runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jeppe Kofod (S), 2002-11-13:
Hvorfor blev statsministeren så orienteret via sin departementschef om sagen, som ikke var der?
Det synes jeg er et godt spørgsmål.
Hvis der ikke var nogen sag, hvorfor blev statsministeren så orienteret om mandagen?
Det er sådan nogle spørgsmål, der må undre offentligheden, og det er derfor, de er vigtige at få svar på.
Statsministeren kunne jo på sit pressemøde have sagt: Ja, jeg kendte til sagen om mandagen, men der var ikke tilstrækkelige oplysninger eller tilstrækkeligt grundlag for at anholde Sakajev dér; man bad om yderligere oplysninger, og tirsdag kom yderligere oplysninger, således at man skred til anholdelse.
Det kunne man bare have oplyst, så havde man været sandfærdig og ikke spillet en falsk melodi.
Jeg vil såmænd bare spørge statsministeren om, hvorvidt han ikke kan bekræfte det.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-13:
Statsministeren har ret i, at min skuffelse over ikke at blive betragtet som stående nær regeringen er til at overskue.
Det har statsministeren ret i.
Jeg synes så, at det, der står tilbage i det her spørgsmål, er et helt afgørende spørgsmål, nemlig om der er en kreds af partier her i Folketinget, som i forbindelse med behandlingen af spørgsmålet om missilskjold og spørgsmålet om Thuleradaren har en privilegeret adgang til informationer fra regeringen i forhold til, hvad Det Udenrigpolitiske Nævn og vi andre har mulighed for at få indsigt i, for jeg synes, at det vil være betænkeligt, hvis det er sådan.
Jeg er naturligvis med på, at statsministeren kan holde møder med hvem, statsministeren vil.
Det er ikke det, jeg vil blande mig i.
Men jeg synes, det er meget betænkeligt, hvis der indføres en udvalgt kreds af folketingsmedlemmer, som uden om Nævnet har en særlig privilegeret adgang til informationer om, hvad der sker i den her sag.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-13:
Jeg må på det kraftigste tage afstand fra hr. Frank Jensens påstand om, at der skulle være sunget på en falsk melodi.
Det ville der i øvrigt heller ikke være nogen som helst anledning til at gøre.
Mandag aften får jeg netop information om, at Københavns politi finder, at der ikke er grundlag for nogen anholdelse,
så set fra mit bord er der ingen sag.
Der er nogle beskyldninger, som der tit er, men Københavns politi er af den opfattelse, at der ikke er grundlag for det.
Det er så dét.
Hvad skal jeg foretage mig i den sag
andet end bare at sige: Nå.
Der er ikke grundlag for en anholdelse, siger Københavns politi?
Men næste dag efter at have fået yderligere information siger politiet så, at der er grundlag for en anholdelse.
Så er der jo grundlag for, at regeringens medlemmer bliver orienteret, for så kan enhver jo forudse, at så bliver der en stor debat.
Så der er først en sag tirsdag.
Der er ikke noget unormalt i det her.
Frank Jensen (S), 2002-11-13:
Det, der er interessant, er selvfølgelig at høre, om regeringen over for offentligheden synger en falsk melodi.
Det er jo det, det drejer sig om.
Jeg synes, at statsministeren tager meget let på sagen i forhold til, at landets befolkning, når det drejer sig om terror, kan tro på de udsagn, der kommer fra statsministeren til offentligheden.
Det drejer sig altså om en person, som efter russisk opfattelse på det her tidspunkt er mistænkt for at være bagmand bag en konkret gidseltagning i Moskva af 700 mennesker, hvor 140 mennesker dør.
Der tager statsministeren det nu så let, at offentligheden ikke har mulighed for, når statsministeren udtaler sig, når statsministeren er vidende om de her forhold, at afgøre, om det er på det ene tidspunkt eller det andet tidspunkt, man har fået oplysningerne.
Det synes jeg er tankevækkende.
Når statsministeren siger, at det var på et spørgsmål, der knyttede sig til, hvorvidt russerne havde materiale, som dansk politi kunne bruge som grundlag for anholdelse af Akhmed Sakajev, er det altså meget svært at se ud fra det referat, der er skrevet i pressen fra det pågældende pressemøde.
Her siger statsministeren, at han først blev bekendt med denne sag i går.
Og statsministeren sagde: Ja, det, jeg refererer til, når jeg siger, at jeg blev bekendt med sagen meget sent i går, der har været holdt møde i går aftes, da jeg kom hjem fra Helsingfors, og hvis du vil vide det helt præcist, så blev der holdt møde meget sent i går aftes.
Det er der ikke noget unormalt i den fremgangsmåde.
Jeg har været til møde i Nordisk Råd i Helsingfors, og straks jeg ankom, blev jeg orienteret om sagen, og mere har jeg ikke at sige.
Altså: Hvorfor synges der her på en falsk melodi i forhold til, hvornår regeringen vidste, at de russiske myndigheder mistænkte Akhmed Sakajev for at stå bag planlægningen af gidseltagningen i Moskva, der førte til 140 menneskers død?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-13:
Jeg kan kaste akkurat det samme lys over det, som jeg har gjort
jeg ved ikke hvor mange gange tidligere, bl.a. i Det Udenrigspolitiske Nævn, og der er ikke noget nyt at føje til.
Jeg blev mandag den 28. oktober om aftenen af Statsministeriets departementschef telefonisk i korte træk orienteret om den russiske henvendelse.
Departementschefen oplyste, at der fra de russiske myndigheder var modtaget en liste over eftersøgte terrorister, og at denne liste var sammenholdt med deltagerlisten fra kongressen.
En af de eftersøgte deltog i kongressen, men det blev samtidig oplyst, at Københavns politi ville søge yderligere oplysninger hos de russiske myndigheder vedrørende denne person, idet der ikke med de foreliggende oplysninger var tilstrækkeligt grundlag for en anholdelse.
Det var det, jeg fik at vide om mandagen.
Det spørgsmål, jeg svarer på på pressemødet, forstod jeg som et spørgsmål om, hvornår jeg blev klar over, at Københavns politi fandt grundlag for en anholdelse, og det var tirsdag, jeg blev klar over det.
Så der er ikke noget mystisk i det her, og der har heller ikke fra min side været noget ønske om ikke at oplyse, at jeg fik den første information allerede mandag.
Men igen: Hele det her forløb har ingen som helst betydning for sagens udgang eller de konklusioner, der er truffet i den, så jeg ved ikke, hvorfor det er så interessant.
Men det her er i hvert fald fakta.
Frank Jensen (S), 2002-11-13:
Statsministeren har jo selv orienteret offentligheden om de sager, der knytter sig til de russiske myndigheders påstand om, at der var folk, som stod i forbindelse med terror på dansk jord i dagene fra den 24. oktober, og der er en, som fortsat er her, nemlig Sakajev, som sidder i dansk varetægt.
Efter at regeringens sikkerhedsudvalgsmøde havde fundet sted om onsdagen, blev den pågældende anholdt kl. 2.17 om natten.
Når det knyttes til, hvad statsministeren har oplyst over for offentligheden, så gav statsministeren onsdag den 30. oktober på sit pressemøde kl. 10.25 oplysninger til offentligheden om, at statsministeren først havde hørt om den pågældende sag ved sin hjemkomst fra Helsingfors om tirsdagen, altså tirsdag den 29. oktober.
Efterfølgende har statsministeren oplyst, at sådan forholdt det sig i virkeligheden ikke, for statsministeren havde allerede hørt om sagen mandag den 28. oktober. Kan statsministeren her i Folketinget kaste nærmere lys over: Hvordan var den egentlige behandling i Statsministeriet hos statsministeren af den sag, der førte frem til, at Akhmed Sakajev blev anholdt natten til onsdag?
»Hvornår og af hvem blev statsministeren mandag den 28. oktober 2002 informeret om udviklingen i de russiske henvendelser vedrørende mulige terrorister blandt deltagerne på verdenskongressen, herunder især det russiske ønske om udlevering af Akhmed Sakajev?«
Nu siger statsministeren, at der skal ske umiddelbar sagsbehandling, men det skete der jo også i den konkrete sag.
Jeg bebrejder ikke de embedsfolk, der har levet op til deres pligt, for Rigspolitichefen bliver orienteret, Politiets Efterretningstjeneste bliver orienteret.
Spørgsmålet er ganske enkelt: Har statsministeren sikkerhed for, at når der kommer meddelelser til danske myndigheder om, at der efter deres opfattelse kommer terrormistænkte til Danmark, eller at der måske allerede, det var jo tilfældet i den konkrete sag, efter deres opfattelse er en terrormistænkt, som opholder sig på vores territorium, er det noget, der bliver taget hånd om af den ansvarlige regering?
Jeg tror, at statsministeren kan erindre den store optagethed, som statsministerens parti og også det andet regeringsparti viste i forbindelse med den tidligere general fra Irak, som opholder sig i Sorø.
Her var der meget stor opmærksomhed om, at regeringen burde være orienteret om hans tilstedeværelse i Danmark.
Nu taler vi altså om noget ganske andet, nemlig om nogle, som efter udenlandske myndigheders påstande stod i forbindelse med en aktuel terrorsituation i Moskva, og som befandt sig på dansk jord.
Vil statsministeren garantere, at statsministeren i fremtiden sikrer, at den slags oplysninger tilgår de ansvarlige ministre, herunder statsministeren selv som formand for regeringens sikkerhedsudvalg?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-13:
Lad mig først slå fast helt generelt, at når det handler om noget så alvorligt som påstande om terrorisme, skal det selvfølgelig tages dybt alvorligt, og der skal ske umiddelbar sagsbehandling.
Men må jeg ikke sige til begge de to spørgere, at det måske er meget interessant at bruge timer på at kulegrave det her, men sandheden er jo, at selv om der var gået nogle timer fra eller til i disse papirgange, ville det overhovedet ikke have ændret på én eneste beslutning eller ét eneste forløb i denne sag.
Det er jo kendsgerningen.
Jeg kan lige så godt sige til oppositionen med det samme: Der er ikke noget at komme efter.
Det er spild af tid.
Til hr. Frank Jensen vil jeg bare sige, at efter de oplysninger, jeg har, er der taget skridt til at sikre, at sådan nogle henvendelser selvfølgelig må tages så dybt alvorligt, at der sker umiddelbar sagsbehandling.
Det tror jeg alle kan se.
Jeppe Kofod (S), 2002-11-13:
Det er da rigtigt, som statsministeren peger på, at denne her sag har stor bevågenhed og interesse, fordi der er mange ting, der har været uklare.
Jeg har bare et spørgsmål, som jeg vil have afklaret i forhold til statsministeren: Mener statsministeren, at det er tilfredsstillende, at Statsministeriet først om mandagen får besked om den henvendelse, der kom fredag den 25. oktober, kl. 15.20, til Rigspolitiet, den henvendelse, som blev givet videre til Politiets Efterretningstjeneste og til en kontorchef i Justitsministeriet, om, at der kan være konkrete terrormistænkte i Danmark i forbindelse med tjetjenienkonferencen?
Eller jeg kan spørge på en anden måde: Ville statsministeren ikke hellere have vidst, at der lå en sådan henvendelse allerede 3 dage i forvejen?
Det synes jeg er vigtigt at få afklaret, hvis der skal strammes op på procedurerne.
Frank Jensen (S), 2002-11-13:
Statsministeren bliver ved med at sige, at denne sag er kørt
Det er jo en mærkelig bog, statsministeren har brugt i denne sag.
Når statsministeren over for offentligheden tilkendegiver, at han først har hørt om sagen, da han kommer hjem fra Helsingfors sent om aftenen, og dernæst efterfølgende siger, at han blev orienteret om sagen om mandagen over telefonen, kan statsministeren så ikke se, at offentligheden har brug for, at landets statsminister giver fyldestgørende og rigtige oplysninger, første gang han bliver konfronteret med et terrorspørgsmål?
Ja, statsministeren siger, at nu er der grundlag for anholdelse.
Men det er jo stadig væk påstande fra Rusland om, at Sakajev kan sættes i direkte forbindelse med terrorangrebet på teatret i Moskva.
Hvad er der i grunden forandret materielt i sagen?
Intet, ud over at russiske påstande nu knytter sig direkte til terrorangrebet, men de var der allerede om fredagen.
»Vil statsministeren svare på, hvornår og af hvem Statsministeriet blev informeret om den henvendelse fra det russiske Interpol, der tilgik rigspolitiet fredag den 25. oktober kl. 15.20?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-13:
Med hensyn til den konkrete besvarelse kan jeg igen henvise til justitsministerens redegørelse.
Det har jo gennem lang tid været diskuteret op ad stolper og ned ad vægge, og der er ikke kommet noget nyt på bordet, heller ikke fra oppositionens side.
Under dette forløb er det blevet klarlagt, at der undervejs var papirer, der havde ligget for længe på Rigspolitichefens kontor, og at de kunne have været ekspederet noget hurtigere.
Når det gælder terrorberedskab, er jeg da fuldstændig enig med hr. Frank Jensen i, at når der kommer henvendelser fra udenlandske magter med påstande om eller mistanke om, at der på dansk grund befinder sig mennesker, som er terrorister eller har forbindelse til terrorister, skal man selvfølgelig tage det alvorligt.
Det kan vi være fuldstændig enige om.
Men jeg tror ikke, at der kan føjes mere til denne sag.
Der er heldigvis ingen ulykker sket.
Kommer der så det ud af det, at der bliver strammet lidt op på papirgangene osv., er det jo kun godt.
Frank Jensen (S), 2002-11-13:
Nu må jeg erindre statsministeren om, at svaret var, at man ikke erindrer, at man havde hørt noget om den generelle henvendelse, og ikke at Statsministeriets departementschef
var orienteret om det.
Nu holder vi os igen til spørgsmålet, som altså er S 495, som statsministeren refererer til.
Her får vi at vide, at der er ikke nogen erindring om, at man overhovedet har hørt noget om i Statsministeriet, at dansk politi den 25. oktober kl. 15.20 under overskriften urgent får en henvendelse fra russerne.
Der retter russerne henvendelse til danske myndigheder, fordi de gerne vil vide, om den tjetjenske konferencen bliver til noget, og de advarer om, at der kan være terrorister til stede på konferencen. Nu får vi at vide, at det har statsministeren og Statsministeriet ingen erindring om at man har hørt om.
Synes statsministeren, at det efter den 11. september og terrorangrebet i USA og efter Bali er tilfredsstillende, at vi ikke har sikkerhed for, at den øverste i vores demokrati, nemlig statsministeren, får viden om, at der finder en konference sted i København, hvor et andet land mener, at der vil være terrorister til stede?
Mener statsministeren, at det er tilfredsstillende, at vi har så svagt et terrorberedskab i Danmark, at den danske statsminister ikke bliver orienteret om den slags henvendelser?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-13:
Jeg tror altså, at de to spørgere blander de to spørgsmål sammen, som er stillet til mig, for om et øjeblik skal jeg svare på, hvornår jeg selv blev informeret.
Det svarer jeg meget gerne på, når vi kommer til det spørgsmål.
Her har jeg meget præcist svaret, at Statsministeriets departementschef blev orienteret mandag den 28. oktober om aftenen.
Jeg tror ikke, at jeg kan bidrage med flere detaljer.
Det står alt sammen at læse i justitsministerens redegørelse, og den kan jeg henvise til.
Jeppe Kofod (S), 2002-11-13:
Jeg vil gerne spørge statsministeren om, hvornår statsministeren sådan generelt blev orienteret om, at de russiske myndigheder over for de danske myndigheder fremkom med oplysninger om, at der ville være terrormistænkte blandt deltagerne på den tjetjenske verdenskongres.
Hvornår fik statsministeren kendskab til den påstand fra de russiske myndigheder?
Var det først mandag aften, eller har statsministeren på et tidligere tidspunkt vidst, at der fra de russiske myndigheder var en mistanke om, at der var terrormistænkte?
Frank Jensen (S), 2002-11-13:
Det drejer sig altså om, at man fredag den 25. oktober, kl. 15.20, modtager et ønske fra de russiske myndigheder, rubriceret og prioriteret som urgent, hvor russerne spørger til den tjetjenske konference, som finder sted i København, og advarer om, at der kan være terrorister til stede på konferencen.
Det, spørgsmålet her drejer sig om, er: Når en sådan meddelelse kommer til de danske myndigheder - der har jo været meget store diplomatiske aktiviteter i forbindelse med den tjetjenske verdenskongres i København den 28. og 29. oktober - hvordan behandler regeringen så en sådan meddelelse?
Har vi sikkerhed for, at statsministeren som formand for regeringens sikkerhedsudvalg får at vide, at der finder en konference sted?
Regeringen har jo besluttet, at man ikke ville skride ind over for den, hvilket man af gode grunde jo heller ikke kan efter de bestemmelser, vi har i grundloven.
Man får altså meddelelsen fra udenlandske Interpolmyndigheder med en påstand om, at der skulle komme terrorister til den pågældende konference.
Finder statsministeren håndteringen god nok, nemlig at de oplysninger og den påstand ikke tilgår regeringen, sådan at man i forbindelse med orienteringen af Folketinget, herunder Folketingets Udenrigspolitiske Nævn, kan give et retvisende billede af de oplysninger, som ligger hos danske myndigheder?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-13:
Jeg kan svare hr. Frank Jensen, at Statsministeriets departementschef mandag den 28. oktober om aftenen blev orienteret af Justitsministeriets departementschef om, at der fra de russiske myndigheder dagen før, altså den 27. oktober, var modtaget en liste over eftersøgte terrorister, og at denne liste var sammenholdt med deltagerlisten for kongressen.
En af de eftersøgte, nemlig Akhmed Sakajev, deltog i kongressen.
Det blev så i øvrigt samtidig oplyst, at der den 25. oktober var indløbet en særskilt efterlysning fra de russiske myndigheder af Akhmed Sakajev.
Det er det, der er blevet kaldt 15.19-henvendelsen for nu at være helt præcis.
Det blev i øvrigt i den forbindelse oplyst, at Københavns politi ikke fandt, at henvendelserne fra de russiske myndigheder gav tilstrækkeligt grundlag for en anholdelse, og at politiet derfor ville anmode de russiske myndigheder om yderligere oplysninger. Så vidt det erindres i ministeriet, blev den generelle russiske henvendelse, der indløb fredag den 25. oktober, kl. 15.20, ikke omtalt.
Frank Jensen (S), 2002-11-13:
Fredag den 25. oktober i år fik Rigspolitichefens kommunikationscenter en direkte Interpolmeddelelse fra Moskva.
I den henvendelse, som retter sig direkte til dansk politik som en prioriteret urgent, beder Rusland dansk politi om at bekræfte, at der finder en tjetjensk konference sted i København, og advarer om, at der kan være terrorister til stede på konferencen.
Jeg vil gerne spørge statsministeren: Hvornår hører statsministeren om den henvendelse fra de russiske myndigheder, hvor Rusland mener, at der kunne være terrorister til stede på den konference, der skulle finde sted i København i dagene den 28. og 29. oktober?
På hvilket tidspunkt og af hvem blev statsministeren orienteret om den henvendelse fra de russiske myndigheder? KL. 13.55
Jeg er glad for, at statsministeren mener, at vi skal bruge sagen her til netop at sikre, at vores beredskab er så effektivt, som overhovedet muligt.
Jeg er også glad for, at statsministeren siger, at sagen her vil blive brugt af regeringen til at få strammet op.
Så bliver de ansvarlige ministre under statsministeren og selvfølgelig også statsministeren orienteret om de påstande, så de har mulighed for at træffe de foranstaltninger, der skal til for at betrygge Danmarks sikkerhed.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-14:
Jeg takker formanden for lejligheden til kort at svare.
Det, jeg bare stilfærdigt forsøgte at gøre opmærksom på, var, at der begås forbrydelser, og det er sket i historisk etablerede diktaturer under alle ideologiernes bannere.
De er blevet misbrugt alle sammen.
Socialismen er blevet misbrugt, kristendommen er blevet misbrugt, Franco lod præster velsigne kanonerne osv.
Vi kender alle sammen disse ting.
Det er der ingen undskyldning for, ligegyldigt hvilken ideologi det er, heller ikke hvis det er kristendommen, heller ikke hvis det er Calvin, heller ikke hvis det er Oliver Cromwell, som var i den protestantiske kirke, så vidt jeg husker, eller i den puritanske kirke.
Så det findes alle steder, og det er noget, vi er modstandere af
, uanset hvor det er.
Men forskellen mellem Dansk Folkeparti og Enhedslisten er, at vi også er modstandere af det, hvis det gøres i kristendommens navn.
Søren Krarup (DF), 2002-11-14:
Jeg undskylder, at jeg kommer igen, for det er jo noget, der kan blive meget omfattende.
Det er kun en enkelt bemærkning.
Jeg kan kun sige, at jeg jo burde have haft hr. Keld Albrechtsen i konfirmandundervisningen, for hans uvidenhed er ganske fantastisk.
Må jeg sige ganske kort og afsluttende: Kristendom er ingen ideologi, og hvis man tror det, er det, fordi man ikke ved, hvad man taler om.
Han var puritaner, og han forsøgte ganske vist en slags lovreligiøsitet, men den var alligevel væsensforskellig fra enhver ideologi som f.eks. den socialistiske.
Jeg lover, at det skal være afslutningen fra min side.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-14:
Jeg kan bare sige til hr. Søren Krarup, at jeg tror, at han nok må gøre sig klart, at hvis jeg havde været i den situation, at jeg havde kunnet modtage denne konfirmandundervisning, var jeg blevet en meget besværlig elev.
Søren Krarup (DF), 2002-11-14:
Det er naturligvis hr. Keld Albrechtsens kirkehistoriske eller teologiske betragtninger, der kalder mig frem.
Jeg ved ikke, hvad han bygger talen på, når han taler om kristen totalitær statsmagt.
Jeg går ud fra, at det er den katolske kirke, og jeg kan for så vidt godt være enig med ham i, at den katolske kirke havde en også totalitær karakter, selv om den som bekendt var i stand til at fostre en Martin Luther, der gjorde op med det.
Jeg vil kun sige ganske konkluderende og sammenfattende, at kristendommen er opgøret med enhver totalitarisme.
Det ved jeg ikke om hr. Albrechtsen forstår, men det er ikke desto mindre tilfældet.
Han kunne bl.a. begynde med at studere Martin Luthers opgør med Thomas Münzer.
Thomas Münzer, der er en af de første socialistiske teoretikere, og som har som sin konsekvente modstander Martin Luther, fordi han netop er modstander af en hellighed i det verdslige, dvs. af det totalitære, som også socialismen repræsenterer.