runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2006-11-22:
Nu må jeg lige minde hr. Naser Khader om, at vi ikke stemte imod, vi afstod.
Og det gør man præcis i den situation, hvor man siger, der er noget, der tæller for, der er noget, der tæller imod, men det er ikke godt nok.
Det, der talte for, var fordømmelsen af Beit Hanoun, ligesom der jo – det skal vi lige huske her – også er en fordømmelse af raketterne fra Gaza inde i byerne i Israel.
Altså, der bliver også dræbt israelere af raketter, som heller aldrig burde have været affyret ind i civilbefolkningen.
Det går jeg ud fra vi er enige om.
Begge dele bliver fordømt, og begge dele fordømte vi.
Men så var der altså de meget graverende fejl, at kvartetten kommer ned som en underafdeling af et eller andet mærkeligt amfibium, og køreplanen for fred er væk.
Det er jo faktisk den, som Sikkerhedsrådet hidtil har bygget på.
Havde vi accepteret den her, kunne den have været lagt til grund for senere resolutioner, og så kunne man have sagt: Jamen køreplanen for fred er jo væk.
Det havde da været et kæmpe tilbageskridt.
Det er derfor, det ikke var muligt.
Naser Khader (RV), 2006-11-22:
Verden er altså ikke kun de repræsentanter, der er i FN, der repræsenterer mange korrupte styrer.
Der er altså også den arabiske gade.
Det, at man stemmer imod en resolution, der fordømmer drab på civile, gør, at man faktisk sender nogle signaler om, at arabiske liv ikke er noget værd.
Jeg mener faktisk, vi ville have sendt meget stærkere signaler, hvis vi havde stemt for denne resolution.
Jeg er da glad for, at regeringen fordømte handlingen, men jeg mener, at man kunne have fordømt handlingen meget bedre ved at have stemt for resolutionen i Sikkerhedsrådet.
For det, der sker i øjeblikket med Israel, er jo ikke øje for øje, tand for tand, det er jo tand for mange liv.
Og hvor længe skal vi i det internationale samfund se på, at det er tand for mange liv.
Man kunne egentlig godt have stemt for resolutionen, og så kunne man have givet en stemmeforklaring om de ting, man ikke bryder sig om i resolutionen.
Man kunne altså godt have haft nogle forbehold over for de ting, som man ikke bryder sig om.
Så kunne jeg godt tænke mig at vide: Hvad er det egentlig, man havde de største problemer med ved resolutionen?
Per Stig Møller (KF), 2006-11-22:
Nu synes jeg, at hr. Rune Lund skulle prøve at tænke sig lidt om og ikke bruge det sprog.
Det er jo fremgået meget tydeligt, at vi har tænkt meget nøje over det.
Og et er, at vi er enige om fordømmelsen af Beit Hanoun – det vidste enhver, det havde vi gjort offentligt inden – men det kan altså ikke nytte noget, at man i ly af den fordømmelse får nedklassificeret kvartetten og får glemt roadmap’en.
Det kan altså ikke nytte noget som helst.
Det bærer ikke frem mod fred.
Derfor er det det rene sludder, hr. Rune Lund er inde på, når vi nu skal bruge det sprog over for hinanden.
Det var et misbrug af situationen at prøve at få fjernet eller få nedgraderet kvartetten, som faktisk er det vi mener skal bruges.
Og derfor kan jeg ikke stemme for noget, som fjerner kvartetten – det ville være fuldstændig håbløst – eller sætter den ned under en eller anden underafdeling under international community.
Så det er faktisk meget vigtigt, og jeg synes, at hr. Rune Lund tager alt for let på fredsforhandlingerne dernede.
Med hensyn til den uvildige undersøgelse sagde vi i stemmeforklaringen, at Israel er gået i gang med en undersøgelse – vi havde foretrukket, at det var generalsekretæren – men der ville vi ikke lade det punkt ødelægge den mulighed for enighed, der nu var opstået, fordi vi havde fået kvartetten tilbage igen og fået roadmap’en tilbage igen.
Rune Lund (EL), 2006-11-22:
Udenrigsministeren fortsætter jo udenomsforklaringerne.
I den pressemeddelelse, som udenrigsministeren udsendte den 10. november, mente udenrigsministeren – og det kan man jo sige var et ekko af USA’s FN-ambassadør, John Bolton – at teksten var ubalanceret og ikke kritiserede palæstinensisk vold.
Men i den sikkerhedsresolution, der var, stod der, at man skulle stoppe alle voldshandlinger, at man fordømte, at der blev fyret raketter fra Gaza ind i Israel, og der blev opfordret til, at al vold endte.
Det, udenrigsministeren sagde den 10. november, var altså forkert.
Udenrigsministeren prøver med nye bortforklaringer – det har han bl.a. prøvet i Politiken – ved at sige, at Sikkerhedsrådets resolutions krav om en uvildig undersøgelse var uklar.
Men det er da mærkeligt, at udenrigsministeren så mener, at det ikke er noget problem, når der kræves en uvildig undersøgelse af det, der bliver vedtaget på generalforsamlingen den 17. november, som udenrigsministeren lige har stået og rost.
Der står: Requests the Secretary General to establish a fact-finding mission.
Præcis det samme.
Vi kommer igen ind til sagens kerne, som er, at udenrigsministeren desværre har fulgt lige i hælene på USA, ikke har haft en selvstændig politisk holdning til den her resolution, og har undladt at stemme for en resolution, som klokkeklart fordømmer mord på uskyldige civile palæstinensere.
Lad mig sige, at uanset hvilke undskyldninger udenrigsministeren kommer med, er det det billede, der står tilbage, fordi der ikke er nogen gode forklaringer andet end, at udenrigsministeren fejlede og fulgte i halen på George Bush.
Per Stig Møller (KF), 2006-11-22:
Der er sandelig ikke tale om petitesser.
Derfor kan man faktisk ikke tage det let, at man placerede kvartetten som »included«.
Det betød, at man pludselig opfandt et »international community«, som ikke eksisterede, og der inkluderede man så kvartetten.
Nu blev det blevet lavet om til, at kvartetten har lederrollen, som den hidtil har haft.
Nu blev kvartetten i sikkerhedsrådsteksten, som vi var imod, til noget, som var ved siden af alt muligt andet – som en underafdeling af noget, ingen kender.
For hvem er dette »international community«, der handler?
Hvad er det dog for noget at skrive?
Så er det måske Sikkerhedsrådet, der handler?
Men det ville være helt forkert, hvis Sikkerhedsrådet skulle sidde og varetage de løbende forhandlinger med mellemøstparterne.
Det har vi jo præcis placeret kvartetten til at gøre.
Så derfor var det faktisk en meget væsentlig ændring, vi fik der.
Og så vil jeg sige, at vi ikke fulgte i hælene på Bush.
Han stemte imod, hvor vi afstod fra at stemme.
Han stemte også imod, da vi stemte ja.
Så det er det rene sludder.
Vi var sammen med Japan og England og Slovakiet, og Japan og Danmark lagde sig i front for at skifte den stemme, fordi vi havde fået opfyldt nogle af vores væsentlige betingelser.
Og jeg syntes, det var godt, at den arabiske verden lyttede til vores kritik og ændrede deres tekst.
Rune Lund (EL), 2006-11-22:
Næ, min politik er: Ophæv handelsaftalen, når Israel ikke lever op til forpligtelserne om at overholde menneskerettighederne.
Jeg synes, det er et meget godt princip, at hvis der er nogle regler i en aftale, så skal man leve op til reglerne i den aftale, og hvis reglerne ikke bliver overholdt, så må man tage konsekvensen og indgå i en dialog.
Når man har taget den dialog hundrede sytten gange, og der stadig væk bliver myrdet civile palæstinensere hver eneste dag, så må man på et tidspunkt også tage konsekvensen af, at dialogen ikke fører nogen vegne, og så må man opsige handelsaftalen.
Det er det, der er mit argument.
Mit argument går selvfølgelig også ud på at støtte palæstinenserne.
Med hensyn til udenrigsministerens bortforklaringer i forbindelse med den der resolution, som man undlod at stemme for, så fik vi diskuteret det rigeligt under sidste punkt, så det vil jeg lade være ved det.
Men jeg vil gerne lige spørge udenrigsministeren: Når nu udenrigsministeren mener, at man skal indgå i en kritisk dialog med Israel, men har en meget hård og meget håndfast tilgang til f.eks. det palæstinensiske selvstyre, fordi Hamas vandt et valg, hvordan har udenrigsministeren det så med, at Ehud Olmert har lavet en ny ministerrokade, hvor Liebermann er blevet minister, en minister, som kommer fra et ultrahøjreorienteret nationalistisk parti, som bl.a. arbejder for et racerent Israel?
Hvad er lige præcis forskellen på sådan en som Liebermann og de mest fundamentalistiske kræfter inden for Hamas?
Naser Khader (RV), 2006-11-22:
Selvfølgelig skal Israel forsvare sig mod terror, det er der ingen tvivl om.
Jeg mener, at demokratiet forpligter, at man godt kan forvente sig mere af et demokrati end af et ikkedemokrati, og derfor kan man ikke lave denne sammenstilling.
Det, jeg gerne vil spørge ministeren om, er: Hvor langt vil ministeren tillade Israel at anvende overmagt, uden at det har nogen som helst former for konsekvenser eller medfører sanktioner?
Er der en smertegrænse?
Kan vi nå et tidspunkt, hvor vi siger: Nu er vi nødt til at bruge aftalen som instrument for ligesom at stoppe Israels overdrevne brug af vold?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-11-22:
Endnu en gang tak for svaret.
Nu skal vi selvfølgelig være seriøse, og jeg har ingen intentioner om at antyde, at der skulle være en bevidst hemmeligholdelse i den pågældende sag.
Det, der er det interessante, er selvfølgelig, at ministeren siger, at der har været en sløv offentliggørelse – jeg tror, det var den formulering, ministeren brugte – og det var også det, jeg spurgte om før, altså spørgsmål to, som jeg ikke helt fik svar på, nemlig om der så ligger en undskyldning fra ministerens side for, at det er sket.
Det er det ene, og som det andet, måske mere væsentligt, at der så i virkeligheden kan være nogle mennesker, som ikke har været bevidste om, at de kunne søge efter de gældende regler, og derfor godt kan være kommet i klemme, selv om de, der har søgt, selvfølgelig er blevet behandlet efter gældende regler.
Tak for svaret fra ministeren, som jeg fuldstændig ærligt og redeligt betragter som et meget imødekommende svar på det spørgsmål, som jeg havde stillet.
Men bare for at få det skåret fuldstændigt ud i pap vil jeg spørge ministeren: Skal jeg forstå ministerens besvarelse sådan, at for det første medgiver ministeren, at der har været tale om en hemmelig lempelse, så at sige, og for det andet at ministerens svar egentlig var en beklagelse af, at den måde, som systemet har fungeret på ved den udlændingepolitiske portal, »nyidanmark.dk«, ikke har været god nok?
Er det sådan, jeg skal forstå det?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-11-22:
Siden sidste efterår har udlændingemyndighederne taget en række initiativer med det overordnede formål netop at skabe en øget klarhed om regler og praksis på udlændingeområdet.
Integrationsministeriet og Udlændingeservice har bl.a. etableret en fælles brugerorienteret it-portal, som hedder nyidanmark.dk, hvor man kan finde regler om ret til ophold i Danmark og meget mere.
Målsætningen om, at informationerne skal være overskuelige og let tilgængelige, gør, at oplysningerne ikke i alle tilfælde kan være helt fuldstændige og for at kompensere for det, kan den interesserede borger fra hjemmesiden linke sig videre til det relevante stof, ligesom borgeren kan orientere sig yderligere i de praksisnotater, som Integrationsministeriet og Udlændingeservice inden for de seneste år er begyndt at offentliggøre på hjemmesiden.
De rutiner, som skal sikre, at disse målsætninger overholdes, har ikke fungeret, i hvert fald ikke helt så hurtigt, som man kunne ønske i det konkrete tilfælde, som der henvises til i spørgsmålet.
Derfor gennemgår ministeriet og styrelsen nu rutinerne for at sikre, at der fremover sker en hurtigere formidling via den fælles hjemmeside.
Der har ikke været noget forsøg på at holde noget hemmeligt.
Den ændrede praksis er ikke lagt ud så hurtigt på hjemmesiden, som man måske kunne ønske sig.
Men det har altså været sådan, at praksisændringen er trådt i kraft, og i de sager, der måtte have været, har den praksisændring også været i funktion, også selv om ansøgeren ikke har påberåbt sig den.
Så den er trådt i funktion, men den er ikke lagt ud på hjemmesiden, og der har ingen hensigter været om at holde noget hemmeligt.
Men der er gået en måned, nogle få uger, fra praksisændringen er trådt i kraft, til at vi nu står her i dag.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-11-22:
»Idet Jyllands-Posten den 17. november 2006 har offentliggjort, at der endnu en gang har været en hemmelig lempelse af udlændingelovgivningen,
vil ministeren da redegøre for, hvad hun siden sidste efterår har gjort for at sikre, at samtlige praksisændringer på udlændingeområdet offentliggøres og annonceres på ministeriets hjemmeside og generelt?«
Jeg vil sådan set bare gå direkte til spørgsmålet uden nogen nærmere begrundelse.
Spørgsmålet lyder: Idet Jyllands-Posten den 17. november 2006 har offentliggjort, at der endnu en gang har været en hemmelig lempelse af udlændingeloven, vil vi gerne bede ministeren om at redegøre for, hvad hun siden sidste efterår har gjort for at sikre, at samtlige praksisændringer på udlændingeområdet løbende offentliggøres og annonceres på ministeriets hjemmeside og generelt?
John Dyrby (S), 2006-11-22:
»Kan ministeren oplyse, hvornår de 200 årsværk, ministeren har lovet til inddrivelsesområdet i SKAT, forventes at være fuldt implementeret og funktionsdygtigt?«
Skriftlig begrundelse
Ministeren bemærkede som svar på spørgsmål nr. S 756 den 15. november 2006: »Jeg vil gerne fremhæve, at det, der er vigtigt for mig, det er, at vi får styr på inddrivelsen, at vi opprioriterer inddrivelsesområdet med 200 årsværk ...«
Spørgeren ønsker yderligere oplysninger om disse 200 årsværk.
Per Stig Møller (KF), 2006-11-22:
Det kan jeg sige ganske kort.
Der er ikke nogen, der prøver at udslette Usbekistan, men der er altså, som jeg har sagt flere gange i dag, to meget stærke militante bevægelser uden for regeringskontrol, som truer Israels eksistens og i sommer udløste en krig.
Og med Usbekistan har vi jo præcis også haft held med vores politik, idet vi nu altså har fået gennemtrumfet, at der skal gøres en stærkere indsats for menneskerettighederne i Usbekistan.
Så også der har vores politik altså virket.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Rune Lund (EL), 2006-11-22:
Nu er det jo sådan, at det ikke er helt fremmed for EU at opsige handelsaftaler med andre lande, hvis der foregår overgreb mod menneskerettighederne.
Vi har jo med hensyn til Usbekistan set, at EU har opsagt en handelsaftale, fordi Usbekistan ikke kan overholde menneskerettighederne, fordi der foregår overgreb mod menneskerettighederne.
Per Stig Møller (KF), 2006-11-22:
Det er ikke blevet fortalt, for det er ikke regeringens politik at komme med sanktioner.
Det har jeg også sagt i Nævnet flere gange.
Israels økonomi er ikke afhængig af turisme fra Europa, så hvis Israel alene skulle tage hensyn til pengepungen, ville der have været ført en anden politik.
Israel er i en eksistenskamp, og derfor tror jeg ikke, at sanktioner overhovedet ville hjælpe.
Det er en dialog, en forståelse for deres ret til selvforsvar, en forståelse for, at de lever med to bevægelser, der prøver at udslette dem, og som rigtigt nok har fået større indflydelse.
Jeg tror, hr. Khader er enig med mig i, at Israels måde at agere på også har givet dem større tilslutning i Libanon og i Gaza.
Så vi advarer mod den politik, de har, men sanktioner tror jeg ikke har nogen som helst virkning, og derfor har jeg heller ikke truet med dem.
Man skal ikke true med noget, man ikke vil lave.
Naser Khader (RV), 2006-11-22:
Det er jo det, vi er gode venner med Israel, og derfor skal vi benytte os af disse gode relationer til at fortælle dem, hvad vi mener uden omsvøb.
Har de fået at vide, at hvis de bliver ved med en overdreven gengældelsesstrategi, så kan der komme et tidspunkt, hvor vi er nødt til at bruge sanktioner?
Er det blevet fortalt?
Kristian Jensen (V), 2006-11-23:
Jeg tror, det vil være lidt for kompliceret at komme ind på regelsættet omkring import- og afgiftsberigtigelse i sin fulde længde her.
Det, vi ser, er desværre, at nogle importerer erhvervsmæssigt uden at betale afgift, og det er den illegale handel, som vi gerne vil gøre mindre attraktiv med det her lovforslag, og som vi gerne konsekvent vil sætte en stopper for med de tiltag, som regeringen har gennemført under overskriften »Fair play«, hvor vi med kontrol og skærpede bøder er med til at sikre, at der slås hårdere ned på dem, der snyder.
Poul Erik Christensen (RV), 2006-11-23:
Tak for velvilligheden omkring det.
Hvis det nu ikke lykkes, så vil jeg godt høre om en anden mulighed, som er meget, meget mere besværlig.
Det er jo således, at den pågældende, der køber dåserne i supermarkedet i Tyskland, jo underskriver sig som værende importør.
Er det så ikke således, at hvis man er importør, skal man dermed også pålægges en emballageafgift, idet man importerer varen over den danske grænse, eller er der en undtagelse, som gør, at dette ikke er muligt?
Jeg vil godt spørge skatteministeren om den tyske kreativitet omkring emballageafgiften.
De ganske få øre, som man nu nedsætter sodavandsafgiften med, bevirker jo altså ikke, at man dermed stopper den specielle jyske disciplin at køre til grænsen og fylde sin trailer op.
Men hvis man kunne få gjort noget ved det reelle problem, det, der virkelig er nogle penge i, nemlig emballageafgiften, så ville man helt anderledes gøre det mindre attraktivt at køre derned.
Jeg vil godt høre, hvordan skatteministeren mener det kunne gøres, og om der eventuelt er noget at gøre ved det.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2006-11-23:
Enhedslisten kan også støtte, at man indfører pant på emballagen.
Den del af forslaget er vi rigtig glade for, og vi så gerne, at det her forslag blev delt op i to, for der er to ting i forslaget, som peger i hver sin retning.
Det håber vi at ministeren vil være åben for, så vi kan få det bredest tænkelige flertal bag den ene del af forslaget.
Den anden del af forslaget om at sætte mineralvandsafgiften ned er vi til gengæld arge modstandere af.
Og så tror jeg i virkeligheden ikke, at man behøver at line flere argumenter op, for det er netop derfor, det er en dårlig idé at sænke mineralvandsafgiften.
Wednesday, February 7, 2007 12:44 PM kan hverken SF eller Enhedslisten støtte forslaget.
John Dyrby (S), 2006-11-23:
Jeg vil godt starte med at sige tak for, at ministeren er positivt indstillet over for at dele forslaget op.
Det synes jeg klæder regeringen, og det klæder ministeren.
Tak for det.
Så vil jeg godt bede om ministerens kommentarer til de eksperter, der har været ude at sige, at der altså er en sammenhæng mellem prisen på sodavand i Danmark og fedmen blandt børn.
Jeg kan se nu, at ministeren også er blevet bedt om at svare på et lignende spørgsmål af sundhedsministeren, derfor synes jeg, det er interessant at høre, hvad skatteministeren synes om det problem.
Det kan godt være, at jeg misforstod ministeren, men viser tallene netop ikke, at hvis der ikke er nogen afgift, er forbruget højere?
Ja, undskyld!
Det er muligt, at jeg helt har misforstået det, men kunne jeg så ikke bede ministeren præcisere, hvad sammenhængen er?
M022S14881543tojo.fm Page 1531 Wednesday, February 7, 2007 12:44 PM
Kristian Jensen (V), 2006-11-23:
Andelen af børn på 11 år med et dagligt læskedrikforbrug er i Danmark 7 pct., det vil sige, at 7 pct. af de danske børn på 11 år drikker læskedrikke dagligt.
I Sverige drikker 9 pct. og i Tyskland 27 pct. af børnene på 11 år læskedrikke hver dag, og hverken i Sverige eller Tyskland er der nogen læskedrikafgift.
Det tilsvarende mønster gælder for de 15-årige, tallene er blot anderledes, men det er klart, at der ikke er nogen sammenhæng mellem afgift og forbrug til stede – i hvert fald ikke i international, i WHO-sammenhæng, skal jeg lige præcisere.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-11-23:
I Venstre er vores udgangspunkt, at personer og virksomheder skal betale den korrekte skat, hverken mere eller mindre, og det er jo et rigtig godt princip.
Enhver skal betale den skat, vi som lovgivere har pålagt den pågældende.
Der skal ikke betales for meget, men der skal selvfølgelig heller ikke betales for lidt.
Desværre er der jo ikke altid enighed mellem myndighederne og borgerne eller virksomhederne om, hvad den korrekte skat måtte være, og derfor er det af og til nødvendigt, at uvildige træffer en beslutning.
Regeringen har allerede gjort meget for at sikre en bedre retsstilling og mere retssikkerhed for borgerne på skatteområdet, herunder princippet om, at det ikke skal koste borgerne noget at få medhold i en skattesag.
I Venstre ønsker vi, at borgernes retssikkerhed skal styrkes i skatteankenævnssager.
I dag kan der foretages udenretligt syn og skøn under behandlingen af sager i Landsskatteretten og i Skatterådet, men ikke i sagerne ved skatteankenævnet.
En tidligere brug af syn og skøn kan medvirke til, at en sag kan afsluttes hurtigere og på et så oplyst grundlag som muligt, og det kan bidrage til, at ingen borgere af økonomiske grunde afskæres fra at anmode om syn og skøn.
Forslaget sikrer, at ligesom det i dag er muligt for Landsskatteretten og Skatterådet at bestemme, at udgifter til syn og skøn skal godtgøres fuldt ud, skal det også være tilfældet for syn og skøn, som foretages i forbindelse med sagers behandling i skatteankenævnet.
Ved at give mulighed for at benytte syn og skøn ved skatteankenævnet sikres retssikkerheden, og det ser vi naturligvis med stor tilfredshed på i Venstre.
Forslaget er en del af finanslovaftalen, og Venstre kan ikke kun derfor, men også med de begrundelser, jeg her har fremført, støtte forslaget.
John Dyrby (S), 2006-11-23:
Jeg synes egentlig, at Venstres ordfører gjorde glimrende rede for det, der er indeholdt i lovforslaget.
Men selve lovforslagets indhold blev der sådan set gjort fair rede for.
Specielt med hensyn til retssikkerheden synes vi også, at forslaget forbedrer de forhold, vi kender i dag, så vi kan støtte lovforslaget.
Mikkel Dencker (DF), 2006-11-23:
Det er jo rigtig mange gode ting, der bliver gennemført med finansloven for 2007, og her står vi altså med det tredje lovforslag i rækken af implementeringer af finanslovaftalen mellem Dansk Folkeparti og regeringen.
Lovforslaget indfører mulighed for anvendelse af syn og skøn i sager, der behandles i skatteankenævnene, og det er jo en væsentlig styrkelse af retssikkerheden, at en klager, som får sin sag behandlet i skatteankenævnene, nu får mulighed for det.
Hidtil har retten til det været forbeholdt sager, der blev behandlet i Landsskatteretten eller Skatterådet, og det har selvfølgelig begrænset antallet af sager, hvor det har været brugt, i og med at ikke alle har mulighed for eller råd til at føre en sag videre til Landsskatteretten.
Det er en betragtelig styrkelse af den enkelte borgers retssikkerhed, og vi støtter naturligvis lovforslaget.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-11-23:
Som tidligere ordførere har været inde på, bliver der nu mulighed for anvendelse af syn og skøn i sager ved skatteankenævnet, fuldstændig parallelt med at man i dag kan få det ved Landsskatteretten.
Det er selvfølgelig rigtig godt, at der allerede er mulighed for syn og skøn her, så man ikke behøver at køre sagen videre til Landsskatteretten for at få mulighed for syn og skøn.
Derudover kan udgiften til behandling ved skatteankenævnet fremover godtgøres, sådan som tilfældet er i dag for behandling ved Skatterådet og Landsskatteretten, og det er selvfølgelig for at sikre en ensartet retslig behandling af folk, uanset hvordan deres økonomi ser ud.
Det mener vi fra konservativ side er en betydelig, væsentlig og vigtig styrkelse af retssikkerheden, for det skal naturligvis ikke være økonomiske forhold, der afholder en fra at nå frem til, hvilken skat man retmæssigt skal betale.
Det er naturligvis sådan, at enhver skal betale den skat, man nu engang skal betale – hverken mere eller mindre.
Hvis man er af den klare overbevisning, at det er for meget i forhold til det, man selv har regnet sig frem til, skal der selvfølgelig være lige og fri adgang til at få sagen prøvet, så den enkelte borger føler, at retssikkerheden er blevet håndhævet, og at man har haft en fair chance for at komme hele vejen igennem systemet og få vurderet, om man betaler den rette skat.
Derfor kan vi varmt støtte forslaget.