runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Pedersen (V), 2004-10-26:
Jeg har for så vidt ikke problemer med troværdigheden i denne her sammenhæng.
Vi lever i et meget kompliceret samfund, hvor tingene udvikler sig utrolig hurtigt.
Der har været røster fremme i mange år om, at en kommunalreform ville være meget hensigtsmæssig.
Kommissionens rapport viser jo også, at de opgaver, der findes i kommunerne i dag, faktisk ikke løses godt nok.
Derfor siger man, at en kommune skal have 20.000 indbyggere, at det er det mest hensigtsmæssige.
For at få løftet opgaverne godt fagligt, vil vi gå ind og sige: Nu skal vi have kommunalreformen.
Det har jo også vist sig, at politikerne bakker op om den og for øvrigt også mange institutioner i Danmark.
Så det er det rigtige.
Men jeg må medgive, at det er korrekt, at det ikke var fremme ved sidste valgkamp, men det var der måske meget andet der heller ikke var fra Socialdemokratiets side.
Arne Toft (S), 2004-10-26:
Det er jo rigtigt, som ministeren for kort tid siden sagde i sin tale, at de områder her bliver diskuteret meget i kommunerne, og det er også rigtigt, at borgmestre og byråd gør en stor indsats.
Jeg ved så ikke, om det er helt rigtigt, at alle er lige positive, men de har så gjort op med sig selv og har sagt: Jamen der er nok ikke noget at gøre, det her bliver til noget, og så kan vi lige så godt gå ind i det.
Det er jeg enig med dem i.
Når nu Venstre før valget gik ud og sagde, at der ikke kommer en kommunalreform i den næste periode, og når man året efter valget, hvor man kom til magten, også sagde – det var både indenrigsministeren og statsministeren – at der ikke kommer en kommunalreform i den her periode, hvad var det så, der skete, så man lige pludselig lavede det helt om, så der kommer en?
Synes fru Marianne Pedersen, at det er særlig troværdigt?
Marianne Pedersen (V), 2004-10-26:
Altså jeg ved helt konkret, at finansministeren har været inde i nogle debatter med de ansatte rundtomkring i kommunerne, og at der allerede nu er lavet nogle aftaler om, hvor man kunne samarbejde kommunerne og de eksisterende amter imellem for at starte på en proces, hvorefter man kan fordele personalet, hvor det er mest hensigtsmæssigt.
Jeg forventer også, at personalet vil blive taget med på råd.
Vi har jo den tradition her i Danmark, at man ikke bare flytter rundt med folk, men at man tager en dialog om det.
M009S05500649subh.fm Page 575
Jakob Jensen (S), 2004-10-26:
Kunne fru Marianne Pedersen måske prøve at skitsere, hvilke overvejelser man gør sig for at sikre dette rent konkret, ud over at det i dag er de modtagende og afgivende myndigheder, der skal beslutte det?
Kunne man forestille sig noget mere konkret i lovgivningen eller i bemærkningerne til lovgivningen, som kunne fastsætte det?
Jeg vil gerne spørge fru Marianne Pedersen, om hun ikke kan forstå, at de offentligt ansatte trods hendes løfte om virksomhedsoverdragelsesloven er en lille smule bekymrede for fremtiden, når man ser på, hvilken stilling det så er, de kan blive tilbudt i den nye struktur.
Jeg tænker f.eks. på en medarbejder fra amtsgården i Ringkøbing, som i dag arbejder på undervisningsområdet, som kunne blive tilbudt et job herovre ved Frederiksholms Kanal, hvilket ifølge mine oplysninger er fuldt muligt inden for virksomhedsoverdragelsesloven.
Jeg vil gerne spørge, om fru Marianne Pedersen kan forstå, at disse medarbejdere kunne være bekymrede.
Det samme kunne også gøre sig gældende for den del af rengøringspersonalet på amtsgården i Ringkøbing, som i fremtiden skal overgå til det statslige.
Marianne Pedersen (V), 2004-10-26:
Det lægger vi da ikke skjul på.
Tingene hænger meget godt sammen.
Med hensyn til jobgarantien og virksomhedsoverdragelsesloven ved jeg, at det er således, at de næste overenskomstforhandlinger skal finde sted i marts 2008, så der er i hvert fald en garanti frem til marts 2008.
Men jeg har også flere gange sagt i min ordførertale, også til efterfølgende spørgsmål, at jeg ikke mener, det bliver noget problem inden for det offentlige, at der ikke vil være for mange til at tage sig af de opgaver, der ligger på det administrative niveau.
Jeg mener tværtimod, at vi kommer til at mangle offentligt ansatte.
Jørn Pedersen (S), 2004-10-26:
Jeg vil gerne spørge fru Marianne Pedersen: Er det ikke rigtigt, at virksomhedsoverdragelsesloven kun garanterer frem til næste overenskomst?
Er det forkert opfattet?
Så det er i virkeligheden ikke nogen stor garanti.
Så vil jeg godt sige eller spørge – vi skal jo spørge her – om udligningsreformen: Er det ikke korrekt opfattet, at der i tidens løb, også i den nuværende regerings tid, har været forskellige datoer for, hvornår den skulle træde i kraft?
Kan fru Marianne Pedersen bekræfte det?
Marianne Pedersen (V), 2004-10-26:
Med hensyn til udligningsreformen vil jeg sige, at denne regering skubber ikke nogen udligningsreform foran sig.
Vi har jo sagt klart, hvornår vi mener det må være hensigtsmæssigt at lægge den på bordet.
Og det vil det være i anden halvdel af 2005, eller man kan også sige i begyndelsen af folketingsåret 2005-06.
Jeg havde lidt mere.
Jeg vil først sige, at jeg synes, det er manipulation fra hr. Jørn Pedersens side at sige, at jeg har udtalt, at virksomhedsoverdragelsesloven ikke gælder.
Det har jeg ikke på noget tidspunkt sagt.
Jeg har modsat præciseret, at den er gældende i denne her kommunalreform.
Med hen ...
Jørn Pedersen (S), 2004-10-26:
Jeg forstod på fru Marianne Pedersen, at den garanti, statsministeren i åbningstalen gav til de offentligt ansatte om, at de var omfattet af virksomhedsoverdragelsesloven, i virkeligheden ikke er nogen garanti.
Det var konklusionen på et tidligere svar.
Det vil jeg godt have bekræftet.
Nu sagde Venstres ordfører jo, at det her med økonomien kan vi ikke sige noget om i dag.
Altså hvis man får en opgave, skal man have noget, og den skal andre så betale for et andet sted fra, det jo sådan set det, vi ved om det.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge, om fru Marianne Pedersen har en fornemmelse af, hvornår vi kan forvente, at der er lidt overblik over økonomien, for mange spørger jo interesseret.
Så vil jeg gerne som det sidste i denne runde
spørge: Er det rigtigt opfattet, at det med en udligningsreform er noget, som regeringen har skubbet foran sig igennem flere år?
Marianne Pedersen (V), 2004-10-26:
På samme måde som amterne har en gæld på x antal milliarder kroner, har de også nogle aktiver.
Det er jo således, at institutionerne vil blive placeret i kommunerne, og den gæld, der ligger i de enkelte institutioner, ligger fortsat i institutionen, så der burde ikke blive de helt store problemer.
Med hensyn til hvad statsministeren har udtalt, er jeg ganske overbevist om, at statsministeren kan svare for sig selv.
Marianne Jelved (RV), 2004-10-26:
Det er jo klart, at kommunerne er i fuld gang med at lave aftaler om sammenlægningen.
De har jo reelt ikke noget valg.
Der er kun et parti, der ikke går ind for, at vi skal have større kommuner, så uanset et regeringsskifte ved alle jo, at det er vejen frem.
Når nu Venstre tror så meget på decentrale og ansvarlige kommuner, så forstår jeg ikke, hvorfor man ikke har lagt alle miljøopgaverne ud.
Hvorfor har man lavet en ekstra statslig styring af kommunerne i de opgaver, som er lagt ud?
Det undrer mig.
Hvordan harmonerer det?
Marianne Pedersen (V), 2004-10-26:
Nu føler jeg mig ganske overbevist om, at man ikke vil tilbyde en ansat på amtsgården i Ringkøbing et job herinde på Slotsholmen.
Det ligger ikke rigtig i kortene.
Man vil nok finde noget, der er lidt nærmere.
Så jeg synes, det er meget polemisk at stille det op på den her måde.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2004-10-26:
Ja, der er jo bare lige det element, at de politikere, der skal varetage sundhedsområdet, altså sidder i en region, og hvis man som borger skal beklage sig over, at der ikke kommer nok i bloktilskud, at staten ikke sender nok penge ud til regionen, eller at meraktivitetspuljerne ikke udnyttes godt nok, eller at min lokale kommune måske ikke betaler den mængde penge, der gør, at jeg kan opretholde mit genoptræningstilbud, så er det jo svært at se, hvor man skal gå hen som borger.
Gå man til staten, vil man formentlig få at vide: Jamen vi har indkrævet en generel skat.
Det er bare ærgerligt, at det ikke svarer til, at jeg kan få mit behandlingstilbud betalt.
Er ordføreren ikke enig i, at det er et generelt problem, hvor demokratiet går hen med de her nye regioner, især i en tid, hvor Amtsrådsforeningen så i øvrigt kan komme med beregninger, der viser, at hele hovedstadsområdet med denne her nye model måske vil miste op mod 1 mia. kr. til finansiering af sundhedsvæsenet?
Marianne Pedersen (V), 2004-10-26:
Jamen jeg er lige ved at være bekymret for, at jeg bliver fru Marianne Jelved svar skyldig, for jeg er ikke rigtig klar over, hvad det er for en ekstra statslig styring, fru Marianne Jelved henviser til i den her sammenhæng.
Det kommer jeg til at spørge om.
Thursday, November 11, 2004 4:03 PM
Kommunerne har myndighedsansvaret, og kommunerne har finansieringsansvaret for deres egne borgere.
Bliver der for mange pladser i en speciel institution, hvad jeg ikke forventer eller forudser bliver ret meget anderledes, end det er i dag, så vil det jo blive reguleret via disse møder, der skal være regionerne og kommunerne imellem.
Der bliver oprettet nogle kontaktråd, og i disse kontaktråd skal man drøfte, hvordan udviklingen skal være fremover på antal pladser.
Skal der være flere pladser, eller skal der være færre pladser inden for bestemte områder.
Derudover har jeg jo en tyrkertro på, at kommunerne vil være meget glade for deres ejerskab af disse institutioner, og at kommunerne derfor vil gøre alt, hvad de kan, ikke kun for at bevare dem, men også for at have borgere på institutionerne.
Anne Baastrup (SF), 2004-10-26:
Nu har vi jo rundtomkring i landet efterhånden fået viden om, hvilke konsekvenser det tilsyneladende har på hele det sociale område.
Der er bl.a. to formænd for socialudvalg, der har trukket sig, fordi de ikke mener, at det fagligt set kan lade sig gøre.
Det, det jo kommer til at betyde, er bl.a., at de enkelte specialiserede institutioner skal betales af den kommune, de ligger i.
De skal så levere forsyning til hele regionen.
Hvis der kommer tomme pladser på en institution for eksempelvis autistiske børn – hver plads koster måske 850.000 kr. –
hvem er det så, der skal finansiere den tomme plads?
Er det ikke korrekt forstået, at det er beliggenhedskommunen?
Hvilke ambitioner har man fra Venstres side for at sikre, at den type af institutioner rent faktisk bevares i deres specialiserede grad?
Og hvordan vil man derudover sikre, at vi rent faktisk får de tilbud, som vi har til syge børn i dag?
M009S05500649subh.fm Page 578
Thursday, November 11, 2004 4:03 PM
Marianne Pedersen (V), 2004-10-26:
Så det er der ikke noget nyt i.
Klageadgangen vil være den samme, som den er i dag.
Jamen jeg er sikker på, at Løgstør vil være lige så glad for den institution fremover, som de er i dag.
Jeg kan slet ikke se, hvorfor der pludselig skulle være halvdelen af pladserne, der skulle stå tomme.
Det har jeg ikke fantasi til at forestille mig.
Så hurtigt går tingene heller ikke.
Regionerne vil jo tage disse drøftelser med kommunerne hvert år for at se, hvilke behov der er for pladser, hvor man skal udvide, og hvor man eventuelt skal afvikle.
Dermed ser jeg ikke det problem, som fru Anne Baastrup prøver at rejse i denne her sammenhæng.
Klageadgangen vil fremover være, som den er i dag.
Man kan klage gennem de systemer, man klager gennem nu.
Med hensyn til økonomien kan jeg ikke se, at der skulle være det helt store problem i forhold til, at man skruer økonomien for regionerne sammen af fire forskellige elementer.
Nummer et bliver bloktilskuddet, så bliver der et aktivitetsafhængigt tilskud, som vi for øvrigt kender i dag, det er der ikke noget nyt i, og så vil kommunerne skulle bidrage til sygehusvæsenet i den region, hvor det ligger.
Det er jo meget hensigtsmæssigt, fordi kommunerne får et større ansvar for deres borgere og derfor et incitament til at sørge for at have en sundhedsfremmende politik.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2004-10-26:
Med de nye regioner danner man jo reelt nogle nye politiske råd, hvor midlerne til de beslutninger, der skal træffes, skal komme fra staten, har jeg forstået, fra en sundhedsskat, som inddrages som en generel skat over hele landet og fra kommunerne, der skal bidrage med 15 pct.
Med den her nye model kunne jeg stille to spørgsmål.
For det første: Hvem har anbefalet en sådan model?
Indenrigs- og sundhedsministerens egen ekspert Kjeld Møller Pedersen har jo ikke anbefalet en sådan model.
For det andet: Hvor går man hen som borger, når man oplever nedskæringer på sundhedsvæsenet i fremtiden?
Henvender man sig i regionen, hos staten eller hos kommunen?
Marianne Pedersen (V), 2004-10-26:
Nu er der ikke lagt nogen lovforslag frem endnu.
Man sidder stadig væk og arbejder med dem.
Men jeg forventer, at der vil kunne laves en eller anden retningsgivende lovgivning i denne her sammenhæng, hvoraf kommunerne så vil kunne se, hvordan det vil være hensigtsmæssigt at agere.
Men vi har jo i dag et skattestop, så på samme måde kunne der også laves en anden lovgivning i den her sammenhæng.
Ole Stavad (S), 2004-10-26:
Det, jeg altså spørger om, er: Vil det sige, at det, der er regeringens og Venstres hensigt, er, at i hvert fald i det første år efter at de nye kommuner er skabt og lagt sammen, bliver der lavet en centralt dirigeret fastsættelse af skatteprocenterne i de nye kommuner, sådan at det bliver et vægtet gennemsnit eller en individuel fastsættelse i Indenrigsministeriet af indenrigsministeren eller andre?
Er det det, der er forslaget fra Venstres og regeringens side?
Marianne Pedersen (V), 2004-10-26:
Kommunen behøver ikke, skal ikke eller kan måske ikke vælge den højeste skatteprocent.
På samme måde er der ikke nogen grund til, at den nye kommune skal vælge den laveste skatteprocent.
Men et vægtet gennemsnit af disse tre kommuners skatteprocent vil være hensigtsmæssig.
Ole Stavad (S), 2004-10-26:
Da der ikke var mulighed for at stille spørgsmål med korte bemærkninger til ministeren efter hans besvarelse, vil jeg godt spørge fra Marianne Pedersen, om hun kunne uddybe det, som ministeren var inde på, nemlig at der i forbindelse med sammenlægningen bliver lagt en øvre grænse for de kommunale skatter.
Jeg går ud fra, at det ikke er skattestoppet, vi snakker om, for det ville der jo ikke være nogen grund til at pensle yderligere ud her.
Kan fru Marianne Pedersen løfte sløret lidt ekstra for, hvordan det konkret vil komme til at foregå i forhold til de enkelte kommuner, og om det er en individuel skatteprocent for de enkelte nye kommuner, som kommunerne kommer til at skulle fastsætte uden mulighed for at træffe selvstændige beslutninger?
Marianne Pedersen (V), 2004-10-26:
Jeg synes for så vidt, at det er mere interessant, at fru Marianne Jelved spørger.
Der bliver jo konstant efterlyst en høj faglighed på miljøområdet, og man er bange for, at kommunerne ikke kan løse opgaverne.
Derfor vil man faktisk gerne fra De Radikales side, som jeg har forstået det, have løftet endnu flere opgaver op i statslig regi.
Så har vi for at imødekomme De Radikale og til dels også Socialdemokratiet sagt, at vi laver nogle nye administrative linjer, som kommunerne skal arbejde under i forhold til natur- og miljøområderne.
Derudover laver vi dette nye sikringssystem, som gør, at tingene ikke falder igennem, men at der er en høj faglig kvalitet i samtlige sagsbehandlinger inden før natur- og miljøområdet.
Vi har faktisk lyttet til De Radikale og gjort, hvad vi mente var hensigtsmæssigt, og hvad vi helt klart så som et ønske fra De Radikales side.
Marianne Jelved (RV), 2004-10-26:
Det drejer sig om det, jeg tror man kalder kvalitetskontrol, som betyder, at staten vil gå ind og lægge nogle rammer for, hvad kommunerne må gøre på de miljøområder, som bliver lagt ud til kommunerne, og vil kontrollere, at kommunerne holder sig inden for det område.
Det synes jeg er interessant sker under Venstres ansvar.
Marianne Pedersen (V), 2004-10-26:
Beklager.
Marianne Jelved (RV), 2004-10-26:
Det var ærgerligt, så mister jeg mit andet spørgsmål.
Anne Baastrup (SF), 2004-10-26:
Under forhandlingerne blev der bl.a. nævnt en institution, der ligger i Løgstør Kommune.
Den finansieres i dag af Nordjyllands Amt.
Den institution har ikke ét eneste barn fra Løgstør Kommune.
På den institution koster en enkelt plads over 0,5 mio. kr.
Regner fru Marianne Pedersen virkelig med, at Løgstør Kommune vil fastholde en institution af den her størrelse, hvis f.eks. halvdelen af pladserne forsvinder, blot for at bevare nogle arbejdspladser, som kommunen selv skal finansiere?
Har fru Marianne Pedersen ikke genovervejet visdommen i det forhold, at man rent faktisk kan risikere, at de specialiserede sociale tilbud, der er til børn og unge i dag, vil forsvinde på sigt?
Klaus Hækkerup (S), 2004-10-27:
Lad mig først rette en misforståelse hos Dansk Folkepartis nye ordfører på sagen.
Vi ikke har indgået et forlig om anlægning af Frederikssundmotorvejen, vi har indgået et forlig om en fremrykning af en del af Frederikssundmotorvejen, og det vil jeg godt bede om at man ikke fremover blander sammen.
Så et spørgsmål til Dansk Folkepartis ordfører, som giver udtryk for, at Dansk Folkeparti ønsker, at motorvejen skal ligge oven på Jyllingevej: Vil Dansk Folkeparti stemme for sådan et ændringsforslag, når det bliver fremsat her i Folketinget?
Ja eller nej.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-10-27:
Med hensyn til hvordan Socialdemokratiet ønsker at formulere sig ud af de her ting, om man fremrykker, eller om man har besluttet sig for at være med i et forlig om motorvejen her, må man jo altså bare gøre sig klart, at når man har en regering som den, vi har nu, som lever op til de tidligere intentioner og de aftaler, den har lavet, bl.a. med Socialdemokratiet, er det nogle af de ting, vi bliver præsenteret for i de forhandlinger, hvor vi indgår, og så prøver vi at påvirke de forhandlinger så godt som overhovedet muligt.
Det nytter ikke noget ligesom at bortforklare de aftaler, man tidligere har indgået.
Det kan godt være, at man totalt har ændret holdning på det her område, men så må vi tage det i forbindelse med udvalgsarbejdet og se på, hvad det er, vi kan rykke rundt med her.
Hvis vi kan samle et flertal for, at den skal ligge oven på Jyllingevej, så mener jeg også, at vi helt klart skal have undersøgt: Hvad er det for trafikale problemer, det kan give?
Hvad er det for nogle andre fordele, det kan give at lægge den direkte oven på Jyllingevej?
Når det er afklaret, kan vi tage endelig stilling til det problem her.
Men det er helt klart, at i Dansk Folkeparti har vi hele tiden sagt, at det er en fornuftig løsning af lægge den oven på Jyllingevej.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2004-10-27:
Det drejer sig om, hvordan infrastrukturen er.
Altså lige nu er der problemer, når man skal køre ind til København i bil, for så hænger man i nogle situationer, og det er sådanne situationer, der er motiverende for at finde andre løsninger.
For at de andre løsninger skal være attraktive, skal der tænkes en helhedsplan for København, så skal der tænkes på, at det skal være nemt for en bilist, der har sat sin bil, at komme rundt.
Det er ikke nemt nok.
Det er ikke attraktivt nok.
Derfor skal vi have en helhedsplan for København, og på det grundlag kan vi vurdere opsamlingspladser.
Hr. Jørn Dohrmann svarede næsten på det spørgsmål, jeg var ved at stille, men ikke helt.
Kan hr. Jørn Dohrmann bekræfte, at hvis vi med lokal opbakning kan lave en løsning, så vi får seks spor i stedet for ti spor, dvs. inddrager Jyllingevejen og også får en motorvejsløsning, kan Dansk Folkeparti godt gå ind for det, og Dansk Folkeparti kan godt klare sig igennem forligsforpligtelserne?
Kan hr. Jørn Dohrmann bekræfte det?
Klaus Hækkerup (S), 2004-10-27:
Nej, hvis jeg lige må supplere en anelse, hr. formand.
Jeg ved ikke, hvad Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre har sagt, da de sad i en lukket forhandling ovre i Trafikministeriet og indgik det trafikforlig, som de ellers går og bryster sig så meget af, og derfor er jeg ikke i stand til at bekræfte eller afkræfte.
Men jeg kan sige til hr. Dohrmann, som åbenbart ikke rigtig ved, hvad der foregår ude i området, at der af Dansk Folkepartis lokale kommunalbestyrelsesmedlemmer er ytret så vel det ene som det andet standpunkt.
Og så kan man måske vælge frit, når man sidder herinde, i Dansk Folkeparti.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2004-10-27:
Med hensyn til det forslag, der ligger, er vi absolut positive over for den del, der hedder rundkørslen i den flaskehalsproblematik, vi har ved Frederikssund, for vi er nemlig i SF indstillet på at løse flaskehalsproblemer.
Når vi ser på den anden del af forslaget, kan der godt være nogle elementer, som vi er parate til at kigge på, men vi er ikke parate til at lave flere motorveje på indfaldsvejene til København.
Når vi ser på København, har vi et trængselsproblem af dimensioner, og det er stigende.
Der er ikke plads til flere biler – jo, så skal vi begynde at have dem i etager – og de har det med at komme på samme tidspunkt af døgnet, og det er et af vores store problemer.
Når vi snakker om Frederikssund, snakker vi om et meget befolket område, og hvis vi skal udbygge den kollektive trafik, kan jeg ikke finde noget mere oplagt end at tage den løsning, som bliver attraktiv for pendlere, attraktiv for dem, der skal ind til København.
Sådan skal den kollektive trafik være.
Det er for København og for dem, der skal ind, og som hænger fast i køer og bruger tid på ventetid og bliver irriteret over det, en langt bedre løsning.
Hvis vi lader være med at tænke motorvej, men tænker kollektiv trafikløsning som basis, er der nogle steder, hvor vi skal ind og løse flaskehalse, det er vi med på.
Jo, det er lige præcis meget, for når de ligger i omegnen af København, har det en helt anden funktion.
Forestil jer i øvrigt en sekssporet motorvej gennem Dyrehaven, så skulle vi få ballade at se.
Derude er det et godt rekreativt område for dem, der bor der.
Vi har for nylig set, at der blandt de store partier er vilje til at bruge penge på kollektiv trafik.
Vi har lige set en metroring, og den er jeg begejstret for.
Jeg er begejstret for, at der er vist en vilje til den.
Men den vilje skal sættes ind i en sammenhæng.
Altså nu står vi og laver indfaldsveje, og der ligger også forslag om en infrastruktur, som ikke er dækkende for København.
Det er simpelt hen tiden til at tænke i en helhedsplan, hvor vi tænker bilerne ind.
Jeg kan se, at der er en gul lampe, der lyser.
Jeg vil sige, at der er nogle alternative forslag, og der er en lokalgruppe, som har et forslag, hvor man bruger Jyllingevejen.
Og hvis vi skal trækkes med til noget, vil jeg sige, at det i hvert fald er et krav, at man så følger den løsning.
Tak for ordet.
Klaus Hækkerup (S), 2004-10-27:
Jeg vil gerne spørge hr. Poul Henrik Hedeboe, hvorledes SF forestiller sig, at man kan løse trafikken mellem Frederikssund og København med kollektive transportmidler.
Det er sådan, at Vejdirektoratet forudser en vækst på Frederikssundmotorvejen eller Frederikssundsvej, hvis man nu ikke får taget sig sammen til at bygge motorvejen hele vejen, på ca. 20.000 biler i årsdøgnstrafik.
Årsdøgnstrafikken med S-toget med 10 minutters afgang fra Frederikssund mod København er 10.000.
Hvis man altså skal klare hele den vækst, der forudsiges at komme på 20.000 biler, skal vi i stedet for at have afgang hvert 10. minut have afgang hvert 3. minut.
Har SF overhovedet gjort sig nogen tanker om, hvorvidt det kan lade sig gøre at løse det forventede trafikbehov ved hjælp af kollektiv trafik, og hvad omkostningerne ved det vil være?
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2004-10-27:
Når vi skal løse de problemer, skal vi jo ikke tro, at hele belastningen er på én linje.
Bilen er kommet for at blive, og vi er glade for den i mange sammenhænge, men ikke i alle sammenhænge.
Når den bliver et problem, fordi der er for mange af dem på samme sted, så går det ikke.
Hvis vi skal gøre noget ved Københavns trafikproblemer, bliver vi nødt til at have nogle opsamlingspladser for biler ude i periferien, og de skal ikke alle sammen være i Ballerup.
Så skal infrastrukturen ind mod byen med flere linjer være parat.
Men der kan sikkert også komme flere med S-toget, for der kan også være en opsamlingsbane længere ude.
De behøver ikke alle sammen ligge omkring Ballerup og i den periferi.