runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-21:
Jeg synes ikke, Dansk Folkepartis ordfører bidrog til at gøre tingene mere klare.
Af den socialdemokratiske ordfører forstod jeg nærmest, at det handler om at være positiv og sige, at folk skal passe deres arbejde, og det er jo en god ting.
Men så synes jeg også, vi skal vedtage det, og derfor har jeg lavet følgende forslag til vedtagelse, som i øvrigt er præcis i det juridiske i modsætning til det makværk, som er fremsat tidligere: Forslag til vedtagelse
Karsten Nonbo (V), 1999-05-21:
Da Venstres ordfører, hr. Svend Aage Jensby, er forhindret i at være til stede på grund af andet arbejde, har jeg lovet at gengive hans synspunkter: Venstre finder det aldeles berettiget, at forespørgslen i dag er rejst.
Det er velkendt, at utallige personer - herunder personer fra venstrefløjen, de såkaldte fredsbevægelser og især et enkelt forlag - under den kolde krig plejede omgang med repræsentanter for den sovjetiske og det tidligere DDR's ambassader, som siden er identificeret som efterretningsagenter.
Vi ved også nu, at DDR havde et indgående kendskab til en række danskeres privatliv med henblik på at rekruttere dem som agenter.
Vi ved også fra DDR-arkiverne, at man havde et indgående og detaljeret kendskab til vore mere hemmelige militære planer.
Vi ved også, at det for kort tid siden er lykkedes at bryde en kode i DDR's efterretningstjeneste, hvorefter det har vist sig, at over 4.000 vestlige personer har været forrædere.
Vi ved også, at der fra det sovjetiske kommunistparti flød en lind strøm af penge til kommunistiske partier i andre lande.
Vi ved også, at man f.eks. i Norge og i det tidligere Vesttyskland har afsløret utallige spioner.
Det har man ikke i Danmark, i hvert fald er kun et fåtal blevet retsforfulgt.
Tiden er gået, og mange forbrydelser mod Danmarks sikkerhed vil utvivlsomt være strafferetligt forældede i dag.
Men på grund af de høje strafferammer for overtrædelse af straffelovens kapitler 12 og 13 vil en virkelig effektiv indsats i forbindelse med en gennemgang af Stasiarkiverne kunne afsløre danske landsforrædere, hvis forseelser ikke er forældede.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-05-21:
Jeg vil også gerne tage hensyn til, at ordføreren ikke var den rigtige ordfører, men en vikar, der læste højt.
Men det slog mig nu alligevel lidt, at hr. Nonbo brugte udtrykket »pleje omgang med«, som om det at pleje omgang i sig selv er strafbart.
Jeg røber formentlig ikke nogen stor hemmelighed ved at sige, at Det Radikale Venstre på adskillige landsmøder modtog delegationer fra DDR som gæster, nemlig repræsentanter for det såkaldte Agrarparti, som havde visse forbindelser med bondebevægelserne her i Danmark.
Jeg har faktisk spist frokost adskillige gange med repræsentanter for DDR's Agrarparti, og jeg bryder mig ikke om at blive sat i bås med landsforrædere og andre undergravere af dansk sikkerhed, fordi jeg har plejet omgang med repræsentanter for det østtyske Agrarparti ved visse festlige lejligheder.
Derfor vil jeg gerne bede Venstres ordfører sige, at det er altså ikke det samme som at være spion eller landsforræder, at man har haft kontakter med folk fra DDR.
Karsten Nonbo (V), 1999-05-21:
Jeg vil til start erklære mig helt enig i det, hr. Søren Søndergaard siger.
Det er tilladt for alle at foretage anmeldelser, ja, jeg betragter det sådan set som en pligt.
Til fru Elisabeth Arnold vil jeg sige, at der ligger i det at pleje omgang med, at vi ved, der er nogle, der gør det.
Men det, det gælder om - og det står jo også i vedtagelsens tekst - er, at det kun er de skyldige, der skal strafforfølges.
Der ligger jo en undersøgelse forud, inden man finder frem til de skyldige, og man finder heldigvis også frem til mange uskyldige, så undersøgelsen kommer altså også dem til gode, som måske kan mistænkes for noget, de ikke har gjort, så de netop ikke bliver sværtet til for fremtiden.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-05-21:
Det var udmærket at få en klargørende bemærkning, men jeg vil blot sige, at én ting er, hvad der står i vedtagelsens tekst, en anden ting er, hvad hr. Nonbo faktisk sagde i sin ordførertale.
Men nu har vi fået afklaret tingene, og det er jeg tilfreds med.
Aage Frandsen (SF), 1999-05-21:
Det er i forlængelse af det, fru Elisabeth Arnold spurgte om: Jeg forstår det, hr. Nonbo sagde i anden omgang, sådan, at det nærmest var en fortalelse, at det at pleje omgang er noget mistænkeligt, og at det også var forkert i forhold til det, der står i selve vedtagelsesteksten - altså at det at have forbindelse ikke er noget problem i sig selv.
Men så er man jo i virkeligheden kommet til at formulere vedtagelsesteksten lidt uheldigt, fordi ordene »strafbare forhold« mangler, og jeg vil gerne have, at Venstre understreger, at det burde have stået der, og at det i hvert fald er underforstået, at man skal have gjort sig skyldig i strafbare forhold.
Frank Jensen (S), 1999-05-21:
Jeg vil også fuldt ud respektere, at det er en vikar, der er på opgaven for Venstre i dag, og derfor vil jeg også alene oplyse hr. Nonbo om, at når hr. Nonbo nævner personalenormeringen i PET, kan det misforstås - forstået på den måde, at det beskårne personaletal hos PET kunne være en forklaring på, at der ikke var kommet mere ud af bestræbelserne for at få oplysninger om Stasi.
Det har intet på sig, vil jeg bare sige.
Som hr. Nonbo ved, er der indgået et politiforlig, der regulerer den samlede økonomi for politiet, og da PET er en integreret del af dansk politi, nemlig en afdeling under Rigspolitichefen, er det, som hr. Nonbo også ved,
Rigspolitichefens kompetence at normere det samlede politi, herunder personaletallet i PET.
Det er der ingen af os her i Folketinget der blander sig i, og heller ikke jeg som minister.
Det er alene et spørgsmål, der henhører under Rigspolitichefen.
Frank Jensen (S), 1999-05-21:
Hr. Bendt Bendtsen efterlyste et konkret tidspunkt for, hvornår PET/Justitsministeriet var blevet bekendt med Gauck-kommissionens muligheder for at få tilgængelighed til det hidtil utilgængelige materiale, eftersom oplysningerne lå på krypterede bånd.
Jeg kan bekræfte, som jeg sagde i min første tale, at det ligger et par måneder tilbage i tiden, og at det ligger ganske tæt på det tidspunkt, hvor oplysningerne blev tilgængelige for den danske offentlighed, bl.a. gennem danske medier og formidlet via udenlandsk presse.
Jeg kan også bekræfte de forlydender, som var gengivet
en del af i den internationale presse: at der er en kobling mellem de dekrypterede bånd, der er hos de tyske myndigheder, og det materiale, der er hos den amerikanske efterretningstjeneste, CIA, og at det i visse situationer er nødvendigt at kunne sammenkoble henholdsvis det materiale, der er i Tyskland, og det, der er hos de amerikanske myndigheder.
Det er jo også fremgået af pressen, at der har været ganske intensive forhandlinger mellem de tyske
myndigheder og de amerikanske myndigheder
om at kunne udveksle disse oplysninger.
Så når hr. Bendt Bendtsen ønsker, at jeg skal gå mere detaljeret til værks med hensyn til at beskrive, hvordan det går med vores bestræbelser, må jeg appellere til den konservative ordfører om at udvise den nødvendige hensyntagen til, at vi er i en forhandlingsfase med de tyske myndigheder.
Og da jeg ikke har noget ønske om at forringe muligheden for, at det skal lykkes henholdsvis PET og Justitsministeriet at få et godt resultat af de forhandlinger, vi har med de tyske myndigheder, da det er efterretningsmæssige spørgsmål, som eventuelt kan relatere sig til strafbare forhold, appellerer jeg til Folketinget om også her at udvise den nødvendige opmærksomhed med hensyn til, at det er noget, der gerne skulle føre til en succes og ikke til det modsatte.
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-21:
Jeg kan bekræfte, at der i det forslag med ændringsforslag, som regeringen har fremsat om en undersøgelseskommission,
jo klart ligger, at man skal undersøge danske statsborgeres arbejde for Stasi.
Det ligger fuldstændig krystalklart, og det er i øvrigt sket med venstrefløjens støtte, ikke bare støtte, men helhjertede støtte, netop fordi vi er hunderede procent sikre på, at når den undersøgelse foreligger, så vil man blive forbavset over, at i det omfang, man finder nogen, så vil de ikke høre til på venstrefløjen eller kun i meget begrænset omfang høre til på venstrefløjen, så vil de findes i helt andre samfundsgrupper med helt andre politiske standpunkter. Derfor er det med vores helhjertede opbakning, at spørgsmålet om Stasiundersøgelsen er kommet med.
Det beklager vi meget.
Det betyder, at det kun er den borgerlige regering, der bliver undersøgt, og ikke den nuværende regering.
Vi beklager ligeledes, at Forsvarets Efterretningstjeneste ikke er involveret selvstændigt, og at AIC ikke er involveret selvstændigt osv., men jeg ville da være glad, hvis hr. Skaarup ville bidrage til og hjælpe venstrefløjen med at få det igennem ved andenbehandlingen på tirsdag.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-21:
Ja, det er jo meget påfaldende, at et af de folketingsmedlemmer, som går herop og slet ikke forstår, hvorfor denne debat er rejst, kommer fra et af de partier, som på afgørende vis var en aktiv del af den kolde krig, der på afgørende vis støttede de fredsbevægelser, der, til en vis grad i hvert fald, var infiltrerede af Stasiagenter; det er i hvert fald de historier, vi får at vide.
Jeg tror, det er korrekt.
Og så spørger hr. Søren Søndergaard her fra talerstolen: Jamen hvorfor er det så, at man har koncentreret sig så meget omkring Stasi og ikke har villet se på spørgsmålet omkring de bevægelser, der lavede de her ting?
KAP siger, at arbejderklassen må forberede sig på væbnet kamp i opgøret med borgerskabet.
Og DKP siger, at det er partiets opgave at forberede den proletariske revolution, omstyrtelsen af det borgerlige diktatur gennem den væbnede revolution.
Det er da klart, at når PET og andre, der er sat til at overvåge sikkerheden i Danmark, læser sådan nogle programmer, så siger de: Hov, her er der altså nogle, der er ude på noget grimt, og de er interesserede i at omstyrte samfundet.
Hvad skulle PET ellers gøre?
Og derfor er svaret på hr. Søren Søndergaards spørgsmål jo meget enkelt.
Det er givet her.
Sonja Albrink (CD), 1999-05-21:
Jeg synes lige, jeg vil give lovforslag nr. L 192 et par ord med på vejen, inden vi stemmer om det ved tredje behandling.
I bund og grund drejer det forslag, som vi behandler, sig jo om noget ganske elementært, nemlig om borgernes retssikkerhed i forhold til det offentlige.
Det var noget af det, der blev styrket ved andenbehandlingen i det ændringsforslag, som CD fik vedtaget, og det vil vi gerne kvittere for med tak heroppe fra talerstolen til de partier, der stod bag ved det.
Vi føler bare ikke, at det er helt tilstrækkeligt at sikre borgernes retskrav på genoptagelse, idet vi mener, at det retskrav skal række et godt stykke tilbage i tiden.
Det tidsrum vil vi gerne have fikseret, som det hedder, og jeg mener også og er overbevist om, at skatteyderne vil have mere forståelse for en klar tidsmæssig afgrænsning frem for en variabel grænse, som det ligger i det forslag, som vi her behandler fra skatteministeren.
Ser man på den 5-års-regel, som skatteministeren har foreslået sit oprindelige forslag suppleret med, så føler vi, at der er en lille smule make-up i det.
I reglen vil det nemlig kun have virkning for praksis, der er endelig underkendt inden for 3-5 år fra det aktuelle indkomstår, og at dømme efter de svar, som ministeren har været så venlig at give under udvalgsbehandlingen, mener vi i CD, at det faktisk kun er de færreste sager, der kører så hurtigt igennem et system, og derfor er vores signal selvfølgelig i dag, at det forslag er for ringe, og vi synes, at man godt kunne være lidt mere venlig over for skatteyderne. I CD vil vi som sagt gerne have den her faste grænse, og vi synes, at de 20 år matcher pænt med de almindelige forældelsesfrister i dansk ret, men jeg er også godt klar over, at det forslag med de 20 år, som CD har genfremsat, ikke kommer igennem, og derfor vil vi i CD selvfølgelig støtte det forslag, der ligger fra ministeren.
Det er trods alt bedre end det, der lå i det oprindelige.
Aage Frandsen (SF), 1999-05-21:
Under andenbehandlingen støttede vi det ændringsforslag, som CD havde stillet med hensyn til at sikre, at borgerne havde mulighed for at klage, også selv om myndighederne ikke mente, der var grundlag for det, og det mente vi styrkede retssikkerheden.
Vi stemte imod det andet ændringsforslag fra CD, som CD nu har genfremsat, og det vil sige, at når vi stemte imod første gang, gør vi det selvfølgelig også anden gang.
Til gengæld sagde vi, at vi mente, at det ville være rimeligt at kigge på det.
Det har vi så gjort, og derfor har vi efter forhandlinger med skatteministeren fundet frem til det ændringsforslag, som skatteministeren har stillet.
Og det, der må understreges, er, at med det ændringsforslag styrker man i virkeligheden borgerens retssikkerhed på det her punkt mere, end der nogen sinde har været tale om.
Og derfor kan man undre sig over, at nogle af de partier - ikke så meget CD - men nogle af de partier, der støtter CD's forslag, ikke var mere optaget af det, da de f.eks. selv havde skatteministerposten; det kan man undre sig noget over.
Deres interesse for sagen er vel også kun det, at de støtter CD's forslag.
De har ikke selv taget initiativ til det.
Spørgsmålet er, om de, hvis de selv havde skatteministerens stol, så ville have støttet et forslag om en grænse på 20 år.
Jeg tvivler lidt på det.
Vi ved godt, at det ikke løser alle sager, for der skal man i virkeligheden så uendelig langt tilbage, fordi der er nogle sager, som kører i mange år.
Men vi er godt tilfreds med de ændringsforslag, som CD stillede under førstebehandlingen med hensyn til den ene del, og så er vi tilfreds med det, som skatteministeren nu har gjort, og som vi regner med nu bliver vedtaget af et flertal i Folketinget.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-05-21:
Jeg vil godt tilkendegive her, at med dette lovforslag og med de ændringsforslag, der er stillet af skatteministeren, er der tale om markante forbedringer for skatteyderne.
Jeg vil godt gøre opmærksom på, at den regel, man havde om at gå 3 år tilbage, i sin tid blev indført under den daværende skatteminister hr. Anders Fogh Rasmussen.
Det er den situation, som opstod i 1990, der jo rent faktisk bliver rettet op på med disse forhandlinger, der nu er ført, og som sagt er der tale om ganske markante forbedringer for skatteyderne med det ændringsforslag, der ligger.
Ole Stavad (S), 1999-05-21:
Først vil jeg godt takke partierne og i sagens natur medlemmerne af Skatteudvalget for, at den problemstilling, jeg rejste under andenbehandlingen som følge af det vedtagne ændringsforslag i forhold til at sikre, at borgerne kan finde ud af det her, at vi ikke skal bruge en masse ressourcer i kommunerne, og at det ændringsforslag, jeg har stillet med de tilhørende bemærkninger, har der været fuld tilslutning til fra udvalget, så vi fortsat på bedst mulig vis får informeret når der falder en dom, en kendelse, som har betydning i forhold til en større kreds af skatteydere, så vi ikke skal sidde og individuelt bruge utrolig mange ressourcer på det samme i en lang række skatteforvaltninger.
Derfor mener jeg, at med den ændring, der sker dér, og med det samlede Folketings tilslutning, er den problemstilling, jeg påpegede kunne opstå, løst på en særdeles tilfredsstillende måde.
Og det glæder jeg mig over sker i fuldstændig enighed.
Så vil jeg godt sige til fru Sonja Albrink: Jeg mener, fru Sonja Albrink overser det, der er hovedindholdet i de forbedringer for den enkelte borger, som ligger i det her forslag på det område, vi her diskuterer.
Det, der jo er hovedindholdet, er, at den enkelte borger får ret til at få rettet sin selvangivelse lige så langt tilbage, som en klager får medhold, altså i forhold til det første år, der bliver taget stilling til i en kendelse - en endelig kendelse eller endelig domstolsafgørelse.
Det betyder, at hvis det er en sag, der har været igennem alle led, og som ender ved Højesteret, vil det ikke være usædvanligt - man kan sige desværre, men vi presser på, det, vi kan, for at forkorte sagsbehandlingstiden - at der kan være gået 7-8-9-10 år, ja, måske endnu længere tid, og så har andre borgere en tilsvarende ret til at få taget deres selvangivelse op lige så langt tilbage. Med hensyn til forslaget, som vi har aftalt med hr. Aage Frandsen og SF, om at flytte de 3 år til 5 år, er det jo rigtigt, som hr. Jens Peter Vernersen gjorde opmærksom på, at de partier, som fru Sonja Albrink er i alliance med, var de partier, der sad i regeringen, hvor Venstres nuværende formand, hr. Anders Fogh Rasmussen, som skatteminister fik gennemført, at man indsnævrede grænsen fra 5 år til 3 år.
Nu vender vi med forslaget tilbage til de 5 år, og det i kombination med, at man altid har mulighed for at gå tilbage
lige så langt som den klager, der får medhold,
mener jeg er en meget, meget væsentlig styrkelse af borgernes muligheder for at kunne få sager genoptaget; et forslag, som aldrig har set - og formentlig aldrig ville se - dagens lys under en borgerlig ledet regering.
Og derfor skal jeg takke for, at der har været et flertal, der har været med til at holde fast i principperne i det her forslag.
Eva Kjer Hansen (V), 1999-05-21:
Det er jo sådan set glædeligt nok, at skatteministeren nu endelig vil gøre det muligt at benytte en udenlandsk indregistreret bil til kørsel i Danmark.
Det er bare ærgerligt, at ministeren så vælger en så indviklet, en så bureaukratisk og en så vanskeligt administrerbar lov.
Og det kan undre, at det kun er, fordi der er rejst en traktatkrænkelsessag mod Danmark, at skatteministeren overhovedet vil gå ind på det her område og åbne op for brugen af udenlandsk registrerede firmabiler.
Men når nu begrundelsen i lovforslaget direkte er, at det er på grund af traktatkrænkelsessagen, at ministeren fremsætter det her lovforslag, så synes jeg, det kan undre meget, at ministeren ikke har indhentet en vurdering fra Kommissionen af, om dette lovforslag overhovedet vil løse problemet og dermed stoppe traktatkrænkelsessagen.
Sagen er jo, at personer stadig væk vil blive diskrimineret efter bopæl.
To personer, ansat på f.eks. en tysk eller en svensk virksomhed,
vil stadig væk blive vidt forskelligt stillet, hvis de har bopæl i henholdsvis Sverige og Danmark eller Tyskland og Danmark.
Og derfor er mit spørgsmål til ministeren: Hvorfor har ministeren ikke indhentet en vurdering fra Kommissionen i forbindelse med behandlingen af det her lovforslag?
Og ellers er risikoen jo, at vi, når vi mødes igen til oktober, på ny skal have et lovforslag på bordet for at rette op på de ting, der ikke er løst i forhold til traktatkrænkelsessagen. Så derfor er mit spørgsmål også: Er ministeren enig i, at der er en risiko for, at vi vender tilbage til det her emne, fordi det her lovforslag ikke er dækkende i forhold til traktatkrænkelsessagen?
Ole Stavad (S), 1999-05-21:
Det her lovforslag giver efter min og regeringens opfattelse og
ifølge de juridiske rådgivere, vi nu betjener os af, de bedste chancer for, at en eventuel traktatkrænkelsessag ville kunne vindes af Danmark. Der er jo ingen, der nogen sinde kan give mur- og nagelfaste garantier, vil jeg sige til fru Eva Kjer Hansen, i sager, der ender hos domstolene.
Hvis man kunne det, var der jo ingen grund til at have en domstol.
Men det, der har været konklusionen, har været, at hvis ikke vi havde foretaget denne mulighed, som ligger ved vedtagelse af det her lovforslag, ja, så ville Danmark stå med en sag, hvor vi med rette ville kunne indklages for Domstolen.
Efter vores opfattelse løser det her lovforslag problemet, så man ikke med rette kan indklage os.
Men vi kan selvfølgelig ikke få nogen mur- og nagelfast garanti for, at alle er enige med os i det.
Der har i sagens natur i hele forløbet været forhandlet og været tæt kontakt, også i forhold til Bruxelles, og jeg skal ikke i forhold til Kommissionen begynde at oprulle, hvad der måtte være af forskellige meninger i Kommissionen og Kommissionens forskellige afdelinger.
Det tror jeg ville være at overskride min kompetence.
Frank Jensen (S), 1999-05-21:
Det bliver mere og mere hul tale.
Hr. Skaarup har indtil videre benyttet lejligheden til i dag at kritisere den siddende regering og de skiftende justitsministre for ikke at have gjort nok i forhold til Stasi og for ikke at undersøge de her forhold.
Regeringen fremlægger så en undersøgelseslov, hvor det nu også indgår, at man kan undersøge forhold om danske statsborgere, der har samarbejdet med Stasi.
De oplysninger indgår i undersøgelsen, som jeg gjorde opmærksom på ikke her i slutningen af debatten, men allerede i min besvarelse af forespørgslen.
Så hr. Skaarup skal ikke benytte sit indlæg her til at sige, at det er et forsøg på at inddrage noget nyt i debatten.
Det indgik i mit første indlæg.
Jeg ved ikke, om hr. Skaarup hørte det, men det gjorde det faktisk.
De oplysninger, som regeringen tilvejebringer og måtte tilvejebringe også af nye oplysninger om Stasi, indgår nu i PET-undersøgelseskommissionen.
Medmindre det er oplysninger, der umiddelbart giver anledning til at kunne rejse sigtelser og gå i gang med politimæssig efterforskning, så vil de tilgå politiet.
Hvis hr. Skaarup har taget denne her forespørgelsesdebat med det ønske at få det belyst og få det klarlagt og ikke kun vil basere det på myter, som hr. Skaarup kan bruge til hele tiden at svine nogle enkelte partier, nogle enkelte mennesker til i vores samfund, hvis hr. Skaarup mener, at det skal afdækkes grundigt, seriøst og retssikkerhedsmæssigt ordentligt, så vil jeg tage det, der har været fremme i dag fra hr. Skaarup, som hul tale, hvis hr. Skaarup ikke trykker på den grønne knap i den kommende uge.
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-21:
Det, der er hovedproblemet med Dansk Folkepartis ordfører, er, at ordene er så mange, og den konkrete viden er så lille.
Derfor har Enhedslisten som parti - så kan hr. Skaarup lave motivforskning på enkelte medlemmer - ikke været med i noget før Murens fald.
Punkt to: Hr. Skaarup citerer to partier, som var benhårde modstandere af DDR og Stasi.
Hvad det har med denne her forespørgsel at gøre, forstår jeg ikke.
Men jeg bliver nødt til at fortælle hr. Skaarup, at det, han citerede fra, ikke var DKP, det var DKPML.
Og det er ikke første gang, det sker.
Og der prøvede vi at rette det.
Derfor er det, jeg så indtrængende spørger Dansk Folkeparti: Det er i orden, at Dansk Folkeparti ikke kender forskel på DKP og DKPML, men kunne man ikke lade være med at sprede uvidenheden til alle andre?
Kunne man ikke få rettet
det dér manuskript
Jeg vil godt være konsulent, så vi kan blive fri for at høre på fejlagtighederne.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-21:
Ja, nu skal jeg så komme med en indrømmelse.
Det var faktisk, fordi den røde knap lyste, at jeg prøvede at afkorte nogle af de ting, der stod i mit manuskript.
Det er jo det, det drejer sig om, det er ikke, om der står DKP eller DKPML.
Det er rigtigt nok, at det er DKPML.
Det, der bare er afgørende, er, at det selvfølgelig - og heldigvis for det - blandt PET, politiet, regeringen, alle må være noget, man lægger mærke til, at der står sådan nogle ting i et principprogram.
Og det er da forhåbentlig så også noget, Enhedslisten er enig i, at det er problematisk i et demokratisk samfund, at man vil omstyrte via en væbnet revolution.
Men det, jeg bare griber fat i, er, at de personer, der står bag Enhedslisten, har rødder i de her partier.
Og at hr. Søren Søndergaard bruger som argument mod den debat i dag, at man ikke ser på andre områder end forsvaret, men at man fra vores side også gerne vil se netop på andre områder end forsvaret ...
Derfor virker det altså meget mystisk, at Enhedslisten ikke vil rette sig ind efter den debat.