Kim Behnke (FRI), 2000-05-02:
Jeg vil gerne gøre Venstres ordførers betragtninger til mine, nemlig at de mænd og kvinder, der har været udsendt til tjeneste i udlandet for den danske stat, har gjort en fremragende indsats.
Så meget mere ondt har det jo gjort på de pågældende, at efter at de er vendt hjem, efter at de har brugt kræfter på at få familien til at fungere igen og efter at de har brugt kræfter på at komme over den psykiske belastning, som det jo naturligvis har været at gå rundt med en fragmentationsvest på mere eller mindre 24 timer i døgnet og blive skudt på og blive udsat for et voldsomt pres, ja, når det så småt er begyndt at lægge sig, så er velkomsten tilbage til Danmark, at de modtager et brev fra skattemyndighederne med besked om, at den økonomi, de havde disponeret, alligevel ikke hang sammen. Selv om skatteministeren ikke bryder sig om de eksempler, der er nævnt i bemærkningerne, og selv om der skulle have indsneget sig en enkelt unøjagtighed, så tegner bemærkningerne et billede af, at hvis man er smart, hvis man sørger for at få en smart og hensigtsmæssig rådgivning, ja, så kan man opnå skattefrihed.
Hvis man er politichef og sørger for at søge den nødvendige orlov fra sit embede, så kan man få 458.000 kr. om året, og man kan få 11.000 kr. i særligt tillæg og oven i det de daglige FN-diæter, hele molevitten skattefrit.
Det er ikke kun folk, der er kommet af sted og kommet hjem igen, som har oplevet det.
Der er i bemærkningerne nævnt et eksempel med en politiassistent fra Hvidovre, som rent faktisk var positivt indstillet, men som ved henvendelse til skatteforvaltningen i Hvidovre får at vide, at det særlige 11.000-kroners-tillæg og de daglige FN-diæter også lige pludselig er blevet skattepligtige, hvilket jo klart er i strid med gældende regler.
Men det er den vejledning, vedkommende får i Hvidovre.
Han beslutter sammen med sin familie, at så ønsker han ikke at blive udstationeret, for så kan han regne ud, at så vil den familie lide et direkte tab.
Det var selvfølgelig en forkert vejledning, han fik i Hvidovre, men ikke desto mindre er det et billede på, hvordan de lokale skattemyndigheder har været alt, alt for dårlige.
Og derfor kommer vi til at opleve det, som flere ordførere
var inde på, nemlig at Danmark får problemer med at efterleve de internationale forpligtelser, som Folketinget gerne vil have at vi skal påtage os
Jeg er informeret om, at man i politiet, rigspolitiembedet, i øjeblikket har så store problemer med at få nye politifolk på kontrakt til udstationering, at man kontakter dem, der allerede er af sted, og spørger, om man kan overtale dem til at blive længere og forlænge deres aftale, og det går jo naturligvis ikke.
Det må ikke være sådan, at en familie kommer til at lide
et økonomisk tab, hvis far eller mor er udstationeret i en kortere eller længere periode, særlig ikke, når man kunne have fået økonomien til at hænge bedre sammen, hvis man ellers havde opført sig på en måde, der lige passer i forhold til lovparagrafferne.
Dér tænker jeg på den sektionsleder fra Kolding, som bliver sendt til Bosnien.
Han er udsendt af Dansk Flygtningehjælp, men fordi man aftaler, hvad manden synes er hensigtsmæssigt, at lønnen udbetales gennem Beredskabsstyrelsen, ja, så får han et krav om efterbetaling
på 75.000 kr. i skat
Hvis han derimod havde sørget for at søge orlov fra Beredskabsstyrelsen og i stedet få lønnen udbetalt direkte fra Dansk Flygtningehjælp, ja, så havde den været skattefri.
Det kan en sådan familie ikke forstå.
Og man vil blive mindet om det, hver eneste gang man skal ned på posthuset med et girokort fra skattemyndighederne med krav om efterbetaling.
Så er der jo selvfølgelig også dem, der har været mere grundige i deres undersøgelse: En politibetjent, der bor i Gundsø Kommune, henvender sig.
I Gundsø Kommune er de klar over, at det her er et sprængfyldt område, og derfor henvender de sig til Told- og Skatteregion Køge.
Derfra får de den vejledning, at manden vil være skattefri.
Men så går der et par dage, hvorefter det viser sig, at Told- og Skatteregion Køge må henvende sig til Gundsø Kommune og sige, at den vejledning, man har givet, ikke var korrekt, for nu har man fået at vide fra Told- og Skattestyrelsen, at dér har man en anden opfattelse.
Igen tre myndigheder, som bliver indblandet, før manden så får et svar, der betyder, at han kommer til at tabe økonomisk.
Et endnu mere aktuelt eksempel er fra Ringsted: Manden skal af sted i marts 1998.
Han spørger, hvordan det er med flybilletten til og fra udstationeringsstedet.
Han får den vejledning fra skattemyndighederne i Ringsted, at han ikke kan få den flybillet betalt via skatteberegningen, men derimod kan han få kilometerpenge.
Nå, jamen det kan jo vel også hænge sammen.
Det viser sig så bare efterfølgende, at det selvfølgelig også var forkert, og efter at vedkommende er kommet hjem, får han underkendt sin selvangivelse og står så med et krav om en efterbetaling.
Det går simpelt hen ikke, og derfor er vi nødt til at få de her regler lavet om, sådan at de kommer til at fungere ordentligt fremover.
Og jeg er fuldstændig enig med hr. Frank Aaen i, at eftersom de alle sammen er nogle, der er udstationeret af det offentlige, så kan løsningen akkurat lige så godt være, at den løn, der bliver udbetalt, er højere, end at vi klarer det via skattelovgivningen. Det overlader jeg til det tværministerielle udvalg at afgøre, hvilken fremgangsmåde man vil benytte sig af.
Jeg er nu ikke så imponeret af den indsats, som de faglige organisationer kommer til at repræsentere, for som der var en, der skrev til mig i en af de mange, mange mails, der kommer fra e-mail-adresser, der hedder SFOR, og jeg ved ikke hvad, så føler de udstationerede, hvad enten det er betjente, eller det er soldater, ikke ligefrem, at det er deres faglige organisationer, der har varetaget deres interesser, men derimod har de været henvist til, at det er et oppositionsfolketingsmedlem, der skal rejse de her sager.
Så er der spørgsmålet om de folk, der har været af sted.
Og til dem, der har fået det indtryk, at forslaget går ud på, at alle skal ikendes skattefrihed, kan jeg sige, at det ikke er tilfældet.
Det kan f.eks. være den verdensberømte fax fra Udenrigsministeriet, og det kan være en skrivelse fra en lokal skattemyndighed.
Man skal have et eller andet stykke papir, der antyder, at man skulle være berettiget til skattefrihed.
For soldaternes vedkommende kan det være de standardvejledninger, som forsvaret har udstedt.
Men for at vi ikke skal blive bragt i den situation, at den mand, der har fået sådan en fax, får skattefriheden, men kollegaen, han har været af sted med, som ikke har bedt om den fax, fordi han læste over skulderen på kollegaen, ikke får, ja, så er det sådan, som vi angiver i første punkt, anden pind, at hvis én inden for den gruppe har fået skattefriheden stillet i udsigt, så er det gruppen, det drejer sig om.
Med hensyn til, om det er en besværlig afgrænsning, om det er en afgrænsning, som der er tekniske problemer med, deltager vi gerne i et udvalgsarbejde for at finde ud af det.
Men det gælder altså ikke alle.
Der skal være et element af, at man sandsynliggør, at skattefriheden har været stillet i udsigt.
Så har man også sat spørgsmålstegn ved, om det dér med sådan et aktstykke nu er den rigtige måde at gøre det på.
Og inspirationen til det kommer jo fra, at det tidligere har været hjemlet i en tekstanmærkning nr. 51 K til finansloven. Man har altså før givet denne skattefrihed med en tekstanmærkning på finansloven, og et aktstykke har nøjagtig samme juridiske status som en tekstanmærkning på finansloven, oven i købet er et aktstykke i visse situationer stærkere.
Så derfor er der efter vores vurdering ingen problemer i, at Folketingets Finansudvalg både kan bevilge pengene og den nødvendige hjemmel med henvisning til, at det har været klaret ved en anmærkning tidligere.
Men jeg lader mig gerne belære af skatteministeren og justitsministeren og andre om en fremgangsmåde, der vil være mere hensigtsmæssig.
Som jeg tæller i dag, er det tæt på, at der kan skaffes
90 mandater for en løsning, som er holdbar, og jeg synes, at det rigtige for skatteministeren vil være at invitere Folketingets partier til et møde i ministeriet og så få en løsning på det her. Løsningen er ikke, at vi kun laver en fremadrettet redning og siger, at fremover så gælder det, osv. osv.
Der er meget tæt på et flertal, der siger, at vi også skal have fundet en løsning for dem, der har været af sted, og derfor håber jeg, at skatteministeren efter at have hørt debatten i dag vil invitere til sådan et møde og vi så i fællesskab kan få en løsning.
Og så er jeg selvfølgelig fuldstændig enig med de ordførere, der har gjort opmærksom på, at der står den 1. maj i punkt 3. Når der står den 1. maj, skyldes det jo, at det her forslag blev skrevet i slutningen af marts måned, og på daværende tidspunkt var der lang tid til den 1. maj.
Nu har vi passeret den 1. maj, og vi finder naturligvis bare en anden hensigtsmæssig dato. Men jeg håber, ministeren vil tage udfordringen op, sådan at vi ikke skal skændes om det her i dagspressen længere, men at vi finder en løsning, som Danmark kan være bekendt over for de folk, der har været af sted.