Aase D. Madsen (DF), 2001-01-17:
Dansk Folkeparti kan fuldt tilslutte sig intentionerne i forslaget om at indføre kvalitetsstandarder for pleje- og omsorgsindsatsen i kommunerne, i det omfang kvaliteten
overhovedet kan måles og vejes.
F.eks. kunne kvalitetsstandarder være et godt redskab i forbindelse med at give de ældre og deres pårørende en vis form for tryghed
, hvis omsorgen rent måleligt var i orden og man kunne vælge imellem plejehjem eller plejebolig.
En forbrugervejledning kunne være en god hjælp på dette område.
Det er heller ikke så ringe, hvis offentligheden får adgang til at sammenligne kvalitetsstandarderne.
Det ville forhåbentlig kunne føre til, at kommunerne for alvor kom op på mærkerne og konkurrerede på kvalitet og dermed gjorde livskvaliteten bedre på ældreområdet.
Men nok så mange fine kvalitetsstandarder ændrer jo ikke i sig selv på de forfærdelige tilfælde af manglende omsorg og direkte misrøgt af de svage ældre, vi ser gang på gang.
Kommunerne har i mange tilfælde jo totalt tilsidesat deres tilsynsforpligtelse, og som jeg var inde på i forbindelse med beslutningsforslag nr. B 51, er det som at sætte ræven til at vogte gæs, hvis det stadig skal være kommunerne selv, der skal kontrollere de krav til kvalitet i omsorgen, som de tillige selv har hånds- og halsret over at udarbejde og fastsætte målsætningen for.
Hvad hvis kommunerne nu fastsætter en meget lav kvalitetsstandard?
Specielt ser vi jo, at andelen af meget plejekrævende demente er stærkt stigende.
Hvis en tildelt hjemmehjælpstime reelt var på 60 minutter, ville det være et kvalitetsløft i sig selv, som var til at tage og føle på med eller uden certifikat.
Kommunerne snyder jo faktisk på vægten, når en hjemmehjælpstime faktisk kun er på 45 minutter.
Dansk Folkeparti er som sagt positiv over for intentionerne i forslaget, men det må ikke blive et bureaukratisk og ressourcekrævende system, hvor standarderne prioriteres højere end hensynet til de svage ældre.
Jeg vil gerne slutte med et citat fra, hvad Charlotte Fredberg, der er formand for Pårørendegruppen for Svage Ældre, for et stykke tid siden udtalte til Jyllands-Posten:
»...kvalitet i plejen måles stadig på, at maden er varm præcis kokken 17, at skænken er tørret af én gang om ugen, og at der er bad kokken 7 om morgenen.
Og ikke omsorg, varme og menneskelighed der ikke kan sættes ind i et skema.«
Jeg må et meget langt stykke hen ad vejen erklære mig enig i den ordførertale, hr. Villy Søvndal holdt.
Dansk Folkeparti er nok principielt enig med forslagsstillerne i, at der skal ske en skærpelse af reglerne for tilsyn med plejehjem og plejeboliger.
Men hvorfor foreslår Venstre og De Konservative så, at det er de praktiserende læger, der skal føre tilsyn med ældreomsorgen? De skal naturligvis have et ord at skulle have sagt med hensyn til deres patienter på plejehjemmene, men at tildele dem en egentlig overordnet kontrolmyndighed er Dansk Folkeparti totalt uenig med forslagsstillerne i. Det er da tydeligt, at Venstre lister rundt som katten om den varme grød af hensyn til ikke at komme til at træde de mange partikolleger, der sidder på borgmestertaburetterne rundtomkring i kommunerne, over tæerne ved at overlade det til embedslægerne at udføre tilsynsfunktionen gennem uanmeldte kontrolbesøg, som Dansk Folkeparti gang på gang har foreslået her i Folketinget.
Embedslægerne arbejder jo allerede i dag sammen med kommunerne og kender derfor opgaven.
Men jeg har lige hørt, at hun har fået den taget af igen, og gudskelov for det.
Men hvorfor er der denne skræk for uvildige kontrollanter?
Hvis alt er i orden ude omkring, burde kommunalbestyrelserne da nærmest være taknemmelige for på den måde at få påpeget, hvor kæden hopper af i ældreplejen.
Dansk Folkepartis krav til tilsynet er altså, at det skal være et uafhængigt og fagligt velfunderet tilsyn.
Der skal naturligvis samtidig etableres egentlige plejehjemsbestyrelser eller -råd på det enkelte plejehjem med kompetence til i dialog med ledelsen at varetage de svage ældres interesser i det daglige.
Bestyrelsen kan sammensættes af repræsentanter for ældreråd og de pårørende beboerrepræsentanter, og hvad ved jeg, men det kommer vi jo til, når vi behandler detaljer i forbindelse med socialministerens forslag om tilsyn med plejehjem. Mener Venstre i øvrigt ikke, det er et problem, at de praktiserende læger i mange tilfælde ordinerer store mængder psykofarmaka, bl.a. til de demente på plejehjem, således at de bliver sløve og passive?
Hvis man ikke kan flytte benene, kan man jo ikke gå fra plejehjemmet, som en overlæge har udtalt. De pårørende kan i mange tilfælde med stor sorg konstatere, at der er sket en ændring af de ældres psyke blot efter få ugers ophold på et plejehjem.
Er det så betryggende, at det eventuelt er de samme læger, der skal udføre tilsynene og skrive overordnede rapporter til kommunalbestyrelsen om deres egne patienter, sådan som Venstre foreslår, hvis jeg har forstået forslaget rigtigt?
Bliver der så ikke tale om selvkontrol og inhabilitet?
I Dansk Folkeparti mener vi altså ikke, dette forslag er en god løsning.
Vi ser det ikke som andet end en lappeløsning, som stopper nogle få huller, men det er simpelt hen ikke nok.
Jeg vil i øvrigt stærkt opfordre til, at man læser hvidbogen om de svage ældre i Danmark år 2000, som lige er udkommet i dag.
Det giver kuldegysninger, og det må da give kuldegysninger ude omkring i kommunerne, når man læser, hvor groft man har svigtet.
Jeg har bogen her.
Der er pressekonference om den i dag, og jeg vil meget stærkt anmode både kommunalbestyrelserne og politikerne herinde at læse den og så spørge: Er der brug for et uvildigt kontrolsystem, eller er der ikke?
Og hvis det ender med et uvildigt kontrolsystem, lægger vi vægt på, at det bl.a. bliver ved embedslægerne.