runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2003-04-09:
Som svar til hr. Jann Sjursen er det helt klart, at de punkter, som hr. Jann Sjursen læser op, kan Dansk Folkeparti godt støtte.
Men vi er nødt til at drøfte med regeringen, i hvilket omfang regeringen vil være med på nogle af de ting.
Men det afgørende for, om der kan opnås et flertal, er jo, om Socialdemokraterne vil være med, og derfor nytter det ikke ret meget at spørge Dansk Folkeparti, for vi synes, at alt det, der står i det forslag til vedtagelse, der lægges frem her, er fornuftigt.
Det handler derimod om, om Socialdemokraterne vil rykke sig i forhold til de tidligere positioner, som Socialdemokraterne har.
Hvis Socialdemokraterne vil det, hvis der kan komme et tilsagn fra hr. Jeppe Kofod under debatten i dag, jamen så er der ikke noget at betænke sig på.
Så er flertallet hjemme.
Men vil man ikke det, så har vi en anden situation.
Men Socialdemokraterne er ikke enige i det, eller har i hvert fald ikke været det hidtil, men det kan være, vi hører nye signaler under debatten i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-09:
Jeg vil også opfordre hr. Peter Skaarup til nu at arbejde helt målrettet på den her sag sammen med os andre.
Derfor må vi rette opmærksomheden meget mod hr. Jeppe Kofod og hans parti, for jeg har forstået det sådan - det kan være, jeg ikke har forstået ministerens ordførertale - at ministerens bevægelighed i forhold til regeringspartierne er meget lille.
Nu må vi høre, hvad Venstres ordfører efterfølgende siger, men der var ikke megen opmuntring at hente i ministerens tale.
Derfor skal vi vel nu koncentrere os meget om hr. Jeppe Kofod for at få flertallet i hus, og det håber jeg så, at hr. Peter Skaarup vil være med til at arbejde i fællesskab på under debatten den næste times tid.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-09:
Jeg er helt enig med hr. Peter Skaarup i, at det forslag til vedtagelse, jeg har fremsat på vegne af SF og Enhedslisten og Kristeligt Folkeparti, kun kan opnå flertal her i Folketinget, hvis enten Socialdemokratiet og/eller Venstre og Konservative stemmer for.
Men det fremgår ikke helt tydeligt, hvordan Dansk Folkeparti rent faktisk forholder sig til det forslag til vedtagelse, jeg har fremlagt.
Derfor vil jeg gerne helt konkret spørge hr. Peter Skaarup: Vil Dansk Folkeparti støtte det forslag til vedtagelse, som jeg på vegne af flere partier har fremsat?
Peter Skaarup (DF), 2003-04-09:
Til hr. Jeppe Kofod om anerkendelse: Som sagt har jeg ikke hørt noget om, at Taiwan ønsker en anerkendelse, men det siger sig selv, at med den politiske situation mellem Kina og Taiwan, som hr. Jeppe Kofod også kender, har Taiwan nogle problemer i forhold til den storebror, Kommunistkina udgør.
Der mener jeg, at det er Danmarks opgave som et lille land at sikre, at et andet lille land, som Taiwan er i forhold til Kina, får så gode vilkår, som det overhovedet er muligt.
Derfor har vi også flere gange rejst debatter her i Folketinget, der netop satser på, at vi kan sikre Taiwan en bedre position, end man har gjort indtil nu.
Man vil ikke, hvis der kom ønsker
fra Taiwan om anerkendelse eller oprettelse af diplomatiske forbindelser,
være med til det.
Der kunne mit spørgsmål til hr. Jeppe Kofod så være: Vil Socialdemokraterne ændre holdning på det her punkt?
Så synes jeg, vi er nået et stykke ad vejen.
Det kan godt være, hr. Jeppe Kofod har opbrugt sine korte bemærkninger, men han har altså mulighed for under ordførertalen at komme ind på nogle af de her spørgsmål. Jeg vil sige, at jeg grundlæggende synes, at der er nogle fornuftige ting i hr. Jann Sjursens forslag til vedtagelse.
Det er alt sammen noget, vi kan støtte, og vi må så drøfte med regeringen, i hvilket omfang regeringen kan være med på nogle af de her ting.
Kan regeringen det, jamen så er der mulighed for at få flertal for det.
Men som det er lige nu, vil det, der er fremlagt fra hr. Jann Sjursens side, ikke kunne opnå flertal i Folketinget, medmindre vi altså får et flertal med, og det indebærer også, at Socialdemokraterne skal være med fuldt ud.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-09:
Jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti ikke mener, at denne her debat skal udmunde i et forslag til vedtagelse og en afstemning herom.
Det kan der selvfølgelig være forskellige begrundelser for.
Jeppe Kofod (S), 2003-04-09:
Først til hr. Peter Skaarup: Hvis hr. Peter Skaarup havde lyttet efter, hvad jeg sagde, så sagde jeg rent faktisk, at Socialdemokraterne er stærke tilhængere af at udbygge kulturelt og økonomisk samarbejde med Taiwan.
Vi synes, det er en meget spændende udvikling, der er i gang i Taiwan.
Det sagde jeg faktisk indledningsvis, så det burde ikke afføde så stor mystik hos Dansk Folkeparti.
Jeg forstår ikke logikken bag det her.
Det må altså være en eller anden forklaring på, at det er det, Dansk Folkeparti vil.
Hvis det var sådan, at Taiwan havde bedt om det, var det en anden diskussion.
Men vi ved jo alle sammen godt, hvordan balancen er mellem Taiwan og Kina, og der kan måske være en grund til, at Taiwan ikke har bedt Danmark om at anerkende sig som en selvstændig stat.
Jeg savner i hvert fald begrundelse for, at Danmark skulle gøre det og for, at Dansk Folkeparti har den holdning her, når der ikke foreligger et konkret ønske fra dem, det handler om.
Det er stor mystik.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-09:
Jeg vil godt spørge ministeren: Hvis nu det viser sig, at et flertal i Folketinget opfordrer regeringen til at arbejde for at give Taiwan observatørstatus i Verdenssundhedsorganisationen, skal ministerens svar så forstås sådan, at regeringen ikke vil arbejde for det, Folketinget har vedtaget?
Ministeren brugte nemlig nærmest formuleringen, at »det kan Folketinget ikke vedtage«, men det kan Folketinget jo godt.
Det afhænger af hr. Jeppe Kofod og hans parti.
Så går jeg da ud fra, at ministeren også vil gøre, hvad han kan for at efterleve Folketingets beslutning.
Ministeren siger også, at det har man ikke en kendt kategori for i FN, det er ikke set før, men hvis man på forhånd siger, at det ikke er set før, og det kan vi slet ikke forestille os, hvordan det kan blive løst, så var der mange ting, der aldrig var blevet løst.
Der må ministeren udfolde sin fantasi, drøfte det med FN, finde en kategori, skabe nye veje.
Det er det, man har ministre til.
Man har ikke ministre til at sidde og meddele, at problemerne ikke kan løses.
Peter Skaarup (DF), 2003-04-09:
Fru Anne Grete Holmsgaard er inde på forskellige emner, som jeg nævner flere gange her fra talerstolen.
Jamen det går vi jo ind for.
Det er Dansk Folkeparti, der har rejst en debat om, om vi ikke kan sikre bedre samarbejdsvilkår mellem Taiwan og Danmark, og de tanker håber jeg, at SF støtter os i.
Vi har stillet mange spørgsmål om det; vi har rejst mange debatter om det spørgsmål.
Derfor går vi selvfølgelig ind for, at vi kan få et bedre samarbejde på nogle af de områder, fru Anne Grete Holmsgaard også nævner. Så til hr. Jeppe Kofod.
Når det handler om anerkendelse af Taiwan, så har Taiwan mig bekendt ikke bedt om anerkendelse som et selvstændigt land over for Danmark aktuelt.
Men vi har den holdning i Dansk Folkeparti, at vi bestemt ikke ser noget problem i, at når Danmark anerkender lande som f.eks. Nordkorea eller Irak eller i sin tid DDR, og vi i øvrigt som et af de første har støttet anerkendelsen af de tre baltiske lande, vi var nr. 2 efter Island, tror jeg det var, under den tidligere udenrigsminister Uffe Ellemann-Jensen, jamen så mener vi da, det er vigtigt, at Danmark sender nogle gode signaler til Taiwan.
Nogle signaler om, at vi gerne vil være nogle af de første, der kunne gøre det, hvis man ønsker det.
Men jeg har ikke modtaget noget ønske om det, og det er i øvrigt heller ikke mig, der ville modtage et sådant ønske.
Men mit spørgsmål til hr. Jeppe Kofod synes jeg ikke rigtig, jeg fik svar på.
Det, der snakkes om fra nogle partiers side her i Folketinget, var, om man - ud over de to tiltag, som regeringen har lovet noget på, nemlig dobbeltbeskatningsaftalen og spørgsmålet om visum til Taiwans præsident - kunne komme igennem Folketinget med Socialdemokraterne på vognen med hensyn til en forbedring af samarbejdsvilkårene.
Der synes jeg ikke, hr. Jeppe Kofod har svaret andet, end at Socialdemokraterne går ind for etkinapolitikken, og at man derfor ikke vil støtte sådanne initiativer.
Det kunne jeg godt tænke mig en afklaring af: Hvor står
Socialdemokraterne egentlig i det her spørgsmål?
Jeppe Kofod (S), 2003-04-09:
Jeg stillede hr. Peter Skaarup et meget konkret spørgsmål, som jeg ikke fik svar på, men jeg håber, at jeg kan få svar på det i anden omgang: Har Taiwan bedt Danmark om at blive anerkendt som en selvstændig stat?
Det synes jeg er meget interessant, for det var Dansk Folkepartis ærinde, at vi skulle vedtage det her i Folketinget, så jeg kunne godt tænke mig at høre, om det er noget, hr. Peter Skaarup er blevet bedt om.
Det andet er med hensyn til de beskyldninger, Dansk Folkeparti kommer med over for Socialdemokratiet.
Her skal man huske på, at vi jo er underlagt en etkinapolitik, som EU-landene er fælles om, nogle retningslinjer, som man er fælles om, men inden for disse retningslinjer kan vi så ændre tingene; det vil vi meget gerne være med til. Men når hr. Peter Skaarup her siger, at vi skulle være imod f.eks. at give visum til borgere fra Taiwan, er det ikke rigtigt, men der ligger nogle begrænsninger i etkinapolitikken, som udenrigsministeren og EU nu kigger på, som jeg hørte det.
Så jeg synes, man skal fremstille virkeligheden, som den er, og ikke begynde at lave om på den.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-04-09:
Hr. Skaarup undlod meget omhyggeligt at svare på mit spørgsmål.
Mit spørgsmål var for så vidt meget enkelt: Har Dansk Folkeparti på forhånd bundet sig så meget til ikke at stemme imod regeringen i denne sag, at Dansk Folkeparti ikke vil være med til i det mindste at stemme for en vedtagelse, der pålægger regeringen at arbejde aktivt for, at Taiwan kan optages som observatør i WHO, arbejde aktivt for, at der kan udstedes indrejsevisum, og arbejde aktivt for et udbygget kulturelt, sundhedsmæssigt og uddannelsesmæssigt samarbejde, og vi kan for den sags skyld godt tage dobbeltbeskatningen med? I stedet for at svare på det spørgsmål gik hr. Peter Skaarup over til at sige, at nu havde regeringen jo givet tilsagn om, at den ville arbejde for visum.
Nej, det, jeg hørte udenrigsministeren sige, det var, at man i EU allerede har besluttet, at man vil se på det.
Per Stig Møller (KF), 2003-04-09:
Det er kun for at præcisere, for det er jo ikke meningen, at vi skal køre en debat om WHO nu.
Jeg vil godt præcisere af hensyn til debattens kvalitet, at det er ikke muligt for det danske Folketing bare uden videre at lave om på WHO's regler.
Det kræver, at man er anerkendt som FN-nation, for at man kan blive medlem af WHO eller blive observatør.
I FN-systemet er der ikke nogen kategori, hvorunder Taiwan hører, så uanset hvor meget forslagsstillerne siger her i dag, at det skal der være, er den der ikke.
Det er derfor, jeg sagde, at ligesom de fandt en løsning med WTO, og da det nu går fremad med samarbejdet mellem Kina og Taiwan, skulle parterne selv være i stand til at finde en pragmatisk løsning.
Det væsentlige er, at den taiwanesiske befolkning har glæde af WHO.
Det er dét, som er det afgørende, og ikke de slag i luften, som hr. Keld Albrechtsen jo er verdensmester i, men som ikke fylder så meget.
Angående SARS f.eks. er tre læger fra WHO's partnerorganisation, Center for Disease Control i Atlanta, USA, netop udsendt til Taiwan med henblik på at yde teknisk bistand samt sikre en løbende monitorering af situationen.
Det vil sige, at man kan trække på WHO, og det er jo det vigtigste: at man ikke bliver holdt ude i epidemisituationer og ikke får den hjælp, man kan få, men får den hjælp, man kan få.
Peter Skaarup (DF), 2003-04-09:
Det var egentlig en kommentar til udenrigsministeren, jeg ville komme med, men den kan jeg lige tage med i samme moment som besvarelsen af nogle spørgsmål, jeg fik.
Til fru Anne Grete Holmsgaard vil jeg sige, at som jeg hører det, deler vi helt de synspunkter, som SF har.
Hvis det handler om øget kulturelt samarbejde, økonomisk samarbejde, dobbeltbeskatningsaftale, medlemskab af eller observatørstatus i WHO, er vi fuldstændig enige, og i den retning arbejder vi også. Vi er grundlæggende af den opfattelse, at Taiwan ikke skal holdes uden for det gode selskab, og her har vi som det lille land, Danmark er, grund til at støtte lande, der kan være i klemme på forskellig måde.
Den dag, vi selv er i klemme, har vi måske brug for støtte fra andre lande, som så kan yde os støtte til gengæld.
Så kommer min kommentar til udenrigsministeren om WHO:
Grundlæggende har vi altså den opfattelse, at når der foregår et vist samarbejde med Taiwan, selv om Taiwan ikke er medlem af WHO eller har observatørstatus, kunne man lige så godt tage skridtet fuldt ud og sikre, at Taiwan blev observatør i WHO.
Vi synes ikke, der er nogen grund til at holde et demokratisk land af den størrelse ude af WHO og uden for det samarbejde, som foregår her, så derfor ser vi meget gerne, at det skete, og som jeg nævnte tidligere, arbejder vi på et beslutningsforslag, der netop går i den retning, og som vi kan fremsætte på et senere tidspunkt.
Så vil jeg sige til hr. Jann Sjursen, at vi nok føler, at den siddende regering og Socialdemokraterne i hvert fald tidligere har været en barriere for, at vi kunne nå nogle skridt i retning af observatørstatus i WHO eller nogle af de andre ting, vi har diskuteret.
Men i dag har vi fået to tilsagn fra regeringen.
Det ene handler om, at man vil tage den aftale, som har forhindret - det sagde den tidligere socialdemokratisk-radikale regering i hvert fald - at Taiwans præsident kunne komme på privat besøg i Danmark.
Det har den nuværende regering lovet at tage op, ligesom man har givet tilsagn om, at der kan laves en dobbeltbeskatningsaftale mellem Danmark og Taiwan.
Socialdemokraterne er nemlig ret afgørende for, om der på sigt er mulighed for at skabe et flertal i denne sag.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-09:
Selvfølgelig kan Danmark det.
Der er selvfølgelig ingen garanti for, at FN nødvendigvis vil imødekomme alt, hvad Danmark kommer med, men selvfølgelig kan Danmark komme med sådan en opfordring. Jeg håber, og jeg vil spørge hr. Peter Skaarup, om vi kan gå videre med at se, om der kan skabes basis for en vedtagelse.
Man kan jo konstatere, at fru Anne Grete Holmsgaard, hr. Jann Sjursen, forespørgerne selv formentlig og Enhedslisten peger på, at det ville være fornuftigt at få en sådan vedtagelse, og jeg lagde mærke til, at hr. Jeppe Kofod omhyggeligt undgik at afskære den mulighed.
Vi nærmer os måske, at vi kan få noget ud af debatten.
Det synes jeg ville være godt, og jeg vil gerne spørge hr. Peter Skaarup, om Dansk Folkeparti ikke også er indstillet på at se på, om der kan fremsættes et forslag til vedtagelse, som har et flertal bag sig.
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-04-09:
Jeg synes, at hr. Peter Skaarups standpunkt er krystalklart.
Hvis Socialdemokratiet stemmer for det forslag til vedtagelse, så stemmer Dansk Folkeparti for det.
Hvis Socialdemokratiet stemmer imod det, så stemmer Dansk Folkeparti også imod det.
Det er da et klart standpunkt.
Det er et usædvanligt standpunkt for hr. Peter Skaarup, men det er da krystalklart.
Peter Skaarup (DF), 2003-04-09:
Det er da meget mærkeligt, at Dansk Folkeparti, som er det parti, der rejser en debat her i Folketinget, der nu via forskellige aftaler med regeringen sikrer, at der gennemføres forbedrede vilkår for et samarbejde mellem Taiwan og Danmark - det er vi sikre på allerede nu; det har regeringen lovet - nu skal kritiseres af partier herinde for vores manglende engagement, eller hvad det nu er, man mener.
Det har jeg godt nok svært ved at høre på.
Når hr. Søren Søndergaard inddrager det sociale, så må jeg melde hus forbi.
Ja, det er jo i hvert fald ikke Enhedslisten, der har sikret det.
Enhedslisten er sat fuldstændig uden for indflydelse og kan kun komme med en protestpolitik her i Folketinget med politisk drilleri.
Så jeg tror nok, at det er hr. Søren Søndergaard og Enhedslisten, der får svært ved at give noget valuta til deres egne vælgere, mere end det egentlig er Dansk Folkeparti, der har et problem.
Vi har det heldigvis sådan, at vi kan opnå noget indflydelse på den politik, der føres, og vi ved nu, at vi i hvert fald på to områder i forhold til Taiwan har opnået noget indflydelse i dag.
Nu venter vi på at høre, hvad den socialdemokratiske ordfører siger.
Hvis den socialdemokratiske ordfører er villig til at gå ind på nogle af de tanker, som vi er nogle stykker, der har i forhold til Taiwan, ja, så er det jo glimrende, så kan vi opnå mere end nu.
Men lad os nu høre, hvad Socialdemokraterne siger.
Hvis ikke Socialdemokraterne giver tilsagn, ja, så står vi uden et flertal i Folketinget, og så kan vi ikke ændre noget.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-04-09:
Hr. Peter Skaarup har fuldstændig misforstået, at der skulle være tale om drilleri.
Det er der ikke.
Der er simpelt hen tale om, at vi er nogle partier, der nu adskillige gange har spurgt hr. Peter Skaarup: Hvad vil Dansk Folkeparti gøre i forhold til det forslag til vedtagelse, der er stillet af Kristeligt Folkeparti, Enhedslisten og SF?
Hvad vil Dansk Folkeparti gøre, ikke hvad man vil gøre, hvis Socialdemokratiet gør det ene og det andet. Det her er jo en talerstol, hvor man melder sine holdninger ud, og hvis der bare er nogenlunde sammenhæng i holdningerne, så kan Dansk Folkeparti kun gå ind og støtte dette her forslag.
Og det synes jeg lige så godt, hr. Peter Skaarup kan give et svar på nu frem for hele tiden at tale uden om.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-09:
Jeg sagde ikke - det kan man slå tilbage i referatet og se - at Taiwans befolkning skal gå ud på gaden og kræve selvstændighed.
Jeg sagde blot, at Danmarks position skal være, at Taiwans befolkning skal bestemme selv.
Det er noget helt grundlæggende for Enhedslisten.
Vi har faktisk den opfattelse, at befolkninger skal have lov til at bestemme
De kan træffe kloge valg, eller de kan træffe ukloge valg, og det kan vi måske også have en holdning til, men det ændrer ikke ved den grundlæggende kendsgerning, at de skal have lov til at bestemme selv.
Og det er det, der bliver anfægtet her.
Så til det med kræmmermentaliteten: Det er ikke nogen ny diskussion, for vi har jo oplevet den igen og igen.
Der var f.eks. nogle, der syntes, det var utrolig upassende, at Danmark rejste spørgsmålet om Kinas menneskerettighedskrænkelser i FN's Menneskerettighedskommission, fordi det ville koste ordrer fra Kina.
Der er også nogle, der gang på gang har syntes, det var upassende, at Tibetspørgsmålet blev rejst.
Jeg deler ikke den opfattelse.
Jeg synes, at er der nogen, der har mulighed for at gøre det, så er det lige præcis et land som Danmark, og den mulighed skal vi benytte.
Søren Krarup (DF), 2003-04-09:
Hr. Jens Hald Madsen siger, at det ikke nytter at prædike, og det er det, der kalder mig herop - det nytter ikke at prædike, man må se realiteterne i øjnene.
Det er jo, som vi allerede har været inde på, en gentagelse af det, der blev sagt under besættelsen.
Realiteterne betød altid, at man skulle kalde sandhed for løgn.
Her er der tale om et lille, frit demokrati, der ønsker at være et selvstændigt land.
Det er undertrykt af et stort, totalitært Kina, der ikke vil acceptere det som selvstændig stat.
Men jeg vil spørge om noget andet, og det er egentlig også det, der kalder mig herop.
Jeg hørte hr. Jens Hald Madsen sige, at etkinapolitikken blev grundlagt i 1950'erne.
Det vil jeg gerne have en forklaring på.
Så vidt jeg ved, stammer det hele fra 1971, da USA's tilnærmelse til Maokina på grund af Vietnamkrigen under præsident Nixon førte til, at Kina blev repræsenteret i FN, og Taiwan blev smidt ud og har været udelukket siden.
Kan jeg få en forklaring på det
med 1950'erne?
Jens Hald Madsen (V), 2003-04-09:
Jeg er meget enig med hr. Søren Søndergaard i, at det her ikke har noget at gøre med EU, og det er også et svar til hr. Jesper Langballe.
Den etkinapolitik, vi snakker om, blev etableret i 1950'erne.
Det har altså ikke meget at gøre med EU.
Det, jeg snakker om, er indflydelse og vægt bag ordene.
For mig er det da udmærket.
Man kan da godt stå og skrige
hele eftermiddagen i Danmark om, hvad man har af visioner osv, men det, der interesserer mig som ung politiker, vil jeg sige til hr. Jesper Langballe, er, at mine ord bliver gjort til handling, og at det kan lykkes.
Det er udmærket med prædikener, men det nytter bare ikke noget, hvis der ikke sker noget.
Og det, jeg bare ser, er, at vi ud fra den virkelighed, der er, skal bruge vores indflydelse i de internationale organisationer og påvirke dem.
Vi skal gå sammen med andre lande, som har de samme basale værdier, som vi har.
Rent faktisk har EU oprettet et handelskontor i Taipei.
Det mener jeg faktisk er et utrolig godt initiativ og en måde
at demonstrere på, at man mener noget
Man handler, og man mener faktisk noget med sine ord.
Og jeg vil også sige til hr. Søren Søndergaard, at det jo overhovedet ikke har noget at gøre med kræmmerpolitik.
Men jeg vil sige omkring det, om der bliver konfrontation eller ikkekonfrontation: Jeg tror ikke, at der, hvis Taiwans befolkning fulgte hr. Søren Søndergaards opfordring om at gå ud på gaden og sige, at nu ønskede de deres uafhængighed, kom en demokratisk løsning fra Kina.
Det bliver jeg nødt til at sige, det tror jeg ikke.
Det er hverken i Taiwans befolknings interesse eller i vores interesse overhovedet at gøre den situation ophedet, tværtimod.
Virkeligheden er at forsøge at bruge alle de demokratiske værktøjer, der er til stede.
jeg siger stille og roligt. Derfor kan jeg ikke forstå, at man kan svinge fanen så højt, når virkeligheden er en ganske, ganske anden.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-09:
Det kommer da an på, hvad Taiwans befolkning beslutter, og det er jo op til dem. Udgangspunktet er bare, at vi fra Danmark skal have den holdning, at Taiwans befolkning må bestemme selv.
Så enkelt
er det.
Ligesom vi i øvrigt bør have den holdning, at Tibets befolkning skal have lov at bestemme selv.
Nu er det blevet til en diskussion om EU.
Jeg ved ikke rigtigt, om det er en diskussion om EU.
Jeg ved, det er en diskussion om, at der er lande, der gang på gang har givet efter over for Kina - også EU-lande, også Danmark - af den simple grund, at det kostede at stå op imod Kina.
Jeg tror ikke, der kommer nogen konfrontation, fordi Danmark står op og siger, at folk har ret til selvbestemmelse.
Jeg tror ikke, der kommer nogen konfrontation med Kina på grund af det.
Men jeg er sikker på, at konfrontationen kommer, hvis ikke der er lande, der tør stå op og sige, at folk har ret til selvbestemmelse.
Jesper Langballe (DF), 2003-04-09:
Hr. Jens Hald Madsen ser mig som en mus, der vil gungre på lige fod med elefanten.
Det kompenserer hr. Jens Hald Madsen så for ved at gøre sig selv til en mus.
Jeg må sige, at jeg synes, der er noget utrolig ynkeligt ved det.
Det er jo rigtig nok, at hr. Jens Hald Madsen har stået her og sagt alle de rigtige ting om Taiwan og om forholdet mellem Taiwan og Kommunistkina, men når det kommer til handling: Nej, så kan man ikke gøre noget, for EU har jo lagt sig fast på etkinapolitikken.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Søren Krarup i, at det faktisk var det, man kaldte realpolitik under besættelsen.
Dengang var det gamle, trætte politikere, der førte realpolitik.
Jeg synes, der er noget dybt trist ved at høre et så ungt menneske være så politisk fordærvet.