runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-05-27:
Jeg vil fortsætte lidt der, hvor fru Pernille Rosenkrantz-Theil og hr. Kamal Qureshi slap, for hvad er det egentlig for komplikationer, disse børn vil komme til at opleve?
Samtidig siger ministeren, at han ikke er i tvivl om, at homoseksuelle par vil kunne give børnene kærlighed og tryghed og omsorg.
Jeg vil gerne spørge ministeren: Hvad mere har børn brug for end kærlighed, tryghed og omsorg?
Man kan læse i undersøgelsen – jeg tror, det er på side 15 – at det kan skabe konflikter, at børnene er vokset op i en homoseksuel familie, bl.a. i relation til barnets kammerater.
Det er sådan nogle betragtninger, som gør, at man er bekymret over for at åbne op for det her, helt bortset fra stadig væk, at det overhovedet ikke kan lade sig gøre.
Det ville altså bare være et tomt signal uden noget indhold at gennemføre det her lovforslag.
Det er næppe nogen hemmelighed, at Det Radikale Venstre vil støtte forslaget fra SF.
Jeg vil godt have lov til ligesom at udpensle, at det, at man giver adoptionsret til homoseksuelle, jo ikke betyder, at alle homoseksuelle dermed har ret til at få et adoptivbarn.
Sådan synes jeg bare næsten at det fremgår, når man hører ministeren.
Når ministeren nu indrømmer, at der ikke er nogen tvivl om, at nogle børn ville få det bedre ved at komme op og leve hos et homoseksuelt par i Danmark frem for den situation, de er i på nuværende tidspunkt eller ellers ville være i.
De vil få en bedre situation, det siger ministeren selv nu.
Hvorfor er det så så svært at gå med på det her forslag?
Det kunne jeg godt tænke mig at få en kommentar til.
Der skal også være plads til nuancerne, og alt er jo ikke sort og hvidt, og man må da sige, at alt ikke er sort og hvidt i denne problemstilling.
Det er da en vanskelig afvejning at foretage, det vil jeg gerne medgive.
Og i den forbindelse sagde jeg så: Der er naturligvis børn, som ville være bedre tjent med at komme til Danmark og vokse op i en homoseksuel familie.
Men grundlaget er her i virkeligheden ikke et spørgsmål om at vurdere det pågældende homoseksuelle par, altså om de nu ville være egnede og ville kunne give barnet en tryg opvækst.
Problemstillingen er jo den generelle, om de børn, som kommer fra en helt anden kultur, en helt anden baggrund – ofte en meget konfliktfyldt og vanskelig baggrund – vil være udsat for at opleve forskellige former for konflikter i forhold til omverdenen og reaktioner fra omverdenen, der gør, at det ikke er hensigtsmæssigt.
Det er det, vi er bekymrede for.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-27:
Hvilke komplikationer bliver de her børn udsat for, fordi de har homoseksuelle forældre?
Jeg er også så lodret uenig med hr. Kamal Qureshi, og det er vel det, vi bl.a. er sat til i verden for: at diskutere disse uenigheder her i Folketingssalen.
Så det synes jeg såmænd er ganske legitimt, og det er vel ikke første gang, det sker i Folketingets historie, at man er uenig.
Men det er korrekt, at det er vi.
Jeg mener, at jeg kan læse ud af lovforslaget, at der ikke er nogen steder i lovforslaget, hvor man tager udgangspunkt i børnenes situation.
Det er et udtryk for, at man mener, at alle voksne har krav på et barn.
Det er hensynet til ligestillingen, det er signalværdien – det er de ting, der står i lovforslaget.
Der synes jeg at man tager et helt forkert afsæt.
Jeg vil dog gerne medgive – for nu at få nuancerne ind i debatten – at der selvfølgelig vil være børn, som ville være bedre tjent med at komme til Danmark og bo hos en homoseksuel familie.
Men jeg mener, at der er en stor risiko for, at de børn vil opleve forskellige former for komplikationer ved at vokse op på den måde i Danmark, og det synes jeg vi skal tage hensyn til og ikke tillade her.
Undskyld, at jeg er fuldstændig diametralt uenig med ministeren.
Jeg mener, at homoseksuelle forældre til enhver tid er et bedre alternativ end at sidde i et børnehjem i Indien, Colombia eller Korea, som de her forældreløse børn gør.
Jeg synes, at det til enhver tid vil være mere gavnligt for barnets tarv at være hos to omsorgsfulde voksne, som ønsker at give barnet de bedste opvækstvilkår, end at sidde på et børnehjem i Colombia og ikke vide, hvad ens fremtid byder på, ikke kunne få nogen uddannelse, ikke kunne få de livsvilkår, som homoseksuelle forældre i Danmark er i stand til at give.
Jeg synes altså absolut ikke, at ideen om, at børn har det bedre ved at blive holdt ude af Danmark i børnehjemmene i udlandet, end ved at få homoseksuelle forældre i Danmark, som kan varetage deres interesser, er at varetage børnenes tarv.
Det er netop at sætte ideologien før børnehjemsbørnene.
Jeg kunne så godt tænke mig at spørge ministeren ...
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-05-27:
Jeg kan altså konstatere, at det giver større problemer, hvis ens mor lever i et stabilt forhold med en anden mor, end hvis ens mor lever i ustabile kærlighedsforhold med skiftende kvinder, der kommer ind og ud ad døren.
Det synes jeg er en interessant vinkel fra en konservativ minister.
Jeg er jo af den opfattelse, at den enlige er i stand til at varetage barnets tarv.
Derfor synes jeg, at det giver utrolig meget mening, at en enlig kan adoptere.
Jeg er glad for den liberalisering, der var af lovgivningen.
Og det er vel sådan set det, der står i centrum.
Jeg vil så lige sige en enkelt bemærkning.
Det lyder lidt, som om ministeren siger: Vores børn vil moppe jeres børn, så derfor må I ikke få børn.
Det synes jeg er en mærkværdig holdning at have.
Hvad med at sejle op mod en holdning i samfundet?
Det skulle lyde, som om det var konklusioner på baggrund af, hvad jeg havde sagt, men jeg tror stort set ikke, at der var noget af det, fru Pernille Rosenkrantz-Theil konkluderede, som jeg har sagt noget om.
Jeg sagde, i modsætning til hvad fru Pernille Rosenkrantz-Theil ligesom antyder, at jeg da bestemt mener, at homoseksuelle par kan give børn den kærlighed og den tryghed, som heteroseksuelle par kan.
Jeg udtrykte udtrykkeligt den holdning, at de børn naturligvis kunne få det, som de skulle have fra de pågældende forældre, uanset disses seksuelle observans, altså uanset om det er to fædre eller to mødre.
Jeg vil gerne spørge ministeren, hvad logikken er bag, at enlige homoseksuelle kan få lov til at adoptere ifølge lovgivningen, mens homoseksuelle, der har indgået registreret partnerskab, ikke kan.
Er det sådan, at ministeren mener, at det at vokse op med én forælder er bedre end at vokse op med to forældre?
Det tror jeg giver den bedste opvækst.
Uanset om man så lever sammen med de to eller de er hver for sig, er det det bedste, at man vokser op og kender både sin mor og sin far.
Det kan selvfølgelig diskuteres, om det var rigtigt at liberalisere reglerne, da man gav mulighed for, at enlige kunne adoptere.
Men nu er det altså det her, vi skal tage stilling til, og da er det jo sådan, at det er nogle andre forhold, der gør sig gældende, når der er tale om at vokse op i en familie, hvor der er enten to fædre eller to mødre.
Der er en risiko for, at det vil medføre reaktioner fra omverdenen, der gør, at børnene får nogle uhensigtsmæssige oplevelser ud af det.
Det vil vi gerne sikre at børn ikke får, især ikke de børn, der kommer fra udlandet med en utryg tilværelse bag sig.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-27:
Må jeg ikke spørge, for så er jeg bare blevet endnu mere forvirret, om ministeren ikke kunne prøve at forklare: Hvis ministeren mener, at homoseksuelle forældre er i stand til at varetage barnets tarv lige så omsorgsfuldt og lige så kærligt, som heteroseksuelle forældre kan,
hvorfor er det så, at de ikke må blive vurderet til at søge om at få et adoptivbarn?
Hvad er det, der gør, at ministeren siger, at det må de ikke, og kommer med nogle forklaringer lidt i øst og vest for at få konklusionen til at passe med argumenterne frem for at få argumenterne til at nå frem til en konklusion?
Ministeren siger: Jamen de bliver mobbet.
Der synes jeg, at det, fru Pernille RosenkrantzTheil siger, er relevant.
Er det relevant at sige til folk: I må ikke få nogen børn, fordi jeres børn bliver mobbet af mine børn?
Jeg har ikke brugt ordet mobning overhovedet.
Jeg har overhovedet ikke talt om mobning, og jeg har ikke sagt, at de børn bliver mobbet.
Så jeg undrer mig over, hvor hr. Kamal Qureshi har fået det fra.
Der kan det give komplikationer, det er der en risiko for, når man vokser op i en homoseksuel familie.
Derfor synes vi ikke lige, at det er det rigtige sted at sætte ind.
Jeg ser så i lovforslaget, at det slet ikke er børnene, man tænker på i SF.
Det er jo at tage udgangspunkt i, at man tror, at det er voksnes ret at få børn.
Voksne har ingen ret til at få børn, men børn har ret til, at vi varetager deres tarv og tager deres situation alvorligt.
Det gør SF ikke.
Helle Sjelle (KF), 2005-05-31:
Det, der er vigtigt at slå fast her, er, at selv om vi er medlem af EU, har vi stadig væk et rigsfællesskab med Færøerne og Grønland.
Det synes jeg er meget væsentligt i den her sammenhæng.
Det, der er væsentligt, er, at vi godt kan indføre euroen, samtidig med at Færøerne og Grønland bevarer deres mønt.
Det er vigtigt at slå fast, at det, at vi vedtager forfatningstraktaten her i Danmark til september, ikke har noget at gøre med forholdene i USA.
Det her er EU, vi diskuterer, og EU er altså ikke det samme som USA.
Vi har stadig væk, selv om vi vedtager forfatningstraktaten – hvilket vi forhåbentlig gør i september måned – et rigsfællesskab med Færøerne og Grønland.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-31:
Nu er der grænser for, hvor bogstaveligt man skal tage analogier.
Man skal høre dem som analogier.
Så svarer det i sig selv til, at USA har en fælles forfatning.
Der spørger jeg så fru Helle Sjelle – det er et tankeeksperiment, naturligvis: Kan fru Helle Sjelle så forestille sig en medlemsstat i en føderal stat underlagt en fælles forfatning, hvor én medlemsstat har rigsfællesskab med nogle andre, der ikke er omfattet af forfatningen?
Det er svært for almindelig sund logik overhovedet at se, hvordan det skulle kunne lade sig gøre.
Helle Sjelle (KF), 2005-05-31:
Jeg kan vride hjernen tilstrækkelig meget til, at det her handler om EU; det handler ikke om USA.
Og EU er ikke at sammenligne med USA i denne sammenhæng.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-31:
Jeg synes, at det bliver temmelig monotont at høre på den ene ordfører efter den anden, der bare helt bevidstløst gentager: Færøerne og Grønland er ikke omfattet af Unionen.
Jamen det er da gået op for os.
Det er jo ikke det, vi diskuterer.
Spørgsmålet er, hvad der sker i det øjeblik, Danmark bliver omfattet af forfatningen.
Det er det, der er problemet i forhold til rigsfællesskabet.
Det er problemet med hensyn til udenrigspolitikken; det er problemet med hensyn til en eventuel fælles mønt, hvor det i begge tilfælde er Danmark, der er det repræsentative og styrende land i rigsfællesskabet.
Må jeg spørge fru Helle Sjelle, om hun kan forestille sig en amerikansk delstat, der havde rigsfællesskab med nogle øer i nærheden af Amerika, som ikke var omfattet af den amerikanske forfatning?
Kan fru Helle Sjelle vride hjernen så meget, at hun kan forestille sig det?
Marianne Jelved (RV), 2005-05-31:
Jeg vil også gerne kvittere over for vores kolleger i Folketinget fra den nordatlantiske gruppe for deres forespørgsel.
Jeg synes, det er vigtigt at få afklaret de spørgsmål, der er forbundet med forfatningstraktaten og Grønland og Færøerne.
Derfor vil jeg også gerne kvittere over for regeringen for den udmærkede redegørelse, som er afleveret til Folketinget, og som jeg har læst grundigt.
Den er meget koncentreret, men ganske interessant og for så vidt ikke overraskende, fordi forfatningstraktaten jo i sig selv ikke ændrer på de grundlæggende forhold, der er i Unionen på nuværende tidspunkt.
Derfor har jeg også noteret mig, som andre ordførere har tilkendegivet her fra talerstolen i dag,
at forfatningstraktaten ikke finder anvendelse på Færøerne.
Der er overhovedet ikke ændret noget i forhold til den nugældende retstilstand, og traktaten indebærer heller ingen ændringer i Grønlands stilling i forhold til EU.
Der vil altså heller ikke blive nogen ændringer i forhold til den stilling, som Grønland kender i dag.
Men jeg vil bare gerne understrege, inden jeg går over til de politiske og økonomiske, at der ingen ændringer er i den retlige stilling for Færøerne henholdsvis Grønland i forhold til det, der er kendt i dag.
Så er der de politiske og økonomiske følger.
Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre opfatter de politiske konsekvenser fuldkommen forskelligt.
Det har jeg spekuleret en del over det sidste par døgn, da det gik op for mig, at jeg fik lov at tage ordførerskabet for den her forespørgsel.
Hvordan skulle man bære sig ad med at efterkomme det ønske, som den nordatlantiske gruppe fremsætter, om at få en uafhængig analyse af de politiske konsekvenser?
Jeg vil faktisk bede om – hvis det er muligt – at få svar på, hvad en uafhængig analyse af de politiske konsekvenser er for noget.
Kan en politisk vurdering være uafhængig?
Mit svar må være nej, det kan den ikke.
Så jeg har meget svært ved at bidrage til at efterkomme et sådant ønske fra den nordatlantiske gruppe.
Derfor må jeg henvise til at sige, at det må være de grønlandske myndigheder og politiske systemer og de færøske ditto, der vurderer de politiske konsekvenser.
Omkring de økonomiske vurderinger mener jeg, at det er meget vanskeligt at se, at der overhovedet skulle være nogen som helst ændringer i de økonomiske forhold.
Jeg er enig i det, som bl.a. fru Helle Sjelle sagde i sit ordførerindlæg, at der er fordele ved EU-samarbejdet, det indre marked osv., som økonomisk smitter af på alle medlemslandene og dermed jo også i en eller anden forstand på Færøerne og Grønland.
Men det er for subtilt til at kunne diskutere i den her sammenhæng, for det er heller ikke det, der menes med spørgsmålet, sådan som jeg oplever det.
Jeg må beklage, at det her er svært for os at støtte op omkring forslaget til vedtagelse, for vi mener ikke, at det giver mening at bede en uafhængig instans vurdere de politiske og økonomiske konsekvenser, alene af den grund at det af redegørelsen fremgår – det er vi enige i, for vi har læst den grundigt – at forfatningstraktaten ingen ændringer skaber i forhold til den nuværende tilstand på Færøerne, henholdsvis i Grønland.
Søren Espersen (DF), 2005-05-31:
Er det ikke korrekt, at samtidig med at man stemmer for indførelse af euroen, stemmer man også om afskaffelsen af en fælles valuta, der eksisterer i rigsfællesskabet?
Er det ikke korrekt, at i det øjeblik, vi stemmer om euroen, stemmer vi også om afskaffelsen af det fælles projekt?
Er det ikke korrekt?
Helle Sjelle (KF), 2005-05-31:
Det er jo allerede blevet slået fast herfra, at forfatningstraktaten ikke kommer til at gælde for Færøerne og Grønland.
Den kommer heller ikke til at gælde, hvis Danmark på et tidspunkt skulle ophæve de fire forbehold.
Det er ganske klart, og det er det, der er udgangspunktet.
Hvis Færøerne og Grønland ønsker at deltage i EU-samarbejdet, er det op til Færøerne og Grønland selv.
Men selvfølgelig kan man ikke udelukke, at det som for alle andre tredjeverdenslande uden for EU selvfølgelig også har en betydning, at Færøerne og Grønland står uden for, selvfølgelig har det det.
Men det er i sidste ende op til Færøerne og Grønland selv at beslutte, om de ønsker at være en del af samarbejdet eller ej.
Søren Espersen (DF), 2005-05-31:
Nu har euroen været nævnt et par gange.
Vi har talt om, at Grønland og Færøerne i 2000 ikke fik lejlighed til at stemme om afskaffelsen af deres egen valuta.
Det, jeg egentlig vil spørge fru Helle Sjelle om, er: Hvis det nu igen skulle komme til en ny afstemning eventuelt om afskaffelse af de fire forbehold, vil De Konservative så være med til, at den del af afstemningen også skal foregå på Grønland og Færøerne, altså hvis vi igen skal stemme om afskaffelsen af vores fælles valuta med Grønland og Færøerne?
Helle Sjelle (KF), 2005-05-31:
Jamen hvis EU skulle vedtage en embargo af den ene eller af den anden art, så omfatter den ikke Grønland og Færøerne.
Men det er da klart, at sker det i FN-regi, er det en anden sag.
Høgni Hoydal (T), 2005-05-31:
Tak for svaret, men jeg tror ikke helt, at vi tænker i de samme baner.
Men her taler vi altså om områder, som Danmark administrerer på vegne af os.
Nu nævnte jeg hvalfangstspørgsmålet.
Jeg kan stille et andet spørgsmål.
Lad os forestille os, at EU laver en handelsembargo imod Island eller Norge på grund af hvalfangstspørgsmålet.
Vil Færøerne og Grønland så f.eks. være omfattet af den embargo?
Det ville jo have enorm økonomisk betydning for os.
Det er simple spørgsmål, som ikke er belyst i rapporten.
Så vi taler om områder, hvor Danmark stædigt og stadig fastholder, at udenrigspolitikken er dansk, den er ikke færøsk og grønlandsk.
Når man så integrerer den i EU, vil det selvfølgelig også få indflydelse på vores udenrigspolitik, som Danmark administrerer.
Først vil jeg takke fru Marianne Jelved for at deltage i debatten og også komme ind på den politiske vurdering, som er vigtig.
Jeg er selvfølgelig enig med fru Marianne Jelved i, at man ikke kan foretage uafhængige eller uvildige politiske vurderinger.
Men det, vi taler om her, er altså vurderinger, der er uafhængige af regeringen og de to landsstyrer, altså en uafhængig instans, der kan vurdere nogle politiske konsekvenser og scenarier med hensyn til den videre unionsudvikling.
Så undrer jeg mig lidt over det, for jeg ved jo, at De Radikale, som jeg har meget stor respekt for, netop er tilhængere af, at man får alle sager belyst, når man træffer en demokratisk afgørelse.
I dette tilfælde træffer Danmark altså en demokratisk afgørelse, som uden tvivl vil få indflydelse på Færøerne og Grønland.
Så kan jeg jo følge med i den danske debat, hvor jeg støtter De Radikales krav om f.eks. en uafhængig undersøgelse af 24-års-reglen.
Jeg vil gerne spørge fru Helle Sjelle, om hun er enig i de konklusioner, der står i den redegørelse, som er udarbejdet af Udenrigsministeriet, nemlig at der er en lang række spørgsmål, som ikke er belyst.
Er fru Helle Sjelle også enig i de konklusioner i rapporten, altså at der er nogle ting, som slet ikke er belyst?
Så vil jeg gerne spørge fru Helle Sjelle, om hun kan følge denne tankegang set fra et færøsk og et grønlandsk synspunkt: Hvis vi forestiller os, sådan som Danmark ser det, at Danmark er et rigsfællesskab, hvor der i hvert fald er fire søjler, som er fælles, ligesom hvis to mennesker bor under samme tag, hvordan kan det så ikke få indflydelse på den ene part, hvis disse fire søjler, der er fælles, flyttes under myndigheden til en anden part?
Det er jo ikke de områder, hvor vi selv har overtaget, der er problemet, men de områder, hvor man fra dansk side stadig væk fastholder, at der er fælles politik.
Så kan jeg igen stille det klassiske spørgsmål: Hvad vil man gøre, hvis Danmark har formandskabet i EU, og EU beslutter, at der skal indtages en fælles holdning til hvalfangstpolitik?
Vil man så gå imod de færøske ønsker?
Helle Sjelle (KF), 2005-05-31:
Som det allerede er fremgået af statsministerens tale, er den juridiske del af det stillede spørgsmål ret enkel.
Der bør således ikke være nogen tvivl om, at forfatningstraktaten ikke har nogen juridisk bindende virkning for Færøerne og for Grønland, kun hvad angår Grønlands status som oversøisk område i forhold til EU.
Den politiske del af spørgsmålet er naturligvis langt mere kompleks.
Især det økonomiske samarbejde inden for EU har selvfølgelig en betydning for Færøerne og Grønland, akkurat som EU har betydning for andre ikkemedlemslande.
Ingen økonomier fungerer uafhængigt af hinanden, og samhandelen mellem EU og tredjelande er heldigvis stor.
I Det Konservative Folkeparti er vi af den opfattelse, at Færøerne og Grønland har haft fordele af, at Danmark er medlem af EU, også selv om de to nordatlantiske medlemmer af rigsfællesskabet selv har valgt at stå udenfor.
Det er imidlertid også meget vigtigt for os at pointere, at det må være befolkningerne på Færøerne og Grønland, der selv bestemmer, om de vil have en tættere eller mere direkte tilknytning til EU end den, der følger af Danmarks medlemskab.
Det er helt i tråd med den stadig øgede selvbestemmelse, som de to forhåbentlig er ved at opnå inden for rigsfællesskabet.
Da der bl.a. allerede i marts måned er udarbejdet en redegørelse for konsekvenserne for Færøerne og Grønland, kan Det Konservative Folkeparti ikke støtte forslaget til vedtagelse.
Helle Sjelle (KF), 2005-05-31:
Nu synes jeg faktisk, at man skulle tage at drage de konsekvenser, som man nu bør drage af, at man faktisk ikke er med i EU.
Eftersom Grønland og Færøerne ikke er fuldgyldige medlemmer af EU, er der heller ikke nogen grund til, at Færøerne og Grønland stemmer om euroen.
Det, der er vigtigt at holde fast i her, er faktisk, at Færøerne og Grønland har mulighed for stadig væk at have deres egen mønt, selv om vi i Danmark skulle vedtage, at vi gerne vil have euroen.
Det synes jeg er det relevante i forhold til Grønland og Færøerne.
Endnu en gang: Færøerne og Grønland bestemmer selv, om de ønsker at være en del af EU-samarbejdet eller ej.
Marianne Jelved (RV), 2005-05-31:
Det Radikale Venstre har ikke ønsket nogen uafhængig undersøgelse af 24-års-reglen.
Det er en misforståelse.
Vi har foreslået, at der er et ekspertudvalg, som giver svar på, hvordan Danmark skal indrette sin forvaltning af udlændingelovgivningen, herunder eventuelt ændre loven, så vi ikke udsættes for den kritik for krænkelser af menneskerettighederne, som vi udsættes for for tiden.
Det har ikke noget at gøre med en undersøgelse.
De økonomiske konsekvenser ved kommunalreformen synes jeg ikke man kan parallelisere, det må jeg altså sige, for man kan ikke sammenligne.
Fordi Det Radikale Venstre går ind for uafhængige undersøgelser i visse sammenhænge, kan man ikke derfra drage, at vi gør det i en hvilken som helst sammenhæng.
Søren Espersen (DF), 2005-05-31:
Nu er det forfatningen, vi snakker om.
Men Det Radikale Venstre vil også meget gerne have afskaffet de fire forbehold, og de har bedt om det hurtigst muligt.
Er fru Marianne Jelved ikke enig med mig i, at hvis man eksempelvis tænker, at vi går ind på at få en fælles europæisk udenrigsminister, et fælles europæisk sikkerhedssamarbejde med forsvarssamarbejde, så er det i høj grad noget, der får enorme konsekvenser for rigsfællesskabet?
Er fru Marianne Jelved ikke enig med mig i, at eksempelvis en europæisk udenrigsminister dermed også taler på Grønlands vegne og på Færøernes vegne, og at det militære samarbejde i høj grad bliver en del af rigsfællesskabet, uden at Færøerne og Grønland i øvrigt er blevet spurgt?
Marianne Jelved (RV), 2005-05-31:
Den samme diskussion må vel have pågået i forbindelse med andre traktatændringer: Nicetraktaten og Amsterdamtraktaten.
Jeg ville faktisk foreslå, og jeg mener det helt alvorligt, at den nordatlantiske gruppe stiller opfølgende spørgsmål om den redegørelse, der er givet, til regeringen.
Jeg er ikke i stand til at gennemskue, hvad det er, der i forfatningstraktaten skulle have økonomiske konsekvenser for Grønland og Færøerne.
Det er faktisk det, jeg har spekuleret over: Hvad menes der med det spørgsmål?
Derfor tror jeg, at det i virkeligheden er mere frugtbart, at f.eks. hr. Høgni Hoydal stiller mere konkrete spørgsmål om det tema til regeringen.
Frank Jensen (S), 2005-05-31:
Nu går jeg ud fra, at hr. Kuupik Kleist er enig med mig i, at der, når Danmark vil være omfattet af en ny forfatningstraktat, er god grund til at gennemanalysere alle konsekvenserne.
Da Grønland og Færøerne overhovedet ikke er omfattet af forfatningstraktaten, er der en lang række spørgsmål, man kan undlade.
Det helt afgørende – som jeg også forstod det i forbindelse med de henvendelser, der har været til statsministeren i forbindelse med udarbejdelse af redegørelsen af 29. marts i år – var at kaste lys over, om der kunne være en total respekt for Grønlands og Færøernes retsstilling i forhold det europæiske samarbejde.
Det er efter vores bedste opfattelse fuldt ud belyst i en meget præcis redegørelse.
At den er kortfattet gør jo kun sagen bedre for os.
Så er der en sandsynlighed for, at alle har mulighed for at læse den og gøre sig bekendt med konklusionerne, som efter min bedste opfattelse er meget præcist beskrevet.