Helge Adam Møller (KF), 2003-12-10:
Det sidste har fru Elisabeth Arnold selvfølgelig hundrede procent ret i.
Jeg vil nok hævde, at jeg trods alt ville føle mig lidt mere truet af en skarpslebet schweizerkniv på 6,9 cm, end hvis fru Elisabeth Arnold truede mig med en stoppenål.
Det ville jeg nu nok, det indrømmer jeg.
Til hr. Per Dalgaard om ideen om en positivliste: Det kunne være en af mulighederne, men jeg vil meget nødig lægge mig fast på, hvor vi skal ende.
Jeg synes, vi skal spørge alle de kloge folk, og hvis vi vil nå det samme mål - og det har jeg fornemmelsen af vi gerne vil, det er midlerne, vi er lidt uenige om - så lad os diskutere og finde frem til noget, som vi alle kan samles om, og som helt klart trækker i den rigtige retning og får færre til at bruge knive ulovligt, så de, der ikke har nogen onde hensigter overhovedet, kan fortsætte med at bruge deres kniv i samme omfang som i dag. Det synes jeg ville være en god idé.
Dette lovforslag er jo et meget principielt forslag, for forslaget fastlægger og bestemmer, hvordan myndigheder skal opføre sig, og hvilke regler der gælder, når myndigheder går ud for at kontrollere, at landets regler og love bliver overholdt på fabrikker, virksomheder og hos enkeltpersoner.
Borgerne og virksomhederne får nu, i hvert tilfælde når de står over for det offentlige, nogle basale retsgarantier, som de ikke har haft tidligere.
Men samtidig med at lovforslaget klart giver større retssikkerhed for den enkelte borger eller virksomhed i forhold til det offentlige, så er det for den konservative folketingsgruppe - jeg vil godt gentage det, så kan vi spare os nogle spørgsmål - afgørende vigtigt, at der fortsat gennemføres en effektiv kontrol med overholdelse af lovgivningen på de enkelte områder. Nogle har peget på, at de mener, at kontrollen svækkes.
Jeg tror ikke, det er rigtigt, men skulle det vise sig at blive tilfældet på enkelte områder, så er vi indstillet på hurtigt at foretage de fornødne modtræk f.eks. i forbindelse med en evaluering, der vil blive iværksat et års tid efter lovens ikrafttræden.
Det er i den forbindelse vigtigt at pege på, at effektiviteten af kontrollen ikke automatisk afhænger af antallet af stikprøvekontroller.
Det er lige så vigtigt, ja, efter min mening ofte vigtigere at der ude hos den enkelte myndighed sker en meget målrettet planlægning af myndighedens kontrolindsats, således at denne indsats har specielt fokus på de brancher eller de virksomheder, hvor det generelt vurderes, eller hvor erfaringen fortæller os, at der er en særlig risiko for slendrian eller ulovligheder i forbindelse med at følge den eksisterende lovgivning.
Den er god såvel retssikkerhedsmæssigt som med henblik på kvaliteten af det enkelte kontrolbesøg, som jo ofte vil blive mere effektivt, bl.a. fordi de personer i virksomheden, som kan være til særlig hjælp, når myndighederne skal tjekke virksomheden, nu kan være til stede med de relevante oplysninger.
Det kan være vedrørende regnskab, tekniske installationer, sikkerhedsprocedurer osv. Når det er sagt, så er det vigtigt at fastslå, at lovens udgangspunkt om, at der skal gives underretning inden et kontrolbesøg, kun er et udgangspunkt, idet det klart fastslås, at underretning kan fraviges i de tilfælde, hvor øjemedet med et kontrolbesøg ellers vil forspildes.
Det kan f.eks. være tilfældet, hvor et kontrolbesøg har til formål at vise et øjebliksbillede af en arbejdsmiljøindsats i en virksomhed eller vise et øjebliksbillede af hygiejnetilstanden hos en kyllingefarmer eller hos en producent af dåsemad.
Den konservative folketingsgruppe kan støtte lovforslaget, men i erkendelse af, at lovforslaget betræder jomfruelig jord, vil vi selvfølgelig lytte ekstra opmærksomt til de kommentarer, forslag og indvendinger, som måtte komme i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Dette, så vi markant øger retssikkerheden, samtidig med at vi sikrer, at loven ikke forringer, og jeg gentager, ikke forringer den eksisterende kontrolindsats.