Jan Trøjborg (S), 2004-12-16:
Som det fremgår af betænkningen, vil Socialdemokraterne undlade at stemme til forslagets endelige vedtagelse, og det vil jeg gerne begrunde.
Selve forslaget indeholder helt klart nogle forbedringer som et resultat af de forholdsvis langvarige forhandlinger, vi havde i sommer med økonomi- og erhvervsministeren.
Der er en præcisering af forbud mod bindende og videresalgspriser, der er en bedre fusionsbestemmelse end den, vi har nu, og der er en gabestok til offentliggørelse af virksomheder, der har overtrådt konkurrenceloven.
Jeg tror i og for sig, at økonomi- og erhvervsministeren og regeringen gerne ville have et bredt flertal bag konkurrenceloven, som man også kalder erhvervslivets grundlov, og vi har fra Socialdemokraternes side sammen med de øvrige oppositionspartier bortset fra Dansk Folkeparti forsøgt at holde regeringen fast på resultatet af de drøftelser om konkurrenceloven, som sluttede i sommer.
Imidlertid har regeringen måttet overgive sig – jeg tror såmænd, økonomiog erhvervsministeren har måttet overgive sig til Venstre, til de store erhvervsorganisationer, til de store virksomheder og bemærkelsesværdigt også til Dansk Folkeparti, og det er en i særklasse særegen historie.
I næsten et års tid har vi oplevet Dansk Folkeparti råbe mere end højt.
Fødevareordføreren, hr. Christian H. Hansen, har ikke kunnet få strammet konkurrenceloven nok op for at give mindre virksomheder mulighed for at begå sig på fødevaremarkedet og undgå at blive trængt ud af de store.
Men når vi kommer frem til de endelige beslutninger, er hr. Christian H. Hansen imidlertid væk i debatten, Dansk Folkeparti er også væk i debatten, og tilbage er kun Socialdemokraterne, SF, De Radikale og Kristendemokraterne til at varetage de mindre virksomheders muligheder for at spille en rolle på fødevaremarkedet.
Jeg har godt nok bemærket, at Dansk Folkeparti har skiftet ordfører på sagen.
Det er selvfølgelig op til Dansk Folkeparti at afgøre, hvem der skal være ordfører på sagen, men det, der er interessant, er, at de også har skiftet politik.
Det, vi har tilbage nu, er altså – og det beklager jeg meget – blokken af Dansk Folkeparti og regeringspartierne i en uskøn alliance med de store virksomheder på bekostning af de små virksomheders muligheder for at gøre sig gældende på de store, monopolbaserede markeder.
Det synes jeg er trist.
Tingene blev lagt rigtig godt til rette i løbet af sommeren, men det er ærgerligt, at ministeren end ikke har kunnet overgive sig til de saglige, velunderbyggede argumenter, vi har fremført som grundlag for, at der kunne blive bred enighed om forslaget.
Det er beklageligt.
Det er rigtigt, at den er erhvervslivets grundlov, og jeg må sige, at jeg synes, det er trist – meget trist – at Socialdemokratiet vælger ikke at tage stilling til, om det er en lov, man er for, eller om det er en lov, man er imod.
Det kan man åbenbart ikke finde ud af.
Det er jo rigtigt, at der er tale om stramninger af konkurrenceloven, og at hr. Jan Trøjborg og andre på venstrefløjen ikke kan få deres egne forslag igennem, er bare beklageligt.
Når vi får at vide, at der er en gummiparagraf, er det klart, at vi markerer nøjagtigt, hvad der skal til, men det fremgik ikke under hverken første- eller andenbehandlingen, at det var gået op for dele af venstrefløjen, at § 10 a var et nyt redskab i værktøjskassen, som gør, at vi får en bedre konkurrencelov.
Jeg kan konstatere, at vi har strammet reglerne om påbud til dominerende virksomheder om at indsende skriftlige samhandelsbetingelser, men det er man ikke tilfreds med.
Vi har præciseret forbuddet mod bindende videresalgspriser, som vi måtte konstatere tilsyneladende kunne omgås.
Vi har skærpet fusionskriteriet, der bliver mulighed for at afslutte konkurrencesager ved at acceptere tilsagn fra virksomhederne, og der gives en klar hjemmel til at offentliggøre domme og bødevedtagelser for overtrædelse af konkurrenceloven.
Men det synes man åbenbart ikke er godt nok.