runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henriette Kjær (KF), 2003-11-07:
Folketinget har tidligere behandlet beslutningsforslag, der i forskellig form indholdsmæssigt rummer dette forslag, og i den forbindelse har jeg allerede tilkendegivet regeringens holdning til udvikling af børns rettigheder i samfundet.
Det er jeg og regeringen nemlig positive over for.
Blot mener jeg, at vi skal have et ordentligt grundlag for at kunne træffe nogle beslutninger, og det er jo så det, vi er i gang med at tilvejebringe. I forbindelse med behandlingen af beslutningsforslag nr. B 141 om en børneombudsmand i folketingsåret 2002-03 tilkendegav jeg, at jeg allerede havde besluttet at iværksætte en afdækning af børns klagemuligheder i konkrete tilfælde og børns kendskab til eksisterende klagemuligheder.
Hvis den afdækning viser behov for ændring af klagemulighederne, vil jeg tage relevante initiativer.
Formen for ændringer vil afhænge af, i hvilken situation børns individuelle klageadgang ikke er tilstrækkelig.
Jeg har derfor bedt Styrelsen for Social Service om i samarbejde med Børnerådet at forestå denne afdækning af børns individuelle klagemuligheder og af børns kendskab til disse.
Den kortlægning forventer jeg at modtage her i løbet af november 2003, og materialet vil herefter indgå i grundlaget for mine videre overvejelser om behovet for ændringer af børns individuelle klagemuligheder.
Det skal også ses i sammenhæng med overvejelserne om en anbringelsesreform, hvor jeg ønsker, at der bl.a. bliver set på anbragte børns mulighed for at klage.
Som jeg tidligere har bebudet, vil jeg inddrage de øvrige partier i arbejdet med en anbringelsesreform, og jeg ser derfor frem til positive drøftelser om dette i meget nær fremtid.
af det arbejde, jeg allerede har igangsat, og forsøger at fremskynde beslutninger, som jeg ønsker et bredere grundlag for at kunne tage stilling til, og derfor må jeg umiddelbart afvise forslaget, selv om jeg synes, der er sympatiske takter i forslaget, som jeg godt tror, vi kan finde en løsning på - bare ikke lige nu.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-07:
Nu nævnte Socialdemokratiets ordfører, hr. Jeppe Kofod, spørgsmålet om et internationalt pres, og det er jo bestemt nødvendigt.
Derfor vil jeg godt spørge hr. Jeppe Kofod, hvordan hr. Jeppe Kofod mere konkret forestiller sig, at vi kan bruge EU's toldunionsaftale med Israel. Den toldunionsaftale slår jo to ting fast.
For det første står det klart udtalt, at den er baseret på menneskerettigheder og respekt for menneskerettigheder, hvad Israel ikke viser.
For det andet fremgår det klart, at der ikke må importeres bosættervarer under dække af denne aftale.
Derfor vil jeg spørge hr. Jeppe Kofod: Hvad har man fra Socialdemokratiets side konkret forestillet sig, at vi kan gøre, for at toldunionsaftalen i det mindste bare kommer i overensstemmelse med den ordlyd, den har?
Jeppe Kofod (S), 2003-11-07:
Jeg mener for det første, at den aftale er et meget vigtigt redskab i dialogen med Israel om overholdelse af grundlæggende menneskerettigheder.
Det er meget vigtigt, at man bruger den aftale som ramme for at sige til Israel på baggrund af de forskellige rapporter og dokumentationer, der er af krænkelse af menneskerettigheder, at det altså må stoppes.
Det er det ene, der er vigtigt.
Det andet, som også udenrigsministeren var inde på,
er, at vi selvfølgelig heller ikke accepterer, at man eksporterer bosætterprodukter, som er lavet i Israel, til EU's markeder.
Og der er jeg meget glad for det tilsagn, som regeringen er kommet med om at gøre det her klart for den israelske regering, ellers accepterer man det, der foregår i øjeblikket.
Det er en vigtig sag, som jeg også selv har arbejdet meget med.
Jeg synes, det er utrolig vigtigt, for hvis man accepterer de varer her, så accepterer man jo også, at de bosættelsesområder, som Israel har på Vestbredden, i realiteten er israelsk land.
Det vil vi under ingen omstændigheder acceptere, da det er i direkte strid med også de FN-resolutioner, der er vedtaget om, at Israel skal opgive sin besættelse.
Så jeg mener, at denne her aftale, som EU har med Israel, er et brækjern, der er vigtigt i dialogen mellem Israel og EU.
Jeg mener, at det er vigtigt, at Israel overholder sin del af aftalen.
Det må vi så presse på for at de gør.
Og hvis EU står sammen, så tror jeg faktisk godt, vi kan få indflydelse på Israel.
Man må huske på, at EU er et meget, meget vigtigt område for Israel, ikke mindst hvad angår handel, som denne her aftale jo omfatter.
Så derfor er det klart afgørende, at vi holder fast i aftalen.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-07:
Nu kan sådan en aftale jo kun bruges som brækjern, hvis man i sidste ende er villig til at opsige den.
Altså uanset hvad der sker, uanset hvor mange tomater Israel eksporterer under stemplet Made in Israel, selv om det er bosættervarer, og uanset hvor mange menneskerettighedskrænkelser, der foregår, så hjælper det jo ikke, hvis det får lov til at foregå, og man bare siger, at nu må vi bruge det til at diskutere.
I sidste ende må man være villig til at tage konsekvensen, hvis aftalens ordlyd ikke bliver opretholdt eller overholdt. KL. 10.50 Derfor vil jeg godt spørge Socialdemokratiet: Er Socialdemokratiet villig til at tage konsekvensen af den aftale, dvs. at kræve den opsagt i det omfang, at Israel fortsat - og der er jo allerede tale om lang tid, hvor det er sket - ikke opfylder de elementer, der indgår i aftalen?
Margrete Auken (SF), 2003-11-07:
Jeg vil bare være sikker på, at Socialdemokratiet er klar over, at Enhedslisten altså ikke står alene om at efterlyse klare tilkendegivelser fra Socialdemokratiet.
Det var meget opmuntrende at høre i udenrigsministerens tale, at man vil ryste lidt mere, rokke lidt mere på sig i den sag.
Men det er da klart, at forudsætningen for, at der overhovedet skal komme til at ske noget, også er, at de lande, der står bag den, og de partier, også med hensyn til Socialdemokratiets partnere i resten af EU, siger, at nu skal de her aftaler altså overholdes, og at man selvfølgelig vil opsige dem, hvis ikke de bliver det inden for en eller anden frist, for det er jo dér, EU overhovedet kan gøre noget i øjeblikket.
Udenrigsministeren gjorde det meget klart, at det ellers er USA, der stort set står med nøglen.
Per Dalgaard (DF), 2003-11-07:
Man starter med at sige, at der selvfølgelig i en sådan sag altid er to slemme fyre, elementer, og så bruger man resten af taletiden på at hakke på Israel.
Jeg vil gerne spørge hr. Jeppe Kofod: Hvilke demokratiseringstiltag ligger der egentlig fra Socialdemokratiets side over for den palæstinensiske gruppe?
Hvilke modeller anbefaler Socialdemokratiet, at Arafat skal tage fat på for at demokratisere sin - efter vores mening, efter min mening - ikke særlig demokratiske styreform?
Jeppe Kofod (S), 2003-11-07:
Det synes jeg er et vigtigt signal, og det kvitterer vi for.
Jeg mener, at det er vigtigt, at man står sammen i EU omkring de ting her.
Og det er klart, at hvis aftalen ikke bliver overholdt, men vedvarende krænket år efter år, så må man overveje, om det giver mening at have en aftale.
Men jeg synes stadig væk, at det er vigtigt at holde fast i den dialog, og jeg synes stadig, at det er vigtigt at forsøge at få parterne til at overholde aftalen, altså Israel til at overholde sin del af forpligtelserne i aftalen, også den klausul, der handler om overholdelse af menneskerettigheder, som hr. Søren Søndergaard er inde på.
Så der er jeg sådan set også enig med fru Margrete Auken, der sagde klart og tydeligt, at der var en åbning fra regeringens side i forhold til at håndhæve det med, at man ikke må eksportere bosættervarer mærket »made in Israel« til EU's markeder.
Det synes jeg er vigtigt.
Og så vil jeg gerne sige til hr. Per Dalgaard: Jamen jeg forsvarede overhovedet ikke i min tale det palæstinensiske selvstyre.
Jeg synes, der er stærkt behov for reformer; der er behov for en demokratisk proces; der er behov for at styrke de moderate og demokratiske kræfter på den palæstinensiske side.
Det er klart, at en af de ting, som er vigtige for os i Socialdemokratiet, er, at vi støtter palæstinenserne, det civilsamfund, der er.
Det har Danmark en tradition for med skiftende regeringer.
Vi skal holde fast i vores høje profil og støtte bl.a. Louisianaprocessen, men også konkrete projekter på den palæstinensiske side, reformer af retssystem, sikring af, at man kan få et palæstinensisk politi, der kan sikre lov og orden, sikring af, at man får en reel demokratisk struktur, hvor man kan være som meningsdanner og som parti, et pluralistisk samfund.
Det er meget vigtigt. Men jeg vil så også gerne sige, at hvis det lykkes, så tror jeg, at det er vigtigt, at der kommer en fredsaftale.
Og når der kommer en fredsaftale, forhåbentlig, så har vi altså også chancen for her at skabe en enestående, synes jeg, palæstinensisk stat, der bygger på demokrati, bygger på at leve i fred med sine naboer.
Det er det, som er vores vision
for det område.
Vi tager afstand fra de ekstremistiske kræfter, som vi ser i Islamisk Jihad og Hamas.
Det er jo dem, der spolerer palæstinensernes mulighed for at få en levedygtig og demokratisk stat.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-07:
Jeg blev da også glad over at høre, at udenrigsministeren ville sørge for, at der blev set på toldunionsaftalen og de varer, der hører under den aftale.
Jeg vil sige, at hvis jeg intet vidste om fortiden, ville jeg være blevet endnu mere glad.
Nu ved jeg tilfældigvis en lille smule om fortiden.
Jeg ved f.eks., at vi fra Enhedslistens side stillede et spørgsmål til skatteministeren for 1½ år siden - for 1½ år siden - hvortil skatteministeren svarede: Jeg kan oplyse, at der i det seneste halve år - så er vi altså 2 år tilbage - har været afholdt en række møder mellem EU og Israel vedrørende import af varer fra de besatte områder, men at der stadig ikke er opnået enighed blandt parterne om, hvad der er omfattet af associeringsaftalen.
Hvor lang tid skal der gå?
Hvor mange bosættelser er der blevet lavet i de sidste 2 år?
Hvor mange ulovlige varer er der blevet importeret de sidste 2 år?
Hvor mange kilometer mur er der blevet opbygget de sidste 2 år?
Det er det centrale spørgsmål.
Det er derfor, jeg beder hr. Jeppe Kofod klart og tydeligt sige, at Socialdemokratiet er klar til ikke om 50 år, ikke om 100 år, ikke om 500 år, men snart at kræve, at denne her associeringsaftale bliver opsagt, hvis ikke Israel lever op til de krav, der er i aftalen.
Jeppe Kofod (S), 2003-11-07:
Jeg tror ikke, vi er uenige om, at de krav i aftalen skal overholdes.
Spørgsmålet er, hvordan man implementerer aftalen.
Og der er det vigtigt for os, at der presses på.
Nu nævnte hr. Søren Søndergaard et spørgsmål, han har stillet til skatteministeren.
Jeg har også skrevet flere breve til skatteministeren om denne sag, presset på over for regeringen for at tage denne her sag op på EU-plan.
Og det er tilsyneladende lykkedes.
Jeg synes altså også, at vi skal give det pres en chance. Vi kan begge to være enige om, at det går for langsomt, men jeg synes, det ville være ærgerligt, hvis vi på nuværende tidspunkt i den her del af fasen opgiver en associeringsaftale og en toldaftale med Israel, som jo er en mulighed for dialog med den israelske regering.
Det synes jeg vil være et forkert signal at sende.
Det er meget vigtigere, synes jeg, at vi forsøger at holde parterne og Israel fast på de forpligtelser, de har,
ikke kun i aftalen, men også i køreplanen for fred
Og så må vi fortsætte presset, og der er det jo vigtigt, som regeringen har nævnt, at man vil tage det op på EU-plan og sikre, at Israel overholder sin del af aftalen.
Men jeg vil gerne sige til hr. Søren Søndergaard, at det er klart, at hvis aftalen krænkes vedvarende, så må der jo være et tidspunkt, hvor man siger, at nu kan vi altså ikke have den her aftale mere, fordi parterne ikke overholder den.
Men jeg mener ikke, det tidspunkt er kommet endnu.
Jeg mener stadig væk, at der er rum for en kritisk dialog mellem EU og Israel om det spørgsmål her.
Per Dalgaard (DF), 2003-11-07:
Hr. Jeppe Kofod vil gerne have en konsekvens af, at Israel ikke overholder de indgåede aftaler med hensyn til deres handel med EU.
Kan man så ikke også sige, at hvis palæstinenserne ikke overholder deres del af aftalen med hensyn til en demokratiseringsproces, så vil EU lukke kassen i?
Nu har vi jo en god kontakt nede i EU, Mogens Camre,
som bl.a. er ved at undersøge, hvad tilskuddet til palæstinenserne er brugt til i de sidste år.
Tocifrede millionbeløb i euro.
Man kan ikke få noget svar fra Arafats folk om, hvad de penge er gået til.
Intet svar.
Og det betyder rent faktisk, at de penge kan være brugt til hvad som helst, f.eks. terrorisme.
Margrete Auken (SF), 2003-11-07:
Nu er Socialdemokratiet ikke sådan en ubetydelig part i diskussionen om at få de der handelsaftaler respekteret.
Det er altså vigtigt, at det er andre end SF og Enhedslisten, der rejser konkrete krav om, hvordan vi kommer i gang med at få de handelsaftaler på plads.
Derfor er det vigtigt at sige ikke bare, at noget går i øjeblikket.
Det går næsten ikke i øjeblikket.
Det går næsten ikke.
Der er lidt.
Det anerkender jeg.
Der er lidt, men der er jo ikke ret meget.
Jeg kunne forstå på udenrigsministeren, at man vil forstærke den indsats, men det er vigtigt, at det på et eller andet tidspunkt virker, som om det er alvor.
Det er jeg enig med hr. Søren Søndergaard i, og jeg vil gerne bede hr. Jeppe Kofod komme med en sådan tydeliggørelse af det, at det også virker, som om Danmark altså nu er en aktiv medspiller, at Danmark spiller en rolle, og at Socialdemokratiet spiller en rolle i den her sammenhæng.
Så altså en klar tilkendegivelse af, at der skal meget, meget mere gang i det, end vi ser i øjeblikket, for at det her skal give mening.
Det forudsætter selvfølgelig også, at der er trusler om, at der kommer reelle sanktioner, hvis det ikke bliver respekteret.
Jeppe Kofod (S), 2003-11-07:
Det er jo et klart krav fra både Danmarks og EU's side.
Vi er enige om, at der er behov for at styrke reformerne i det palæstinensiske samfund - og her er det palæstinensiske selvstyre jo den eneste reelle mulighed - samtidig med at man støtter civilsamfundet for at sikre reformprocessen og sikre processen frem mod demokrati.
Men problemet er jo, at i øjeblikket er der en konflikt, som desværre ødelægger mulighederne for, at vi for alvor kan engagere os og sikre, at der sker fremskridt i reformprocesserne på den palæstinensiske side.
Så vil jeg gerne sige til fru Margrete Auken, at jeg genkender overhovedet ikke det billede, som fru Margrete Auken tegner af, at Socialdemokratiet ikke presser på i de spørgsmål.
Jeg nævnte tidligere, at vi har taget denne sag op mange gange i breve til både udenrigsministeren og skatteministeren, og vi har sagt, at det er meget vigtigt, at den aftale overholdes.
Vi har også noteret med glæde, at der er taget det skridt fra regeringens og EU's side at sige til Israel, at nu skal de altså overholde aftalen, så derfor kan jeg ikke genkende det billede af, at det kun skulle være SF og Enhedslisten, der presser på.
Det er simpelt hen ikke rigtigt.
Der er mange, der presser på med hensyn til aftalen.
Jeg hørte også fru Margrete Auken sige, at der er nogle tiltag på vej, som man anerkender.
Jeg synes, vi skal give dem en chance, og så kan vi jo vende tilbage og se, om de ikke virker.
Men jeg synes, det er et forkert tidspunkt at sige, at nu skal vi ophæve aftalen.
Det må jeg altså ærligt indrømme.
Margrete Auken (SF), 2003-11-07:
Det er jeg selvfølgelig meget tilfreds med.
Men der er jo sagt mange ting med høj røst, sikkerhedsrådsresolutioner osv. Der er talt med meget høj røst indimellem.
Jeg kan leve med, at vi ikke får en frist lige her og nu, her, men det skal selvfølgelig ske inden for en frist, som ligner et alvorligt pres, for ellers giver det altså ikke nogen mening: Så bliver de høje røster, som vi fra nogle sider har hørt gennem alle årene, mens Israel samtidig har kunnet tillade sig at krænke samtlige FN-resolutioner, uden at det har betydet noget som helst, ikke andet end dybe suk.
Jeppe Kofod (S), 2003-11-07:
Det er da godt, at vi efterhånden er ved at være enige om, at det er vigtigt at fastholde et pres, for at de aftaler skal blive overholdt.
Så vil jeg sige, at handelsaftalerne og associeringsaftalerne mellem EU og Israel og i øvrigt også andre lande i regionen er utrolig vigtige redskaber for at fremme den demokratiske proces og sikre demokrati og menneskerettigheder i den del af verden.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi holder fast i de aftaler.
Det skal vi påpege, og er der en mistanke om, at man ikke overholder forpligtelserne, må man selv bevise, at man overholder forpligtelserne.
Det er jo netop den proces, der er i gang i øjeblikket over for Israel.
Man har bedt Israel om at dokumentere, at de ikke eksporterer bosættelsesprodukter under mærket »Made in Israel«.
Jeg er vidende om ud fra det, jeg har set, at man altså har eksporteret produkter fra bosættelserne som »Made in Israel«, og det synes jeg er fuldstændig uacceptabelt.
Margrete Auken (SF), 2003-11-07:
Jeg synes, der var mange udmærkede ting i hr. Jesper Langballes tale, også noget, som kunne tyde på, at vi kan komme videre i debatten.
Når man siger, at der måske ingen løsning er - og det er jo et meget fortvivlet perspektiv - hvordan vil hr. Jesper Langballe så forholde sig til en stat, som både vil være jødisk, vil være demokratisk og vil have kontrol over det hele?
Alle tre dele kan jo ikke lade sig gøre.
Det er ikke demokratisk, så der er altså noget, der går galt her.
Hvis man ikke vil anerkende tostatsløsningen ordentligt, står vi altså med en stat, der ikke kan være demokratisk, og det vil være interessant for mig at spørge Dansk Folkeparti: Jamen hvad er så Israels muligheder? KL. 11.10 Man kan sige, at vi hører til en familie, der holder af Israel, og de fik faktisk også palæstinensernes anerkendelse i 1993 og med udspillet fra Saudi-Arabien for et halvt års tid siden også en reel anerkendelse, oven i købet også af
grænserne før 1967
Så vil jeg spørge hr. Jesper Langballe, om han er opmærksom på, at en meget væsentlig del af den modstand, der har været i Palæstina, er ledet af kristne palæstinensere.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-07:
Jeg skal undlade at kommentere hr. Langballes lidt besynderlige, vil jeg sige, betragtninger om selvmordsbomberbes religiøse egenart.
Man skal ikke have megen historisk viden for at vide, at det ikke er noget, der er specielt forbundet med islam.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge om en ting, og det er: Er det Dansk Folkepartis opfattelse, at Israel skal stoppe opbygningen af muren betingelsesløst - fuldstændig betingelsesløst?
At uanset hvad skal man stoppe opførelsen af muren på palæstinensisk land?
Hvad man gør i sit eget land, har man selvfølgelig fuldstændig kontrol over, men er det et fuldstændig betingelsesløst krav fra Dansk Folkeparti, at man skal stoppe opførelsen af muren, og at man skal stoppe bosættelserne?
At uanset hvad palæstinenserne måtte gøre eller ikke gøre, skal man ikke begive sig ud i ulovlige bosættelser?
Man kan gengælde osv.
- hr. Langballe har en idé om, at det hjælper, og o.k., det kan vi diskutere en anden gang.
Men skal bosættelserne og muren stoppes betingelsesløst?
Kan jeg få Dansk Folkepartis holdning til de to spørgsmål?
Troels Lund Poulsen (V), 2003-11-07:
Jeg vil gerne sige til hr. Jeppe Kofod og også til fru Margrete Auken og hr. Søren Søndergaard, som alle sammen har været heroppe, at jeg faktisk synes, det er trist, at det her bliver til en strid, for jeg tror, at vi alle sammen er enige om målet.
Vi er alle sammen enige om den FN-resolution, som danner baggrund for Folketingets vedtagelse.
Så er der så forskellige måder at præcisere sin retorik på, men jeg har gjort meget ud af at holde en meget balanceret tale, hvor jeg både stiller krav til palæstinenserne og meget hårde krav til israelerne.
Jeg holder en meget klar ordførertale, hvor jeg tydeligt præciserer, at både bosættelserne og sikkerhedsmuren er dybt uacceptable for en fredelig løsning.
Derfor forstår jeg ikke denne her polemik omkring noget, som i bund og grund er for alvorligt til at have en polemik om, nemlig at man bare går ind og pindehugger i en del af min ordførertale.
Så til hr. Jeppe Kofod og repræsentationen i forbindelse med Genèveaftalerne.
Ja, det er da et problem, at palæstinenserne har en større repræsentation end israelerne.
Men jeg underkender jo ikke Genèveaftalens historiske vigtighed.
Den kan blive meget vigtig for det videre forløb, det vil jeg gerne erkende.
Men det, som er vigtigt, er jo bare, at man ikke kommer og tror, man kan tvinge en løsning igennem.
Det er nu engang parterne, der også må tage del i løsningen.
Det skal de så gøre ved et stærkt internationalt pres, det er jeg helt enig med hr. Jeppe Kofod i, men det er jo ikke et enten-eller, det er et både-og.
Henriette Kjær (KF), 2003-11-07:
Jo, jeg synes, det er en god idé, at én myndighed har ansvaret, og sådan er det jo også i dag; det er kommunerne, der skal føre tilsyn, og det skal de jo så også gøre i fremtiden og også i forhold til private.
Men som jeg sagde i min ordførertale, synes jeg, det er en god idé, at der er ét sted, man kan slå op og finde reglerne og forhåbentlig også overholde dem, og derfor vil jeg gerne opdatere den vejledning, vi sendte ud, som jeg mener er fra 1998, sådan at der kommer et nyt materiale, der er let og overskueligt.
Men i 1999 havde man et udvalgsarbejde under det daværende Arbejdsministerium, der netop så på, om det var hensigtsmæssigt at lave en fælles miljøregel, der skulle gælde for daginstitutioner, og det, man kom frem til, var, at det var det ikke, for der ville altså gå en masse vigtig viden tabt.
Vi skal så være bedre til at opdatere den vejledning, der skal sendes ud, for det er rigtig nok, at nu er der gået de her 5 år, og så er det på tide.
Så det er jeg altså fuldstændig enig i.
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-11-07:
De seneste måneder har vi været vidne til en yderligere forværring af situationen i Mellemøsten i forholdet mellem Israel og palæstinenserne.
I forvejen var det slemt, men i de sidste måneder har situationen udviklet sig fra det, der var slemt, til det, der var langt værre, og den er i dag temmelig fortvivlende.
Køreplanen for fred gør ingen fremskridt.
Det er baggrunden for, at samtlige partier i Folketinget står bag denne forespørgsel til udenrigsministeren.
Det er vigtigt, at Folketinget i denne fortvivlende fase får en mulighed for at diskutere situationen på basis af en redegørelse fra regeringen og også på den baggrund få mulighed for at vurdere, hvilke initiativer der kan tages for om muligt at forbedre situationen.
Margrete Auken (SF), 2003-11-07:
Først vil jeg da godt sige tak, for jeg synes, det er fint, at vi står så samlet om det her, som vi gør, men der er jo stadig væk ting, der ikke er tydelige.
Efter udenrigsministerens tale vil jeg da godt bede Venstre svare på, hvor meget man står bag de mål, der er i Genèveaftalen.
Det var det, der var det afgørende, synes jeg, da vi var der og fik præsenteret nødvendigheden af, at begge parter kan se, hvad det her vil ende med, så man ikke har den der krejlersituation, der har ødelagt så meget, hvor ting skal løses mellem forhandlinger, hvor det ikke er til at se, hvordan det vil lande.
Det gode ved Genèvekonventionen er, at den siger helt klart, at her er målene for grænsedragningen, her er målene for bosættelserne, når det skal ordnes,
her er målene for flygtningespørgsmålet, her er målene for Jerusalem - nogle af dem med meget store imødekommelser af Israels ønske, det skal vi jo ikke være blinde for.
Når vi ser på flygtningespørgsmålet, synes jeg i hvert fald, sådan som vi fik det præsenteret, da vi var der, at der var en meget stor imødekommelse fra palæstinensernes side.
Men det vil være godt at høre, om regeringen også står bag målene i Genèveaftalen, for så bliver den road map virkelig god.