runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian H. Hansen (DF), 2005-05-19:
Jeg er egentlig lidt forundret over det, der blev sagt nu, når man tager udgangspunkt i, hvad Socialdemokratiet ellers på det sidste i hvert fald har påberåbt sig, nemlig at dyrevelfærd er noget, man vægter meget højt.
Det har vi så fået afvist har i dag.
Det er det ikke.
Så er det jo sat på plads.
Jeg har bare et kort spørgsmål: Den socialdemokratiske gruppe er jo sammensat af mange forskellige mennesker, ligesom mange andre grupper er, er der fuldstændig enighed i den socialdemokratiske gruppe om det her?
Frode Sørensen (S), 2005-05-19:
Det er ikke nogen let sag.
Vi har flere gange før drøftet forslag om at forbyde slagtning og aflivning af dyr, der ikke er blevet bedøvet inde slagtningen, og debatten standsede naturligvis ikke der, for de dyreværnsmæssige og dyreetiske spørgsmål, som rituelle slagtninger giver anledning til, har været genstand for en tilbagevendende debat lige siden.
Aktuelt ser vi, at Det Dyreetiske Råd den 16. marts i år har ændret holdning i sagen, hvilket kan give anledning til overvejelser.
Vi har en grundlæggende pligt til at sikre, at dyrene ikke påføres unødvendige smerter, ulemper og angst, hensyn, som er helt basale på dyreværnsområdet.
Men som justitsministeren også gjorde opmærksom på, kræver aflivning af dyr ikke bedøvelse, når det ikke handler om slagtning.
Man kan også pege på, at jagt og dyreforsøg også ligger uden for forslagets rækkevidde, og her kan dyr også påføres lidelser og smerte, det gælder eksempelvis anskudte dyr.
I forbindelse med debatten i Folketinget i 1999 bad den daværende justitsminister, hr. Frank Jensen, Det Dyreetiske Råd om at udtale sig om de rituelle slagtninger.
Dengang mente rådet, at det ikke fandt rituelle slagtninger af kvæg uden forudgående bedøvelse etisk acceptabelt.
Derimod udtalte rådet i enighed, at det kunne være etisk acceptabelt, at slagtning af kvæg fortsat kunne ske uden forudgående bedøvelse i en konkret sammenhæng, nemlig hvis dyrene omgående bedøves med en boltpistol, efter at blodåren i halsen er skåret over.
Det ville, vurderede rådet dengang, nok give dyret en kortvarig smerte, man siger 3-4 sekunder, men de religiøst begrundede krav til slagtemetode kunne imødekommes.
Det Dyreetiske Råd tillægger det den største vægt i sin argumentation, at muligheden for slagtning uden bedøvelse helt skal udgå af dyrevelfærdsmæssige årsager, og rådet konstaterer lidt tørt, at efterspørgslen efter dansk rituelt slagtekvæg er forsvundet, og at de mennesker, som før har aftaget kødet, må have fundet alternativer, underforstået, at de har kunnet få importeret rituelt slagtet kød.
Der er ikke noget iøjnefaldende ved dette faktum, da vi i dag importerer mange typer kød fra alle dele af kloden.
Det åbner dog op for et andet problemfelt.
Socialdemokraterne vil derfor med disse overordnede hensyn og praktiske forhold lægge vægt på, at hensynet til visse trossamfunds traditioner bliver udslagsgivende, og Socialdemokraterne kan derfor ikke støtte forslaget.
Kristen Touborg (SF), 2005-05-19:
Jeg vil nu følge op på spørgsmålet fra hr. Christian H. Hansen før omkring det med slagtning.
Altså, når Venstre udtaler meget klart, at der ikke foregår rituelle slagtninger i Danmark, så vil jeg godt sætte et stort spørgsmålstegn ved det, men det er jo rigtigt, at der ingen slagterier er, der får dispensationen mere.
Jeg vil godt spørge Venstre, om ikke man finder, at det ville være en styrkelse af den lovparagraf, der jo reelt siger, at man ikke må slagte store dyr uden bedøvelse, hvis man fjernede dispensationsmulighederne, altså om man ikke så ville styrke mulighederne for, at dyrene slagtes under rimelige forhold, også selv om det foregår et andet sted end på slagteriet?
Michael Aastrup Jensen (V), 2005-05-19:
Nu hørte jeg jo, at SF’s ordfører stillede præcis det samme spørgsmål til ministeren, så jeg var efterhånden også forberedt på, at det nok også ville komme til mig.
Og jeg har jo det meget nemme svar, at jeg overhovedet ikke kan kommentere, hvad den daværende ordfører mente på det her område, for da sad jeg altså ikke i Folketinget, og jeg sad heller ikke i folketingsgruppen.
Jeg kan kun sige, hvad vi har diskuteret i den folketingsgruppe, jeg er en del af, og der har vi, som jeg også har sagt tidligere, foretaget en afvejning af situationen og har fundet ud af, hvad det er, vi mener omkring denne her meget følsomme sag, for det ved vi godt det er.
Og der er det, at vi er kommet til den konklusion, at vi ikke mener, at vi kan gå ind for forslaget.
Kristen Touborg (SF), 2005-05-19:
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, hvad det er, der har ændret sig, siden Venstre havde en anden holdning for 5-6 år siden.
Det Dyreetiske Råd har ændret holdning til, hvordan lidelsen er for dyrene ved slagtning uden bedøvelse.
Det er i alt fald den ene forskel, der er sket.
Hvad er det, der gør – men det virker jo sådan set den modsatte vej af det, Venstre nu lægger op til – at Venstre har skiftet holdning til det?
Michael Aastrup Jensen (V), 2005-05-19:
Jeg synes, der er mange ting, som hr. Christian H. Hansen konkluderer, som jeg har svært ved sådan helt at kunne se at jeg har sagt eller at ministeren har sagt, men sådan er der selvfølgelig så meget.
Allerførst vil jeg komme med samme garanti, som jeg kan på så mange andre områder med den baggrund, som vi nu har, og det er, at der ikke foregår rituelle slagtninger i dag i Danmark.
Om der foregår noget uorganiseret uden for lov og rammer osv., kan vi overhovedet ikke garantere, og det tror jeg også godt hr. Christian H. Hansen ved.
Men alt i alt synes jeg, det er vigtigt at slå fast, at vi har taget den beslutning, som vi har nu, på baggrund af verdenssituationen, som den ser ud nu, og den står vi ved.
Vi synes, det er det vigtigste at gøre det ud fra en afvejning omkring både dyrevelfærd og ikke mindst hensynet til religiøse mindretal.
Christian H. Hansen (DF), 2005-05-19:
Hr. Michael – og nu siger jeg det rigtigt – Aastrup Jensen sagde, at der jo ikke foregik de her former for rituelle slagtninger herhjemme i Danmark mere.
For det må jeg kunne få, når man siger fra Folketingets talerstol, at det ikke foregår.
Det har man selvfølgelig undersøgt.
Så vil jeg gerne sige, at det her jo er et knæfald for religionen, hvor man sætter religion højere end dyrevelfærd.
Og det vil sige, at hvis vi får nogle andre dyremishandlingssager fremover, hvor man så bare bruger religion som en begrundelse for, at man udøver det, så kan regeringen acceptere det.
Det har vi også fået bekræftet her i dag.
Det er jo lidt tankevækkende og må også være tankevækkende for dem, der hører debatten her i dag, for det er egentlig det, man har konkluderet: Hvis man bare bruger begrundelsen religion, så er al dyremishandling tilladt.
Det er det, regeringen står og siger her højt og tydeligt i dag.
Michael Aastrup Jensen (V), 2005-05-19:
Sådan er det, når man er ny i klassen.
Allerførst vil jeg sige, som jeg også sagde i min tale, at det her er en afvejning af to meget centrale elementer, nemlig på den ene side dyrevelfærd og på den anden side hensynet til religiøse mindretal.
Der skal heller ikke være nogen tvivl om, at vi i Venstres gruppe har debatteret det her meget indgående, for det er ikke en nem sag, men vi er kommet til den konklusion, som vi er, og det er, at det er meget vigtigt, også på baggrund af de andre europæiske lande, vi normalt sammenligner os med.
Vi skal ikke glemme, at der siden anden verdenskrig altså ikke er blevet vedtaget lovgivninger om det, Dansk Folkeparti lægger op til, i andre europæiske lande.
Så alt i alt har vi afvejet situationen.
Christian H. Hansen (DF), 2005-05-19:
Så kom storebror i regeringen, og nu blev det så endelig totalt afsløret, at det, man vægter højest, er religion og ikke dyrevelfærd.
Tak for det!
Nu har vi fået konstateret, at når regeringen går ud og taler om dyrevelfærd, så er det tom snak.
Vi har fået konstateret, at der er knæfald over for religiøse trossamfund, og her behøver jeg ikke bladre tilbage og høre talen, nu har jeg siddet og noteret ned, hvad hr. Michael Astrup Jensen sagde.
Hvad er det, der har fået Venstre til fuldstændig at vende på en tallerken?
Nu snakkede man om, at Det Dyreetiske Råd har vendt på en tallerken, men det har Venstre så også gjort.
Det kan godt være, at man har gjort det i andre sager også, men nu er det dyrevelfærden, der optager mig her i dag.
Venstre har også vendt fuldstændig rundt på en tallerken, for en tidligere ordfører fra Venstre har udtalt, at man gik fuldt ud ind for forslaget.
Michael Aastrup Jensen (V), 2005-05-19:
Spørgsmålet om forbud mod slagtning og aflivning af dyr uden forudgående bedøvelse har gennem tiden været livligt debatteret.
Da jeg sad og forberedte mig til debatten her til aften, sad jeg med en afvejning af to centrale spørgsmål i debatten:
på den ene side en afvejning af en række dyrevelfærdsmæssige hensyn og på den anden side hensynet til religiøs tolerance over for andre trossamfund
Det er i sig selv en meget vanskelig og kompleks problemstilling at skulle afveje disse hensyn over for hinanden.
Jeg er selvfølgelig helt enig i, at vi skal sikre dyrene nogle rimelige betingelser for opvækst så vel som død.
Men jeg vil da også gerne have lov til at understrege min respekt og tolerance over for en række religiøse trossamfund.
I Venstre ønsker vi at fastholde den hidtidige lange tradition om at vise tolerance, respekt og åbenhed over for andre trossamfund og etniske grupper.
Netop rituelle slagtninger er et eksempel herpå.
Det er et grundlæggende element i så vel de muslimske som de jødiske trossamfund.
I Venstre mener vi, det er af afgørende betydning, at disse trossamfund får lov til at erhverve kød, der stammer fra dyr, som er slagtet i overensstemmelse med disse samfunds religiøse forskrifter, også selv om det måske virker fjernt fra vores almindelige hverdag.
Jeg er således ikke enig med Det Dyreetiske Råd om, at dette ikke er en provokation mod den religiøse tolerance.
Jeg har noteret, at Det Dyreetiske Råd pludselig har ændret opfattelse i deres seneste udtalelse om rituelle slagtninger, siden de sidst i 1997 fremkom med en udtalelse.
Jeg er lidt uforstående over for, hvordan Det Dyreetiske Råd fandt det acceptabelt i 1997 og nu pludselig har vendt på en tallerken, nu hvor der ikke længere foregår rituelle slagtninger uden forudgående bedøvelse i Danmark.
Baggrunden for de mange tidligere diskussioner omkring dette spørgsmål var jo netop, at et enkelt kreaturslagteri i Slagelse, NV-OX, udførte slagtning uden forudgående bedøvelse efter jødisk eller muslimsk ritus.
Og det stoppede jo som bekendt i august måned sidste år.
Derfor må jeg indrømme, at jeg ikke finder denne debat forholdsvis relevant længere, eftersom der ikke foretages slagtninger i Danmark uden forudgående bedøvelse.
Hvis forslaget skal have sin berettigelse, skal vi som Folketing vel nu til at lovgive mod alle mulige fremtidige usikkerhedselementer.
Jeg synes nu, at vi i stedet for skulle begynde at forholde os til de faktiske forhold: Punkt 1, at der ikke i Danmark foretages rituelle slagtninger uden forudgående bedøvelse, og punkt 2, at det er af afgørende betydning, at vi fortsat i Danmark viser tolerance over for religiøse mindretal, der har behov for at kunne efterleve deres religiøse forskrifter.
Venstre kan med de foreliggende bemærkninger ikke støtte forslaget.
Lene Espersen (KF), 2005-05-19:
Nu kender jeg jo hr. Kristen Touborg ret godt, og jeg kender den måde, hr. Kristen Touborg argumenterer på, og selv om det er meget charmerende, så er det jo ikke rigtigt.
Faktisk er noget af det, som jeg synes er en god begrundelse for, hvorfor regeringen i dag afviser forslaget, at Det Dyreetiske Råd jo har undersøgt, om den metode, man har benyttet på slagteriet, er den mest skånsomme, hvis man ønsker at fastholde den praksis, der har været i Danmark gennem mange, mange år.
Det gjorde det ikke sidst, vi diskuterede det her, ligesom jeg må sige til hr. Kristen Touborg, selv om jeg ikke husker debatten fuldstændigt, at jeg slet ikke mener, at diskussionen om, at hvis man er villig til at sige, at dyr aldrig må have smerte i mere end 3-4 sekunder, så skal det også føres over på andre af livets forhold, forekom sidst, og den har altså også spillet en rolle i en mere pragmatisk tilgang til det her meget svære emne, for det er jo tydeligt både for hr. Kristen Touborg og hr. Christian H. Hansen, at jeg ikke står her på talerstolen og siger, at det her er en enkel sag.
Jeg synes faktisk, det er en vanskelig sag.
Men der er mange momenter, der har gjort, at vi trækker i den her retning.
Kristen Touborg (SF), 2005-05-19:
Så vidt jeg kan se, er der to ting, der har ændret sig.
Den ene er, at der ikke længere udføres rituelle slagtninger i Danmark, i hvert fald ifølge ministeren.
Den andet er, at Det Dyreetiske Råd har skiftet holdning.
Det er de to ting, der har forandret sig, siden vi har behandlet det her i Folketinget sidst.
Det går jeg ud fra at ministeren er enig i.
Jeg vil bare høre, om ministeren ikke er enig i, at det er de eneste to ting, der har ændret sig siden sidst.
Lene Espersen (KF), 2005-05-19:
Jeg vil sige, at jeg synes, der er mange momenter i den her sag, der alle sammen skal tillægges vægt, hvis man skal gå ind og ændre på en praksis, der har været i meget lang tid i Danmark, og som er blevet strammet gevaldigt op i slutningen af 1990’erne.
Jeg har redegjort for en lang række elementer, som har været medvirkende til at spille en rolle i, hvorfor regeringen har valgt ikke at støtte det her beslutningsforslag på trods af, at man kan sige, at begge regeringspartier tidligere har tilkendegivet en anden holdning til det.
Det står jeg meget gerne ved i dag, men jeg må sige, at der er andre momenter, og det er dem, der er nævnt fra talerstolen i dag, der har medført, at vi er nået frem til ikke at kunne støtte beslutningsforslaget på dette grundlag.
Der er det altså en forkert udlægning, hvis hr. Kristen Touborg nu bare piller et enkelt element ud og siger, at det lige pludselig er den eneste dårlige undskyldning for, hvorfor man ikke støtter beslutningsforslaget.
Jeg synes, jeg har redegjort sagligt og nøgternt for, at der er en lang række elementer, der har spillet en rolle.
Kristen Touborg (SF), 2005-05-19:
Et af hovedargumenterne i ministerens forsvar for, at De Konservative har skiftet holdning her, er, at der i øjeblikket ikke foregår rituelle slagtninger i Danmark, fordi slagteriet i Slagelse er lukket.
Det synes jeg er en ret ulogisk argumentation.
Jeg synes, den logiske argumentation vel ville være, at det er lettere at gå ind og sige fra over for dispensationen nu, da der alligevel ikke foregår nogen rituelle slagtninger i Danmark.
Sådan synes jeg, at den logiske konklusion burde være.
Er ministeren ikke enig i det?
Lene Espersen (KF), 2005-05-19:
Jeg vil sige til hr. Christian H. Hansen, at jeg netop ikke i mit indlæg sagde, at religion altid skal have forrang for de regler, vi ellers laver her i samfundet.
Der er også talrige eksempler på, at vi har iværksat tiltag på tværs af, hvad religion og kultur ellers måtte påbyde folk.
Så det er en samlet vurdering, der må være afgørende for, hvilken retning man går i.
Det, jeg sagde i min tale, og det kan hr. Christian H. Hansen jo så gå tilbage og læse, var, at baggrunden for, at man har tilladt det i Danmark, er, at det har været praksis gennem århundreder, hvor man af hensyn til religionsfriheden har sagt, at det skulle der være plads til.
Men som jeg meget nøje redegjorde for, har det, der har været afgørende for regeringen, til dels været, at de opstramninger, der var i 1997, har vist, at det her nu foregår så skånsomt som overhovedet muligt.
Der foretages ikke rituelle slagtninger i dag.
Hvis Folketinget valgte at sige, at 3-4 sekunders smerte er uacceptabel for store dyr, så ville vi, hvis det skulle føres konsekvent ud i livet, skulle gennemføre mange andre lovændringer, og det er regeringen ikke indstillet på på nuværende tidspunkt.
Christian H. Hansen (DF), 2005-05-19:
Så vil jeg sige, at jeg kan forstå, at det, der vægtes højest – det var også sådan i justitsministerens indledning – er religion og Det Mosaiske Troessamfund.
Det er altså det, ministeren sætter før dyrevelfærd.
Så har vi fået det sat på plads i dag, og det synes jeg er dejligt.
Så blev det også sagt, at nu var det sådan, at man ikke kun repræsenterede De Konservative, man repræsenterede også regeringen.
Så må jeg oplyse om, at da vi havde behandlingen sidst, var Venstre også for forslaget, og så vidt jeg er oplyst, er det en VK-regering, vi har i dag, bestående af Det Konservative Folkeparti og Venstre, og det vil sige, at det er to partier, som tidligere gik ind for forslaget, som nu danner regering og nu har mandaterne til sammen med Dansk Folkeparti at gennemtrumfe det her forslag.
Man behøver faktisk ikke engang at spørge andre.
Jeg tror faktisk, der er andre i dag, der vil støtte forslaget, man behøver egentlig ikke at spørge dem, og nu vil man ikke.
Er det, fordi man vægter, som det blev sagt af justitsministeren, religion højere end dyrevelfærd?
Det synes jeg er et meget kedeligt signal, og det er en meget kedelig fremtid, vi får i dyrevelfærdsdebatten herhjemme, hvis det er sådan, det forholder sig.
Og jeg må konstatere, at det er sådan, det forholder sig.
Lene Espersen (KF), 2005-05-19:
Det er fuldstændig korrekt, at Det Konservative Folkeparti tidligere har haft en anden holdning.
For det første foregår der ikke rituelle slagtninger i Danmark på nuværende tidspunkt.
Men det, der nok har været et meget væsentligt moment – jeg taler jo i dag ikke bare som konservativ, men også på regeringens vegne – er, at Dyreetisk Råd jo rent faktisk også siger i sin udtalelse, at det er den mest skånsomme metode.
Hvis man ud fra en samlet betragtning siger, at rituelle slagtninger skal der fortsat være plads til, så er den metode, man er nået frem til i dag, langt den mest skånsomme.
Det har haft en væsentlig betydning, da regeringen skulle tage stilling i den her sag ligesom de andre argumenter, jeg kom ind på, for, at hvis det her skulle føres ud i livet konsekvent, så ville det have en lang række affødte konsekvenser, som vi i hvert fald ikke på nuværende tidspunkt er villige til at tolerere.
Christian H. Hansen (DF), 2005-05-19:
Tak for det og tak til justitsministeren for denne bemærkning eller de bemærkninger, der er kommet til beslutningsforslaget.
Nu forholder det sig sådan, at justitsministeren er konservativ, og vi har jo behandlet det her forslag før i salen.
Sidst, det blev behandlet, var det godt nok ikke justitsministeren, der var ordfører, det var en anden konservativ, og der meldte den konservative gruppe, at den var indstillet på at støtte det forslag, der var dengang.
Det kunne så ikke lade sig gøre, fordi Folketinget havde en anden sammensætning.
Nu ligger det sådan, at det nu har fået en ny sammensætning, som egentlig skulle gøre, at hvis man tog udgangspunkt i, hvad partierne sagde dengang, ville der være et flertal for det her forslag.
Det synes mærkeligt.
Det synes også mærkeligt, når man hele tiden læner sig op ad, at når Det Dyreetiske Råd kommer med en udtalelse, så er det den, man tit i dyreværnssager læner sig op ad.
Det Dyreetiske Råd er nu kommet med en udtalelse, som siger, at det ikke kan betragtes som etisk forsvarligt at udføre de her rituelle slagtninger.
Mit spørgsmål vil bare gå på: Hvad er det, der er sket med De Konservative, og
Line Barfod (EL), 2005-05-19:
Enhedslisten synes også, at det er et positivt forslag, som Socialdemokraterne har fremsat.
Vi synes, at det kunne være godt, hvis vi også på et tidspunkt fik en mere generel debat om, hvor meget overvågning vi egentlig ønsker, men det er fint også at få set på de ansattes retssikkerhed i forhold til overvågning.
I stedet for kontrol kunne det være, at der var nogle andre muligheder for at se, om tingene bliver udført på ordentlig vis.
Det er også vigtigt at gå ind og se på, hvad vi gør i forhold til reguleringen af overvågning i private hjem, dels fordi det offentlige i stigende omfang går ind og yder arbejde i private hjem, dels fordi der i øjeblikket er ønsker om, at flere private firmaer skal ud og arbejde i private hjem, men på det offentliges vegne så at sige, i forbindelse med hjemmepleje osv.
Vi kan forudse, at der også bliver større dele af sygehusbehandlingen osv., der fremover kommer til at foregå i folks egne hjem.
Derfor kan der også være spørgsmålet om overvågning i private hjem, som vi så det på et tidspunkt på et plejehjem i København, hvor der var en pårørende, der opsatte kamera i forhold til hjemmehjælperne, fordi hun ikke mente, at den behandling, der blev givet, var i orden.
Det viste sig så også, at hun havde ret i, at der var nogle problemer i den behandling.
Men derfor opstår der stadig et problem i forhold til overvågning, altså i hvilket omfang det kan finde sted.
Det er nemlig utrolig vanskeligt at regulere, hvad man må i et privat hjem, og hvad man ikke må.
På den ene side ønsker vi, at folk skal have deres frihed i deres egne hjem, og på den anden side ønsker vi, at de ansatte skal have nogle ordentlige vilkår.
Der er også hele spørgsmålet om autorisation, hvor vi synes, at det er væsentligt at gå ind og sørge for at få autorisationsordninger i sikkerhedsbranchen og overvågningsbranchen.
Det er derfor også positivt, at deres egen brancheorganisation er i gang med nogle af de samme ideer.
Vi ser således også frem til, at der kan komme et fornuftigt udvalgsarbejde, hvor vi forhåbentlig kan få inddraget den arbejdsgruppe, som ministeren henviste til, der allerede sidder og arbejder med området.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-05-19:
Jeg ved ikke, om der er et særtog på vej til Jylland med ordførere, der skulle have taget sig af denne sag, men den radikale ordfører, fru Elisabeth Arnold, er i lighed med Venstres ordfører, fru Birthe Rønn Hornbech, i øjeblikket i Jylland, og derfor skal jeg fremføre nogle synspunkter på vegne af fru Elisabeth Arnold, og det bliver ganske kort, kan jeg allerede nu advare om.
Forslagsstillerne ønsker straffelovens blasfemibestemmelse ophævet.
Den radikale ordførers teologiske baggrundsviden – og her taler vi om fru Elisabeth Arnold, men jeg ligger nok på linje – rækker ikke til at gå ind i en nærmere disput med hr. Jesper Langballe, som hævder, at blasfemibestemmelsen er en absurditet i et kristent samfund.
Uenighed om religiøse spørgsmål berettiger ikke til at nedgøre andre eller til at forhåne deres religion.
Derfor vil Det Radikale Venstre gerne beholde paragraffen.
Kristen Touborg (SF), 2005-05-19:
Jeg vil tro, at hr. Naser Khader har registreret, hvad det er, beslutningsforslaget går ud på, og det er så det, jeg forholder mig til her.
Vi vil ikke kunne forbyde import af halalslagtet kød eller for den sags skyld kød slagtet på anden vis i EU, så derfor er det ikke relevant.
Det vil man ikke kunne gøre, så det skal ikke forbydes.
Tom Behnke (KF), 2005-05-19:
Sagen er jo, at ytringsfriheden ikke har været trynet eller knægtet af denne bestemmelse.
Det viser historien.
Man har kunnet ytre sig, man har kunnet sige, hvad man har haft af holdninger og meninger.
Den har måske været med til at holde en anstændig tone, det tror jeg den har, og jeg tror, at det er nødvendigt, at vi har den også af hensyn til den anstændige tone fremover, men det er jo ikke ensbetydende med, at vi hindrer ytringsfriheden.