Peter Skaarup (DF), 2000-05-24:
Ja, det er jo en lidt broget modtagelse af forslaget, må jeg nok sige.
Justitsministeren lagde ud med noget af en nedsabling af forslaget: Det var ikke relevante oplysninger.
Det var ikke rimeligt at bruge så mange ressourcer på at få de oplysninger.
Det vil faktisk tage et helt år, hvis man skulle skaffe en del af oplysningerne.
Man kunne nærmest spørge, om vi har at gøre med et nyt Amandasystem, når det kan være så langsommeligt at finde de her relativt overskuelige oplysninger, som man nok må sige det er.
De er jo i hvert fald så overskuelige, at Folketinget igennem 10-20 år har fået de her oplysninger.
Partier herinde på Christiansborg har stillet ændringsforslag ud fra nøjagtigt de oplysninger, som Dansk Folkeparti med det her beslutningsforslag ønsker sig. Så er det, jeg spørger: Hvad er problemet så?
Hvor er problemerne med de personfølsomme ting, som nogle ordførere er inde på?
Hvor er problemerne med de besværligheder, der nu er med at få de her oplysninger frem?
Hvis vi skal rulle tiden tilbage og se på, hvad Folketinget har bedrevet i årevis, igennem tiår, hvad har vi så ikke kendt til af ulykkelige personfølsomme problemer, som vi har sørget for er sluppet ud i offentligheden!
Det er altså svært at forstå, og det må være svært for dem, der går imod et sådant forslag, at blive ved med at finde på nye argumenter, for det er jo nye, halve argumenter, man finder frem for at undgå, at de her oplysninger kommer frem. Og jeg kan ikke rigtig forstå, hvorfor man overhovedet stiller sig på bagbenene, for i de her nye edb-tider, som også hr. Tom Behnke var inde på, burde det jo være en smal sag at få sådan nogle oplysninger frem.
Man skal i forvejen finde oplysninger frem om dem, der kommer på de her lister, som vi stemmer om her i Folketinget, jf. i øvrigt grundloven.
Der skal man finde oplysninger frem om, om folk har begået kriminalitet, om de kan det danske sprog osv., osv.
Der bliver stillet en masse spørgsmål ud fra det.
Hvad er problemet så ved at sætte et nyt felt ind, hvor man får lidt oplysninger om, om de har gæld til det offentlige, kan forsørge sig selv, eller hvad det nu er, som forskellige partier herinde ønsker af oplysninger.
Det har jeg svært ved at se.
Det må jeg nok indrømme, og jeg synes, det er nogle meget, meget tynde argumenter, der bringes i anvendelse her fra talerstolen.
Jeg ved ikke, om de ordførere, der er kommet med dem, selv kan høre, at de er tynde, men jeg må nok sige, at når man stille og roligt sidder og hører på dem nede fra sin plads, så er det, der kommer frem, utrolig tyndt.
Det må jeg nok sige.
Så er der selvfølgelig hr. Søren Søndergaard, der nævner, at det her skulle være noget med, at vi skulle snage i nogens privatliv.
Der skulle måske være ønske om, at man skulle registrere, om folk var hiv-smittede, havde jødisk oprindelse eller andre ting.
Det er der overhovedet ikke tale om.
Der er tale om, at der er nogle folketingsmedlemmer herinde, der vil have lov at stille de samme ændringsforslag, som hr. Søren Søndergaard ikke gider stemme for - det skal han også have lov til at lade være med - det er de samme
ændringsforslag, vi har stillet igennem alle årene, og det har der aldrig været problemer med.
Hvorfor er det så, at man ikke kan få de oplysninger frem?
Hvad er det, der er så ulykkeligt ved det?
Jeg må indrømme, at jeg har svært ved at forstå det.
Der er selvfølgelig også partier, som har støttet forslaget, og det skal vi kvittere for.
Venstre har sagt, at man støtter, at der er de oplysninger, der skal bruges af Folketingets partier.
De Konservative har gjort det.
SF har gjort det.
Hr. Knud Erik Hansen har sagt nogle ting, der i hvert fald går i retning af, at principielt synes SF også, at de oplysninger skal frem, og det skal vi også kvittere for. Er der så på den ene eller den anden måde nogle problemer med hensyn til offentliggørelse eller med hensyn til, hvad de oplysninger måtte blive brugt til, så synes jeg da, det er noget, vi skal sætte os ned og kigge på her i Folketinget.
Kan vi finde en løsning, der kan tilfredsstille SF og andre partier, der er skeptiske over for, hvordan oplysninger evt. bliver brugt, jamen så lad os da sætte os ned stille og roligt og finde en løsning på det.
Det, der er hovedsagen, er, at vi, som et folketing med respekt for sig selv, kan udøve den parlamentarisk kontrol, så vi kan se vælgerne i øjnene, når der er folketingsvalg, eller at vi ude på møder kan forklare, hvordan vi udøver den kontrol.
Det skal man selvfølgelig kunne gøre med respekt over for de vælgere, som man kommer ud og møder.
Det er klart.
Det er svært for os, når vi ikke kan få de oplysninger, som vi gerne vil have, ligesom det er svært for SF, De Konservative, Enhedlisten og andre partier, der gerne vil udøve en bestemt parlamentarisk kontrol med det, regeringen går og foretager sig.
Og som der er nogle ordførere, der har været inde på også i forbindelse med hr. Henrik Svanes lidt uforskammede indlæg - det syntes jeg det var - kan man spørge: Hvorfor skal vi overhovedet stille spørgsmål til ministrene, hvis det, der er tonen, er, at man ikke kan udøve den kontrol? Hvorfor skal vi overhovedet have forespørgselsdebatter herinde, hvor Enhedslisten godt ved, at det kun er Enhedslisten og måske SF, der vil støtte holdningen til et bestemt spørgsmål på det udenrigspolitiske område?
Jamen det er da, fordi vi skal udøve en parlamentarisk kontrol med landets udenrigspolitik.
Ligeledes skal vi udøve en parlamentarisk kontrol med landets indfødsretspolitik, som der i øvrigt står i grundloven vi skal.
Vi skal faktisk ifølge grundloven meget nøje vurdere hver enkelt ansøger, der skal have dansk indfødsret.
Så jeg har svært ved at forstå den modstand, der måtte være.
Men jeg håber da selvfølgelig, at vi kan finde frem til en løsning, der tilfredsstiller også SF, og så er der jo mulighed for, at der kan blive et flertal i Folketinget, der kan genindføre ordentlige demokratiske og parlamentariske tilstande på det her område.
Lad os prøve at arbejde sammen om det.
Det vil tjene folkestyret godt.