en konsekvens af den politik, regeringen og Dansk Folkeparti fører?
Jeg synes, det er ærgerligt, at Dansk Folkeparti ikke har været villige til også at kigge på de ældre medicinske patienter, men måske er det, fordi Dansk Folkeparti er enige med hr. Jens Rohde, som jo har kritiseret Ældre Sagen for at være generationsegoister, da de netop påpegede det her problem.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-10-09:
En ting, der tidligere har været ude til folkeafstemning, er simpelt hen alt, alt for vigtig til igen at lægge tilbage til Folketinget.
Og det er jo det, hr. Jens Rohde og Venstre og regeringen vil med retsforbeholdet.
Der vil man jo lægge en del af det tilbage til Folketinget.
Det har været til folkeafstemning, befolkningen har besluttet, og det er fifleri, det man gør.
Det er rent ud sagt fifleri - det er det ord, der dækker.
Må jeg så sige, at det dog var en ros, der ville noget, at det var Pia Kjærsgaards nej.
Altså o.k, vi har det fint i Dansk Folkeparti; vi synes faktisk, vi har nået meget på 8 år.
Vi synes, vi har en god opbakning fra den danske befolkning.
Men jeg kunne aldrig nogen sinde drømme om at tage befolkningen, der muligvis - sandsynligvis - stemmer nej til forfatningen, til indtægt for, at det alene er Dansk Folkepartis synspunkter.
Statsministeren er da formentlig stadig væk statsminister efter en afstemning, eller hvad? Er det så ikke statsministerens opgave at sige til den danske befolkning: Jamen sådan er det nu, i stedet for bare at sige: Jamen det må nejsiden finde ud af.
Det er simpelt hen for billigt.
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Jamen, der er da ikke tale om fifleri, når man lægger en model frem, og man så siger til den danske befolkning: Den har I mulighed for at stemme om.
Så kan I vælge at sige ja eller nej.
Der er jo ikke noget fifleri, fordi den danske befolkning får muligheden for at tage stilling til, om man ønsker den ændrede model på retsforbeholdet eller ej, for vi kan slet ikke gøre andet.
Og det er vel ikke sådan, at fordi man stemte om noget for 10 år siden, så må man aldrig stemme om det mere.
Det vil da være at sætte verden fuldstændig i stå.
Og så synes jeg, det er for let at sige: Vi må finde en ordning, hvis vi siger nej.
Det er jo en politisk afgørelse.
Det må da være en politisk holdningstilkendegivelse, vi kan forlange fra nejsiden, at sige: Det er det, vi er utilfredse med, det er det, vi ikke vil være med til.
Derfor vil vi have den og den model.
Det må nejsiden da formulere.
Det er da ikke statsministeren, der skal formulere fru Pia Kjærsgaards holdninger og tanker, for det her er jo politik.
Det er jo ikke bare sådan noget embedsmandssnak.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-10-09:
Først tak for rosen.
Men når vi så bevæger os over i EU, så har hr. Jens Rohde da fuldstændig ret i, at så begynder den helt store afgørende uenighed imellem regeringen og Dansk Folkeparti.
Det ved vi, det har vi vidst siden november 2001.
Dér er banen kridtet op, og vi vil under ingen omstændigheder støtte regeringen i forbindelse med den folkeafstemning
- jeg kan ikke rigtig finde ud af, hvor mange og hvordan, det er ikke gået op for mig endnu - vi skal have i år 2004.
Der ligger vi meget, meget langt fra hinanden.
Og når jeg har talt om, at der er fifleri - fuldstændig på lige fod med andre ordførere - så er det jo, fordi man begynder at skære, man begynder at botanisere i det retlige forbehold.
Man har fundet ud af med god grund, at den nok ikke glider ned, hvis man stadig væk har udlændingedelen med.
Man har så besluttet meget snedigt fra statsministerens side, at det lægger man til beslutning i Folketinget.
Det, der jo bare er problemet, er, at befolkningen én gang har stemt om det her, og så fifler man, og så botaniserer man, og det er ikke ærligt spil overhovedet.
Med hensyn til det andet spørgsmål, som hr. Jens Rohde stillede om, hvad der sker, hvis danskerne, hvad vi tror, skulle stemme nej, så er det da klart, at det er noget, man er nødt til at forholde sig til.
Det er da helt logisk.
Om vi så skal sige, at vi ud fra, hvor mange andre lande der stemmer nej, så må finde ud af en ordning, finde ud af
mange af de ti, måske femten andre lande, der skal have en folkeafstemning, vi kan finde ud af at lave en fælles ordning med, og om det skal være uden for systemet, eller om det skal være i systemet på en eller anden måde, hvor vi stadig væk er tilknyttet, jamen det kommer an på en forhandling.
Og det er det, vi har bedt statsministeren om at redegøre for allerede inden folkeafstemningen, sådan at danskerne ved, hvad de har at forholde sig til.
Villy Søvndal (SF), 2003-10-09:
På en måde var det en bemærkelsesværdig tale, fru Pia Kjærsgaard holdt.
For der var ikke et ord om de dårligtstillede danskere.
Ikke et ord.
Måske forstår man det godt.
Der udkom i sidste uge en rapport fra Rådet for Socialt Udsatte.
De pegede på, på side 13 og 14, at i den tid, hvor Dansk Folkeparti har været støtteparti for den konservative regering, har 65.000 mennesker fået nedsat deres indkomster.
De 65.000 mennesker er dem, der i forvejen havde de laveste indkomster, nemlig dem på de laveste overførselsindkomster.
Nu ved jeg, at Dansk Folkeparti jo har gjort meget ud af at etablere sig selv med et rygmærke som et socialt ansvarligt parti.
Hvordan føles det egentlig nu at have ansvaret for, at 65.000 mennesker af de allerdårligst stillede, dem, der i forvejen var fattigst,
på grund af Dansk Folkepartis ihærdige indsats er blevet sat på nogle satser, der var endnu lavere.
Er Dansk Folkeparti glad for det?
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-10-09:
Jeg synes, det er rigtig velgørende, at hr. Villy Søvndal og SF nu er glad for, at der er nedsat et socialt råd.
Når man nedsætter råd på forskellig vis, så er det jo for at få gode råd og vejledning, og det synes jeg faktisk, vi skal tage imod.
Jeg synes, vi skal tage det alvorligt, naturligvis.
Jeg kunne også forstå på statsministeren efter åbningstalen, at det var noget, man ville lytte til, for det er jo det, man har bedt om - selvfølgelig.
Man skal da ikke bare ryste på hovedet af et råd, man selv har nedsat, og sige, at det nok ikke har noget på sig - naturligvis ikke.
Og der glæder det mig faktisk, at landets statsminister i krydsilden om aftenen blev konfronteret med nøjagtig det samme spørgsmål og sagde: Det ser vi på, det tager vi alvorligt.
Og det vil vi selvfølgelig gøre noget ved.
Det kan vi jo så afvente, for det er regeringen, der sidder med midlerne, det er regeringen, der sidder med pengene, men det skal ikke forhindre Dansk Folkeparti i at presse på.
Og jeg kan da kun rose hr. Villy Søvndal for at tage til efterretning, hvad det råd, som hr. Villy Søvndal og hans parti stemte imod, kom med af gode råd til os andre.
Villy Søvndal (SF), 2003-10-09:
Det var dog et fantastisk svar.
Det var dog et fantastisk svar.
Jeg spørger Dansk Folkeparti, om man er tilfreds med, at det er lykkedes at gøre de 65.000 fattigste danskere endnu fattigere.
Og her taler vi om mennesker med lyst hår og blå øjne ligesom fru Pia Kjærsgaard.
Er man glad for det?
Og så gud hjælpe mig, om ikke fru Pia Kjærsgaard taler, som om det kommer som en kæmpestor overraskelse.
Ved Dansk Folkeparti slet ikke, hvad de laver?
Det her er jo ikke kommet fra himlen.
Det er ikke kommet fra Mars.
at 65.000 af de allerdårligststillede danskere er blevet fattigere.
Var man slet ikke klar over det i Dansk Folkeparti?
Er man blevet snydt, så vandet driver, når man nu siger, at man nu er blevet gjort opmærksom på det.
Det er man glad for.
Og det har man da aldrig vidst før.
Jamen herregud, er det virkelig dansk enfoldighedsparti, vi har med at gøre, og ikke Dansk Folkeparti?
Vidste man ikke, at man var med til at gøre 65.000 af de fattigste danskere endnu fattigere, hver gang man trykkede på knapperne for at få penge til skattelettelserne?
Frank Jensen (S), 2003-10-09:
Nej, fru Dyremose, sådan er det ikke.
Da SR-regeringen gik af efter valget i november 2001, var der et stort råderum i dansk økonomi i planen »Danmark 2010«.
Det råderum havde vi ikke brugt.
Der var altså mulighed for, at man kunne føre det, man kalder en konjunkturregulerende politik.
Det er jo rigtigt, at noget af det, der gør, at vi har høj arbejdsløshed i øjeblikket, er noget, der kommer fra udlandet, ja.
Det gælder ikke det hele, for regeringen skaber også selv øget arbejdsløshed ved nedskæringer i de offentlige budgetter, der gør, at unge mennesker ikke kan få arbejde.
Men råderummet har man altså nu brugt bl.a. til at lave skattelettelser - skattelettelser, som ikke bliver finansieret, fordi de er taget af råderummet.
Det er jo en tilståelsessag; regeringen har jo selv opskruet gælden med 70 mia. kr. i 2010.
Jeg ved da godt, regeringen vil sige: Jamen vi arbejder stadig væk på, at den skal være mindre, og at den skal være halveret i 2010.
Men som det går i øjeblikket, stiger arbejdsløsheden, og udsigterne til, at regeringen kan komme i mål i 2010, forsvinder helt ud i horisonten.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-10-09:
Jeg forstod fru Margrethe Vestager på den måde, at det er valgmuligheden, der bliver angrebet.
Er det rigtigt forstået?
Jeg var ikke helt med på spørgsmålet, men hvis jeg skal forstå det på den måde, om vi vil være med til at ændre, at man har det frie valg, så er svaret nej.
Vi er sikre på, at det sagtens kan fungere, hvis pengene bliver brugt de rigtige steder. Jeg opfattede spørgsmålet på den måde.
Fru Margrethe Vestager må rette mig, hvis jeg har misforstået det.
Margrethe Vestager (RV), 2003-10-09:
Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre plejer ikke at kunne samles på særlig mange punkter.
Der er ét sted, hvor jeg dog oplever, at vi har en fælles, stærk interesse, og det er i forhold til at forenkle ting, undgå bureaukrati og få regler, som er til at gennemskue for folk, når de skal bruge dem.
Dansk Folkeparti har taget et beundringsværdigt stærkt ejerskab til den halve milliard kroner, som ældrechecken er afsat til at koste.
Som det er kommet frem, og som Socialdemokratiet endelig har erkendt, fører det bare til bureaukrati, til papirtigre, til pamfletter og brochurer, og hvad ved jeg, og ikke til bedre hjemmehjælp, og jeg håber, at Dansk Folkeparti vil gøre fælles sag med de andre partier, som har stemt for loven, sådan at den halve milliard kroner faktisk kan gå til bedre hjemmehjælp og til mere hjemmehjælp, for jeg synes, det må være helt centralt for Dansk Folkeparti at modvirke bureaukratiseringer.