Brian Mikkelsen (KF), 1998-01-29:
Vi oplever her endnu en gang, at regeringen inviterer til bunkebryllup.
Denne gang er det så trafikministeren, der er vært ved festen, og hovedretten er jo ingredienser fra en lang række love og bestemmelser om godstransport.
Det er ikke svært at se sigtet med lovforslaget, men midlerne er efter vores opfattelse straks mere uklare.
Der er ikke nogen, der kan være i tvivl om, at alle Folketingets partier og alle folketingsmedlemmerne gerne vil arbejde for øget trafiksikkerhed og også gerne vil se på de foranstaltninger, som kan medvirke til, at alle de, der bruger det danske vejnet, kan føle sig mere sikre, og at det bliver mere forsvarligt at færdes på vejene.
Problemet er, hvad for nogle midler man så bruger, og dér vil vi altså ikke bare medvirke til at stemme for alle forslag, som blot har til hensigt at øge færdselssikkerheden; vi er også nødt til at se på, om metoderne hjælper eller trækker i den modsatte retning.
Og efter at jeg har læst det her forslag, og efter vi har drøftet det i den konservative folketingsgruppe, synes jeg nok, jeg må sige, at det er udtryk for en urimelig klapjagt på et helt erhverv.
Godstransporterhvervet er jo et af landets vigtige erhverv, og det har trafikministeren også konstateret i den nylig udkomne trafikpolitiske redegørelse fra 1997, som for øvrigt er glimrende arbejde, for dér står der: »En velfungerende og effektiv godstransport udgør en vital forudsætning for udviklingsmulighederne og konkurrenceevnen i det danske erhvervsliv og for samfundsøkonomien i øvrigt.
Endvidere udgør godstransporten i sig selv en betydelig økonomisk sektor, der bidrager til beskæftigelse, produktion og eksport.«
Sådan står der altså i redegørelsen, som ministeren har skrevet under på, og som som sagt er udmærket.
Derfor kan det altså godt undre - i hvert fald mig, men forhåbentlig også andre - at det her forslag på en måde kriminaliserer et helt erhverv, og at man griber ind med nogle foranstaltninger, som man ikke bruger nogen som helst andre steder i nogen som helst andre erhverv.
Og det er som sagt et erhverv, som opfattes som meget vigtigt og meget vitalt.
Lad os tage bestemmelserne om tilbagekaldelse af tilladelsen til at drive vognmandsforretning, hvis der sker overtrædelser ikke bare af godskørselsloven, men også af anden lovgivning.
Det virker jo helt ude af proportioner.
Hvilke forhold er det, regeringen vil tilbyde godstransporterhvervet at arbejde under?
For ingen andre brancher har jo så strenge bestemmelser i forbindelse med udførelse af et bestemt erhverv - ingen andre. Jeg synes heller ikke, det er rimeligt at fjerne retten til at drive erhvervsvirksomhed, hvis anledningen til sanktionen slet ikke skyldes nogen handling fra vognmandens side.
Så jeg vil gerne vide, hvorfor regeringen mener, at godstransporterhvervet også i den henseende skal have specielt hårde vilkår at drive virksomhed under.
Forslaget om skærpede sanktioner for lastbilers hastighedsovertrædelser er endnu et element.
Jeg kan egentlig ikke forstå, hvorfor denne samfundsgruppe skal staffes hårdere end andre grupper.
Sagen er jo den, at hvis man har begået en forseelse som chauffør og mister kortet, er det en indskrænkning af éns erhvervsmuligheder, og det er jo også ret og rimeligt, hvis man overtræder lovgivningen, men det er ikke rimeligt, at den er skærpet i forhold til andre erhvervsgrupper.
Det er også forkert at begynde med så hårde sanktioner over for lastbilchaufførerne, når den øvrige trafik på mange omfartsveje i byerne i forvejen må køre langt hurtigere end lastbilerne.
Dér har vi jo sammen med Fremskridtspartiet og Venstre foreslået, at de på motorveje må køre 10 kilometer hurtigere i timen, end det nu er tilladt på motorveje.
Det er en forøgelse, som er blevet erklæret helt uproblematisk, for øvrigt også af embedsmændene i Trafikministeriet, og dér kan man jo tage konsekvensen af sin egen ekspertundersøgelse og fremlægge et samlet udspil på det område.
Vi vil også advare imod, at der flyttes så meget kompetence fra Vejtransportrådet til Færdselsstyrelsen.
Det samlede lovforslag er omfattende og indeholder mange konkrete forslag, og vi har blot trukket et par forslag og eksempler frem, som vi under ingen omstændigheder kan stemme for, men hvis vi skal slutte med at stemme for lovforslaget ved tredjebehandlingen, skal der meget gennemgribende ændringer til.
Afslutningsvis vil jeg sige, at vi som sagt er enige i sigtet: en øget trafiksikkerhed; men de konkrete forslag viser, at man ikke altid bare skal foreslå noget og så håbe på, at det virker, for sådan fungerer det jo ikke i virkelighedens verden.
Og jeg savner en række af de anbefalinger, som styregruppen er kommet med, for vi har på mange områder set, hvordan oplysning og information har en gavnlig effekt på færdselssikkerheden, og vi tror meget mere på forebyggelse frem for forbud.