runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2006-01-10:
Hr. Frank Aaen er udmærket bekendt med – det fik han jo allerede at vide i juli, eller var det august måned, og vi gentog det i november måned – at den danske regering havde meddelt Amerika, at hvad angår overflyvning af dansk luftrum og anvendelse af danske lufthavne under mellemlandinger, så skal det ske i overensstemmelse med folkeretten.
Den amerikanske regering er fuldstændig bekendt med, at bruger man tilladelserne til at flyve over dansk luftrum og mellemlande på dansk territorium, så skal det være i overensstemmelse med folkeretten.
Og alle oplysninger om disse overflyvninger, som hr. Frank Aaen taler om, er jo offentligt tilgængelige, så det behøver jeg jo egentlig ikke at lave en liste til hr. Frank Aaen om, den kan han jo selv lave; det er jo offentligt tilgængeligt materiale.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 50
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-10:
Nu nævner udenrigsministeren her i sin afslutning til hr. Frank Aaen folkeretten, og et af elementerne i folkeretten er jo bl.a. den demokratiske proces.
I den forbindelse kunne jeg da godt tænke mig at høre, hvad udenrigsministeren mener om, at EU’s formand, hr. Schüssel, ifølge et telegram fra EUobserver i går nu agter at indføre dele af den EU-forfatning, som et stort flertal i både Frankrig og Holland har forkastet, og som man faktisk i EU-regi var enig om var død.
Jeppe Kofod (S), 2006-01-10:
Det er netop det, man kunne sige, altså at hvis nu statsministeren havde taget det møde, som der var blevet anmodet om, og som hans partifælle den tidligere formand for Venstre hr. Uffe Ellemann-Jensen også opfordrede ham til at tage, så kunne det jo være, at man havde stoppet
den, skal vi sige bølge af forskellige informationer og mistro over for hinanden, og så kunne man altså komme ind til sagens kerne, der handler om dialog om demokrati, ytringsfrihed og demokratisering af den arabiske muslimske verden.
Så mit spørgsmål til udenrigsministeren er bare: Tror udenrigsministeren ikke, at det en anden gang vil være på sin plads, f.eks. når vi ser Det Islamiske Trossamfund, som rejser rundt og fortæller også politikere i den del af verden om, hvordan tingene åbenbart hænger sammen i Danmark, at få stoppet mytedannelser og eventuel misinformation i tide ved at tage sådan et møde, sådan at man kan komme i gang med det reelle arbejde, der handler om en konstruktiv og en god dialog mellem den arabiske muslimske verden og så den vestlige verden?
Per Stig Møller (KF), 2006-01-10:
Jamen det er da bestemt en relevant debat, og det er jo også meningen, at vi i de næste par måneder skal tage disse debatter – både her og ikke mindst andre steder.
Meningen med det, man kalder en tænkepause, er jo her faktisk at lægge op til en debat, som så skal munde ud i en forespørgselsdebat i Folketinget, når der har været hele den folkelige debat frem til og med maj måned.
Schüssel har som ny formand selvfølgelig fuldstændig ret til at sige, hvad han ønsker.
Jeg har mærket mig, at kansler Merkel også har ønsker; hun ønsker, at hele forfatningen bliver genoptaget med en tilføjelse.
Og jeg har mærket mig, at den sidste meningsundersøgelse viser, at der er et stort flertal i Frankrig og Holland for at få en forfatning, det vil sige, at stemningen er ved at vende der.
Så det er en helt naturlig debat.
Jeg har også mærket mig, at Chirac her forleden dag sagde, at man jo godt kan plukke fra forfatningstraktaten.
Der er mit synspunkt så, at nu er der stemt nej i to lande, og så kan vi ikke bare sådan ad bagdøren bringe centrale elementer ind fra forfatningstraktaten.
Det er den danske regerings politik, som hedder »vi botaniserer ikke«, men selvfølgelig kan vi da godt ligesom alle andre gode firmaer forbedre, hvad der kan forbedres, uden at lave hele firmaet om.
Den danske regerings standpunkt har jeg jo givet, og det er at sige: Vi ønsker ikke at botanisere i den og lukke væsentlige ting ind ad bagvejen, som der er sagt nej til i Frankrig og Holland.
Men jeg ønsker ikke at rende rundt og lave censur over for kansler Schüssel og kommissionsformand Barroso og fortælle dem, hvad de ikke må sige.
Selvfølgelig må de da give til kende, hvordan de synes at refleksionspausen skal udnyttes, og hvad den skal munde ud i.
Det er da deres ret.
Det, der er det væsentlige her, er jo, at vi da må lytte til, hvad Frankrig og Holland kommer tilbage og siger – det er dem, der har fået nejerne – ligesom de andre lyttede til os, da vi havde fået vores nej; de lyttede til, hvad vi kom tilbage og sagde.
Jeg lægger da meget vægt på at høre, hvad Frankrig og Holland agter at anbefale ved udløbet af pausen, og det skal vi diskutere her i Folketinget i maj måned, når vi har vores forespørgselsdebat, og så skal vi drøfte det på topmødet i juni måned.
Men at der er en offentlig debat, og at Schüssel og Barroso deltager i den offentlig debat, synes jeg da kun er fint.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-10:
Det er da rigtigt, at det var Frankrig og Holland, der sagde nej, men det var udenrigsministeren selv, der trak sit lovforslag, L 137, ikke sandt?
Så udenrigsministeren har jo også en vis andel i det her.
Men jeg synes alligevel, der er noget paradoksalt i det, som udenrigsministeren siger, for på den ene side får vi at vide, at man ikke vil indføre noget ad bagvejen – det er jeg meget tilfreds med, det vil jeg godt understrege; jeg ville også være tilfreds, hvis udenrigsministeren kunne tilføje, at man ikke vil indføre noget ad forvejen, det ville jeg synes var godt – men på den anden side siger udenrigsministeren jo, at hvis man kan indføre noget uden at holde en afstemning, så kan man jo selvfølgelig gøre det; så ville det da ikke være noget problem.
Det hænger jo ganske enkelt ikke sammen, når udenrigsministeren i samme åndedrag siger, at man ikke ønsker at indføre noget ad bagvejen.
Per Stig Møller (KF), 2006-01-10:
Nej, det hænger ikke sammen, hvis man skal fortolke det, som hr. Morten Messerschmidt gør det på den her voldsomme måde, men vi har et samarbejde med 25 lande.
Det, vi ønsker, er selvfølgelig, at det skal være så godt og gnidningsfrit som muligt, og at det ikke skal sande til.
Lad mig give et eksempel, som jeg da godt kunne overveje: Hvorfor skulle vi ikke lade Kommissionen sende sine forslag tidligere frem, end det foregår i dag, til parlamenterne, til Folketinget?
Hvorfor skulle vi ikke kunne have folketingsdebatter og debatter i Europaudvalget tidligere, end vi har mulighed for i dag, fordi papirerne kommer senere frem end hidtil?
Så en af de ting, jeg tænker på at vi kan forbedre samarbejdet med, er, at der er større åbenhed, større kommunikation mellem Bruxelles, Kommissionen og de forskellige parlamenter rundtomkring i Europa.
Det er da en af de ting, man kunne foretage sig.
Det behøver man da ikke at have en folkeafstemning for, det er da et procedurespørgsmål.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-10:
Det lyder også meget indsmigrende, når udenrigsministeren taler på den måde, men problemet er jo bare, at udenrigsministeren ikke nævner alt det, som udenrigsministeren synes er godt i forfatningen.
Hvis man læser udenrigsministerens partis betænkningsbidrag i forbindelse med L 137, kan man jo se, at der er en lang række emner i forfatningen, som man synes er gode.
Og jeg mener, at én ting er, at man gerne vil have Kommissionen til at indberette sine forslag noget før, men hvad med flertalsafgørelserne?
Hvad med præsidentens udvidede beføjelser?
Hvad med hele del IIcharteret, som på en lang række områder vil sætte grundloven ud af kraft?
Det har udenrigsministeren jo skamrost i debatten, inden hollænderne og franskmændene afgjorde sagen for os.
Så kan vi have tillid til, at udenrigsministeren ikke også fremlægger dette i samme åndedrag, når han kommer med nogle indsmigrende og smukke bemærkninger?
Per Stig Møller (KF), 2006-01-10:
Nu behøver hr. Morten Messerschmidt ikke være så bange.
Altså, vi skal jo hele tiden sørge for, at samarbejdet bliver bedre, at det bliver mere fleksibelt, og at der kommer mere åbenhed.
Men vi tager ikke de elementer i forfatningstraktaten, som der er sagt nej til i Frankrig og Holland, med.
Vi kan ikke afgøre, hvad det var, der blev sagt nej til, og derfor kan vi ikke smugle noget ind ad bagvejen.
Det kan man ikke, for hvem taler på vegne af dem, der sagde nej?
Derfor må Frankrig og Holland komme tilbage og sige, hvordan de mener situationen ser ud fra deres synspunkt, før vi kan komme videre.
Og det er jo det, vi skal drøfte i juni måned.
Men altså den danske regering går ind for forfatningstrakten.
Vi synes faktisk, det var en god traktat, den bedst mulige, for at forbedre samarbejdet.
Men vi kan ikke bare indføre forfatningstraktaten, når der nu er sagt nej til den.
Så må Frankrig og Holland komme tilbage og sige, hvordan de ser på det herefter.
Og det er det, der skal ske i juni måned.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 51
Jeppe Kofod (S), 2006-01-10:
Jeg vil gerne spørge udenrigsministeren om sagen vedrørende Jyllands-Posten og Muhammedtegningerne, som jo er velbeskrevet i offentligheden, og som jo handler om presse- og ytringsfrihed.
Jeg vil gerne spørge udenrigsministeren, fordi jeg er meget nysgerrig, om han synes, at statsministeren har handlet korrekt ved at afvise at mødes med ambassadører, der repræsenterer muslimske arabiske lande.
Jeg spørger, fordi jeg synes, det er utrolig vigtigt.
Det er meget sjældent, man har en mulighed for som statsminister i Danmark at mødes med repræsentanter for de lande og fortælle om, hvordan demokrati, ytringsfrihed, tredeling af magten osv. hænger sammen.
Derfor kunne det jo være interessant, at man benyttede sådan en lejlighed til at sætte nogle af de ting på plads.
Det tror jeg at der er et stort behov for.
Per Stig Møller (KF), 2006-01-10:
Nu ved hr. Jeppe Kofod jo godt, at det er et temmelig tåbeligt spørgsmål at stille.
Det kan han stille til statsministeren – om statsministeren synes, han handlede korrekt.
Det er da fuldstændig urimeligt at forestille sig, at nogen minister skulle stille sig op her og svare hr. Jeppe Kofod: Nej, han handlede ikke korrekt.
Og det er lige så forudsigeligt, at jeg vil sige: Ja, han handlede korrekt.
Så hvor er hr. Jeppe Kofods interesse i det, andet end at prøve at få lavet lidt ballade?
Hvis han vil stille det spørgsmål og diskutere det med nogen, så er det med statsministeren, der traf beslutningen.
Men statsministerens beslutning hviler på den opfattelse, at brevet var udtryk for, at man ville diskutere ytringsfriheden, og den er ikke til diskussion.
Jeppe Kofod (S), 2006-01-10:
Jeg kan forstå, at udenrigsministeren alligevel i afslutningen af besvarelsen fik sagt, hvad han mente om den sag.
Jeg kan jo så spørge på en anden måde.
Hvis udenrigsministeren havde modtaget en lignende opfordring fra ambassadører fra de pågældende lande, ville udenrigsministeren så have taget imod et besøg af de ambassadører for at få en dialog om ytringsfrihed, pressefrihed, demokrati og magtens tredeling osv.?
Er det noget, udenrigsministeren ville tage positivt imod, hvis der kom sådan en anmodning fra de her ambassadører?
Per Stig Møller (KF), 2006-01-10:
Jeg synes, hr. Jeppe Kofod prøver at lave lidt sjov ud af denne spørgetid.
Hvis emnet er ytringsfrihed, så skal det faktisk diskuteres med statsministeren, fordi han er pressens minister.
Det er ikke med udenrigsministeren, det skal diskuteres.
Jeg har ikke noget at gøre med forholdet mellem domstole og ytringsfrihed.
Det er enten justitsministeren eller statsministeren.
Det er altså ikke til diskussion.
Men jeg kan da oplyse hr. Jeppe Kofod om, at jeg i november måned havde møde med de samme arabiske ambassadører på mit kontor, men det var, fordi jeg ville give dem en orientering om, hvad jeg agtede at sige i min tale i Bahrain, hvor Danmark var inviteret med sammen med G8-landene og de arabiske lande, og der gav jeg dem så også mulighed for, at man kunne diskutere alle andre emner med mig.
Men der var ikke andre emner, som man var interesseret i at diskutere, så det blev om vores samarbejde og vores arabiske initiativ.
Jeg håber da på, at vi nu kan komme videre, og at det arabiske initiativ kan køre videre, og at CKU kan holde sit Images of the Middle East, som er planlagt.
Det er jo gerne det, vi skal nå frem til: at få et afslappet, normaliseret forhold.
Det har vi alle glæde af.
Jeppe Kofod (S), 2006-01-10:
Jeg er meget enig med udenrigsministeren i, at der er et stort behov for en dialog med den arabiske muslimske verden, og de forskellige initiativer, som udenrigsministeren nævner, er meget vigtige i den sammenhæng.
Jeg stiller faktisk ikke spørgsmålet for at starte et politisk drilleri, men af oprigtig interesse for, hvordan man bedst får en effektiv dialog med den del af verden om demokrati og ytrings frihed osv.
Det synes jeg der er et stærkt behov for, og det tror jeg udenrigsministeren deler mit synspunkt om.
Det var derfor, jeg stillede spørgsmålet, det var ikke for at drille udenrigsministeren.
I forlængelse af spørgsmålet kunne man så også spørge, om udenrigsministeren fra repræsentationer har modtaget indberetninger om, at de pågældende lande, de arabiske muslimske lande, har diskuteret den her sag.
Har udenrigsministeren modtaget indberetninger fra danske ambassader og ambassadører i de pågældende lande om det her problem og den her diskussion?
Det kunne jeg egentlig godt tænke mig at vide.
Per Stig Møller (KF), 2006-01-10:
Det har været diskuteret, som vi også ved fra egyptiske aviser, hvor der så også har været nogle påstande om, hvad der foregår i Danmark, som ikke er rigtige.
Jeg havde jo også lejlighed til at sige til generalsekretæren for Den Arabiske Liga, da jeg talte med ham, at disse påstande ikke er rigtige, altså at vi skulle lave en forkortet udgave af Koranen osv., det har vi jo overhovedet ikke nogen adkomst til at pille ved.
Det er også kendt fra pressen, at der har været demonstrationer rundtomkring, men det vigtige er jo her, at OIC, altså Organisationen af den Islamiske Konference, og Den Arabiske Liga officielt har henvendt sig til Danmark.
Det har jeg så også svaret på, og mit svar blev af Den Arabiske Liga sendt videre til alle de arabiske lande, som er medlemmer af ligaen og OIC, i søndags, samtidig med at Den Arabiske Ligas generalsekretær udsendte sin pressemeddelelse.
Og den forståelse, som jeg mener vi er ved at nå frem til, men som er afhængig af, hvordan alle medlemslandene i OIC og Den Arabiske Liga reagerer, er jo, at nu skal det her altså ikke få lov til at ødelægge det meget væsentlige samarbejde mellem de arabiske lande og Danmark i det arabiske initiativ.
Jeg er ligesom hr. Jeppe Kofod af den opfattelse, at situationen i verden er for alvorlig til, at man skulle lade det her gå i stykker, og det er meget vigtigt, at vi får den dialog, og at vi fortsætter den dialog, for vi har den jo – den skal bare ikke afbrydes, den skal fortsættes.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-10:
Jeg var glad for, at udenrigsministeren modificerede det lidt, for i starten kunne man jo forstå det sådan, at udenrigsministeren mente, at nu skulle man holde nye folkeafstemninger, bare fordi der i Frankrig og Holland i nogle meningsmålinger var et stort flertal, der pegede på, at det ville blive et ja.
Jeg vil sige, at jeg altså ikke tager det her lige så let, som jeg forstod at udenrigsministeren gør det.
Jeg synes, det er meget centralt, at man med hensyn til den forfatning, som et stort flertal i de her to lande har afvist, og som et enigt Ministerråd har erklæret at man skal holde tænkepause over, så kan begynde at botanisere i den, for det er jo præcis det, som Schüssel gør.
Det hænger jo ganske enkelt ikke sammen.
Hvad er den danske regerings standpunkt?
Peter Skaarup (DF), 2006-01-10:
Jeg tror faktisk, Socialdemokraterne mener – det synes jeg også hr. Frode Sørensen sagde lidt om – det er problematisk at afbrænde flag, herunder det danske, og derfor undrer det mig, at de ikke vil være med til at skabe ligestilling.
Det eneste, der er tale om her, er jo, at den praksis, der har været benyttet i enkelte tilfælde, hvor der er straffet for at afbrænde f.eks. det amerikanske eller det israelske flag, udvides til også at omfatte Dannebrog.
Mit spørgsmål til hr. Frode Sørensen er: Er det ikke en meget lille ting, som i virkeligheden bare supplerer den nuværende lovgivning?
Det er jo ikke nogen ny diskussion, vi rejser her.
Det er en gammel diskussion om, at det ikke er rimeligt og ikke i overensstemmelse med dansk mentalitet at afbrænde andre landes flag, så er det ikke bare en lille, ydmyg ting, som burde være en ekspeditionssag for Folketinget, fordi der er en mangel i lovgivningen, som bør rettes op?
Er Socialdemokraterne ikke enige i det?
Helge Adam Møller (KF), 2006-01-10:
Nu levede jeg ikke i 1938, var bestemt ikke medlem af Folketinget og var ikke med til at vedtage uniformsforbuddet.
Jeg synes ikke, at man kan drage en direkte sammenligning – det tillader min historiske viden mig altså ikke – mellem dette forslag og den debat, der har været i Folketinget i 1938.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-01-10:
Lad det være sagt i utvetydige vendinger: Hverken jeg eller Det Radikale Venstre har sympati for, at folk går rundt og afbrænder det danske flag, og vi har sådan set heller ikke sympati for, at man afbrænder nogen som helst andre landes flag.
Nej, det skal vi ikke.
Der er nemlig ingen grund til at indskrænke ytringsfriheden på den måde, og det er at indskrænke ytringsfriheden.
Det bedste ved det her forslag er i virkeligheden, at det udstiller Dansk Folkepartis dobbelthed til ytringsfriheden.
Når det kommer til islam er der næsten ingen grænser for, hvad Dansk Folkeparti har lyst til at sige, men når det kommer til noget, der er kært for Dansk Folkeparti, så er det en helt anden sag, og det er jo det, det her forslag handler om.
Vi har her i salen behandlet forslag fra Dansk Folkeparti, der vil afskaffe racismeparagraffen, så de ikke får problemer med at være mere end rigtig hårde i filten over for udlændinge i almindelighed og muslimer i særdeleshed.
I bemærkningerne til forslaget kan man se, at baggrunden for forslaget er, at Dannebrog nu skal sidestilles med udenlandske flag, fordi pa ragraffen allerede nu siger, at man ikke må forhåne andre lande og deres symboler.
Det er sikkert meget godt
alt sammen
, men, men, men, men hvad har denne paragraf så været brugt til
Ifølge professor i strafferet ved Aarhus Universitet, Gorm Toftegaard Nielsen, har paragraffen ikke været i anvendelse, i hvert fald har den ikke ført til dom, siden 1936.
Han oplyser til Jyllands-Posten den 14. juli sidste år, at paragraffen dengang blev brugt til at straffe en gruppe personer, som blev dømt for at tage Sovjetunionens flag ned fra en flagstang med henblik på forhånelse.
Jamen er det ikke fantastisk?
Hvis man overhovedet skal gøre noget ved denne paragraf, skulle man måske i stedet overveje at afskaffe den.
Den debat er vi klar til at tage i Det Radikale Venstre.
Det er den endelige konklusion, som jeg må komme frem til, og det er ganske enkelt den værste omgang hykleri, jeg har måttet lægge øre til, mens jeg har været medlem af Folketinget.
Tænk engang, år ind og år ud hører vi fra Dansk Folkeparti om ytringsfriheden og værnet om ytringsfriheden, altid er fanen højt hævet, men skulle nogen formaste sig til netop at forhåne eller afbrænde denne fane, så skal grænsen drages, så går vi ikke længere.
Det handler jo ikke kun om fanen.
Forslaget lyder, at man ikke må forhåne Danmark og danske symboler.
Hvordan skal det overhovedet fortolkes?
Ærlig talt: Der er ikke tale om noget stort problem.
Der er faktisk slet ikke tale om noget problem, ud over at Dansk Folkeparti igen ønsker at markedsføre sig som det mest danske af alle danske politiske partier.
Den nuværende paragraf er ikke brugt i 70 år.
Behøver jeg at gentage, at Det Radikale Venstre ikke støtter Dansk Folkepartis forslag?
Søren Espersen (DF), 2006-01-10:
Hr. Ammitzbøll siger, at Dansk Folkeparti vil indskrænke ytringsfriheden.
Jeg kan så konstatere, at Det Radikale Venstre har været medvirkende til at indskrænke ytringsfriheden, nemlig ved § 266 b, som hr. Ammitzbøll også selv kom ind på.
Jeg vil spørge, selv om det kan være, det er sådan lidt underligt at svare på, hvad der egentlig i hr. Ammitzbølls øjne er værst: at forhåne islam eller at forhåne Dannebrog?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-01-10:
Jeg vil generelt tage afstand fra, at folk forhåner nogen på grund af deres nationaloprindelse eller på grund af deres religiøse opfattelse, men jeg er meget glad for, at hr. Søren Espersen netop tager det her op.
For os i Det Radikale Venstre og for mig er det utrolig vigtigt, at vi i et demokratisk samfund har ytringsfrihed.
Den eneste begrundelse, der kan være, for, at vi alligevel indskrænker,
er beskyttelse af mindretallet.
Det er det, straffelovens § 266 b handler om.
Det her handler om noget helt andet.
Det handler om, at Dansk Folkeparti gerne vil have indskrænket ytringsfriheden, når det gælder deres egne symboler.
Søren Espersen (DF), 2006-01-10:
Der, hvor Det Radikale Venstre synes, det er opportunt at afskaffe ytringsfriheden, gør man det, men der, hvor Det Radikale Venstre ikke synes, det er opportunt, er man modstander af det.
Jeg synes, det er sådan lidt svært for mig at forstå, og jeg vil i og for sig lige gentage mit spørgsmål, som jeg ikke fik noget svar på: Hvad er i hr. Ammitzbølls øjne værst: at forhåne Dannebrog eller forhåne islam?
Kim Christiansen (DF), 2006-01-10:
Jeg synes jo, det er fantastisk at lægge øre til hr. Simon Emil Ammitzbølls voldsomme retorik om, at Dansk Folkeparti er en flok hyklere.
Nu bragte hr. Simon Emil Ammitzbøll selv muslimer ind i billedet, det er i bund og grund slet ikke det, diskussionen drejer sig om, men den kan vi da godt tage med.
Det vil sige, at hvis jeg står hernede på Kongens Nytorv og brænder et muslimsk lands flag af, så står jeg til en straf på 1-2 års fængsel, men hvis en muslim står ved siden af og brænder Dannebrog af, så kan han gå grinende væk derfra.
Synes hr. Simon Emil Ammitzbøll, at det er fuldstændig i overensstemmelse med racismeparagraffen, hvis man endelig skulle drage paralleller til den?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-01-10:
Det er et spørgsmål, der meget godt illustrerer Dansk Folkepartis forhold til islam.
Når det er sagt, så vil jeg i stedet sige, at jeg nævnte i min tale, at hvis man overhovedet skulle gøre noget ved denne paragraf, skulle man måske overveje i stedet at afskaffe den.
Det synes jeg hr. Kim Christiansen skulle have kvitteret for i stedet for at læse op, hvordan den paragraf er, som jeg siger vi gerne vil diskutere en eventuel afskaffelse af.
Kim Christiansen (DF), 2006-01-10:
Jamen det vil jeg ikke kvittere for.
Dansk Folkeparti går ikke ind for en ophævelse af den paragraf, der siger, at man ikke må forhåne andre landes flag.
Den synes vi nemlig er helt på sin plads.
Vi vil bare gerne have sidestillet Dannebrog med andres flag, så det ikke har den særstilling, som det har i dag.
Jeg har kunnet forstå på hr. Simon Emil Ammitzbøll, at han heller ikke ønsker en særstilling for det danske flag.
Hvor svært kan det være at ændre loven på det her område?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-01-10:
Jeg synes, justitsministeren på fornem vis allerede har redegjort for, hvilke diplomatiske forhold der gør sig gældende i forhold til andre landes flag.
Det her handler om et indgreb i ytringsfriheden, som er foreslået af Dansk Folkeparti.
Det vil Det Radikale Venstre ikke være med til, og derfor stemmer vi imod forslaget.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-01-10:
Jeg vil godt takke forslagsstilleren for at have taget den her debat op, for det er altid vigtigt at få debatteret ytringsfriheden og ytringsfrihedens grænser.
Jeg synes især, det er væsentligt, at et parti, der jo gerne vil markedsføre sig som forsvarer af vide grænser for ytringsfriheden, nu vælger at komme med et forslag, der indskrænker ytringsfriheden.
Derfor ærgrer det mig også, at hr. Peter Skaarup slet ikke forholder sig til den egentlige kritik af forslaget, altså den kritik, der går på, at det her indskrænker ytringsfriheden.
Hvor meget hr. Peter Skaarup og jeg ellers kan blive enige om, at man ikke bør afbrænde det danske flag, så er og bliver det her en indskrænkning af ytringsfriheden.
Og, som hr. Peter Skaarup vel også siger det, er de ypperste eksperter i Danmark jo også enige i, at dette er en indskrænkning af ytringsfriheden.