Steen Gade (SF), 1998-04-28:
Da jeg hørte især Venstres ordfører holde tale, sad jeg og tænkte på, hvornår kommer det, at Venstre anbefaler dette forslag.
Man stod ved aftalen, men det kneb med anbefalingen af forslaget, men jeg har forstået, at Venstre vil stemme for forslaget og stå ved aftalen.
Vi må selvfølgelig se på de spørgsmål, der bliver stillet, men det skal da være et klart signal fra os til Venstre og De Konservative - som bruger meget af deres taletid på det, de er utilfredse med af det, de selv er gået med til - at vores udgangspunkt entydigt er aftalen.
Så vil jeg sige, at Vandmiljøplan II jo absolut var nødvendig.
Vandmiljøplan I, som SF undlod at stemme til, viste sig allerede fra starten ikke at være tilfredsstillende på landbrugsområdet.
Det, der allerede dengang var på tale, var økonomiske virkemidler, styringsvirkemidler, der førte gødskningen under det økonomisk optimale.
Det, vi havde til drøftelse dengang, var en gødningsafgift.
Og det andet omkring driften var jo diskussionen om efterafgrøder, som dengang i sidste øjeblik blev udvandet af et flertal til at komme til at hedde grønne marker.
Der har altså været brug for et initiativ.
Derfor er det godt, at der nu sker noget, og at det, vi har lavet her, med sikkerhed virker.
I SF satte vi fokus på hele dette område ved finanslovforhandlingerne sidste år - det gælder vandmiljøet bredt, både pesticider og det område, vi snakker om i dag -
Aftalen handler om at reducere markbidraget med de 100.000 t kvælstof, som er aftalt.
Heraf har man beregnet sig til, at vi mangler 37.000 t. Vi har bygget på de beregninger
i disse forhandlinger, og jeg vil sige, at så fik vi da endelig lidt valuta for de mange millioner med mange nuller bagefter, vi har brugt - altså flere hundrede millioner kroner - på at overvåge vandmiljøet siden 1987.
Vi havde nu nogle beregningsmodeller, som vi kunne benytte i den politiske proces.
Men aftalen handler om at begrænse med 37.000 t, hverken mere eller mindre.
Det er et reelt og stort fremskridt, at vi nu får taget den beslutning.
Aftalen kan for SF opsummeres på følgende måde: Den er et gennembrud på tre områder, vi snakker om her. For det første er der nu en beslutning om, at man skal gødske k * under det økonomisk optimale.
Det har jo hele tiden været slagsmålet, om det skulle være økonomisk optimalt, eller om det skulle være under økonomisk optimalt. Det er nu under økonomisk optimalt via en normsænkning. Det andet gennembrud er, at vi har fået den største naturpolitiske satsning nogen sinde i Danmark.
Det handler først og fremmest om at genskabe nogle af de vådområder, som en alt for intensiv og på den vis grådig landbrugsdrift har taget ud af naturen og lagt ind i landbrugsdriften i de sidste 20-30 år.
Nogle af de arealer skal tilbage til naturen
Det er danmarkshistoriens største satsning på det område.
Det tredje gennembrud er, at det faktisk er den største udbygning af økologisk landbrug, som er besluttet af Folketinget nogen sinde.
Og de tre ting har været afgørende for vores stillingtagen.
For at nå resultatet om at gødske under det økonomisk optimale er valgt en metode med at sænke normen med 10 pct. samt faste høje bøder, hvis normerne overskrides.
Det er en naturlig forlængelse af det eksisterende regnskabssystem på gødningsområdet.
Derfor har det været muligt, selv om systemet er bureaukratisk ligesom gødningsregnskabet, at lave det sådan, at det kan virke med det samme, altså fra næste gødningssæson efter sommeren.
Og for SF har det været vigtigt at få noget, som kunne virke hurtigt. Andre metoder har været drøftet, og der er vel tre metoder, man kan bruge.
Den, der er valgt her, er normsænkningen, som vi pegede på allerede i begyndelsen af 1990'erne, da vi havde diskussionen i bæredygtigt udvalg, men hvor der dengang desværre ikke kunne skaffes noget, der bare mindede om et flertal for det.
Der er tre metoder: den, jeg lige har nævnt, og så er der kunstgødningsafgiften, og så er der en eller anden slags input/outputregnskaber.
Der er fordele og ulemper ved alle tre modeller.
Alle tre modeller vil virke i praksis, og jeg skal sige, at en af de modeller, der var på banen i en tidlig fase af de her forhandlinger, var input/outputmodellen.
Problemet med den var først og fremmest, at den var helt ny og uprøvet, hvorfor den i hvert fald ikke kunne komme til at virke før tidligst 1999-2000, og der er vel også et par problemer med, at den måske lidt rigeligt giver mulighed for industrialisering af dyreproduktionen i den forstand, at den også kan bruges i en meget industrialiseret produktion.
Jeg ved, at alle i SF er helt enige i det.
Det har været dejligt, at der har været et EF-direktiv på et område, vi går ind for, og jeg tror også, selv om det ikke fremgik af Venstres og De Konservatives ordførertaler,
at det har været en kraftig medvirkende årsag for dem. Det er jo en illustration af, at det giver os nogle chancer, når vi får et EF-direktiv på et område, vi egentlig selv går ind for - for det er bare målsætningen i Vandmiljøplan I, der kom ind i et EF-direktiv - og EU puster os i nakken og vi ikke selv kan tage os sammen til det, vi egentlig selv gerne vil.
Derfor er jeg glad for, at det har været sådan.
Jeg skal ikke skjule, at jeg mener, der er en risiko for, at EU vil sige, det ikke er godt nok, og så skal det også være sagt fra SF's side, at hvis de kommer fra EU og siger, at vi ikke lever op til harmonikravene, så vil vi anse det for et fremskridt og rette ind efter EU, for det var også det, vi bragte frem i forhandlingerne.
Det kunne vi ikke komme igennem med, og derfor sendes der altså en ansøgning om dispensation på det her område til EU.
Vores forslag har været og er, at man indfører EU's skrappere krav om harmoniregler, men at de først skal gælde ved ejerskifte. Så er vi glade for, at der nu bliver mulighed for restriktioner på dyrkning af de arealer, hvor grundvandet er truet, både når det gælder kvælstof og pesticider, og her skal vi jo nok lægge større vægt på regionaliseringsproblemerne på kvælstofområdet, end vi har gjort tidligere. Der er også blevet mulighed for ekspropriation her, det er godt.
Er forureningsdiskussionen om landbruget nu slut?
Nej, det er den selvfølgelig ikke, men det er første gang i 10 år, at der nu bliver vedtaget noget, som med sikkerhed virker - som med sikkerhed virker og med kort tidsfrist.
Men jeg forudser da, at vi også fremover skal arbejde med særlige regionale geografiske indsatser, der kan blive skrappere i de kommende år, for det er vel tvivlsomt, om alle tiltagene i praksis helt vil virke, som computermodellerne har beregnet.
Desuden er hele diskussionen om reduktionen ude i naturen jo heller ikke færdig.
Dette resultat er så godt, at jeg med stor tilfredshed kan anbefale at stemme for forslagene, og udvalgsarbejdet går jeg til med den forvisning, at alle partier, der er med i det her, har sagt, at de tilslutter sig det og står ved aftalen, og hvis vi alle sammen står ved aftalen, skulle vi nok også kunne komme hjem med et resultat, som vi kan være bekendt.
Sådan er udspillet i hvert fald her.