Frank Aaen (EL), 2000-05-26:
Det, der undrer os, er, at ministeren i et samråd i Sundhedsudvalget erklærede, at det ikke var strengt nødvendigt at vedtage denne lov på denne side af sommerferien, og vi står tilbage med det ene uafklarede spørgsmål efter det andet.
Jeg skal bare give nogle eksempler.
Og så undrer det mig, at et flertal i Folketinget alligevel vil vedtage lovforslaget.
Det er efter min opfattelse et af de klare eksempler, vi har på lovsjusk, at man gennemtrumfer en lov, hvor ministeren selv siger, at diskussionen fortsætter, og hvor vi kan se, at der er en masse uafklarede spørgsmål.
Lad mig nævne det, vi diskuterede omkring patentering af menneskelige organer.
Jamen tag da bare diskussionen, vi havde under forhandlingen om ændringsforslaget: Hvem skal føre kontrol med, at det foregår på en ordentlig måde?
Jeg fik jo ikke noget svar, der er betryggende på nogen måde.
Det med, at man nu kan tage patent på diagnostikmetoder, jamen altså jeg skal bare læse op fra ministerens eget svar.
Da vi spurgte om det, var ministerens klare svar: Det er der imidlertid uenighed om i lægevidenskabelige kredse.
Jamen det er da ikke betryggende at vedtage noget, hvor der er dyb uenighed, og hvor en hoben af læger har skrevet til os, at vedtages det her lovforslag, så har det afgørende konsekvenser for deres valg og mulighed for at vælge den bedste metode til at diagnosticere en sygdom.
Alligevel vedtages lovforslaget.
Biodiversitetskonventionen siger udtrykkelig, at hvis man henter et gen i et uland og udnytter det kommercielt, så skal - med streg under skal - ulandet have del i de økonomiske gevinster fra den udnyttelse.
Det lever vi ikke op til her, for her gives der mulighed for, at man kan patentere et gen fundet i et uland uden at opgive, hvilket land man har genet fra, og når man ikke oplyser det, kan man selvfølgelig ikke på nogen måde dele den økonomiske gevinst med det pågældende land.
Og i samrådet, vi havde - og det skal være det sidste, jeg vil sige i denne omgang, bare for at illustrere mængden af uafklarede spørgsmål - hvor vi spurgte til den hollandske sag, sagde ministeren, som vi også lige hørte det gentaget, at det bare drejer sig om artikel 235 og ikke andet end det, og det er jo lidt drillende i forhold til Enhedslisten.
Sagen er, at den drejer sig om fire punkter, og to af de punkter, som Holland rejser, er, at direktivet fratager medlemslandene muligheden for at gøre brug af adgangen til at fastsætte undtagelser for, hvad der kan patenteres.
Og det her læser jeg op af ministerens senere skriftlige svar, så vi er kommet på bedre tanker efter samrådet.
Og yderligere står der, at direktivet ifølge hollænderne tilsidesætter grundlæggende rettigheder ved indgreb i den menneskelige værdighed og indgreb i patienters selvbestemmelse.
Så der er alvorlige spørgsmålstegn ved direktivet og den lovgivning, som den her lov bygger på, det direktiv, som den her lov bygger på, så alvorlige spørgsmål, så altså den hollandske regeringen har fundet det nødvendigt at rejse sagen ved EF-Domstolen.
Den er den danske regering tilsyneladende fuldstændig ligeglad med og gennemtrumfer bare lovforslaget her i Folketinget.
Jeg synes, det er en meget uanstændig behandling af et meget vigtigt spørgsmål.