Hans Christian Schmidt (V), 2001-01-11:
Fredag den 1. december 2000 var en god dag for vandmiljøet.
Den dag blev det nemlig bekræftet, at vandmiljøplanen, som vi her i Folketinget vedtog i 1998, virker.
Dengang indgik vi jo en fremadskuende aftale om at mindske risikoen for iltsvind og alger i havet og forurening af grundvand.
Og efter alt at dømme viser den netop offentliggjorte vurdering, at vi er kommet et langt stykke ad vejen. Men nu er det jo ikke os politikere, der har gjort arbejdet.
Vi må jo især sende vore tanker til landbrugets udøvere, der kan være stolte.
Og jeg vil også gerne ved denne her lejlighed bakke fuldstændig op om den anerkendelse, der er udtrykt over for dansk landbrug i dag.
Jeg vil også gerne lade det følge op af et ønske om, at i dag må være vendepunktet i forhold til landbruget, sådan at landbruget igen vil komme til at opleve anerkendelse, både for dets indsats på miljøområdet og for at være en meget kraftig del af samfundets bærere, og at det vil være den anerkendelse, der i debatten fremover vil være det bærende led.
Jeg kan næppe sige det bedre, end det er blevet sagt
flere gange herfra, at det er dem, der har ført an, det er dem, der er gået forrest, det er dem, der har vist, hvordan det skal gøres.
Og det er en dyb anerkendelse, at selv EU nu kopierer dansk landbrug.
Den vil vi gerne være en del af, og vi håber, at det vil bære fremover, og at det vil være det, der vil være rettesnoren. Danmarks Miljøundersøgelser og Danmarks Jordbrugsforskningsinstituts vurdering af Vandmiljøplan II viser, at erhvervet er gået forrest i arbejdet med at forbedre vandmiljøet.
Faktisk mangler landmændene kun at reducere udledningen af kvælstof med 2.500 t pr. år for at nå det oprindelige mål, som er en reduktion på 100.000 t kvælstof om året.
Hvis man skal sætte en finger på noget, så er det jo det, vi har gjort løbende politisk, når vi har vurderet med hensyn til vådområderne.
En af de ting - som vi nu sammen er blevet enige om at ændre - har jo været den måde, man uddelte midlerne, som man skulle bruge til at etablere vådområderne med, nemlig ved at give dem som bloktilskud til amterne.
Det var ikke en god ordning.
Det må man nok sige.
Når vi giver penge til amter, der ikke kan etablere vådområder, så er det jo ikke godt, for så bliver de brugt til alt andet, og det kan være godt nok, men det er ikke godt for miljøet, og det er ikke godt for Vandmiljøplan II. Og derfor er det godt, at de nu bliver tildelt efter de nye regler, efter hvor projekterne bliver gennemført.
Og jeg skal ikke undlade at sige, at vi stadig væk er bekymrede over, at administrationstilskuddet stadig væk følger og gives til amter, som slet ingen projekter har.
Vi har svært ved at se, hvad man skal bruge et administrationstilskud til, når man ingen projekter har.
Det ville da også for os være nærliggende at få ændret. Vi vil også gerne sige, at det sagtens kan være nødvendigt, at vi skal tilføre flere penge.
Vi må jo sige, at et af de store problemer med det her projekt har været, at der ikke har været penge nok til at etablere vådområderne. Så vil vi godt lige knytte lidt an til ammoniakforureningen.
Vi mener, at man går den rigtige vej.
Ifølge tal offentliggjort pr. 1. december er ammoniakfordampningen faldet med 30 pct. fra 1984 til 1999. Det er flot, men derfor skal vi fortsat kigge på problemerne. Og vi er enige i, at man skal sørge for, at der er flydelag på de gyllebeholdere.
Vi er også enige i, at man skal gå ind og vurdere, hvilke andre muligheder man har, her f.eks. at lave en overgangsordning, så vi ikke anvender bredspreder mere.
Men vi vil gerne opfordre til, at man går ind og tager
en dialog med landbruget om det her.
Når vi nu har set resultaterne af, hvad en dialog medfører, så burde det også ligge på den flade hånd at gøre her på ammoniakområdet. Og så vil vi gerne sige: Vi håber, at vores visioner når til, at vi også kan gå ind og kigge på, at gylletanke ikke behøver at ligge inde ved byerne, men kan få lov til at ligge ude på markerne, hvor gyllen skal ud.
Lad os nu se, hvordan det ender, men vi håber, at man har det med i nogle overvejelser.
Det ville i hvert fald forbedre ikke kun landbrugets situation, men også forbedre situationen for de borgere, der bor i landsbyerne.
Og jeg håber, man kan tænke på begge dele på én gang.
Men altså, vi afventer, at vi nu skal i den forhandling.
Det glæder vi os til, og vi synes, at dér vil vi gerne drøfte, hvilke ting der skal justeres, hvilke ting vi skal have op på bordet.
Det tager vi så til den tid.
Men som det ser ud nu, vil jeg gerne gentage, at vi synes, det ser rigtig lovende og godt ud ved midtvejsevalueringen her, og vi håber, at resultaterne vil fortsætte.