runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-01-24:
Hvis man vil skabe en tryg og fredelig verden, er det en ufravigelig forudsætning, at børn vokser op under de tryggeste og sikrest mulige vilkår. Børn skal ikke anvendes som soldater hverken af oprørsbevægelser eller af stater, og det er vigtigt, at vi internationalt skaber fælles forståelse herfor, og at vi tilslutter os konventioner som den, vi tager stilling til i dag, som kan sikre børn mod den slags overgreb.
Det satte så nogle tanker i gang hos mig - måske fordi det ikke er mig, der er ordfører for det her område, og jeg derfor normalt ikke beskæftiger mig med det her - når man definerer et barn som værende den, der er under 18 år gammel.
Så langt så godt, sådan har vi det jo i Danmark
Men derefter er der foretaget en interessant undtagelse, og det er nemlig i de lande, hvor barnet er myndigt tidligere end det 18. år, og i de tilfælde gælder landets myndighedsalder og ikke protokollens fastsatte myndighedsalder på 18 år.
I forlængelse heraf beskriver protokollens art. 3 så, at stater, der allerede rekrutterer under-18-årige til militærtjeneste - og det vil selvfølgelig primært være de pågældende lande, hvor myndighedsalderen er lavere end 18 år - skal sikre, at forældrene er indforståede med den unges valg, og at den unge er fuldt oplyst om forpligtelserne i militær tjeneste, osv.
Og det er jo selvfølgelig, fordi i Danmark virker denne her 18-års-grænse som en naturlig ting, fordi det er det tidspunkt, hvor man i Danmark nyder fulde rettigheder i og forpligtelser over for samfundet; det er det tidspunkt, hvor man formelt set kan påvirke den lovgivende forsamling og dermed selv have indflydelse på, hvilke forpligtelser man har, herunder også militærtjeneste.
Myndighedsalderen er jo så forskellig i forskellige lande, og nogle steder er der denne tradition med de 16-årige.
Også herhjemme har der igennem historien været forskellige opfattelser af, hvornår man er voksen og dermed en fuldgyldig del af samfundet.
Mine egne overvejelser i den her forbindelse er så på baggrund af de her forskellige traditioner og holdninger, om det er særlig klogt, at man laver de her undtagelser i konventionerne.
Så det er sådan et lille hår. Jeg synes, det er et fremskridt både i forhold til de 16-årige og i forhold til de 18-årige, så vi bakker fuldt op om det her, men jeg synes, at man ved andre lejligheder, når man diskuterer de her ting internationalt, bør understrege, at det er uacceptabelt, at under-18-årige overhovedet deltager i krig, uanset landenes specifikke myndighedsalder.
Jann Sjursen (KRF), 2002-01-24:
Kristeligt Folkeparti bakker fuldt ud op om dette vigtige beslutningsforslag.
Børns rettigheder generelt har jo meget fokus i de her år, og den del af børns rettigheder, der vedrører det ikke at kunne udskrives til krigstjeneste, er også vigtig.
Derfor synes vi, at denne sag, som kan synes lille, faktisk er vigtig nok endda.
Så vi bakker op om forslaget.
Per Stig Møller (KF), 2002-01-24:
Jeg vil godt takke for den brede støtte til forslaget, og jeg er glad for at kunne konstatere, at der i Folketinget som helhed er støtte til denne indsats på det humanitære område.
Jeg har bemærket mig det radikale forbehold.
I den forbindelse kan jeg oplyse, at der ikke for nærværende er bilaterale aktiviteter, som specifikt sigter mod børnesoldater.
Så jeg var derfor lidt overrasket over at høre
de betingelser, der blev stillet, for den regering, som Det Radikale Venstre er trådt ud af den 20. november, havde altså ikke bilaterale aktiviteter, som specifikt beskæftigede sig med problemet børnesoldater.
Men det er klart, at denne regering ser meget opmærksomt på området, fordi det svarer til vores almindelige udenrigspolitiske målsætning, at man naturligvis ikke skal have børnesoldater, som ofte er et produkt af fattigdom, og vores fokusering på fattigdomsbekæmpelse rimer jo også med en styrkelse af børns og kvinders rettigheder.
Selv om de nye regler måske ikke er helt så håndfaste og vidtgående, som vi altså gerne havde set, er der dog trods alt tale om en klar styrkelse af den globale indsats mod anvendelsen af børnesoldater.
Jeg kommer gerne næste gang det skridt videre - selvfølgelig.
Børnesoldater er heldigvis ikke et problem i Danmark, men det er naturligvis vigtigt at deltage aktivt i alle bestræbelser for at få begrænset og afskaffet anvendelsen af børnesoldater og hjælpe børn, som er ramt af den ulykke at blive inddraget i hæren.
Vi må også modvirke, at børnesoldater nogen sinde bliver et aktuelt problem her i landet.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-01-24:
Når man hører hr. Troels Lund Poulsen, skulle man tro, der var tale om to ligeværdige parter, der stod over for hinanden.
Det er jo ikke tilfældet.
Der er tale om to meget ulige parter, som står over for hinanden, og et af de helt store problemer omkring det her er at få presset Israel til at gøre indrømmelser, ikke mindst fordi Israel i USA har en meget, meget trofast allieret.
USA har jo stort set set igennem fingre med næsten hvad som helst, som den israelske regering har gennemført.
Hvis EU skal spille en rolle, giver det jo ikke mening, medmindre man også er villig til at lægge pres på Israel.
Der har EU ikke særlig mange instrumenter at spille på.
Det er jo sandheden, og det er en af de tragiske sandheder i det her. Men et af de instrumenter, man har at spille på, er faktisk de økonomiske aftaler.
Så er det, jeg spørger Venstres ordfører som repræsentant for den danske regering: Er den danske regering villig til at bruge de økonomiske instrumenter, der ligger i handelsaftalerne, til at lægge et maksimalt pres på Israel for at få fredsprocessen i gang igen?
Morten Østergaard (RV), 2002-01-24:
Lovforslaget tilstræber at skabe klare regler for adgangen til at overføre kemikalier til og fra stater, der ikke er deltagere i konventionen.
I en tid, hvor terrortruslerne er skrækindjagende evidente, synes konventionen mere nødvendig end nogen sinde.
Bestemmelserne tager sigte på at modvirke overførsel af kemikalier på konventionens liste til lande, som ikke er underlagt den kontrol, som Danmark som konventionsdeltager er.
Det kan Det Radikale Venstre fuldt ud tilslutte sig.
Vi hilser regeringens ambition om at opfylde
konventionens krav velkomne; den er i denne forbindelse som i ethvert andet spørgsmål om opfyldelse af Danmarks forpligtelser ifølge internationale konventioner også vor egen.
Vi deler dog bekymringen, der også er udtrykt af andre ordførere, for, om regeringen også på andre områder vil leve op til disse aftaler.
Størrelsen af ulandsbistanden synes i denne sammenhæng interessant at holde øje med.
På vegne af Det Radikale Venstres folketingsgruppe skal jeg derfor meddele, at vi støtter L 36.
Troels Lund Poulsen (V), 2002-01-24:
Så vil jeg gerne spørge hr. Holger K. Nielsen, hvorfor det ikke fremgår af forslaget til vedtagelse, at hr. Holger K. Nielsen og hr. Keld Albrechtsen har en kritisk holdning til det, palæstinenserne har gjort i konflikten.
Gitte Seeberg (KF), 2002-01-24:
På vegne af Det Konservative Folkeparti skal jeg herved meddele vores tilslutning til forslaget.
Nikolai Wammen (S), 2002-01-24:
For Socialdemokratiet er det uhyre vigtigt, at Danmark går forrest, når det gælder om at påtage sig et globalt ansvar i forhold til at forebygge krig, nød og konflikter.
Det gælder eksempelvis i forhold til en dansk frontposition med hensyn til udviklingsbistand, miljøstøtte og nedrustning.
Det beklager vi dybt, og det vil efter Socialdemokratiets opfattelse skade Danmarks muligheder for at påvirke den internationale dagsorden.
Også set i dette lys er det vigtigt, at vi i Danmark holder fast ved en stærk dansk indsats i forhold til at sikre en verden, hvor faren for brug af masseødelæggelsesvåben bliver så lille som mulig.
Dette er ikke mindst tilfældet i forhold til de kemiske våben.
Derfor har Socialdemokratiet også her i Folketinget og internationalt givet sin fulde og aktive støtte
til bl.a. FN's konvention om forbud mod kemiske våben.
Den linje ønsker vi fastholdt og styrket, og derfor kan vi også tilslutte os det forslag, som udenrigsministeren her har fremsat.
For os er det nemlig helt centralt, at kemiske våben og deres frygtelige potentiale bliver en del af fortiden og ikke af fremtiden, at vi er med til at sætte en fredens dagsorden i en tid, hvor frygt og terror siden den 11. september har trængt sig ind i hvert eneste menneskes bevidsthed.
Få våben er mere ødelæggende og forfærdeligere end de kemiske våben, og derfor har vi et særligt ansvar i forhold til at gribe ind her.
Derfor er der også et særligt behov for et vedvarende dansk pres i forhold til, at alle FN's medlemsstater ratificerer denne konvention.
Det opfordrer vi regeringen til at fortsætte med.
Vi ved, at der er stater, som ikke er så glade for at skulle gøre det; der er brug for et pres på dem.
Vi ved, at der er terrororganisationer, der står på spring for at bruge våbentyper med ufattelig menneskelig lidelse til følge.
Troels Lund Poulsen (V), 2002-01-24:
Så vil jeg godt sige til hr. Holger K. Nielsen, at da det lader til, at hr. Holger K. Nielsen og undertegnede er enige, vil jeg bare opfordre hr. Holger K. Nielsen til at stemme for det forslag, som Venstre sammen med andre partier har fremsat.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-01-24:
Jeg kan oplyse over for Folketinget, at vi vil undlade at stemme til det forslag.
Det er bedre, end vi kunne have frygtet, men vi synes stadig ikke, der er balance i det.
Der mangler faktisk en mere kraftig kritik af den israelske regering, og i forhold til den tidligere vedtagelse fra november 2000 synes vi, der er tale om et tilbageskridt.
Men det er ikke godt nok, det er et tilbageskridt i forhold til den tidligere vedtagelse, og derfor vil vi undlade at stemme til de øvrige partiers forslag til vedtagelse.
Peter Skaarup (DF), 2002-01-24:
Jeg vil sige tak til hr. Niels Helveg Petersen og også sige tak for en udmærket tale i det hele taget, selv om der nok var ting, man kunne være uenig i; men jeg vil lige kommentere det om EU's rolle.
Grunden til, at vi siger, det er vigtigt at have et rimelig bredt flertal, er, at det er da i hvert fald bedre end et meget snævert flertal.
Indholdet er det vigtigste, men det næstvigtigste kan være, at der er et meget bredt flertal for det, der bliver tale om.
Grunden til det er jo netop, at Danmark har formandskabet i EU i det kommende halvår, og derfor kan det jo godt være, at vi via EU kan komme til at spille en rolle.
Men jeg vil samtidig sige, at vi har måske ikke de store forhåbninger om, at EU i sig selv vil kunne fremtvinge en løsning.
Det kræver begge parters opbakning, det kræver også, at USA er indstillet på at medvirke, men det kræver også en opfølgning, og her tror jeg, at Danmark måske kan spille en selvstændig rolle, også efter det halve år.
Det er i den
sammenhæng, det skal ses.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-24:
Jeg vil gerne kvittere for hr. Niels Helveg Petersens bemærkning vedrørende EU, og jeg vil gerne understrege, at når der er noget godt at sige om EU, så skal det siges.
Det er ikke så tit, man får den mulighed, men faktisk har EU jo spillet en helt anderledes rolle i Mellemøsten end USA, og det lægger vi vægt på i Enhedslisten, når vi skal bedømme denne sag.
Så vil jeg bare sige til hr. Niels Helveg Petersen, at når jeg skal være helt ærlig, tror jeg måske ikke, at hr. Peter Skaarups bemærkninger om EU-formandskabet er helt så oprigtigt ment som Enhedslistens.
Jeg tror nemlig i virkeligheden, at det, hr. Peter Skaarup går efter med sin bemærkning om det danske formandskab, er at gøre Danmark fodslæbende i EU med hensyn til en aktiv håndhævelse af f.eks. associeringsaftalen, hvorimod Enhedslisten går ind for, at EU aktivt skal kræve associeringsaftalens bestemmelser overholdt.
Når man kommer ned under overfladen, tror jeg, jeg kan sige til hr. Niels Helveg Petersen, at det faktisk er Enhedslisten, der mest aktivt går ind for, at EU skal endnu mere på banen i denne sag.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-24:
Jeg vil gerne sige tak for debatten og også tak til ministeren for besvarelserne.
Ministeren anerkender, at man ikke på én gang kan kræve af Arafat, at han skal arrestere mistænkte, og samtidig sætte ham i husarrest, så han ikke kan håndhæve politimyndigheden inden for selvstyreområderne. Der har været væsentlige og fornuftige nuancer i denne debat, men vi må jo konstatere, at regeringen pendulerer
mellem hr. Lykketoft og hr. Skaarup.
Men heldigvis har debatten her vist, at dansk bistandspolitik i denne sag i hvert fald ikke i første omgang bliver offer for regeringens almindelige negative syn på ulandsbistand, og det synes jeg faktisk er det positive i debatten.
Det negative er så det forslag, som bliver vedtaget.
Grunden til, at SF og Enhedslisten undlader at stemme til det forslag, som regeringspartierne sammen med hr. Lykketoft og andre har fremsat og om kort tid ender med at bliver vedtaget, er, at presset på Israel ikke er stærkt nok.
Det er derfor, SF og Enhedslisten har fremsat et andet, som vi selv synes er meget mere præcist og målrettet.
Der er ikke lang tid tilbage, hvis man seriøst ønsker at genskabe fredsprocessen.
Jeg er glad for ministerens oplysning om, at han på ministermødet på mandag vil medvirke til at få sat et regnestykke op over, hvor meget Israel skylder de lande, som har ydet midler til bistandsprojekter, med henblik på at få en erstatning fra Israel for det, Israel har ødelagt.
Jeg er glad for, at ministeren gav det signal.
Jann Sjursen (KRF), 2002-01-24:
Tidligere i debatten beskyldte hr. Keld Albrechtsen mig for at fifle med den danske udviklingsbistand ved at kræve en revurdering, når det gælder bistand til det palæstinensiske selvstyre, og nu siger hr. Keld Albrechtsen igen, at jeg har leveret et angreb på ulandsbistanden. Jeg vil bare sige, at Kristeligt Folkeparti har ikke leveret et angreb på udviklingsbistanden og har ikke fiflet med udviklingsbistanden, når vi kræver en revurdering.
Vi har i lang tid fastholdt, at den danske bistand til selvstyreområdet skulle revurderes, og at man specielt skulle droppe polititræningsarrangementet og støtten til domstolene, uanset at de programmer ikke har kunnet gennemføres.
Vi ser dansk bistand som et udenrigspolitisk instrument, og vi har ikke villet kappe støtten til det palæstinensiske selvstyre generelt.
Vi mener faktisk, det er vigtigt at støtte de fattige palæstinensere og være med til at tilvejebringe nye infrastrukturer i områderne, men ud over at vi stiller krav om at fastholde den danske udviklingsbistand, har vi også det syn, at der skal være kvalitet i bistanden, og der skal også være konsekvens, når vi oplever misbrug.
Det er såmænd blot det, jeg har givet udtryk for her i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-24:
Jeg vil gerne takke hr. Sjursen, fordi hr. Sjursen nu helt åbenlyst demonstrerer, at han har behov for at forklare sig omhyggeligt i denne sag.
Kristeligt Folkeparti har jo - og det anerkender vi fra Enhedslistens side - en positiv holdning til ulandsbistanden i al almindelighed, og derfor har det været overraskende for os at se hr. Sjursens manøvreringer i spørgsmålet om bistand til det palæstinensiske selvstyre.
Men jeg kan forstå på hr. Sjursen, at han nu er på vej op på sporet igen, og hvis det er tilfældet, hilser vi det velkommen i Enhedslisten, for vi vil gerne have et samarbejde med Kristeligt Folkeparti om netop ulandsbistanden, fordi vi generelt er enige.
Men netop så meget mere bemærkelsesværdigt har det jo været, at hr. Jann Sjursen indtog dette mærkelige særstandpunkt i denne sag.
Jann Sjursen (KRF), 2002-01-24:
Uden at jeg håber, at formanden vil tage det fortrydeligt op, må jeg næsten sige, at der findes et ordsprog, der hedder: »Hellere lille og vågen end stor og ...« - noget andet. Hr. Keld Albrechtsen, som er dybt overrasket over de synspunkter, som jeg har fremført i dag omkring overgangsbistanden, burde altså ikke være så overrasket endda.
Det har været fremført i langt over et år fra Kristeligt Folkepartis side.
Derfor må jeg bare konstatere, at når hr. Keld Albrechtsen i dag er overrasket, så er det, fordi han lige pludselig er vågnet op til dåd og rent faktisk har hørt, hvad det er, Kristeligt Folkeparti har sagt i overordentlig lang tid.
Det er ikke noget nyt synspunkt.
Hr. Keld Albrechtsen burde så i givet fald være overrasket med meget stor tilbagevirkende kraft, men det lader sig jo nok ikke gøre.
Troels Lund Poulsen (V), 2002-01-24:
På vegne af Venstre kan jeg sige, at vi lægger op til, at vi stemmer for L 36.
Vi har ingen bemærkninger til lovforslaget, og det er den eneste kommentar, vi har.
Peter Skaarup (DF), 2002-01-24:
I Dansk Folkeparti kan vi også støtte lovforslag nr. L 36.
Vi mener, det er meget vigtigt, at verden bekæmper kemiske våben og transport, overførsel af kemiske våben mellem grænserne, også mellem lande, der ikke har ratificeret den pågældende konvention.
Men i øvrigt har vi ikke andre bemærkninger til det, end at det selvfølgelig er helt fornuftigt, at Danmark følger den linje, som regeringen har valgt her.
Så vi støtter forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-24:
Jeg vil godt bore lidt i den der historiske redegørelse, for jeg synes da egentlig, det er interessant.
Ifølge hvad jeg har læst på Ritzau i hvert fald, var der i går faktisk forhandlinger mellem regeringspartierne, hvor Dansk Folkeparti også skulle have været inddraget - det kan hr. Skaarup jo bibringe os yderligere oplysninger om - med henblik på at bruge et flertal i Folketinget til virkelig at rette et angreb på bistanden.
Så er regeringen åbenbart kommet på bedre tanker.
Det skal den jo så ikke have skæld ud for.
Regeringen slingrer noget i den her sag, men det er da altid godt, når den slingrer til den rigtige side i bistandsspørgsmålet.
Jeg synes bare, det ville være interessant, hvis Folketinget og offentligheden kunne få lidt flere oplysninger om, hvad det har været, der har styret regeringens hånd i den her sag.
Ole Sohn (SF), 2002-01-24:
Jeg vil lige gøre Dansk Folkepartis ordfører opmærksom på, at baggrunden for forslaget om, at aktstykket om miljøvurderingsinstituttet blev trukket tilbage fra Finansudvalget, var statsministerens tilsagn om, at ethvert forslag, som den nye regering her ville fremlægge, skulle lægges frem til fri og åben debat i Folketinget.
Det havde miljøministeren overhørt og glemt og troede, man kunne lave lovgivning via et aktstykke.
Derfor bad vi om at få sagen til behandling i Folketinget, så man på traditionel vis kunne lave et lovforslag, der kom igennem første behandling, anden behandling og tredje behandling, så vi kunne få høringssvarene ind, så man kunne få en seriøs debat.
Og så kunne flertallet naturligvis på den baggrund træffe sin beslutning.
Det, der sker her, er misbrug af folkestyret, og Dansk Folkeparti ved vel forhåbentlig, at de bliver misbrugt til et automatflertal, uden at man kan få en seriøs behandling i Folketinget.
Det er det, der er uhørt.
Og det er derfor, man også fra Tingets side pr. konduite altid som hovedregel lader en sag gå tilbage til fornyet udvalgsbehandling, hvis ikke den er tilendebragt.
Det er ikke rimeligt, at Finansudvalget skal bruges som et miniparlament til at besvare spørgsmål om sager, som burde lovbehandles i det her Ting.
Det håber jeg at regeringen vil tage til efterretning og lade det her være en undtagelse, for det er simpelt hen en uhørt måde at behandle parlamentet på.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-01-24:
Det er groft manipulerende, når hr. Keld Albrechtsen forsøger at angive under den her debat, at denne sag er afgjort med den afstemning, der finder sted her i Folketingssalen i dag.
Det er jo ikke rigtigt. Det, der afgøres her i Folketinget i dag, er, hvorvidt man skal fortsætte behandlingen i Folketingets Finansudvalg af det aktstykke, regeringen er kommet med, hvor den beder om penge til at oprette miljøinstituttet.
Med en nedstemning af det beslutningsforslag, der ligger, genoptager Folketingets Finansudvalg sin behandling.
Der kan stilles nye spørgsmål; der kan indkaldes til samråd
med ministeren; der kan rejses alle mulige nye ting; der kan vendes hver en ny sten, man måtte ønske vendt.
Det har jeg givet tilsagn om tidligere i forløbet, og det giver jeg også tilsagn om i dag.
Der er ingen som helst ændring i Dansk Folkepartis position.
At vi så af politiske årsager har bestemt os for at støtte oprettelsen af miljøinstituttet i modsætning til hr. Keld Albrechtsen og andre, er jo en politisk afvejning.
Men det ændrer overhovedet ikke det faktum, at vi har åbnet for, at alle spørgsmål om denne her sag kan stilles, og det ændrer dagens afstemning overhovedet ikke på.
Det ved hr. Keld Albrechtsen udmærket godt, og derfor er det at give et fuldstændig fejlagtigt indtryk af fakta at stå heroppe og påstå, at denne her sag er afgjort med afstemningen i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-24:
Mage til formalistisk bortforklaring som den, hr. Thulesen Dahl kommer med nu, skal man godt nok lede længe efter.
Alle ved jo, at den reelle afgørelse i den her sag træffes ved den afstemning, der kommer nu her om et øjeblik, hvor der bliver stemt om, hvorvidt aktstykket kører igennem eller ej.
Sådan er det, vil jeg sige til hr. Kristian Thulesen Dahl.
Jeg synes, det er at stikke befolkningen blår i øjnene, at man nu forsøger at give det indtryk, at der kommer til at ske en egentlig sagsbehandling.
For som hr. Kristian Thulesen Dahl helt præcist gjorde opmærksom på, så har Dansk Folkeparti for længst besluttet sig til, hvordan den her sag skal ende, idet man stemmer sammen med regeringen, og dermed er det vedtaget.
Så kan man da efterfølgende stille spørgsmål, og det sagde jeg også, at vi vil gøre, men det ændrer jo ingenting.
Man har kortsluttet den demokratiske proces og afslutter den nu her om nogle få minutter.
Jeg må tilstå, at vi lod os narre af hr. Kristian Thulesen Dahl i forespørgselsdebatten.
Vi troede på hans løfter, og derfor trak vi vores forslag til vedtagelse tilbage.
Men det vil da ikke ske igen, at vi handler i tillid
til løfter fra hr. Kristian Thulesen Dahl.
Det kan jeg sige.
Det vil ikke ske igen.
Ole Sohn (SF), 2002-01-24:
Det er jo en lidt ejendommelig og paradoksal situation, man bringer både Folketinget og Finansudvalget i, når man nu her efterfølgende bruger automatflertallet til at stemme et beslutningsforslag ned med, før Folketinget kender resultaterne af høringssvarene, før vi kender indholdet af det institut, som Finansudvalget efterfølgende skal bevilge penge til.
Det vil sige, at regeringen med sit automatflertal bruger parlamentet til at bringe en sag tilbage i Finansudvalget og bruger sit automatflertal dér til at få frigjort penge fra statsbudgettet, uden at vi ved, hvad pengene skal bruges til.
Det er en uhørt parlamentarisk situation!
Det er også uholdbart, det vil det også være i længden for flertallet, og jeg tror også, det på et tidspunkt vil gå op for Dansk Folkeparti, at sådan kan man ikke agere i et parlament.
Pia Gjellerup (S), 2002-01-24:
Faren er altid, når man bevæger sig ud i formalistiske bortforklaringer, som hr. Kristian Thulesen Dahl gjorde det med henvisning til, at sagen jo bare kom i Finansudvalget, at så vover man sig også ud i nogle modsigelser af det formelle, som jo sådan set ikke er det vigtigste i sagen.
Det vigtigste er spørgsmålet: Bliver en sag ordentligt behandlet, bliver den behandlet, sådan at offentligheden også kan følge med i den? Der vil jeg gerne spørge Finansudvalgets formand, om de høringssvar, som på mindretallets vegne og på mindretallets foranledning er indhentet, vil kunne offentliggøres i Finansudvalgets betænkning over aktstykket?
Ville der kunne være en fyldig og ordentlig tillægsbetænkning fra mindretallet i Finansudvalget?
Nej, det kan der ikke.