runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2004-01-27:
Jeg tror, de fleste er bekendt med, at tid er en efterspurgt vare ikke mindst hos vores børnefamilier.
Der skal laves havregrød, der skal smøres madpakker og afleveres, og så skal der pendles.
Hertil kommer der så sygdomme, mariehønen, der skal ses på en ekstra gang, overarbejde og alt det andet, der også hører hverdagen hos en børnefamilie til.
Jeg ved, at generaliseringer er ekstremt farlige.
Alligevel tror jeg godt, vi i dag kan sige, at de danske børnefamiliers største problem er, at de ikke har tid hverken til sig selv, hinanden eller deres børn.
Det handler om stress, og det kan vi faktisk godt gøre noget ved, for det handler om, hvordan vores arbejdsplads er indrettet, om trafikken, huspriserne og forholdet mellem arbejde og fritid.
Det handler om vores samfund, og derfor er det også politik.
Det er godt med konkrete forslag.
Jeg tror, når det gælder de barrierer, der er for børnefamilierne i hverdagen, er den rigtige vej at gå ikke ministerens med endnu flere udvalg, men derimod, at vi kommer frem til, hvad der konkret kan løses og skal løses.
Forældre skal efter 6 måneder kunne få passet deres børn, hvis de vil det, og det skal selvfølgelig gælde i alle landets kommuner.
Det er også derfor, vi nu foreslår, at det skal være billigere at få passet børn.
Vi har lige hørt diskussionen
om taksterne
, over 3.000 kr. må nogle forældre betale for at få et barn passet.
Vi foreslår derfor konkret, at det maksimalt må koste 1.000 kr. at få passet sit barn i en daginstitution.
Nu foreslår Kristendemokraterne så en tidskonto.
Det kan skrues sammen på forskellig måde, så det passer til den enkelte familie, og så rammer det det, der er allermest brug for, nemlig tid.
Forslaget er spændende, men vi synes alligevel, det kræver en nøjere diskussion.
Der er nemlig også andre gode forslag på banen.
Det gælder f.eks. den svenske idé om at samle ugens arbejdstimer på færre dage mod til gengæld at have fri på andre.
Altså arbejde f.eks. i tre dage og holde fri i fire.
Der er tidsbanken, der allerede er taget i brug inden for politiet.
Her sparer man timer sammen i løbet af en længere periode for så at kunne arbejde mindre i andre.
Erfaringerne herfra er ikke helt entydige, måske skal ordningen skrues sammen på en anden måde, og måske kan den udvides til andre grupper ansatte.
Endelig er der arbejdspladser og virksomheder, der eksperimenterer med mange forsøg i hverdagen, så fleksibiliteten kan få lov at være i højsædet.
Vi synes som sagt, at forslaget her kræver en nøjere diskussion.
Hvordan sikrer vi os, at tidskontoen f.eks.
bliver både mors og fars tidskonto, og altså ikke kun mors, som barselsorloven er blevet det?
Og burde vi ikke, og det er meget henvendt både til Kristendemokraterne og sådan set også til regeringen, få dannet os et overblik over alle de erfaringer, der nu bliver gjort både her i landet på forskellige virksomheder, inden for forskellige overenskomster og dem, som bliver gjort i udlandet, hvor man må antage, at der også er eksperimenter i gang netop nu. Med de her ord in mente fortjener Kristendemokraterne summa summarum en tak for at have gjort diskussionen lidt mere konkret.
Jens Vibjerg (V), 2004-01-27:
Jeg synes altså ærlig talt, at en diskussion om, hvorvidt børn skal lege med ler eller ikke lege med ler, ligger så langt uden for dette beslutningsforslag, vi diskuterer, om en tidskonto for børnefamilierne, at det vil jeg foreslå hr. Anders Samuelsen tager op i anden sammenhæng.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-27:
Når det er så vigtigt i det her forslag at have den skillelinje med klare og vandtætte skotter i forhold til kommunalbestyrelserne, så må vi altså kunne forlange at få et svar: Er det en god idé?
Ja eller nej?
Jens Vibjerg (V), 2004-01-27:
Det er ikke et spørgsmål, jeg vil forholde mig til.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-27:
Enhedslistens ordfører synes jeg faktisk satte fingeren på et rimelig vigtigt punkt.
Når nu man prøver at afvise et forslag ud fra nogle principielle begrundelser om forholdet til kommunalbestyrelser, så vil jeg egentlig gerne have at vide af Venstres ordfører, og der kan svares med ja eller nej: Synes Venstres ordfører, at det er en god idé at udstede et dekret om, hvorvidt børn skal lege med ler eller ej?
Jens Vibjerg (V), 2004-01-27:
Som ordfører må jeg sige, at jeg måske også har svært ved at se, at alle spørgsmål er tilnærmelsesvis inden for beslutningsforslagets rammer, men jeg føler mig forpligtet til at prøve at svare på de spørgsmål, som formanden tillader stillet.
Men jeg må altså konstatere, at jeg ikke er enig med hr. Ole Sohn.
Ole Sohn (SF), 2004-01-27:
Lovforslaget handler om at give børnefamilierne bedre vilkår, og der spiller taksterne såvel som tiden en rolle.
Når hr. Jens Vibjerg nu igen forsøger at sige, at kommunerne ikke har fået strammet økonomien, så er det simpelt hen ikke rigtigt.
Selvfølgelig har kommunerne fået strammet økonomien, for det, der er sket, er, at den stigning, som de har fået, på 0,5 pct., ikke engang lever op til den demografiske udvikling, og derfor er der de facto sket en nedskæring af kommunernes økonomi.
Det betyder, at børnefamilierne skal betale mere for at have deres børn i daginstitutioner, hvilket gør, at de skal arbejde i længere tid og derfor får mindre tid til deres børn.
Tingene hænger ikke sammen i regeringens regnestykke, og derfor er skattestoppet en saga blot.
Jens Vibjerg (V), 2004-01-27:
Jeg er ikke enig med hr. Ole Sohn i, at regeringen har skåret ned over for kommunerne.
Der er lavet en kommuneaftale, hvor kommunerne er kompenseret for alle de udgifter, de er blevet pålagt af os her i Folketinget.
At der så er nogle få kommuner, der har valgt at omprioritere, er jo en kommunal afgørelse, men kommunerne er ikke straffet af den lovgivning, vi har lavet herinde.
De har fået krone til krone på de områder, hvor vi har givet dem større omkostninger.
Ole Sohn (SF), 2004-01-27:
Kan vi ikke snart komme ud over den her gentagne debat og disse udsagn fra regeringen om det her berømmelige skattestop?
Der findes jo ikke et skattestop.
Den har jo meget bevisligt og også mere end oprindelig planlagt skåret ned på kommunernes økonomi, og kommunerne er så nødt til på grund af de økonomiske nedskæringer, der er sket fra statens side, at få indtægter på en anden led, så borgerne kommer alligevel til at betale.
Et ordentligt serviceniveau kræver selvfølgelig nogle skatteindtægter.
Når man ikke vil opkræve skatterne, så er der kun en måde, nemlig brugerbetaling og nedskæringer, og det er det, der er sket.
Jeg kan bare ikke forstå, hvorfor Venstre ikke vil erkende, at man har strammet økonomien over for kommunerne, så de er nødt til få budgetterne til at hænge sammen ved at skaffe nogle flere indtægter, og det gør de bl.a. ved at hæve taksterne på daginstitutionerne.
Jens Vibjerg (V), 2004-01-27:
Nu har jeg ikke udtalt mig om at lege med ler, men jeg må sige, at det gjorde jeg, da jeg var knægt, og det var sådan set meget spændende.
Line Barfod (EL), 2004-01-27:
Jeg kan godt forstå, hr. Jens Vibjerg prøver at snakke udenom.
Det, jeg spurgte om, var: Hvorfor mener hr. Jens Vibjerg fra Venstre, at staten godt må blande sig og fastsætte regler om, at alle børn i dette land, fra de er ½ år og opefter, skal lege med ler i børnehaven og vuggestuen og dagplejen, men at det vil være en helt utidig indblanding i kommunernes selvstyre, hvis man går ind og sætter et maksimalt loft over daginstitutionsbetalingen?
Jeg kan simpelt hen ikke få de to udtalelser til at hænge sammen.
Hvordan hænger de sammen for hr. Jens Vibjerg?
Jens Vibjerg (V), 2004-01-27:
Det var jo et meget væsentligt fremskridt i den nye orlov i forhold til den gamle orlovsordning, hvor man kun fik 60 pct. i tilskud; nu får man altså maksimale dagpenge.
Det må dog siges at være et kvalitetsløft, der gør noget på det økonomiske område.
Og så må vi jo ikke glemme, når vi snakker om, at der er nogle kommuner, der har hævet taksten, at alle børnefamilier har fået en skattelettelse, som jo langt overstiger de takster, der er.
Og de steder, hvor man ikke har haft takststigninger, får man jo den fulde gevinst.
De steder, hvor man har sat taksterne ned, får man endda penge oveni.
Line Barfod (EL), 2004-01-27:
Det var jo lidt sjovt at høre hr. Jens Vibjerg tale om, at Venstre ikke vil blande sig i kommunernes selvstyre osv., når regeringen samtidig har fremsat et forslag om, at socialministeren skal bestemme, at alle børn i landets børnehaver og vuggestuer og hos alle dagplejere skal lege med ler.
Hvordan kan det være, at Venstre støtter, at staten skal blande sig og fastsætte regler om, at alle børn skal lege med ler, men ikke vil blande sig og fastsætte et loft på maksimalt 1.000 kr. pr. daginstitutionsplads, der gør, at det bliver meget nemmere for børnefamilierne, så de ikke behøver at arbejde så meget, som de gør nu?
Jens Vibjerg (V), 2004-01-27:
Det er netop det, der er det centrale i det her, at børn har brug for deres forældre.
Det var jo hoveddrivkraften i forlængelsen af barselorloven, og samtidig blev den gjort så fleksibel, at den enkelte familie kan indrette sig, så det passer bedst til lige netop den pågældende familie,
så man kan få mest muligt samvær med børnene i familien.
Og man kan jo også prioritere orloven helt op til det 9. år.
Så der er fuld fleksibilitet, og man kan bruge orloven på de tidspunkter, hvor det lige netop passer den familie.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-27:
Vi har jo tidligere i dag hørt, at Venstre ikke er så glad for minimumsrettigheder, men her er altså nogle, som alligevel fungerer.
I forslaget her kan det strækkes til 9 år.
Så vil jeg gerne spørge hr. Jens Vibjerg: Hvordan er det nu med børn?
For det er jo dem, det drejer sig om, det er jo ikke bare praktik eller bøvl med administration, det her er faktisk for børnenes skyld.
Er det hr. Jens Vibjergs opfattelse, at børn er nogle, der har brug for deres forældre i barselorlovsperioden, eller hvor længe har forældrene behov for at have tid til deres børn for børnenes skyld?
Jens Vibjerg (V), 2004-01-27:
Den nye og fleksible barselorlov kan man jo i princippet strække lige så længe, som man kan aftale det med sin arbejdsgiver.
Man har en lang række minimumsrettigheder, og derudover kan man simpelt hen med sin arbejdsgiver aftale den fleksibilitet, som man har lyst til.
Jeg har ikke til dato mødt en eneste - jeg gentager: en eneste - der ikke har kunnet få sine ønsker opfyldt.
Mette Frederiksen (S), 2004-01-27:
... fordi det, der er interessant, er sådan set ikke, om kommunerne kan hæve taksten, det interessante er, om de bliver tvunget til at hæve taksterne.
Det gør kommunerne i en situation med en borgerlig regering, der er så optaget af et skattestop, at den ikke ønsker meget konkret at understøtte børnefamilierne i hverdagen.
Takster på over 3.000 kr. om måneden for at få passet et barn!
Jeg er jo selv en del af målgruppen, fordi jeg har et barn i vuggestue.
Det er søreme mange penge, man skal hente ind, og derfor er problemet i vores kommuner og vores amter netop nu, at den valgfrihed, der burde ligge i kommunerne med hensyn til at tilrettelægge en ordentlig børnepolitik, er væk, fordi der er et skattestop, der skal overholdes.
Jens Vibjerg (V), 2004-01-27:
Det må jo siges at være ren retorik fra den socialdemokratiske ordfører, for hvis ikke Socialdemokraterne reelt ønskede en højere forældrebetaling, så havde de jo aldrig hævet grænsen.
Er det ikke korrekt?
Mette Frederiksen (S), 2004-01-27:
Det er korrekt, at kommunerne kan hæve taksterne.
Problemet er, at kommunerne nu bliver tvunget til at gøre det.
Det vil sige, at der ikke er noget kommunalt selvstyre tilbage på det her område.
Der er et skattestop, der skal overholdes, i øvrigt et skattestop, der jo først og fremmest er sat i verden, for at de allerrigeste kan få de store skattelettelser og de dårligst stillede måske få lidt.
Men vi kan så se, at enten går det til stigninger af taksten i den offentlige trafik, eller også går det til stigninger i taksten for børnepasning.
Hvis man vil et kommunalt selvstyre, må jeg sige til hr. Jens Vibjerg, så kræver det selvfølgelig, at de økonomiske midler er til rådighed både for kommuner og amter, ellers bliver al den sniksnak, som vi også har hørt fra statsministeren, om vores børnefamilier jo til det rene ingenting.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-27:
Jeg skal beklage over for de af Folketingets medlemmer, der gerne vil videre med de efterfølgende forslag, men jeg bliver nødt til at tage ordet som ordfører her i anden runde, fordi jeg synes, det er lidt ærgerligt, at vi ikke kan få en klarere indrømmelse fra Socialdemokratiet om baggrunden for det her beslutningsforslag. Jeg kan forstå, at fru Lotte Bundsgaard hellere vil kommentere udtalelser, der har været andre steder, og, hvad ministeren er citeret for i medierne, end hun vil kommentere bemærkningerne til det beslutningsforslag, der ligger her foran os, og som er til debat her i dag. Jeg vil gerne - undskyld, hvis det trætter forsamlingen - endnu en gang citere fra bemærkningerne: »Der er ... dokumentation for kvalitetssvigt i ... puljeordninger. Kvalitetssvigtet i puljeordningerne kan ... henføres til, at der i dag ikke er regler for antallet af voksne personer til pasning af børnene.«
Kan fru Lotte Bundsgaard så ikke bare indrømme, at den dokumentation ikke foreligger, at Socialdemokratiet har taget et initiativ til et beslutningsforslag baseret på en programudsendelse i Danmarks Radio, en programudsendelse, der efterfølgende er blevet heglet igennem af et par journalister, der kan citere de medvirkende for, at de mener, at der er tale om manipulation, om urigtige oplysninger, og om, at tingene er blevet fordrejet?
Jeg synes, det er hensigtsmæssigt af hensyn til anstændigheden omkring lovarbejdet i Folketinget, at vi får klar vished for, om fru Lotte Bundsgaard har anden dokumentation, eller om det vitterlig er noget, der er grebet i luften ud fra en tilfældig udsendelse i Danmarks Radio.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-27:
Amen, kunne man sige efter denne brandtale fra SF's ordfører; alt det gode, vi vil, og så er der så lidt, vi kan!
Problemet med det forslag, der er fremsat af Kristendemokraterne, er grundlæggende, at det koster 730 mio. kr., og det er selv i et helt lands finanssammenhæng lige lidt rigeligt her sidst på måneden.
Det Radikale Venstre er egentlig positiv over for selve tankegangen, og vi har også selv været inde på den tidligere. Problemet er lidt, om det nu også helt er den rigtige vej at gå.
Vi har nogle erfaringer fra Norge, hvor de faktisk kender til tidskontoen.
Derfor køber jeg egentlig heller ikke afgørende argumenterne om, at det administrativt er for bøvlet at indføre.
Det, man måske skal være opmærksom på, og som jeg synes ikke rigtig fremgår af Kristendemokraternes forslag,
er de ting, som bl.a. et par norske mænd er inde på i en artikel i Weekendavisen den 13. juni 2003. Her gøres der opmærksom på fra en af arbejdstagerne, som faktisk søgte at benytte sig af sådan en tidskonto,
at medmindre han forsvandt hundrede procent fra arbejdspladsen, var der ikke meget gavn ved det, fordi arbejdsgiveren stadig væk forventede en hundrede procents indsats.
Så skulle han bare have åben telefon, og så skulle han alligevel løse lidt flere opgaver de dage, hvor han så var på arbejdspladsen.
Det er en problemstilling, som jeg ikke synes helt bliver løst med det forslag, som ligger fra Kristendemokraterne. I Det Radikale Venstre prioriterer vi lidt anderledes på nuværende tidspunkt, eftersom vi kan se, at forældreorloven forsvinder af sig selv ud i mørket i løbet af nogle år.
Så har regeringen fået gennemført 1 års barsel i den model, som vi kender på nuværende tidspunkt, og der prioriterer vi først og fremmest at få indført en solidarisk barselfond for at få den barselorlov, som vi kender i dag, til at fungere mere optimalt, end den gør, for at få sikret en reel ligestilling på arbejdsmarkedet, også mellem brancher, hvor der er mange kvinder ansat, og brancher, hvor der ikke er så mange kvinder ansat.
Det er det, der har været vores primære fokus på nuværende tidspunkt; det er det, vi arbejder for, og derfor må jeg sige, at det forslag, som kommer fra Kristendemokraterne her, ikke har den højeste prioritering hos Det Radikale Venstre.
Ole Sohn (SF), 2004-01-27:
Jeg vil ikke undlade lige indledningsvis at kommentere hr. Lars Barfoeds bemærkninger om det med at lege med ler.
Hvis man skulle kæde det lidt sammen med forslaget her, så synes jeg, det er et spørgsmål om, at man sikrer børnefamilierne bedre tid, så de måske kunne lege med ler, måske også med sand og have andre pædagogiske gøremål i familiens skød.
Jeg synes, det er et flot initiativ, Kristendemokraterne har taget, at vi får en debat om, hvordan vi sikrer mere tid til børnefamilierne, og hvordan børnefamilierne sikrer sig mere tid sammen med børnene.
Jeg vil sige, at selve forslaget indeholder nogle elementer, som gør, at vi er meget positive, men vi er lidt kritiske over for at implementere den model, som Kristendemokraterne har lagt frem, i og med at man for det
første skal have drøftet de økonomiske konsekvenser af det, og for det andet går enkelte af elementerne også ind på overenskomstområdet. Det afgørende for os er, at vi får debatten, så vi kan se, hvordan vi kan udbygge det.
SF har selv fremsat et forslag om en tidsbank og arbejdet på at få det indført.
Vi har fået det inden for politiet som et særligt område, hvor de kan arbejde med det.
Man kunne også indføre det inden for andre statslige områder som en forsøgsordning.
Så ville vi kunne se, hvordan vi kunne udvikle en tidsbank.
Det er at kunne flytte overtidsbetaling, feriefridage og lignende ind på en tidskonto eller i en tidsbank, som man så kan veksle om til fri tid på andre tidspunkter, hvor man har behov for at være sammen med børnene.
Det får man faktisk i stigende grad under den her regerings økonomiske politik, som jo pisker børnefamilierne til at arbejde hårdere og hårdere og længere og længere for at kunne betale de daginstitutionstakster, som er blevet en følge af de nedskæringer, som regeringen foretager over for kommunerne.
Derfor er det meget rart, at børnefamilierne en gang imellem får lidt rum, hvor de kan sige: Nu tager vi nogle fritimer, en fridag, hvor vi kan være sammen med børnene, så vi ikke skal arbejde hele tiden for at skaffe økonomi til at få dagen og vejen til at hænge sammen.
Jeg vil sige, at vi er meget positive over for de tanker, der ligger i Kristendemokraternes forslag om, at vi skal sikre børnefamilierne mere tid.
Det er vigtigt både af hensyn til børnene og af hensyn til børnefamilierne, men så sandelig også af hensyn til samfundet.
Når vi kigger ud i fremtiden, er det vigtigt, at vi investerer i en god barndom for børnene, som skal sikre, at vi andre også får vores pension til sin tid.
Lars Barfoed (KF), 2004-01-27:
Jeg synes, det er fascinerende, som fru Line Barfod er optaget af det her med, at man skal lege med ler i børnehaverne.
Det kunne vi muligvis godt tage en diskussion af.
Jeg synes ikke, at det med at lege med ler har meget at gøre med det forslag, vi diskuterer her.
Som jeg erindrer socialministerens forslag, er det jo ikke sådan et forslag, der alene drejer sig om, at de skal lege med ler i børnehaverne.
Det er et spørgsmål om, og det synes jeg er meget fornuftigt set af socialministeren, at vi skal stille nogle krav til børnehaverne i det her land om, at børnene skal udvikle sig, når de går i børnehave, at der skal ske noget med dem.
Vi skal stille visse minimumskrav, visse kvalitetskrav til børnehaverne.
Det synes jeg er meget vigtigt, og derfor synes jeg, at socialministerens forslag er ganske fornuftigt.
Hvis det så også betyder, at børnene leger med ler, så synes jeg da, at det er en ganske udmærket ting.
Line Barfod (EL), 2004-01-27:
Jeg tror, hr. Lars Barfoed får svært ved at overbevise mange børnefamilier om, at de har fået bedre økonomiske vilkår, når de ser, at taksterne stiger både for daginstitutionerne og for busser og tog osv., så de får sværere ved at få økonomien til at hænge sammen.
Så vil jeg gerne spørge hr. Lars Barfoed: Hvordan hænger det her med familiernes eget ansvar og egen frihed sammen med, at hr. Lars Barfoeds egen partifælle, socialministeren, samtidig fremsætter lovforslag, hvor hun skal have ret til at bestemme, at alle børn skal lege med ler?
Hvordan kan de to frihedsbegreber hænge sammen i hr. Lars Barfoeds hoved?
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-27:
Sagt til hr. Jens Vibjerg: Jeg var enig i, at vi var med til at stemme for den nye barselreform, selv om det var, jeg vil ikke sige nødtvungent, men vi var kede af, at forældreorloven samtidig måtte ophøre.
Men vi stemte dog for.
Kunne hr. Jens Vibjerg ikke oplyse, hvor lang tid det nu er, at man kan strække barselorloven?
Bent Bøgsted (DF), 2004-01-27:
Nej, det tror jeg egentlig ikke det er ret tit at man gør.
Man skal altid være klar til at give noget.
Det er da fuldstændig rigtigt, som hr. Mogens Nørgård Pedersen siger.
Det er i hvert fald sjældent.
Men det kan da ske en gang imellem.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-27:
Jeg bemærker, at hr. Bent Bøgsted nævner de forlig, som Kristendemokraterne er med i, og dem står vi gerne ved.
Men er det hr. Bent Bøgsteds og Dansk Folkepartis opfattelse, at når man går med i et forlig, får man hundrede procent sin politik og sin vilje igennem?
Bent Bøgsted (DF), 2004-01-27:
Det er altid prisværdigt at tænke på de forhold, som
børnefamilierne har, og det gør Kristendemokraterne også med det her beslutningsforslag. Som Kristendemokraterne rigtigt skriver, så indførte vi 1 års barselorlov den 25. marts 2002, samtidig med at børnepasningsorloven blev hævet, hvilket Kristendemokraterne også var med til. I forbindelse med østudvidelsen er Kristendemokraterne med til at lave en skæringsdag senest den 1. april 2004 for retten til at tilmelde sig børnepasningsorlov.
Er man ikke tilmeldt, er der ingen børnepasningsorlov. Det er det, Kristendemokraterne har været med til, og derfor er det sådan set også forunderligt, at Kristendemokraterne nu kommer med et forslag om en tidskonto til 730 mio. kr., som skal erstatte børnepasningsorloven.
Jeg er ikke klar over, hvordan Kristendemokraterne har tænkt sig, at det skal administreres, eller hvor pengene skal findes, men det er jeg da sikker på at hr. Mogens Nørgård Pedersen har et svar på.
Det eneste, jeg kan udrede af det her forslag, må være, at Kristendemokraterne har fortrudt, at de har været med til at stemme for barselorloven og har været med til at afskaffe børnepasningsorloven.
Måske har Kristendemokraterne også fortrudt, at de har været med til at lave tilmeldingsfristen til den 1. april for børnepasningsorloven.
Det er også helt i orden.
Man kan sagtens komme til at lave en lov, man fortryder bagefter.
Men det er da helt forkert først at lave begrænsninger i børnepasningsorloven for derefter at foreslå en ny form for børnepasningsorlov, der så skal være en tidskonto, som stort set vil blive mere eller mindre umulig at administrere.
Den indeholder, så vidt jeg umiddelbart kan se, stort set det samme, som der var i børnepasningsorloven.
Dansk Folkeparti kan ikke støtte forslaget.
Mette Frederiksen (S), 2004-01-27:
Det med at tage fra ét sted for at give til et andet er sådan set velkendt.
Det er nødvendigt, for at tingene kommer til at hænge sammen.
Det er rigtigt, at for at vi kan finansiere de meget store takststigninger, der er kommet som følge af en borgerlig regering, så kræver det selvfølgelig, at vi henter nogle indtægter ind, og der har vi fremlagt en skattereform, hvori det er rigtigt, som hr. Lars Barfoed siger, at der også er ændringer af børnechecken.
Lars Barfoed (KF), 2004-01-27:
Jo, det har vi forstået.
Jeg spurgte så om finansieringen.
Er det ikke korrekt, at den skal ske via en reduktion af det beløb, de samme familier får via børnechecken?
De får mindre i udbetaling på deres børnecheck.
Til gengæld bliver institutionstaksterne lavere.
Altså man tager fra ét sted og giver til et andet sted, men det er børnefamilierne, der betaler for takstnedsættelserne.