runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-11:
Jeg kan forstå, at Venstre har den holdning, at Naturrådet jo bare kan udtale sig.
De behøver ikke have nogen penge, de behøver ikke have noget sekretariat, der behøver ikke være noget apparat bag.
De kan bare udtale sig.
Det er jo en interessant måde at se på det. Kunne man så eventuelt forestille sig, at Venstre havde den samme holdning til det nye Institut for Miljøvurdering? Der er jo også tale om, man har ansat en direktør, der sidder i en god lektorstilling.
Kunne han ikke bare udtale sig som privatperson, og så kunne vi spare 10 mio. kr. dér?
Så kunne vi eventuelt bruge halvdelen til Naturrådet.
Er det ikke en model, der var værd at overveje for Venstre?
Helge Mortensen (S), 2002-03-11:
Jeg skal bede Venstres ordfører om at holde sig til det, der er beslutningsforslaget.
Det er hverken at opretholde eller nedlægge, det er at fastholde støtten til Naturrådet.
Det er det, forslaget går ud på.
I den forbindelse vil jeg gerne spørge: Hvad er årsagen til, at Naturrådet skal nedlægges?
Jeg har forstået, at der er tale om en prioritering.
Noget skal stå, og noget skal falde.
Men der må da være en afgørelse, der siger, hvorfor man vælger dem, der skal falde, og hvorfor man vælger dem, der skal bestå.
Hvorfor skal f.eks. Det Økonomiske Råd fortsætte, når Naturrådet ikke skal fortsætte?
Er det deres karakter af smagsdommere, eller hvad er det, der gør, at Naturrådet falder her?
Så vil jeg gerne sige, at man jo kunne gå halvt så langt, som hr. Jørn Jespersen siger.
Det her koster 6,6 mio. kr.
Man kunne såmænd ved at bevare situationen, som den var før, spare hen ved 4 mio. kr. om året alene ved ikke at foretage sig noget.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-03-11:
Jeg kan forstå, at Venstre med ministeren i spidsen mener, at vi ikke har brug for Naturrådet, men vi har brug for et Lomborginstitut.
Det siger jo noget helt klart om regeringens prioritering, men det må vi jo så tage til efterretning.
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører: Hvordan ser det ud i de andre lande i Europa?
Det kunne jo godt lyde, som om det er noget helt særskilt for Danmark, at man har sådan et naturråd, og at det nok også er noget, kun vi gør, og at i alle andre lande klarer man sig uden, for man har sit embedsapparat.
Er det tilfældet?
Det vil jeg gerne have
Venstres ordfører til at forklare, for man bør selvfølgelig vide, når man sætter sig for at nedlægge noget, hvordan det så ser ud bredt i Europa.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-03-11:
Til hr. Helge Mortensen: Det er rigtigt, at forslaget omhandler støtten til Naturrådet, men når nu det er sådan, at Naturrådet selv udtaler, at de bare kører videre uden støtte, er der vel ikke noget formål i at fortsætte med at give dem støtte på de 5 mio. kr.
Det samme er svaret til fru Pernille Blach Hansen om - og også argument for - at nedlægge det: Vi mener ikke, at der er brug for det Naturråd mere til at fortælle os, hvad vi skal mene og tænke på miljøområdet.
Med hensyn til hvad der er i andre lande, mener jeg, at det er en ganske irrelevant diskussion.
Det er det her Folketing, der bestemmer, hvad vi gerne vil have af institutioner, og hvad vi gerne vil finansiere.
Det er fuldstændig uafhængigt af, om der er nogle andre lande, som har noget, der ligner, eller har noget, som har den samme funktion.
Helge Mortensen (S), 2002-03-11:
For det første: Hvis man har noget tilovers for Naturrådet og har noget tilovers for det arbejde, det har leveret, og den opgave, det har, så mener jeg, at det vil være en rimelig betragtning at fortsætte den støtte, det har fra statens side til sin funktion.
Det er trods alt os - Folketinget, regeringen, den tidligere regering - der har udformet kommissoriet og også stillet krav, bl.a. et vist krav til sekretariatsbistand.
Med hensyn til at man kan tænke selv vil jeg gerne have, at hr. Vesselbo forklarer mig, hvad forskellen på smagsdommeri er i forhold til et uvildigt organ som Naturrådet, der kan komme med nogle betragtninger, der er lige så uvildige og somme tider også generende for en regering som nogle fra Det Økonomiske Råd, og så Lomborginstituttet, som er et selfmade institut lavet af hr. Bjørn Lomborg selv, som man giver 10 mio. kr. i støtte til, og hvis kvalitet og hvis idé - også efter debatten her i Folketinget en onsdag - er karakteriseret af andre forskere som humbug.
Man bestiller et stykke arbejde, som man på forhånd kender, og som er underlødigt i forhold til Naturrådet.
Jeg vil gerne have, at hr. Vesselbo giver en karakteristik på, hvordan smagsdommere skal være indrettet i samfundet her.
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-11:
Det, jeg spurgte hr. Vesselbo om, var: Hvad er forskellen på Instituttet for Miljøvurdering og Naturrådet?
Hvorfor kan man ikke bruge den samme model med at sige: Enhver form for ekspertise kan jo bare udtale sig på egne vegne og behøver aldrig at have en eller anden form for backup i form af sekretariat og penge til at udgive publikationer osv?
Og så siger hr. Vesselbo bare nej og ikke andet, ikke noget argument.
Det ligger jo meget godt i forlængelse af hans hidtidige indsats som ordfører i dag, påstande uden argumenter, så det overrasker mig sådan set ikke.
Jeg vil bare forudse, at den dag, hr. Vesselbo ikke har et automatisk flertal for nedskæringer i form af Dansk Folkeparti, den dag, hvor han får brug for argumenter, da vil han være i ekstremt dårlig træning og vil derfor få meget store problemer.
Nej, hr. Vesselbo er ikke rådgiver for SF, og det bliver han heller ikke med min gode vilje.
Det, jeg gjorde, var, at jeg stillede hr. Vesselbo et hypotetisk spørgsmål, fordi det somme tider kan være et velegnet pædagogisk redskab til at få folk til at se noget, de ellers har svært ved at se.
Det hypotetiske spørgsmål gik på: Hvad skal man gøre, hvis man er tilhænger af dele af dette forslag, men modstander af andre dele, som i øvrigt ikke har noget med de første at gøre?
Hvordan mener hr. Vesselbo så, man skal stemme? Det spørgsmål må hr. Vesselbo da kunne besvare, både som Venstres ordfører og som formand for Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg, hvis han vil opretholde det synspunkt, at der er nogenlunde saglighed i arbejdet og det ikke er det rene lovsjusk.
Det var det ene spørgsmål.
Det andet går på: Hr. Vesselbo siger, at man gerne vil se på problemerne i forbindelse med forurenede vandindvindinger.
Hvad er det saglige i det?
Var det ikke mere sagligt først at studere Vandfonden og se på, om der er noget galt, og så tage stilling?
Eyvind Vesselbo (V), 2002-03-11:
Men hvis jeg var rådgiver, ville jeg bare sige, at hr. Jørn Jespersen skulle stemme for dette forslag.
Hvorfor vi ikke ønsker at trække forslaget?
Det er jo, fordi vi mener, det er et godt forslag, det er nødvendigt på grund af vores prioritering af området, så jeg synes, det er et lidt mærkeligt spørgsmål.
Der er fremsat et lovforslag, som vi støtter, og så spørger hr. Jørn Jespersen, hvorfor vi ikke trækker det.
Til hr. Christian Brix Møller vil jeg sige, at det her ikke er et spørgsmål om lovsjusk.
Hvis hr. Christian Brix Møller mener, at forslaget skal deles op - og det er vel egentlig også et svar til hr. Ole M. Nielsen - for at det kan få en saglig og en god behandling, kan man jo bare stille forslag om det i udvalget, og så kan vi drøfte den sag.
Hr. Jørn Jespersen må prøve at lære at lytte til, hvad der bliver sagt her i Folketingssalen, og modtage de svar, der kommer.
Jeg har svaret ganske klart og tydeligt på en lang række
af de spørgsmål, hr. Jørn Jespersen nu igen har stillet
Hvis hr. Jørn Jespersen går herop igen tre eller fire gange og stiller de samme spørgsmål, vil svarene blive de samme, så jeg kan kun bede hr. Jespersen om at spare sig den ulejlighed.
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-11:
Der eksisterer altså nogle helt basale regler for, hvornår et argument er et argument, og det betyder, at man ikke kan nøjes med en påstand; der skal også komme en eller anden form for belæg for, at den påstand har en vis sandhedsværdi. Det kan være en dokumentation i form af henvisning til nogle kilder, det kan være et rent logisk argument, hvoraf det kan udledes, at sådan må det hænge sammen, og det kan være en henvisning til konkrete forslag, man har fremsat.
Der er masser af muligheder for at komme med et belæg for sin påstand.
Men hr. Vesselbo er ikke kommet med ét eneste belæg for den påstand, der hedder, at man vil opprioritere indsatsen - ikke ét.
Han siger bare: Det vil vi, og dermed har jeg bevist det.
Men det er ikke noget argument, må jeg sige til hr. Vesselbo, det er simpelt hen ikke noget argument.
Det lever ikke op til de simpleste krav til en almindelig, anstændig demokratisk dialog.
Der er ingen form for argumentation, og deraf må jeg jo udlede, at det skyldes, at hr. Vesselbo ikke er i stand til at præstere den.
Han har ingen kilder, han har ingen argumenter, han har ingen henvisninger, han har ingen nye virkemidler, og han har heller ikke svaret på, om det er rigtigt, at der ikke sker beskæringer på området.
Er det virkelig Venstres opfattelse, at finanslovforslaget i sin nuværende form ikke vil føre til nedskæringer på affaldsområdet?
Eyvind Vesselbo (V), 2002-03-11:
Svaret til hr. Jørn Jespersen vedrørende initiativerne på affaldsområdet ligger jo ganske klart i det forslag til vedtagelse, der er fremsat, så jeg kan kun bede hr. Jørn Jespersen om ikke blot at høre efter, men også læse det forslag til vedtagelse, der nu er uddelt til medlemmerne af Folketinget.
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-11:
Nej, den holder heller ikke.
Nu henviser hr. Vesselbo til det forslag til vedtagelse, der er fremsat, og siger, at her er de nye virkemidler beskrevet.
Men enhver kan jo forvisse sig om ved at læse det - det er relativt kort og overskueligt - at der ikke er nogen nye virkemidler. Der er ikke nogen ekstra ressourcer, og der er ingen garanti for, at der ikke sker nedskæringer på alle de centrale områder, som skulle gøre det muligt at lave
en mere effektiv affaldsstrategi
Der er ingenting.
Der er ingen ressourcer, der er ingen indsats, så igen må jeg konstatere, at hr. Vesselbo ikke aner, hvordan man skal argumentere.
Han er i hvert fald ikke i stand til at gøre det.
Christian Brix Møller (RV), 2002-03-11:
Det er naturligvis med stor beklagelse, vi må konstatere, at affaldsmængderne er steget med 7 pct. fra 1999 til 2000, og at det står skidt til med hensyn til at opfylde målsætningen i »Affald 21« om stabilisering af de samlede affaldsmængder.
Den danske model på området er på mange måder en succes, og vi er nået langt med selve affaldshåndteringen og bevægelsen for deponering frem for forbrænding og videre mod genanvendelse.
Men dér, hvor det halter, er - som det også kan tydes af tallene - for det første afkoblingen af væksten i affaldsproduktionen, som skyldes den økonomiske vækst, og for det andet og især visse sektorers affaldsproduktion, navnlig industriens og servicesektorens.
De to problemer er dog snævert knyttet til hinanden.
Angående den overordnede produktion af affald er det Det Radikale Venstres politik og har været det i adskillige år, at skattepolitikken løbende skal omlægges i grøn retning.
Vi skal væk fra den bevidstløse »brug og smid væk«-kultur og i højere grad beskæftige hinanden.
Her kan skattelettelser på arbejde skabe en bedre arbejdsdeling og dermed en bedre balance mellem tid og ting, velstand og velfærd.
Det Radikale Venstre ønsker, at de miljømæssige omkostninger ved produktion, transport, forbrug og affaldshåndtering skal afspejles i priserne.
Vi ønsker en afgiftspolitik, der hos både producenter og forbrugere skaber forståelse for en kontrolleret genbrugs- og affaldspolitik.
Miljøafgifter skal bl.a. bruges til en løbende forebyggende indsats over for både producenter og forbrugere, bl.a. i form
af oplysningskampagner
Vi ønsker affaldsmængden nedbragt ved, at der forbruges mindre og genbruges mere.
Dette skal ske ved en bedre koordinering og styrkelse af affaldshåndteringen, således at detaljeret kildesortering, indsamling og genbrug af både husholdnings- og erhvervsaffald bliver hovedreglen, og her er vi som nævnt allerede nået langt.
Nu er der især behov for en styrket indsats på visse områder, som det forslag til vedtagelse, vi også er forslagsstillere til, lægger op til.
Lad mig bare sige ærligt, at selv om vi er særdeles kritiske over for regeringens miljøpolitik eller måske mangel på samme, ønsker vi ikke at polemisere unødigt på dette område.
Vi fornemmer af både tidligere debat om emnet her i salen, ministerens udtalelser til dagspressen om at affaldsmængden skal ned, og forslaget til vedtagelse, som vi støtter, at regeringen ikke har svigtet på området, i hvert fald ikke endnu.
Vi vil derfor gerne vise regeringen lidt tillid, og det tror jeg også den trænger til.
Men vi vil naturligvis holde et vågent øje med udviklingen, herunder ministerens overvejelser om at privatisere erhvervsaffaldshåndteringen, som det bl.a. er fremgået af Jyllands-Posten den 5. februar i år.
For nærværende vil vi gerne give regeringen opbakning
til at tilrettelægge en strategi, som især sætter ind på at begrænse affaldsmængderne fra industrien og servicesektoren, hvor de største stigninger har fundet sted, og hvor der i øvrigt kan opnås den største reduktion af tab af ressourcer og miljøbelastning.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Jeg må allerførst sige helt principielt, at jeg kan ikke tilråde Det Radikale Venstre at vise regeringen tillid.
Det tror jeg ikke vil være en klog strategi at slå ind på, og jeg tror dybest set heller ikke, det er den, Det Radikale Venstre kører efter, skal jeg også understrege.
Jeg mener, at det forslag til vedtagelse, som et flertal af partierne har fremsat her i dag, reelt dækker over en nedprioritering.
Jo, der er en tidsfrist for, at der skal komme en redegørelse, men hvad den redegørelse dybest set kan komme til at gå ud på, står jo hen i det fuldstændig uvisse.
Der er ingen præcision, intet konkret, ingen målsætninger for affaldsmængder og ingen målsætninger vedrørende de enkelte former for affald.
Der er ikke andet end noget ret forblommet, som der ikke behøver at ligge noget som helst forpligtende i, og derfor er det en syltekrukke, regeringen har tænkt sig at lægge dansk affaldspolitik ned i.
Det harmonerer jo, desværre må man sige, med de oplysninger, hr. Jørn Jespersen refererede til, som har været på Folketingets hjemmeside, og som jeg ikke synes vi rigtig har fået nogen forklaring på.
Der er to mulige forklaringer, og jeg vil godt bede ministeren give et svar, når vi kommer til den afsluttende runde.
Den ene forklaring er, at det papir, som blev lagt ud på Folketingets hjemmeside og nummereret som bilag, rent faktisk er de planer, som ministeren arbejder med.
Den anden mulighed er selvfølgelig, at det er nogle planer, som nogle har udarbejdet, men hvor ministeren så har tænkt sig at fyre nogle andre embedsmænd i nogle andre kontorer i stedet for.
Det kan man principielt ikke udelukke, men det virker ikke sandsynligt, vil jeg sige, for jeg tror, ministeren får meget vanskeligt ved at finde nogle andre kontorer, hvor man kan fyre nogle embedsmænd.
Det tror jeg ikke ville blive en let øvelse, og derfor taler alt desværre for, at det er sådan, at det bl.a. er affaldsforvaltningen, det vil gå ud over, og det vil naturligvis indebære, at indsatsen ikke bliver styrket, men alvorligt svækket.
Det vil sige, at ikke engang intentionerne bag de pæne ord, som står i forslaget til vedtagelse, er der dækning for.
Det er et mistrøstigt billede, vi står over for med hensyn til dansk affaldspolitik.
Affaldsmængderne stiger, og man forsætter med den politik at brænde ressourcerne i alle disse forbrændingsanlæg, som har været en gigantisk fejlinvestering.
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-11:
Det ville jo have været rart, hvis miljøministeren havde svaret på nogle af de konkrete spørgsmål, der er blevet stillet undervejs i debatten, men jeg skal gerne sørge for, at miljøministeren får en lejlighed mere til at svare på dem.
Derfor vil jeg gerne spørge: Er det rigtigt, at der er aktuelle planer og et igangværende arbejde med henblik på at skære ned på følgende områder - eller for at spørge modsat - kan miljøministeren garantere, at der ikke bliver skåret ned på følgende områder: Rådgivning og information til myndigheder og virksomheder og borgere, juridisk rådgivning, grøn indkøbspolitik, miljøvaredeklaration og miljødata, livscyklusvurderinger, risikovurderinger af kemiske stoffer, kemikalier i forbrugerprodukter, kemikalieinspektionens arbejde, udarbejdelse af vejledninger, arbejde med miljøledelse, produktpanelerne?
Alle sammen områder, der har stor betydning for at lave en effektiv affaldspolitik.
Spørgsmålet er igen: Er det rigtigt, at der er aktuelle planer om at skære ned, eller kan miljøministeren garantere, at der ikke sker nedskæringer på de områder?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Jamen jeg kan igen tilsige ministeren, at Enhedslisten ikke har tillid til regeringen.
Skulle der komme et fornuftigt lovforslag fra regeringen, så stemmer vi for det.
Det er noget andet.
Så vil jeg godt bede ministeren, som jo brugte meget lang tid på sådan mere overordnede erklæringer,
om han ikke godt kunne besvare de konkrete spørgsmål, som vi har stillet.
Vi har jo stillet det spørgsmål, om det er regeringens hensigt administrativt at nedprioritere de kontorer, der
skulle beskæftige sig med at forberede den redegørelse, som et flertal i Folketinget vil vedtage om lidt at der skal laves.
Hvis det er tilfældet - og der er jo meget i ministerens manglende besvarelser, der tyder på, at det vitterlig er tilfældet - så er der jo ikke alene tale om en vedtagelse, som er udtryk for manglende handlekraft, men der er jo også tale om en vedtagelse, der putter blår i øjnene, for så er der jo tale om en vedtagelse, som man direkte administrativt modvirker i ministerens egen administration.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-03-11:
Se, nu overtog den nye regering jo et finanslovoplæg, som var lagt frem af den gamle regering, og hvis man gik ind og konsekvensvurderede det finanslovoplæg, ville man jo komme frem til, at allerede på dét tidspunkt arbejdede man med, at man var nødt til at sige farvel til 120 medarbejdere i Miljøministeriet.
Derfor er det jo klart - jeg tror, at både hr. Keld Albrechtsen og hr. Jørn Jespersen ved det - at selv om man lægger noget frem i et finanslovforslag, så følger deraf ikke, hvor præcist det sker.
Altså når man ser på, hvor mange penge har man fået, og hvor mange penge har man fået lov til at få overført fra sidste år osv.?
Jeg siger det blot, fordi jeg ved, at netop hr. Jørn Jespersen og netop hr. Keld Albrechtsen - måske for sig selv, men ellers tror jeg ikke, at der er andre, man kan påstå det over for - umuligt ikke kan vide, at sådan noget bliver udmøntet, når man ved, at en finanslov er færdig, eller hvis man indgår i de finanslovforhandlinger, der er.
Derfor vil jeg sige til hr. Jørn Jespersen og hr. Keld Albrechtsen, at man altså må afvente og se, hvad finansloven ender med.
Og der må man jo gerne spørge igen, hvordan det så skal udmøntes.
Men jeg må have lov at sige, at jeg ikke tror, at der er ret mange, der ikke kan forstå, at det da selvfølgelig er fuldstændig umuligt nu at begynde at komme med vurderinger af, hvordan det skal gå, inden man kender sine tal, og inden man ved, hvad det vil ende med.
Det kan jeg bekræfte.
Da disse folk er dygtige folk, der har passet deres arbejde på pligtopfyldende måde og er sat til at lave det arbejde og har udført det, som nu de politikere har besluttet dengang, så er det klart, at så må der også her ske en prioritering på nogle områder.
Ellers ville det jo være det samme som at sige, at de ikke har lavet noget, og det har jeg overhovedet ikke oplevet.
Derfor ved hr. Keld Albrechtsen og hr. Jørn Jespersen jo godt dét, de spørger om.
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-11:
Miljøministeren siger, at man ikke kan vide noget som helst om, hvilke områder der bliver reduceret eller helt falder bort, fordi finansloven ikke er vedtaget.
Vil miljøministeren så ikke godt forklare, hvordan man alligevel har været i stand til at varsle afskedigelser til ganske bestemte medarbejdere?
Jeg synes, det er underligt at have en minister, der siger: På den ene side kan jeg ikke sige noget som helst om, hvorvidt det her område bliver nedprioriteret, fordi finansloven ikke er vedtaget, men på den anden side er jeg fuldt ud i stand til at fyre medarbejdere på de enkelte kontorer og prioritere dér.
Hvordan hænger det sammen?
Er der blevet fyret fuldstændig tilfældigt?
Er der blevet fyret med en lige stor procentdel alle steder?
Eller hvordan har man kunnet gøre det, når man ikke ved noget om, hvilke områder der bliver nedprioriteret?
Det synes jeg miljøministeren skylder en begrundelse for.
Så må jeg sige, at jeg ikke synes, at det er særlig underligt, at vi, når vi diskuterer affald i Folketinget, beder om at få at vide, hvordan miljøministerens prioritering er på det her område.
Er det et område, som miljøministeren vil arbejde hårdt for ikke bliver nedprioriteret, så man kan leve op til den vedtagelse, eller er det et område, der efter miljøministerens vurdering skal nedprioriteres, så luften dermed tages ud af den vedtagelse, der så bare er kønne ord uden reelt indhold?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Med ministerens sidste svar nærmer vi os jo stærkt det, der beklageligvis nok er realiteterne.
For nu understreger ministeren, at ministeren vil afskedige personale, meget personale.
Det spørgsmål, som jeg tror kan virke meget besynderligt på mange i befolkningen, der overværer den her debat, er: Hvordan kan man på nuværende tidspunkt sige, at man vil prioritere affald, og så samtidig ikke være i stand til at meddele, at man vil afsætte de nødvendige personalemæssige ressourcer, og at det har man besluttet at prioritere?
Det virker jo mærkeligt, og jeg vil sige til ministeren, at det ikke virker stærkt troværdigt.
Det virker i hvert fald på mig, som om der ikke rigtigt er hold i og indhold og dækning for det forslag til vedtagelse, som ministeren har lokket Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre til at stemme for.
Det må være min konklusion.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-03-11:
Jamen hr. Keld Albrechtsen gør det igen og igen og igen.
Nu har hr. Keld Albrechtsen gjort den opdagelse, som aviser har skrevet om i uger, og som jeg må sige, at jeg har lagt ryg til: Der vil blive afskediget folk i Miljøministeriet.
Jeg synes, at det er enestående gået.
Jeg vil sige, at det jo ikke er den store overraskelse, der bliver fyret af lige nu her fra talerstolen med hensyn til hr. Keld Albrechtsens vurdering af, at der vil skulle siges farvel til nogle folk.
Jeg er ked af at sige farvel til nogle mennesker, sådan har det altid været.
Det tror jeg alle mennesker er.
Det er trist at sige farvel til nogle mennesker, der har passet deres arbejde godt.
Men hr. Keld Albrechtsens næste konklusion hopper jeg ikke på, nemlig at så skulle det også ligge i kortene, at miljøministeren nu på det her tidspunkt præcist ved, hvor det skal ske henne.
Og det bliver så også svaret til hr. Jørn Jespersen.
Jeg tror, at hr. Jørn Jespersen har om ikke andet så lidt kendskab til, hvordan Miljøstyrelsen er bygget op.
Der har vi jo mange forskellige kontorer, og der er flere ansatte i alle de kontorer, og man kan jo udmærket, og det ved hr. Jørn Jespersen jo også, have mange, der lapper over, fordi man har et sæt arbejdsområder, som man arbejder med på de kontorer.
Man kan bare gå ind og kigge på vores hjemmeside
, så kan man se, hvordan det er delt op. Derfor vil jeg kun sige til hr. Jørn Jespersen og hr. Keld Albrechtsen: Det kan godt være, at man er en utålmodig sjæl, men man kommer til at vente på, at det ligger klart, og at de overvejelser er færdige, og det fremgår også helt præcist af det svar, der er givet til Miljø- og Planlægningsudvalget.
Det kan godt være, man ikke synes, at man er tilfreds med det, men man er nu engang nødt til at finde sig i, at sådan ligger det altså nu, og så må man vente
på, at det bliver udmøntet
Det vil det selvfølgelig blive på et tidspunkt, og der er overvejelser osv. i gang.
Men man må vente på resultatet, til det er klart.