Line Barfod (EL), 2005-05-27:
Jeg vil gerne takke for debatten og også takke for opbakningen fra Socialdemokraterne.
Det er faktisk noget helt nyt, og vi er kommet meget langt.
Man kan så sige, at vi stadig er langt bag efter de andre nordiske lande.
Det var jo sådan, at Danmark var det første land, der indførte gældssanering.
Mens de andre lande tog ved lære af Danmark og indførte gældssanering, men samtidig gik videre og sagde, at gæld er et samfundsproblem, og vi derfor bliver nødt til at gøre noget ved det, og derfor også begyndte at lave gældsrådgivning, er vi ikke nået så meget videre i Danmark.
Men forhåbentlig kommer det nu, når vi går ind og anerkender gæld som et samfundsproblem.
Så begynder vi også at se på, hvad vi så kan gøre ved det.
Derudover kunne man jo også sige i forbindelse med, hvad især hr. Per Ørum Jørgensen var inde på, nemlig hvad det koster, at vi står i en historisk situation lige nu, hvor hele det offentlige inddrivelsessystem bliver lavet om, mange pantefogeder skal flyttes rundt osv., Der ville der være mulighed for at gå ind og sige, at vi så kunne organisere tingene anderledes, lave nogle selvstændige enheder med offentlige gældsrådgivere, som også kunne tage vare på den lokale rådgivning af de mange mennesker, der møder det offentlige, fordi de også har gæld til det offentlige eller kun har gæld til det offentlige.
Det er forskelligt, hvordan folk har det.
Det er vigtigt, tror jeg, at få sagt, at gæld er et meget, meget stort problem for mange mennesker, og det er ikke kun, fordi de har handlet uansvarligt.
Hvis vi f.eks. ser på den henvendelse, vi har fået i udvalget, hvor der blev citeret fra GældsForum på nettet om en kvinde, som blev skilt og hang på en gæld på 100.000 kr. på grund af sin eksmands alkoholmisbrug, og som fik, troede hun, en aftale med banken om, at de satte renten i bero, hvis hun betalte på gælden, så viste det sig, at banken ikke satte renten i bero, og efter 2 år, hvor hun havde afdraget 26.000 kr., var den samlede gæld steget til over 170.000 kr.
Her hjalp hendes bankrådgivere altså ikke, tværtimod, og den slags situationer er der desværre rigtig mange af.
For mange mennesker er det et kæmpe tabu bl.a. på grund af den holdning, som også kommer til udtryk fra flere ordførere her og fra ministeren, om, at man skal have styr på sin egen økonomi.
Langt de fleste mennesker har det sådan, at det er utrolig skamfuldt, hvis ikke de er i stand til at styre deres egen økonomi.
Jeg har i mit arbejde som advokat haft mange klienter, som syntes, det var værre at fortælle mig om, at de ikke havde styr på deres gæld, end det var at fortælle mig, at de havde været udsat for incest, havde været ude i alkoholmisbrug eller andet, fordi det er taget op som samfundsproblemer, er anerkendt, at her er det i orden at fortælle om, hvad man har haft af problemer.
Men det er det altså stadig ikke, som verden ser ud i dag, at fortælle, at man ikke har styr på sin økonomi.
Nogle af dem, der kommer og skal have rådgivning, kommer med to plasticposer fyldt med uåbnede rudekuverter.
Hvis man går ned i sin bank, har bankrådgiveren altså ikke tid til at sidde og åbne de to plasticposer fyldt med rudekuverter for at se, hvordan situationen egentlig ser
Der er ikke nogen steder i dag at gå hen, hvis ikke man har enten penge nok til at betale en advokat eller revisor eller anden gældsrådgiver, der har den fornødne faglige viden, eller har nogle legatmidler eller andet til at betale for det.
Dertil kommer så, at man ikke aner, om dem, man henvender sig til på det private marked, også er kvalificerede til at yde den fornødne hjælp.
Jeg er helt enig med fru Lone Dybkjær i, at vi bør gøre noget mere for at få det belyst, for det er jo så en anden side af, at gæld ikke hidtil har været anerkendt som et samfundsproblem, at der er meget lidt forskning på det her område.
Så har både ministeren og flere af de andre ordførere været inde på, at vi ikke skal tage ansvaret fra folk.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Gældsrådgivning går ud på det stik modsatte.
Gældsrådgivning går ud på at give folk et ansvar.
Det er utrolig vigtigt for folk at kunne overskue, at deres økonomi kan hænge sammen.
Noget af det store i at arbejde med gældsrådgivning er lige præcis det øjeblik, hvor det går op for folk, at deres økonomi begynder at hænge sammen, når de begynder at kunne tage ansvar for deres eget liv, når de kan se, at de har penge til at betale regningerne hver måned.
Det er en kæmpe ændring i folks liv, når de begynder at kunne tage det ansvar.
Men de skal have noget hjælp for at kunne komme dertil, når først de er kommet ud i en uoverstigelig gæld.
Typisk skal man ringe rundt til ti forskellige banker for at finde et sted, hvor de overhovedet kan få en budgetkonto.
Og man skal så hjælpe dem med at opstille, hvordan den budgetkonto skal skrues sammen.
Nogle gange skal man ned og decideret hjælpe dem med at flytte rundt på, hvordan det overhovedet skal kunne hænge sammen, for den beregning laver bankrådgiveren typisk ikke for dem.
Der er masser af ting, som man ikke kan få i dag, og som det ville være en kæmpe fordel at få offentlige gældsrådgivere til.
Og det behøver ikke at være en kæmpe indsats, vi gør til at starte med.
Vi kunne starte med en lille forsøgsordning, hvis der kunne blive flertal for det her i Folketinget, bare for at få nogle egne erfaringer med, hvad det er, man kan gøre, og hvad det ville kunne afhjælpe af sociale problemer.
Det ville kunne betyde meget også for børnefamilierne, at man havde den mulighed for at kunne få noget hjælp og rådgivning, så man ikke kom dertil som nogle af de klienter, jeg har haft, hvor man er parat til at aflevere sit barn på socialkontoret, fordi man simpelt hen ikke kan finde ud af at få det til at hænge sammen.
Der ville det altså være en bedre indsats fra samfundets side, hvis man kunne tilbyde noget gældsrådgivning, så man kunne få hverdagen til at hænge sammen.
For det er svært at have overskud til at tage sig af sit barn og sit hjem, især hvis man også skal i gang med noget arbejde eller uddannelse, hvis man ikke aner, hvorfra man skal få pengene til at betale huslejen.
Og når folk ikke har penge til at betale huslejen, er det typisk, fordi de betaler på al den anden gæld, de har.
Et af de helt store problemer er jo, at folk synes, de skal betale enhver sit.
Det er jo enormt positivt, at så mange danskere har den moralopfattelse, at man skal betale på sin gæld.
Det er bare ikke godt, hvis man ikke har penge nok til det, for så betyder det, at man hele tiden optager ny gæld.
Et af de eksempler, jeg havde,
var en kvinde, som, da hun blev skilt, havde en gæld på 20.000 kr.
Hun syntes virkelig, hun skulle gøre alt, hvad hun overhovedet kunne for at overholde sine forpligtelser, så i løbet af 2 år var hendes gæld vokset til 200.000 kr.
Det er selvfølgelig meget ekstremt, men der er mange, som det går på den måde, fordi de bliver ved med at tage nye lån til at kunne betale på de forpligtelser, de har i forvejen.
Og der hjælper en bankrådgiver tit ikke, for det, der sker, er typisk, at man bare får forhøjet og forhøjet sit overtræk i banken, indtil hammeren pludselig en dag falder, og så har man slet ikke nogen steder at gå hen.
Det er derfor, vi skal have en offentlig gældsrådgivning, hvor folk kan gå hen og få det råd og den vejledning, som gør, at de ikke kommer helt ud i de ekstreme sociale problemer, og som ligger længe før, de kan få en gældssanering.
For en gældssanering kan man først få, når man har styr på økonomien, og man har haft styr på den i flere år.
Når man står midt i sit økonomiske kaos, kan man ikke få gældssanering.
Derfor nytter det ikke noget at henvise til, at gældssanering er en løsning, for det hjælper ikke på de her problemer.
Jeg håber meget, at vi i Socialudvalget kan få det arbejde, der gør, at folk får en indsigt i, hvad de her problemer handler om og også, hvad det er, erfaringerne fra Sverige og andre lande med gældsrådgivning har betydet.
Bl.a. har de i Malmø oplevet, at de nu har meget, meget færre, der bliver sat ud af deres bolig på grund af huslejerestance, fordi folk har den mulighed for at få gældsrådgivning.
Så jeg håber, at vi kan debattere videre i udvalget, og at vi så kan nå frem dertil, hvor vi kan få en offentlig gældsrådgivning som forsøg i løbet af noget tid og i hvert fald kan få kortlagt, hvordan problemerne ser ud i dag.
Tak for debatten.
Afstemning