runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Vestergaard (V), 2003-10-10:
Jeg vil gerne sige til hr. Thulesen Dahl, at det var et af de der typiske billige trick, jeg der blev udsat for, at i stedet for at svare på det, der blev spurgt om, vender man den rundt og fører kampen over ved at sige, at hvis det er den argumentation, Venstre ønsker at tage osv., så hænger det
ikke sammen.
Det her er jo altså ikke en avisannonce, det er en folketingsdebat, og der må det være rimeligt, at man, når man stiller spørgsmål, så også får svar på det.
Jeg har forstået, at det ikke var et folkekrav på Dansk Folkepartis landsmøde, at der kommer forfatninger, men jeg forstod det alligevel sådan, at der var lidt anerkendelse af, at nogle af de der bekymringer omkring, hvordan beslutninger tages, lidt gennemskuelighed og de mange regler og sådan noget jo egentlig godt kunne betinge en opdatering og effektivisering og en klar kompetencestillelse.
Men hvis de bekymringer nu anerkendes, hvad er så Dansk Folkepartis svar på de bekymringer?
Er det det her med bare at bevare, altså intet svar, eller fik vi nu det rigtige svar, en Norgemodel, eller kræver denne her Norgemodel nu også en korrektion?
Lad os nu få et svar.
Claus Larsen-Jensen (S), 2003-10-10:
Jeg noterer mig, at hr. Kristian Thulesen Dahl ikke har svaret på et eneste af de konkrete spørgsmål, jeg stillede, og det tager jeg som udtryk for, at det, man bruger i sin propaganda for et nej til forfatningstraktaten, sådan set ikke har noget at gøre med den tekst, der står i traktaten.
Jeg vil stille et spørgsmål mere på et andet område: Det siges, at folkekirkens særstatus er truet.
Jeg vil bede hr. Kristian Thulesen Dahl bekræfte, at i henhold til artikel I-51 respekterer EU og anfægter ikke »den status, som kirker
og religiøse sammenslutninger eller samfund har i medlemsstaterne i henhold til national lovgivning.«
Hvad er det, der skulle true den danske folkekirke?
Er det her
ikke et nærhedsprincip, der respekterer de forskellige kirkeordninger, der er i de forskellige lande?
Er Dansk Folkeparti blevet tilhænger af, at man i givet fald skal have en centraliseret beslutning om, at kristendommen skal være den fælles religion?
Og sidste spørgsmål er: Er man ikke klar over, at før kristendommen er der altså også en kulturarv, en religiøs arv og en humanistisk arv, som er med i grundlaget for det, vi bygger på i dagens Europa?
Charlotte Antonsen (V), 2003-10-10:
Tusind tak, hr. Thulesen Dahl, men hvorfor skulle så mange af os op for at få dette klare svar, at Dansk Folkepartis mål er udmeldelse af EU?
Det kan da godt være, hr. Thulesen Dahl har ret i, at vi har en bedre forhandlingsposition end Norge, fordi vi er gamle medlemmer, men det centrale i det, hr. Thulesen Dahl netop har sagt, er, at Dansk Folkeparti anbefaler et nej til traktaten, og man ønsker, at vi skal melde os ud af EU.
Tak for denne klarhed.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-10-10:
Altså vi står i en helt særegen situation.
Det er jo faktisk nu regeringspartierne og Socialdemokratiet, der er nået frem til, ikke egentlig ved fælles hjælp, har vi så forstået, men man er alligevel nået frem til, at det er fornuftigt at bevare dansk selvstændighed på udlændingeområdet, fordi man har fundet ud af, at det kan man nok ikke få afskaffet ved en folkeafstemning.
Vi argumenterer så for, at det da godt kan være, at det er fornuftigt, at man også på en lang række andre områder bevarer dansk selvstændighed og suverænitet.
Hvorfor skal det bare være på udlændingeområdet?
Det er vigtigt, det er meget vigtigt, men der kan da være en lang række andre områder, hvor det også er utrolig vigtigt at opretholde dansk selvstændighed og suverænitet.
Det argumenterer vi så for.
Vi siger, at når vi så står med et forslag til en forfatning, som vil overføre mere kompetence til Unionen og fratage Danmark selvstændighed, så er vi da modstandere af dét.
Hvorfor i alverden skulle vi opgive dansk selvstændighed på en lang række af de øvrige områder også?
Det med udlændingeområdet er bare sådan en tidsindstillet bombe, så detonerer den også,
har vi fået at vide her under debatten i dag.
Så er det da langt at foretrække at lade være med at foretage de ændringer, som foreslås.
Og det kan vi da gøre.
Vi kan sige: Nej, det ønsker vi ikke.
Og hvis man vil anerkende, at det er en demokratisk forening, vi er medlem af, og det argumenterer man jo for,
så vil de andre vel acceptere det traktatgrundlag, der ligger, nemlig at så er forslaget til forfatning faldet.
Jeg siger så, og det er jo også det, fru Pia Kjærsgaard forholder sig til, at hvis vi stemmer nej og de andre lande så absolut vil have forfatningen, skal vi så stille os på bagbenene og sige: Det må I under ingen omstændigheder!? Eller skal vi sige: Jamen så forhandler vi selvfølgelig en løsning for Danmark, hvor vi respekterer deres ønske om at lave en forfatning, men vores ønske, befolkningens ønske om ikke at få forfatningen?
Det vil så sandsynligvis medføre en eller anden form, hvor man formelt kan sige: Vi træder ud af EU og etablerer et samarbejde med EU.
Men hvor vi jo i forhold til at få indholdet i sådan en aftale ordentligt og redeligt står i en langt bedre situation, end Norge nogen sinde har stået, fordi vi jo kommer fra en medlemskabssituation, hvor de andre er afhængige af, at vi siger ja til, at de kan gå videre med forfatningen, og derfor har vi jo al mulig grund til at tro, at vi kan forhandle en langt bedre løsning på plads - forudsat selvfølgelig at vi har en statsminister, der vil repræsentere det danske folk, og vi mangler jo stadig svar på, om det er sagen.
Dermed har jeg jo så også i virkeligheden svaret hr. Dam Kristensen på, hvem der tegner linjen: Det gør partiformanden.
Jeg er fuldstændig enig i det, hun siger.
Det er klokkeklart, og det er nøjagtig det samme, der kommer til udtryk her i dag.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2003-10-10:
Fru Pia Kjærsgaard sagde i TV-Avisen den 29. september: Jeg har sagt, at et nej kan betyde, at vi skal melde os ud af EU og af den politiske overbygning, som EU er i dag, og at vi skal forhandle en ny løsning igennem.
Tak for det meget klare svar, for det fortæller nemlig, hvad vi skal: Ud af EU og have ny løsning.
, når vi ikke vil være med til at tage ansvaret for at udvikle Europa, hvor 10 nye, fattige lande kommer med?
Hvad er det for en usaglig holdning at køre med, at vi ikke vil være med til at tage ansvaret for udviklingen i Europa?
Er det det, Dansk Folkeparti tror, at vi har venner i Europa til?
Jens Rohde (V), 2003-10-10:
... Det er et nej.
Jeg kender ikke nogen, der kan tale så overbevisende og troværdigt og så samtidig sige så meget sludder på så kort tid som hr. Kristian Thulesen Dahl i denne her diskussion.
Det kan da ganske enkelt ikke lade sig gøre, at man står heroppe og siger: Lad os da bevare det, som det er, det er det, vi argumenterer for i Dansk Folkeparti.
Det har jeg aldrig nogen sinde hørt Dansk Folkeparti argumentere for tidligere.
Mig bekendt har Dansk Folkeparti sagt nej til alle de traktater, der er kommet - altid.
Og hr. Kristian Thulesen Dahl og jeg har jo været ude og diskutere mange gange rundtomkring i forbindelse med andre afstemninger, hvor man har sagt nej og nej og nej og nej. Så bruger hr. Kristian Thulesen Dahl det der kneb med at komme ind på forrang og siger: Nu kan I se, nu bliver det i virkeligheden en statsdannelse.
Det har hr. Kristian Thulesen Dahl jo altid sagt.
Men det er jo ikke noget nyt, at EU-retten har forrang.
Alle de ting, hr. Kristian Thulesen Dahl siger, er jo ting, der allerede er eksisterende i dag, og som han nu argumenterer for skal være det, vi skal bevare.
Den går altså ikke, vil jeg gerne sige til hr. Kristian Thulesen Dahl.
Kan vi nu ikke godt få et klart svar på: Hvad er det politiske mål for Dansk Folkeparti?
Henrik Dam Kristensen (S), 2003-10-10:
Jeg vil sige, at det var et meget, meget ildevarslende svar, jeg ikke fik.
Jeg stillede et meget, meget simpelt spørgsmål: Hvem tegner Dansk Folkeparti, gruppeformanden eller partiformanden?
Jeg fik ikke noget svar.
Jeg håber, der er nogen, som, hvis fru Pia Kjærsgaard ikke lytter med, fortæller hende, at det kan der ikke gives et klart svar på fra gruppeformanden, for det er jo trods alt lidt ildevarslende, at man ikke kan få et klart svar på, hvem der tegner partiet.
Det vil jeg gerne have et svar på, for partiformanden har jo været så dejlig klar i mælet.
Den 22. september i Vejle Amts Folkeblad: »... Pia Kjærsgaard lægger op til, at Danmark skal helt ud af EU ...«
Den 23. september i Politiken: »Meldingen var klokkeklar.
I stedet for at vente til den egentlige valgkamp melder Pia Kjærsgaard og co. allerede nu ud, hvordan partiet mener, Danmarks fremtid i Europa bør være.
Modellen har to faser.
Først udmeldelse, så samarbejde.
Medlemskabet kan erstattes af en aftale ...«.
Men vi kan altså ikke få noget klart svar på her i dag, hvem der tegner partiet: Hr. Thulesen Dahls lange omforklaringer eller de meget klare svar, som vi her har fået fra partiformanden.
Svaret blafrer i vinden.
Stakkels
Thor Gunnar Kofoed (V), 2003-10-10:
Hr. Kristian Thulesen Dahl sagde: Hvorfor kan vi ikke bare sætte tiden i stå og lade det være, som det er?
Jamen det er da udmærket, at vi kan standse uret og så tro, at tiden står stille af den grund, men det gør den jo ikke. Det får mig også til at tænke på, at Dansk Folkeparti udtalte, at EU skal bygge på det praktiske, på praktisk politik.
Er det ikke sådan, at alt det praktiske kun kan fungere på baggrund af en politisk proces?
Denne politiske proces er sat i gang med 25 lande nu, hvor man med politik, med demokratiske forhandlinger finder frem til et fælles grundlag.
Er det denne demokratiske proces, Dansk Folkeparti
ikke er med i?
Accepterer man ikke demokratiet?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-10-10:
Først til hr. Henrik Vestergaard, der jo gør det samme, som man har gjort i årevis på EU-fronten, nemlig at man, når der skal være en ny traktat og nu altså en forfatning, forsøger at sige: Der sker ikke rigtig noget ved det; det er bare sådan nogle småjusteringer, vi laver, skaber lidt mere åbenhed osv., vi omsætter bare nogle af de bekymringer, folk har, til lidt praktisk politik.
Hvis man vil køre den linje frem til en folkeafstemning om en forfatning, som jo er en historisk beslutning, uanset om man er tilhænger eller modstander, så tager man altså virkelig fejl af det danske folks evne til at opfatte, hvad der stemmes om.
Jeg tror virkelig ikke, man bør undervurdere befolkningens mulighed for at gøre sig bekendt med det her indhold i en grad, som det kommer til udtryk i det spørgsmål, jeg netop fik.
Til hr. Claus Larsen-Jensen, som taler om grundloven: Jamen sagen er jo, at det er vendt helt på hovedet.
Hvis der er tale om en selvstændig, suveræn nation, så behøver man jo overhovedet ikke at skrive i en EU-traktat, at EU respekterer den selvstændige, suveræne nation.
Det giver jo sig selv.
Det er jo at vende billedet helt på hovedet.
EU kommer jo først.
EU-statsdannelsen er det første, og så har man delstaterne som det sekundære.
Det er jo derfor, man bliver nødt til at skrive sådan nogle ting.
Det er jo også derfor, vi siger, når vi får en statsdannelse, som altså er foreslået: Jamen så bliver den nødt til at blive vedtaget efter grundlovens § 88, fordi ellers respekterer man simpelt hen ikke den danske grundlov, og så er det en absurditet at begynde at snakke om, at der står, at man respekterer landets forfatning, når man starter med at godkende hele grundlaget for samarbejdet uden at respektere forfatningen, altså grundloven.
Til fru Charlotte Antonsen, som siger, at jeg nægter at sige, hvad målet er: Må jeg ikke minde fru Charlotte Antonsen om, at det ikke er Dansk Folkeparti, der kræver ændringer i det bestående samarbejde?
Vi har jo sagt: Lad os da fortsætte, som det er; lad os lade være med at lave forfatningen.
Så det er jo ikke os, der kræver ændringer.
Det er jo dem, der kræver ændringer, der må forklare, hvorfor i alverden det nu er så nødvendigt at lave de ændringer.
Og der synes jeg altså godt nok heller ikke, jeg særlig meget i dagens debat har hørt forklaringer på, hvorfor det er så nødvendigt med en ny forfatning. Jeg har hørt en masse ting om, at når de andre nu vil have det, så må vi prøve at lægge os lidt fast, og skal vi nu snakke om nogle kommissærer og sådan noget?
Jeg har ikke hørt argumenter for, hvorfor partierne her i salen mener, det er nødvendigt, at vi får en forfatning for EU; det har jeg ikke hørt endnu.
Charlotte Antonsen (V), 2003-10-10:
Jeg vil godt spørge hr. Thulesen Dahl: Ved hr. Thulesen Dahl ikke, at Dansk Folkeparti snyder borgerne?
Snyder man ikke borgerne, når man siger, at man vil arbejde for noget, men nægter at sige, hvad målet med det arbejde er?
Drejer politik i almindelighed sig ikke netop om, at vi opstiller nogle politiske mål, og så arbejder vi hen imod dem?
Det er jo en fuldstændig omvendt situation her.
Man nægter at sige, hvad Dansk Folkepartis mål er.
Er det en afstandtagen fra det, der blev sagt på landsmødet om, at man ønsker en norsk løsning, altså udmeldelse af EU?
Har man ladet sig kyse af den tidligere kommunist Jens Peter Bonde?
Er det det, der nu er årsag til, at man ikke længere tør sige, hvad målet er med Dansk Folkepartis politik på det her område?
Claus Larsen-Jensen (S), 2003-10-10:
Dansk Folkeparti siger, at grundloven sættes ud af kraft.
, ergo er den danske grundlov væk.
Det er da en meget god fortælling; den har bare ikke noget med virkeligheden at gøre.
Derfor må jeg spørge hr. Kristian Thulesen Dahl, om ikke det er korrekt, at ingen EU-traktat - heller ikke den nuværende og kommende - kan godkendes, uden at alle lande, jævnfør egne grundlove, tilslutter sig dette, og at der intet ændres med denne her forfatningstraktat.
Direkte citeret fra artikel I-5: EU »respekterer medlemsstaternes nationale identitet, som den kommer til udtryk i deres grundlæggende politiske og forfatningsmæssige strukturer, herunder regionalt og lokalt selvstyre«, og i det omfang charteret anerkender grundlæggende rettigheder, ja, der følger man medlemsstaternes traditioner på dette område.
Er det ikke også derfor korrekt, at når Dansk Folkeparti påstår, at grundloven sættes ud af kraft, så har det ikke noget med virkeligheden i forfatningstraktaten at gøre?
Henrik Vestergaard (V), 2003-10-10:
Også jeg faldt som hr. Henrik Dam Kristensen over hr. Thulesen Dahls fortælling om, at på Dansk Folkepartis landsmøder var det ikke et folkekrav, at der kom en ny EU-forfatning.
Jeg kunne godt tænke mig at høre fra hr. Thulesen Dahl:
Bekymringer om, at EU kan være lidt svær at gennemskue, at der er mange regler, at det er uklart, hvordan beslutninger tages, at der kan være manglende gennemskuelighed, måske endda manglende åbenhed, er det ikke nogle bekymringer, som hr. Thulesen Dahl har hørt, og er det ikke netop politikeres opgave nogle gange at omformulere de bekymringer, som folk har, til nogle løsninger? Jeg ser egentlig ikke, at forfatningstraktaten, ikke forfatningen, men forfatningstraktaten, er stort andet end et løsningsforslag til, hvordan vi fremtidsorienterer det, får opdateret, får effektiviseret og får givet nogle klare kompetenceangivelser i EU.
Har hr. Thulesen Dahl hørt nogen af disse bekymringer, og er det ikke en politisk opgave at omformulere det til en løsning?
Henrik Dam Kristensen (S), 2003-10-10:
Jeg, og jeg er ret sikker på også fru Pia Kjærsgaard, var beroliget i en 6-7 minutter, for vi fik jo det klare svar, at det er partiformanden, som tegner billedet.
Men allerede næste gang, hr. Kristian Thulesen Dahl kom på talerstolen, underløb han igen partiformanden.
Det er ikke nogen udmeldelse.
Partiformanden sagde helt klart i Vejle og har gentaget det mange gange, at det er en udmeldelse.
Så vi er altså ikke helt klar over kompetenceforholdene i Dansk Folkeparti.
Det synes jeg ikke er rart.
Jeg håber, der er nogle, der refererer videre til dem, som må være interesserede i at få det her at vide, for det var jo først et klart svar og så allerede næste gang en underløbning af partiformanden.
Kan vi ikke få at vide, så det står krystalklart for os alle sammen, hvem der tegner butikken: partiformanden eller gruppeformanden?
Peter Skaarup (DF), 2003-10-10:
I 1995 udgav De Konservative et EU-oplæg, hvoraf det fremgår, at De Konservative har mange spændende ideer på EU-området.
En af dem, og jeg vil lige citere et lille afsnit fra den, handler om de regelmæssige formandskaber og den måde, man justerer formandskaberne på, sådan at det går på skift mellem landene.
Der står i det konservative oplæg: »Det Konservative Folkeparti ønsker fastholdt princippet om, at det enkelte medlemsland på skift får lov til at varetage formandskabet i EU.«
Mit spørgsmål til fru Gitte Seeberg går så på: Mener De Konservative stadig væk, at det er en god idé, at formandskaberne går på skift mellem medlemslandene?
Gitte Seeberg (KF), 2003-10-10:
Det er rigtigt, at vi anbefalede et ja i 1992, og hvis vi havde fået det ja i 1992, så havde vi været fuldt ud med i det retlige samarbejde, hvilket også havde betydet, at Danmark havde haft mulighed for at få indflydelse på de regler, som bliver vedtaget.
Jesper Langballe (DF), 2003-10-10:
Fru Gitte Seeberg siger, at det gældende retlige forbehold har fået et uforudset stort omfang.
Er det ikke rigtigt gengivet?
Det er jo i virkeligheden derfor, man vil have den; det er godt at have den handlefrihed, den suverænitet, fordi der kan opstå stadig nye områder, hvor der bliver brug for den.
Udlændingepolitikken er jo et skoleeksempel.
Jeg vil gerne spørge fru Gitte Seeberg, som jeg har spurgt tidligere i debatten: Er det rigtigt, at hvis det havde stået til V og K, de to regeringspartier, i 1992,
så havde vi sagt ja til Maastrichttraktaten, så havde vi ikke fået forbeholdene i 1993, og så havde vi ikke kunnet redde landet fra undergang med den fælles udlændingepolitik, som regeringen og Dansk Folkeparti havde lavet?
Og er det rigtigt, at man på samme måde kunne tænke sig, at der opstod nye områder, hvor det blev livsnødvendigt?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-10-10:
Jeg tror, at lyden er god nok også dernede, hvor hr. Henrik Vestergaard sidder, og derfor tror jeg egentlig, han har hørt mere, end han vil give indtryk af, i det, jeg har sagt.
Så, fair nok, et forsøg på at lave lidt drilleri her ved afslutningen af runden ved mit ordførerindlæg.
Sagen er, at vi ser ud til at gå til en folkeafstemning om en forfatning, som hr. Henrik Vestergaard og andre synes er en god idé.
Vi vil anbefale et nej.
Bliver det et nej, så er situationen den, at forfatningen er faldet.
Sådan er det.
Hvis det traktatgrundlag, der ligger i dag, skal tages alvorligt, og det skal det vel, så skal man vel også tage forfatningens tekst alvorligt, og så er den faldet. Så står vi der, og så får vi rigelig tid til at debattere herinde: Hvad så?
Så har vi så tilladt os at give et bud på, hvad der kan være af scenarier, vi kan vælge, for at være fuldstændig ærlige og netop ikke kunne beskyldes for, at vi forsøger at stikke noget under stolen.
Jeg håber så, at hr. Henrik Vestergaard med det, han har sagt her, vil være enig med mig i, at det vil være en særdeles god idé, hvis man på regeringsbænkene så gør det samme.
Medmindre man vil overlade det til os at forhandle i den situation, at det måtte blive et nej.
Henrik Vestergaard (V), 2003-10-10:
Jeg skal ikke gøre det sværere for hr. Thulesen Dahl, for jo flere svar, vi får, desto større bliver uklarheden altså over, hvad der foregår her.
Jeg synes, hvis man skal konkludere, at det ikke står klart, hvem der tegner partiet Dansk Folkeparti; det står ikke klart, om man nu skal have en norgesmodel eller ikke have en norgesmodel; det står ikke klart, hvordan man forholder sig til nogle af de bekymringer, som kunne være reelle nok i den tid, EU-samarbejdet har udviklet sig, og hvordan man så i øvrigt vil komme med en fremtidsorienteret opdatering af det.
Så det er blot den korte bemærkning, at jeg i hvert fald er forvirret på et højere plan.
Jeg vil ikke håbe, det også gælder den danske befolkning, for så er vi jo ikke kommet ret langt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-10-10:
Jo, men jeg kan love hr. Niels Helveg Petersen, at vi skal gøre, hvad vi kan for at undgå, at han bliver belastet med den opgave i den situation, og prøve at holde andre på taburetterne, som måske har lidt mere mod på det.
Men sagen er jo, at hvis hr. Niels Helveg Petersen vil anerkende, at vi er medlem af en forening, hvor man respekterer spillereglerne, så kan hr. Helveg Petersen jo heller ikke komme uden om, at der i spillereglerne klart står beskrevet, at skal man lave om på de grundlæggende spilleregler, så kræver det enstemmighed.
Det er jo det, hr. Helveg Petersen fuldstændig underkender i det spørgsmål, han stillede heroppefra, i den forstand at han siger, at de andre ikke vil respektere det, og derfor vil de ikke tage noget hensyn til Danmark.
Det er en noget besynderlig tankegang.
Tværtimod tror jeg, at de vil respektere det, at de vil anerkende, at de selvfølgelig kun kan få forfatningen i den situation, hvor man overhovedet måtte komme til, hvad jeg altså ikke tror, at 24 lande står over for ét.
Jeg tror, der vil være flere lande, der vil have folkeafstemning, og jeg tror også, der vil være flere lande, der afviser forfatningen.
Og så har man et helt andet grundlag, for så bliver man nødt til internt i EU at forholde sig til, hvordan man så organiserer sig i det EU, man kender, hvor nogle altså vil noget mere end andre, og hvor man så selvfølgelig også fra dem, der vil gå videre, må respektere, at der skal være mulighed for medlemskab af EU for dem, der ikke ønsker at gå så vidt, som de danske forbehold er udtryk for, og som man kunne arbejde videre med i den retning.
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-10-10:
Jeg er lidt rystet over de der betragtninger om Norge.
At vi skulle have en bedre forhandlingsposition end Norge.
Ja, i én forstand.
Selvfølgelig er vi medlemmer, men hvis vi har sat os uden for, så er det ikke nogen stærk position, vi har.
Og vores situation er fuldstændig væsensforskellig fra Norges.
Norge er jo et af de få lande, der har råd til at stå uden for.
De skal ikke leve af at sælge varer og tjenesteydelser.
De lever af at sælge olie.
Og det er en international vare, som man kan sælge hvor som helst. Og så har de et landbrug.
Det drejer sig for Norge om at holde andres landbrugsvarer ude.
For Danmark drejer det sig om at få lov at sælge vores inde i EU.
Og hvis vi står der i en udmeldelsessituation, så skal vi altså komme og bede de andre lande om at være med i den fælles landbrugspolitik, men ikke bære nogen byrder ved et medlemskab i øvrigt.
Det tror jeg ikke
bliver nogen nem forhandling.
Det er en forhandling, jeg nødig vil føre.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-10-10:
Det er, fordi man ikke vil høre.
Jeg har sagt talrige gange, at hvis vi går ud af det spor, som jeg ikke tror, vi ender på - jeg tror slet ikke, vi når så langt - at der er folkeafstemning, og at vi er de eneste ud af 25 lande, som ikke ønsker forfatning, mens alle andre ønsker det, så har jeg jo sagt, at vi så ikke mener, vi politisk skal stille os op og sige, at de andre lande ikke må få deres forfatning.
Og så skal der selvfølgelig forhandles en anden løsning på plads med Danmark.
Jeg sagde også i et tidligere svar, at det sagtens kan betyde, at vi så formelt set træder ud af EU og får et engagement, en aftale med EU.
Vi forventer, at den aftale kan blive klart bedre end den norske løsning.
Og det er også derfor, at det der med, at vi så har en norgesløsning, jo er noget sludder efter vores opfattelse.
Norge havde jo ikke særlig god forhandlingsbaggrund, da de skulle ind og lave en aftale.
Vi kommer fra en medlemssituation.
Hvis det er en demokratisk forening, vi er medlem af, så må vi gå ud fra, at de andre respekterer, at de kun kan lave forfatningen, hvis vi siger ja til det.
Så jeg har jo svaret præcis på det scenarie.
Jeg tog det med i mit ordførerindlæg, så det stod klart.
Jeg har sagt det talrige gange heroppefra nu.
Så hvis det ikke står klart nu, er det, fordi man ikke hører efter eller ikke vil høre efter.