runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Vagn Christensen (S), 2001-12-11:
Jo, det er der, og det ville hr. Keld Albrechtsen også have vidst, hvis hr. Keld Albrechtsen havde studeret materialet noget mere nøje, end han har gjort.
Det, det handler om, er jo en stor, stor lastbiltrafik.
Det er jo det, der virkelig er kernen i det her, der er jo en lastbiltrafik, der skal passere igennem en landsby, og derfor er spørgsmålet sådan set: Skal man have et moderne vejnet, som er i stand til at kunne håndtere de problemer, der kan være med at få trafikken til at fungere, så er det mindste, man kan bede om, at få en omfartsvej uden om en landsby.
Ellers vil trafikken både være til gene og til skade for de borgere, som lever der, ikke mindst børnene, som jo også har brug for at have tryghed omkring deres landsby.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-12-12:
Jeg har sådan et ambivalent forhold til det forslag her.
Vi går selvfølgelig ind for, og det fremgår af den tidligere debat, vi havde, at fastholde børnepasningsorloven.
Vi går faktisk ikke ind for at overføre den her del af en kommende barselorlovs forlængelse, altså 8-13 uger, som er anden del af det her forslag, til at blive holdt på 100 pct. dagpenge, inden barnet fylder 9 år, for vi mener, at det er i den første tid, det er væsentligt, at forældrene er sammen med de helt små børn.
Vi kan selvfølgelig gå ind for den her fastholdelse af børnepasningsorloven, men jeg synes, at rækkefølgen bliver noget forkvaklet, hvis vi vedtager det her, før vi ved, hvad vi får i barselorlovsforlængelse.
Hvis nu den nuværende regering fastholder en vis udgiftsramme for hele forløbet, så kan man jo ved fastholdelse af det her være med til - nu får det jo nok ikke flertal, men hvis det gjorde - at forskertse en mulighed for en ordentlig forlængelse af barselorloven.
Så jeg kan ikke helt finde ud af rækkevidden i det her, men vil sige, hvad vi vil i Kristeligt Folkeparti: Vi vil have en reel tidsforlængelse.
Det er det, jeg kan sige omkring det her. Men vi mener også, at vi bliver nødt til at se det i sammenhæng og selvfølgelig må anerkende, at vi bliver nødt til at forhandle om det.
Da vi jo ikke har mere end fire mandater, kan vi jo ikke sådan bestemme det hele her.
Det har vi sådan set konstateret.
Så vil jeg sige til hr. Søren Søndergaards udtalelse
om omsorgsdage - de har jo ikke været inde i den debat her - at det er fuldstændig rigtigt.
Det var da noget af det, der kunne indgå i forhandlingerne, også når vi skal til at forhandle den samlede model.
Det går vi selvfølgelig ind for.
Men omvendt er det jo dét, det næste punkt på dagsordenen handler om, og som måske en anden ordførerkreds skal arbejde med.
Det er jo egentlig en form for omsorgsdage, der ligger deri.
Anders Samuelsen (RV), 2001-12-12:
Jeg vil godt som udgangspunkt kvittere for, hvad jeg hørte som et løfte fra Venstres ordfører, nemlig den del af dette forslag, som er omtalt i den sidste halvdel af bemærkningerne til forslaget, og jeg citerer: »Med andre ord vil familierne i tilfælde af et nej fra arbejdsgiveren ikke have mulighed for at udnytte de nye muligheder i perioden fra barnet er 1 til 9 år gammelt.
Jeg hørte Venstres ordfører på en sådan måde, at den garanti blev givet fra Venstre, at der var den mulighed for at have den rettighed i perioden fra 1 til 9 år.
Så er vi ligesom ud over den del af forslaget, og det vil jeg da godt kvittere for, hvis det er rigtigt hørt.
Jeg regner med, at det kan blive bekræftet på et eventuelt senere tidspunkt.
Det virker også, som om det er lykkedes.
I hvert fald er det væsentligt for undertegnede og altså også for den socialdemokratiske medforslagsstiller, at vi tilsyneladende har fået en garanti fra Venstres ordfører
på, at den her rettighed til mellem 8 og 13 ugers fleksibel orlov bibeholdes, fra børnene er 1 til 9 år.
Ole Sohn (SF), 2001-12-12:
Jeg ved ikke, om det er nogen hemmelighed for Tinget her, at SF ser med megen sympati på dette forslag.
Det har måske skinnet igennem ved nogle af de tidligere forslag, vi har behandlet.
Men jeg vil gerne sige, at vi har sympati for forslaget forstået på den måde, at vi er meget interesserede i, at man tager sigte på at styrke børnefamiliernes forhold ikke bare i barnets første leveår, men helt op til skolealderen, sådan som det også ligger i den mulighed eller den ret, der er omkring børnepasningsorloven.
Det gør jo, at vi i dag er i den situation, at det reelt kun er folk i gode stillinger med garanti for at vende tilbage og som har et økonomisk overskud, der kan gøre brug af den.
Jeg kender ikke statistikkerne nøje, men jeg vil tro, at det kan tælles på relativt få hænder, hvor mange kassedamer og ufaglærte der gør brug af børnepasningsorloven.
Derfor er vores tilslutning til børnepasningsorloven principiel, men som vi har foreslået i vores forslag til forlænget barselorlov, hvor vi også kombinerer den med børnepasningsorloven, som vi selvfølgelig også vil præsentere regeringen for, når vi kommer dertil, vil vi sikre, at der bliver givet en højere ydelse, altså fulde dagpenge, fordi vi også vil have, at retten og muligheden skal være reel for de lavest lønnede.
Igen er der for os tale om et
Derfor er vores tilsagn principielt, og som vi også gjorde opmærksom på under et tidligere forslag, har vi faktisk en idé om - det er selvfølgelig også ud fra de bevæggrunde, som vi har været inde på tidligere omkring både ligestilling og økonomi og arbejdskraftudbud - at man måske kunne lave et kompromis gående på, at man kunne komprimere antallet af uger på børnepasningsorlov, mod at ydelsen tilsvarende blev højere.
Så jeg vil bare sparke ind i debatten sådan til almindelig orientering, ikke blot for forslagsstillerne, men selvfølgelig også for regeringen, når vi kommer dertil, at vi synes, vi også skal have det med i overvejelserne.
Men principielt set er vi enige med forslagsstillerne i, at vi skal have børnepasningsorloven sikret, sådan at vi også giver børnefamilier muligheder helt frem til skolealderen.
Lars Barfoed (KF), 2001-12-12:
Nej, sådan et tilsagn ligger der ikke i det, jeg sagde.
Søren Søndergaard (EL), 2001-12-12:
Jeg forstod den konservative ordfører på den måde, at Det Konservative Folkepartis forventning er, at hvis regeringens forslag til barselorlov bliver vedtaget, vil det samlede antal orlovsdage i forhold til, hvordan det er i dag, gå op.
Derefter er mit spørgsmål: Hvis nu det viser sig efter en periode på et år eller to, at den forventning ikke holder stik, ligger der så dermed også et tilsagn fra Det Konservative Folkeparti om, at vi så må ændre det, for så har det ikke levet op til de intentioner, som også Det Konservative Folkeparti har, om øgede orlovsmuligheder?
Lars Barfoed (KF), 2001-12-12:
Hr. Bjarne Laustsen mener, at vi åbenbart mener, at det er bedre med en kortere orlov til en højere ydelse.
Sådan kan man selvfølgelig godt se det.
I hvert fald hvis man regner den aftalebaserede del af børnepasningsorloven med, er der jo tale om en reduktion, kan man sige.
Hvis man tager den del af orloven, som man har retskrav på, er der sådan set tale om en uændret videreførelse af det retskrav, man har på en orlovsperiode.
Så jeg tror faktisk, at det vil have en positiv effekt.
Hvis vi ser på de samlede orlovsdage, som forældre tager i det her land, vil der være flere, der gør det.
Det vil sige, at der samlet set bliver flere orlovsdage med det forslag, vi vil stille, end der er i dag.
Så bliver der sagt, at mange jo ikke er på arbejdsmarkedet, og hr. Ole Sohn efterlyste min holdning til, om ikke man kunne føre en offensiv arbejdsmarkedspolitik.
Jo, det er jeg meget enig i.
Jeg tror, der er en arbejdskraftreserve i det her land, der er ganske betydelig, og det er for dårligt, at den ikke er blevet udnyttet.
Det kunne vi let tage en lang debat om, det har Det Konservative Folkeparti faktisk interesseret sig for længe.
Det er bl.a. derfor, vi gerne vil have skatten på arbejdsindtægter sat ned, for vi tror, at det bl.a. vil være med til at få den arbejdskraft frem.
Jeg ser, at formanden rejser sig.
Så vil jeg gå ned ad trappen.
Ole Sohn (SF), 2001-12-12:
Jeg vil spørge hr. Lars Barfoed, om vi ikke her kan få bekræftet, at vi har en arbejdsløshed på 150.000, at vi har omkring, jeg kan ikke huske, om det er 60.000-80.000 i aktivering, altså arbejdsløse, som er i aktivering.
Det vil sige over 200.000, som ikke er inde på arbejdsmarkedet.
Så skal jeg lige høre: Hvordan kan det være, at Det Konservative Folkeparti nu interesserer sig så forfærdelig meget for arbejdskraftsbehovet, når der under de tidligere forslag, hvor vi havde nogle emner, hvor vi virkelig kunne være med til at sikre, at man ikke tog for store træk - det var omkring børnepasningsgaranti osv. - ikke var sådan en håndfasthed omkring Det Konservative Folkepartis holdninger?
Men jeg håber, at vi kan nå sammen på et tidspunkt.
Bjarne Laustsen (S), 2001-12-12:
Jeg bliver nødt til at spørge den konservative ordfører, hr. Lars Barfoed: Når man prioriterer børnefamiliernes vilkår, kan jeg forstå, at man prioriterer, at det er bedre, at de er sammen med børnene i kort tid til en højere ydelse, i stedet for at de er sammen med dem over længere tid.
Det må jo være helt klart derfor, at man ønsker at fjerne den børnepasningsorlov, som vi kender, hvor de sidste 26 uger er aftalebaserede. Hr. Lars Barfoed undlod at svare tidligere, da jeg spurgte, om den konservative ordfører ikke var bekymret for det, man tidligere har hørt, når man har foreslået indgreb eller har lavet indgreb i efterlønsordning og ting og sager, nemlig om man kunne skaffe arbejdskraft nok.
Det fik jeg ikke svar på dengang.
Forholdene må jo stadig væk være de samme.
Søren Søndergaard (EL), 2001-12-12:
Børnefamilierne har brug for tid sammen, efter at barnet er fyldt 1 år, og hvis forholdene for børnefamilierne skal blive gode, kræver det såvel en udvidelse af barselorloven som en forbedring af børnepasningsorloven samt indførelse af omsorgsdage.
Og det sidste har ligesom været ude af
diskussionen
Derfor vil jeg benytte lejligheden til at bringe det ind her, for det glemmes for tit i diskussionen om børns vilkår.
En ny undersøgelse har jo lige vist, at mange børn ligger alene hjemme, når de er syge.
Og det er jo ikke, fordi forældrene er dårlige forældre, men simpelt hen, fordi de ikke har mulighed for at blive hjemme hos deres syge børn.
Retten til første sygedag for barnet er der mange forældre, som har, men børn er jo som oftest syge mere end én dag.
På samme måde er det vigtigt at give forældre og børn mulighed for et længerevarende intenst samvær i en travl dagligdag, og det er jo dér, børnepasningsorloven er en god idé.
Derfor ønsker vi fra Enhedslistens side ligesom forslagsstillerne at bevare børnepasningsorloven.
Men vi ønsker at forbedre den på et punkt, så den også bliver en mulighed for lavindkomstgrupperne, der ikke har råd til at spare op i den daglige økonomi.
Børneorlovsydelsen skal være på den maksimale dagpengesats efter vores opfattelse.
Det betyder bl.a. også, at den enlige forsørger, der måske i virkeligheden har allermest brug for en pause sammen med barnet, får mulighed for det.
I stedet for, som forslagsstillerne foreslår, at give muligheden for at gemme mellem 8 og 13 uger af barselorloven til en senere orlov, synes vi i Enhedslisten, at vi skal genetablere en ordentlig børnepasningsorlovsordning.
Lars Barfoed (KF), 2001-12-12:
Der er vist ikke meget, der kan siges om denne sag, som ikke er blevet sagt under behandlingen af de foregående forslag.
Men lad mig alligevel knytte nogle få bemærkninger til forslaget.
Man vil altså i henhold til beslutningsforslaget
Isoleret set kan jeg selvfølgelig godt forstå, at det kan være attraktivt for den enkelte familie at forestille sig en sådan udbygget model, men der er altså i denne her sag som i alle andre sager flere hensyn, der skal afbalanceres, her hensynet til den offentlige økonomi og hensynet til arbejdskraftbalancen.
Og vi er jo i Det Konservative Folkeparti enige med den tidligere regering, som i flere sammenhænge understregede behovet for at øge arbejdsstyrken ganske betydeligt inden for de næste 10 år
, men hvis man øger orlovsmulighederne i lovgivningen uden at kompensere for det ved at fjerne børnepasningsorloven, vil det jo altså betyde en reduktion af arbejdsstyrken i stedet for den stigning, som der er behov for, en reduktion, vil jeg skyde på, i størrelsesordenen 10.000 personer.
Men det hensyn er måske blevet nedtonet noget, hensynet til arbejdskraftbalancen, efter valget den 20. november. Så vil man også sikre ret til at overføre mellem 8 og 13 ugers barselorlov til en sammenhængende orlovsperiode, inden barnet fylder 9 år, og den del af forslaget er jeg til gengæld enig i.
Bjarne Laustsen (S), 2001-12-12:
En stor familie!
Jeg vil gerne spørge Dansk Folkepartis ordfører, hr. Bent Bøgsted, om det tilsagn.
Jeg synes, det er for lidt og for fattigt heroppefra i dag og sige, at nu må vi se på forhandlingerne, osv.
Når man har været helt ude og meddele i offentligheden, i pressen, i Politiken, at man går ind for at bevare
den nuværende børnepasningsorlov
, så må det altså være sådan i dag, at man er i stand til at sige ja til det forslag, der ligger der.
Ellers løber man fra de løfter, man har givet i avisen, de meget klare meldinger, og jeg synes, det ville være synd og skam, at Dansk Folkepartis ordfører skulle have sådan et nederlag her i dag.
Så jeg vil gerne spørge helt kontant, om man ikke står ved det tilsagn, man har givet om, at nok kan der være tale om forbedringer for børnefamilierne, men det bygger på, at man som minimum bevarer den børnepasningsorlov, der allerede eksisterer i dag.
Bent Bøgsted (DF), 2001-12-12:
Dette forslag er der ikke så meget at sige til, for Dansk Folkeparti er positivt indstillet over for børnepasningsorloven, men vi ønsker en samlet forhandling på barsel- og børnepasningsområderne. Derfor vil vi vente og se, hvad der opnås i forbindelse med forhandlingerne på dette område.
Men vi håber på en løsning, som er acceptabel for børnefamilierne.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2001-12-12:
Det tredje beslutningsforslag, som vi skal behandle i dag om barsel- og børnepasningsorlov, er fremsat af Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre.
Forslagsstillerne ønsker, at de eksisterende rettigheder til børnepasningsorlov for forældre til børn over 1 år bibeholdes, og det betyder formentlig, at man gerne ser den resterende mulighed for at afholde 26 ugers aftalebaseret børnepasningsorlov til hver af forældrene, efter barnet er fyldt 1 år, bevaret.
Dernæst foreslår man, at der kan overføres 8-13 uger til senere sammenhængende brug, inden barnet er fyldt 9 år.
I tilknytning til mine bemærkninger under behandlingen af de tidligere beslutningsforslag kan jeg supplerende sige, at det er regeringens opfattelse, at regeringens forslag til en udvidet barselorlov i regeringsgrundlaget allerede i høj grad tager højde for væsentlige dele af det beslutningsforslag, som nu er til behandling.
For det første skaber regeringens forslag allerede adgang til at overføre 8-13 uger til senere brug, indtil barnet er fyldt det 9. år.
Regeringsforslaget giver også mulighed for, at man kan overføre den fleksible del af barselorloven til senere brug, det vil sige i alt 32 eller 38 uger.
Det betyder, at man kan aftale med sin arbejdsgiver at afholde orloven på deltid mod en tilsvarende reduktion i dagpengene.
Der er derfor efter min opfattelse ikke behov for at have yderligere regler for forældre med børn over 1 år.
Man skal i øvrigt også være opmærksom på, at regeringen med baggrund i tal, der belyser den gennemsnitlige varighed af børnepasningsorloven, har søgt at indrette sit forslag i overensstemmelse hermed.
Tallene viser, at forældre typisk ikke afholder mere orlov end det, der ligger i regeringens udspil om udvidet barselorlov.
Ophævelsen af børnepasningsorloven modsvares således stort set af regeringens foreslåede udvidelse af barselorloven.
Vi gør det så i øvrigt mere økonomisk attraktivt og prioriterer samvær med barnet.
Samlet er det min opfattelse, at regeringens forslag i højere grad tager højde for og giver mulighed for, at den enkelte familie kan foretage en planlægning af samværet med barnet, der både tager højde for familiens økonomi, arbejdspladsens behov og barnets tarv.
Af disse grunde skal regeringen indstille, at det foreliggende beslutningsforslag forkastes.
Jens Vibjerg (V), 2001-12-12:
Nu kan jeg jo høre, at de ærede ordførere ikke har læst det beslutningsforslag, Venstre og De Konservative i sin tid fremsatte, for der står også, at der er et retskrav på 8-13 ugers orlov, medens barnet er mellem 1 og 9 år.
Altså man har også et retskrav, efter at barnet er fyldt 1 år.
Anders Samuelsen (RV), 2001-12-12:
Hvis det nu foregår så fuldstændig uproblematisk ude på arbejdspladserne, og det vil jeg da medgive at det sikkert vil gøre i massevis af tilfælde,
hvori er så problemet med at fastholde den ret, som der lægges op til her?
Bjarne Laustsen (S), 2001-12-12:
Jeg kan nu forstå på Venstres ordfører, at man prioriterer nogle ting stærkt ideologisk i den nye VK-regering, som Venstres ordfører bakker op, og det er vel egentlig naturligt nok.
Men det, der er lidt underligt, er, at man står og siger, at man vil en hel masse ting for børnefamilierne, men man vil jo ikke noget over tid.
Og jeg vil gerne have Venstres ordfører til at bekræfte, om der ikke allerede i det system, vi har i dag, er en samlet orlovsmulighed på 84 uger.
Det, Venstre foreslår, er 52 uger, og så er der endda nogle begrænsninger i det, hvis kvinden bruger de 4 uger først; vi kan endda komme helt ned på 46 uger.
Så er der også spørgsmålet om fleksibilitet.
Den parkerer man jo hos arbejdsgiveren, fordi det er arbejdsgiveren, der i Venstres forslag til syvende og sidst skal give tilsagnet.
Der er ikke noget retskrav som i det, vi kender, og som der er i det, mit parti har været med til at fremsætte.
Jens Vibjerg (V), 2001-12-12:
Nu er det vel sådan, at det, man i dag har ret til omkring forældreorloven, er det, der ligger inden for det område, regeringen lægger frem.
Når man kommer ud over det første år, skal man jo aftale, og derfor er der meget god sammenhæng i, at man også skal aftale, når man kommer ud over 1 år.
Og så er der vel ingen, der kunne forestille sig, at man ikke laver en fornuftig aftale om det her.
Både arbejdstager og arbejdsgiver er da interesseret i, at man finder en fornuftig løsning på, hvordan man holder sin orlov.
Alle er jo interesseret i at have det bedst mulige arbejdsklima på arbejdspladsen.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2001-12-12:
Efter forslaget pålægges regeringen at fremlægge lovforslag om en udvidelse af den nuværende ret til sygedagpenge ved børns indlæggelse, således at der opnås ret til sygedagpenge ved børns indlæggelse i mere end 5 dage.
I dag har forældre med alvorligt syge børn under 14 år ret til dagpenge fra kommunen, hvis de nedsætter eller opgiver deres arbejde i forbindelse med barnets sygdom.
Det er en betingelse, at en læge vurderer, at barnets sygdom vil medføre behov for ophold på hospital eller lignende i 25 dage.
Retten gælder både for lønmodtagere og selvstændige.
Godtgørelsen giver ikke ret til orlov fra arbejdsgiveren.
For en lønmodtagers vedkommende kræver det derfor, at han har en individuel eller kollektiv aftale om, at han kan få fri fra arbejde.
Bestemmelsen om forældres ret til dagpenge ved barnets indlæggelse er, som det også fremgår af lovens ordlyd, betinget af, at der er tale om alvorligt syge børn.
Bestemmelsen er enkel at administrere.
Afgørelsen baseres på en lægeerklæring, hvoraf det fremgår, at det skønnes, at sygdommen vil kræve behandling eller pleje i 25 dage eller mere.
En nedsættelse fra 25 dage til 5 dage ændrer helt bestemmelsens karakter.
Med en sådan ændring er det et spørgsmål, om man kan tale om alvorligt syge børn.
Man skal nemlig i den forbindelse være opmærksom på, at bestemmelsen ikke kun gælder for tilfælde, hvor barnet er indlagt, men også hvis det skønnes forsvarligt, at barnet under sygdomsforløbet helt eller delvis behandles eller plejes i hjemmet. Med så stor en nedsættelse, som beslutningsforslaget lægger op til, risikerer man, at bl.a. forkølelser og influenzaer giver adgang til dagpenge for forældrene, og bestemmelsen har dermed flyttet sig langt fra det, der var dens formål.
At holde disse sygdomstilfælde uden for adgangen til ret til dagpenge vil kræve, at man går ind i en diagnosevurdering, som vil gøre administrationen langt vanskeligere og dyrere, end den er efter den gældende bestemmelse.
Regeringen vil imidlertid gerne drøfte en udvidelse
af dagpengeretten for forældre til alvorligt syge børn
, men finder, da regelsættet er en del af afsnittet om barseldagpenge i lov om dagpenge ved sygdom eller fødsel, at spørgsmålet naturligt henhører under Folketingets behandling af det lovforslag om ændring af barselreglerne, som regeringen vil fremsætte snarest muligt.
Ole Sohn (SF), 2001-12-12:
Det er mere sådan lidt afklaring, for jeg ved godt, at det danske sprog kan være meget vanskeligt at forholde sig til.
Men jeg hørte ministeren sige, at man med V's og K's forslag kunne aftale, at man kunne overføre et vist antal uger til senere brug.
Hvordan harmonerer det med det, Venstres ordfører siger, at regeringens forslag vil give de samme muligheder som den nuværende børnepasningsorlov?
Det forstår jeg ikke helt, for hvis man vil, kan man ikke aftale noget, så skal det være en ret.
Derfor vil jeg gerne høre, om det er ordføreren, hr. Jens Vibjerg, der har ret, når han siger, at man vil give de samme muligheder, altså at man har ret til at gøre brug af sine barseluger efter det første år, eller om det er det ministeren, der har ret.
Jens Vibjerg (V), 2001-12-12:
Vi skal selvfølgelig se barselorlovforlængelsen i sammenhæng, det lægger regeringen op til i finanslovforhandlingerne; det er også der, det hører hjemme.
Venstre kan ikke støtte forslaget.
Anders Samuelsen (RV), 2001-12-12:
Jeg skal indlede med at sige tak for mange positive tilkendegivelser i forhold til forslaget, men netop belært af fru Tove Videbæk skal jeg selvfølgelig også straks erkende, at én ting er pæne ord, en anden ting er, om det også bliver fulgt op af handling.
I forbindelse med det udfald, der var imod den tidligere regering, kan man konstatere, at fru Tove Videbæk og hendes parti i hvert fald har valgt at skifte hest, og så må vi jo håbe, at fru Tove Videbæk ikke bliver skuffet over den nye regerings indstilling sammenlignet med den tidligere regerings indstilling.
Som jeg hørte det både fra Venstres, fra Dansk Folkepartis og fra De Konservatives side, var det en umiddelbart positiv tilbagemelding, men samtidig var der også en række forbehold dels i forhold til, hvor meget det kostede, dels i forhold til, om man kunne gøre det enkelt nok.
Man kunne vel egentlig konkludere det op imod, at det jo er et spørgsmål om prioritering.
Det er klart, at hvis man har sat sig selv i en situation med et skattestop, som i første omgang skal finansieres, fordi det er prioriteret allerhøjest - f.eks. de
lettelser, som gives til de heldige personer som undertegnede, der har hus, og andre i samme situation - så ryger prioriteringen af et forslag som det her ned i rækken, og dermed kan det blive vanskeligt at få virkeliggjort forslaget.
Lad os håbe, at det faktisk lykkes at få realiseret forslaget, som alle ordførere tilsyneladende har været enige om i bund og grund et positivt og godt forslag, et fremskridt.
Søren Søndergaard (EL), 2001-12-12:
Jeg synes, man kunne konstatere en markant og interessant forskel på ministerens fremlæggelse og holdning til forslaget og den holdning, der kom fra Venstres ordfører, fru Eva Kjer Hansen, og jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg i meget højere grad var i overensstemmelse med den sidste fremlæggelse end med den første fremlæggelse.
Derfor vil jeg godt spørge Venstres ordfører: Forstod Venstres ordfører, hvad ministeren sagde, da ministeren begyndte at snakke om problemer med diagnoser, når vi snakker om indlæggelser?
Forstod fru Eva Kjer Hansen, hvad ministeren mente, når ministeren begyndte at snakke om influenzatilfælde?
Mig bekendt er det ikke almindeligt, at folk bliver indlagt på hospital for influenzatilfælde.
I så fald er det muligvis dér, vi kan finde årsagen til de meget lange ventelister, vi har i Danmark.
Men kan fru Eva Kjer Hansen ikke bekræfte, at det her forslag kun omhandler folk, der bliver indlagt, og hvad synes fru Eva Kjer Hansen i det hele taget om ministerens fremlæggelse af forslaget?