Flemming Hansen (KF), 2002-01-10:
Kommissionens hvidbog, der har titlen »Den europæiske Transportpolitik frem til 2010, det svære Valg« indeholder en lang række transportpolitiske emner og ideer, der fortjener en bred debat.
Kommissionen har således i hvidbogen foretaget en ganske grundig analyse af transportsektorens aktuelle situation og foreslår en række tiltag for at fremme
et europæisk transportsystem, der både sikrer den nødvendige mobilitet og samtidig tager hensyn til, at transporterne skal belaste omgivelserne så lidt som muligt.
Hvidbogen tager afsæt i, at transport er en nøglesektor i en moderne økonomi.
Imidlertid er der ifølge Kommissionen en permanent modsætning mellem på den ene side den stadig stigende efterspørgsel efter mobilitet og på den anden side den offentlige opinion, som er blevet mere kritisk over for de ydelser, som transportsektoren leverer.
Samtidig ligger der en dobbelt udfordring i EU's udvidelse og i det krav om en bæredygtig udvikling, som bl.a. fremgår af konklusionerne fra Det europæiske Råds møde i Göteborg i juni.
Regeringen hilser det velkommen, at vi får en debat om den europæiske transportpolitik med henblik på at opnå et optimalt samspil mellem de forskellige transportformer i sammenhæng mellem et effektivt og bæredygtigt europæisk transportsystem.
Et effektivt transportsystem har betydning for Europas konkurrenceevne på internationalt plan og dermed betingelserne for vækst og beskæftigelse.
Også Danmark er helt afhængig af international samhandel, og med vores geografiske placering i den nordlige del af Europa har vi behov for effektive transportforbindelser til resten af Europa.
Samtidig skal transportsektorens miljøbelastning være så lille som muligt, for borgernes livskvalitet forringes jo ikke kun af fremkommelighedsproblemer, men også af støj og luftforurening. Kommissionens bud på, hvordan man sikrer en mere harmonisk udvikling i den europæiske transport, er overordnet, at der skal udvikles europæiske politikker især vedrørende prisfastsættelse, fremme af mere miljøvenlige transportformer og gennem målrettede investeringer i det transeuropæiske netværk for transport.
Med henblik herpå indeholder hvidbogen ca. 60 konkrete bud på forslag, som efter Kommissionens opfattelse bør gennemføres for at nå dette mål.
Disse bud er fordelt på overskrifterne: Ændring af den nuværende balance mellem de forskellige transportformer; Fjernelse af flaskehalse i transporten; Mere central placering af brugerne i transportpolitikken og Transportens globalisering.
Jeg vil gerne understrege, at regeringen deler den opfattelse, som kommer til udtryk i hvidbogen, nemlig at transportsektoren er en uundværlig del af et moderne samfund og at mobiliteten er et uundværligt gode for såvel erhvervslivet som den enkelte borger, både i relation til arbejde og til fritid.
Forespørgerne stiller spørgsmål om, hvordan regeringen vil indarbejde anbefalinger, forslag og retningslinjer i hvidbogen i den danske transport- og miljøpolitik.
Rammerne for debatten i dag gør det ikke muligt for mig at kommentere samtlige 60 forslag, men jeg vil gerne kommentere nogle af de mere centrale.
Inden da synes jeg dog også, det er værd at understrege, at hvidbogen afspejler den transportpolitiske situation i hele EU.
Der er imidlertid store forskelle mellem medlemslandene på dette punkt, f.eks. er problemerne med trængsel på såvel vej- og jernbanenettet betydelig større i dele af Centraleuropa end i Danmark.
Det er således tankevækkende, at 7.500 km vej, svarende til 10 pct. af nettet, dagligt præges af trafikpropper og bilkøer, og at 16.000 km jernbane eller 20 pct. af jernbanenettet kan betragtes som flaskehalse.
Også i lufthavnene er der problemer.
I 16 af de største lufthavne i EU er der registreret forsinkelser på over et kvarter på mere end 30 pct. af flyvningerne.
Et kernepunkt i hvidbogen er målsætningen om en omfordeling fra vejtransport til mere miljøvenlige transportformer som jernbane- og søtransport, herunder transport ad indre vandveje.
Regeringen kan principielt støtte denne tankegang, og den teknologiske udvikling kan i sig selv give mulighed for yderligere miljøgevinster.
Hvad angår godstransport, peges der især på behovet for omlægning fra vejtransport til først og fremmest jernbanetransport på de længere strækninger.
Det er imidlertid langt lettere sagt end gjort.
For det første nødvendiggør dette meget bekostelige udbygninger af jernbaneinfrastrukturen, og for det andet kræver det yderligere reformer og en reel adgang til konkurrence på det europæiske skinnenet.
Vi må væk fra den nuværende situation, hvor jernbanerne i de enkelte lande stort set tænker rent nationalt, og vi er på dette punkt langt fremme i Danmark, hvor der allerede er fri adgang til at udføre godstransporten.
Hvidbogen peger endvidere på, at prissætningen for transport skal afspejle såvel den enkelte transportforms infrastrukturbelastning som de eksterne omkostninger, dvs. omkostninger, der hidrører fra især luftforurening, støj, ulykker og trængsel.
Det svarer til udtalelserne fra Det Europæiske Råds møde i Göteborg i juni sidste år.
Regeringen kan principielt støtte den grundlæggende tanke i hvidbogen om, at der er behov for en lang række fundamentale ændringer i samspillet mellem transportformerne; herunder bør multimodale transporter i et sammenhængende netværk fremmes.
Regeringen kan ligeledes støtte en lang række af hvidbogens konkrete forslag, f.eks. behovet for yderligere liberalisering af jernbanesektoren samt etablering af et fælles europæisk luftrum.
Luftfartspolitikken udgør i øvrigt et ganske særligt problem.
Hvidbogen er skrevet før begivenhederne den 11. september 2001, og det betyder, at det i dag især er de sikkerhedsmæssige og økonomiske aspekter, der er i forgrunden; men vi må også drøfte budskaberne i hvidbogen om behovet for stramninger af miljøkravene til luftfartsindustrien.
Som led i skabelsen af et transeuropæisk transportnetværk indeholder hvidbogen også forslag om at udvide listen over prioriterede projekter med syv nye projekter.
Et af dem er en fast forbindelse over Femer Bælt, og det ser regeringen som et kærkomment signal til den danske og tyske regering om at komme i gang med at realisere denne forbindelse.
Det er i den forbindelse også vigtigt, at Kommissionen fastslår, at den økonomiske støtte til sådanne projekter hæves fra i dag højst 10 pct. til op imod 20 pct. af anlægsudgifterne.
Derudover vil Kommissionen revidere retningslinjerne for de transeuropæiske transportnet.
Der sigtes navnlig på at fjerne flaskehalse på jernbanenettet, på modernisering af de vigtigste linjeføringer for at absorbere de trafikstrømme, der følger af EU-udvidelsen, navnlig i grænseregionerne, og skabe bedre adgang til yderregionerne.
Hvidbogen berører også trafiksikkerheden.
Baggrunden herfor er, at der i EU-landene er 41.000 trafikdræbte om året.
Det svarer til, at en hel by på størrelse med Holstebro slettes på landkortet, og hver dag svarer det samlede antal dræbte på de europæiske veje næsten til, at et mellemstort fly styrter ned.
Derfor må antallet af trafikdræbte nedbringes, og for at opnå dette er det nødvendigt at gøre noget på såvel EU-plan som nationalt og regionalt i de enkelte lande.
På EU-niveau bør der bl.a. ske en fortsat skærpelse af kravene til køretøjernes udformning og indretning med henblik på at nedbringe antallet af dræbte og tilskadekomne.
Et andet tema i hvidbogen er spørgsmålet om, hvordan vi efterlever målsætningen om at afkoble væksten i transportsektoren for den økonomiske vækst, som blev meldt ud på Det Europæiske Råds møde i Göteborg.
Her vil regeringen tage stilling til de konkrete foranstaltninger, når der kommer forslag på bordet.
Ligeledes nævner Kommissionen behovet for, at transporten udføres med et mindre ressourceforbrug, således at energiforbruget og miljøpåvirkningen pr. kørt kilometer reduceres.
Samtidig kan indikatorerne med fordel kobles til konkrete miljømål for transportsektoren.
Dette indgår i øvrigt også i den resolution, som Transportministerrådet vedtog i april 2001.
I denne resolution opfordredes Kommissionen til at udarbejde forslag til mulig anvendelse af vejledende miljømål for transportsektoren på EU-plan på lang og mellemlang sigt.
Dette er ligeledes nødvendigt for at kunne leve op til konklusionerne om bæredygtig udvikling fra Det Europæiske Råds møde i Göteborg.
Ved formulering af sådanne mål og strategier gælder det navnlig om at være opmærksom på, at der fokuseres på det væsentlige, nemlig begrænsningen af CO2-udslip, luftforurening, støj og andre miljøpåvirkninger fra transportsektoren; men samtidig gælder det om at være realistisk.
Miljømål, der ikke forholder sig til virkemidler, der i praksis er til rådighed, ender med at skabe frustration snarere end resultater.
Miljømål kan imidlertid fungere som drivkraft i udvikling af virkemidler, herunder påvirke den teknologiske udvikling i en mere ressourceeffektiv retning. Samtidig må man erkende, at transportsektoren i høj grad opfylder behov, som er genereret i andre sektorer,
Disse synspunkter vil indgå som et dansk bidrag til den videre generelle debat om den europæiske transportpolitik og om hvidbogen i særdeleshed.
Regeringen ser frem til de mange forslag og initiativer, som Kommissionen bebuder i hvidbogen.
Disse er ikke mindst relevante i forbindelse med Danmarks kommende EU-formandskab, og forslagene vil indgå i prioriteringen under det danske formandskab.
Det gælder således også den bebudede jernbanepakke, der forhåbentlig kan bidrage til, at jernbanetrafikken i EU bliver mere fleksibel, så man bedre kan udnytte ressourcerne på jernbanen.
Målet er en jernbanetrafik i Europa, hvor brugerne, altså passagererne og godsoperatørerne, får den bedst mulige service for pengene. Som det anføres i hvidbogen, vil jernbanesektoren som helhed blive mere konkurrencedygtig i forhold til de øvrige transportformer, når der åbnes for skærpet konkurrence mellem jernbaneselskaberne.
En indtræden af nye operatører vil ligeledes bidrage hertil.
Ligeledes lægger regeringen vægt på, at der under det danske formandskab sker fremskridt i retning af at realisere et fælleseuropæisk luftrum.
Alt i alt finder regeringen således, at hvidbogen er et vigtigt bidrag til den transportpolitiske debat, såvel på EU-plan som i Danmark.
Transportsystemet skal sikre befolkningen adgang til arbejde, indkøb, offentlig service og fritidsaktiviteter, og alle skal sikres effektiv mobilitet gennem kollektive og private transportløsninger.
Erhvervslivet skal sikres gode transportforbindelser til omverdenen, og trængsel på vejene bør kun forekomme i spidsbelastningsperioderne.
Forespørgerne anmoder regeringen om at tilkendegive, hvor hvidbogen er utilstrækkelig og mangelfuld.
Mit svar er, at det ikke tilstrækkelig tydeligt fremgår, at der må være en afvejning mellem omkostningerne ved forskellige foranstaltninger, især på miljøområdet, og de fordele, der kan opnås ved disse tiltag.
Det er selvfølgelig vigtigt, at vi bestræber os på at nedbringe transportsektorens miljø- og sundhedsbelastninger
mest muligt, men det må ske med omtanke.
Forhandling