Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-02-07:
I SF er vi også glade for – vi kan godt lide at starte med noget positivt – at der er kommet en redegørelse, og jeg er personligt glad for, at den er overskuelig.
Men jeg er ikke så glad for indholdet.
Hvis jeg skal gå igennem den, kan jeg sige, at den status, der ridses op, er, at specielt i udkantsområderne, kystområderne, er der en markant tilbagegang for udenlandske turister, lidt opvejet af, at der samlet set kommer flere danske.
Så tilbagegangen er lidt værre, end tallene faktisk viser.
Med hensyn til den indsats, som ministeren lægger op til i forslaget her, kan vi starte med at se på de økonomiske midler.
Der er en reel tilbagegang på 10 pct., fordi en krone overført fra et år til det næste år ikke er en krone værd.
Der er en omkostningsmæssig ting i det, som gør, at den er mindre værd.
Hvis vi ser på det her, er der omkring 10 pct. færre midler på området.
Det er godt, og det kan vi bygge videre på, men det er lidt kejserens nye klæder.
Der bliver sagt, at der skal nogle ting i gang, men der er ikke rigtig noget at have det i.
Når det gælder de mål, der er ridset op, er der et mål om, at vi skal op på den samme vækst som landene omkring os.
Hvis vi kigger lidt tilbage, har vi været foran; det er kun Irland, der har stået bedre, så det er ikke specielt ambitiøst.
Altså, vi er kommet bagud, og nu skal vi op på niveau med landene omkring os.
Men det er selvfølgelig en fremgang.
Der skal være innovation, helt rigtigt.
Men når der skal være innovation og udvikling, så skal der også være nogle igangsættende ting til det, og de mangler.
Der er en tydelig ambition om, at den private andel skal højere op, jeg tror, at den er på omkring nogle og tredive procent nu, 36-37 pct.
Ambitionen er, at den skal op på 50 pct., og det er måske her, midlerne til udvikling skal findes, men det skal ses på baggrund af, at det er et erhverv i krise.
Den her regering gør meget ud af at snakke erhvervspolitik på den måde, at det er markedet, der skal klare tingene.
Vi kunne betragte det her som en virksomhed i krise, og hvad gør man så?
Man skærer ned på de nødvendige investeringer, som skal udvikle.
Det er ikke god erhvervspolitik.
Det er heller ikke god turismepolitik, når vi overfører det hertil.
Det er det, der fører frem til et større og mere koordineret samarbejde, og det mål er vi helt med på.
Der er noget med en turismeportal og en danmarksfilm, og det er jo ting, der har været på tegnebordet og vel nærmest er gennemført; ikke filmen, mener jeg, men turismeportalen vil jeg erklære som et initiativ, der ikke er nyt.
Så er der ting, som også går som initiativer; det er bortfald af flyafgifter, og det er udstykning af sommerhusgrunde, og de to ting kan vi under ingen omstændigheder se som fremadrettede positive initiativer.
Hvis vi tager flyafgifterne, er det miljømæssigt en tilbagegang; man kan sige, at det er en skævvridning inden for transporten.
Fly, som er de mest forurenende, skal have ekstra nem adgang.
Andre, som er mindre problematiske, bliver pålagt afgifter, mens flyene bliver frataget deres.
Det er grundlæggende en forkert udvikling.
Hvis vi ser på det turismemæssigt, tror jeg såmænd heller ikke, at det virker.
Det kan nok give flere storbyturister, men jeg tror også, at det får langt flere danskere til at søge andetstedshen.
Det medfører i høj grad storbyturisme og turisme til de centrale steder, og det har i hvert fald ikke noget med udkantsområderne at gøre.
Vi er meget imod det initiativ.
Med hensyn til flere sommerhusgrunde tror jeg ikke, at vi, hvis vi skal være attraktive og specielle, skal plastre naturen til med nye sommerhuse.
Jeg tror, at vi skal værne om den og sørge for, at den er lige præcis det attraktive gode, som man kan komme ud at se på og bruge.
Så de to sidste ting er ikke gode initiativer.
De bemærkninger, vi kunne komme med til det, er, at der er brug for at gøre noget i udkantsområderne.
Det er en unik chance.
Vi snakker i mange andre sammenhænge, f.eks. i forbindelse med udviklingsmidler, som der bliver mange af i denne tid, om, at vi skal styrke de små erhverv, de specielle erhverv, de særlige produkter og de særlige oplevelsesting ude i yderområderne.
Det er det, der kan trække turister til.
Så vil der også være åbenhed for specielle turistoplevelsesområder.
Det er godt, at der er lagt op til et samarbejde, men det er som sagt ikke nok.
Der skal virkelig ske en udvikling ude i de områder.
Der er markant flere lavtuddannede, og der er markant flere indvandrere.
Andre har været inde på det, men det er så markant i det her erhverv, og sammenkædet med nødvendigheden af udvikling i udkantsområderne passer det sammen.
Derfor er det et område, hvor vi er pisket til at gøre noget.
Vi kan ikke bare sige, at erhvervet nu selv må komme med nogle flere penge.
Vi er et sted, hvor der er krise, og så må vi som ansvarlige samfundsudviklere også komme med nogle midler, ikke for at give en pose penge, men for at skabe nogle initiativfremmende incitamenter, som kan sætte ting i gang.
Vi har set fantastiske udviklinger på andre felter, når der er en politisk vilje med nogle midler til at igangsætte.
Jeg kan tage et helt andet område og snakke om vindmølleøkologi – nu tog jeg det i et ord – altså vindmølleudvikling og økologi.
I stedet for at lukke flere grise ud i landskabet kunne vi lægge mere op til, at vi får flere små bryggerier, flere specialproduktioner, som er et særkende for Danmark og for den pågældende egn, og som ender med at tiltrække stabile turister.
Det er den vej, vi skal gå, men det går altså ikke bare at skære ned.
Det er ikke nok, og det er et dårligt signal at starte med.
Vi skal styrke yderkanterne, vi skal styrke igangsætning derude.