runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2001-04-19:
Ja, jeg skal prøve at udtrykke mig på en måde, så jeg ikke fremkalder flere korte bemærkninger.
Jeg vil først sige til hr. Ole Sohn, som spørger
retorisk, hvorfor vi stemmer imod konkrete forslag i Folketingssalen: Det gør vi jo i de tilfælde, hvor vi ikke er enige i dem.
Vi var også inde på det før frokostpausen.
Så er man jo sådan set sikker på at vinde, og det er jo sådan, retorikken er her: Man har stillet en række i nogle tilfælde meget bureaukratiske forslag på arbejdsmiljøområdet, og så hævder man, at medmindre andre lige præcis køber dem, er de pr. definition imod godt arbejdsmiljø.
Men sådan hænger verden jo ikke sammen.
Så er jeg ked af, at hr. Ole Sohn refererede til forslaget om udfordringsret.
Det er i hvert fald ikke det, jeg selv har refereret til gennem hele debatten her i dag, det har derimod været B 107 om indførelse af kommunal udbudspligt.
Det får mig også til at sige til hr. Frank Aaen her til sidst, at det er jo sådan set det, der skal til.
Vi kan jo ikke sidde her i Folketinget og beslutte, om den ene eller den anden kvadratmeternorm er acceptabel eller ej.
Jeg har i hvert fald ikke personlig den faglige indsigt til det.
Det er jo i sidste ende et resultat af mange forskellige ting: arbejdsprocesser, teknologi, uddannelsesniveau, gulvbelægning, og hvad ved jeg, jeg skal ikke gøre mig meget klog på det.
Jeg tror bare, det er en forkert vej, hvis vi her i Folketinget siger, at lige præcis dér går grænsen. Det, vi derimod skal, og det er det, vi har foreslået, og det er det, den samlede danske venstrefløj og regeringen går imod, er at forpligte de kommuner og de amter, der lægger opgaver ud, til forinden at have gennemtænkt, hvordan man skal veje kvalitet ind, hvordan man skal veje sociale klausuler ind, og hvordan skal man veje medarbejderinddragelse ind.
Men man vil ikke gå ind i den debat, fordi man hellere vil lade være med at løse problemerne, så man kan reservere hele den debat til en folketingsvalgkamp ud fra den fejlagtige opfattelse, statsministeren gav udtryk for i sin nytårstale, nemlig at udbud pr. definition er lig med dårligt arbejdsmiljø.
Her troede jeg, vi var helt på linje med regeringen.
Det er også derfor, jeg egentlig ikke forstår, at Socialdemokratiet nu går med i noget, som af fru Jette Gottlieb udråbes til at være en kamp mod udbrud, en kamp mod den bestillermodellen, som finansministeren fæster så meget lid til.
Stem dog i stedet for vores forslag til vedtagelse, som fastholder det brede perspektiv, som på det operationelle plan er identisk med det, regeringen har fremlagt, men som ikke lægger gift for den bestillermodel, som landets finansminister har gjort så meget for at fremme anvendelsen af.
Frank Aaen (EL), 2001-04-19:
Vi kunne altså ikke få et klart svar på, om Venstre synes, at 326 m2 i timen hele dagen lang er passende eller vildt for meget.
Men den manglende lyst til at svare på det spørgsmål kunne måske skyldes, at det firma, der har ansvaret for det arbejdstempo, er ISS, og i bestyrelsen for ISS finder man en fremtrædende Venstrepolitiker, hr. Thor Pedersen, som er finansordfører for Venstre.
Jeg har også spurgt hr. Thor
Pedersen om hans mening på ISS's generalforsamling og kunne heller ikke der få noget svar.
Vi kan altså konstatere i dag, at herinde, hvor vi lovgiver, der siger man, at man vil noget, men stemmer konsekvent imod, og ude i det private erhvervsliv har en fremtrædende Venstrepolitiker ansvaret for, hvordan virksomheden ledes, hvordan arbejdstempoet er, hvordan personalet behandles, og for, at det nedslides.
Men vi kan ikke få nogen klar melding om, at man går ind for et arbejdsmiljø, der er til at leve med, og derfor må vi sige: Venstres snak er varm luft og ikke noget som helst andet.
Carsten Hansen (S), 2001-04-19:
Hr. Lars Løkke Rasmussen vil udelukkende debattere overordnet: Hvad er det for en debat, vi forholder os til.
Ja, vi forholder os til det principielle. Vi mener, det er ganske principielt, hvad Venstre har fremsat forslag om her i salen, og derfor er det med til at synliggøre, hvad Venstre vil, når det nu stiller uforpligtende, overordnede beslutningsforslag, men ikke vil stemme for nogen af de fremsatte lovforslag, der forbedrer arbejdsmiljøet.
Men kan jeg få hr. Lars Løkke Rasmussen til at bekræfte, at det er Venstres politik at ophæve de obligatoriske arbejdspladsvurderinger, det er Venstres politik at afskaffe Bedriftssundhedstjenesten, det er Venstres politik at hæve grænsen for, hvornår virksomheden skal have sikkerhedsorganisationer, til 10 personer, osv.?
Det er alt sammen forringelser.
Samtlige lønmodtagerorganisationer har sagt, at det er konkrete forringelser, Venstre har fremsat forslag om her i salen.
Men det kan altså ikke nytte noget, at man kun vil forholde sig til det overordnede.
Det er altså gennem handlinger, man viser, hvad man vil, og ikke gennem en rund, uforpligtende, overordnet debat, hvor man ikke går ind i substansen.
I politik handler det også om at ville og ikke kun om at komme med uforpligtende meldinger.
Henrik Sass Larsen (S), 2001-04-19:
Frokostpausen har været meget god til flere ting, for jeg kan forstå, at vi nu har fået den helt officielle, dugfriske tolkning af, hvad Venstre egentlig mener, når de siger, de ikke vil fyre offentligt ansatte.
Den politiske ordfører forholder sig bredt til fænomenet, men nu forstår jeg, at det kun gælder i forbindelse med Venstres skattestop.
Det gælder ikke generelt, hvis jeg forstod hr. Lars Løkke Rasmussen rigtigt.
Så refererede hr. Lars Løkke Rasmussen også til rapporten fra de rådgivende sociologer og nævnte en eller anden glorværdig statistik.
Når man får nogle tal, der siger, at af de folk, som er blevet udliciteret, svarer 40 pct., at kvaliteten af deres arbejde er blevet dårligere, omkring 23 pct. siger, at effektiviteten i arbejdet er blevet dårligere, og hvis man ser på stressbelastningen, svarer 52 pct., at den rent faktisk er blevet højere som følge af, at der er sket
Ole Sohn (SF), 2001-04-19:
Jeg forstår godt, at Venstres ordfører bliver en smule indigneret over, at vi bliver ved at bore i Venstres politik, men det er jo, fordi der er en afgrund til forskel mellem de uforpligtende ord og så det, der sker, når Venstre trykker på knappen.
Hver gang Venstre trykker på knappen, når det gælder arbejdsmiljø, er det altid imod forbedringer.
Det har jo også noget at gøre med arbejdsmiljøforhold i forbindelse med udlicitering.
Det kan hr. Lars Løkke Rasmussen da ikke imødegå, og det er derfor, det er utrolig vigtigt for os at få nogle klare svar: Hvorfor stemmer man imod, når der er konkrete lovforslag til behandling i salen?
Hvorfor vil man kun være med til at lave miljø, når det er uforpligtende beslutningsforslag eller vedtagelser?
Det er et meget centralt punkt.
Så beklager jeg, at jeg kom til at citere forkert fra forslaget.
For mig at se betyder det, at hvis en Venstrekommune beslutter sig for ikke at ville udlicitere eller en borgerligt ledet regering ikke vil udlicitere noget på statsområdet, fordi man ikke finder det forsvarligt at gøre det, skal man tvinges til.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2001-04-19:
Må jeg starte med at sige til hr. Anders Samuelsen, at det, der er blevet sagt, og det, der er Venstres politik, er, at Venstres skattestop ikke nødvendiggør massefyringer i den offentlige sektor.
Det er i øvrigt ikke noget, vi selv har fundet på, for det kan man jo også finde belæg for i regeringens egne fremskrivninger af dansk økonomi, hvor man kan se, at der er et økonomisk råderum til Venstres skattestop.
Det er sådan set, hvad der har været sagt i den sag.
Det er jo helt oplagt, at ligesom vi gør det ude i amterne og kommunerne, vil Venstre, hvis vi bliver betroet regeringsmagten efter næste valg, selvfølgelig vedvarende se på, hvordan man kan effektivisere den offentlige sektor, og hvad det afstedkommer af overgangsordninger angående lønmodtageres retsstilling ved virksomhedsoverdragelse og den almindelige fluktuation på det offentlige arbejdsmarked m.v.
Det var vi inde på før frokostpausen.
Må jeg så sige til hr. Carsten Hansen, at det, vi gør her i dag, er, at vi sådan set forholder os til den debat, forespørgerne har rejst, og til de fremsatte forslag til vedtagelse.
Det er det, vi diskuterer.
Det springende punkt er med hensyn til de initiativer, vi er så enige om: Skal de målrettes mod det, der er udliciteret, eller er det en god idé, at de initiativer tages mere bredt?
Vi synes det sidste, men fru Jette Gottlieb synes, man skal føre kamp mod udbud.
Det falder regeringen på halen for, og derfor vil man kun det første.
Men det står jo i skærende kontrast til det, der efterspørges.
Jeg kan nævne, at Lillian Knudsen, formanden for KAD, den 7. september 1998 sagde til Information: »Udlicitering kan være med til at forbedre arbejdsvilkårene og mindske menneskelig nedslidning for de grupper af ansatte, der typisk får det mest belastede arbejde som hjemmehjælpere og rengøringsassistenter.
Rengøringsfolk i offentlig regi er ofte bundet af hierarkiet uden den store ledelsesmæssige opmærksomhed, men når man er ansat i et privat rengøringsfirma, er man frontmedarbejder, der løbende bliver videreuddannet, og virksomheden vil ofte have bedre arbejdsredskaber, fordi den ikke laver andet end rengøring.«
Derfor skal vi have flyttet denne debat væk
fra at være en debat om for eller imod udbud, men en debat om, hvordan vi generelt udvikler nogle arbejdspladser, hvad enten det nu er på det private eller offentlige arbejdsmarked, som har et jobindhold, der forhindrer nedslidning.
Må jeg så sige til hr. Frank Aaen, at det, der er Venstres politik, er at forpligte landets kommuner og amter, herunder altså også Københavns Amt, til, at man, inden man udbyder f.eks. rengøringsopgaven på Hvidovre Hospital, har gjort sig nogle kvalificerede tanker om, hvordan man sikrer kvalitet og socialt ansvar.
Men det vil hr. Frank Aaens eget parti ikke engang stemme for, og så er det jo noget underligt noget at komme løbende her bagefter og gøre os ansvarlige for den politik, der føres i Københavns Amt
under socialdemokratisk ledelse i et godt partnerskab med Dansk Folkeparti
Frank Aaen (EL), 2001-04-19:
Det er nu gentagne gange blevet sagt heroppefra, at Venstre går ind for et bedre arbejdsmiljø og ikke mener, man skal arbejde hårdere efter udlicitering.
Nu er hr. Lars Løkke Rasmussen jo selv en erfaren kommunalpolitiker, som i mange år har arbejdet med udlicitering, som ved, hvad området drejer sig om, og jo ikke er nogen uvidende person på området, så skulle man ikke kunne få et svar på et direkte spørgsmål: Er det Venstres politik, eller er det over grænsen for, hvad Venstre mener er klogt, når de ansatte på Hvidovre Hospital har en rengøringsopgave på Hvidovre, hvor de skal gøre 21 parcelhuse rene om dagen i et arbejdstempo, der siger: Du skal gøre 326 m2 rene hver time, du er på arbejde - 326 m2!
Mener Venstre, at det er for meget? Kan vi ikke få et klart svar fra Venstre, eller skal vi også her konstatere, at det hele det er varm luft?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-04-19:
Jeg kan igen med bedrøvelse konstatere, at fru Jette Gottlieb går op i det med arbejdsmiljøet, men alligevel ikke så meget.
Så stiller fru Jette Gottlieb sammen med en række andre spørgsmålet: Hvordan vil vi konkret leve op til de enkelte punkter i den vedtagelse, der ligger?
Det spørgsmål stilles, uden at regeringen på noget tidspunkt har oplyst om, hvordan man fra den side konkret vil leve op til det parallelle vedtagelsesforslag fra regeringens side. Jeg vil foreslå, at vi sammen tager den debat i en forhandlingsrunde, og så går vi gennem punkt for punkt, hvordan vi kommer videre.
Det er jeg overbevist om er den rigtige parlamentariske facon at komme videre på i den sag.
I hvert fald er det ikke særlig frugtbart inden for en taletid på 1 minut at skulle gennemgå samtlige disse punkter.
Det er simpelt hen fysisk umuligt. Hr. Bjarne Laustsen gav en fuldstændig misvisende gennemgang af det forslag om distancearbejde, som vi har fremsat.
Der er ikke tale om, at AT ikke får adgang til private hjem.
Der er tale om, at der skal vises særlige hensyn, når AT skal på besøg i private hjem, og det synes vi da er en klog politik fra Arbejdstilsynets side, og det skulle hr. Bjarne Laustsen tage at støtte.
Til hr. Ole Sohn: Jamen jeg synes, at vi i fællesskab f.eks. i Arbejdsmarkedsudvalget skal tage en drøftelse af, hvordan vi kommer videre med de konkrete punkter.
Carsten Hansen (S), 2001-04-19:
Jeg ved ikke, om mine pædagogiske evner rækker til at forklare ordføreren for Det Konservative Folkeparti det her, men ethvert barn, tror jeg, og ethvert menneske på arbejdsmarkedet kan forstå, at hvis man skal have et særlig godt arbejdsmiljø, forudsætter det samarbejde.
Der ligger i lovgivningen ingen vetoret til medarbejderne, men det forudsætter selvfølgelig for at få et miljøcertifikat, at man har et godt samarbejde, og der er en række forhold, der skal være i orden, der forudsætter et samarbejde.
Det kan enhver da forstå, at når en arbejdspladsvurdering skal være i orden, skal medarbejderne inddrages, sikkerhedsorganisationen skal være hørt osv.
Det forudsætter, at medarbejderne er inddraget, men der er ingen formel vetoret i lovforslaget.
Jeg ved ikke, om mine pædagogiske evner rakte, men i hvert fald har jeg forsøgt efter bedste evne at forklare det.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2001-04-19:
Nu er det jo sådan, at lønstatistikker kan bruges til utrolig mange forskellige formål, men intentionerne og hensigten med dem i det her lovforslag handler alene om at sikre, at det er gennemskueligt, at der er tale om reel ligeløn mellem mænd og kvinder.
Og så synes jeg, fru Eva Kjer Hansen bliver ved med at køre rundt i, hvem der kan give oplysninger, og hvem der kan bruge dem, osv. osv.
Det står klart og tydeligt i lovforslaget her, at man har ret til at oplyse enhver om sine egne lønninger.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2001-04-19:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge fru Eva Kjer Hansen, hvad det er, der er så problematisk ved, at andre skulle få kendskab til den enkeltes løn, hvis man selv har lyst til at fortælle, hvad man får i løn.
Så vil jeg også godt spørge, om fru Eva Kjer Hansen ikke er bekymret over, hvis der ligger en større lukkethed og måske en afgrænsning af, hvem der kan udleveres oplysninger til, hvor stor betydning den her lov så ville få, for vi vil faktisk gerne have, at den skal komme til at hjælpe netop til at skabe ligeløn på arbejdsmarkedet.
Pia Christmas-Møller (KF), 2001-04-19:
Jeg kommer i dyb tvivl om, hvorvidt fru Anne-Marie Meldgaard overhovedet er klar over, hvad det er for et lovforslag, hun står her på talerstolen og anbefaler.
De svar, vi får, er jo simpelt hen ikkesvar, og de afslører oven i købet en komplet uvidenhed om det forslag, der ligger på bordet, og en komplet uvidenhed om det flagskib, som regeringen har brystet sig så voldsomt af, nemlig LetLøn.
Man må dog forvente, når man kræver et flertal for et initiativ, at man ved, hvad det er, initiativet går ud på.
Initiativet her går ud på, at der skal være åbenhed om lønforholdene på virksomhederne.
I § 2 i forslaget lægges der op til, at den enkelte medarbejder skal have ret til at videregive lønoplysninger til enhver.
Dette begreb »enhver« er et ikkejuridisk begreb.
Man har det ikke andre steder i lovgivningen.
Her siger man, at det skal gælde for virksomheder med mere end 10 ansatte, og den mindste gruppe, man kan pille ud, er i størrelsesordenen 5 personer med samme arbejdsfunktioner.
Fru Anne-Marie Meldgaard beklagede sig over, at man havde lagt denne begrænsning ind.
Hun ville i virkeligheden gerne have, at der ikke var nogen som helst begrænsninger.
Alle virksomheder, også med enkeltmedarbejdere i enkeltfunktioner, skulle afgive oplysninger.
Hvordan hænger det sammen med kravet om anonymitet?
Det er jo præcis det, som fru Eva Kjer Hansen var inde på for et øjeblik siden.
Herefter bliver det ikke den enkelte medarbejder selv, som er enerådende over, hvor oplysningerne går hen.
De kan også ende med at blive meget illoyale i forhold til virksomhederne.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2001-04-19:
Nu er det jo ikke op til mig at udstede garantier, hverken på regeringens eller Socialdemokratiets vegne, og det har jeg
såmænd heller ikke lyst til.
Jeg synes, man skal se på sagen, som den virkelig hænger sammen.
Fru Eva Kjer Hansen bliver i sine spørgsmål ved med at modsige sig selv, synes jeg.
I første omgang var det et spørgsmål om, at den enkelte ikke havde lyst til at få sin løn oplyst andre steder, og nu er det så et spørgsmål om det modsatte.
Det er jo sådan i den her lov, at det er oplysning
Med hensyn til hvornår loven træder i kraft, så er det jo netop af hensyn til LetLønsordningen, at det er koblet sammen her, så der er mulighed for, at man kan bruge LetLøn til indrapporteringer i forhold til løndannelserne, men det er jo ikke alene LetLøn.
Der vil jo være masser af tilfælde, hvor LetLøn ikke bliver brugt, og hvor det vil blive indhentet på anden vis.
Fru Pia Christmas-Møller spurgte, om jeg ville garantere, om LetLøn kommer til at fungere eller ej, og om loven her kobles på det eller kobles fra det eller sådan noget.
Det kan jeg af gode grunde ikke svare på, og det vil jeg heller ikke.
Pia Christmas-Møller (KF), 2001-04-19:
Det sidste spørgsmål, fru Eva Kjer Hansen stillede, er jeg også utrolig interesseret i at få svar på.
Det er jo helt afgørende, at man ser LetLønsystemet i sammenhæng med det her forslag. Jeg vil godt have svar på andre spørgsmål i den forbindelse.
Jeg vil gerne vide: Vil Socialdemokratiet garantere, at de krav til statistik, der nu lægges op til i det lovforslag, vi behandler i dag, først og fremmest skal honoreres af LetLønsystemet?
Kan LetLønsystemet ikke honorere de krav, regeringen har lagt an til her i dag, så kan man ikke herefter forpligte virksomhederne, hvad enten de er med i LetLønsystemet eller ej, til at skulle honorere kravene?
Regeringen lægger altså op til, at LetLønsystemet skal levere det statistiske materiale, og bureaukratiet bliver ikke pålagt virksomhederne hverken nu eller senere?
Det vil jeg gerne have et helt klart svar på, og jeg foretrækker et ja.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2001-04-19:
Jeg bliver nødt til at spørge fru Eva Kjer Hansen, om hun ikke er enig i, at et af midlerne til netop at belyse, om der er tale om reel ligeløn mellem mænd og kvinder på arbejdsmarkedet, er, at man har mulighed for at oplyse, hvad man får i løn.
Eva Kjer Hansen (V), 2001-04-19:
Jeg vil gerne spørge fru Anne-Marie Meldgaard: Hvad er det
for nogle begrænsninger, der bliver talt om?
Der står i lovforslagets § 2, at lønmodtageren har ret til at videregive sine lønoplysninger til enhver - punktum, uden begrænsninger.
Så hvis kollegerne vælger at videregive de der oplysninger, bliver de vel også kendt, og hvis statistikken for virksomheden går på meget små enheder, så er det vel ikke så vanskeligt at regne sig frem til, hvad de øvrige kolleger får i løn.
Det vil jeg gerne have en nærmere forklaring på.
Men jeg vil gerne spørge fru Anne-Marie Meldgaard
vedrørende LetLøn
: Er der en garanti fra Socialdemokratiets side gående på, at det her lovforslag ikke træder i kraft, før LetLøn fungerer?
Og betyder det så også, at hvis LetLønprojektet bliver forsinket, så bliver iværksættelsen af det her lovforslag også forsinket?
Ligger der også deri, at man accepterer, at hvis man skal bruge statistikken til noget, så skal man have den 1 år bagud, sådan så det her reelt bliver oplysninger, man kan give 1 år efter, at LetLøn er startet?
Det vil jeg gerne have et klart svar på fra Socialdemokratiets side.
For hvad vil konsekvensen være, hvis vi går ned i mindre enheder?
Er det fuldstændig ligegyldigt med de lønmodtagere, som er sårbare på arbejdsmarkedet?
De er f.eks. ansat under nogle specielle sociale vilkår, som de nødig vil have ud til offentligheden, fordi hele ideen var, at de skulle være ansat under samme forhold som alle de andre i den lille virksomhed.
Det vil jeg meget gerne have svar på fra fru Anne-Marie Meldgaards side.
Pia Christmas-Møller (KF), 2001-04-19:
Når man har hørt fru Anne-Marie Meldgaards indlæg her fra talerstolen, får man det indtryk, at hendes ben er solidt plantet i den blå luft, ganske enkelt.
Jeg vil godt spørge fru Anne-Marie Meldgaard, om Socialdemokratiet nu frakender sig ethvert ansvar for regeringens erhvervsredegørelse? Om Socialdemokratiet løber med stormskridt fra alle tanker om afbureaukratisering for de små virksomheder?
Om Socialdemokratiet faktisk har fortrudt det store flagskib, som vi blev præsenteret for for nogen tid siden omkring LetLøn?
Er det dét, der ligger bag de ord, vi fik fra Socialdemokratiet for et øjeblik siden?
For det er jo konsekvensen af de meldinger, vi lige har fået fra Socialdemokratiet, at man ikke på nogen måde ønsker eller kunne drømme om at lette vilkårene og slet ikke for de små virksomheder.
Jeg er rystet over Socialdemokratiets indlæg for et øjeblik siden.
Jeg venter spændt på svar.
Eva Kjer Hansen (V), 2001-04-19:
Jeg vil allerførst kvittere for tilsagnet om at få en redegørelse for, hvad der er blevet sagt til hvem.
Så kan vi måske få afklaret nogle ting og også komme nærmere sagens kerne i diskussionen.
Jeg sagde allerede i min ordførertale, at jeg synes, at begrundelsen for at sænke timetallet, sådan som den er formuleret i bemærkningerne til lovforslaget, forekommer mig
lidt søgt, og jeg må sige, at jeg ikke er nået til en nærmere forståelse af begrundelsen efter den forklaring, ministeren fremkom med her.
Jeg vil gerne have at vide, hvad det er, der er sket, siden man nu pludselig i ministeriet ikke mener, man kan præstere en objektiv begrundelse for de 15 timer.
Lad mig bare citere kort fra det faktuelle notat, som vi fik i forbindelse med behandlingen af direktivet i Folketingets Europaudvalg.
Der står bl.a.: »Det er fastslået, at man godt må gøre forskel på fuldtids- og deltidsansatte, selv om det ene køn er overrepræsenteret blandt deltidsansatte, hvis forskelsbehandlingen forfølger et objektivt formål, der ikke har noget med køn at gøre.
Det er samtidig fastslået, at det er en national praksis, der afgør, om der foreligger objektive grunde«.
Sådan var vurderingen i 1997, men nu forsøger ministeren at inddrage et helt andet direktiv, nemlig direktivet om ansættelsesbeviser, som stammer tilbage fra 1991, og hvor man kan finde noget om de 8 timer.
Jeg kan ikke se, hvordan ministeren kan få nogen som helst sammenhæng mellem det direktiv og det lovforslag, der ligger på bordet i dag.
Direktivet om ansættelsesbeviser er fra 1991, men deltidsdirektivet er fra 1997.
Hvis deltidsdirektivet skulle have nogen betydning, ville man naturligvis have indskrevet et timetal i det, men det gør man netop ikke.
Man henviser til, at hvis der er en objektiv begrundelse, og hvis der er en national praksis, er det den, som skal respekteres og følges, og derfor duer den henvisning overhovedet ikke.
Så var bestemmelserne selvfølgelig blevet medtaget i det nye direktiv.
Hvis ikke vi kan komme det nærmere i dag, må vi jo vende tilbage til det under udvalgsbehandlingen.
Men jeg vil godt sige, at jeg synes, det er under alt kritik.
Jeg synes, det virker, som om forslaget er blevet sjusket lidt hurtigt igennem, og at man ikke har prøvet at finde ud af, hvorfor denne 8-timers-grænse overhovedet er blevet foreslået.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-04-19:
Hr. Ole M. Nielsen omtalte nogle udsagn fra partierne om ønske om at fremme muligheden for deltidsarbejde.
Det sagde jeg ikke noget om i min ordførertale, men jeg vil da gerne over for hr. Ole M. Nielsen bekræfte, at det synes vi også i Det Konservative Folkeparti at vi skal arbejde med. Efterhånden som man jo ikke tager det særlig højtideligt med lovindgreb på overenskomstområdet, kunne jeg godt forestille mig, at man lavede en bestemmelse, der gav medarbejdere og arbejdsgivere ret til at aftale deltid, uanset hvad der i øvrigt måtte stå i den pågældende overenskomst.