runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 2006-11-29:
Der er rejst mange spørgsmål i den her sag, og vi kan jo altid gå videre, og vi skal også kigge fremad, synes jeg.
Det, der har været meget væsentligt for Dansk Folkeparti, er selvfølgelig patienternes ve og vel.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren, om han har tænkt sig at foretage en aktiv handling over for de berørte patienter og pårørende, der ikke har fået den sagsbehandling, de skulle have.
Kunne ministeren lige kort svare på det her?
Det vil jeg tro at Sundhedsstyrelsen gør af egen drift, for det er generelt mit indtryk, at den nye konstituerede medicinaldirektør fra det tidspunkt, hvor hun blev konstitueret, har handlet offensivt i den her sag.
Så jeg tror ikke, jeg bliver skuffet i den forventning, men skulle jeg blive det, vil jeg selvfølgelig selv drage omsorg for, at der sker noget.
Jeg synes, det er vigtigt, at når staten har svigtet, hvad staten har gjort her, så må staten undskylde og beklage over for de berørte patienter.
Noget af det, jeg godt kunne tænke på, er det informationscenter, der er for livstruende sygdomme.
Jeg vil høre, om ministeren også i den anledning har tænkt sig at udbygge det her informationscenter, så vi får et nationalt call center, og om ministeren også kunne forestille sig, at der kunne komme flere andre sygdomme ind over i sådan et call center.
Informationscenter for Livstruende Sygdomme ved Herlev Sygehus er i sin tid blevet etableret, da reglen blev gennemført, fordi amterne, som jo altså driver sygehusvæsenet frem til den 1. januar 2007, selv ønskede at håndtere den her garantiregel.
Det var et ønske fra amternes side, at de skulle drive sygehusene, at de skulle tage ansvar her.
Det, man må konstatere, også når man ser på redegørelsen fra Sundhedsstyrelsen, er jo, at der ikke til fulde er levet op til det ansvar.
Det er derfor, der nu er nedsat en task force mellem Sundhedsstyrelsen og de implicerede sygehuse og sygehusejerne.
Det er derfor, jeg har aftalt et møde med formanden for Danske Regioner i næste uge, og inden da vil jeg have gjort mine tanker klar.
Der er den idé om et call center, Kræftens Bekæmpelse er kommet med, én idé, og den vil jeg ikke stå her og afvise.
Jeg bruger sådan set den tid, jeg har til rådighed, på at gøre mig nogle tanker om, hvordan vi får sat det her på skinner.
Lone Møller (S), 2006-11-29:
Nu svarer ministeren, at den her 2-månedersventetidsgaranti bestemt har været til gavn for alle.
Det kan nu undre mig, at ministeren bliver ved med at tale om ventetidsgaranti og samtidig taler om udvidet frit valg.
Jeg er i hvert fald lidt usikker på, hvad ministeren mener, for på Venstres hjemmeside, står der 2-måneders-ventetidsgaranti.
Der er ingen tvivl om, at vi må have afdækket det her.
Ministeren svarer, at det er kommet alle til gode, også ældre medicinske patienter.
Nu er det jo rigtigt, som ministeren siger, at han ikke kan rende rundt på alle gangene i det danske sundhedsvæsen og finde ud af, hvordan det fungerer, men er ministeren ikke bekendt med, at tilstanden på de medicinske afdelinger bestemt er temmelig kaotisk?
Der er det altså ikke sådan, at man har frit valg som indlagt patient, med hensyn til hvilket hospital man vil indlægges på.
Man har ikke engang frit valg med hensyn til at få en stue.
Patienterne ligger næsten i lag på gangene.
Vil ministeren ikke medgive, at en følge af, at man har lavet en garantiordning på 2 måneder, er, at de medicinske patienter er kommet i klemme?
Nu er det jo fru Lone Møller, der skaber forvirring her.
Det er den regel, vi har skabt.
Den regel har, i kombination med at vi har valgt et bevillingssystem, hvor pengene i højere grad følger patienten, og hvor der er en meraktivitetspulje, som kun udløses, hvis man laver aktivitet, gjort, at der har været en vækst i behandlingskapaciteten på de danske sygehuse, som er ret ekstraordinær, til glæde for alle patienter.
Og jeg kan se, at omkring halvdelen af meraktivitetspuljen er faldet på det medicinske område.
I det ligger ikke, at jeg mener, at vi har paradisiske tilstande i dansk sundhedsvæsen.
Det har vi ikke.
Der er masser af udfordringer, og det er sådan set endnu en god grund til, at den her regering skal blive siddende i mange år endnu, sådan at der kan blive taget hånd om de tilbageværende udfordringer.
Vi fik ikke helt svar på – eller også var jeg ikke opmærksom nok – hvad det her vil koste.
Ministeren siger, at det ikke flytter ressourcer fra andre områder.
Man indfører et udvidet frit valg efter 1 måned og ikke en garanti – hvilket der jo formentlig stadig væk står på Venstres hjemmeside – så vi må være enige om, at der er uklarheder, som vi må have rettet på det her område, vedrørende hvad garanti egentlig talt indebærer.
Regeringen har den ambition at løfte dansk sundhedsvæsen op i verdensklasse og behandle alle patienter.
At vi giver patienterne et udvidet frit valg, der betyder, at hvis ikke man kan komme i behandling inden for 1 måned, efter man er diagnosticeret, så kan man søge ud og blive behandlet et andet sted, er der taget højde for i den økonomi, der er stillet til rådighed for regionerne.
Vi har indgået en aftale med regionerne om, hvilken økonomi der skal være til rådighed i 2007.
Og derfor kan vi give patienterne den her rettighed, uden at det kommer til at gå ud over andre patientgrupper.
Morten Østergaard (RV), 2006-11-29:
Jeg må sige, at i lyset af den sidste diskussion her er det egentlig slående, så meget ministeren ved om effekterne af frit valg-garantien og effekterne af, at den nu ser ud til at skulle strammes yderligere op til 1 måned, i betragtning af hvor lidt ministeren egentlig har vidst om effekten af behandlingsgarantien.
Der har ministeren i dag måttet opleve at stå som kejseren i »Kejserens nye klæder«, fuldstændig afpillet og nøgen i forhold til det løfte, der blev givet med regeringsgrundlaget i 2001.
Man må sige, at det er svært at tage ministerens ord for gode varer, når han på den ene side har vist, at han ikke aner, hvad der foregår i sundhedssystemet, og på den anden side i dag står og deler løfter ud til højre og venstre; og når man så har patientforeningen og overlægeforeningen, som siger, at det her har konsekvenser, at det betyder, at der går ressourcer fra noget, der var vigtigere end det, som der nu på grund af ministerens forslag skal prioriteres ressourcer til.
Er det, der står tilbage nu, ikke i virkeligheden en minister, som har en meget lav troværdighed omkring det her garantiområde, over for noget fagpersonale, der siger, at det her får de modsatte konsekvenser, når vi snakker om de seriøse lidelser?
Hvis der skulle være konsekvens i det, så kommer der vel et beslutningsforslag fra Det Radikale Venstre om at afvikle 2-måneders-reglen og sætte patienterne tilbage i ventelistekøen.
Det er det, der står tilbage.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-29:
»Vil ministeren tilkendegive sin holdning til brugerbetaling, herunder tilkøbsydelser, af offentlige serviceydelser inden for sundhedssektoren?«
Et af de åbne spørgsmål i regeringens oplæg til kvalitetsreform er jo spørgsmålet om brugerbetaling.
Den nævnes som et af tre redskaber, som kan være en mulighed for at øge kvaliteten i den offentlige service, som det hedder.
Men ikke mindst på Venstres landsmøde blev der jo sat spørgsmålstegn ved lige præcis brugerbetaling inden for sundhedssektoren, så derfor kunne jeg godt tænke mig at høre indenrigs- og sundhedsministerens svar på, om brugerbetaling, tilkøbsydelser osv. på en eller anden måde kan komme på tale inden for sundhedssektoren.
Når det så er sagt, vil jeg imidlertid også gerne understrege, at på en lang række områder er der jo allerede egenbetaling i sundhedssektoren i dag, men af historiske grunde ligger den ret entydigt på nogle bestemte ydelser som f.eks. tandlægebehandling og medicin.
Vi ønsker ikke, at diskussionen skal overskygge den kæmpe udfordring, der ligger i kvalitetsreformen, så i stedet vil jeg på et tidspunkt tage spørgsmålet op med sundhedsordførerne, vejre stemningen og se, om der er et behov for en gennemgang af de nuværende regler for egenbetaling på f.eks. tandplejeområdet.
Karen Hækkerup (S), 2006-11-29:
Altså, der er såmænd ikke nogen motiver; der er en oprigtig interesse i at finde ud af, hvor mange patienter det her er gået ud over.
Jeg tror, der er mange, der ligesom mig selv har levet i en familie, hvor kræft har været en del af dagligdagen, og som synes, det ville være rart at få at vide, præcis hvad den her garanti har haft af konsekvenser for de patienter, som ikke er blevet behandlet, men også for dem, som heldigvis har nået at blive behandlet, og som har fået behandling senere.
Jeg vil gerne spørge en gang til: Det er vel ikke meningen, at man bare siger, at nu har vi så haft en skandale, og så gør vi ikke mere ved det?
Det er vel for pokker meningen, at man vil undersøge, i hvor stort omfang den her skandale har påvirket mennesker.
Hvor mange borgere er det, vi taler om?
Det er vel ikke et politisk drilleri gerne at ville finde ud af, hvor mange mennesker det her er gået ud over i de 5 år, systemet ikke har virket?
Sådan et spørgsmål ville jeg heller ikke kunne besvare.
Det lader sig ikke gøre.
I forhold til de patienter, der er kommet i klemme ved en ufuldstændig og mangelfuld sagsbehandling i Sundhedsstyrelsen, har jeg den forventning til Sundhedsstyrelsen, at Sundhedsstyrelsen følger op på de sager konkret i forhold til hver enkelt patient, undskylder og beklager den utilstrækkelige sagsbehandling og i øvrigt gør de konkrete patienter opmærksom på de rettigheder, patienterne har.
Det er den måde, hvorpå der er mulighed for at følge op i forhold til de patienter, der er kommet i klemme ved Sundhedsstyrelsens mangelfulde sagsbehandling.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-29:
Ja, men tilbage står jo det faktum, at en række mennesker her i landet – mindst 2.000 – som før havde adgang til gratis fysioterapibehandling, nu skal betale for den, og det kan man vel kalde brugerbetaling.
Men jeg forstod på indenrigsministerens andet svar, at nu er det lige pludselig sådan, at indenrigsministeren godt kan gå ind for øget brugerbetaling nogle bestemte steder.
Sådan måtte jeg forstå det, hvis jeg hørte rigtigt, og jeg kunne godt tænke mig at få præciseret: Betragter indenrigs- og sundhedsministeren det som en form for brugerbetaling, hvis nogle grupper af mennesker kommer til at betale for en ydelse, der tidligere var gratis?
Den udfordring, vi står med på området, når det drejer sig om vederlagsfri fysioterapibehandling, er sådan set en anden udfordring, og den sag er det sidste ord ikke sagt om.
Det handler om, at vi skal varetage og indrette et system, hvor alle patienter i samme situation behandles ens, for jeg tror, at Enhedslisten og jeg kan være enige om, at vi lever i et retssamfund, der bl.a. karakteriseres ved, at de lige behandles lige ...
Lene Espersen (KF), 2006-11-29:
Jeg vil sige til hr. Ole Vagn Christensen, hvad der muligvis ikke er hr. Ole Vagn Christensen bekendt, at vi lige har indgået en ny og stor flerårsaftale på politiets område og en fantastisk god finanslovaftale.
I den forbindelse er det bl.a. aftalt, at man skal fortsætte, og der er afsat penge til at lave flere forsøg med videoafhøring.
Det er netop med henblik på at undgå lange og i princippet meget tidskrævende transporter alene af den grund, at man skal have fristforlængelse.
Vi forsøger via den nye teknologi at undgå, at tiltalte, der skal bringes til og fra en arrestbygning, skal blive det i et unødigt omfang, hvis man kan klare det via en videoafhøring.
Det er en af de mulige løsninger, når vores vejnet og infrastruktur er sådan, at der er lange afstande.
Der er meningen jo, at vi af hensyn til at bruge tiden mest rationelt kan benytte os af videoafhøring.
Det er vi i fuld gang med, og finansloven indeholder bl.a. efter aftale med Dansk Folkeparti også ekstra midler til det.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-11-29:
Da jeg hørte om politi- og retsreformen og om det, man var nået frem til, var jeg sådan set tilfreds.
Men når der skabes tvivl, er jeg selvfølgelig nødt til at sige, at vi i området er meget opmærksomme på, hvad der bliver givet af signaler.
Det kan jeg altså ikke få noget svar på i dag, men det kan være, at det kommer senere: hvad der ligger i det der afdelingskontor, og hvordan det kan klare de retssager, der er i området, hvor det er beliggende.
Jeg kan se på danmarkskortet, hvor mange kilometer der er mellem Viborg, Holstebro og Herning.
Jeg tænker på, hvor langt der er oppe fra os og ned til de retter.
Det er det, som medfører, at der er sket en skævvridning af Danmark.
Derfor er jeg meget glad for det svar, som vi fik om brug af video, at det muligvis er den måde, hvorpå det afdelingskontor kan indgå.
Men det må vi vende tilbage til.
Foreløbig har jeg fået et klart svar på, at arresten bliver.
Lene Espersen (KF), 2006-11-29:
Jeg vil sige til hr. Ole Vagn Christensen, at jeg da aldrig kunne drømme om at sende hr. Ole Vagn Christensen hjem til vores fælles valgområde med uafklarede spørgsmål om tilstandene.
Jeg vil sige til hr. Ole Vagn Christensen: Det, der har været grundlaget for spørgsmålet i dag, er der svaret fuldstændig krystalklart på, og jeg kan svare lige så krystalklart, hvad angår afdelingskontoret.
Det følger til punkt og prikke det, vi har aftalt, og det, som fremgår af lovforslaget.
Så det har Socialdemokraterne selv sagt ja til.
Det bliver helt klart inden for de rammer, også hvad angår det afdelingskontor, der kommer til at ligge i Thisted.
Det vil sige, at de opgaver, som vi har redegjort for i forbindelse med behandlingen af forslaget om politireform og retsreform, også er dem, man vil se blive udmøntet i praksis.
Så hr. Ole Vagn Christensen kan trygt tage hjem og sige, at alt er, som det er aftalt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kristian Jensen (V), 2006-11-29:
Indledningsvis skal jeg oplyse, at der er to regelsæt for værdiansættelse af fri bolig i ansættelsesforhold: et, der gælder for direktører, hovedaktionærer og andre, der har bestemmende indflydelse på deres egen aflønningsform, og et, der gælder for fri bolig til andre ansatte.
Direktører, hovedaktionærer og andre, der har bestemmende indflydelse på deres egen aflønning, beskattes efter bestemte regler, idet en procentdel af ejendomsværdien tillægges den skattepligtige indkomst.
Den anden gruppe af ansatte – og det er den, spørgsmålet drejer sig om – omfatter typisk ansatte inden for hospitalsvæsenet og inden for skov- og landbrugsvæsenet samt præster og viceværter.
I Danmark har der ikke tidligere været den store tradition for, at arbejdsgiverne stiller fri bolig til rådighed for den ansatte.
Dels er der en del administration forbundet med ordningen, dels har det i et marked med stigende priser på ejendomsmarkedet været attraktivt for den ansatte selv at eje boligen.
Lejelovens regler spiller også en rolle for arbejdsgivernes anvendelse af ordningen.
Udgangspunktet for beskatningen af gruppen af almindelige ansatte er markedslejen, men for at undgå en individuel værdiansættelse af alle friboliger har man indført en skematisk værdiansættelse.
Værdiansættelsen tog oprindelig udgangspunkt i Finansministeriets skemasatser for lejeboligbidrag, da der ikke var fastsat nogen ejendomsværdi for en række af de boliger, der traditionelt har været omfattet af bestemmelsen, f.eks. hospitalsboliger eller medarbejderboliger ved landbruget.
Tidligere blev satserne fastsat af Ligningsrådet, men siden november 2005 er de blevet fastsat af SKAT.
De skematiske satser differentieres efter, hvilken kommune den pågældende bolig er beliggende i, og de skal derfor revideres på baggrund af kommunesammenlægningerne pr. 1. januar 2007.
SKAT vil derfor i den forbindelse se på satserne og også, om satserne er de rigtige.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-11-29:
Men jeg er ikke så tilfreds med det der med de få kilometer.
For 110 km er altså en betragtelig afstand for at kunne blive fremstillet for en dommer, og hvis man køres fra arresten og til dommeren og igen tilbage til arresten, så er det altså 220 km, man bliver udsat for.
Så kunne jeg meget nemt se, at der var nogle, der sagde: Det der er det rene galimatias, og derfor er der ikke nogen grund til at bevare den arrest.
John Dyrby (S), 2006-11-29:
Tak for svaret.
Jeg hører det sådan, at skatteministeren i virkeligheden siger, at det her er noget, der bør ses på, for de her skattesatser er nok lidt lave – specielt for visse boliger.
Er det sådan, jeg må tolke svaret?
Tak for det svar også.
Det synes jeg er særdeles positivt og i øvrigt særdeles fornuftigt.
Kristian Jensen (V), 2006-11-29:
Jeg mener, at intentionen bag det gældende regelsæt omkring regler for fribolig for personer, som ikke selv kan bestemme deres løn, sådan set i princippet er rigtig, nemlig at man tager udgangspunkt i, hvad markedslejen ville være.
Især for de personer, som bor i det, man kan kalde tjenesteboliger, f.eks. præster og andre, vil der blive en klar vurdering af, hvad markedslejen ville være.
Det mener jeg er en mere rimelig vurdering end vurderingen i forhold til, hvad en procentsats af ejendomsværdien er.
Hermed sluttede spørgsmålet.
John Dyrby (S), 2006-11-29:
»Vil ministeren være med til at stoppe muligheden for, at der via pensionsopsparingen kan finansieres f.eks. en udenlandsk feriebolig med fradrag i topskatten, hvorefter man som ejer selv kan benytte den udenlandske feriebolig?«
Kristian Jensen (V), 2006-11-29:
Svaret er sådan ganske kort, at jeg ikke vil ændre de gældende regler, for betaler man markedslejen for selv at leje sommerhuset, er der ingen forskel på, om man udlejer sommerhuset til andre, om man selv lejer det til markedslejen, eller om man placerer sin pensionsopsparing i et ejendomsaktieselskab.
Man kan jo f.eks. også købe ydelser af et børsnoteret selskab, f.eks. en flyrejse hos et luftfartsselskab eller teletjenester hos et teleselskab, som man har placeret sin pensionsopsparing i, og det er der ikke noget odiøst eller forkert i.
Derfor er der for mig at se heller ikke noget odiøst i at leje et sommerhus af et selskab, som man har placeret sin pensionsopsparing i, og hvor man betaler markedslejen for at benytte sommerhuset.
Der er mulighed for, at en pensionsopsparer sammen med i hvert fald mindst fire andre inden for de rammer, der er fastsat af Finanstilsynet, kan placere en del af pensionsopsparingen i et unoteret selskab, der så investerer i andet, f.eks. et sommerhus med henblik på udlejning.
Det er en almindelig erhvervsmæssig virksomhed på linje med al anden aktivitet som f.eks. produktion af rugbrød, edb-software og advokatydelser.
Efter Finanstilsynets regler, der er fastsat i den såkaldte puljebekendtgørelse, kan man ikke placere sin pensionsopsparing i et selskab, der har til formål eller som et af sine formål at give brugsrettigheder, rabatter eller lignende i selskabet.
Jo, grunden er, at opsparingen skal komme pensionsopspareren til gode efter dennes pensionering.
Det betyder, at brugsrettigheden ikke må nedsætte afkastet på pensionsopsparingen, og derfor er nøglen her, at den leje, man skal betale, skal være markedslejen og ikke må være en leje, der ligger under markedslejen, for så bryder man reglerne.
John Dyrby (S), 2006-11-29:
Tak for svaret og tak for gennemgangen.
Det er fuldstændig rigtigt, som skatteministeren siger, at det, der er problemet, jo er, at man via sin pensionsopsparing, hvor man f.eks. har fradrag i sin topskat, har mulighed for via et unoteret selskab at investere i så at sige sin egen feriebolig i udlandet, og det er rigtigt, at man så skal betale en markedsleje.
Men er det ikke rigtigt, at den markedsleje jo kanaliseres tilbage til en selv igen via ejerskabet af den her unoterede virksomhed?
Så selv om det er markedslejen, er det så ikke korrekt forstået, at man i virkeligheden selv får gavn af den, når den kommer til udbetaling, og at man kan køre det ind i sit virksomhedsregnskab og på den måde i virkeligheden kapsle hele systemet ind, så man bottom line får en billigere udenlandsk feriebolig eller – for det kunne det jo også være – et sommerhus i Danmark?
Kristian Jensen (V), 2006-11-29:
Jeg er ikke enig i, at man kan lave et system, hvor man som konsekvens får en billigere feriebolig.
Det, man skal gøre, er, at man skal gå ud og betale den markedsleje, der ville være for at leje en tilsvarende.
Så man får altså ikke nogen rabat ved at gå ud og få en billigere bolig, når man går ud og lejer den.
De penge, der kommer retur, den markedsleje, der kommer retur, svarer jo til, hvad man som pensionsopsparer ville have fået i afkast, hvis man eksempelvis havde investeret i det sommerhus, som naboen gik ud og lejede.
Det, der har været kernen i regeringens intention om at bløde op for, hvad man kan bruge pensionsopsparingsmidler til, er, at vi skulle lave en ubureaukratisk ordning, hvor der var mulighed for, hvis det skete på markedslejevilkår, at investere i de aktiver, som man måtte mene var interessante, herunder ferieboliger og også ferieboliger i udlandet.
John Dyrby (S), 2006-11-29:
Ministeren har ret i, at det sådan set ikke er lejen, der er problemet, for der er reglerne i hvert fald sådan nogenlunde klare.
Det, der er problemet, er jo, at man via fradrag i sin topskat i virkeligheden kan få en skatterabat, der betaler den her feriebolig – om det så er i Danmark eller i udlandet.
Og det, der er problemet, er også, at man kan bruge den feriebolig i virksomhedsskatteordningen til at få en meget billigere feriebolig i forhold til, hvad man skulle have betalt, hvis man havde ejet den selv helt uden for den her pensionsordning.
Så problemet er ikke så meget lejen, problemet er, at man via pensionsordningen får et skattefradrag, og de penge kan man så bruge til at betale for den her bolig.
Kristian Jensen (V), 2006-11-29:
Jeg vil komme med den indrømmelse, at da vi lavede ordningen her, var det sådan set ikke med henblik på at lave selskaber, der skulle købe ferieboliger op, men derimod at få kanaliseret nogle penge over til flere vækstiværksættere, til flere iværksættere i Danmark, men hvis ikke man skal lave et smagsdommeri, hvor jeg eller nogle af mine embedsmænd skal sidde og vurdere, hvilken type virksomhed der er rigtig eller forkert at investere i, er man nødt til at stille nogle skematiske regler op og så acceptere, at de skematiske regler kan bruges til forskellige former for investeringer.
Derfor har vi lavet en ordning, hvor man kan investere og også investere i ferieboliger, hvis det er det, man vælger at bruge sin pensionsopsparing til.
Man skal huske på, at når der er en pensionsopsparing, er der jo både en løbende pensionsafkastbeskatning plus en endebeskatning på det tidspunkt, hvor man vælger at tage pengene ud igen.
Hvis det er en kapitalpension, er det en 40procents-beskatning, og hvis det er en ratepension, bliver man beskattet med den sats, der nu engang er.
Derfor er jeg ikke enig i, at man her har lavet en skattemaskine, der gør, at folk kan købe sig en billigere bolig på skatteydernes regning.
John Dyrby (S), 2006-11-29:
Tak for svaret.
Jeg hører svaret således, at skatteministeren siger, at det ikke var tanken, at ordningen skulle kunne bruges på den her måde, men af hensyn til enkelheden og det ubureaukratiske i den her ordning bliver det lidt svært at vurdere.
Det er jeg sådan set enig med skatteministeren i.
Det betyder jo ikke, at man ikke nødvendigvis kunne finde en ubureaukratisk måde at gøre det her på, for man har jo ikke tænkt det ind fra starten.
Må jeg forstå ministerens svar således, at hvis man kunne finde en relativt enkel ordning til at forhindre det her, så er ministeren klar til at se på det?