Villy Søvndal (SF), 1998-10-08:
Vi står jo over for en beslutning af ganske stor rækkevidde, ikke alene i forhold til situationen på Balkan - det skal jeg ikke komme ind på her, det vil jeg vende tilbage til efterfølgende - men også i forhold til hele diskussionen om FN's fremtid.
Jeg vil her henlede medlemmernes opmærksomhed på et svar på spørgsmål nr. 29 til Folketingets Forsvarsudvalg. Udvalget spørger: »Hvilket folkeretligt grundlag mener regeringen der er for en militær NATO-aktion i Kosovo.«
Svaret lyder: »Som udenrigsministeren understregede under førstebehandlingen af beslutningsforslaget, udvikler situationen sig fortsat.
En vurdering kan derfor først foretages, når det samlede grundlag for og indholdet af en eventuel beslutning om magtanvendelse foreligger.
Som nævnt i beslutningsforslaget vil regeringen på dette tidspunkt rådføre sig med Det Udenrigspolitiske Nævn.«
Hvad er svaret?
Vi beder om et svar på spørgsmålet om, hvad det folkeretlige grundlag er.
Svaret fra regeringen er, at situationen udvikler sig minut for minut.
Det synes jeg at man skal være semantiker for at kalde et tydeligt svar.
Derfor foreslår vi i det første ændringsforslag, at forudsætningen for at støtte regeringens beslutningsforslag er, at der foreligger et klart FN-mandat, og at det FN-mandat er konstateret i Sikkerhedsrådet.
Jeg vil advare imod, at vi i stigende grad bevæger os uden om FN-systemet i vore beslutninger.
Det her er den anden prøve, vi har haft inden for et halvt år.
Den første drejede sig om Irak og våbeninspektionen, og uanset hvad man mener om forholdet, var det, der skete på det tidspunkt, at voldtage FN-systemet.
Nu er vi i gang for anden gang.
Alle ved formentlig, at Rusland er imod en militær aktion, og alle ved, at Kina i resolutionen argumenterede imod en militær løsning på situationen i Kosovo.
Det er derfor, vi stiller det ændringsforslag.
Så lad os nu få det klart, om der er et FN-mandat eller der ikke er, og det kan kun konstateres af FN's Sikkerhedsråd.
Jeg vil godt appellere specielt til de partier, dvs. Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet, der har en tradition for at være FN-venlige partier.
Det er en fantastisk farlig vej, man betræder, hvor vi hyppigere og hyppigere står i en situation i Folketinget, hvor vi begår vold mod den måde, FN-systemet er skruet sammen på, og hvor vi bøjer Sikkerhedsrådets kompetence.
Det andet ændringsforslag vedrører, hvem der skal træffe beslutningen om, at Danmark skal bombe i Kosovo.
I beslutningsforslaget lægges der op til, at det skal Det Udenrigspolitiske Nævn beslutte.
Vi stiller det ændringsforslag, at det er Folketinget, der skal beslutte det.
Og hvorfor det?
Det bekræftes i øvrigt også af de spørgsmål, der efterfølgende er stillet.
Usikkerheden gør, at jeg synes, det er vigtigt at fastholde, at vi får debatten i et offentligt forum.
Svaret er nej.
Det viser vi i øvrigt lige i øjeblikket, for det her gør vi på under et døgn, så det kan vi gøre igen.
Man behøver heller ikke være bange for trænering.
Vi trænerer ikke i dag.
Vi har ikke bedt om, at andenbehandlingen bliver udskudt.
Det er ikke vores hensigt i den her sag.
Vores hensigt er at få så tydeligt et beslutningsgrundlag som muligt og få det afgjort i en offentlig forsamling.
Med de bemærkninger skal jeg anbefale SF's to ændringsforslag.