runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-01-10:
Jamen så vil jeg da ganske hurtigt rode mig ud af den sag igen og prøve at vende tilbage til ytringsfriheden, som jeg indledte med at kommentere lidt.
Dansk Folkeparti har jo her i salen fremsat flere forslag, bl.a. om afskaffelse af straffelovens § 266 b, populært kaldet racismeparagraffen, som beskytter forskellige mindretal.
Er hr. Kim Christiansen ikke enig med mig i, at ytringsfrihed er utrolig vigtig i et demokratisk samfund, og at det må være sådan, at hvis vi endelig skal lave nogen som helst form for begrænsninger, må der være nogle meget særlige hensyn, der taler for det, bl.a. beskyttelse af nogle mindretal, så de ikke bliver lagt for had eller lignende?
Men i denne sag handler det jo ikke om mindretal, så hvad er det, der gør, at Dansk Folkeparti ikke kan tåle den ytringsfrihed, der er tale om her?
Kim Christiansen (DF), 2006-01-10:
Heldigvis er det jo endnu ikke et mindretal, man generer ved at brænde Dannebrog af.
Jeg er ked af, at hr. Simon Emil Ammitzbøll åbenbart fuldstændig har misforstået begrebet ytringsfrihed, for sådan må jeg opfatte det, når man kan udtale sig på den måde, som hr. Simon Emil Ammitzbøll gør.
Det har intet som helst med ytringsfrihed at gøre at brænde et lands flag af, og det står der jo også i straffelovens § 110 e.
Det eneste flag, der er undtaget, er det danske.
Jeg skal da beklage, hvis jeg har stødt hr. Holger K. Nielsen lidt på manchetterne.
Men det er i hvert fald min egen tilkendegivelse og også min opfattelse, at flertallet af danskerne føler en stor stolthed i forbindelse med deres nationalflag, og at hr. Holger K. Nielsen så er af en anden opfattelse, må jo stå for hans egen regning.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-01-10:
Jeg spurgte: Hvor ved hr. Kim Christiansen det fra?
Det er jo noget føleri.
Hvad ved han om flertallet af danskernes følelser, når Dannebrog går til tops?
Hvad er det for et useriøst argument at føre frem i en politisk diskussion?
Kim Christiansen (DF), 2006-01-10:
Nu har jeg jo også læst reglerne for debat i Folketinget, og jeg er ikke nogen steder stødt på, at man ikke må drage følelser ind i debatten.
Det mener jeg da også SF af og til gør.
Jeg tror, at en stor del af danskerne føler stolthed, når de ser Dannebrog gå til tops.
At det ikke gælder for hr. Holger K. Nielsen, er da beklageligt, men jeg er ret overbevist om, at det gør det for størstedelen af Danmarks befolkning.
Søren Krarup (DF), 2006-01-10:
Jeg vil blot spørge hr. Kim Christiansen, om han ikke er enig med mig i, at når man taler om følelser, er der altid et udgangspunkt, nemlig en selv.
og at man derfor lige så godt kan sige »jeg« som »vi«.
Men man fristes jo sommetider til at sige »vi«.
Jeg kan huske noget, jeg har læst.
Da forfatteren var en lille dreng i Bramming, var han fan af EfB, Esbjerg forenede Boldklubber, og han fortalte, hvordan det fyldte hans sind med stolthed, da EfB i 1960’erne blev dansk mester.
Må det ikke betragtes som noget dybt, dybt betænkeligt, at hr. Holger K. Nielsen dengang skrev »vi« i stedet for «jeg«?
Giver hr. Kim Christiansen mig ikke ret i det?
Holger K. Nielsen (SF), 2006-01-10:
Det er i forbindelse med nogle betragtninger fra hr. Kim Christiansen, som meget poetisk fortalte, at et flertal af danskerne er stolte over deres flag og føler stolthed, når de ser Dannebrog gå til tops.
Hvor ved Dansk Folkeparti egentlig det fra?
Og hvad er det for en gang føleri at køre ind i en folketingsdebat?
Jeg vil anbefale, at hr. Kim Christiansen taler for sig selv og om sine egne følelser i stedet for at bruge alle danskeres følelser som et argument i den politiske diskussion.
Helge Adam Møller (KF), 2006-01-10:
Nu er jeg ikke jurist, men umiddelbart vil jeg sige: Nej, det er ikke en fremmed magt, det er en organisation af lande.
Kim Christiansen (DF), 2006-01-10:
Det kan jeg naturligvis kun være fuldstændig enig i.
Helge Adam Møller (KF), 2006-01-10:
Jeg tror, hr. Peter Skaarup har helt ret i, at et meget stort antal lande i denne verden har et forbud mod at afbrænde deres eget flag.
Det er typisk alle de lande, der stadig væk er diktaturer, og det er det store flertal.
Det er alle de lande, der ikke har ytringsfrihed, hvor det alene er magthaverne, der bestemmer, hvor det også er forbudt at kritisere regeringspartierne, og der er typisk kun ét.
Det er forbudt at kritisere præsidenten osv., og man bliver puttet i fængsel for det.
Vi er kommet længere, og derfor skrev vi allerede den 5. juni 1849 ytringsfriheden ind i den danske grundlov.
Hr. Peter Skaarup kan måske huske det, for han har selv skrevet under på grundloven, da han blev folketingsmedlem.
Det er altså et princip, der for mig og for Det Konservative Folkeparti er så stort, at det også står over der, hvor vi selv bliver generet.
Peter Skaarup (DF), 2006-01-10:
Jeg troede faktisk, vi var enige om, at er der noget, vi ikke vil have, er der noget, som vi ikke synes er rimeligt – noget, vi f.eks. synes er udansk, som jeg synes det er, når man afbrænder Dannebrog, så skal man da også signalere i lovgivningen, at det ikke skal være sådan, at man bare kan gøre det frit og lade det være en form for demonstration eller politisk ytring.
Jeg kan ikke se, at det er en politisk ytring at afbrænde Dannebrog.
Det er hærværk, det er vold mod vores flag, og der er ingen grund til, at vi skal acceptere det, når vi ikke accepterer, men har gjort det strafbart at afbrænde andre landes flag.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Helge Adam Møller: Er hr. Helge Adam Møller fuldstændig skråsikker på, at andre lande har det på samme måde, og at de lande, det handler om, synes det er i orden, at man afbrænder deres eget flag, og at det ikke er strafbart?
Hr. Helge Adam Møller brugte USA som eksempel.
Her har man haft diskussionen, og her har man valgt ikke at gøre det strafbart.
Men jeg kan sige til hr. Helge Adam Møller, at der er en række lande, der netop har det som en del af deres straffelovgivning, fordi de ikke synes, det er særlig fint og godt, at man afbrænder deres flag.
I forbindelse med udvalgsarbejdet kan vi selvfølgelig få fuldstændig klarhed over, hvor mange det drejer sig om, men jeg synes bare, hr. Helge Adam Møller glemmer, at det generelt set faktisk er en handling, som er strafbar i en række lande rundtomkring i verden.
Helge Adam Møller (KF), 2006-01-10:
Selv om man brænder Dannebrog af 217 gange eller 2.918 gange, vil jeg stadig ikke begrænse ytringsfriheden, men jeg vil lige så mange gange kæmpe imod dem, der gør det.
Men forslaget omfatter altså ikke kun afbrænding, og jeg synes, hr. Peter Skaarup skulle læse det forslag, han selv er medforslagsstiller på.
Der står også, at hvis man forhåner Danmark, dvs. taler nedsættende om Danmark, kan man også komme 2 år i fængsel, og er det ikke også en begrænsning af ytringsfriheden?
Det er altså min holdning.
Peter Skaarup (DF), 2006-01-10:
Jeg synes, at det ud fra hr. Helge Adam Møllers ordførertale virker, som om regeringspartierne har sat sig ned og fundet en eller anden melodi, som de hele tiden spiller.
Men jeg tror altså ikke, den bliver et hit, for det er fuldstændig uforståeligt og uforklarligt, at vi har den situation, at når andre landes flag afbrændes i Danmark, er det strafbart, men når det handler om Dannebrog, er det lige pludselig lovligt og i orden.
Det fungerer ikke, og det er ikke rimeligt.
Men hvis det ifølge straffeloven kan gøres uden konsekvenser, i modsætning til hvad tilfældet er, når der er tale om andre landes flag, virker det ulogisk, og hvis det sågar er sådan, at det også er strafbart at afbrænde EU-flaget, hvor er logikken så henne?
Mit spørgsmål til hr. Helge Adam Møller er: Hvor mange gange skal man afbrænde Dannebrog, for at det stadig skal være lovligt at gøre det?
Skal det være 10 eller 20 eller 100 gange, før De Konservative mander sig op og siger, at det skal være strafbart?
Søren Espersen (DF), 2006-01-10:
Jeg vil lige korrigere det sidste: Irland er mig bekendt ikke noget særlig stalinistisk diktatur, og det har den lov; Hongkong er et andet eksempel, jeg lige kan komme på.
Det, jeg vil spørge om, er det med fremmede magter.
Kan man ikke bare få et ja eller nej til det?
Det må jo være konsekvensen af at have EU stående i § 110, at EU er en fremmed magt.
Jesper Langballe (DF), 2006-01-10:
Hvornår er det ironisk, spørger hr. Helge Adam Møller og fortsætter: Så skal man til at fortolke det.
Jamen der er jo slet ikke nogen tvivl.
Når nogle på offentlige steder brænder et flag af, er det overhovedet ikke ironi.
Det er at skænde et symbol, som vi er fælles om, for selv om det ikke er noget, man ved i hr. Holger K. Nielsens kredse, er det selvfølgelig noget, alle danske er fælles om.
Så vil man opdage, at Dannebrog vejrer overalt, så de venstrefløjsfornemmelser kan vi helt glemme.
Jeg vil også gøre opmærksom på, at det at brænde et flag af ikke er et synspunkt; det er en handling.
Der ligger overhovedet ikke noget artikuleret synspunkt i at brænde et flag af, det er en skændig handling, og derfor vil vi ikke genere andre nationer ved at gøre det.
Men hvorfor skal vi dog genere vores egen nation, hvorfor skal vi diskriminere Dannebrog i forhold til andre flag?
Helge Adam Møller (KF), 2006-01-10:
Jo, jeg kender godt ironi, og jeg indrømmer blankt, at jeg også er overbevist om – eller rettere: Det ved jeg, som vi jo alle gør – at det var det, Buster Larsen udtrykte i sin monolog om dette land med dette frygtelige udtryk.
Men så kommer problemerne jo.
Hvornår er det en ironisk generen af Danmark, som man altså ikke må?
Hvornår er det kunstnerisk ment?
Og hvornår er det en happening?
Lad mig minde om, at nogle af de lande, der omgiver os, har forbud mod nazistiske symboler, f.eks. Sverige og Tyskland.
Vi har det ikke i Danmark, og hvad har vi?
60 små, forhutlede, halvfede og tykvommede personer, som støtter Jonni Hansen i Greve og hans nazister, mens resten af os tager afstand.
De har ti gange så mange i Sverige og Tyskland, hvor de har forbud, men man bekæmper ikke alt med forbud.
Tit bekæmper man bedst med ord og argumenter, og det er netop kernen i ytringsfriheden.
Jesper Langballe (DF), 2006-01-10:
Nu kan Buster Larsen jo ikke selv forsvare sig, så jeg vil tillade mig at gøre det på hans vegne.
Jeg ved ikke, om begrebet ironi indgår i det konservative vokabularium, men det mange gange gentagne udtryk lorteland – undskyld til formanden – var vistnok ment som en ironiseren over de professionelle kværulanter fra bl.a. venstrefløjen, som fra tid til anden dukkede op i debatten.
Så vil jeg sige, at jeg synes, ytringsfriheden er en utrolig kunstig størrelse.
Når vi har den regel, at man ikke må brænde fremmede landes flag af respekt for fremmede landes symboler, giver det jo ikke nogen mening at sige, at man i ytringsfrihedens navn gerne må brænde Dannebrog af.
Det er for det første ulogisk, og for det andet vil jeg minde hr. Helge Adam Møller om, at det kun er den, der har respekt for sin egen nation, der kan vise respekt for andre nationer.
Det er jo faktisk fra sin egen nation, man ved, hvad en nation er.
Lise von Seelen (S), 2006-01-11:
Hvad skal formålet så være med at gøre det?
Pia Kristensen (DF), 2006-01-11:
Nej, det tror jeg altså ikke, for alle de initiativer, som er beskrevet her på første side af forslaget – der er så mange af dem – skal jo netop medvirke til, at børnene får en ordentlig løbebane allerede som børn og som unge.
Det er klart, at man skal have fat i forældrene, for det er dem, der er børnene nærmest, og det er dem, der skal sørge for, at de ikke render rundt på gaderne og begår kriminalitet, at de passer deres skole, at de får noget ordentligt at spise derhjemme.
Thomas Krog (SF), 2006-01-11:
Jeg hører Dansk Folkepartis ordfører sige, at det faktisk godt kan være, at det her rammer nogle, at når vi tager penge fra dem, bliver nogle af de her udsatte familier endnu mere udsatte, og dermed får de her børn endnu sværere ved at blive integreret.
Men det er jo også sådan med de her børn og unge, det her handler om, at de sammenligner sig med tilsvarende børn og unge, og der handler det netop både om at få råd til nogle fritidsaktiviteter og se rimelig ordentlig ud i tøjet og nogle af de andre ting, som i øvrigt er nævnt heri.
Hører jeg ikke ordføreren sige, at der faktisk er en risiko for, at det her bliver værre, men at det må vi så se på om et år?
Pia Kristensen (DF), 2006-01-11:
Man kan jo ikke spå om fremtiden, og nu er det sådan, at forslaget her skal evalueres, når det har virket 1 år.
Det fremgår jo også af lovforslagets tekst, at man også skal se på, hvor mange der er blevet trukket i børnefamilieydelsen, og hvordan det går med de forældrepålæg.
Jeg synes ærlig talt, at det er et godt forslag, for man går jo ikke ind og siger til forældrene: Nu trækker vi i børnefamilieydelsen.
Der bliver sat et kæmpe apparat i gang med en masse tiltag forud for, at man går ind og laver den sanktion.
Jeg synes faktisk, at det er rimeligt, man gør det på den måde.
Det er i hvert fald noget, vi kan støtte i vores parti.
Thomas Krog (SF), 2006-01-11:
Dansk Folkepartis ordfører konstaterede ganske klart, at det ikke vil gavne nogen af de her familier, at man tager penge fra dem.
Spørgsmålet er jo så, at hvis profetierne om, at det ikke kommer til at berøre nogen, i virkeligheden slår fejl, og man rent faktisk kommer til at bruge den sanktion, der hedder, at man tager penge fra familierne, så omvendt kan komme til at skade dem.
Kan man faktisk gøre situationen endnu værre for de her familier og sige, at når krybben er tom, bides hestene – vi hører om straf?
Er det ikke en mulighed, som Dansk Folkepartis ordfører ser med det her lovforslag?
Pia Kristensen (DF), 2006-01-11:
Det vil aldrig gavne nogen, at man tager penge fra dem, uanset om det er børn eller voksne.
Men jeg må sige, at forældrene altså har et ansvar i den her sag.
De får pålæg om, at de aktivt skal handle over for deres børn.
Forældrene ved, at hvis de ikke indfrier de løfter, der er i den aftale, de har lavet med en kommunalbestyrelse, så kan de blive trukket i pengene.
Og der synes jeg faktisk, at forældrene må mande sig op og sige til sig selv: Vi vil selvfølgelig ikke miste penge, for så kan det komme til at gå ud over vores barn, så kan vores datter eller søn ikke få et par sko.
Det må være forældrenes ansvar at sige, at vi skal have gennemført denne her opgave, det skal vi klare, så bliver de ikke trukket i børnefamilieydelsen.
Lene Hansen (S), 2006-01-11:
Jeg vil gerne henlede ordførerens opmærksomhed på det høringssvar, som Foreningen af Socialchefer er kommet med, og vil høre, om ordføreren synes, at de ser helt forkert på problemet, når de udtaler: Der synes at være en risiko for, at forældre i irritation over pålægget og af frygt for at miste børnechecken vil straffe deres børn, hvis de f.eks. pjækker eller på anden måde ikke passer deres skole.
Er man så ikke med dette lovforslag med til at skubbe familierne ud i flere vanskeligheder frem for at hjælpe dem?
Pia Kristensen (DF), 2006-01-11:
Som jeg sagde til hr. Martin Lidegaard
, mener vi i vores parti, Dansk Folkeparti, at der skal være nogle sanktionsmuligheder, og vi mener faktisk, at det er rimeligt at gå ind og trække i børnefamilieydelsen.
Jeg vil godt læse op af lovforslaget, for det er faktisk den holdning, vi har.
Der står: Da børnefamilieydelsen er en generel økonomisk ydelse, som knytter sig til det at have børn, er det naturligt at inddrage den i overvejelser om at motivere forældremyndighedsindehavere til at løfte deres forældreansvar.
Som jeg også sagde til De Radikales ordfører, håber og tror jeg ikke, at det vil nå så vidt, for der bliver sat så meget i gang omkring familien, at den nødig skulle komme i den situation, hvor der bliver trukket i børnefamilieydelsen.
Lene Hansen (S), 2006-01-11:
Vi har jo hidtil haft det sådan i Danmark, at sociale velfærdsydelser i særlig grad har sikret de socialt og økonomisk trængte i samfundet.
Ved det forslag, der nu er fremsat om at fjerne børnechecken fra socialt udsatte familier, rammer man jo en i forvejen økonomisk dårligt stillet gruppe.
Pia Kristensen (DF), 2006-01-11:
Det skal netop være en sanktionsmulighed over for forældrene, hvis de ikke kan løse de opgaver, de bliver pålagt.
Nej, det mener jeg bestemt ikke.
Det er jo egentlig også det, der er meningen med det her forslag, at forældrene netop skal være meget mere opmærksomme på, hvad deres børn går og laver, at de passer deres skolegang, at de ikke render rundt på gader og stræder og begår kriminalitet.
Så vil jeg sige med hensyn til høringssvaret, at man nok skal tage det lidt med et gran salt.
Man kan jo ikke få høringssvar, der passer hundrede procent til et lovforslag, der vil selvfølgelig også være kritik.
Men nej, jeg tror ikke på det, som ordføreren sagde.
Lise von Seelen (S), 2006-01-11:
Jamen det er da i modstrid med udsagnet om, at det aldrig gavner nogen.
Hvis det ikke gavner nogen, så vil man jo ikke opnå det, man gerne vil, netop at de her forældre skal påtage sig en større forældreopgave.
Jeg kan ikke finde ud af logikken i udsagnet.
Jeg vil så udvidende spørge: Gør det indtryk på fru Pia Kristensen, at den konsekvens, som fagfolkene anbefaler, er uden denne her sanktion, som fru Pia Kristensen anbefaler?
Fru Pia Kristensen siger ganske rigtigt, at det aldrig hjælper nogen at tage pengene fra dem.
Det er også det, fagfolkene siger.
Den konservative ordfører siger, at man gerne vil lytte til fagfolkene, men at man må træffe nogle politiske beslutninger, og at man ikke ryster på hånden over at træffe den her beslutning.
Når nu fagfolkene samstemmende anbefaler nogle andre strategier for at opnå det, som jeg kan høre, at alle i salen indtil videre har været enige om, at vi gerne vil opnå, nemlig at folk tager et større ansvar på sig i de tilfælde, hvor de kan, hvordan kan det så være, at Det Konservative Folkeparti blot vil lytte til fagfolkene i stedet for også at tage til efterretning, hvad det er, de siger, og følge deres anbefalinger?
Thomas Krog (SF), 2006-01-11:
Styrkelse af forældreansvaret mener SF er både godt og positivt.
Men trods overskriften er indholdet her jo desværre et helt andet.
Udgangspunktet for det her lovforslag er, at nogle forældre bevidst vælger at være dårlige forældre, at nogle forældre med fuldt overlæg og i bedste Kaj Holger-stil ønsker at ødelægge deres børns muligheder.
Det er altså begrundelsen for lovforslaget Men i SF’s øjne er Kaj Holger syg, eller også findes han bare ikke i virkeligheden.
Vi tror på, at alle forældre et eller andet sted ønsker at være gode forældre.
Giver vi de voksne muligheden for et velfungerende liv, så følger børnene efter.
Familierne med problemer skal hjælpes og ikke straffes.
Lovforslaget kommer med nogle fornuftige ord om forældreprogrammer og andet i den retning, men de tomme ord bliver jo desværre uden et eneste konkret løsningsforslag.
I stedet kommer man med det her simple, men jo desværre også ødelæggende svar: straf.
Hovedparten af de familier, vi her sikkert snakker om, har økonomiske problemer nok i forvejen, og hvis en økonomisk straf var gavnlig, så ville mange af familierne sikkert være ret langt fremme allerede.
De har prøvet det på andre områder.
Men omvendt vil jeg sige, at det jo langtfra er noget nyt forslag.
Diogenes var en græsk filosof, der levede 400 år før Kristus, og han var fortaler for kynismen – ja, det var kynismen.
Så har vi måske lidt fået sat det rigtige ord på det her forslag.
I stedet for at straffe og være kyniske over for familier med alvorlige problemer, skal vi hjælpe.
Vi skal hjælpe dem til at være forældre, vi skal hjælpe dem ved i langt højere grad at give nogle tilbud.
Det kunne eksempelvis være ophold på familieinstitutioner, hvor forældrene sammen med børnene kan lære at drage omsorg for dem.
Nordjyllands Amt drev indtil for nylig to særdeles velfungerende institutioner til netop det formål.
Vi var i Nordjylland nødt til at lukke den ene, simpelt hen fordi der ikke kom henvendelser nok, kommunerne visiterede ikke til den.
Det er jo, som det ganske rigtigt er sagt herfra, ikke fordi familierne ikke fandtes, men simpelt hen fordi der åbenbart var en så kortsigtet økonomisk tankegang, at man ikke ville ofre det, der skulle til umiddelbart.
Forældre skal lære at drage omsorg.
De skal hjælpes til at få overskud til at give børnene mere kærlighed.
Børn behøver kærlighed, og de behøver faktisk især kærlighed, når de ikke fortjener det.
Derfor kan SF ikke umiddelbart tilslutte sig forslaget.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-01-11:
Kynisme og Kaj Holger
, jeg vil godt høre SF’s ordfører, om det ikke er kynisme og Kaj Holger, hvis man skønner, at forældrene kan hjælpe deres børn, at man kan lave en aftale, og de så svigter deres børn, f.eks. ved ikke at overholde en aftale om, at børnene skal følges i skole.
Skal det ikke have nogen konsekvenser, hvis forældre, som kan magte opgaven, ikke lever op til deres forældreansvar på trods af en aftale?
Thomas Krog (SF), 2006-01-11:
Jeg prøvede at gøre det, jeg sagde, klart.
Vi tror faktisk ikke på det udgangspunkt, der er for det her lovforslag.
Vi tror ikke på, at der findes de her forældre, som bevidst a la Kaj Holger ønsker at ødelægge deres børn.
Derfor er vi simpelt hen uenige i hele udgangspunktet for det her spørgsmål.
De forældre, som ikke er ordentlige over for deres børn, skal have hjælp.
Tit ser vi jo også de her ting gå i arv fra generation til generation, og det er, fordi nogle forældre ikke har fået et ordentligt udgangspunkt, ikke er blevet klædt ordentligt på, da de selv var børn, til efterfølgende at blive forældre.
Vi skal hjælpe dem, vi skal bryde den sociale arv.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-01-11:
Jeg er helt enig i, at vi skal hjælpe dem, og det er sådan set også det, lovforslaget handler om, nemlig at man skaber nogle programmer, hvor man netop også kan hjælpe forældrene.
Når vi taler om de her forældrepålæg, er der, som der står i lovforslaget, tale om, at et forældrepålæg angiver en eller flere konkrete handlingspligter for forældremyndighedsindehaverne, som skal være egnede til at bidrage til en løsning af barnets eller den unges problemer.
De findes jo derude i samfundet, det ser vi.
Og det kan vel ikke være godt for barnet, at det får lov til at pjække, uden at det har nogen som helst konsekvenser, uden at man kan sætte ind, så man kan ændre den adfærd til gavn for barnet.
Thomas Krog (SF), 2006-01-11:
Jeg synes, det er bemærkelsesværdigt at sige, at det her lovforslag handler om de forældreprogrammer, men det er rigtigt, at de er omtalt; det er rigtigt, at de er en del af processen.
I SF’s øjne handler det her om at skulle straffe nogle familier.
Hvis det er sådan, at man siger, at det handler om forældreprogrammer, så synes jeg, det er vigtigt, at det er det, man gør noget ud af at beskrive indholdet af, og ikke mindst, at man lader nogle kroner og øre følge med, altså sige: Det er faktisk her, vi skal satse.
Det vil SF langt hellere være med til.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-01-11:
Jeg skal forsøge at holde tiden.
Forældreansvaret er måske det vigtigste og mest forpligtende ansvar, vi får her i livet, et ansvar, der indebærer, at vores børn får de bedst mulige perspektiver på og muligheder for fremtiden.
Det er desværre ikke alle, der lever op til deres ansvar som forældre.
Nogle kan ikke af forskellige årsager, andre kan, men gør det ikke, hvilket der ligeledes kan være forskellige årsager til.
Hos nogle er det viljen, der mangler, hos andre er det værktøjerne.
Dette lovforslag har til formål at styrke forældreansvaret ved konstruktivt at tilbyde forældrene hjælp til selvhjælp.
Det kan være programmer om, hvad forældremyndigheden indebærer, det kan være aftaler om, at forældre skal følge deres børn i skole, hvis det konstateres, at der er for meget fravær, eller det kan være hjælp til, at børn får afbrudt en kriminel løbebane.
Udgangspunktet for disse forældreprogrammer er at gøre forældrene en tjeneste, så de ikke gør deres børn en bjørnetjeneste.
Hvor forældrene ikke ønsker at samarbejde, kan det i yderste konsekvens komme på tale, at den manglende samarbejdsvilje får den konsekvens, at der trækkes i børnechecken.
Med dette lovforslag sikres kommunerne et redskab, der kan være med til at bryde den negative sociale arv, og på den baggrund støtter Det Konservative Folkeparti lovforslaget.