runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2005-04-06:
Nej, det kan jeg faktisk ikke, for EU-landene eksporterer våben i dag ...
Medlemmet reagerer, før jeg overhovedet har svaret, det er, som om medlemmet ved, hvad jeg vil svare, men lad mig nu først få lov til at svare.
Det er rent faktisk sådan, at EU ...
– Skal vi blive ved?
– Det er rent faktisk sådan, at EU allerede i dag sælger våben til Kina.
Det er sket uden for de spilleregler, vi arbejder med, men det er måske trods alt bedre at have spilleregler frem for ikke at have spilleregler.
Når det drejer sig om menneskerettighedssituationen, vil jeg godt understrege over for hr. Rune Lund, at den danske regering ikke har bedt om at få ophævet embargoen.
Danmarks regering er ikke initiativtager i det spørgsmål, men Danmarks regering har hele tiden påpeget menneskerettighedssituationen.
Vi har nogle gange vendt det på hovedet, og den danske regering har hele tiden sagt, at hvis det overhovedet skal kunne drøftes, skal der ske fremskridt på det, der hedder adfærdskodeksen, dvs. hvordan man må sælge våben, og hvordan gennemskueligheden og gennemsigtigheden skal være, og der skal ske fremskridt på menneskerettighedsområdet.
Lad mig så nævne nogle af de fremskridt, der er sket, siden drøftelserne startede i 2003.
Et fremskridt er, at menneskerettighederne og respekten for privat ejendom nu er indskrevet i Kinas forfatning.
Kina har også – nu kan jeg ikke nå mere i denne omgang, men der kommer et nye spørgsmål er jeg klar over – indbudt FN til at besøge landet og vurdere menneskerettighedssituationen, så man må trods alt sige, at 2005 ikke er 1989.
Rune Lund (EL), 2005-04-06:
I Enhedslisten undrer vi os lidt over hele denne diskussion, for man skal jo huske, at våbenembargoen mod Kina blev indført på grund af nogle meget alvorlige brud på menneskerettighederne tilbage i tiden, og de brud på menneskerettighederne fortsætter i dag.
Det har gentagne gange været dokumenteret af f.eks. Human Rights Watch og Amnesty International, at der er store og massive problemer med menneskerettighederne i Kina, så alene af den grund synes vi faktisk, det er mærkeligt, at man begynder at snakke om at ophæve våbenembargoen.
Oven i det kommer så denne antiløsrivelseslov, som kun gør tingene værre, og som gør, at det er et meget uheldigt signal, at man i denne situation diskuterer, hvorvidt der skal ske en ophævelse eller ej.
Jeg vil egentlig gerne stille udenrigsministeren et spørgsmål.
Der blev sagt, at ophævelsen af våbenembargoen ikke skal føre til øget våbeneksport til Kina, hverken kvantitativt eller kvalitativt, jamen er det så ikke supernemt?
Vi kan jo løse problemet ved overhovedet ikke at ophæve våbenembargoen.
Så bliver der ikke solgt flere våben til Kina, så bliver der ingen våbeneksport, hverken kvantitativ eller kvalitativ.
Kan ministeren ikke bekræfte, at det forholder sig sådan?
Søren Espersen (DF), 2005-04-06:
Jamen jeg beder ikke om, at der bliver brudt nogen fortrolighed.
Jeg har bare bedt ministeren bekræfte, at et stort set enigt Folketing er modstander af at ophæve våbenembargoen mod Kina.
Jeg vil egentlig godt gå lidt videre og spørge, om udenrigsministeren ikke kan forstå, at der i befolkningen er undren over, at man ikke bare gør det, og i forlængelse heraf vil jeg spørge: Er det virkelig EU, der overvejer at ophæve våbenembargoen?
Er sandheden ikke, at det i virkeligheden er præsident Chirac, der overvejer at ophæve våbenembargoen?
Er vi ikke kommet så langt, at det ikke længere er EU-politik, vi snakker om, men Chiracpolitik, og at der i EU er bred modstand mod den?
Per Stig Møller (KF), 2005-04-06:
Det er jo klart, at Kina ser ud til at have gjort tingene vanskeligere for sig selv med den lov.
Den stemning for at ophæve våbenembargoen, som siden december 2003 har været fremherskende i større og større kredse af EU, er jo kølnet noget, og det er næppe uden forbindelse med, at man har gennemført denne antiløsrivelseslov, vi talte om lige før.
Det vil sige, at Kina for så vidt allerede har mærket reaktionerne og er blevet trukket et skridt tilbage.
Men når der i EU har været en stigende opfattelse af, at tiden er løbet fra våbenembargoen, skyldes det, at siden den blev indført, har EU jo søgt at etablere et strategisk partnerskab med Kina.
Mange EU-lande og Kina selv henviser til, at våbenembargoen er et instrument, som ikke rigtig rimer med strategisk partnerskab, men et instrument, man bruger over for lande som Burma, Sudan og Zimbabwe, og den kategori hører Kina jo ikke til.
Jeg vil godt understrege, at EU ikke ønsker, at en ophævelse af våbenembargoen skal føre til en stigning i våbeneksporten til Kina.
Dette er klart udtrykt i erklæringen fra Det Europæiske Råd fra december 2004, hvor det hedder: »Resultatet af en beslutning må ikke være en øget våbeneksport fra EU-medlemsstaterne til Kina hverken med hensyn til kvantitet eller kvalitet.«
Endelig har EU markeret, at der ønskes forbedringer på menneskerettighedsområdet, og det er den danske regering jo enig i.
Vi har i forhandlingerne hele tiden lagt vægt på at opnå en styrkelse af EU’s adfærdskodeks for våbeneksport, og som forhandlingerne står, ser det altså ud til, at vi får en sådan styrkelse af adfærdskodeksen for våbeneksport, og det betyder en generel styrkelse, som vil gælde al våbeneksport.
Hvad angår den sidste del af spørgsmålet, altså hvordan Danmark vil agere, når sagen på et eller andet tidspunkt måtte blive taget op til beslutning i EU, er det jo spørgeren fuldstændig bekendt, at der er givet et fortroligt forhandlingsmandat i Folketingets Europaudvalg.
Det ville altså være fuldstændig utilstedeligt, hvis jeg stod her og brød den fortrolighed, der er besluttet i Folketingets Europaudvalg.
Søren Espersen (DF), 2005-04-06:
Det er lidt i forlængelse af det, vi lige har talt om.
Jeg ved jo, at et stort set enigt Folketing er modstander af at ophæve våbenembargoen, så jeg vil spørge ministeren, om han vil bekræfte, at regeringen vil være parat til at gå enegang i EU i denne sag, hvis det bliver nødvendigt.
»Vil regeringen om nødvendigt gå enegang i EU, såfremt EU – mod Danmarks ønske – beslutter sig til at ophæve våbenembargoen over for Kina?«
Per Stig Møller (KF), 2005-04-06:
Jeg synes heller ikke, at Kina burde have vedtaget – under ingen omstændigheder – den lov og slet ikke, efter at Taiwan droppede sin folkeafstemning om taiwansk suverænitet.
Derfor burde den også være standset fra den anden side.
Men den 14. marts udsendte EU-formandskabet en fælleserklæring, hvor EU opfordrer begge parter til at afstå fra ensidige tiltag, der kan øge spændingen i Taiwanstrædet, og det vil altså sige også afstå fra at anvende denne lov.
I stedet opfordres Kina og Taiwan til at udvikle konkrete initiativer, der kan bidrage til etablering af dialog og gensidig forståelse.
Det er jo vejen frem at sige: Der er ingen fremtidsmuligheder i at true med krig og udløse krig i Taiwanstrædet fra nogen af siderne, men tværtimod må I øge jeres samkvem og have den politiske dialog, og hvis I vil genforenes en skønne dag, så må det ske på basis af en aftale på lige fod mellem begge parter.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Skaarup (DF), 2005-04-06:
Jeg vil stille udenrigsministeren et uddybende spørgsmål.
Det kender vi jo fra forskellige internationale konfliktområder, at hvis den ene part bare tager selv og bliver ved med at tage selv og ingen gør noget ved det, ja, så fortsætter det, og hvad er så det næste?
Det er derfor, jeg efterlyser svar på følgende: Kan udenrigsministeren ikke svare på, hvad man fremover vil gøre?
Hvilke muligheder har man for at blokere for den der lov?
For de provokationer, som eventuelt har været fra taiwansk side, er, som udenrigsministeren er fremme med, taget af bordet.
Nu mangler vi så, at den kinesiske lov også bliver taget af bordet.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-06:
Der foregår jo, som hr. Skaarup ganske rigtigt er inde på, en dialog på baggrund af den artikel.
Der er jo altså gode artikler, jeg nævnte den gode artikel omkring samarbejdet, som svarer til, hvad begge regeringer arbejder på: øgede folkelige kontakter og økonomiske kontakter på tværs af strædet.
Det er Taiwan jo også stærkt interesseret i.
Taiwan har meget, meget store indtægter i kraft af samarbejdet med erhvervslivet i Kina.
Men det, der er tale om her, er, at vi selvfølgelig har sagt, at det ikke er befordrende.
Det har vi sagt igennem EU, som jo har talt på vores alle sammens vegne.
Vi har sagt, at der ikke må være krig på tværs af strædet, og at den genforeningsproces, der er tale om fra begge sider, må foregå fredeligt ad forhandlingsvejen.
Og der er det jo for så vidt positivt, at der står i den samme lov, at disse forhandlinger skal ske på lige fod.
Det er første gang, jeg har set, at man taler om, at det skal være på lige fod, men det kan være, fordi jeg har overset noget.
Men jeg synes faktisk, det er et skridt i den rigtige retning at sige, at det skal være på lige fod.
Det har vi kritiseret i EU, det har USA kritiseret og kaldt det ikke hjælpsomt osv.
Men Kina forklarer jo så, som man kan se af medierne – jeg tror, det er Herald Tribune eller Financial Times, der har en artikel om det i dag – at der jo ikke er noget nyt i denne her lov, og det er der heller ikke.
Der er ikke noget nyt i denne lov, for alt det har været sagt i forvejen.
Det eneste nye er, at det er en lov, men den politik var hele tiden markeret.
Så jeg synes faktisk ikke, at man skal overdrive det.
Man skal heller ikke undervurdere, at den taiwanske præsidents retorik og bebudelse om en folkeafstemning måske nok er baggrunden for, at kineserne har reageret ved at sætte det lovarbejde i gang.
Nu har Chen så stoppet det der, og der er så den kinesiske lov løbet videre.
Men der er altså tryk og modtryk, og der er provokation og modprovokation, og vi opfordrer til, at man dæmper det ned.
Søren Espersen (DF), 2005-04-06:
Jeg kan forstå, at der er enighed om, at vi meget gerne vil være på linje med de andre EU-lande, og det har jeg selvfølgelig også forståelse for.
Men er der ikke også en bred enighed om, at man meget gerne vil være på linje med det, som foregår i NATO-regi?
I den forbindelse tænker jeg på USA, og jeg vil derfor bede ministeren bekræfte, at der har været henvendelser fra den amerikanske regering til den danske regering, hvor man udtrykkeligt har bedt om, at våbenembargoen ikke bliver ophævet.
Som jeg også tidligere var inde på, vil jeg også gerne bede ministeren bekræfte, at i og med at USA har garanteret Taiwans sikkerhed, kan det blive USA’s 7. Stillehavsflåde, vi i givet fald kommer til at bruge EU’s avancerede våben mod, og det synes jeg også er et problem.
Det er fint nok, at man søger enighed i Europa, men hvad med USA?
Hvad er ministerens kommentar til det?
Rune Lund (EL), 2005-04-06:
Jeg har meget svært ved at se, hvor de forventninger til Rusland er, altså hvad de bunder i, at de i virkeligheden ikke bare er den rene forestilling uden nogen som helst konkret forbindelse med virkeligheden.
Jeg må sige, at udenrigsministeren på det her punkt i hvert fald overhovedet ikke er enig med Human Rights Watch, altså menneskerettighedsorganisationen Human Rights Watch, som så sent som i slutningen af marts måned udgav endnu en rapport om de helt og aldeles rædselsfulde menneskerettighedskrænkelser og overgreb mod menneskerettighederne, som foregår i Tjetjenien.
Så jeg vil da spørge udenrigsministeren, om udenrigsministeren i virkeligheden ikke er mere enig i, at det forholder sig sådan, som det har gjort tidligere, nemlig sådan som udenrigsministeren tidligere på en hjemmeside har formuleret det: Spørgsmålet er i øvrigt, om ikke den russisksovjetiske behandling af de kaukasiske folk i realiteten ligner nazismens biologisk begrundede folkemord til forveksling.
Er det i virkeligheden ikke det, der er tale om?
Eller mener udenrigsministeren lige pludselig noget andet, fordi han i dag er udenrigsminister og ikke mener det, som udenrigsministeren mente, da udenrigsministeren ikke var udenrigsminister?
Per Clausen (EL), 2005-04-06:
Baggrunden for det her spørgsmål er jo, at familie- og forbrugerministeren gentagne gange har givet udtryk for vigtigheden af det område, som handler om fødevaresikkerhed og forskning i fødevarer.
Jeg synes bare, at der er opstået en lille modsætning mellem det, som ministeren siger, og så det, der er sket under den nuværende regering – det er jo ikke så meget under den nuværende minister, men under denne her regering.
Vi kan konstatere to ting: Hvis vi kigger på det, man kunne kalde bevillingerne til Fødevarestyrelsen, er de faldet støt i denne her regerings tid.
De er faldet støt siden 2003, og vi kan også se, at det er hensigten, at de skal fortsætte med at falde, det er i hvert fald det, der ligger i budgetoverslagstallene.
Jeg synes faktisk, at det er et meget stort fald, vi har set, og det er også et stort fald, vi vil få at se i de kommende år, hvis der ikke gøres noget.
Samtidig har vi set, hvordan Danmarks Fødevareforskning er kommet i en akut økonomisk krise.
Derfor vil jeg gerne høre, hvad ministeren har tænkt sig at gøre for at rette op på denne her situation.
Forslaget fra styrelsen går ud på at tilrettelægge den administrative opgavevaretagelse bedre, at begrænse antallet af laboratorier og at forenkle ledelsesstrukturen.
Derigennem vurderer Fødevarestyrelsen, at de vil kunne spare ca. 37 mio. kr. om året.
Af disse 37 mio. kr. falder de knap 32 mio. kr. på det bevillingsfinansierede område, og de resterende 5-6 mio. kr. vedrører det brugerfinansierede område.
Det er vel at mærke effektiviseringer, der foreslås gennemført på en sådan måde, at det nuværende niveau for fødevaresikkerheden bevares.
Det er jo faktisk et glædeligt budskab, for det betyder, at vi i virkeligheden kan få det samme for færre penge ved at gøre tingene bedre, og det skal vi jo altid tilstræbe.
Så er det også sådan, som det er spørgeren bekendt, og som spørgeren også netop har nævnt, at regnskabet fra Danmarks Fødevareforskning for 2004 desværre viser et betydeligt merforbrug i forhold til det forventede.
Der arbejdes i øjeblikket på en handlingsplan for, hvordan institutionens virksomhed kan tilpasses de økonomiske rammer, som gælder for institutionen.
Fødevarestyrelsens forslag til en ny struktur og handlingsplanen for Danmarks Fødevareforskning vil så indgå som en del af grundlaget for de drøftelser, regeringen her i foråret skal have om bevillingerne fra 2006 og frem.
Regeringens forslag til bevillinger for Fødevarestyrelsen og Danmarks Fødevareforskning vil så fremgå af forslaget til finanslov for 2006. Men uden at foregribe begivenhedernes gang kan jeg forsikre spørgeren om, at fødevaresikkerhed og fødevaresundhed fortsat har en høj prioritet i regeringen.
Rune Lund (EL), 2005-04-06:
Ja, det har hr. Rune Lund.
Han står her med en appel fra 54 ud af 141 parlamentsmedlemmer fra Litauens parlament inklusive Landsbergis, den tidligere præsident og frihedshelt fra Litauen, som, så vidt jeg er orienteret, har meget mere forbindelse med udenrigsministeren.
Og de har jo gjort det, at de f.eks. har sendt en appel, hvor de fordømmer mordet på præsident Maskhadov og beder om, at hans lig bliver udleveret.
Det er jo en måde at sætte pres på.
Var det et initiativ, som udenrigsministeren ville tage her i det danske Folketing, at vi skriver under på en appel til den russiske regering om, at liget af Maskhadov bliver udleveret til hans familie, så vi bl.a. kan se via en obduktion, hvordan han rent faktisk er blevet myrdet?
Jeg vil sige, at for Enhedslisten er der ikke forskel på, om et folkemord blev begået for 5 år siden eller i dag.
Folkemord er folkemord.
Sådan er det, uanset hvornår det blev begået.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-06:
Jeg er glad for, at justitsministeren bekræfter, at det rent faktisk inden for Schengensystemet har været muligt for to EU-statsborgere at rejse fra Paris til København under navnene Fætter Højben og Anders And.
Jeg tror også, at justitsministeren må vide, at sådanne navne ikke vil være i overensstemmelse med hverken dansk eller europæisk navnelov at påberåbe sig, hvorfor man vel må kunne sige, at det er en eller anden form for fiktion.
Finder ministeren så ud fra den betragtning, at Schengeninformationssystemet sådan set sikrer os imod de eventuelle terrorister fra den islamiske verden, som vi ved ønsker at omstyrte den model, vi nu engang har her?
Kunne man ikke forestille sig, at Osama bin Laden også kunne finde på at kalde sig måske Rip eller Rap eller Rup og så på den måde kunne rejse fuldstændig frit, ligesom journalisterne på Ekstra Bladet altså har gjort det?
Lene Espersen (KF), 2005-04-06:
Jeg vil sige til hr. Morten Messerschmidt, at det vel er hr. Morten Messerschmidt bekendt, at hr. Morten Messerschmidt har stillet et spørgsmål om præcis det her i Folketinget, og det bliver naturligvis besvaret.
Det, jeg har sagt til hr. Peter Skaarup, og anledningen til, jeg kom herop igen, var sådan set, at hvis man læser forespørgselsteksten, så var den første besvarelse, jeg gav, synes jeg selv, meget fyldestgørende i forhold til det, der blev spurgt om, men hr. Peter Skaarup brugte meget tid på det, der stod i Ekstra Bladet for nogle måneder siden, og der synes jeg, det rigtige var at sige, at i forhold til, hvad jeg har fået at vide – nu har vi talt om politimesteren i Nykøbing Falster og grænsepolitiafdelingen dernede – er det billede, som Ekstra Bladet gav i den sag, altså ikke et retvisende billede af, hvordan politiet ser på sagen.
Og jeg har tillid til, at når politimesteren giver udtryk for, at der er et godt samarbejde, og at man målrettet går efter de busser, hvor der er udlændinge om bord, så forholder det sig også sådan.
Jeg står ikke og kritiserer nogen dagblade generelt for deres journalistik, men jeg siger, at i den konkrete sag har jeg ikke efter at have fået en redegørelse fra politimesteren anledning til at sige andet, end at situationen forholder sig anderledes end det, man kunne få indtryk af, når man læste Ekstra Bladet.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-06:
Det er jo sådan, at EU’s nye mantra bygger på, at det skal være et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, og jeg kan sådan set forstå, at justitsministeren er enig i, at sådan skal det være, og ethvert faktum, som måtte modstride det ønske, ser man sådan bort fra.
Skal det forstås sådan, at ministeren mener, at når Ekstra Bladet f.eks. skriver, at Ekstra Bladets journalister har været i stand til på en billet at rejse under navnene Anders And og Fætter Højben fra Paris til København, jamen så har det simpelt hen ikke fundet sted?
Det er noget, man har fundet på, det er fiktion – eller hvordan skal vi forstå det, som ministeren siger?
For hvis det er tilfældet, så er der vel også noget med presseansvarlighed, som justitsministeren vel i et eller andet omfang også burde koncentrere sig om.
Lene Espersen (KF), 2005-04-06:
Det, jeg vil sige, er, at i de sager, hvor det drejer sig om kontrollerede leverancer, det er jo typisk, hvor narkoen kommer fra Nordafrika eller kommer ind via Spanien eller Portugal med fly til Europa, er det altså den kloge strategi.
Det er en klog strategi, når det gælder de leverancer, man ved kommer.
Vi har et fremragende politisamarbejde med de andre europæiske lande, og det medvirker jo til, at man kan følge ulovlighederne hele vejen til endemålet.
Men det er da klart, at det selvfølgelig ikke kan stå alene.
Der er jo ikke kun kontrollerede leverancer i Danmark; der er jo også folk, der bliver snuppet i lufthavnen og alle mulige andre steder ...
Kim Christiansen (DF), 2005-04-06:
Jeg er ikke helt enig med justitsministeren i, at besvarelsen skulle være fyldestgørende.
Det, vi har fået, er en belæring om indholdet af Schengenaftalen, og den kan vi sådan set læse os til flere steder.
For ikke at få det samme svar, som de øvrige har fået, vil jeg så spørge ind til noget helt andet, og det er bl.a. om narkoen.
For den taktik, man åbenbart har valgt med at følge narkoen helt frem til bagmændene – for det første er der mange led, inden den når selve bagmanden, så det er stadig væk småfisk, man fanger – lykkes åbenbart heller ikke i alle tilfælde, for det danske narkomarked flyder med narko i en udstrækning, som ikke er set tidligere, så et eller andet er der jo rivende galt med vores grænsekontrol, for der har aldrig været så meget narko i fri handel i Danmark, som der er i øjeblikket.
Og det vil jeg da gerne spørge ministeren hvad man har tænkt sig at gøre ved.
Lene Espersen (KF), 2005-04-06:
Jeg kan svare, ligesom jeg gjorde til hr. Peter Skaarup før, at vi selvfølgelig har spurgt de ansvarlige, hvordan status var, og hvad man har gjort, og det er det, jeg har sagt.
Det mørkebillede, som nogen vil tegne, er ikke et rigtigt billede af den faktiske situation.
Der bliver faktisk gjort rigtig meget.
Der er f.eks. et godt samarbejde mellem Eurolines, som har været meget fremme i medierne, og grænsepolitiafdelingerne, og der bliver rent faktisk både stoppet busser, tog og alle mulige andre, men man gør det naturligvis på en intelligent måde, hvor man vælger dem ud, hvor man tror på, at man kan få nogle – i gåseøjne – fisk i nettet.
Det er jeg naturligvis meget tilfreds med.
Men det er selvfølgelig et område, man løbende skal følge, så man har en sikkerhed for, at tingene bliver gjort så godt som muligt, og det har jeg tillid til at de bliver.
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-04-06:
Det glæder os da i Dansk Folkeparti, at justitsministeren har stor interesse i, at vi har ordnede trafikforhold for de busser, der kører ind i landet.
Nu nævnte ministeren selv, at man jo ikke skulle tro på alt, hvad der står i Ekstra Bladet, og det kan jeg da kun give ministeren ret i, men den 28. december var ministeren i Ekstra Bladet citeret for at sige, at nu ville man gøre noget ved den menneskesmugling, som foregik primært med arabere via busser fra Frankrig til Danmark.
Der kunne jeg da tænke mig at spørge, om ikke det er noget, som har betydet, at der er sat noget i gang inden for det her område?
Lene Espersen (KF), 2005-04-06:
Jeg vil sige til hr. Peter Skaarup, at efter den avisomtale syntes jeg som ansvarlig minister, at det, jeg måtte gøre, var at sige, at jeg gerne ville have en sikkerhed for, at kontrollen virker, som den skal.
Det, jeg kan se her, er i hvert fald, at jeg nu har fået et svar tilbage fra Politimesteren i Nykøbing Falster, at for så vidt angår Nykøbing Falster og Nakskov og grænsepolitiafdelingen der, så har der ikke været noget problem.
Men det er klart, at jeg ikke har andet end en interesse i, at tingene fortsætter med at være velfungerende, og hvis det viser sig, at der er nogle steder, hvor der ikke har været en tilstrækkelig opmærksomhed, så skal der rettes op på det.
Det, jeg blot siger, er: Det er ikke det billede, jeg har fået tilbage.
Billedet er sådan set, at tingene fungerer godt, at man stopper mange busser.
Men det er rigtigt, at der kommer mange busser ind.
De busser, der skal stoppes, er dem, der kører internationalt med turister, som bruger bus i stedet for tog eller fly, og det er jo det, politimesteren fra Nakskov bl.a. giver udtryk for.
Det andet, jeg vil sige til hr. Peter Skaarup, er, at jeg kan høre, at hr. Peter Skaarup meget beundrer den måde, svensk politi tilrettelægger deres ting på, og det lyder selvfølgelig også meget spændende.
Det kan man jo altid se nærmere på; man skal aldrig føle sig for klog til ikke at lære noget af andre.
Men jeg vil stadig væk vove den påstand
, at den kloge strategi, hvis man vil bekæmpe narkotika, er at gå efter bagmændene, og der nytter det altså ikke noget, at man knalder chaufførerne.
Der bliver man altså nødt til at lade hashen eller kokainen eller amfetaminen ende ved den, der rent faktisk har tænkt sig at distribuere den, hvis det er sådan, at man vil optrævle de kriminelle netværk.
Så kan man både tage chaufføren og den, der er den virkelige bagmand.