runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Knud Erik Hansen (SF), 2001-04-25:
Jeg synes ærlig talt ikke, jeg fik noget svar på mit spørgsmål Hvad er det for en vikkevakken fra Socialdemokratiets side!
Men her oplever vi så, at man siger: Vi vil godt se det lidt fra sag til sag, vi vil ikke tage stilling.
Jeg tror, det er vigtigt, at Danmark meddeler, at her er der noget, hvor vi har et formål, et overordnet formål, som er rigtigt, og vi vil derfor arbejde for, at Danmark kan tilslutte sig det.
Selvfølgelig skal vi se det endelige resultat, før vi siger ja, men det er da vigtigt for de andre lande, at de ved, hvor Danmark er henne, hvad vi stiler imod.
Så jeg vil godt spørge hr. Claus Larsen-Jensen: Hvad er det, der gør forskellen her?
Hvad er det, der gør, at man ikke kan melde ud her og sige: Vi vil godt arbejde for det?
Jeg vil godt høre, hvad det er for nogle ting i direktiverne, som gør, at man har denne vikkevakkeholdning, som man åbenbart har på det her område.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-04-25:
Jeg kan bekræfte over for hr. Claus Larsen-Jensen, at jeg ikke synes, at EU er nogen særlig god idé, især ikke den
overstatslige idé, men der har vi jo den fortrinlige ordning, at vi har en undtagelse, som netop bygger på et mellemstatsligt samarbejde, og så skal vi da naturligvis bruge den mulighed, ligesom vi skal bruge det mellemstatslige samarbejde i FN og alle mulige andre steder, hvor vi har den ordning
Det, jeg bare gerne vil bede hr. Claus Larsen-Jensen tage stilling til, er, om vi ikke i dag kunne beslutte i et flertal i Folketinget, regeringspartierne, SF og Enhedslisten, at den mulighed for at lave aftaler med EU vil vi ikke bruge, hvis det medfører forringelser af rettighederne for flygtninge og indvandrere.
Det er bare det, vi vil have en forsikring om, og det er det, der ligger i vores forslag.
Det er da i og for sig utrolig enkelt, så derfor vil jeg bede hr. Claus Larsen-Jensen om simpelt hen at besvare mit spørgsmål eller tage stilling til det forslag, som Enhedslisten har fremsat.
Helge Bo Jensen (EL), 2001-04-25:
Statsministeren nævnte i sin redegørelse Tamperetopmødets beslutning om at oprette et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i Den Europæiske Union.
Der er jo ikke et øje tørt.
Det accepteres ikke, at man kan være flygtning
fra f.eks. Spanien eller Nordirland, og jeg går ud fra, at det heller ikke i fremtiden vil accepteres, at man kan være flygtning fra Østeuropa, de lande, der formentlig på et eller andet tidspunkt bliver optaget i EU, eller fra Tyrkiet, hvis Tyrkiet bliver optaget i EU.
Der vil jeg godt høre den socialdemokratiske ordfører, om den udvikling ikke bekymrer, at man på den måde er med til at undergrave de konventioner, Danmark har tiltrådt om asylret?
Claus Larsen-Jensen (S), 2001-04-25:
Kun et kort svar til hr. Keld Albrechtsens spørgsmål, som nok ikke så meget var et spørgsmål.
Det er jo lidt interessant, at hr. Keld Albrechtsen har det problem, at han sådan set ikke kan lide EU, men han vil gerne tilslutte sig næsten uden forbehold, i hvert fald det, han godt kan lide af det, der er indholdet af flygtninge- og indvandrerpolitikken i EU.
Til hr. hr. Kristian Thulesen Dahl: Jeg vil bare sige, at det, jeg siger, er, at vi jo skal kende det konkrete indhold i den sammenhæng, det er fremstillet i.
Det er, som jeg har forstået det, ganske tvivlsomt, om det forslag i den udformning, det har, rent faktisk bliver en realitet.
Derfor er det ikke så meningsfyldt, om vi på nuværende tidspunkt sådan meget firkantet siger, at det kan vi under ingen omstændigheder diskutere, eller det synes vi er en fantastisk god idé. Forslaget vil givet komme til at se anderledes ud.
Det, jeg så siger, er, at så må vi - og det er så også et svar til hr. Knud Erik Hansen - når vi kender de konkrete forslag i den sammenhæng, de andre lande stiller forslagene i, foretage en samlet vurdering.
Det vil sige, at vi altså ikke med den stilling, vi har, bare sådan kan hive et forslag ned her og dér og ikke tage resten i sammenhæng.
Den går altså ikke.
Vi bliver nødsaget til at foretage den samlede vurdering indholdsmæssigt af, om vi har en fordel af at deltage.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-04-25:
Når jeg hører hr. Claus Larsen-Jensen, hører jeg ham sige, at vi mere eller mindre er tvunget med, at der godt nok er et forbehold, og det skal vi respektere, men at vi vel er mere eller mindre tvunget med, og derfor er Socialdemokratiet grundlæggende tilhængere af en ensartet fælles flygtninge- og indvandrerpolitik i EU.
Det er det, der går igen i hans ordførertale.
Derfor må jeg spørge, om det så ikke er sådan en anelse hyklerisk at sige, at man har respekt for forbeholdet, for skulle forbeholdet ikke netop tage sit udgangspunkt i, at vi jo netop ikke retligt er tvunget med, men skal tage stilling fra sag til sag, og at vi så også gør det klart, at der altså er en lang række initiativer, man arbejder med i EU-området, bl.a. lempeligere familiesammenføringsregler, som Danmark altså ikke ønsker at blive omfattet af.
Kan vi ikke få et klart svar allerede i dag: Hvis det forslag på det område - for at tage det som et eksempel - vinder gehør, er det ikke et forslag, Danmark efterfølgende vil tiltræde?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-04-25:
Det er jo sådan, som både statsministeren og hr. Claus Larsen-Jensen har redegjort for det, at Danmark tager stilling fra sag til sag til, om vi skal tilslutte os gennem en aftale på mellemstatsligt plan.
Så vil jeg godt spørge hr. Claus Larsen-Jensen: Så må princippet for den stillingtagen jo simpelt hen være, om der er tale om en forbedring af flygtninges og indvandreres rettigheder.
Det må være kriteriet, og hvis det er tilfældet, skal vi selvfølgelig tilslutte os.
Derfor vil jeg gerne fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget opfordrer regeringen til at udforme en politik, der tager sigte på, at Danmark under fuld respekt for den retlige undtagelse på mellemstatsligt plan deltager i aftaler, som sikrer og forbedrer mindsterettigheder for flygtninge og indvandrere, og at Danmark afstår fra at deltage, når dette ikke er tilfældet.«
Claus Larsen-Jensen (S), 2001-04-25:
Jeg skal først sige til hr. Kristian Thulesen Dahl: De forslag, der kommer fra de andre lande, er ikke enkeltstående forslag.
De ser samtlige forslag på dette område i en sammenhæng.
Derfor er det rigtigst også at kende hele sammenhængen og indholdet, inden man tager en stilling.
Så må jeg sige til hr. Knud Erik Hansen, der spurgte, hvad det er, vi arbejder for:
Jeg nævnte i mit svar før, at vi knokler rundt med at lave regler i forhold til at bekæmpe menneskehandelen; vi arbejder for regler, sådan at vi mindsker problemerne med flygtningetilgang fra andre lande; vi arbejder med, hvad det er for ting, hvilke vilkår det er, der i givet fald skal gælde.
På familiesammenføringsregelområdet har vi jo lavet et meget fint notat.
Vi har fået en gennemgang, hvor man kigger på, hvordan det her forslag er i overensstemmelse med samtlige landes vilkår på forskellige områder.
Og der er nogle områder, bl.a. det med ret til familiesammenføring, hvor lang tid man skal have været i landet for at kunne gøre det, hvor forslaget adskiller sig markant fra det danske forslag.
Der er andre områder, hvor vi ikke egentlig, havde jeg nær sagt, toner frem på den måde, men kører i den anden retning.
Det, jeg siger, er, at den melding, jeg har forstået, der er med hensyn til de foreløbige forhandlinger, der har været på familiesammenføringsområdet, går i retning af, at landene ikke helt er indstillet på at følge det her forslag. Og det, vi går efter, er, at vi da gerne vil have nogle fælles regler, der tilnærmelsesvis ligner vore egne, lige så vel som vi gør på andre områder.
Det er jo det, det går ud på.
Den situation, vi kommer til at stå i til sidst med hvert enkelt forslag og forslagene som helhed, bliver: Vejer det tungest for os at holde os uden for det her, eller vejer det tungest, at vi får en parallelaftale med den pakke, vi i givet fald kan aftale med de andre?
For de andre vil næppe acceptere, at vi kun plukker et enkelt eller to eller tre forslag ned fra hylden.
Det er den situation, vi er i, og derfor skal vi varetage danske interesser bedst muligt i hvert enkelt forslag.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-04-25:
Jeg havde lidt svært ved at finde ud af, hvad Socialdemokratiet egentlig vil.
En positiv udtalelse over for en fælles politik på asyl- og indvandrerområdet hørte jeg; det var der en positiv holdning til.
Men når man så kommer til det konkrete, hørte jeg: Vi tager stilling sådan lidt fra sag til sag, og vi udtaler os ikke nu.
Det er klart, at vi først skal tage stilling, når vi ser det endelige direktivforslag, før kan vi ikke tage endelig stilling. Jeg vil egentlig godt høre, hvad Socialdemokratiet vil arbejde for.
Vil Socialdemokratiet arbejde for, at Danmark bliver en deltager på mellemstatsligt plan, kommer til at deltage i det samarbejde gennem en mellemstatslig aftale omkring direktiverne?
Er det det, man vil arbejde for?
Eller er der nogle ting i det, der ligger nu her, hvor man klart kan sige, at hvis det er med, vil vi ikke være med til at tilslutte os direktiverne?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-04-25:
Ja, det kan være, at nu, hvor vi spørger fru Birthe Rønn Hornbech om adskillige ting, at indenrigsministeren kunne berige os med nogle tal om, hvor mange personer der er blevet snuppet som illegale i landet siden Schengen.
Tallene taler jo deres eget tydelige sprog.
Og det er også et svar til fru Birthe Rønn Hornbech, som siger til mig, at vi kunne tage en debat, hvor hun måske kunne få mig kureret på det område.
Altså tallene taler i hvert fald det sprog
, at der bliver taget markant færre.
Det er nok ikke vurderingen, at der kommer færre ind, men der er bare færre, der bliver taget.
Og det er langt færre.
De officielle tal siger fire pr. dag i stedet for ti.
Og de fire dækker endda over en ny definition af, hvem der bliver taget, også folk, der tidligere blev afvist ved grænsen, fordi man ikke havde de rigtige papirer med.
Så det kan vi tage en debat om.
Det var jo ikke, at han ikke med 150 procents sikkerhed kunne sige, at forbeholdet ikke på et eller andet tidspunkt ville blive aktiveret.
Nej, det var et krystalklart udsagn om, at Danmark med hr. Anders Fogh Rasmussen i spidsen ville bruge det forbehold til at sikre, at de familiesammenføringsregler, som kunne tegne sig i horisonten, ikke ville blive gennemført for Danmarks vedkommende.
Det er jo noget helt anderledes håndfast, vi dér får at vide, noget, som jeg havde planlagt i dag at takke Venstre for.
Claus Larsen-Jensen (S), 2001-04-25:
Der er netop ikke nogen, der lægger sig fladt ned.
Vi følger tæt og detaljeret i Europaudvalget, i de øvrige respektive udvalg i Folketinget, i regeringen - alle steder, hvor vi overhovedet kan - hvad der sker udviklingsmæssigt på området.
Og det, jeg har sagt til - jeg tror, hr. Kristian Thulesen Dahl refererede til Politiken - består jo sådan set bare i at kunne konstatere, at hvis 14 nabolande rundt om os vedtager fælles regler, så vil det påvirke os og resten af Europa uden for de 14 lande enormt. Det vil også gælde Norge, det vil gælde Island osv., og derfor vil vores variationsmulighed for at have andre regler være yderst begrænset. Det kan man lide eller ej, men det er en kendsgerning i den virkelige verden, og derfor må vi i sidste ende gøre op med os selv, hvad loddet skal falde ud til fordel for.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-04-25:
Jeg fik ikke før kommenteret hr. Thulesen Dahls vurdering af de tal, der foreligger med hensyn til, hvor mange der er taget ved grænsen, efter at Schengen trådte i kraft.
Nu siger hr. Thulesen Dahl, at der er taget færre grænseoverløbere, altså må der være flere.
Hvis nu indenrigsministeren havde kunnet melde om, at politiet havde taget mange flere, lur mig, om hr. Thulesen Dahl så ikke også ville have sagt, at det var udtryk for, at der ville være mange flere.
Man kan bruge tallene fuldkommen, som man vil.
Det hævdes, at tallene er steget i København.
Det betyder altså så i hr. Thulesen Dahls regnskab, at der er færre grænseoverløbere, fordi der samlet er taget flere, der søger asyl i Danmark uden for grænserne.
Sådan forstår jeg det.
Og det er jo kedeligt, at hr. Thulesen Dahls regnestykke fører til, at der er færre grænseoverløbere.
Det synes jeg var en god oplysning.
Så siger fru Elisabeth Arnold, at det står på Venstres hjemmeside, og så må det være Venstres politik, at forbeholdet skal ophæves.
Ja, det synes jeg at jeg sagde meget klart.
Og jeg kan ikke sige andet, end at hvis nogle synes, det er hykleri, så må de jo om det. Men det er altså en beskrivelse af virkeligheden, at vi er i den situation, at vi har nogle forbehold, Venstre ikke har ønsket, og derfor kan vi ikke deltage i processen og få den indflydelse, som vi ønskede.
Venstres forudsætning for at være med i EU var jo netop, at vi fik en maksimal indflydelse på, hvad der skete i en lang række forhold, som alligevel har betydning for Danmark, fordi man altså ikke bare kan hegne Danmark ind og så tro, at så kan man slippe for at handle med andre, og så kan man slippe for grænsehandel, og så kan man slippe for illegal indvandring.
Sådan er virkeligheden, og det er den, jeg forholder mig til.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-04-25:
Ja, nu kan fru Birthe Rønn Hornbech jo svare, som hun vil, for vi får ikke lov at komme op igen, det siger Folketingets regler, som vi selv har vedtaget.
Jeg vil blot så gentage, at jeg synes ikke, jeg har fået noget ordentligt svar.
Men jeg kan konstatere, at Venstre ønsker en fælles EU-politik for asyl og indvandring, og de ønsker en ophævelse af det danske forbehold.
Det fremgår af Venstres hjemmeside.
Samtidig erklærer Venstres formand til dagspressen, at han ønsker det danske forbehold anvendt til at fastholde de specielle danske regler.
Det er hykleri af værste skuffe, må jeg sige til fru Birthe Rønn Hornbech.
På den ene side vil
Venstre af med forbeholdene
, men lige så snart der kommer et konkret forslag, vil man bruge forbeholdet til at slippe for at gennemføre forslaget.
Det hænger ikke sammen.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-04-25:
Fru Birthe Rønn Hornbech var meget inde på indflydelse og gav et billede af Danmark som totalt uden indflydelse, fordi vi har forbeholdene.
For det er det, Venstre siger, at det her vil vi bruge til, at vi ikke vil røre det, modsat de andre retlige områder, hvor vi klart melder ud og siger, at det her vil vi godt være med til.
Vi har jo fået den melding fra de andre lande, at de faktisk er interesseret i, at Danmark kommer med og vi dermed skal finde en aftale, og derfor lytter de også, selv om vi ikke har formel indflydelse.
Det er jo den situation, vi er i på de andre retlige områder.
Men ved at komme med den melding, som både Socialdemokratiet og Venstre kommer med her, sætter vi os virkelig uden for indflydelse, den indflydelse, som fru Birthe Rønn Hornbech i virkeligheden endda meget gerne ville have.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-04-25:
Hvad det ene og andet Venstremedlem går rundt og siger, kan vi ikke forholde os til, kan vi forstå på fru Birthe Rønn Hornbech.
Jamen det er jo ikke bare sådan det ene eller det andet Venstremedlem.
»Vi er imod det direktiv, og vi vil bruge alle kræfter på at bekæmpe det«, siger han i en sammenhæng, der går ud på, at man vil bruge forbeholdet aktivt til at undgå det direktiv.
Der kan man altså tage håndfast stilling til det direktiv den 7. februar.
Jamen det er da signalforvirring.
Og samtidig går hovedparten af talen altså ud på, at man skal fjerne det forbehold, som giver mulighed for at gøre det, Venstres formand her siger man skal.
Forvirringen er total.
Og så må jeg bare sige til fru Birthe Rønn Hornbech med hensyn til Schengen
: Jamen altså, som jeg har nævnt før,
så taler tallene jo desværre det tydelige sprog, nemlig at der nu bliver pågrebet langt færre end dengang, da der var grænsekontrol.
Grænsekontrollen har haft sin glimrende virkning, dengang den var der, og vi burde have den stadig væk.
Det kan vi tage en debat om, det anerkender jeg, på et andet tidspunkt.
Jeg er sådan set mest interesseret i her at få hoved og hale i de Venstresynspunkter, der bliver meldt ud omkring det her familiesammenføringsforslag.
Vil det sige, at vi ikke kan få at vide, hvad Socialdemokratiet mener punkt for punkt om dette arbejde, som er inden for EU, så længe ikke alle forslagene ligger foran os og vi kan se det sådan i en samlet pakke?
Det var da en forunderlig måde at se på det på.
Der var da ingen problemer tidligere - i hvert fald her i senvinteren - med at forholde sig til enkeltpunkter.
Må jeg bede hr. Claus Larsen-Jensen meddele heroppefra, om han er citeret korrekt i Politiken den 7. februar om holdninger til familiesammenføringsforslaget, hvor han så i øvrigt ud fra en generel vurdering siger følgende: »I den praktiske verden er der ingen mulighed for, at vi adskiller os voldsomt fra de øvrige EU-lande.
Hvis vi er mere lempelige, kommer det til at virke som en magnet på flygtninge og indvandrere, og hvis vi er skrappere, bliver det betragtet som hamrende usolidarisk af de andre lande«.
Altså det citat og det, vi har hørt her i dag, betyder jo, at vi må tro, at Socialdemokratiets holdning er, at Danmark skal lægge sig fladt ned og tilslutte sig.
Og hvis det er det, Socialdemokratiet i dag vil formulere som respekt for forbeholdet, så synes jeg godt nok, vi er langt ude.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-04-25:
Til hr. Larsen-Jensen kan jeg kun sige, at denne beskrivelse af Dansk Folkepartis traumer var jo en glimrende udpensling
af det, jeg var inde på.
Jeg forstod overhovedet ikke den sammenhæng i hr. Thulesen Dahls spørgsmål mellem Schengen og det øvrige, jeg skulle have sagt i min ordførertale.
Jeg forstod det simpelt hen ikke.
Men havde det været indenrigspolitik og dansk lovgivning, så ville hr. Thulesen Dahl have elsket det.
Sådan er det jo det hænger sammen.
Med hensyn til spørgsmålet om familiesammenføringsdirektivet, ja, så foreligger der udkast 1,2,3 og 7 og 33, og det havde været dejligt, om vi havde været fuldgyldigt medlem af EU, så vi havde haft en større indflydelse på forløbene.
Men det har vi ikke, og derfor er vi altså nødt til at vente med at tage stilling, til der er et endeligt direktiv.
Ingen beklager det mere, end vi i Venstre gør det.
Jeg tror ikke, vi kommer nærmere, hvad Politiken skriver om, hvad det ene Venstremedlem og hvad det andet Venstremedlem siger.
Nu er det altså en debat i Folketinget, og der siger vi det, der er Venstres politik, nemlig at vi ønsker forbeholdet ophævet, og vi er i en tvangssituation bragt af dem, der ønsker det forbehold, som vi ikke ønsker. Derfor kan vi heller ikke udelukke, at vi, at når vi ikke får fuldstændig indflydelse på en proces, så på et tidspunkt vil sige: Nå ja, men så bruger vi det.
Det kan vi ikke afvise, og vi kommer det ikke nærmere.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-04-25:
Altså én ting er, hvis man som partirepræsentant har et dilemma, fordi man skal vælge mellem flere forskellige løsninger.
En anden ting er, hvis man ikke kan forklare sit partis politik.
Jeg synes, fru Birthe Rønn Hornbech har et problem.
Formanden for Venstre, som jeg må formode fru Birthe Rønn Hornbech har aftalt sine synspunkter med,
siger, at Venstre vil udnytte forbeholdet til at fastholde de skrappe danske regler.
Samtidig siger Venstres ordfører, at vi skal have ophævet forbeholdet; det er til skade for Danmark.
Hvis nu forbeholdet indebærer, at Danmark så tilslutter sig de øvrige 14 landes regler, som betyder en lempelse af de danske regler, hvad vil Venstre så gøre?
Hvad vil Venstre?
Claus Larsen-Jensen (S), 2001-04-25:
I forlængelse af hr. Kristian Thulesen Dahls spørgsmål vil jeg gerne stille et spørgsmål.
Er det ikke sådan, at i virkeligheden medfører Schengenaftalen og det fælles oplæg til flygtninge- og indvandrerpolitik, at vi i virkeligheden bliver langt bedre til i fællesskab i Europa at bekæmpe illegal indvandring, menneskehandel, grænseoverskridende kriminalitet osv. osv., alt det, som Dansk Folkeparti traditionelt ikke bryder sig om?
Hr. Kristian Thulesen Dahl burde derfor i stedet være jublende tilhænger af noget sådant, fordi det kan være med til at løse de problemer, som vi ikke kan klare som enkeltnationer.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-04-25:
Jeg ville så frygtelig gerne hjælpe hr. Thulesen Dahl.
Nu har vi stået sammen her i den ene Schengendebat efter den anden. Jeg ville frygtelig gerne helbrede hr. Thulesen Dahls traume med hensyn til Schengen.
Jeg tror ikke, det er muligt.
Hr. Thulesen Dahl syntes, det var en meget traditionel tale.
Jamen det var jo Venstres synspunkter, der blev fremført, og vi har ikke ændret synspunkt med hensyn til EU.
Hr. Knud Erik Hansen syntes, jeg talte for meget om forbeholdet.
Og jeg tog ikke stilling til konkrete direktiver, der foreligger.
Jamen vi kan godt tage hele øvelsen, som vi tog med den socialdemokratiske ordfører, forfra igen.
Mit svar vil blive det samme hver gang, at vi tager altså stilling til de konkrete forslag, efterhånden som de ligger, og personlig så tror jeg nok, at jeg er kendt for at have den holdning, at jeg prøver at lade være med at udtale mig om noget, jeg ikke har begreb om.
Og vi tager altså stilling, når tingene ligger der.
Så er der flere, der har spurgt, hvad meningen var med hr. Anders Fogh Rasmussens bemærkninger til diverse aviser.
Hvis der er nogen, der tror, det kom helt bag på mig, at man spørger om det, så tager man aldeles fejl.
Jamen vi har et forbehold, og vi ønsker det ophævet, men så længe det er der, kan jeg da ikke med hundrede halvtreds procent sikkerhed sige, at det aldrig vil blive aktiveret.
Det kan jeg da ikke.
Det er ud fra det samme synspunkt som med hensyn til, hvad jeg kan sige om fremtidige direktiver, at det må tiden jo vise.
Det må vi se fra situation til situation.
Vi er jo i et rædselsfuldt dilemma, fordi der er andre, der ønsker det forbehold.
Det er jo det, der er sagen.
At vi er tvunget til at sidde på to stole, og det ønsker vi ikke.
Vi ønsker at få den fulde indflydelse på, hvordan de direktiver skulle se ud.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-04-25:
Ja, når det angår formen, så er det helt klart, at fru Birthe Rønn Hornbechs indlæg meget klart sagde, at Venstre ønsker at afskaffe forbeholdet, for forbeholdet er til skade for Danmark.
Men den 7. februar sagde Venstres formand, hr. Anders Fogh Rasmussen, til Politiken, at Danmark har et forbehold, som betyder, at vi ikke er tvunget til at følge EU's regler, og den situation vil Venstre udnytte til at fastholde de skrappe danske regler.
Det sagde Venstres formand.
Det kunne jo lyde som om, at Venstres formand faktisk var glad for, at vi havde forbeholdene, for derved fik han mulighed for at fastholde nogle regler, som han var bange for EU ellers ville gøre mildere.
Jeg vil gerne spørge: Hvad foretrækker fru Birthe Rønn Hornbech?
At vi får ophævet forbeholdet og dermed får indflydelse på de fælles EU-regler, eller at vi fastholder forbeholdet, så Venstre kan fastholde sin ret til at plukke i de forslag, de andre laver?
Knud Erik Hansen (SF), 2001-04-25:
Nu er det jo ikke alt, vi her diskuterer, som er uskrevet.
Der ligger faktisk nogle konkrete politikforslag, nogle konkrete direktiver, og jeg hørte ikke, at fru Birthe Rønn Hornbech nævnte noget om det, men udelukkende noget om forbeholdet.
Eller har Venstre har nogle forudsætninger klar om, at vi ikke skal tilslutte os og dermed eventuelt bruge forbeholdet til at sige nej.