runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-06-11:
Nu er det jo sådan, at forvaltningslovens regler gælder både for de svage og for de stærke, og forvaltningslovens regler vil i de her tilfælde give kommunerne den samme pligt til at vejlede de ældre.
Og jeg kan slet ikke lade mig lokke ind på den tankegang, at det skulle være mere bureaukratisk.
Jeg er enig i, at der er en ekstra paragraf, men når vi kommer frem til det virkelige liv, vil det vise sig, at en meget stor del af de klager, der i dag kommer til klagerådene, vil kunne klares let, hurtigt og elegant uden noget som helst stort bureaukrati. Og det er i hvert fald helt sikkert, at hvis det er de svages tarv, den radikale ordfører vil varetage, er det ikke amternes sociale nævn, der vil hjælpe de svage bedst, for det kræver store, bureaukratiske skriverier, og man kan ikke forstå, hvad det er, de dér jurister i amterne skriver. Hvorimod de kommunalt ansatte og lederen af hjemmeplejen måske har en meget lettere måde at gøre det forståeligt på over for den svage, hvad det drejer sig om, og hvordan man klager.
Og den pligt har kommunerne efter forvaltningsloven, og selv om de ikke vil gøre det frivilligt, er jeg sikker på, at der ikke er nogen forskel på, om det er det ene eller det andet system, man skal klage efter.
Lissa Mathiasen (S), 1998-06-11:
Forslaget her lægger op til to ændringer: Den første er en ophævelse af stemmeretsbegrænsningen for sparekasseaktieselskaber - forstået således, at de tidligst 5 år efter deres omdannelse kan ophæve kravet om stemmeretsbegrænsning.
Hermed får vi altså skabt en ligestilling mellem sparekasseaktieselskaberne og bankerne, hvor der ikke er et krav om stemmeretsbegrænsning.
Denne ændring medfører altså alene, at der åbnes op for at blive direktør for et moderselskab, selv om moderselskabet har andre kreditinstitutter som datterselskab.
Vi kan fra Socialdemokratiets side støtte disse to ændringsforslag, og det kan vi ud fra, at vi finder det rimeligt at give den finansielle sektor her i Danmark, inklusive medlemsbaseret realkreditinstitutter og de sparekasser, som er fortsat som aktionærdemokratier i sparekasser/aktieselskaber, samme mulighed for at kunne foretage nødvendige strukturtilpasninger.
Det er vores håb, at vi meget hurtigt kan ekspedere det her forslag i udvalget, så vi også kan tilkendegive, at vi herinde har den hensigt, at vi også godt vil give den håndsrækning, der skal til, i denne sammenhæng.
Pernille Sams (KF), 1998-06-11:
Det er to mindre ændringer, der her lægges op til.
I forhold til gældende lovgivning rykkes der ikke nævneværdigt ved de eksisterende hovedprincipper.
Man kan selvfølgelig med god ret generelt diskutere muligheden for afsmitning af risiko mellem de forskellige dele af de finansielle supermarkeder, men i forhold til den gældende lovgivning kan det, så vidt jeg umiddelbart kan se, ikke påvises, at det her rykker ved den balance, der er i den gældende lovgivning.
Det vil jeg selvfølgelig søge sikkerhed for under udvalgsarbejdet, for det vil være ganske afgørende for Det Konservative Folkepartis holdning til forslaget, men jeg kan som sagt ikke umiddelbart se, at det her lovforslag forrykker den eksisterende balance.
Det eneste, der rigtig rykkes ved med forslaget, er, at pengeinstitutter nu ligestilles i deres muligheder, uanset om de oprindelig er lavet som banker eller sparekasser.
Det burde vel rettelig set have været med allerede i den oprindelige lov, for det er vel hverken et rigtigt eller retfærdigt skel at have indbygget i lovgivningen, at det er det, der er afgørende.
Direktørbestemmelsen har vi ingen problemer med.
Alt i alt er det et overordnet ja til det her lovforslag fra os, men som sagt under det klare forbehold, at ministeren helt klart præciserer, at der på ingen måde er tale om en udvidelse af risikoen i realkreditafdelingen for afsmitning fra andre aktiviteter i forhold til de muligheder, der er i den gældende lovgivning.
Christine Antorini (SF), 1998-06-11:
SF kan ikke støtte det foreliggende lovforslag.
Vi ser ingen grund til at fremme finansielle supermarkeder.
Vi mener, at det er bedst, hvis kreditforeningerne koncentrerer sig om at løse den opgave, de har til formål at løse, nemlig at skabe et effektivt og dermed billigt belåningssystem for realkredit. På samme måde kunne vi have ønsket, at giro havde koncentreret sig om at skabe et effektivt, hurtigt og billigt pengeoverførsels- og betalingssystem.
Siden det er blevet slået sammen med Bikuben, er servicen blevet stadig ringere.
Der er ikke behov for store finansielle supermarkeder, der reelt blot medfører, at der bliver bygget
finansielle alliancer, der reelt kun indeholder konkurrencebegrænsninger og gør hele markedet mindre gennemsigtigt for forbrugerne, såvel de private som de mindre erhvervsdrivende.
Det ses i dag, hvor det tager urimelig langt tid at overføre penge fra en girokonto i BG Bank til en konto i et andet pengeinstitut. Samtidig dræber lovforslaget reelt den sidste rest af en demokratisk opbygning, der i sin tid var grundlaget for vores kreditforeninger og sparekasser.
Vi er derfor bange for, at lovændringen fremmer tendenser til, at banker opkøber sparekasserne, hvilket vi heldigvis indtil nu kun har set få eksempler på, men disse eksempler er jo netop sparekasser med få store aktionærer.
Vi har set et eksempel med Roskilde Banks køb af Ringsted Sparekasse.
Økonomiministeren har jo selv set problemet i den foreliggende sag.
I den pressemeddelelse, der blev udsendt af Økonomiministeriet den 9 juni,
anfører økonomiministeren jo netop: »Jeg vil gerne afvise, at der med lovforslaget lægges op til en kommercialisering til ugunst for låntagerne«. Jeg går ud fra, at det anførte er med, fordi ministeren selv så det som en reel og nærliggende konsekvens af forslaget.
Vi kan derfor ikke støtte det foreliggende lovforslag.
Egil Møller (DF), 1998-06-11:
I en verden, hvor udviklingen skaber forandringer og nye muligheder, er det vigtigt, at vi tilpasser lovgivningen i overensstemmelse hermed.
Inden for kreditinstitutters virkefelt er der en international tendens til koncentration
af de finansielle virksomheder.
Skal vi i Danmark have vilkår, der styrker de danske kreditinstitutters konkurrenceevne, ser vi i Dansk Folkeparti dette lovforslag som et bidrag hertil.
Lovforslaget åbner ligeledes mulighed for, at sparekasseaktieselskaber efter en årrække bliver fuldt ud sidestillet med bankerne.
Sonja Albrink (CD), 1998-06-11:
CD kan støtte intentionerne i lovforslaget.
Vi vil under udvalgsbehandlingen kigge på, om der skulle være nogle problemer, som vi skal have vendt, men ellers et positivt tilsagn fra CD.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-06-11:
Det Radikale Venstre kan støtte lovforslaget.
I de nuværende bestemmelser skal et sparekasseaktieselskabs vedtægter og et realkreditaktieselskabs vedtægter indeholde bestemmelser om stemmeretsbegrænsninger.
Det hindrer i realiteten fusion mellem holdingselskaber.
Det her forslag ophæver kravet om stemmeretsbegrænsning.
Vi kan støtte forslaget.
Frank Aaen (EL), 1998-06-11:
Der er jo tale om bestilt arbejde, fordi en fusion, der i dag er blevet aftalt mellem et mægtig stort realkreditinstitut og en mægtig stor bank, og som jo gør, at vi samlet set får en endnu større koncentration på kapitalmarkedet i Danmark, jo bliver fremmet, ved at det her lovforslag bliver vedtaget, hvis det bliver vedtaget.
Vi synes ikke, det er nogen god idé, at vi på den måde fremmer, at der sker en fusion og skabelse af kæmpemæssige finansielle supermarkeder.
Lad os bare referere til hele debatten om Den Danske Bank, hvor en stor del af baggrunden for, at man i sin tid hjalp Den Danske Bank med at snyde færingerne for en milliard, jo var, at man ikke kunne tåle, at så stort et pengeinstitut kom ud i store problemer, og derfor fik det hjælp til både at snyde Hafnia med værdiløse aktieudbydelser og til at snyde færingerne netop for at komme ud af et milliardtab.
Konsekvensen af, at man får lagt alle tingene i så store enheder, er jo, at hvis en sådan enhed begynder at vakle, er samfundet nødt til at betale regningen.
Jeg synes altså, at det er en dårlig idé samfundsøkonomisk. Vi synes også, at det er en dårlig idé ud fra et demokratisk synspunkt.
Det er to gode grunde til, at vi ikke synes, at det her er en god ting.
Det at afvise forslaget kan ikke forhindre den udvikling, der sker, men vi vil under ingen omstændigheder være med til at fremme yderligere koncentration og monopolisering inden for finanssektoren.
Enhedslisten er altså imod forslaget.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-06-11:
Det er jo ikke med nogen særlig stor overraskelse, at jeg har hørt på ordførertalerne.
Det er jo superliberalisterne og supermarkedstilhængerne, der her har været oppe at tale om at give endnu større frihed til dem, man i forvejen ikke har styr på.
Jeg synes, det er betænkeligt og lige præcist nu måske mere betænkeligt end ellers, for på ejendomsmarkedet er det en kendsgerning, at situaionen er den, at realkreditten er startet med at belåne lige så ambitiøst, som man gjorde for nogle år siden.
Så vil der ske nøjagtig det samme, som der skete, da man kom frem til en situation, hvor man faktisk havde insolvente realkreditinstitutter, for så vil lånene og tabene jo vise sig igen. Og har man overbelånt, har man været for ambitiøs i sin låneudmåling, ja, så drejer rouletten den forkerte vej. Det er den ene side af sagen.
Den anden side af sagen er, at det her vil være til skade for forbrugeren.
Det er en kendt sag, at det er de små lokale sparekasser, som har givet indlånerne den største rente, og som har haft den bedste egenkapital og den bedste solvens, og de vil nu blive fristet til at sælge til eller lade sig opkøbe af giganterne.
I øjeblikket har vi et oligopol, og det betyder et næsten monopol på det her område, men jo længere vi kører ud af den her landevej, jo tættere kommer vi på monopolet.
Dernæst er der tale om en afdemokratisering, som jeg synes er betænkelig.
Når jeg står her, kan jeg ikke lade være med at tænke
på, at de egenkapitaler, der ligger til grund for de her selskaber, der nu er årsag til, at man skal have det her lovforslag jasket igennem, nemlig reservefondene i KD og særlig de gamle seriereservefonde, som man nu kan gå ud og lege med på de store børser, er lånernes penge.
og jeg begriber slet ikke, at man skal have det gennemført på et tidspunkt, hvor hele Erhvervsudvalget har siddet og diskuteret, at nu må vi få styr på holdingselskaberne, inden vi går længere, og så laver man altså en ny gigant.
Jeg kan garantere økonomiministeren for, at det her vil blive fulgt med lup.
Hvorfor i alverden skal vi lave en lovgivning, som giver risiko for at få endnu flere?
Frank Aaen (EL), 1998-06-11:
Jeg har flere bind fra en kommissionsundersøgelse, der dokumenterer, at Den Danske Bank snød færingerne, og at det snyd ikke kunne være gennemført uden aktiv hjælp fra statslige myndigheder.
Så må man kalde det, hvad man vil, men det er i hvert fald fakta.
Hvad angår holdningen til store virksomheder, er det rigtigt, at store, privatejede virksomheder efter vores mening simpelt hen har for stor magt i samfundet, og derfor er vi imod dem.
Det vil sige, at hvis det er sådan, at vi skal have store enheder - det kan i nogle tilfælde være nødvendigt - skal de underkastes en demokratisk kontrol.
F.eks. så vi gerne, at den finansielle sektor var statsejet, det indrømmer vi gerne.
Jeg er også godt klar over, at det synes økonomiministeren ikke.
Men jeg tror, at selv økonomiministeren - man kan måske endda sige alle i regeringen, tror jeg - er klar over og synes, det er en problematisk proces, hvis vi sammenblander forskellige former for virksomhed i den finansielle sektor.
Realkredit, bank, forsikring skal vi lade være med at sammenblande.
Der bliver altså nogle problemer med både sammenblandingen og demokratiet, når man får den udvikling i de finansielle supermarkeder, og det synes jeg godt ministeren kunne have forholdt sig til i stedet for bare at tale ideologi.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-06-11:
Med den tætte tilknytning, økonomiministeren har til denne branche, er jeg overbevist om, at hvis økonomiministeren hørte, hvad der rører sig rundt omkring i branchen, ville økonomiministeren være klar over, at låneudmålingen i realkreditten og i det hele taget i hele den finansielle sektor har været meget ambitiøs - for at sige det mildt og pænt - i de sidste år. Jeg tror ikke, økonomiministeren er uenig med mig i, at hvis man samtidig får en voldsom nedgang i ejendomspriserne, kan lånene ikke holdes inden for den værdi, panterne har.
Det var det, jeg sagde, og det er kendsgerninger, som selv økonomiministeren ikke kan bortforklare.
Men vi har noget imod at blande rejer og chokoladesauce, og det er det, man gør med forslaget her, når man fjerner stemmeretsbegrænsningen.
Må jeg ikke opfordre økonomiministeren til at deltage i næste generalforsamling i Realkredit Danmark og se, hvordan demokratiet fungerer, når man har fjernet den stemmeretsbegrænsning.
Så kan det jo være, vi andre skal ud og lave lidt fodarbejde først, og så varer det nok mere end 14 timer.
Marianne Jelved (RV), 1998-06-11:
Jeg må sige til fru Kirsten Jacobsen, at stemmeretsbegrænsningen ligger hos sparekassen, altså hos BG Bank A/S.
Det er BG Banks kompetente organer, der afgør, om de vil fastholde den stemmeretsbegrænsning, som jo er en rettighed, de har i dag, eller om de ikke vil.
Det er helt op til de kompetente organer, og det er meget vigtigt at slå det fast.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-06-11:
Det er jeg sådan set enig med økonomiministeren i, men jeg prøvede blot med et eksempel at belyse, hvordan det foregår, og hvordan det vil komme til at foregå i BG Banks kompetente organer.
Sikkert på samme måde, som da, jeg ved ikke hvor mange, tusinder, tusinder, tusinder af lånere mødte op i Bella Center for at forhindre Kreditforeningen Danmark i at afdemokratisere foreningen og begynde at stemme efter høveder og ikke længere efter hoveder.
Det er nøjagtig det samme i de sparekasser.
Det er småaktionærer, og man får dem altså ikke samlet sammen.
Det er ikke sådan, at man får en valgprocent og en valgdeltagelse som til et folketingsvalg, uanset hvilke anstrengelser man gør sig, medmindre man sendte det til urafstemning.
Det ville jo være demokratisk, og ministeren kunne jo foreslå, at det skulle være sådan, for så kunne medlemmerne i det mindste tage stilling.
Derfor bliver det ikke sådan, som ministeren siger.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-06-11:
Den sidste bemærkning synes jeg nødvendiggør nogle spørgsmål til ministeren: Er det rigtigt forstået, at det er et ønske fra Grønlands hjemmestyre, at der afsættes en engangsbevilling til opretning af forholdene på skoleområdet?
Er det rigtigt forstået, at den danske regeringen ikke har ønsket at imødekomme Grønland på det punkt?
Og er det også rigtigt forstået, at der er en aftale om, at der på et senere tidspunkt skal være en forhandling om det spørgsmål? Det synes jeg er væsentligt at få belyst, for - som jeg var inde på tidligere i min ordførertale - så lægger vi i hvert fald i Enhedslisten megen vægt på de ønsker, som er vedtaget af det grønlandske hjemmestyre, og som fremføres over for den danske regering.
Og så vidt jeg har forstået,
er det veldokumenteret, at der er en økonomisk meget dårlig situation i skolevæsenet i Grønland.
Arne Melchior (CD), 1998-06-11:
Efter min ordførertale var der hele tre medlemmer af Dansk Folkeparti, der tog ordet, og de var alle stærkt overbeviste om, at DSB-aktier skulle udbydes på liberale vilkår.
Og for god ordens skyld vil jeg godt høre disse tre medlemmer, hvoraf de to stadig er til stede i salen, om de er villige til at anbringe nogle af deres sparepenge i disse aktier, vel at mærke selvfølgelig til en kurs, som staten kan være tjent med at sælge dem for.
Jeg venter egentlig ikke noget svar på det, og hvis jeg ikke får et sådant, vil jeg gå ud fra, at de ikke er villige til det, og så er det jo helt klart, hvor hul påstanden om denne fremgangsmåde er.
Klaus Kjær (DF), 1998-06-11:
Til trafikministeren vil jeg blot sige, at der må være tale om en misforståelse, for jeg tilkendegav jo netop, at Dansk Folkeparti ikke ser særlig positivt på dette lovforslag, med mindre der i det mindste kommer en hensigtserklæring om, at man - måske på længere sigt - vil udbyde aktierne til salg.
Ellers ser vi næsten ordningen, som den er i øjeblikket, hvor det er en statsvirksomhed drevet som en offentlig virksomhed, som bedre, for så bevarer vi dog fuld aktindsigt, og så gælder forvaltningslovens regler.
Så det er faktisk en forudsætning for, at Dansk Folkeparti kan medvirke til det her, at der kommer nogle overvejelser om et aktiesalg. Med hensyn til hr. Arne Melchiors spørgsmål vil jeg blot sige, at det jo er ikke et spørgsmål om, hvorvidt vi vil købe aktier eller ej, men selvfølgelig om, at der skabes en sådan baggrund for DSB, at det bliver attraktivt at investere i DSB.
Søren Kolstrup (EL), 1998-06-11:
Ministeren nævnte i sin afrunding, at DSB i sig selv er et miljøaktiv, men jeg vil alligevel spørge, om ministeren ikke mener, at det er vigtigt at få skrevet det ind, når man betænker, at da vi havde liberaliseringen af HT og udliciteringen dér, lagde man jo meget vægt på, at der var en kerne i HT, der var i stand til at eksperimentere med en række busser, der kunne køre så miljørigtigt som muligt.
Derfor vil jeg altså spørge, om ministeren ikke finder, at når det er en selvfølge, at DSB fungerer som et miljøaktiv, er det vigtigt at få det skrevet ind og dermed give DSB mulighed for at eksperimentere med den optimale miljømæssige løsning. Mit næste spørgsmål lyder: Der er blevet talt om, hvorvidt det anses for et fremskridt, at offentlighedsloven bliver skrevet ind her, men hvad så med de offentlige selskaber, som eventuelt byder sig til som operatører, f.eks. amtslige selskaber?
Kunne man dér forestille sig, at disse offentlige selskaber bliver gennemsigtige ved at blive underlagt offentlighedsloven, så vi i det mindste får den udbredt ikke blot til DSB, men også til andre selskaber, der kører som led i offentlige beslutninger?
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-06-11:
Jeg kunne forstå på hr. Arne Melchior, at han nu er interesseret i at udbyde nogle af aktierne i DSB til salg, for han spurgte direkte, om der var nogle af de herrer, der var inde på privatisering, der var interesserede i at købe nogle af dem. Jamen det kommer da helt an på vilkårene, og
hvilken pris det er til.
Det er slet ikke sikkert, at vi er uinteresserede i dét, og jeg er da glad for, at hr. Arne Melchior begynder at tænke i de baner.
Aase D. Madsen (DF), 1998-06-11:
Jeg ved godt, at det måske ikke er gået så godt med privatiseringen i England, men der er da trods alt mennesker, der har købt aktierne, og selskaber, der har købt aktierne, osv.
Og med hensyn til selve måden, de skal udbydes på, kan man jo gøre det med en »golden share«, så staten til enhver tid har fat i den lange ende.
Og når det kan lade sig gøre i England, hvorfor søren skulle det så ikke kunne lade sig gøre i Danmark?
Margrete Auken (SF), 1998-06-11:
Jeg vil godt sige tak for ministerens svar, men jeg har lige et par små bemærkninger, og den ene drejer sig om, at ministeren sagde, at vi skulle have persontransporten til at fungere af hensyn til dem, der ikke har adgang til bil.
Det er jeg selvfølgelig enig i, men jeg går ud fra, at regeringen stadig væk har det andet og noget mere ambitiøse mål at få begrænset bilismen, i det omfang det kan lade sig gøre, naturligvis uden tvangsmidler, men altså på en sådan måde, at man kan få folk til at vælge at køre med futtog i stedet for at køre rundt i deres egne biler.
Det er noget, hvorom der nok er nogen uenighed her i Folketinget, for jeg kan forstå, at der er partier herinde, der mener, at gods på skinner er dårligt.
Men det er ikke regeringens politik, ved jeg; dér mener man også, at gods på skinner er godt.
Og vi mener, at det egentlig også er bedre at have menneskene på skinner, altså at det er bedre for samfundet at have dem på skinner end at have dem på vejene, i det omfang det er muligt.
Så lige om offentlighedsloven igen:
Ministeren sagde, at regeringen ønsker størst mulig offentlighed, og det tager vi til os.
Og man burde faktisk kigge på en række af de andre offentlige selskaber, som det ikke er forbudt at have under offentlighedsloven, men hvor man altså af grunde, som jeg ikke skal udpensle her - men jeg tror, både ministeren og jeg kender dem - ikke synes, det er så skægt med al den offentlighed, og derfor er det godt, at vi nu har fået præciseret, at selv om det ikke er så skægt, gør man det alligevel.
Men vi skal altså være sikre på, at bestemmelserne svarer til dem, der er i offentlighedsloven, og sådan hørte jeg også ministeren, og sådan har jeg også læst det, men jeg tror, vi under behandlingen skal have det bekræftet både i Justitsministeriet og i vores eget lovkontor herinde, så vi har fuld sikkerhed for det.
Det sidste, jeg godt lige vil kommme ind på, er bestyrelsesudpegningen: Jeg tror, det er vigtigt, at vi i det her Folketing begynder at interessere os for at få bestyrelser, der har forstand på det, de skal lave - jeg vil bede ministeren høre efter nu - at få bestyrelser, der har forstand på det, de skal lave, for jeg er dødtræt af problemknusere!
Jeg skal lade være med at nævne nogen af dem, men rundtomkring sidder der problemknusere, og de knuser, og de knuser, og jeg synes, vi skal have problemløsere, og det forudsætter altså fagfolk, ikke DJØF'ere og alle de andre udspekulerede personager, men nogle, der ved, hvad de snakker om.
for DSB og ikke en politisk fiflet bestyrelse.
Og jeg er egentlig også lidt optaget af, hvad det er for en bestyrelsesudpegning, der skal være til S-togene.
Når det nu er et datterselskab, går jeg ud fra, at det er DSB, der udpeger de andre bestyrelsesmedlemmer, men det står ikke i loven, og det vil jeg godt lige have sikkerhed for, for ellers kan det igen blive alle de her mange operatører, og hvis der så bliver fyldt op med DJØF'ere, så bliver der knust problemer!
Svend Heiselberg (V), 1998-06-11:
Jeg skal jo ikke blande mig i, hvem ministeren gerne vil føre forhandlinger med om DSB-rammeaftaler osv., men jeg vil bare stilfærdigt sige, at skal vi være med til at diskutere nogle rammeaftaler - og det skal vi jo nok - så vil det være sådan, at partier, som ikke vil stemme for finansloven, selvfølgelig heller ikke skal have indflydelse på, hvor dyr en sådan rammeaftale skal være.
Svend Heiselberg (V), 1998-06-11:
I politik er det jo sådan, at man en gang imellem må vælge side, og det er vel netop blandt andet det, finansministeren har lidt besvær med i øjeblikket, nemlig om han skal lave en pinsepakke sammen med venstrefløjen i Folketinget eller han skal bruge de borgerlige.
På samme måde er det jo, at trafikministeren også må vælge side en gang imellem, og jeg forstår godt, at ministeren måske har behov for at styrke sin identitet, at styrke venstreflanken i Folketinget.
Men jeg må sige helt klart, at hvis det er sådan, at der skal laves nogle aftaler med os, og hvis vi skal være med til at skaffe pengene, så bliver det sammen med de partier, som også er beredvillige til at skaffe pengene, når de skal skaffes.
Det er nemlig helt urimeligt, at der kan sidde nogen
og præge det i en bestemt retning i nogle forhandlinger
, og når det skal ned i Folketingssalen, så skal de ikke have et politisk ansvar. Så hvis ministeren fremover hellere vil lave trafikpolitiske aftaler med venstrefløjen, så skal vi bare ønske ministeren velbekomme.