Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-18:
Jeg vil gerne sige tak til de ordførere, der har givet tilslutning til forslaget.
Det er et forslag, som er parallelt med det, vi under det tidligere punkt behandlede vedrørende Grønland.
Jeg har stor respekt for hjemmestyret og de aftaler, vi indgår, og lovforslaget her er altså i overensstemmelse med den aftale, der er indgået.
Det synes jeg er vigtigt at understrege, specielt når hr. Høgni Hoydal siger, at det ikke har været underkastet en demokratisk proces.
Jeg skal ikke blande mig i, hvorledes sagerne behandles på Færøerne, men jeg vil bare understrege, at alle regler i relation til den danske regering og det danske Folketing er fulgt.
Vi har fået et ja, og så fremsætter vi selvfølgelig lovforslaget.
Hvorledes det så er blevet behandlet på Færøerne, er et færøsk anliggende og en færøsk diskussion.
Det, jeg konstaterer, er altså, at det er et flertal i det færøske Lagting, som har tilsluttet sig selve lovteksten.
Jeg må så sige, når jeg hører hr. Høgni Hoydal, at det jo er altid interessant at høre hr. Høgni Hoydal.
Det er klare synspunkter, men de dækker altså ikke et flertal på Færøerne.
Vores position er meget klar.
Regeringens position er, at kommer der et ønske fra færøsk side om færøsk selvstændighed, får Færøerne selvstændighed, og jeg har set, at det er blevet bakket op af et meget bredt flertal her i Folketinget.
Så enkelt er det.
Det er det færøske folk selv, der beslutter sin egen skæbne og fremtid, og derfor er sagen sådan set meget enkel.
Hr. Høgni Hoydal kan bare søge tilslutning til sit synspunkt på Færøerne, og den dag hr. Høgni Hoydal har et flertal for sit synspunkt på Færøerne, kan hr. Høgni Hoydal få det, som han vil have det.
Men så længe hr. Høgni Hoydal ikke har det, opererer vi altså inden for rammerne af et rigsfællesskab.
Inden for den ramme prøver vi så at udvikle og modernisere rigsfællesskabet i retning af stadig mere færøsk og i øvrigt også grønlandsk indflydelse på egne anliggender.
Det er sådan set den enkle kendsgerning i det her.
Når vi ser på selve lovforslagets indhold, ser vi, at det i al sin enkelthed går ud på, at Færøernes landsstyre får fuldmagt til på rigets vegne at forhandle og indgå folkeretlige aftaler inden for områder, som er overtaget af de færøske myndigheder.
Til hele diskussionen af, hvad der så er af nyt i det osv., kan jeg egentlig bedst henvise til bemærkningerne til § 1 i lovforslaget.
Jeg tillader mig at citere fra bemærkningerne til § 1, fordi jeg synes, det her fremgår så klart og tydeligt: »Bestemmelserne i § 1, stk. 1 og 2, 2. pkt.,
etablerer en generel ordning, der gælder for alle folkeretlige aftaler, der opfylder lovens betingelser.
Den indebærer en bemyndigelse for Færøernes landsstyre som sådant til at forhandle og indgå visse folkeretlige aftaler på rigets vegne.
Det tilkommer således i de konkrete situationer det færøske landsstyre selv at udpege den eller de personer, som kan handle i medfør af § 1.
På disse to punkter indebærer ordningen en ændring i forhold til den gældende praksis, hvor udenrigsministeren i overensstemmelse med grundlovens § 19 i konkrete sager giver fuldmagt til navngivne ressortministre, embedsmænd og andre – herunder efter omstændighederne medlemmer af Færøernes landsstyre og dets embedsmænd – til at optræde på rigets vegne i forbindelse med forhandling og indgåelse af konkrete folkeretlige aftaler.
« Det fremgår meget tydeligt, hvad det er, der ligger i det, og jeg må sige, at det er en gåde for mig, at nogen overhovedet kan få sig selv til at fremstille det, som om der skulle ligge begrænsninger i det eller ligge et tilbageskridt i det.
Der er tale om et fremskridt i henseende til, at Færøerne her får en udvidet kompetence på det udenrigspolitiske område i sager eller på områder, som man fuldt ud har overtaget.
Jeg er glad for, at et flertal har givet tilslutning til forslaget, og jeg betragter også dette forslag som et led i den fortsatte udvikling og modernisering af rigsfællesskabet.