runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Oppfeldt (V), 2003-10-30:
Da Venstres ordfører, fru Inge-Lene Ebdrup, ikke kan være til stede, skal jeg på Venstres vegne fremsætte ordførerens tale, og jeg skal også sige, at det gør jeg også på vegne af Det Konservative Folkeparti.
Dette lovforslag er en genfremsættelse af et forslag, som vi behandlede sidste år.
Venstres holdning til forslaget har ikke ændret sig, og derfor vil denne tale også have samme indhold som sidst.
Forslaget indebærer, at nyopførte eller nyindrettede boliger skal overgå til helårsbeboelse umiddelbart, og ikke som i dag kunne benyttes til andre formål end helårsbeboelse.
Efter vores mening betyder dette forslag, at fleksibiliteten i den enkelte kommune eller det enkelte område indskrænkes betydeligt.
Det vil nemlig sætte kommunernes ret til at detailprojektere gennem planlovens regler om kommuneplaner og lokalplaner på dette område helt ud af kraft, og det mener vi altså ikke er særlig hensigtsmæssigt at gøre.
Derfor afviser vi forslaget og fastholder kommunernes ret til at bedømme situationen i hvert enkelt tilfælde, således at vi får den mest dynamiske struktur.
Forslaget tager måske sigte på nogle af de meget eksklusive boliger, der er i nogle byområder, og at de fastholdes som helårsboliger fra første dag.
Men vi har svært ved at se, hvordan hjemløse kan komme ind i disse boliger, selv hvis det her forslag blev realiseret.
Vi synes, at Enhedslistens sigte med forslaget, nemlig at gøre noget ved boligmangelen, er prisværdigt, men vi kan ikke lade være med at sige, at dette forslag er udtryk for en holdning til, at den enkelte kommune ikke skal kunne varetage sin egen planlægning, og forslaget lægger op til, at lovgiveren skal blande sig i den mindste detalje.
Det synes vi er at undervurdere vore byråd og deres dømmekraft.
Det er ikke vores holdning, og derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-10-30:
Hvis man tager det udgangspunkt, at kommunerne selv skal kunne bestemme, så skal de vel også kunne have mulighed for at regulere det sådan, at der ikke er mulighed for, at man sælger boligerne til udenlandsdanskere eller som ferieboliger eller lignende. Og der har det altså vist sig, som jeg har forstået lovgivningen - men det kan ministeren jo redegøre mere for i detaljen, og vi kan også kigge på det under udvalgsarbejdet - at der ikke eksisterer en bopælspligt, og at der ikke af kommunen kan håndhæves en bopælspligt.
Og det vil sige, at der ikke er et kommunalt selvstyre på det her område, kun til at lade tingene flyde.
Men hvis man ønsker en kommunal regulering, så er det meget vanskeligt og måske endda helt umuligt. Så vil jeg godt spørge hr. Flemming Oppfeldt: Betyder det så, at Venstre vil være indstillet på at kigge på, at Københavns Kommune så skal have mulighed for f.eks. at vedtage et generelt forbud mod at bygge boliger uden bopælspligt i Københavns Kommune?
Hvis vi kunne nå det kompromis, ville vi da i det mindste have indført
kommunalt selvstyre på området.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-10-30:
I Venstre synes vi altså, at kommunerne gennem deres planlovgivning skal bestemme, hvilke boligtyper der skal være.
Det kan være godt for nogle kommuner at fastholde nogle områder til nogle ganske særlige eksklusive boliger for også at få den del af boligmassen med, måske også få tjent de penge og få den sociale struktur.
Det må være hver enkelt kommune, der skal gøre det op.
Og så vil vi ikke i Venstre blande os særlig meget i, hvor folk i virkeligheden sover.
Det må være en individuel afvejning, og det skal vi ikke blande os i her fra Folketingets side.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-10-30:
Ja, jeg har godt forstået, at det var Venstres udgangspunkt.
Mit spørgsmål gik på, om der så også skulle gives kommunerne mulighed for at håndhæve bopælspligten konsekvent i alle de tilfælde, hvor man ønsker det, så man ikke skal sidde tilbage med en evindelig kamp for via lokalplanlægning, som måske er umulig, men det kan vi få ministeren til at uddybe, at løse det her problem. Som jeg har opfattet problemet, er der ikke kommunal selvbestemmelse på det her område.
Tingene flyder, og det er jo ikke rimeligt, hvis man tager hr. Oppfeldts eget udgangspunkt.
Derfor var det, jeg spurgte, om Venstre så vil være villig til at udruste f.eks. Københavns Kommune med de planlægningsredskaber, som er nødvendige, hvis man vil sikre, at de boliger, der opføres i Københavns Kommune, bliver brugt til at løse boligproblemer for byens borgere, altså dem der har folkeregisteradresse i kommunen, og ikke for alle mulige andre.
Og hvis kommunen ikke har mulighed for det i den nuværende lovgivning, skal det så ikke sikres?
Flemming Oppfeldt (V), 2003-10-30:
Det eneste, jeg fremførte på Venstres vegne, var jo, at den nuværende planlovgivning giver kommunerne beslutningskraft til alle mulige ting.
De kan via lokalplanen bestemme farven på vinduerne, hasper og den slags ting, og jeg forudsætter også, at en kommune kan bestemme helårspligten i et område via lokalplanen.
Det er min forudsætning for min afvisning af dette forslag.
Villy Søvndal (SF), 2003-10-30:
Jeg synes ikke, hr. Flemming Oppfeldts argumentation er den mest overbevisende, jeg har hørt.
Hr. Keld Albrechtsen og Enhedslisten fremsætter et forslag om bopælspligt ud fra de forudsætninger, Enhedslisten nu har for det.
Det afviser Venstre med henvisning til det kommunale selvstyre.
Så siger hr. Keld Albrechtsen som ordfører for Enhedslisten: Jamen det er fint, så laver vi en kan-bestemmelse formuleret sådan, at en kommune, der ønsker det, kan indføre en bopælspligt.
Så falder hr. Flemming Oppfeldts kommunale argument jo, for så er der fuldt kommunalt selvstyre.
Man kan, eller man kan lade være at benytte den bestemmelse.
Og så savner jeg bare et enkelt argument fra Venstre
for, hvorfor boliger så skal stå tomme i en periode, hvor mange mennesker mangler et sted at bo, for så er det ikke det kommunale argument, så er det et andet argument, der er brug for.
Hvad er det for et argument, som hr. Flemming Oppfeldt
ikke vil frem med, hvis Venstre ikke vil tilføje det ændringsforslag?
Vi vil gerne udforme det med en kan-bestemmelse.
Hvad er det for et argument?
Det har vi ikke hørt endnu.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-10-30:
Vi mener bare i Venstre, at denne kan-bestemmelse ligger i de rammer, som vores nuværende planlovgivning giver kommunerne mulighed for at arbejde inden for.
Det var også egentlig det sidste, jeg svarede hr. Keld Albrechtsen.
Og det opfatter jeg også som svar til hr. Villy Søvndal.
Villy Søvndal (SF), 2003-10-30:
Hvilket så må betyde, at hvis det under udvalgsarbejdet viser sig, at kan-bestemmelsen ikke eksisterer, så en kommune ikke har virkemidler til at indføre en bopælspligt, hvis de ønsker den, så er Venstre med hr. Oppfeldts argumentation villig til at give kommunerne det redskab til at sikre bopælspligten.
Ellers giver alle disse korte bemærkninger jo slet ingen mening.
Jeg vil godt spørge hr. Flemming Oppfeldt, om det er fuldstændig rigtigt opfattet.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-10-30:
Jamen jeg går ud fra, at ministeren senere under debatten i dag må kunne afklare denne her del af det her, nemlig rækkevidden af den nuværende planlovgivning og den mulighed, som kommunerne har til at bestemme bestemte områders og bestemte bebyggelsers anvendelse.
Det mener jeg er tilstrækkeligt, og jeg mener ikke, at der er behov for yderligere betonblanderi her fra Folketingets talerstol og støbe kommunerne ind i noget, de ikke ønsker.
Jeg mener, at kommunerne har redskaberne i dag.
Villy Søvndal (SF), 2003-10-30:
Nu faldt hr. Oppfeldt tilbage til en ret primitiv argumentation, for vi har jo afklaret det dér med, at kommuner ikke skal tvinges til noget, de ikke ønsker.
Men mit spørgsmål, som egentlig kan besvares med et ja eller nej, er: Hvis det viser sig, at det er rigtigt, at man ikke har bopælspligtsinstrumentet at kunne anvende, selv om man ønsker det, er Venstre så villig til at indføre det, ja eller nej?
Det må altså være rimelig let at svare på, og i stedet for at falde tilbage til betonargumenter og sådan noget så må det være muligt at svare på så enkelt et spørgsmål.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-10-30:
Jeg synes jo også, at hr. Flemming Oppfeldt i sit sidste svar ligesom begynder at falde tilbage til den position, at han i virkeligheden ønsker, at der ikke er bopælspligt, og at han egentlig er meget godt tilfreds med, at kommunerne, når det kommer til realiteter, ikke kan forhindre den situation uden bopælspligt, for ellers ville hr. Flemming Oppfeldt jo klart tilkendegive, at hvis der er problemer for kommunerne med at håndhæve bopælspligten, hvis planlovens bestemmelser f.eks. er for indviklede eller kan udløse erstatningskrav og alle mulige andre vanskeligheder undervejs, som gør, at det i realiteten er meget vanskeligt at håndhæve bopælspligten for nybyggeri eller omdannet byggeri, så ville Venstre være med til at give kommunerne de redskaber, som kan sikre det kommunale selvstyre.
Det synes vi da ærlig talt ville være det mindste, vi kunne forlange af hr. Flemming Oppfeldt, når han nu selv indleder den her debat med at fastslå, at her handler det om at sikre det kommunale selvstyre.
Freddie H. Madsen (DF), 2003-10-30:
Enhedslisten har med forslaget krævet, at bopælspligten skal omfatte nybyggede og nyetablerede boliger, som bl.a. bygges af private bygherrer.
Bl.a. skal dette være muligt, når det drejer sig om folketingsmedlemmer eller ministre, som har et behov herfor. Endvidere forudsættes det, at kommunerne, når der gives en tilladelse til etablering af en fritidsbolig, samtidig giver dispensation til midlertidig benyttelse.
Den nuværende lovgivning betyder, at lejeren ikke skal betale skat i bopælskommunen, og at udenlandsdanskeren slet ikke skal betale skat.
Men med hensyn til skatten betaler man selvfølgelig skat i det land eller i den kommune, hvor man har fast bopæl.
I Dansk Folkeparti mener vi ikke, at der skal ændres ved, at det er den enkelte kommune, der bestemmer og fastsætter reglerne for bopælspligt, som det er i den nuværende lovgivning.
For hvem vil betale for to boliger, såfremt man ikke har behov for det?
Ikke ret mange, tror jeg.
Derfor ønsker vi at bevare den nuværende lovgivning, så Dansk Folkeparti vil ikke kunne støtte det nuværende lovforslag.
Men er der tvivl om bopælspligten, er vi selvfølgelig klar til at se på det i udvalget.
Christian Lund Jepsen (V), 2003-10-30:
Jeg skal gøre det ganske kort.
Venstre kan støtte de foreslåede ændringer af tidsfristerne for anmeldelse af krigsskade til Krigsforsikringsinstituttet og fristerne for, hvornår Krigsforsikringsinstituttet kan udstede præklusivt proklama, og vi kan også støtte de ændringer, der er foreslået om begrebet stormagtskrig.
Så vi håber på en meget hurtig og uproblematisk udvalgsbehandling.
Colette L. Brix (DF), 2003-10-30:
Denne her er lidt længere.
Dansk Folkeparti ønsker den bedst mulige og funktionelle sikring af skibe i krigstid eller under krigslignende tilstande.
Derfor er vi positive over for dette lovforslag, der i sine hovedelementer følger Krigsforskningsinstituttets anbefalinger.
Det er selvfølgelig af yderste vigtighed, såfremt krigslignende tilstande eller krig måtte indtræffe, at det på nuværende tidspunkt hvilende Krigsforskningsinstitut rent faktisk vil være økonomisk bæredygtigt, og hvis midlet er at nedsætte fristen for anmeldelse fra 6 til 1 måned, må det gøres.
Vi anerkender argumenterne om, at det må forventes, at skaderne kan anmeldes inden for denne kortere frist.
De øvrige tekniske ændringer samt præciseringen af begrebet stormagtskrig har vi ikke kommentarer til.
Derfor: Dansk Folkeparti ønsker at gå positivt videre med lovforslaget.
Margrethe Vestager (RV), 2003-10-30:
Da Det Radikale Venstres ordfører ikke kan være til stede på dette tidspunkt, skal jeg redegøre for partiets stilling til det fremsatte lovforslag L 23 om ændring af retsplejeloven.
Forslaget drejer sig i al væsentlighed om en udvidelse af offentlighed i retsplejen.
Princippet om offentlig retspleje er grundlovsfæstet, og der er derfor al mulig grund til at hilse bestræbelserne på at udvide denne offentlighed velkommen.
Det, der kan rejses diskussion om i forbindelse med dette lovforslag,
er i høj grad de indskrænkninger af offentlighedsprincippet, som af forskellige grunde må følges ad med det helt overordnede princip om offentlighed i retsplejen. At begrænse den almindelige adgang til aktindsigt i civile sager, når det drejer sig om meget personfølsomme og private afgørelser, f.eks. om forældremyndighed, er Det Radikale Venstre enig i.
Også indskrænkninger begrundet i rettens afgørelser om dørlukning og referatforbud finder vi rimelige.
Vi vil under udvalgsarbejdet søge disse begreber præciseret.
Vi er heller ikke overbeviste om, at en 1-års-grænse ved aktindsigt i straffesager er den rigtige.
Vi vil gerne vide, hvad der skulle tale imod en længere periode med fuld aktindsigt.
Jeg vil ikke her gå i detaljer med samtlige øvrige forslag til øget offentlighed.
Det Radikale Venstre forholder sig generelt positivt til initiativerne.
Imidlertid vil jeg gerne knytte et par kommentarer til de to forslag om begrænsning af pressens håndtering af materiale fra retssager.
Først anonymisering: Vi støtter kravet om, at offentliggørelse af materiale fra retssager skal foretages på en sådan måde, at sigtedes, tiltaltes, forurettedes eller vidners identitet ikke fremgår.
Der har været ubehagelige eksempler på, at visse medier har offentliggjort navne på vidner, på sigtede, der ikke var dømt, på forurettede, der således måtte se deres identitet udbasuneret i offentligheden i meget spektakulære sager.
Selv om vi ikke tror, at det er muligt helt at forhindre en sådan adfærd, er vi tilfredse med, at bestemmelsen er der.
Det er os, der lovgiver, og det er vores opgave at sætte grænserne.
For det andet, fotografering ved retsbygninger:
Det har vakt debat, at det nu foreslås forbudt at fotografere sigtede, tiltalte eller vidner på vej til eller fra retsmøder i straffesager, vel at mærke uden samtykke.
Hvis den pågældende person hellere end gerne vil lade sig fotografere eller interviewe, er det klart en anden sag.
Derfor støtter
Det Radikale Venstre dette forslag.
Samlet set er Det Radikale Venstre positivt stemt over for forslaget, men vi vil dog søge nogle af elementerne nærmere belyst under udvalgsbehandlingen.
Betina Hoffmann (KD), 2003-10-30:
Hos Kristendemokraterne kan vi sagtens støtte intentionerne i det her forslag, for offentlighed i retsplejen er et meget vigtigt princip, men vi har så også nogle ting, vi gerne vil have afklaret og have redegjort for, nogle få betænkeligheder.
Forslaget kan måske synes lidt vidtgående, når det gælder aktindsigt i straffedomme, hvor der også skal tages hensyn til sigtedes, tiltaltes eller dømtes retssikkerhed.
Den afvejning kunne vi godt tænke os at få lidt mere uddybet. For det første med hensyn til tid, at det er sat til 1 år: Hvad er det, der gør, at man ikke kan opnå den samme offentlighed ved ½ år?
Eller kan det være nødvendigt med måske 1½ år, det blev nævnt før?
På hvilken baggrund er den tidsfrist fastsat?
Der tænker vi på sådan noget som religion, etnicitet, hudfarve m.v., som ellers normalt er beskyttede oplysninger, men som ikke er undtaget fra aktindsigten.
Jeg vil også tillade mig at sætte spørgsmålstegn ved, om sådanne personfølsomme oplysninger kan benyttes til noget konstruktivt.
To forhold er blevet rejst i høringssvarene, som vi også synes skal overvejes.
Det ene er sikkerhed for, at aktindsigt først kan opnås, når dommen er afsagt, af hensyn til vidner, og at der skal tages hensyn til efterforskning, sådan at aktindsigt først kan opnås, når alle sager i et straffesagskompleks er endeligt afgjort.
Vi kan helt tilslutte os forslaget om forbud mod fotografering.
Af og til kan det synes, som om den sigtede eller tiltalte eller et vidne eller andre bliver udsat for en offentlig gabestok eller at skulle løbe spidsrod, som det er blevet nævnt før.
Så vi vil gå positivt ind i udvalgsbehandlingen.
Per Dalgaard (DF), 2003-10-30:
Jeg vil spørge justitsministeren, om ikke vi kan få en lidt klarere tilkendegivelse af, at medlemmer af Retsudvalget har en lige så stor retlig interesse i at se sager, som journalister har.
Jeg finder det dybt krænkende, at Retsudvalgets medlemmer ikke kan få lov til at se domme, som journalister kan få lov til at se.
Hvilken forskel er der på Retsudvalgets medlemmer og journalister?
Vi forsøger jo trods alt at lave
noget lovgivningsarbejde herinde, som bl.a. baserer sig på, hvad der tidligere er sket i konkrete sager.
Så derfor har vi helt klart et behov.
Omkring fotoforbud vil jeg sige, at for det første tror jeg, det bliver uhyre svært at få det effektueret.
Men vi er bestemt heller ikke glade for de scener, vi ser, hvor folk kommer ud med alt muligt over hovedet, skræmte af fotografernes blitz.
Men jeg finder det vanskeligt at se, hvordan vi egentlig kan effektuere et fotoforbud med hensyn til f.eks. en eller anden given afstand fra retten.
Vi kender jo alle de her paparazzifotografer, som jo har telelinser, der næsten kan se til Månen.
Hvordan skulle man næsten kunne få sådan noget effektueret?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-10-30:
Jeg skal indlede med at sige, at Venstre kan støtte dette forslag, og jeg skal ikke gøre så meget ud af det.
Vi havde jo en mere principiel diskussion om udleveringsloven for ikke så forfærdelig længe siden.
Forslaget går på, at udlevering ikke skal kunne afvises med henvisning til, at der er tale om en politisk forbrydelse, når der er begået grovere forbrydelser, for nu at sige det meget forenklet.
Som sagt har vi haft en længere diskussion om mange af de principielle problemstillinger i foråret.
Den skal tjene som formål for, at vi kan tilslutte os en ændringsprotokol til terrorkonventionen.
Så vi har ikke nogen problemer med at støtte det forslag.
Per Kaalund (S), 2003-10-30:
Jeg kan på Socialdemokratiets vegne også give tilslutning og anbefale dette lovforslag.
Det er vigtigt, at alle internationale organisationer er med til at bekæmpe terrorisme.
Som bekendt fik vi en udleveringslov revideret og vedtaget her i maj måned i år.
Europarådet har en konvention om bekæmpelse af terrorisme
helt tilbage fra 1978
I lyset af de hændelser, der var i USA i 2001, har man gået det hele igennem, og der kommer nu en ændringsprotokol.
Formålet med de ændringer er, som også fru Birthe Rønn Hornbech nævnte, at begrænse de deltagende staters mulighed for at afvise udlevering af sigtede og dømte med den begrundelse, at der er tale om politiske forbrydelser.
Det kan dreje sig om både flykapring og boreplatformterrorisme og en lang række andre ting.
Det nye, der er tilføjet, er også, at nukleare midler skal ind som del i terrorbekæmpelsen, hvis man besidder og handler med nukleare midler. Vi kan anbefale det.
Per Dalgaard (DF), 2003-10-30:
Som det fremgår af lovforslaget, er der næsten ikke noget nyt under solen i forhold til den lov, der blev vedtaget her i Tinget i februar 2003, nemlig om udlevering af danske statsborgere til retsforfølgelse i både EU-lande og lande uden for EU.
Lovforslaget er et led i bekæmpelse af terrorvirksomhed, og terrorvirksomhedsbekæmpelse har selvfølgelig Dansk Folkepartis fulde støtte, men vi kan ikke støtte udleveringen af danske statsborgere til retsforfølgelse i udlandet.
Vi vil selv, som en selvstændig retsstat skal og bør, forfølge vores egne kriminelle.
Drejer det sig derimod om udlevering af ikkedanske statsborgere, har vi ikke noget problem med det.
Her føler vi ingen forpligtelse over for fremmede folk, der i andre lande har begået kriminelle handlinger, som er af en sådan art, at det har prædikatet terrorhandlinger.
Men da udleveringsproblematikken, og hvilket statsborgerskab personen har, ikke er adskilt i den her lov, betyder det, at vi har et problem, og derfor kan vi reelt set ikke umiddelbart støtte det her forslag.
Vi vil under udvalgsarbejdet have gravet lidt mere i de nærmere omstændigheder omkring problematikken med hensyn til statsborgerskab og udlevering.
Helge Adam Møller (KF), 2003-10-30:
Lovforslaget er en konsekvensændring af tidligere beslutninger, og derfor kan Det Konservative Folkeparti tilslutte sig lovforslaget.
Der er ingen grund til at gå i yderligere detaljer.
Niels Sindal (S), 2003-10-30:
Jeg skal gøre det lige så kort.
Vi kan også tilslutte os lovforslaget og har ingen bemærkninger.
Margrete Auken (SF), 2003-10-30:
Her står vi med en af følgerne af hastværksarbejde, nemlig da Europarådet efter 11. september alt for hurtigt fik gjort den europæiske retssikkerhed svag.
Det var vi jo så nogle, der forholdsvis tidligt, faktisk allerede den 12. september, sagde: Skal vi ikke passe på, at det ikke bliver det, at de ikke får held med det?
Jeg skal da ikke lægge skjul på, at for mig var det et chok at komme til Europarådet og se, hvad man i befippelse ganske kort tid efter ved sessionen i september havde vedtaget og nu sidder og døjer med, for det er så åbenlyse brud på retssikkerheden, som der er kommet igennem her.
Der er ikke nogen ordentlig definition af, hvad terrorisme er.
Vi har ikke nogen garanti for, at de mennesker, der bliver udleveret, får fair retssager.
man kan komme under i de sager
Jeg vil bede Folketinget forestille sig, hvilken skam det havde været, hvis Sakajev havde måttet udleveres til russisk retsforfølgelse under de vilkår.
Det er vel en af de gange, hvor man siger, at selv om noget oven i købet er blevet konventionsbundet, gælder det om at bruge kræfter på at få tingene lavet om igen. SF kan naturligvis ikke støtte det forslag, og vi vil gøre vort yderste for at få genoprettet den frie, demokratiske verden med de retsgarantier, der ligger i det.
Lene Espersen (KF), 2003-10-30:
Til Dansk Folkeparti vil jeg sige, at for så vidt angår det første spørgsmål, spørgsmålet om Retsudvalgets medlemmer, opererer lovforslaget med, at princippet om meroffentlighed nu bliver knæsat.
Så der bliver et princip om, og der bliver
en langt øget mulighed, også for Retsudvalgets medlemmer, for at få adgang til domme, end det i dag er tilfældet.
Så noget af, om man så må sige, den videnstørst, som måtte være hos Retsudvalgets medlemmer, vil blive slukket med lovforslaget, men den problemstilling, som hr. Per Dalgaard rejser her, er naturligvis noget, der kan blive dyrket videre under udvalgsbehandlingen.
For så vidt angår det andet spørgsmål, der drejer sig om fotoforbud, har jeg også bemærket, at dele af pressen har forsøgt at problematisere, at det skulle være et spørgsmål
om, hvor mange meter man må stå væk fra en retsbygning, for at man, om man så må sige, overholder et fotoforbud.
Jeg synes, det er en pseudodiskussion.
Det er meget enkelt at kunne konstatere, om en person er på vej ind for at vidne eller afgive forklaring i en retssag eller ej. Hvis en fotograf står uden for en retsbygning og tager billeder, er det jo fuldstændig klart, at det er med det formål at tage billeder af de mennesker, der deltager i den pågældende sag. Så jeg har meget svært ved at se, at denne pseudodiskussion, som nogle aviser forsøger at rejse, kan have noget på sig. Det er meget enkelt.
Hvis man står og tager billeder, så er det, fordi man ønsker at benytte de billeder i en beskrivelse af en sag, som pressen finder interessant at beskrive, og det er lige præcis dér, at fotoforbuddet finder anvendelse, uanset om det er 5 eller 10 m fra retsbygningen.
Ole Sohn (SF), 2003-10-30:
Som jeg har sagt et par gange før, skal det ikke blive en vane, men i denne sag støtter vi ligesom Det Konservative Folkeparti også forslaget.
Naser Khader (RV), 2003-10-30:
Jeg skal også gøre det kort.
Det Radikale Venstre støtter også lovforslaget og har ingen indvendinger.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-10-30:
Det var dog en ubegribelig konsensus her fra morgenstunden.
Også Enhedslisten kan støtte forslaget.
Betina Hoffmann (KD), 2003-10-30:
Jeg vil i tråd med de andre partier blot sige, at vi støtter forslaget og ikke har nogen bemærkninger.
Carina Christensen (KF), 2003-10-30:
Jeg skal gøre det lige så kort som de øvrige partier og blot meddele, at også Det Konservative Folkeparti kan tilslutte sig forslaget.