runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Samuelsen (RV), 2002-11-19:
Det Radikale Venstre har som et af sine klare formål at bekæmpe enhver form for indførelse af nye særordninger, og vi mener også, det skal være et mål i sig selv at afskaffe eksisterende særordninger.
Dette her er blot en ny særordning, og selv om vi kan se det positive i selve formålet, mener vi faktisk, at det er en forkert vej at gå.
Hvis man mener, der er problemer med at få udjævnet indkomster fra år til år osv., er det en anden vej, der skal gås.
Vi skal gå i retning af at sikre, at skatten på arbejde generelt bliver sat ned i stedet for blot at tilføje nye særordninger, som uvilkårligt vil føre til, at den næste og den næste og den næste gruppe med lige så god samvittighed vil kunne sige, hvorfor det ikke er dem, der er omfattet, jf. den udmærkede ordførertale af den konservative ordfører.
Med den begrundelse vil Det Radikale Venstre sige nej tak til dette forslag.
Morten Homann (SF), 2002-11-19:
I SF er vi fuldt ud opmærksomme på det problem, at man som f.eks. kunstner kan opleve, at indtægterne svinger meget fra år til år.
Det skal også have nogle skattemæssige konsekvenser, og derfor har vi også megen sympati for et forslag, som man kan sige giver især de dårligst stillede kunstnere nogle bedre muligheder for at få en mere stabil skattebetaling.
Man bør også kigge på beløbsgrænserne for at sikre, at det ikke kun er de veletablerede kunstnere, som får fordel af det, men dem, som i første række har brug for det, nemlig de små, nystartede kunstnere, som har svært ved at få økonomien til at hænge sammen.
Der er ikke nogen tvivl om, at de store og veletablerede kunstnere har meget lettere ved at få en stabil økonomisk situation til at hænge sammen over tid end små kunstnere, som lige er begyndt på deres karriere.
Med de bemærkninger, at der skal ske en præcisering af målgruppen, og at vi skal se nærmere på de beløbsgrænser, som ligger i forslaget, vil vi i SF gå positivt ind i udvalgsarbejdet og håbe, vi kan få et forbedret forslag ud af det.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2002-11-19:
Som det så smukt er formuleret i bemærkningerne til lovforslaget, er formålet at støtte kunsten og kulturen ved at give forfattere til litterære værker og skabende kunstnere mulighed for at foretage en skattemæssig udligning af deres indkomst fra kunstnerisk arbejde, og det gør man ved at give kunstneren skattelettelse, hvis han sparer op til dårligere tider.
Det er en god samfundsmoral, som vi alle kunne have brug for, og det er en udmærket måde at give kunstnerstøtte på.
Det er klart, at en kunstnerisk og kreativ arbejdsform ikke giver indtægter, som kan sammenlignes med en lønmodtagers, men mere med en entreprenørvirksomheds.
Men kunstneren er hidtil blevet beskattet som lønmodtager uden entreprenørvirksomhedens muligheder for hensættelser og dermed finansiering af kommende opgaver.
Lovforslaget ændrer dette forhold, og yderligere er de foreslåede regnskabskrav til den foreslåede ordning lempeligere end virksomhedsordningen.
Men hvorfor kun kunstnere og forfattere?
Og hvordan defineres dette begreb egentlig? Ifølge bemærkningerne til § 1 er personkredsen, der kan anvende den nye ordning, den samme som de forfattere og skabende kunstnere, der er omfattet af den gældende bestemmelse i ligningslovens § 7 O.
Den er svær at blive klog på, men den omtaler både opfinderarbejder, arbejder af litterær karakter, arbejder af videnskabelig karakter og arbejder af kunstnerisk karakter.
Et svar på en forespørgsel til Skatteministeriet konkluderede, at lovforslaget kun omfattede dem, der er nævnt i forslagsteksten, dvs. forfattere til litterære værker og skabende kunstnere.
Det er egentlig en skam, for vi mener, at de øvrige forfattere og kunstnere har samme behov, f.eks. inden for faglitteratur og software.
Og hvad med de små opfindere, som betaler dyrt, før de får honorar for deres patenter? De fortjener også en tilsvarende positiv behandling, og det vil også være i regeringens ånd at støtte uddannelse, computerteknologi og igangsættere på denne måde.
Men forslaget er en god begyndelse og vil muligvis ikke give det provenutab på 16 mio. kr. pr. år som forudset.
Det skyldes, at en stor del af de kunstnere, som forventes at benytte ordningen, tilhører den såkaldte tredje gruppe på arbejdsmarkedet, dvs. at de hverken er lønmodtagere eller selvstændige erhvervsdrivende.
De kan derfor være nødsaget til i arbejdsperioder uden indkomst at benytte det offentlige system, men dette modvirkes af fremsatte lovforslag.
Det Konservative Folkeparti kan derfor støtte forslaget.
Mikkel Dencker (DF), 2002-11-19:
Som en af parterne bag næste års finanslov støtter
Dansk Folkeparti
naturligvis
dette forslag
, og vi glæder os over, at vi kan være med til at gøre forholdene bedre og mere tålelige for kunstnere.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-11-19:
Formålet med lovforslaget, nemlig at give skabende kunstnere og forfattere til litterære værker bedre økonomiske arbejdsvilkår, er Socialdemokratiet helt med på.
Derfor har vi også i en årrække i regering massivt støttet kulturarbejdet, og derfor har vi også forståelse for, at det kan være vanskeligt for f.eks. forfattere at blive indkomstbeskattet som normale lønmodtagere, når forholdene ofte er sådan, at de faktiske indtægter kun udbetales i ét indkomstår, men til gengæld skal dække leveomkostningerne over flere år.
Vi er opmærksomme på, at der allerede findes en række virksomhedsordninger, der åbner mulighed for hensættelser og også benyttes af diverse kunstnere.
Vi vil i forbindelse med udvalgsarbejdet stille en række spørgsmål til det konkrete forslag, da vi ikke er sikre på, at netop den foreslåede model vil være den bedste og vil være uden misbrugsmuligheder.
Med disse betragtninger vil vi gå konstruktivt ind i
Hans Andersen (V), 2002-11-19:
Venstre ønsker at støtte kunsten og kulturen i Danmark, og vi ønsker derfor at skabe bedre forhold for de skabende kunstnere.
Det er en kendsgerning, at mange skabende kunstnere har meget svingende indkomstforhold fra år til år, og det slår selvfølgelig også igennem i deres skattebetaling.
Nærværende lovforslag vil indføre en mulighed for skattemæssig udligning af skabende kunstneres indkomst.
Forslaget indeholder en ordning, som vil gøre det muligt for de skabende kunstnere at henlægge den del af deres årsindkomst, som er over 150.000 kr., således at der gives fradrag for det henlagte beløb i henlæggelsesåret.
Det henlagte beløb kan så senere hæves, mod at der betales indkomstskat af beløbet.
Ordningen vil efter Venstres mening give bedre forhold
for en stor del af de skabende kunstnere i Danmark, da den vil sikre, at de i højere grad end i dag kan udligne deres indkomst mellem gode og dårlige år, og Venstre kan på denne baggrund varmt støtte forslaget.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-11-19:
Jeg vil gerne sige tak for en ganske positiv modtagelse af dette forslag.
Jeg er helt opmærksom på en række konkrete spørgsmål, lige fra Socialdemokratiets ordfører og til nu Kristeligt Folkepartis ordfører, som trænger sig på, og som der absolut vil være basis for at dyrke i udvalgsarbejdet.
Jeg ser derfor frem til et konstruktivt udvalgsarbejde.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-11-19:
Hr. Mogens Nørgård Pedersen kunne ikke være til stede, så jeg vil sige følgende: Der er mange områder, hvor Kristeligt Folkeparti ikke er enig i regeringens politik, men når det som MED dette forslag drejer sig om et opgør med det unødvendige administrative bøvl, ja, så er vi helt enige med regeringen.
Erhvervslivet og samfundet generelt hæmmes alt for ofte af systemer, der ikke har anden funktion end at besværliggøre livet for alle andre.
Der er selvfølgelig mange områder, hvor det administrative bøvl har sin berettigelse, men der er nok af områder, hvor man til glæde for alle kan reducere papirmængderne, uden at det får konsekvenser for det oprindelige sigte.
Vi vil dog godt understrege, at vi i forhold til det foreliggende forslag finder det vigtigt at sikre, at moderniseringen ikke får utilsigtede konsekvenser, og det vil vi søge at få afklaret under udvalgsarbejdet.
Kristeligt Folkeparti er altså umiddelbart positivt indstillet over for forslaget.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-11-19:
Hr. Mogens Nørgård Pedersen kunne desværre ikke være til stede, så jeg har den fornøjelse at komme med Kristeligt Folkepartis holdning til lovforslag nr. L 81.
Vi noterer os med tilfredshed, at forslaget ikke er et skattemæssigt carte blanche til håndværksfagene, men at der er indbygget forbehold, der sikrer, at den berettigede og nødvendige skatte- og momsmæssige ligestilling ikke får utilsigtede konsekvenser.
Kristeligt Folkeparti er umiddelbart positiv over for dette forslag og vil derfor naturligvis også gå positivt ind i udvalgsarbejdet.
Line Barfod (EL), 2002-11-19:
Da vores ordfører på området, fru Pernille Rosenkrantz-Theil, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: For Enhedslisten er det meget vigtigt, at vi får gjort op med enhver form for skattefifleri og sort arbejde. Men vi lægger også vægt på, at der skal være plads til vennetjenester, og på, at alle behandles på samme måde.
Derfor tog vi i december 2001 spørgsmålet op, hvorfor bygningshåndværkere blev forskelsbehandlet skattemæssigt i forhold til andre grupper som tandlæger, advokater og mekanikere, og vi bad dengang ministeren om et svar på, hvad ministeren ville gøre for at skabe lighed for loven.
Det skal tandlæger og advokater og mekanikere, som udfører arbejde for sig selv eller deres familie, ikke.
Det virker helt urimeligt.
Dette forslag er så ministerens svar på dette spørgsmål, og vi synes, at det er positivt, at ministeren nu vil gøre op med denne forskelsbehandling, og at det er lykkedes rimelig hurtigt at gennemføre det fornødne forarbejde i form af den rapport, der netop er kommet fra den arbejdsgruppe, der blev nedsat af Skatteministeriet, der har arbejdet med vennetjenester, sort arbejde, eget arbejde, forbrug af egne varer, produkter og ydelser samt personalegoder.
Med dette forslag gøres der op med en praksis, som har eksisteret siden en højesteretsdom i 1928, og det finder Enhedslisten helt rimeligt.
Da vi også finder det vigtigt, at reglerne på dette område er så præcise som muligt, vil vi også opfordre skatteministeren til at inddrage Advokatrådets indvendinger mod nogle konkrete formuleringer i forslaget meget seriøst i det videre arbejde.
Under alle omstændigheder kan vi love, at vi vil gå positivt ind i det videre arbejde med dette forslag.
Anders Samuelsen (RV), 2002-11-19:
Det kan godt være, at det sandsynliggøres med det her stykke papir, at langt det meste af det, der foregår, rent faktisk er lovligt, og det er jo selvfølgelig fint nok, men vi kan ikke komme uden om, at der nok i høj grad er en misopfattelse i befolkningen, som går på, at vi nok snyder, at vi nok i bund og grund er lovbrydere osv.
Hvad fører det til?
Jamen det fører til en generel mistillid til vores skattesystem, så man siger: Godt, skal jeg straffes på det her område, kan jeg jo lige så godt se, om jeg ikke kan få pengene hjem et andet sted osv., altså sådan en eller anden form for undergravende virksomhed.
Derfor bare at man ligesom generelt fik gjort det klart, at selvfølgelig er det ikke tanken, at den slags skal beskattes, og lad os få skudt en pæl igennem det, så man har det som almindeligt godt udgangspunkt for en konversation, f.eks. ved de kommende julefrokoster, at det jo var godt, at den misforståelse, vi rendte rundt med, faktisk ikke passede.
Det synes jeg egentlig ville være et godt skridt på vejen.
Peter Christensen (V), 2002-11-19:
Den hjælp, Det Radikale Venstre efterspørger, er jo netop den hjælp, som vi har fået i form af den her rapport, der er blevet afleveret, en meget grundig rapport, som jeg egentlig synes prøver at vende alle sten og alle overvejelser, der måtte være ved at lave nogle mere klare afgrænsninger.
Men konklusionen er jo fuldstændig klar: Det kan godt være, at den måde, det fungere på i dag, ikke er perfekt, men ændringer vil gøre det endnu værre.
Derfor synes jeg, at Det Radikale Venstre ligesom også må have en holdning til, at det klare signal fra rapporten er, at det vil blive endnu værre.
Fortsat at omtale problemet vil da derfor kræve, at man også er parat til ligesom at give nogle bud på, hvad det er for nogle ændringer, man ønsker, når vi netop har fået så præcis en rapport at tage udgangspunkt i.
Anders Samuelsen (RV), 2002-11-19:
Nu har vi jo aldrig fra Det Radikale Venstres side påstået, at vi var alvidende, tæt på måske, men vi er dog ikke alvidende.
Derfor er det jo også, at vi oprindelig i beslutningsforslaget bad om hjælp, at vi sådan set som udgangspunkt havde en intention, som vi beskrev, og så regnede vi med, at vi kunne få hjælp fra ministeriets side og fra regeringens side til at udforme reglerne.
Netop som Venstres ordfører her peger på, er der ikke rigtig nogen klarhed på nuværende tidspunkt.
Jeg kan høre, at Venstres ordfører mener, at så er det alligevel bedre at lade uklarheden råde, og man kan sige et eller andet sted lade tilfældighedens princip herske i forhold til, hvordan de konkrete sager afgøres.
Jeg ved ikke, om det er den ideelle situation.
Er det så alligevel ikke bedre at se, om man ikke kan efterstræbe at komme med en lidt klarere definition, som i hvert fald om ikke andet er vejledende med hensyn til, hvad borgeren kan forvente?
Jeg vil i hvert fald foretrække, at man ser, om man ikke kunne indarbejde noget sådant.
Peter Christensen (V), 2002-11-19:
Som jeg nævnte tidligere, er vi i Venstre også meget optaget af den her problemstilling og afventede derfor også den her rapport med spænding. Jeg kunne godt tænke mig at spørge Det Radikale Venstre, om det ikke er rigtigt, at der i rapporten står, at retstilstanden måske ikke er ideel, men at en ændring vil give en hel række omgåelses- og kontrolproblemer, og at der derfor ikke er nogen anbefalinger i rapporten om, hvordan man kan stramme op.
Hvilke opstramninger er det så, De Radikale tænker på?
Anders Samuelsen (RV), 2002-11-19:
Det siger sig selv, at vi i Det Radikale Venstre er glade, ja, nærmest begejstrede, over det forslag, som vi behandler her i dag, ikke mindst i betragtning af, at det ikke lykkedes os at få vedtaget det beslutningsforslag, som altså ligger til grund for, at vi står her i dag.
Men det er jo dejligt, når man et eller andet sted kan være medvirkende til, at Folketinget ender med at være samlet i en sag som denne her, hvor der et eller andet sted selvfølgelig ikke burde være tvivl om, at udfaldet burde være, som det nu også bliver.
I det papir, som blev udfaldet af det beslutningsforslag, som vi behandlede tidligere på året, omtales ganske rigtigt den sag, som vi også brugte som et af argumenterne for at fremsætte beslutningsforslaget, nemlig den sag, hvor to svogre hjælper hinanden og så bliver beskattet. For at citere direkte derfra side 8 lidt over midten: »Det er ikke givet, at den pågældende sag ville have fået samme udfald i dag.
Den omstændighed, at nære familiemedlemmer hjælper hinanden, også på en måde, hvor der indgår faglærte ydelser, vil i sig selv næppe i dag være tilstrækkeligt til, at ydelserne beskattes.« Så kan man ikke tage ret mange flere forbehold over for, at det kan gå både den ene og den anden vej.
Jeg ved ikke, hvor pænt det er retssikkerhedsmæssigt, at vi i Folketinget siger, at her er noget, vi ikke kan overskue, og så lader vi det være lidt mere tilfældigt op til, hvad Landsskatteretten måtte sige.
Jeg mener ikke, at problemstillingen er blevet lukket med det her forslag. Vi har taget fat i et hjørne, et klart og veldefineret hjørne, som vi så lukker.
Det er fint nok, og det takker vi mange gange for.
Vi takker faktisk alle partier for, at de er med til at bakke op om vores oprindelige intention, men vi mener stadig væk at der er et problem her.
Helt konkret kunne jeg tænke mig at få skatteministeren til at svare bekræftende eller afkræftende på: Hvis vi nu har en svigersøn, en faglært svigersøn, en tømrer, som kommer hen og hjælper sin svigermor - lad os nu bare sige, at svigersønnen er lidt oppe i årene, og svigermoren er endnu mere oppe i årene, sådan en svigermor på en 80 år eller noget i den stil - med at få skiftet en bordplade i køkkenet eller måske ligefrem renovere store dele af hendes køkken, vil skatteministeren så mene, at svigermor skal beskattes af gaven, og at den faglærte arbejder skal beskattes, hvad enten han får noget til gengæld fra svigermor - ud over kærlighed selvfølgelig, hvad man må forvente?
Hvordan stiller skatteministeren sig?
Hvad vil han svare?
Hvad er det klokkeklare svar på det her spørgsmål?
Hvis der ikke er noget klokkeklart svar, er det så ikke en begrundelse for, at vi faktisk skal bore lidt dybere her for at få en afklaring af området? Men først og fremmest tak for opbakningen.
Morten Homann (SF), 2002-11-19:
I SF har vi svært ved at forstå, hvorfor det skal være sådan, at hvis man er jurist og ordner sin egen bolighandel, skal man ikke betale skat af det, hvis man er revisor og ordner sin egen selvangivelse, så er det også helt i orden, men hvis man er tømrer og ordner sit tag, jamen så gælder der nogle andre regler.
Derfor er vi meget positive over for det forslag og synes, at det er et godt forslag.
Det skal selvfølgelig sikres, at man afgrænser det her forslag, sådan at der bliver tale om en reel ligestilling imellem de forskellige faggrupper, og at man ikke åbner for spekulation.
Selvfølgelig skal vi kigge forslaget godt efter i sømmene under udvalgsbehandlingen, men grundlæggende synes
vi, det er et rigtigt positivt forslag, og vi vil også bestræbe os på at kunne støtte det ved tredjebehandlingen.
Mikkel Dencker (DF), 2002-11-19:
Vi er derfor meget glade for, at det med finanslovforliget med regeringen er blevet muligt at gennemføre det.
Forslaget går ud på, at bygningshåndværkere ikke længere skal beskattes af værdien af eget arbejde.
Indtil dette forslag vedtages af Folketinget, er reglerne sådan, at bygningshåndværkere som de eneste i dette land beskattes af det arbejde, de i deres fritid udfører på egen ejendom.
Mekanikeren, som reparerer sin egen bil i fritiden, revisoren, der laver sine egne regnskaber, kokken, der inviterer gæster hjem til middag, gartneren, der river sin egen have, eller frisøren, der klipper familiens hår, skal jo ikke svare skat.
Tilsvarende regler må selvfølgelig også komme til at gælde for bygningshåndværkere.
Det argument, der har været anvendt, er, at der for bygningshåndværkeren er tale om arbejde, der har en blivende værdi og dermed en værdiforøgelse.
Men sådan kan man ikke gøre det op.
Det må være i alles interesse også i samfundets, at netop de blivende værdier som bygninger til stadighed vedligeholdes.
Dansk Folkeparti stemmer naturligvis for ved tredjebehandlingen.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-11-19:
Lovforslaget her drejer sig jo kun om en enkelt bestemmelse i § 7 i ligningsloven, nemlig spørgsmålet om fritagelse af skat og moms for bygningshåndværkeres arbejde på eget hus eller formuegode, som det hedder i lovforslaget.
Forslaget sikrer nu, at bygningshåndværkere omfattes af de samme regler som gældende for andre erhvervsgrupper, og det er selvfølgelig tilfredsstillende.
Det er naturligvis afgørende, når bygningshåndværkeren sælger sit hus, at der så sker en beskatning, hvis der er tale om næring eller avance.
Det er jeg ret sikker på, at ligningsmyndighederne vil sikre ude i landet.
Socialdemokratiet tilslutter sig lovforslaget, fordi det nu skaffer den lighed, som vi selv har efterspurgt og også selv har sat i gang.
Peter Christensen (V), 2002-11-19:
Siden 1928 har der været praksis for at stille håndværkere i en dårligere skattesituation end andre.
De har ikke haft den samme skattemæssige frihed til at kunne udføre eget arbejde på deres bolig uden at blive beskattet af værdien af det.
Denne noget urimelige særbehandling rettes der op på nu og hellere sent end aldrig.
Fremover kan faglærte håndværkere og mestre bygge om eller bygge nyt, uden at de straffes for det.
Vi vil ikke længere stå i den lidt paradoksale situation, at hvis bare man ikke var uddannet i byggekunsten, kunne man frit bygge på boligen uden beskatning, men var man uddannet og fagligt kvalificeret, så skulle værdien af arbejdet beskattes. Nu sikres også håndværkere, at der ikke sker beskatning, når man sparer en udgift ved at have gjort et stykke arbejde selv - et sundt og fornuftigt princip, som naturligvis også bør gælde her. I sidste folketingssamling rejste Det Radikale Venstre
en udmærket diskussion om beskatning af eget arbejde.
Vi stemte ikke for beslutningsforslaget, da vi ønskede at afvente Skatteministeriets gennemgang af området.
Dets rapport er kommet nu, og det her lovforslag bygger på konklusionerne fra det arbejde.
Ændringerne giver håndværkerne ligestilling, men ikke en utilsigtet skattefri næringsvej.
Det vil stadig være sådan, at hvis man f.eks. køber en faldefærdig rønne og bruger en masse arbejdskraft på at modernisere den for derefter at videresælge den med stor fortjeneste, ja, så skal man selvfølgelig stadig beskattes af avancen.
Ligestilling gælder altså kun for egen bolig, og hvor der ikke er formodning om næring.
Næringsformodning vil blive afgjort efter gældende praksis, og er arbejdet udført med næring som sigte, vil der ske beskatning efter de gamle regler.
Det er et meget positivt forslag, som skaber enklere og bedre regler samt mere lige forhold for alle erhvervsgrupper.
Både derfor og da forslaget er en del af finanslovaftalen, støtter Venstre naturligvis forslaget og ser frem til en positiv udvalgsbehandling.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-11-19:
Den historie affødte også det radikale beslutningsforslag, som vi i sidste samling også fra konservativ side var meget positive over for på grund af de gode og rigtige intentioner i det, men vi ønskede, at vi fik en grundig undersøgelse af området.
Vi føler nu, at vi med dette lovforslag kan løse det problem, som vi hele tiden har været enige i der var
Vi mener derfor også, det har været vigtigt at sørge for, at der er det sikringselement, som også ligger i lovforslaget, mod, at man selvfølgelig ikke skal kunne udnytte den mulighed, man har, hvis man sådan hvert halve år køber ny bolig, sætter den i stand og sælger den igen med en høj fortjeneste.
Det ønsker vi selvfølgelig ikke, og derfor er vi også glade for, at der er sikring mod det i lovforslaget.
Samtidig mener vi, at det er meget fair og meget rimeligt, at alle mennesker har mulighed for at lave reparationer på deres eget hjem, og at »alle mennesker« selvfølgelig skal også være de mennesker, der tilfældigvis driver den næring eller har det job at reparere huse til daglig.
Vi er meget glade for, at vi nu har fået den ligestilling mellem erhvervsgrupperne.
Som Dansk Folkepartis ordfører også så ganske udmærket var inde på, har der været en stor ulighed mellem forskellige erhvervsgrupper, hvor nogle af dem godt har måttet udføre det arbejde, de gjorde i deres erhverv, derhjemme privat, og andre, altså bygningshåndværkerne, ikke har måttet. Vi er derfor meget glade for for det her forslag og støtter det varmt.
Ole Stavad (S), 2002-11-19:
Det fremgår i øvrigt af begge aftaler, både den kommunale og den amtskommunale, at man aldrig har været presset så voldsomt.
Vi var jo indstillet på at prioritere den samlede økonomi, der var til rådighed for den offentlige sektor, langt stærkere over på det kommunale og amtskommunale område, fordi det er dér, hvor mennesker betjenes.
Det er dér, hvor vores gamle skal have en ordentlig omsorg og pleje.
Det er dér, hvor vores børn skal gå i folkeskole.
Det er dér, hvor vores syge skal behandles.
Derfor er det jo fuldstændig afgørende, at det er dér, vi satser det, vi har plads til af råderum.
Derfor har der aldrig i nogen af årene under den socialdemokratisk ledede regering været indgået en aftale
inden for en ramme, der er så snæver, hvilket også klart fremgik af kommentarerne fra de to Venstreformænd, fra Kommunernes Landsforening og Amtsrådsforeningen,
efter at aftalen var indgået.
Derfor beklager jeg dybt, at vi ikke kan få debatten på kendsgerninger.