runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Erik Christensen (RV), 2005-12-01:
Som tidligere ordførere har nævnt, drejer lovforslaget sig om at ligestille drift af kloakforsyning i kommunalt regi med drift i selskabsform.
Der findes jo lignende bestemmelser på elområdet, og med baggrund i det kan Det Radikale Venstre støtte forslaget.
Morten Homann (SF), 2005-12-01:
I SF har vi ikke nogen intentioner om at skulle bruge skatteyderpenge på at gøre det lettere at lave offentlige selskaber – for slet ikke at tale om M025S17191783tojo.fm Page 1736 Friday, February 10, 2006 12:33 PM at bane vejen for at privatisere kloakforsyningen.
Så derfor vil vi ikke være med til at gennemføre det her forslag.
Kristian Jensen (V), 2005-12-01:
Først vil jeg gerne sige tak til det klare flertal af Folketingets partier, der bakker op om lovforslaget.
Det ligger fuldt ud i tråd med den model, man valgte på f.eks. elområdet, som det også er blevet nævnt.
Grunden til, at vi ønsker at give mulighed for at lave en sådan udskillelse, er, at ved at man laver en udskillelse, får kommunerne nogle styringsmæssige fordele i form af selvstændige selskabsbestyrelser, aflæggelse af årsregnskaber og derigennem større fokus på effektivitet, omkostningsniveau, produktivitet osv.
Jeg synes ikke, at skattereglerne skal lægge hindringer i vejen for kommunernes ønske om at gennemføre det, man kan kalde en firmatisering og fokus på en optimal udnyttelse af de ressourcer, der er i en kommune.
Det er nemlig forhold, som i sidste ende kommer forbrugerne til gode, ved at de får flest mulige forbedringer, f.eks. at de får den bedst mulige kloakforsyning for den lavest mulige betaling.
Det betyder, at hvis ikke denne skatteregel bliver gennemført, så vil de, der bidrager og betaler til kloakforsyningen i Københavns Kommune, komme til at betale et ekstra bidrag for også at betale selskabsskatten af den fremtidige tjenestemandsforpligtelse.
Man skal først betale selskabsskat for at kunne betale tjenestemandsforpligtelsen.
Det betyder, at det er bidragyderne til kloaknettet i Københavns Kommune, der kommer til at betale yderligere, medmindre vi laver den skattemæssige fritagelse, som vi her lægger op til.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Hans Andersen (V), 2005-12-01:
Med dette forslag stiller vi større krav til kommunernes sagsbehandling og styrker dermed borgernes retssikkerhed.
Forslaget skal ikke ses som erstatning for den gældende lovgivning, der allerede i dag garanterer borgernes retssikkerhed.
Derimod kan forslaget her være med til at styrke retssikkerheden på en række områder, efter at der er truffet en afgørelse.
Det foreslås derfor, at kommunernes afgørelse om en borgers ret til et tilbud efter den sociale lovgivning skal indeholde en beskrivelse af, hvordan afgørelsen vil blive ført ud i livet, og en beskrivelse af formålet med den indsats, som er valgt fra myndighedernes side.
Også klageadgangen ændres med dette forslag, så en borger også har ret til at klage, hvis kommunen væsentligt ændrer sin beslutning om en konkret indsats.
Endelig indeholder forslaget en række præciseringer af den sociale lovgivning.
I Venstre er vi stærke tilhængere af at forbedre retssikkerheden for borgerne.
Afgrænsningen mellem myndighedsudøvelse og faktisk forvaltningsvirksomhed kan i dag være uklar, og for Venstre handler det om, at en afgørelse altid træffes og føres ud i livet med udgangspunkt i den enkelte borgers behov.
Det er det, vi kalder mennesket før systemet.
Derfor finder vi det vigtigt og naturligt, at en afgørelse altid indeholder en beskrivelse af formålet med indsatsen, samt hvordan den enkelte myndighed er nået frem til afgørelsen, særlig hvis en borger har fået afslag på en ansøgning.
Det styrker retssikkerheden for den enkelte borger og letter muligheden for at klage.
I Venstre finder vi det også vigtigt, at borgerne bliver orienteret ordentligt, hvis en konkret indsats af forskellige grunde bliver ændret.
Det kan eksempelvis være, fordi en borgers behov har ændret sig og en ny egentlig ansøgning ikke er nødvendig, men at indsatsen ændres i kommunens almindelige forvaltningsvirksomhed.
Alt i alt er vi i Venstre meget tilfredse med dette forslag og kalder det af samme grund den lille reform i den store reform.
På den baggrund kan Venstre støtte lovforslaget.
Karen J. Klint (S), 2005-12-01:
Det er jo korrekt, som Venstres ordfører sagde, at man godt kunne sige, at det her var en minireform i den store reform.
Derfor tager vi også meget positivt imod lovforslaget.
Selv om vi måske blev lidt for godt hægtet af, da vi drøftede den store reform, så er der i hvert fald ingen tvivl om, at vi synes, det her er et fremskridt inden for retssikkerheden på det sociale område.
Derfor er vi også positive over for lovforslaget.
Vi synes, ligesom det fremgår af nogle af høringssvarene, at det her er en begyndelse.
Vi har forhåbentlig ikke set slutpunktet for, hvordan vi skal forbedre retssikkerheden for folk.
Her sikrer vi, at retssikkerheden vedrørende sagsbehandlingen får en højere kvalitet, at der er mere åbenhed og borgeren er mere aktiveret i sin egen sagsbehandling, ved at der bliver strammet op om, at man selvfølgelig også har forvaltningslovens rettigheder med sig ind i sagsbehandlingen.
Det er meget vigtigt for os, at det kom frem, så det vil vi meget gerne kvittere for.
Det var jo også en del af de samtaler, vi havde i sommer, før vi skiltes.
Vi er enige med nogle af høringssvarene, bl.a. høringssvaret fra DSI, men også nogle af de andre, som peger på, at der stadig væk er nogle problemstillinger vedrørende det konkrete tilbud.
Hvordan får vi det håndteret således, at borgerne også får en højere grad af medindflydelse på det konkrete valg af behandlingssted, af bolig eller lignende?
Det er godt nok, at man får en bedre begrundelse, hvis man får et afslag, eller hvis man får et tilbud, men vi synes egentlig også, at vi skal hen imod, at folk har en større frihedsgrad i forbindelse med valg af konkret adresse.
Vi har her set lidt på plejehjemsområdet, hvor man jo i høj grad også lytter til de ældre mennesker, hvis de vil bo i nærheden af, hvor deres familie eller netværk er.
Der frygter vi, hvis vi ikke arbejder hen imod lidt større frihed på området til at pege på en konkret adresse, for de mennesker, der måske i et meget mere langsigtet perspektiv, skal have nogle boliger.
Der er det i hvert fald også vigtigt for dem, at de har en konkret indflydelse på adressevalget og ikke kun skal tage til takke med, hvad der kommer.
Det kan være, vi kan få det forklaret, hvis vi læser det for smalt med hensyn til det.
For friheden til at vælge bolig, når man er afhængig af en M025S17191783tojo.fm Page 1738 Friday, February 10, 2006 12:33 PM offentlig bolig igennem mange år,
bør i hvert fald være mindst lige så stor, som hvis man kun skal have den i kortere tid.
Så der er nogle småting, vi gerne vil have afdækket under udvalgsarbejdet, som vi i øvrigt vil gå grundigt ind i, og vi vil også stille nogle spørgsmål til, hvordan man i praksis vil efterleve det med, at det sociale nævn – og det er meget godt – nu får mulighed for at udvirke, at et skift mellem to boliger også kan få opsættende virkning.
Der er det i hvert fald vigtigt, at det går op for både sagsbehandler og kommunalpolitiker, at der også i praksis skal være tid nok til, at det sociale nævn kan nå at få sagen og nå at få udvirket, at det får opsættende virkning.
Per Clausen (EL), 2005-12-01:
Det her forslag handler om at gøre det nemmere at udskille det kommunale kloakområde i offentlige eller private selskaber og skal vel derfor ses i sammenhæng med de overvejelser, der også er i regeringspartierne om at gennemføre en omfattende selskabsgørelse af hele vandforsyningen, som jo ofte hænger tæt sammen med kloakområdet.
Og bare af den ene grund, fordi vi faktisk ønsker at bruge ethvert lovforslag på det område til at modvirke den udvikling, vil vi stemme imod.
Jeg er glad, fordi man i bemærkningerne er så venlig at henvise til, at det her minder om det, man gjorde inden for elsektoren.
Der var skatteministeren jo så fornuftig tidligere i dag, at han selvfølgelig ikke sagde, at elpriserne ikke var steget.
Og der vil jeg bare sige, at de erfaringer, vi har fra den liberalisering, der er sket inden for elsektoren, gør, at vi sådan set synes, man skal bruge alle de måder, der er mulige, til at forhindre, at vi får den samme udvikling inden for vandforsyningen og inden for kloakområdet.
Derfor vil vi stemme imod det her forslag.
Karen J. Klint (S), 2005-12-01:
Tak for svaret.
Jeg vælger at forstå det sådan, at ministeren også her er på borgerens side, og at det, hvis der er uenighed om, hvilket tilbud der er det mest fagligt korrekte, ikke er et spørgsmål om pris og ikke er et spørgsmål om geografisk placering, men at det så er det faglige indhold, som skal vægtes både i forhold til den lokale visitation og i forhold til den ankeproces, der efterfølgende kan komme.
Men kan anken medføre, at kommunen pålægges at skaffe en ny adresse, hvis det er deri, konflikten ligger?
Mia Falkenberg (DF), 2005-12-01:
Vi har tidligere behandlet lovforslag nr. L 37, som også tilgodeser og styrker borgernes retssikkerhed, og dette lovforslag er endnu en garanti for, at borgerens retssikkerhed bliver forvaltet på bedst mulig måde af kommunerne.
Borgeren skal have indsigt i sine sager og samtidig have det på et forståeligt sprog uden for meget paragrafrytteri.
Der findes på nuværende tidspunkt en række regler, som garanterer borgerens retssikkerhed, men når der falder en afgørelse i sagen, har borgeren dog ikke samme retssikkerhed, når den skal føres ud i livet.
Derfor foreslås det, at kommunalbestyrelsens afgørelse ikke kun skal indeholde oplysninger om ret til et tilbud efter bestemmelse i lov om social service, men også skal beskrive den konkrete indsats, som kommunen har besluttet at iværksætte, og formålet med indsatsen.
Borgeren kan yderligere klage over indsatsen samt formålet nemmere end tidligere.
Jeg kan sige, at vi fra Dansk Folkepartis side støtter forslaget.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-12-01:
Der er i hvert fald en klar forbedring i, at vi nu stiller det her krav om, hvad der skal stå i afgørelsen.
Det giver altså klagemyndigheden meget bedre mulighed for at gå ind og vurdere indsatsen.
Jeg er så enig i fru Karen J. Klints holdning, at det nærmeste tilbud ikke behøver at være det bedste.
For det giver jo både borgeren selv, de pårørende og sagsbehandleren meget bedre mulighed for at finde ud af, hvad der vil være den bedste løsning i den konkrete situation.
Karen J. Klint (S), 2005-12-01:
Tak for det.
Jeg hørte socialministeren sige, at det faglige indhold er vigtigt i et tilbud, og det er sådan set derfor, jeg også uddyber det, som bl.a. DSI, men også andre har peget på, nemlig netop den konkrete adresse.
Det ligger også i mange lokalpolitikeres ønske om at give det nærmeste tilbud, og det er ikke altid, at det nærmeste tilbud er godt, ud over at det lokale netværk selvfølgelig altid er en vigtig brik – at det er vigtigt at bevare sit netværk.
Selv om kommunerne bliver større end i dag – de fleste af dem i hvert fald – kan det godt ske, at man skal ind i nabokommunen eller i den anden ende af landet.
Der kan godt stadig væk fremover, tror jeg, blive meget alvorlige konflikter mellem visitatoren og borgeren om, hvad der er det rigtige faglige indhold.
Hvilke garantier har de mennesker for, at de ikke bliver holdt hjemme, at de ikke bliver stavnsbundet?
Majbrit Berlau (EL), 2005-12-01:
Det her forslag har de tidligere ordførere allerede redegjort for indholdet af.
I Enhedslisten så har vi med noget bekymring læst nogle af de høringssvar, der er blevet indgivet, fordi vi synes, at høringssvarene rejser en række problematikker, som vi opfordrer til skal indgå i den videre debat omkring forslaget.
Som der tidligere er blevet redegjort for, er der også spørgsmålet om klageinstansen, der ikke kan tage stilling til det konkrete indhold i det tilbud, der er givet.
Grunden til, at vi problematiserer nogle af de her ting, er, at vi i Enhedslisten har en meget klar holdning til, at mennesker, selv om de har behov for et socialt system, har en ret til medindflydelse og også en ret til ikke kun medindflydelse, men også selvbestemmelse.
Det vil sige, at de selv skal bestemme, hvordan de vil bo, hvor de vil bo, hvad det er for nogle tilbud, de gør brug af, hvilket tøj de gerne vil have på, og hvad for noget mad de gerne vil spise, og i høj grad også i det omfang, de selv kan, være med til at beslutte, hvilken pædagogik, metode og behandling de indgår i.
Alle de her perspektiver synes vi det er meget væsentligt at vi tager som indgangsvinkel, når vi skal arbejde med, kan man sige, forslag omkring bosteder.
Men det geografiske behov, som der peges på i høringssvarene, bliver ikke taget i betragtning i det her lovforslag.
Vi synes også, som Dansk Socialrådgiverforening rigtigt nok påpeger, at det øgede retssikkerhedskrav, som ligger i lovforslaget, hvilket må siges at være fornuftigt, medfører en ekstra arbejdsbyrde ude i forvaltningerne, for det vil jo typisk være den pågældende socialrådgiver, som skal redegøre for de botilbud.
M025S17191783tojo.fm Page 1741
Friday, February 10, 2006 12:33 PM
Vi ved fra tidligere debatter, ikke bare i Folketinget, men også fra debat med de socialrådgivere – og så kan jeg, som selv er socialrådgiver, påpege det – at der faktisk er ret travlt ude i forvaltningerne, og ekstra, kan man sige, administrative opgaver tager luften ud af ballonen.
Derfor synes vi også, at når man pålægger forvaltningerne ekstra krav, så bør der også følge ekstra ressourcer med.
Det synes vi også skal indgå yderligere i forhandlingerne: Hvordan man støtter op, så vi sikrer, så det ikke bare bliver på papiret, at man ønsker at forbedre retssikkerheden, men at det faktisk også bliver i praksis, at både medinddragelse, medindflydelse og en højere skriftlighed kan effektueres ude i kommunerne.
Det ligger der en klar opfordring til fra DSI, og det håber vi at ministeren vil tage til sig.
Poul Erik Christensen (RV), 2005-12-01:
I hr. Martin Lidegaards fravær skal jeg oplæse dennes ordførertale: Lovforslaget har til formål at give borgerne et krav på at modtage oplysninger om kommunernes beslutninger om den konkrete indsats, som iværksættes, og formålet med indsatsen, hvor kommunerne træffer afgørelse om borgernes ret til visse tilbud efter lov om social service.
Forslaget indebærer, at borgernes ret til at klage til de sociale nævn over kommunernes afgørelse også vil omfatte kommunens beslutning om den konkrete indsats og formålet med indsatsen.
Det foreslås endvidere, at borgeren har ret til at klage, hvis kommunen væsentligt ændrer sin beslutning om den konkrete indsats.
Kommunen skal behandle beslutninger om ændring af den konkrete indsats efter reglerne i retssikkerhedsloven og reglerne i kapitel 3-7 i forvaltningsloven.
Kommunen skal således behandle beslutninger om væsentlige ændringer af den konkrete indsats efter samme regler, som gælder, når kommunen træffer afgørelse i sociale sager.
Vi er som udgangspunkt positive over for alle lovforslag, der kan styrke borgerens retssikkerhed, dog springer to problemer i øjnene i flere høringssvar.
For det første vil forslaget sandsynligvis føre til flere og nye typer af klager til Ankestyrelsen.
Hvor mange nye klager forventes der, og har Ankestyrelsen de ressourcer og den kompetence, der skal til for at matche de nye behov?
For det andet peger flere på, at der er en vis uklarhed i formuleringerne af, hvad det egentlig er, klageinstansen skal tage stilling til.
I lovudkastet står der således, at klageinstanserne skal tage stilling til, om indsatsen modsvarer borgerens behov, men at klageinstanserne ikke skal tage stilling til, om den indsats, der indgår i afgørelsen, er hensigtsmæssig.
Hvordan skal det forstås?
Vi ønsker derfor større klarhed over, om forslaget er tilstrækkeligt vidtgående, og vil høre ministeren, om det måske var en idé at følge DSI's forslag og nedsætte en arbejdsgruppe til at kulegrave området for én gang for alle at få styrket retssikkerheden.
Med disse ord kan jeg meddele, at Det Radikale Venstre vil indgå positivt i lovarbejdet.
Tom Behnke (KF), 2005-12-01:
Også Det Konservative Folkeparti kan støtte dette her ganske udmærkede lovforslag, som har to elementer, kan man sige, i sig, nemlig det ene, at kommunerne fremover, når de kommer med en afgørelse, ikke bare skal beskrive, hvad afgørelsen går ud på, men også indholdet i afgørelsen, og det andet, at man fremover i forbindelse med, at man eventuelt ændrer en afgørelse, så skal ind og se på både selve afgørelsen og indholdet i afgørelsen igen.
Det betyder altså, at man som borger fremover ikke blot har mulighed for at forholde sig til selve afgørelsen, men at man også kan forholde sig til indholdet i afgørelsen og dermed også har en mulighed for, i det omfang man er utilfreds med den afgørelse, der er truffet, at klage over selve indholdet.
Hvis f.eks. kommunen har truffet en afgørelse om, at man er berettiget til at komme på en eller anden form for dagtilbud eller døgntilbud, så ville man efter de nugældende regler kun kunne klage, med hensyn til om man nu var enig eller uenig i det – det er jo sådan meget enten-eller – men fremover bliver det altså således, at når kommunen har truffet en afgørelse om, hvorvidt man skal på et døgntilbud eller lignende, så kan man også gå ind og kigge på det enkelte døgntilbud, der hvor man nu engang er blevet placeret, og selve indholdet i døgntilbuddet.
Det skal jo holdes sammen med, at vi får oprettet tilbudsportalen, hvor enhver borger kan gå ind og kigge på, hvad der samlet set er af muligheder og tilbud her i landet.
Man vil også kunne se, om der er et match imellem de behov, man har som borger, og så de muligheder, der er.
Dermed kan man egentlig også sige, at vi får en slags, skal vi kalde det en frit valg-agtig ordning, hvor man jo altså har mulighed for i hvert fald at se på, om det tilbud og indholdet i det tilbud, man har fået, matcher godt nok, eller om der måske var nogle andre muligheder, som for den enkelte borger ville være bedre egnede og mere passende.
I den forbindelse kan man altså ikke gå ind direkte og vælge frit, men man har muligheden for at klage over afgørelsen og komme med sine argumenter for, hvorfor man synes, man skulle have en anden udmøntning af M025S17191783tojo.fm Page 1739 Friday, February 10, 2006 12:33 PM
Så det her forslag er på alle måder et forslag, der styrker borgernes retssikkerhed, og vi støtter det fra konservativ side.
Magnus Heunicke (S), 2005-12-06:
Der er ingen tvivl om, at vi betaler alt for meget for at få bredbånd hjem i stuen.
De danske forbrugere har i sammenligning med resten af Europa længe betalt de allerhøjeste priser for at være på nettet.
I Socialdemokratiet ønsker vi hurtigst muligt en væsentlig øget priskonkurrence på teleområdet samt en langt højere grad af gennemsigtighed for forbrugerne.
Der er flere positive ændringer i det fremsatte lovforslag.
Bl.a. har udvidelsen af § 65 været en nødvendig forstærkning af IT- og Telestyrelsens mulighed for at gribe ind over for virksomheder med dominerende markedsposition, som det hedder.
Desværre er lovforslaget nok præget af en mangel på handlekraft i forbindelse med dobbeltdækningsproblematikken, der jo første gang blev afsløret helt tilbage i juli 2005.
I et brev til IT- og Telestyrelsen anbefaler ministeren en løsning af dobbeltdækningsproblemet, som skal ligge klar i midten af 2006.
Det synes vi i Socialdemokratiet ikke er hurtigt nok.
Vi skal huske på, at det er forbrugerne, der kommer til at betale for regeringens langsommelighed i denne her sag.
I forbindelse med hele grundlaget for ændringen af teleloven, nemlig at sikre en fair og lige konkurrence på bredbåndsmarkedet, er det nemlig bemærkelsesværdigt, at TDC fortsat får lov til at tjene ca. 250 mio. kr. om året på denne her dobbeltdækning, som altså for længst er afsløret, penge, der burde komme forbrugerne og konkurrencen til gode.
Men fordi IT- og Telestyrelsens løsningsforslag ikke kunne vedtages her i efteråret, så skal hele sagen nu igen trækkes i det, man godt kan kalde langdrag, og tiden skal igen på den måde arbejde til fordel for TDC.
Der skal vi altså huske på, at det i sidste ende betyder højere slutpriser til forbrugerne i en længere periode.
Når det er sagt, vil jeg også sige, at lovforslaget som sådan er godt, og der er nogle rigtig gode intentioner i det.
Men vi anbefaler altså kraftigt, at processen fremskyndes mest muligt, og vi ser meget gerne, at IT- og Telestyrelsen, hvis det overhovedet er muligt, kan komme med et løsningsforslag på problemet tidligere, måske allerede i foråret 2006.
På den baggrund støtter vi i Socialdemokratiet forslaget.
Jesper Langballe (DF), 2005-12-06:
Dansk Folkeparti er positive over for forslaget.
Vi finder, at der er flere gode elementer i det, som prøver at rette op på nogle af de skævheder, der har været på telemarkedet gennem flere år, og som Dansk Folkeparti da også gang på gang har påpeget, problemer, som man bør og skal have løst.
Det gør man nu, og det er et skridt i den rigtige retning.
Dansk Folkeparti er tilhængere af, at vi får en styrket konkurrence på bredbåndsmarkedet, så vi kan få god og billig adgang til internettet.
Her er det godt at se, at loven tilrettelægges efter de tekniske muligheder.
Vi bør være mere fremsynede ved anvendelse af teknologien.
Det tredje og meget vigtige punkt, som vi ser i forslaget, er kravet om krydsportabilitet, det vil sige muligheden for at medtage sit telefonnummer på tværs af mobil og fastnet.
Det er glædeligt, at ministeren har lyttet til den kritik, der har været lige netop omkring det emne.
Vi synes, det er rart, at man kan se, at det er et mobilnummer, man ringer til.
Vi kan også sagtens følge, at man i 2008 vil gennemføre en analyse og vurdering af, om de teknologiske muligheder vil have ændret situationen.
Men grunden til, at sagen skal hastebehandles på nuværende tidspunkt, er jo, at loven skal bringes i overensstemmelse med EU-retten, så man ikke kommer i strid med den.
Så alt i alt er Dansk Folkeparti positiv over for L 97, og vi ser frem til en hurtig udvalgsbehandling.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-12-06:
Den seneste analyse af bredbåndspriserne for forbrugerne afslørede, at priserne i Danmark er alt for høje i forhold til de lande, som vi sammenligner os med.
Derfor skal konkurrencen på området styrkes, og det er et af formålene med dette lovforslag.
Vi Konservative finder det særdeles vigtigt, at den enkelte borger og vore virksomheder har adgang til hurtige, effektive og billige bredbåndsløsninger.
Samtidig er det vigtigt for os, at vi får alle med, da it-kompetencer er nødvendige for at kunne begå sig så vel socialt som arbejdsmæssigt her i samfundet.
Det er glædeligt, at barriererne for udbredelse af ip-telefoni i Danmark er forholdsvis begrænsede ifølge Telestyrelsens rapport fra marts måned.
Ip-telefoni rummer nogle perspektiver, som kan bidrage til den overordnede konservative ambition med telepolitikken, nemlig at ny teknologi, der kan medvirke til at lette familiernes og virksomhedernes arbejdsgange, bør fremmes og have politisk opbakning.
Dette lovforslag lovfæster regler i telelovgivningen om stedbestemmelse af alarmopkald fra taletelefonitjenester og tydeliggør, hvad der forstås ved taletelefonitjenester i telelovgivningen.
Dermed imødekommes de behov, som ip-teleanalysen understregede, hvilket vi Konservative hilser velkommen med tilfredshed.
Den selv samme tilfredshed med lovforslagets tredje element kan vi desværre ikke mønstre.
Vi føler, at krydsportering, hvor man kan medtage telefonnummeret på tværs af mobilnet og fastnet, ville være en styrkelse af fleksibiliteten for den enkelte forbruger.
Vi accepterer dog, at de teknologiske muligheder for at gennemføre denne forbedring ikke er til stede og bakker derfor lovforslagets intentioner om at fjerne kravet op.