Ole Stavad (S), 1998-11-24:
Man får jo nærmest indtrykket af, at det her er en genial idé, som de har fostret på et tidligere tidspunkt i den side af Folketingssalen.
Hr. Flemming Hansen nævnte kort, at ideen og forslaget var kommet til verden i 1991.
Det var ikke noget, som den daværende KV-regering kom i tanke om, vil jeg sige til hr. Flemming Hansen.
Det var først og fremmest CD og Socialdemokratiet, der med et beslutningsforslag - bestemt ikke til den daværende regerings udelte begejstring - fik bragt det igennem Folketinget.
Derfor må jeg sige, at når man har hørt bemærkningerne her i dag, må der være nogle, der har fået skiftet position vældig meget siden 1991.
Forskellen på den borgerlige halvdel og de nuværende regeringspartier i denne sag er, at vi mener det samme i dag, som vi mente i 1991.
Det kan man vist ikke påstå om Venstre og De Konservative.
Når hr. Flemming Hansen så også giver udtryk for, at det forslag her er kommet til verden, fordi vi havde en eller anden frygt for, at B 37 skulle kunne gå igennem, så ved jeg ikke, hvordan hr. Flemming Hansen har belæg for det, hvis han har lyttet til debatten i dag.
Jeg har i hvert fald ikke kunnet tælle noget flertal hverken i tonelejet eller på anden vis for det forslag.
Og hvis man tror, at det forslag, som regeringen har fremsat nogle få dage senere, er noget, der er kommet til verden som et svar på B 37, er det forkert.
Vi havde faktisk nedsat et lille udvalg, fordi vi mener, at det her skal foregå ordentligt, et udvalg, hvor der var nogle folk fra Erhvervsministeriet, fra Forskningsministeriet og fra Skatteministeriet, som har været inspiratorer og dem, der har tegnet hovedstregerne i, hvordan et forslag som det lovforslag, vi her har til behandling, kunne se ud.
Så har jeg undret mig over, at de borgerlige har fremsat beslutningsforslag nr. B 37, for det, som de har stået her på talerstolen og forfægtet, har i hvert fald fra flere ordføreres side ikke været B 37 med det indhold, der er i B
Det er et helt andet forslag, som de siger at vi godt ville kunne lave, eller også kunne vi i hvert fald bede nogle andre gøre det, for de er så kloge ovre i Skatteministeriet.
Det kan jeg bekræfte; der er mange kloge folk, men de kloge folk har jeg sådan set trukket på, vil jeg sige til hr. Flemming Hansen.
Fru Mariann Fischer Boel, Venstres ordfører, sagde jo, at fodboldspillerne godt nok ikke skulle være med, men i det forslag fra Venstre og De Konservative, nr. B 37, som vi har til behandling, er fodboldspillerne med.
Altså, man siger, at man kan definere nøglemedarbejdere i virksomheder, også selv om man går uden for de kendte, internationalt anerkendte begreber, men man har ikke gjort sig den ulejlighed, når man siger, at man kan, at skænke os andre indsigt i den klogskab, man har.
Men man har snakket om det. Var det ikke en god idé, om vi forholdt os til de to forslag, vi har til behandling?
Jeg har faktisk ikke hørt andre end den ene af forslagsstillerne, nemlig CD's ordfører, støtte det forslag, som forslagsstillerne har fremsat, og derfor synes jeg, at vi skulle koncentrere os om den virkelighed af hensyn til de medarbejdere, de virksomheder og de forskningsinstitutioner, som er direkte berørt af det her.
Jeg synes derudover, at der er et eller andet, der tyder på, at man har været så optaget af sine egne tanker uden i øvrigt at kunne præcisere dem, at man har glemt at læse det lovforslag, som regeringen har fremsat. Fru Mariann Fischer Boel gav udtryk for, at det her var et forslag, der nærmest indskrænkede.
Jamen så er det jo meget underligt, at man er så glad for det ude omkring, fordi det netop løser det problem, som har været påpeget ikke mindst af vores forskningsinstitutioner.
Det er en meget klar udvidelse, vil jeg sige til fru Mariann Fischer Boel.
Derudover bliver der sagt, at det er et forslag, som er bureaukratisk.
Det er et forslag, som blandt andet bliver rost for, at det fjerner en række af de eksisterende regler, som man kunne sige der var et vist bureaukrati i forbindelse med, fordi man skulle dokumentere tidsbegrænsede kontrakter, man skulle igennem forskellige organer, inden man fik det godkendt, osv.
Derfor er det et forslag, som er klart afbureaukratiserende i forhold til de eksisterende regler, og det er selvfølgelig noget, vi meget gerne vil beskrive og yderligere dokumentere under udvalgsarbejdet.
Så siger hr. Flemming Hansen, eller var det fru Mariann Fischer Boel, at der var en hel masse, der ville flytte ud af landet pr. 1. januar 1999.
Derfor vil jeg stærkt opfordre til, at Folketingets partier - også dem, der har udtalt sig om forslag, der ikke er til behandling - samler sig om at få gennemført det lovforslag, som regeringen har fremsat.
Det er velgennemtænkt, det er veldefineret, det er velafgrænset, og det forhindrer, at bare man kommer til Danmark med en høj løn, så får man en anden skattebehandling end alle andre. Når nogle påstår, at hvis man gennemførte det forslag i lovform, som er foreslået under B 37, ville det være en gratis omgang,
må jeg spørge: Hvor ved man det fra?
De personer, der er anerkendt og godkendt under de eksisterende regler, er anerkendt og godkendt under forudsætning af, at de er her midlertidigt.
Hvis det er sådan, at man lukker op, også når vi bevæger os uden for forsknings- og udviklingsarbejdebegrebet, og siger, at det er helt ligegyldigt, om man agter at blive her permanent, man får en særlig skattebegunstigelse, og det koster ingenting, ja, så må jeg sige, at det er letfærdig omgang med både penge og sandhed.
Endelig vil jeg godt knytte en bemærkning til noget af det, som hr. Kim Behnke sluttede med at sige, og som jeg faktisk mener var en særlig begrundelse, dengang vi lavede ordningen.
En af begrundelserne var, at mennesker, der kommer til Danmark og er her midlertidigt, ikke trækker på det danske velfærdssystem; for en dels vedkommende har de måske endda stadig væk familie i udlandet, hvor de skal betale forsikringsordninger m.v. Dér er vi gået ind og har lavet en særlig ordning. Hvis det er sådan, at vi gennemfører B 37, som forslagsstillerne ikke engang har forfægtet her i dag, vil jeg sige, at så bliver det en helt, helt anden ordning, og det vil være en mangel på ligebehandling.
Jeg vil se det, før jeg tror det, at et flertal i Folketinget vil tilslutte sig og acceptere det.
Derfor må jeg afvise B 37 og stærkt opfordre partierne til at samle sig om det lovforslag, som regeringen har fremsat, og som vi forhåbentlig kan få vedtaget inden jul af hensyn til dem, der måtte sidde med en usikkerhed med hensyn til, om de får en efterbeskatning eller de ikke får en efterbeskatning.