Søren Søndergaard (EL), 2001-05-04:
Det, jeg kom til før afbrydelsen, var, at vi er fuldstændig klar over, at vores synspunkter kun deles af en lille del af befolkningen, men vi mener ikke, at det bør forhindre, at der løbende er en diskussion af, hvordan monarkiet fungerer.
Ret beset er det lige præcis, fordi det danske kongedømme har undergået dramatiske forandringer siden enevælden, at der stadig er en folkelig opbakning.
Formålet med forespørgslen her i dag er at diskutere, hvilke ændringer af kongehuset som bør overvejes for i højere grad at bringe det i pagt med det 21. århundrede.
Den diskussion foregår jo ikke bare Danmark.
Den foregår alle steder, hvor der stadig er monarkier, og den har allerede ført til vigtige moderniseringer bl.a. i Sverige og Storbritannien, som vi synes vi skal lære af, hvis der er ting, som vi synes er rimelige.
Op til denne forespørgsel er der som forberedelse stillet en række skriftlige spørgsmål gennem Retsudvalget.
Det er et par måneder siden.
Da der endnu ikke er kommet svar på disse spørgsmål, ser jeg frem til at få dem besvaret i statsministerens redegørelse.
Besvarelse
Jeg vil godt takke statsministeren for besvarelsen og sige, at allerede på et punkt, som jeg vil uddybe lidt nærmere, var der jo en nyhed i talen, nemlig om de konkrete løsningsmodeller, man kunne forestille sig i forhold til de ansatte ved hoffet. Så kan man selvfølgelig have den opfattelse, at den ændring var kommet fuldstændig uafhængig af, at der har været
en diskussion, som ikke specielt har været ført her, men i pressen.
Jeg tror og har den opfattelse, at en demokratisk diskussion altid er godt, og at det nogle gange er med til at rykke lidt ved det, som man måske selv opfatter som givet, og også er med til at udvikle ens egne synspunkter.
Derfor har jeg en grundlæggende tiltro til, at når der har været en demokratisk debat bl.a. i pressen omkring de her spørgsmål, så er det med til at skaffe nogle konstruktive løsninger.
Det er jo rigtigt, at et af de udestående problemer er - det kan så være, at det bliver løst - forholdene for de ansatte ved hoffet.
Hofansatte kan ikke få en overenskomst på grund af artikel 25 i enevældens forfatning fra 1665.
Og hvis der er nogen, der skulle lide af den vildfarelse, at enevældens forfatnings artikel 25 fra 1665 ikke eksisterer, så gør den det altså.
Ifølge de ansatte ved hoffet eller i hvert fald ifølge deres talsmand, Bjørn Kvist Ottens, fra Hoffunktionærforeningen, så betyder det, at man ikke kan få en overenskomst, at man i nogle spørgsmål står retsløs.
Fra Hoffunktionærforeningens side, formandens side, er man kommet med forskellige forslag til, hvordan det kunne løses: Hofansatte kunne fremover ansættes direkte af staten. Man kunne også forestille sig den model, at hofansatte blev ansat under hofmarskallen, som ikke er beskyttet af den immunitet, som kongehuset nyder i henhold til enevældens forfatning fra 1665.
Jeg synes, det er interessant at bemærke, at hofmarskallen, Søren Haslund-Christensen, i dag er citeret i Politiken for, at de ændrede ansættelsesforhold for hoffets ansatte i sidste ende er et politisk spørgsmål.
Jeg ved ikke, om det er et korrekt citat, men det er det citat, der er.
Og det viser i hvert fald - hvis citatet er korrekt - at uanset om vi kan lide det eller ej, så kan netop spørgsmålet om deres præcise ansættelsesforhold blive et spørgsmål for det her Folketing, f.eks. hvis man skal lave en overgang til statsansættelse. Så det er ét eksempel på et område, som vi mener der absolut er grundlag for at debattere i den fortsatte debat.
Et andet spørgsmål, der er grundlag for at debattere videre, og som jo blev stillet som spørgsmål i Retsudvalget for 2 måneder siden, hvor der ikke ligger noget svar, og hvor statsministeren heller ikke gav noget svar her, er: Hvem omfatter kongehuset egentlig? I artikel 25 i enevældens forfatning om kongefamilien er det jo klart, at den står over den danske lovgivning, og den er stadig gældende.
Men hvem er det?
Artikel 25 siger: »at de kongelige prinser og prinsesser af blod ikke skal svare for en underdommer, men kun for kongen eller hvem han særlig har forordnet hertil.« Men hvor er definitionen på, hvem det er?
Mig bekendt eksisterer den ikke.
Vi har i hvert fald prøvet at spørge om det, men vi har ikke kunnet få nogen forklaring på, hvem der egentlig er defineret som hørende under den paragraf.
Det synes vi da også er meget relevant at få afklaret.
Ellers vil vi endnu en gang her have et område, hvor der eksisterer en uklarhed om, hvad et så vigtigt område omfatter. Den tredje ting, jeg vil nævne og her i modsætning til statsministeren, er, at vi ønsker en opdeling mellem den økonomi, som dronningen får for at være dronning, som medlemmerne af det kongelige hus får for at være medlemmer af det kongelige hus, og så deres privatøkonomi.
Vi ønsker ikke snagen i de penge, som de får af det offentlige for at styre, og heller ikke i de private gøremål og nødvendige private udhold.
Men vi har altså den opfattelse, at hvis kongefamilien eller medlemmer af det kongelige hof f.eks. investerer i aktier og obligationer, så skal det behandles, som når alle andre investerer i aktier og obligationer, for det har intet at gøre med den kongelige gerning.
Og her mener vi, det må være muligt at lave sådan en skelnen, og det vil vi også tage op i den fortsatte debat.
På baggrund af de her ting, jeg har nævnt her, og mange andre, som jeg ikke har nået, vil jeg på vegne af SF og Enhedslisten
fremsætte et: Forslag til vedtagelse »Det er Folketingets opfattelse, at et demokrati forudsætter, at alle samfundets institutioner er tidssvarende.
På den baggrund opfordres regeringen til at igangsætte et udredningsarbejde vedrørende kongehuset med henblik på eventuelle ændringer, f.eks. svarende til dem, der er gennemført i Sverige og Storbritannien.«