Margrethe Vestager (RV), 2005-06-02:
Det, som er meget vanskeligt at følge med i, når vi taler om regeringens tilrettelæggelse af den her proces, er jo, at når man regner med tre ubekendte, så må man have tre ligninger.
Og det kræver, at man stiller ligningerne op, hvis man vil nyde fremdrift, og regeringen har jo end ikke taget tilløb til at stille ligninger op.
Regeringen har ikke givet antydning af indsigt i, hvordan den enkelte kommunes økonomi kommer til at se ud.
Den har selvfølgelig vist os, hvordan den har håndteret regnskabet i forhold til skatteopgaver.
Efter en lang proces og efter at en uvildig part havde været indover, lykkedes det at få fastsat noget, som i hvert fald nogle kommuner synes var nogenlunde rimeligt, men hvor det stadig væk er sådan i den konkrete fordeling, at de, som er mest effektive, straffes.
Og hvis det ligesom er skabelonen for, hvordan resten af processen skal være, så må vi imødese vanskelighed på vanskelighed på vanskelighed, og vi må også imødese, at det bliver meget vanskeligt for vores lokalpolitikere at stille med et program, som de faktisk vil kunne gennemføre, fordi de kommer til at skønne fuldstændig ud i det blå i forhold til den konkrete kommuneøkonomi.
Og nu rejser fru Margrethe Vestager en diskussion i relation til skatteopgaven om, hvordan man værdisætter denne her hundredkroneseddel og ikke, hvordan den skal fordeles.
Må jeg så sige omkring økonomien, at alle kommunalbestyrelser præcis ved, hvad de har at rette sig efter.
Det fremgår krystalklart af aftalen, for der er der lagt et maksimum ind for, hvilke forandringer den enkelte kommune kan tåle.
Og derfor er det sådan, at helt uagtet diskussionen omkring udligningsreform vil alle kommuner, når nu i øvrigt opgaverne og ressourcerne er fordelt, kunne budgetlægge i tillid til, hvad det er for maksimale forandringer, man vil opleve en årrække frem.
Det står klart i aftalen, og det matcher fuldstændig den mekanisme og i øvrigt de samme procentbeløb, som den tidligere regering anvendte, da man lavede udligningsreform, og da man lavede grundtakstmodel.
Først synes jeg, at man må konstatere, at vi vist er lige gode om at fjerne diskussionen fra lovforslaget, som er til anden behandling, når man hører den nærighed, der gives udtryk for både af regeringen og af forligspartierne bag strukturaftalen generelt i forhold til at anerkende forandringer i de lovgivninger, som Det Radikale Venstre og i meget vid udstrækning Socialdemokratiet kommer til at stemme for, når man ikke kan anerkende, at der er sket ændringer, men at det reduceres til at være sproglige forandringer og omvendt ordstilling i det.
Det siger måske noget om, hvad det er for en stil, og hvad det er for en proces, som indenrigsministeren har haft ansvaret for.
Det, jeg vil bede ministeren om, er at uddybe det billede med 100 kr. fra den ene hånd til den anden hånd.
Det er det, der er diskussionen, og det er det, der er det interessante, og det er det, vores lokalpolitikere bliver stillet til ansvar for, nemlig om de har de penge, der skal til for at sørge for, at opgaverne faktisk kan løses i hver enkelt kommune.
Nu er det sådan, at det jo er svært at komme uden om logikkens regler.
Og logikken er altså sådan, at når man skal fordele et sæt nye opgaver til nogle kommuner, der ikke eksisterer endnu, så er man altså nødt til at få låst nogle af faktorerne, før man kan lave regnestykkerne færdige.
Man kan jo ikke regne med tre ubekendte på én gang, uanset vidensniveau.
Derfor er logikken jo i det her, at vi nu flytter opgaver fra et myndighedsniveau til et andet myndighedsniveau, samtidig med at det myndighedsniveau – det er kommunerne vi taler om – organiserer sig på en ny og mere hensigtsmæssig måde, der gør, at kommunerne har en større mulighed for at honorere de flere opgaver.
Det er alt sammen det, der sker i løbet af det her forår.
Kommuner, der søger sammen i et nyt Kommunedanmark.
Et Folketing, der tager ansvaret for at lave en opgavemæssig flytning, som i øvrigt er solidt forankret i overvejelser om, hvilken bæredygtighed der skal til indbyggermæssigt, for at man kan løse det her fagligt forsvarligt og ud fra nogle aktuarmæssige beregninger.