runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-23:
Jeg vil gerne spørge hr. Lars Barfoed, om det ikke er sådan, at hvis man har to forskellige typer af statistik, den ene er en overordnet, landsdækkende statistik, hvor man går ind og kigger på nogle lønforskelle, og hvor det kan være svært at regulere på netop sådan noget som uddannelse, kvalifikationer etc., etc., og man så på den anden side har muligheden for at lave en statistik, som går på den enkelte virksomhed - det vil altså sige eksempelvis en virksomhed med 50 ansatte, og hvor arbejdsgiveren selvfølgelig har et overblik over netop forskelle på uddannelse og kvalifikationer, personlige forhold etc., etc. - så vil den sidste give et meget mere klokkeklart billede af, hvad vi taler om.
Så er der en lang række virksomheder, hvor der ikke er, og så er der formodentlig nogle virksomheder, hvor det modsatte billede gør sig gældende.
Det vil sige, at hvis vi går ind og laver en konkret virksomhedsstatistik, vil der være en bedre vurderingsmulighed for arbejdsgiveren, og så bliver statistikken langt mere anvendelig end den statistik, der bliver lavet i dag.
Når hr. Lars Barfoed siger, at der nok er en bedre måde at gøre det på, vil jeg gerne spørge hr. Lars Barfoed
: Hvad er det, der er foregået i de sidste 26 år, som ikke har skabt ligeløn, som hr. Lars Barfoed mener, at man kan ændre i løbet af det næste halve år?
Det er jo ikke sådan, at det her er taget ud af den blå luft.
Det er et årelangt udredningsarbejde, der er, på baggrund af det her forslag om kønsopdelt lønstatistik.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-23:
Det er jo fuldstændig korrekt, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil siger, at man ikke altid kan bruge statistikker til så meget.
Der kan let ske nogle forvanskninger i statistikker, som gør, at de i virkeligheden ikke viser de reelle forhold.
Jeg tror, det var den konservative premierminister i England, Disraeli, som engang sagde, at der findes tre løgne: Der er de sorte og de hvide, og så er der statistikkerne.
Det har han sikkert meget ret i.
Derfor er det også sådan, at der nok er nogle bedre måder at håndtere det her på end ved at pålægge virksomhederne en urimelig administrativ byrde med at udarbejde nogle statistikker, som måske alligevel ikke kan bruges til særlig meget.
Men loven indeholder jo, skal man være opmærksom på, den mulighed, og det er jo interessant, at man kan videregive og sammenligne sine egne lønoplysninger med andre.
Det er jo det reelle og det interessante, og det redskab kunne man tage i brug på arbejdspladserne i stedet for den statistik, der nu lægges op til.
Så er der LetLøn.
Så spørger hr. Bjarne Laustsen, som jeg forstod det,
om jeg ikke lige kunne forklare, hvordan det kunne være, at man i 1988 var stoppet med at lave en kønsopdelt statistik.
Godt nok er jeg historisk interesseret, men jeg er ikke lige klar over, hvorfor man i 1988 ophørte med den bestemte statistik.
Det må hr. Bjarne Laustsen søge oplysning om andetsteds.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-23:
Jeg vil gerne spørge hr. Lars Barfoed ganske enkelt og simpelt, hvordan det kan være, at arbejdsgiveren har stoppet den kønsopdelte lønstatistik.
Sådan var det jo i sin tid.
Det problem, vi diskuterer her i dag, er jo blevet aktualiseret af, at arbejdsgiveren selv har stoppet den lønstatistik, hvor man klart og tydeligt - jeg tror, det var frem til 1988 - dokumenterede, at der var forskel på mænds og kvinders løn, og det var der jo intet belæg for.
Jeg må spørge hr. Lars Barfoed: Hvorfor har de egentlig det?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-05-23:
Hr. Lars Barfoed argumenterer én gang til med, at der er tale om administrative byrder ikke mindst for de små og mellemstore virksomheder.
O.k., der er selvfølgelig en årsag til, at vi har ønsket den her lov, og det er, at en 26 år gammel ligelønslov ikke bliver overholdt.
Er hr. Barfoed ikke enig i, at hvis virksomhederne overholdt ligelønsloven, var der ikke det her problem på arbejdsmarkedet? Og hvordan vil hr. Lars Barfoed sørge for, at parterne kan aftale, at der skal være reel ligeløn?
Jeg synes, det er noget sludder det dér med, at arbejdsmarkedet er så skævt fordelt, at der er typiske kvindejob og typiske mandejob.
På langt, langt de fleste arbejdspladser i det her land er der altså mænd og kvinder, som bestrider det samme job.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-23:
Det er nemlig fuldstændig korrekt.
Al den statistik, der er på det her område, er fuldstændig usikker, og det er jo derfor, vi skal have en kønsopdelt lønstatistik, så vi med et hundrede procents sikkerhed kan slå fast, hvorvidt der er lønforskelle, som vi ikke kan forklare, og som ikke handler om kvalifikationer og uddannelse.
Så vil jeg sige om det her med den administrative byrde: Jamen altså vurderingen er, at det uden problemer, uden ekstra administrative omkostninger kan lade sig gøre at etablere det her gennem LetLøn, som små og mellemstore virksomheder bruger.
Man går simpelt hen bare ind og tilføjer »køn« som en kategori, der bliver opdelt efter.
Det vil altså sige, at for deres vedkommende gælder det også, at det udelukkende er at tilføje en ekstra post.
Alle vurderinger går altså på, at det her ikke er nogen administrativ byrde. Men jeg vil igen slå fast, at al statistik er usikker.
Den eneste, der ikke er det, er, hvis hver enkelt virksomhed skal opgive de her ting, så arbejdsgiverne kan få informationer om, hvorvidt det er et problem på deres specifikke arbejdsplads, eller om det ikke er det.
Så slipper arbejdsgiveren også for at bekymre sig om det, hvis det er sådan, at arbejdspladsen fungerer fint.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-23:
Jeg forstår godt, at oppositionen nu synes, at de skal lave den lille juleleg, der ligger i at prøve at misbruge det her forslag til at skabe et indtryk af, at vi i regeringspartierne ikke skulle være interesseret i, at der er ligeløn på det danske arbejdsmarked.
Det er vi selvfølgelig stærkt interesseret i.
Må jeg ikke først sige til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, at de tal, der bliver nævnt, er rigtige for så vidt angår Socialforskningsinstituttets forskel på 12 pct.
Men de er baseret på en fuldstændig mangelfuld statistik, fordi der ikke er en tilstrækkelig brancheopdeling.
Hvis man går ind og ser på den uforklarede lønforskel, altså den lønforskel, der ikke kan forklares ved, at mænd og kvinder er ansat i forskellige brancher og derved har en lønforskel, er lønforskellen i DA's statistik kun på 3 pct.
Det er selvfølgelig også forkert, og det er også for meget, og derfor skal der gøres noget.
Men det skal så sættes i forhold til, at hvis vi ikke udsætter den virksomhedsstatistik, der lægges op til, så pålægger vi virksomhederne - ikke mindst de små og mellemstore virksomheder, som oppositionen vel også er interesseret i at skabe gode vilkår for - en helt urimelig administrativ byrde.
Det, vi siger, er: Lad os nu få udsat den del af sagen og lad arbejdsmarkedets parter vurdere, om man ikke på en bedre og mere hensigtsmæssig måde kan skabe det fornødne grundlag for at arbejde videre med ligestillingsproblematikken på arbejdsmarkedet.
Det er alene det, der ligger i det.
Ole Sohn (SF), 2002-05-23:
Under hele debatten om det her forslag er det ikke rigtig lykkedes mig - det kan måske være min fejl - at finde den dybere forklaring på, hvorfor regeringen ønsker at fjerne muligheden for at lave en kønsopdelt lønstatistik.
Og jeg kan slet ikke forstå det, efter at regeringens ligestillingsminister også pegede på, at der er nogle store skævheder i forhold til kvinders pensionsforhold.
Det her er jo faktisk et godt instrument til, at man både på regeringsplan og ude på de enkelte arbejdspladser kan sikre sig, at der kan sættes fokus på, hvordan lønningerne er, og dermed også, hvilket beregningsgrundlag der bliver for den fremtidige pension.
Set ud fra en ligestillingssynsvinkel fatter jeg simpelt hen ikke, at regeringen ikke vil bruge den her mulighed, men vil svække grundlaget for, at man kan få et overblik over, hvordan lønforholdene er, og dermed heller ikke bruge det som et redskab til at sikre, hvordan lønningerne skal være, og som en måde til at se på, hvordan den fremtidige pension skal være. Så objektivt set forstår jeg simpelt hen ikke, at regeringen vil bruge så mange kræfter på at ødelægge den mulighed, der ligger heri.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-05-23:
Det er en hån mod den ligestillingsdebat, der er på hele arbejdsmarkedsområdet, når vi taler om løn- og arbejdsforhold, at den nuværende beskæftigelsesminister ønsker at udskyde ikrafttrædelse af en lov, den tidligere regering vedtog sidste år, om oplysning af lønstatistikker i forhold til ligeløn på arbejdsmarkedet.
Det er i denne regerings tid jo ikke noget nyt, at man synes, at man kan lave lovgivning for netop at bryde ind i overenskomster, men lige præcis ikke på ligelønsområdet, hvor det jo har vist sig, at arbejdsmarkedets parter ikke har kunnet fremkomme med resultatet, og hvor der er lovgivet.
Men nu mener den nuværende beskæftigelsesminister, at han sådan skal give parterne en chance til.
Jeg er faktisk overbevist om, og det er vi i Socialdemokratiet, at det overhovedet ikke handler om, at parterne skal have en chance til, men at beskæftigelsesministeren ikke ønsker, at der skal være oplysningspligt om mænds og kvinders løn ude på arbejdsmarkedet.
Sandheden er vel, at denne regering overhovedet ikke ønsker det, og at det slet ikke er de håndører, som man argumenterer for, der vil gå til administration af ordningen, der er problemet.
Det er tværtimod de afsløringer, der kan komme frem, om, hvor mange millioner af kroner
virksomhederne sparer ved at underbetale kvinder, der er problemet.
I ligestillingens navn synes vi, det er en hån, at man ikke fra regeringens side 26 år efter, at ligelønsloven er vedtaget, vil være med til at styrke ligelønnen på arbejdsmarkedet.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-23:
En analyse fra Socialforskningsinstituttet viste en uforklaret lønforskel - med uforklaret mener jeg, at der er taget højde for uddannelse, kvalifikationer, samme arbejde osv. osv. - på det private arbejdsmarked på 12 pct.
Dansk Arbejdsgiverforening offentliggjorde sidste efterår en analyse, som viste en forskel i lønnen på 9 pct. for den del af det private arbejdsmarked, som DA organiserer.
Der synes altså ikke at være nogen uenighed om fakta på det her punkt.
Der er ikke ligeløn i Danmark.
Regeringens lovforslag går ud på at udskyde indførelsen af kønsopdelt lønstatistik.
På den måde kan arbejdsgivere blive opmærksomme på en eventuel uligeløn.
Det er ikke noget, man lige har hevet op af hatten, det er kommet på baggrund af et årelangt udredningsarbejde, og regeringen har ikke noget som helst andet forslag.
Derfor kunne jeg godt endnu en gang tænke mig at høre, om beskæftigelsesministeren ville gøre sig den ulejlighed at komme på talerstolen og forklare os, hvad beskæftigelsesministeren har tænkt sig at gøre i stedet for.
Hvad er det så, der er mere hensigtsmæssigt?
Vi har haft 26 år, siden ligelønsloven blev vedtaget,
til faktisk at indføre lige løn mellem kvinder og mænd.
Den kønsopdelte lønstatistik vil formodentlig heller ikke afskaffe lønforskellene, men den vil helt sikkert give os en større viden om dem.
Det vil gøre hver enkelt arbejdsgiver opmærksom på netop de lønforskelle, der findes på vedkommendes virksomhed.
Regeringen har ikke noget bedre forslag til, hvordan vi kommer målet om ligeløn nærmere, og derfor efterlader regeringen os med et stort spørgsmål, et spørgsmål, der ikke blev afklaret ved andenbehandlingen.
Har regeringen et bud på, hvordan vi får rettet op på den skæve løn, som man holder skjult for os andre, eller er det sådan, at man helst vil lade området sejle, fordi regeringen godt ved, at det vil koste dens gode venner i erhvervslivet millioner af kroner, hvis de pludselig skal betale samme løn til kvinderne, som de betaler til mændene?
Under andenbehandlingen gjorde beskæftigelsesministeren, som ministre i den nye regering gør flest, når de ved, at de har en dårlig sag, ministeren blev nemlig siddende på sin stol og lod, som om debatten fandt sted på månen.
Det bliver interessant at se, om beskæftigelsesministeren har tænkt sig at køre samme linje i dag.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-05-23:
Jeg har et spørgsmål til den socialdemokratiske ordfører: Hvad er Socialdemokratiets politik?
Hvad er det for et afgørende værktøj, der skal til?
Den socialdemokratiske ordfører antydede i sin tale her, at nu var man på rette vej.
Eksempelvis er jo de 12.000, der er kommet i beskæftigelse i det storkøbenhavnske område,
blevet modsvaret af, at der også er nogle i indvandrergruppen, der er gået ud i arbejdsløshed i en tilsvarende periode.
Det, som Dansk Arbejdsgiverforening kan dokumentere, og det, der blev henvist til i debatten i går, er jo, at jobåbningerne findes, men alle undersøgelser viser, at 50 pct. af vore indvandrere, der står til rådighed for arbejdsmarkedet, ikke er beskæftiget i ordinært arbejde i dag.
Det er en social katastrofe.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-23:
Ja, jeg er da fuldstændig enig med fru Pernille Rosenkrantz-Theil i, det siger sig selv, at en statistik, som er baseret på den enkelte virksomhed i stedet for en landsstatistik selvfølgelig bedre viser noget om lønforskellene på den pågældende virksomhed.
Det kan vi ikke blive uenige om. Det, vi er uenige om, er, om vi skal pålægge samtlige landets virksomheder, derunder de små og mellemstore virksomheder, som i forvejen er hårdt trængt administrativt, om vi skal pålægge dem alle sammen at udarbejde kønsopdelte lønstatistikker med de store byrder, der følger deraf, eller om vi skal sige til arbejdsmarkedets parter: Kunne man ikke finde en bedre måde at løse problemet på og komme videre på?
Og det er altså det sidste, som vi synes man skal gøre.
Til hr. Ole Sohn om et tilsagn om at tage sagen op
: Jeg vil i hvert tilfælde give det tilsagn - nu har jeg jo ikke haft lejlighed til at drøfte hr. Ole Sohns forslag i en bredere kreds - men jeg kan give det tilsagn, at i Det Konservative Folkeparti vil vi nøje følge, om arbejdsmarkedets parter finder frem til en bedre måde at gøre det på, og hvis de ikke gør det, så vurdere, hvad der skal ske på området.
Længere kan jeg ikke gå.
Til fru Anne-Marie Melgaard vil jeg sige, at vi har ikke nøjere debatteret, hvor lang tid der skal gå, men jeg synes da sådan umiddelbart, at et halvt års tid må være en passende periode.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-05-23:
Vi vil drøfte det med arbejdsmarkedets parter, og vi vil prøve at arbejde hurtigt med det her spørgsmål, om de tidsrammer, som er blevet nævnt, er rimelige, men tiden må jo tage den tid, tiden tager.
Jeg glemte før over for hr. Bjarne Laustsen at kommentere spørgsmålet om HK.
HK har fremført det synspunkt, at en kønsopdelt lønstatistik er et krav i Traktatens artikel 141 om ligeløn og i ligelønsdirektivet.
Hvis en lønmodtager rejser en sag, er virksomheden forpligtet til at udarbejde al den statistik, som måtte være nødvendig i den konkrete sag.
Kun i disse tilfælde stiller EU-retten krav om, at der skal udarbejdes kønsopdelt lønstatistik, og en sådan statistik kan gå langt ud over den summariske lønstatistik i loven om lønoplysninger.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-23:
Tiden må tage den tid, tiden tager, siger ministeren.
Den kønsopdelte lønstatistik kom jo til verden på baggrund af et årelangt udredningsarbejde.
Det er ikke noget, som bare lige blev hevet op af hatten som et tilfældigt forslag.
Et årelangt udredningsarbejde lå der til grund for det her, og ministeren er endnu ikke kommet med et eneste bud på, hvad der skal sættes i stedet for.
Tværtimod skal det overlades til arbejdsmarkedets parter, sådan som det er sket de sidste 26 år.
Det er pinligt.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-05-23:
Jeg finder det helt urimeligt, at arbejdsministeren ikke kan gå op og sige, hvor lang tid han vil acceptere at arbejdsmarkedets parter har til at forhandle sig frem til et forslag om, hvordan vi kan få en kønsopdelt statistik.
Det må dog være en del af det enkle fænomen, der hedder at tage ledelse inden for sit område, at sige, at arbejdsmarkedets parter har f.eks. 6 måneder til det, og hvis de ikke inden da er kommet frem med noget, der virkelig kan give en statistik, der har lødighed, har kvalitet, så vil ministeren selv fremsætte et forslag til drøftelse her i Folketinget.
Det synes jeg ministeren må gå op og forholde sig til i stedet for bare at glide af og sige: Ja, tiden går, og mens græsset gror, dør horsemor.
Det synes jeg er for ringe af en minister.
Morten Helveg Petersen (RV), 2002-05-23:
Jeg skal blot sige for god ordens skyld, at Det Radikale Venstre stemmer for de forskellige ændringsforslag.
Vi stemmer også for lovens endelige vedtagelse.
Vi har lagt vægt på fra vores side, hvor vi har været med til at rejse en forespørgselsdebat om denne her fantastisk vigtige sag, at et parti som Det Radikale Venstre også er med til at sikre en konstruktion, hvor der fortsat arbejdes seriøst med emnet her, at det ikke kun er noget, som regeringen arbejder videre med sammen med Dansk Folkeparti, men at der er fornuftige partier som Det Radikale Venstre, der sikrer, at der er en krog i konstruktionen her, så der fortsat lægges fantastisk meget vægt på en fri og uafhængig forskning på det her felt.
Så vi stemmer for.
Jeppe Kofod (S), 2002-05-23:
Jeg vil gerne indlede med at sige, at det jo også er Socialdemokratiets politik, at det kan være meget fornuftigt at styrke forskningen i udenrigspolitiske emner ved at samle den i et center i Danmark.
Det vil skabe synlighed, og det vil kunne skabe synergi i forskningen, og derfor støtter vi sådan set også filosofien bag regeringens forslag til lov om oprettelse af Dansk Center for Internationale Studier og Menneskerettigheder.
Men jeg må indrømme, at vi under udvalgsbehandlingen syntes, at det har været meget svært at få lydhørhed for nogle af de meget gode og konstruktive indvendinger, der har været for at forbedre lovforslaget, så vi ville få et optimalt center.
Jeg skal blot her nævne et par eksempler, der er vigtige for os:
Vi er jo f.eks. medforslagsstillere til et ændringsforslag, som et flertal i udvalget står bag, der netop gør op med den bureaukratiske struktur, som man har lagt op til fra regeringens side i lovforslaget, altså at man vil oprette en overflødig centerbestyrelse med centerdirektør.
Den struktur, man har lagt op til, indeholder potentielle konflikter, er administrativt dyr, og vi synes egentlig, det er lidt mærkeligt, at man bruger penge og kræfter på at lave sådan en administrativt klodset model, når det, det handler om, er at styrke forskningen.
Vi håber derfor, at man vil stemme for vores ændringsforslag, men vi ved godt, at der selvfølgelig ikke er flertal i Folketinget, blot fordi der er flertal i udvalget.
Det andet, som er vigtigt for os at få sagt, er, at hvis det skal lykkes at få et stærkt udenrigspolitisk forskningscenter i Danmark, så nytter det jo ikke noget, at man skærer på bevillingerne år for år, og vi kan se, og det fremgår af svar fra udenrigsministeren på spørgsmål 21, at alene fra finansloven for 2001 til finansloven for 2002 har man altså skåret 15,5 mio. kr. fra det arbejdsfelt her, og det synes vi er meget bekymrende. Vi har så bedt om at få håndslag på, at man ikke vil skære yderligere i de kommende år, for vi synes, det ødelægger hele intentionen bag det her nye center, men det har vi så ikke kunnet få.
Derfor er vi også meget skuffede over, at det heller ikke kunne lade sig gøre. Endelig undrer det os, og det skal være min afsluttende bemærkning, at i flertallets betænkning, altså flertallet med Venstre, Det Konservative Folkeparti, Dansk Folkeparti og Kristeligt Folkeparti, står der intet om, at man ved oprettelse af det her center styrker menneskerettighedsarbejdet i Danmark og internationalt.
Vi troede, og vi har også hørt udenrigsministeren sige flere gange fra talerstolen, at det var regeringens opfattelse, at man med det nye lovforslag styrkede dette vigtige arbejde for menneskerettigheder både i Danmark og internationalt.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, hvordan regeringen ser det her.
Er det en styrkelse af menneskerettighedsarbejdet, eller er det en svækkelse?
Vi undrede os i hvert fald over, at det overhovedet ikke står nævnt i flertallets betænkning og kunne egentlig godt tænke os at høre, hvorfor det ikke er nævnt der, for det er jo et ret vigtigt og væsentligt punkt i hele denne her lovgivning.
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-05-23:
Jeg vil gerne på Det Konservative Folkepartis vegne takke for et godt og konstruktivt udvalgsarbejde omkring en svær, men meget vigtig sag, og det resultat, vi står med, synes jeg er fremragende og peger fremad. Når vi fra konservativ side sammen med et flertal i udvalget har afgivet et betænkningsbidrag, som refererer til VK-regeringens finanslovforslag for 2002, vil jeg gerne her præcisere, at der naturligvis ikke tænkes på budgetoverslagsårene, men på de tal, som alene vedrører 2002. Det synes jeg er en vigtig om end måske ikke helt nødvendig præcisering at foretage her ved andenbehandlingen.
Men der skulle altså ikke være nogen tvivl om, at tallene, som de forstås og læses, er for året 2002.
Men endnu en gang tak for et godt og konstruktivt udvalgsarbejde.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-23:
Så ville det ikke være noget problem, så har HK ikke nødig at rejse en sag, så havde vi slet ikke behøvet at have denne her debat, så havde Folketinget slet ikke behøvet at blande sig i det.
Men arbejdsgiverne ønsker at sløre de reelle lønoplysninger, fordi det var værktøj for kvinderne til at sige: Jamen her har vi dokumentationen for, at vi får mindre i løn end mændene.
Regeringens argumentation ville da stå betydelig stærkere, hvis man efter nogle år kunne sige: Jamen der er ikke sket noget med denne her lov, den er bare bureaukratisk.
Man har jo slet ikke ventet for at se på det.
Man har slet ikke ventet for at se de positive resultater, der kunne komme ud af det her.
Derfor er sådan noget som det her og en lang stribe af andre lovforslag smagsdommeri og bedreviden af værste skuffe, som vi ser fra regeringen i disse dage her.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-05-23:
Lov er lov, og lov skal holdes.
Det går jeg ud fra at beskæftigelsesministeren er enig i.
Derfor vil jeg gerne have et svar på det spørgsmål, som
jeg stillede tidligere: Hvad agter ministeren at gøre, for at arbejdsgiverne vil overholde den over 26 år gamle ligelønslov, vi har her i Danmark? Så har beskæftigelsesministeren det åbenbart ikke ret godt med tal.
Vi har også oplevet det i andre situationer omkring deltidsloven, hvor vi ikke kan få rigtig besked om, hvorvidt det er regler efter en eller to eller tre dage eller en eller to måneder osv. osv., og det går igen i det her.
Altså en rimelig tid, men det må da være muligt for beskæftigelsesministeren her fra talerstolen at sætte tid på og oplyse, hvor lang tid parterne skal have til selv at løse den her opgave.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-05-23:
Jeg synes stadig væk, at det er en meget lav profil, beskæftigelsesministeren her holder.
Man kan selvfølgelig vælge at blive siddende på sin stol og ikke gå op og forholde sig til, hvad der sker, efter at et flertal får det her igennem.
Jeg synes ikke, det er rimeligt at have en minister inden for området, som ikke vil forholde sig til, hvor lang tid arbejdsmarkedets parter får til at komme med noget, hvor man kunne vurdere, om det er tilstrækkelig lødigt, og om det er anvendeligt i forbindelse med at få en ligelønsstatistik.
Det kan godt være, at det er ubehageligt for ministeren, men det er altså en af de ting, der følger med at være minister.
Jeg synes, at ministeren er forpligtet til at komme herop og forholde sig til, hvad der skal ske bagefter.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-05-23:
at den sociale profil i regeringspartierne, men også i Dansk Folkeparti er sådan, at man finder, at det er rimeligt at forringe pensionsforholdene for syge og ulykkesramte arbejdere.
Jeg siger bare velbekomme til dem, der vil stemme for det.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-05-23:
Det er en glædens dag i dag.
Vi får forenklet vores lovgivning.
Dette lovforslag sparer 100.000 administrative timer for erhvervslivet og for kommunerne.
Det er timer, vi kan bruge til alt muligt andet, nemlig til bløde værdier, og hvad vi kan finde på.
Og hvad koster det? 60 øre pr. lønmodtager pr. måned.