runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-31:
Jeg blev så glad en onsdag eftermiddag - ja, jeg er altså også glad mange andre dage, men en onsdag eftermiddag her for et par uger siden blev jeg specielt glad, for da sagde hr. Jan Petersen, som jo også er ordfører for Socialdemokratiet her i dag, at Socialdemokraterne ikke vil afvise, at man kan blive enige med Dansk Folkeparti om at indføre en overgangsordning som den på 7 år, som f.eks. Tyskland har fået.
Jeg henviser selvfølgelig til den situation, der opstår efter den 1. maj 2004, hvor arbejdskraft fra de nye EU-medlemslande skal have ret til at komme til Danmark og søge arbejde med det samme med præcis det resultat, hr. Jan Petersen er inde på i sit ordførerindlæg: at danske lønmodtagere måske bliver presset på lønningerne og muligvis presses ud af arbejdspladserne.
Derfor spørger jeg hr. Jan Petersen: Står Socialdemokratiet ved det, som hr. Jan Petersen sagde til Ritzau hin onsdag, og som gjorde mig så glad?
Eller er hr. Jan Petersen på tilbagetog i det spørgsmål?
Det er lidt væsentligt, selvfølgelig også for, hvordan vi arbejder videre med denne sag og med det lovforslag, der er fremsat.
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Efter at have lyttet til hr. Jan Petersens, man kan godt sige noget bekymrede, indlæg, vil jeg gerne spørge hr. Jan Petersen, som er så bekymret på fagbevægelsens vegne over dette lovforslag
: Mener hr. Jan Petersen, at det vil volde vanskeligheder for fagforeningerne at fastholde deres medlemstal, hvis folk alle steder selv kan bestemme, om de vil være medlem eller ej?
Freddy Dam (V), 2003-01-31:
Til fru Pernille Falcon skal jeg igen sige, at dagens lovforslag jo altså nu engang ikke handler om konfliktretten.
Venstre har ingen planer om at afskaffe eller fjerne konfliktretten, men det er bare ikke det, sagen handler om i dag.
Jeg håber, at jeg kun bliver citeret for noget, som jeg har sagt -
og vil fru Pernille Falcon være rar at overveje, om jeg nu også har sagt noget om sikring af kvalitet i arbejdet.
Det har jeg faktisk ikke.
Det vil kunne ses af udskrifterne bagefter.
Så lad os foreløbig svare på det, vi bliver spurgt om, hvis vi kan, og så i øvrigt fortsætte debatten på det grundlag.
Hr. Bjarne Laustsen efterlyser stadig væk eksempler.
Der er, tror jeg, ikke nogen, der overhovedet er i tvivl om, at der findes talrige eksempler.
Jeg kan ikke lige tage dem op af vestelommen her, men hr. Bjarne Laustsen skal få et virkelig godt tilbud: Han skal få en serie eksempler serveret under udvalgsbehandlingen, og så skal jeg gerne gennemgå dem i et og alt under andenbehandlingen, hvis det tilfredsstiller hr. Bjarne Laustsen.
Der er ingen, der har presset Venstre eller regeringen til at fremsætte det her lovforslag.
Det har været en mærkesag i Venstres program i tæt på 100 år
, så det kan vel ikke overraske nogen, at det dukker op nu, hvor vi har muligheden for at få det igennem.
Men jeg er da ikke ked af at henvise til, at inspirationen i nogen grad er hentet fra det beslutningsforslag, som Dansk Folkeparti og Kristeligt Folkeparti fremsatte sidste forår, hvor man fra de to partiers side ytrede et væsentligt ønske om nu langt om længe at få eksklusivaftalerne afskaffet.
Og lad mig så slå fast: Det her her lovforslag kommer ikke til at handle om de liberale erhverv.
Jan Petersen (S), 2003-01-31:
Jeg synes, hr. Freddy Dam skal gøre Tinget den ære at uddybe sine synspunkter om, hvad afgørende samfundshensyn er.
Det er altså ikke noget problem for hr. Freddy Dam at fjerne en eksklusivbestemmelse hos de falckreddere, der kører syge mennesker på sygehusene, og som står for en del af vort akutberedskab.
Men hr. Freddy Dam er ikke i stand til - fordi det så er en anden minister, er forklaringen - at tilkendegive, hvornår og hvordan et tilsvarende indgreb skal se ud over for de læger, som behandler de syge mennesker, som falckredderne kører ind til dem.
Hr. Freddy Dam bliver nødt til at definere, hvad afgørende samfundshensyn er.
Eller er det bare et spørgsmål om, hvor Venstre synes, at der skal være et indgreb? Er det ikke noget ensidigt noget, man har begivet sig ud i?
Og den her med, at det bare er, fordi det er en anden minister, kan vi ikke bruge til noget.
Det vil formentlig ikke være noget, som Socialdemokratiet vil kunne støtte, det skal jeg - som jeg sagde før - ikke stille i udsigt.
Men det ville være anstændigt, at regeringen kom med et bud på, hvordan det ser ud i det danske samfund under ét.
Hr. Freddy Dam sagde jo selv, at det er enhver form for foreningstvang, Venstre går efter.
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-31:
Debatten i dag udmærker sig ved, at Venstres ordfører overhovedet ikke svarer på de stillede spørgsmål.
Det skal man ikke forvente sig. Man har ingen eksempler på det, man påstår i avisen, at der er folk, der er blevet fyret, fordi de ikke vil være medlem af en bestemt fagforening.
Det er jo slet ikke det, det her handler om.
Det handler om retten til at indgå nogle frivillige aftaler.
Hvem har egentlig inspireret Venstre til at komme med det her - et højt profileret forslag?
Er det Dansk Arbejdsgiverforening?
Er det Dansk Industri?
Hvordan har de det med det?
Hvem er det, der presser på ude i erhvervslivet for, at man skal lave sådan nogle forslag som det her?
Hr. Freddy Dam siger, at der er 220.000 mennesker i Danmark, der har fået begrænset deres muligheder, fordi de har lavet en frivillig aftale, der sikrer dem ordentlige løn-, pensions- og arbejdsforhold; at det er en begrænsning af deres muligheder.
Det er da tværtimod en sikring af, at de kan leve under ordnede forhold, som vel også hr. Freddy Dam ønsker det.
Til slut har statsministeren jo her i Folketingets spørgetid fortalt mig, at grunden til, at man ikke på advokatområdet, lægeområdet osv. kan ophæve eksklusivbestemmelserne, er, at man ikke ønsker kvaksalvere - og jeg kunne tilføje: klamphuggere - på de her områder.
Men det vil man altså godt, når det drejer sig om smeden, mureren og tømreren. Er det ikke hykleri?
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Jeg forstod det sådan, at Venstres ordfører trak i land i forhold til sit første udsagn.
Så er det jo også slående, at med hensyn til eksklusivaftaler i forhold til advokater, læger, tandlæger osv. bliver der argumenteret med, at de er med til at sikre kvaliteten af arbejdet.
Men på det her område har man ikke helt den samme respekt for det arbejde, der bliver lavet, for det er ikke folk, der er helt så højt på strå.
Det arbejde, de udfører, kræver en mindst lige så høj grad af kvalitet, og ikke mindst fagforeningerne er med til at sikre kvaliteten gennem indsatsen for efteruddannelse og ordentlige arbejdsforhold.
Hvad med kvaliteten inden for f.eks. frisørfaget, byggebranchen og rengøringsområdet, betyder det ikke en pind?
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-31:
Det, man hele tiden kører frem med, er, at nu er det, som om verden bliver meget anderledes.
Jeg vil godt spørge hr. Freddy Dam: Er situationen for de der 220.000 mennesker, som lever under en eksklusivaftale, anderledes, end den, der er i DA og DI?
Når jeg godt vil spørge, om den er anderledes, er det ud fra, om hr. Freddy Dam har været med til at kigge på, hvordan det ser ud med organiseringen på disse virksomheder, og hvor mange der står uden for de aftalte overenskomstområder.
Så det, det handler om, er: Tilbage til sikkerheden og trygheden.
Det fik jeg ikke et svar på til det tidligere stillede spørgsmål, nemlig spørgsmålet om, hvordan vi sikrer, at uorganiserede ikke undergraver de organiserede.
Jeg håber, at hr. Freddy Dam vil komme med et ordentligt svar herpå.
Jeg kan forstå på svaret fra hr. Lars Barfoed, at selvjustitsen overhovedet ikke indgik i hans vurderinger, at arbejdsmarkedets parter faktisk har været vældig gode til at håndtere hele det danske arbejdsmarked, så man har haft ordnede løn- og arbejdsvilkår.
Jeg kunne forstå, at i hr. Lars Barfoeds tankegang er der ingen risiko ved, at man sådan set ikke har det nødvendige værnemiddel over for den uorganiserede arbejdsgiver.
Jeg vil bare gøre hr. Lars Barfoed opmærksom på, at vi jo har haft mange diskussioner her i Folketinget om sager,
bl.a. har vi haft Ikadansagen, og jeg vil gerne sige her, at næsten uanset hvilke midler man tog i betragtning, så havde denne virksomhed, hvis ikke man havde haft eksklusivbestemmelsen, fået mulighed for at undergrave andre organiserede virksomheder.
Og så kan hr. Lars Barfoed nok så flot sige her, at det ingen betydning har.
Jo, det havde stor betydning for de mennesker i plastindustrien, som kunne risikere, at de via dårlige løn- og arbejdsforhold var blevet konkurreret ud; så havde de ingen frihed haft.
Freddy Dam (V), 2003-01-31:
Jeg vil gerne spørge hr. Jan Petersen, om det ikke gør indtryk på ham og Socialdemokratiet, når vi kan konstatere af en af de seneste undersøgelser, at 60 pct. af befolkningen vender sig imod den fagforeningstvang, som eksklusivaftalerne er udtryk for.
Så skal jeg supplere med et eksempel på en farce, der startede, da Kurt Haarup begyndte at lede efter billigere alternativer til Metal.
Han meldte sig ud, men det skulle han ikke have gjort.
Der blev sagt: Du har 2 dage til at trække dit ønske om at skifte fagforening tilbage.
Vi har sendt en erklæring, hvor du skal skrive under på, at du har ændret beslutning, og den skal du sende tilbage, lød beskedden i telefonen fra Metal.
Jamen den erklæring har jeg smidt ud, sagde Kurt Haarup.
Svaret var: Vi sender dig en ny, som du har i morgen, og så kommer vi forbi og henter den.
På den måde fik man sat en stopper for mandens fagforeningsskift.
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Så siger hr. Bent Bøgsted, at vi tilsyneladende har den opfattelse, at arbejdsgiverne kun skal omfattes af de her regler, hvis der er problemer.
Men sådan forholder det sig jo ikke.
Det her lovforslag vedrører lige så vel arbejdsgiveres foreningsfrihed som arbejdstageres foreningsfrihed, så der er fuldstændig ens behandling af arbejdstagersiden og arbejdsgiversiden.
Det, hr. Bent Bøgsted snarere kunne pege på - og det er vel også det, hr. Bjarne Laustsen er inde på - er spørgsmålet om andre områder, f.eks. at man skal være medlem af Advokatsamfundet for at udøve virke som advokat.
Det har egentlig ikke noget at gøre med en arbejdsgiver-arbejdstager-problematik.
Men det ser vi jo på nu.
Er der problemer dér, så må vi gøre noget ved det også.
Men grunden til - og det er så et svar til hr. Bjarne Laustsen - at vi ikke gør noget ved det nu, men tager fat på det her område,
er, at på det her område er sagen klar; på de andre områder er sagen ikke klar endnu.
Det vil f.eks., hvis det gælder advokater, også indebære ændringer af en helt anden lovgivning, nemlig retsplejeloven, så vi er ovre i et helt andet lovgivningsmæssigt felt dér, og derfor er det også helt logisk, at det er to forskellige lovforslag, det i givet fald kommer til at dreje sig om.
Må jeg sige til hr. Ole Vagn Christensen, som taler om, at der kan opstå dårlige løn- og arbejdsforhold i virksomheder, hvor arbejdsgiverne ikke er organiserede: Jamen det vil da i endnu højere grad motivere medarbejderne i de pågældende virksomheder til så at melde sig ind i en fagforening, så jeg kan ikke se, at det her lovforslag giver noget som helst problem i den sammenhæng.
Anders Samuelsen (RV), 2003-01-31:
Jeg vil blot gerne kvittere for de klare svar fra ministerens side.
Dels at der kommer noget i forhold til de liberale erhverv, og dels at vi kan forvente, at det bliver i løbet af 2003.
Det vil jeg gerne takke for.
Jeg vil også gerne takke for, at vi endnu en gang har fået understreget, at der ikke er nogen kobling mellem eksklusivaftalerne, det spørgsmål, vi diskuterer i dag, og så Østudvidelsen. Generelt ser vi på, om vore systemer hænger sammen og fungerer, men koblingen her er aldeles usaglig fra Dansk Folkepartis side, og det er blevet understreget.
Sådan hører jeg det fra ministerens side, at det er Dansk Folkepartis egen konklusion, at de vil ofre de personlige frihedsrettigheder på bekostning af at få en lille smule gratis presse.
Men det må Dansk Folkeparti om.
Jeg skal på baggrund af de klare svar fra ministerens side konkludere, at Det Radikale Venstre er meget indstillet på at stemme ja til regeringens forslag, men selvfølgelig vil fortsætte med at følge udvalgsarbejdet.
Ole Sohn (SF), 2003-01-31:
Det ligger mig meget fjernt at kritisere ministeren, men jeg mener, at ministeren var en smule uklar i mælet i forbindelse
med besvarelsen af hr. Bent Bøgsteds spørgsmål
Jeg synes sådan set, det var relativt enkelt. Dansk Folkeparti har sagt, at de ønsker en 7-års-regel som betaling for at stemme for lov om indgreb i eksklusivbestemmelserne.
Det synes jeg da man kan svare enten ja eller nej til.
Kan Dansk Folkeparti få regeringens accept til at lave 7-års-reglen, eller kan man ikke?
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Jeg mærkede mig, at ministeren ikke har lyst til at svare på spørgsmål om konfliktret, og om man har tænkt sig at gribe ind, herunder at gribe ind i blokaderetten.
Jeg ved ikke, om det er udtryk for, at det har man. Der er jo mange af os, der opfatter det her indgreb i øjeblikket som det første led i en lang kæde af indgreb.
Man starter med at forringe de sociale ydelser, og så tager man fat led efter led, og angreb på eksklusivretten er så bare det første led i denne her sammenhæng.
Bagefter skiver man det af i forhold til visse dele af blokaderetten, og så tager man en del af de andre konfliktrettigheder og kollektive rettigheder.
Men der vil jeg da godt høre ministeren, om regeringen har tænkt sig at gribe ind i forhold til konfliktretten, herunder blokaderetten.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-01-31:
Til hr. Anders Samuelsen vil jeg sige vedrørende spørgsmålet
Vi har jo indbudt Folketingets partier og er i gang med en møderække, har haft møde med Dansk Folkeparti, har haft møde med Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og er ved at fastsætte møder med andre partier i Folketinget for at se på og analysere, hvad det er for nogle problemer, der kan opstå, og hvad det er for nogle ordninger, der i særlig grad kan være under pres, hvis vi åbner op for arbejdsmarkedet fuldt ud den 1. maj 2004.
I den forbindelse er der nogle beslutninger, der skal træffes, og jeg håber, at vi kan finde tilfredsstillende løsninger på det her punkt, sådan at et bredt flertal i Folketinget vil kunne erklære sig tilfreds med, at vi har taget de tilstrækkelige og de nødvendige forholdsregler.
Og så er en udreder i Sverige kommet med et forslag.
Så ser vi jo endelig på samtlige sociale ordninger, om der er nogle af dem, vi skal se på fra starten.
Mit hjerte bløder altid, når jeg hører hr. Ole Vagn Christensen her på talerstolen.
Jeg vil bare sige, at mit udgangspunkt er det enkelte menneske.
Det er ikke systemet.
Det er altså, at nu lever vi i år 2003, og så må mennesker have lov at bestemme, om de vil være medlem af en forening eller ikke vil være medlem af en forening.
Og jeg tror, sådan er den danske kultur, at de fleste gerne vil være medlem af en forening, men hvis nu der er én, der ikke vil, hvilken interesse har hr. Ole Vagn Christensen i at fastholde den pågældende mod sin vilje, modvilligt, surt og tvært?
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-31:
Nu er hukommelse jo noget, man kan bruge til at friske ting op med, som man ligesom ikke kan huske.
Jeg vil gerne sige til ministeren med hensyn til de tværfaglige a-kasser, at som det udvikler sig nede i Esbjerg, så tror jeg, at ministeren får en meget dårlig sag angående det, som skulle presses igennem, hvad det her angår.
Og med hensyn til deltiden blev der jo heller ikke givet nogen reel deltidsret for den enkelte.
Der blev givet ret til, at man kunne forhandle med sin arbejdsgiver, og hvis arbejdsgiveren var med, så kunne man få det. Angående det andet spørgsmål var der noget meget interessant; det her med de store områder, som jo har indgået aftaler, hvorunder der er eksklusivaftaler.
F.eks. har alle smedemestrene indgået en aftale med Dansk Metal, men de har jo ikke lavet aftalen, fordi eksklusivaftalen var det væsentlige, de har lavet den, fordi Smedemesterforeningen ikke er medlem af en hovedorganisation, således at man havde sikret sig, at også rettigheder og aftaler var i orden i fremtiden.
Derfor synes jeg da, at der ligger noget i det her, nemlig at man tog en drøftelse, ligesom man har gjort alle de andre gange, man har været inde at justere det her retsforhold, det her selvjustitsforhold.
Så har man nedsat en kommission, hvor man har ladet parterne være med til at drøfte, hvordan fremtiden skulle se ud på området.
Det havde klædt ministeren, hvis det var det, han havde gjort. Jeg er da helt enig i, at når slagteriarbejderne nu går fra at have haft en eksklusivaftale gennem SALA og over i Dansk Arbejdsgiverforening, hvor de ikke har nogen eksklusivaftale i fremtiden, så vil man selvfølgelig ikke kunne se nogen forskel.
Men det er jo på grund af, at man der så er sikret gennem de hovedaftaler, som igen ligger på området.
Derfor synes jeg nok, der er noget her, man bør kigge lidt nærmere på, for dem, man er ude at hjælpe her, er de uorganiserede, som kan undergrave det for de organiserede, som ikke har nogen egentlig aftale.
Bent Bøgsted (DF), 2003-01-31:
Ja, nu hørte jeg beskæftigelsesministeren sige, at det var totalt udelukket at koble Østudvidelsen og eksklusivaftalerne sammen.
Der var ikke noget med at handle med det ene for det andet.
Skal det så forstås på den måde, at når Dansk Folkeparti siger, at vi ønsker en tilfredsstillende overgangsordning med Østeuropa, så er det udelukket at forhandle eksklusivaftaler?
En 7-års-overgangsordning for eksklusivaftaler, det er det, vi har sagt.
Jeg kan forstå på det, ministeren siger, at det er udelukket.
Anders Samuelsen (RV), 2003-01-31:
To ting.
Først vil jeg gerne sige tak for ministerens klare afstandtagen fra, at man skal tage Østudvidelsen som gidsel i den her diskussion, for den klare konstatering af, at der simpelt hen ingen sammenhæng er mellem de to spørgsmål.
Samtidig selvfølgelig også en anerkendelse af, at vi løbende skal holde øje med, om der foregår social shopping, eller hvad man skal kalde det, i Danmark. Vi er fuldstændig på linje med regeringen i det spørgsmål.
Den anden del, som jeg ikke fik helt så klart et svar på, var et spørgsmål, jeg stillede tidligere på dagen, nemlig: Kan vi være sikre på, at der kommer noget i forhold til de liberale erhverv fra regeringen, ja eller nej? Og hvad er tidsperspektivet, for at der kommer noget, som Folketinget kan tage stilling til?
Det vil jeg være meget glad for at få et svar på.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-01-31:
Vi har ingen sympati for de arbejdsgivere, som kun ønsker at ansætte folk, der er medlemmer af en bestemt forening, og knyttet sammen med det, hr. Ole Sohn rejste, så vedrører lovforslaget jo også den arbejdsgiver, som siger: De skal bare vide, at her på virksomheden synes vi alle, at vi skal være medlem af den forening.
Se, man kan pakke det her ind i meget teknik.
Jeg vil godt sige til hr. Ole Vagn Christensen, at jeg jo gerne vil have, at hr. Ole Vagn Christensen kom her op og sagde, at for de hundrede tusinde lønmodtagere, der arbejder under eksklusivbestemmelser på organiserede virksomheder, ophæver vi det med det samme.
Men jeg hører ligesom ikke hr. Ole Vagn Christensen bruge den anledning til at friholde de medarbejdere, og det ville jo være en naturlig anledning, da hr. Ole Vagn Christensen hele tiden argumenterer for, at det er de uorganiserede arbejdsgivere, der er ramt af det her.
Jeg synes ikke og kan ikke se, at det her er et angreb
på fagbevægelsen.
Vi har, siden regeringen kom til, hjulpet fagbevægelsen med at slippe af med et par totale urimeligheder.
Vi har givet mulighed for oprettelse af tværfaglige a-kasser, sådan at man kan få lov at søge over i den a-kasse, som man gerne vil, for vi ser ingen grund til, at et menneske, der ikke ønsker at være medlem af en bestemt a-kasse, skal fastholdes i den a-kasse.
Vi har givet de lønmodtagere, som ønsker sig deltid, ret til at få en sådan aftale, og vi følger på dette punkt LO's nye strategi, som jeg har læst Hans Jensen redegøre for, nemlig at nu er det det enkelte menneske, der betyder noget.
Det vil sige, at nu har vi befriet dem for at tage stilling til det her, og nu hjælper vi dem så lige med det sidste bette nøk på denne her sti, nemlig at give folk ret til selv at bestemme, om de vil være medlem af en forening eller ikke vil være medlem af en forening.
Det betragter jeg ikke som et angreb på fagbevægelsen.
Jeg betragter det som en stor tjeneste, vi har gjort
fagbevægelsen
, så de ikke skal slæbe rundt med det åg på deres skuldre.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Der er i debatten i dag rejst berettiget tvivl om, hvorvidt regeringens hensigt med det her indgreb er yderligere angreb på fagbevægelsens kollektive rettigheder, herunder konfliktretten.
Her er der blevet svaret fra Venstre og De Konservative, at det mente de ikke der var; der var måske lige lidt omkring et enkelt angreb på blokaderetten.
Jeg vil gerne have ministerens garanti for, at man fra regeringens side hverken har planer om eller er villig til at støtte forslag, der indskrænker konfliktretten, herunder blokaderetten.
Ole Sohn (SF), 2003-01-31:
Jeg synes, det var en meget fin tale, ministeren holdt.
Jeg vil imidlertid gerne lige rette en fejl eller en misforståelse, der må være i indledningen.
Det var i forbindelse med ministerens redegørelse for, at en arbejdsgiver og en faglig organisation kunne pålægge en tredjeperson en tvang.
Det kan man altså ikke.
De kan blive stående, hvor de står.
Der kan blive lavet en overenskomst, som indeholder en eksklusivbestemmelse, som får betydning for folk, der bliver ansat, og så er det på nøjagtig samme måde, som med andre ting, for så tager man stilling til, om man kan lide ansættelsesforholdene, om man samlet set kan lide løn, arbejdsmiljø, overenskomstforhold osv.
Så siger man ja eller nej, fuldstændig frivilligt.
Det er det eneste, der skal trække lidt ned i den tekniske karakter af talen.
Der var altså en fejl dér.
Men det håber jeg ministeren er opmærksom på.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-31:
Derfor vil jeg godt spørge ministeren: Hvor står der i lovforslaget, at arbejdsgiveren ikke må spørge om, hvor vedkommende er organiseret, inden vedkommende bliver ansat?
Det kan jeg ikke se nogen steder.
Ergo er man i den situation, at da det er arbejdsgiverne, der har ansættelses- og ledelsesretten, kan de også bestemme, om de vil invitere uroen indenfor på arbejdsmarkedet.
Det var mit ene spørgsmål.
Nummer to er, at ministeren fremførte, at det her drejer sig om, at to parter ikke kan indgå en aftale om at forpligte en tredjeperson.
Hvad er det for en tredjeperson, man taler om, i forhold til den lovgivning, som eksisterer i dag?
Det er en person, der ikke er ansat på den pågældende virksomhed.
Så må jeg igen spørge ministeren efter, om ikke alene eksklusivaftaler har det formål at beskytte imod, at uorganiserede kan undergrave det organiserede arbejdsmarked.
Tove Videbæk (KRF), 2003-01-31:
Hr. Ole Vagn Christensen er ligesom jeg meget optaget af den fundamentale frihed, og hr. Ole Vagn Christensen mener, at friheden er taget fra folk i Kristelig Fagbevægelse.
Der må jeg sige, at jeg er uenig.
Det er den frihed, der er på tale i dag, og det er den frihed, vi snakker om i dag.
Alt det her om strejkeret osv. vil jeg slet ikke gå ind i i denne debat.
Men jeg anerkender fuldt ud Den Kristelige Fagbevægelses og Kristelig Arbejdsgiverforenings ret til at lave overenskomster og til at arbejde for deres medlemmer, og det synes jeg at de gør vældig udmærket i øjeblikket.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-31:
Fru Tove Videbæk taler meget om frihed.
Jeg mener, at en fundamental frihed er den frihed, som vi har skrevet under på i ILO-konventionerne, nemlig at man som dansk lønmodtager skal have en strejkeret. Fru Tove Videbæk må forklare heroppefra, om hun mener, at den strejkeret eksisterer i Kristelig Fagforening, og at de derfor har de samme rettigheder frihedsmæssigt, eller om det ikke er sådan, at de organisationer, fru Tove Videbæk her står og ligesom procederer for, er nogle organisationer, som har taget friheden fra en række mennesker.
Sådan ser verden altså forskellig ud, når man kigger på de her forhold.