runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2006-01-11:
Jeg vil gerne sige, at uanset hvor mange folk der er i Nordjylland, så er jeg sikker på, at skulle der blive behov for det, så ville man også fra Nordjylland, hvor det meste af forsvaret er, det er korrekt, også forsvare resten af Danmark, ingen tvivl om det.
Det skal forsvarsministeren ikke være i tvivl om.
Hvis man har de bedste folk i Nordjylland til at løse de bedste opgaver, og man kan få den bedste økonomi og løse opgaverne bedst ved at samle nogle enheder, så har forsvarsministeren min fulde opbakning til det også.
Derfor har jeg jo spurgt i det her spørgsmål, S 245, om, hvilke saglige og faglige begrundelser der var for at lægge de her enheder sammen.
Det har jeg jo ikke fået svar på.
Det eneste svar er, at det ikke kan være i den eksisterende bygning på flådestationen, men det er jo ikke et svar på, hvilke faglige begrundelser der er for det.
Det er heller ikke et spørgsmål om økonomi.
Det har jeg end ikke hørt.
Det her spørgsmål har end ikke været drøftet i forligskredsen i forbindelse med det store forlig om at lægge materieltjenesterne sammen, det ved forsvarsministeren jo også godt.
Det er et underspørgsmål, som er kommet op efterfølgende, og derfor er det relevant, at vi beskæftiger os med det her, synes jeg.
Søren Gade (V), 2006-01-11:
I forbindelse med flytningen til Korsør er der tale om en hel række funktioner, som bliver samlet inden for kort og publikationer for hele forsvaret.
Funktionerne for kortdepotet i Frederikshavn er bare en lille del af en samlet opgavemængde.
Ved en samling af forsvarets kort og publikationer i Korsør vil forsvaret samtidig indføre nye procedurer og arbejdsrutiner, som i videst muligt omfang udnytter de teknologiske hjælpemidler, der er til rådighed.
Det betyder f.eks., at det inden for søkortsområdet vil medføre, at de ugentlige søkortsrettelser, der modtages fra Kort- og Matrikelstyrelsen, vil blive udsendt digitalt, hvor det er muligt, og det vil altså ske i langt større udstrækning, end tilfældet er i dag.
Så vil jeg gerne slutte af med at sige, at det er rigtigt, som hr. Bjarne Laustsen siger, at det ikke skyldes utilfredshed med medarbejderne i Frederikshavn, det er vigtigt at sige, og derfor bliver der også arbejdet på at finde nogle løsninger.
Jeg ved, at to har søgt om at gå på pension, og der er fundet andre job til to af de syv medarbejdere, der er berørt af den pågældende udflytning fra Frederikshavn til Korsør.
Bjarne Laustsen (S), 2006-01-11:
Jeg håber inderligt, at forsvarsministeren tænker over det gode forslag om at genoverveje beslutningen.
Det håber jeg at ministeren vil.
Men noget andet er: Hvordan vil man løse den akutte situation, man er kommet i, hvor personellet er opsagt, og man ikke har den nye afdeling etableret?
Hvordan har man tænkt sig at komme ud af det?
Hvordan ligger det med kompensation for den her situation?
Det er en helt urimelig behandling, man har givet nogle medarbejdere, som man i øvrigt påstår, man er tilfreds med.
Men håndteringen af det, der er sket, er ikke god, og jeg synes heller ikke, at beslutningen er ordentlig.
Derfor synes jeg, at man nu skal tænke sig om en ekstra gang og undgå flere fejl.
Søren Gade (V), 2006-01-11:
Jeg skal medgive hr. Bjarne Laustsen, at håndteringen af sagen ikke har været heldig, men beslutningen vil blive gennemført.
Det, der er sket, er, at overførslen af personellet til forsvarets materieltjeneste i Korsør rent faktisk først er planlagt til den 1. januar 2007.
Det betyder helt konkret, at de medarbejdere, som var opsagt ½ år før, såfremt de måtte ønske det, stadig væk – velvidende at de skal flytte til Korsør, hvis de ønsker at fastholde jobbet – kan blive i deres jobfunktion i yderligere 6 måneder.
Men det ændrer jo ikke ved det forhold, at det ender i Korsør.
Der vil stadig væk blive set på løsninger for de pågældende medarbejdere.
Som jeg før har sagt både her i Folketingssalen og til personelorganisationerne, skal man jo i videst muligt omfang sørge for at udnytte de kompetencer, som bliver til rådighed i forbindelse med alle de her flytninger, der bliver foretaget i forsvaret, og tage hensyn til forsvarets personel.
Det vil der også blive gjort her, men beslutningen om at flytte til Korsør står fast.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pia Gjellerup (S), 2006-01-11:
Der er givet en skriftlig begrundelse for et spørgsmål, som i al sin enkelhed handler om, at det har været ganske umuligt at få tjenlige svar fra finansministeren angående den meget omfattende bemyndigelse, finansministeren har bedt om for i fællesskab med indenrigsministeren at kunne inddrage større beløb fra kommunerne og amterne.
Vi har spurgt i så vel Finansudvalget som Kommunaludvalget, og vi har stillet skriftlige § 20-spørgsmål til finansministeren, men det har nu i over en måned ikke været muligt at få en beskrivelse af, hvordan de to hovedmodeller, der er præsenteret i det, Folketinget på regeringens opfordring har besluttet, vil virke.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-01-11:
Jeg har funderet meget over, hvad baggrunden for det spørgsmål, som fru Pia Gjellerup har stillet, egentlig er, for det, jeg kan konstatere, er i hvert fald, at samtlige de spørgsmål, som fru Pia Gjellerup omtaler i sit spørgsmål, er blevet besvaret.
Nej, men det er jo heller ikke det, der er blevet svaret.
Det kan være, fru Pia Gjellerup ikke er tilfreds med og ikke er enig i svaret, og det kan være, fru Pia Gjellerup synes, det tog for lang tid at svare på spørgsmålene.
Men der er svaret, og der er ikke svaret sådan, som fru Pia Gjellerup nu prøver at fremstille det.
Der er svaret på substansen i spørgsmålene.
Pia Gjellerup (S), 2006-01-11:
Efter mere end en måned og fire spørgsmål er det ganske rigtigt lykkedes finansministeren at komme med en halv besvarelse, men det svar, jeg refererede til, var det første svar, vi fik, og det mener jeg simpelt hen er ultimativt uforskammet.
Vi spurgte dernæst forud for et samråd i Kommunaludvalget, om finansministeren ville besvare det på det tidspunkt.
Det svar, der kom før jul, var, at man syntes, det var et så kompliceret spørgsmål, at man ikke kunne svare på det, hvilket i øvrigt er fuldstændig urimeligt.
Det er nemlig et meget enkelt spørgsmål, og man må da have gjort sig sine tanker, før man beder Folketinget om en bemyndigelse, og man måtte da kunne svare umiddelbart.
Det er rigtigt, at i går kom der en halv besvarelse, hvor det i øvrigt blev sagt, at den halvdel, man ikke svarede på, ikke skulle forstås sådan – punktum!
Men synes statsministeren ikke, det for det første havde været rimeligt at svare allerede første gang, og at man for det andet, når man endelig fik krabbet sig sammen til at svare, skulle have rettet de mulige misforståelser, der måtte være i fortolkningen af de regler, regeringen havde fået vedtaget i Folketinget?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-01-11:
Jeg svarer selvfølgelig på de spørgsmål, der bliver stillet, men jeg synes slet ikke, der er nogen sag – rent ud sagt: Jeg kan slet ikke se, at der er nogen sag.
Det er selvfølgelig klart, at fru Pia Gjellerup er uenig med regeringen i denne sag, og fru Pia Gjellerup er måske meget utilfreds med de svar, hun har modtaget.
Men der er kommet svar, og jeg har ikke grundlag for at antage andet, end at Finansministeriet har bestræbt sig på at besvare de stillede spørgsmål inden for en rimelig tid henset til kompleksiteten i spørgsmålene og i det hele taget svare efter bedste evne.
Ole Stavad (S), 2006-01-11:
Det, der er mest tankevækkende, er måske, at statsministeren egentlig ikke synes, at der er nogen årsag til, at han skal involveres i en sag af denne karakter, fordi han mener, der er svaret.
Må jeg forstå det sådan, at statsministeren mener, at et svar, som er uden indhold, efter statsministerens opfattelse er en tilfredsstillende måde at betjene Folketinget på?
Og hvis det er sådan, at statsministeren mener, det er urimeligt, at fru Pia Gjellerup inddrager statsministeren efter det forløb, vi har set, hvor mener statsministeren så, fru Pia Gjellerup skulle have henvendt sig for at få lagt op til en procedure, hvor regeringen rent faktisk gør sig bare en lillebitte smule umage for at svare på saglige spørgsmål om de forslag, som regeringen allerede har fået vedtaget her i Folketinget, og som i øvrigt har en vidtgående betydning for borgerne?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-01-11:
Lad mig først og fremmest slå fast: Jeg møder altid og oven i købet med stor glæde op i Folketingets spørgetid for at svare på et hvilket som helst spørgsmål.
Sådan er det jo, sådan er reglerne, og sådan skal det også være.
Jeg siger bare, at jeg altså ikke kan se, at der er meget, jeg kan gøre i en sådan sag, for jeg kan jo ikke ændre ved, at der er en politisk diskussion og en politisk uenighed.
Vi har haft debatten her i Folketinget, og fru Pia Gjellerup er ikke tilfreds med det, hun hører, det, hun ser, og det, hun læser, men det kan jeg faktisk ikke gøre meget ved, og det er bare det, jeg siger.
Jeg vil godt understrege, at jeg ikke har til hensigt at gå ind i substansen i besvarelserne.
Jeg kan ikke stå her og svare på en række tekniske kommunaløkonomiske spørgsmål, det må man klare i Kommunaludvalget og Finansudvalget og på anden vis.
Det, jeg svarer på, er, om forløbet ser ud til at have været rimeligt, altså om der er svaret på spørgsmålene.
Jeg har ikke grundlag for at antage andet, end at man har søgt at svare inden for en rimelig frist, og at man har svaret på substansen efter bedste evne, og jeg vil gerne gentage her, at det er sådan, jeg ser det.
Ole Stavad (S), 2006-01-11:
Med hensyn til det sidste, statsministeren siger, må jeg sige, at så er statsministerens vurdering af evnerne væsentlig lavere end min vurdering af evnerne
, både når vi taler om Finansministeriet og Indenrigsministeriet.
Jeg er helt enig med statsministeren i, at man – og det bør man også forvente, når der er politisk uenighed – kan få svar, som man ikke er enige i, og hvis det kun var det, det handlede om, ville jeg stå last og brast med statsministeren i denne sag.
Men det, der er problemet, er jo, at her er der ikke politisk uenighed om nogen former for substans.
Som jeg hører statsministeren, er der politisk uenighed om, hvorvidt Folketinget har ret til at få stillet den ekspertise, som findes i ministerierne, til rådighed for at få afklarende besvarelser, så vi kan få den politiske debat på et afklaret grundlag.
Det, fru Pia Gjellerup har spurgt til, er jo, hvordan de regler, som regeringen nu har fået vedtaget med et snævert flertal her i Folketinget, vil komme til at virke, når de kommer i anvendelse.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-01-11:
Uden at tage stilling til selve substansen må jeg igen sige – rent principielt og også baseret på egne erfaringer – at der nogle gange kan spørges om mere, end man er i stand til at svare på.
Jeg synes sådan set ud fra en overordnet betragtning, at situationen er, at der er stillet en række spørgsmål, og at der er kommet svar på dem alle.
Jeg kan jo ikke ændre noget ved, at der er politisk uenighed og diskussion, men jeg er nødt til at sige – hvis jeg skal sætte det meget på spidsen – at Folketinget jo altid har et redskab til at sige til en minister, at der er noget, man vil have gjort anderledes.
Så siger et flertal til ministeren, at det skal gøres sådan og sådan, det er jo parlamentarisme.
Men sådan ser tingene altså ikke ud til at ligge i denne sag.
Det er jo en ærlig sag, at en opposition kan være utilfreds med de svar, den modtager, men jeg er bare nødt til at gentage, at det kan jeg jo ikke gøre så forfærdelig meget ved.
Pia Gjellerup (S), 2006-01-11:
Jeg vil bare sige til de mennesker, som skulle overvære denne debat, at hvis de tror, det er et substansspørgsmål, vi er uenige om, er det også tilfældet.
Men det er slet ikke det, vi diskuterer, og det ved statsministeren også godt.
Statsministeren prøver at bilde alle, der følger debatten, ind, at der er tale om en kompliceret substans.
Nej, det er der ikke.
Svaret er, at man blot kan henvise til det første svar, som altså var, at man ikke ville svare.
Det næste er, at man så siger: Nej, det er meget svært at svare.
Det må man egentlig ikke håbe det er.
Når man har bedt Folketinget om at vedtage nogle modeller, må vi da gå ud fra, at man har overvejet meget nøje, hvad det er for nogle modeller, man har bedt Folketinget om at forholde sig til.
Når der så kommer noget, der minder om et svar på vores spørgsmål om, hvorvidt man skal forstå modellen sådan, siger man: Ja, for den enes vedkommende er det rigtigt, men for den andens vedkommende skal den ikke forstås sådan.
Så kunne man jo forestille sig, at der på næste side stod, at det derimod skulle forstås sådan og sådan.
Nej, det står der heller ikke.
Så jeg kan konstatere, at statsministeren mener, at det er en saglig, redelig, ordentlig og indsigtsfuld måde at svare på.
Det synes jeg er helt utilstedeligt, det er ikke engang bekymrende, det er helt utilstedeligt.
Det tror jeg i øvrigt også at statsministeren mener, men det er bare lidt pinligt at sige, for så skal han sætte en minister på plads, og det er han jo ikke vant til at skulle.
Her får ministeren lov til alting.
Bertel Haarder (V), 2006-01-11:
Jeg bliver nødt til at bakke SUstyrelsen op, for SUstyrelsen har reageret på de oplysninger, som jeg også er i besiddelse af, og som viser, at i 2003 var kun 3 ud af 32 dimittender i beskæftigelse inden for brancher, der var knyttet til faget.
Hvis ikke SUstyrelsen lægger vægt på beskæftigelsesgraden blandt dimittender fra private udbydere af uddannelse, så risikerer vi, at der ikke bliver ende på, hvad der udbydes af uddannelser, som der ikke er brug for.
Man kan så sige, at beskæftigelsesgraden i den parallelle offentlige skrædderuddannelse heller ikke er tilfredsstillende, men den er dog langt, langt bedre – hvor den på Alexandra-Skolen er på 9 pct. af dimittenderne, er den trods alt over 30 pct. i den offentlige uddannelse.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-01-11:
Alle fru Pia Gjellerups konklusioner og ræsonnementer må stå fuldstændig for fru Pia Gjellerups egen regning.
Det, jeg bare kan konstatere, er jo, at der i hvert fald er et flertal i Folketinget, som har været ganske tryg ved at vedtage ordningen.
Og så er det jo velkendt, at så er oppositionen ikke tilfreds, hvis den har stemt imod.
Den vil måske oven i købet sige, at den er meget utryg.
Men sådan er det jo altså, og der er altså et flertal i Folketinget, som har vedtaget en ordning, som fru Pia Gjellerup er imod.
Men jeg synes ikke, at jeg som statsminister er i stand til at bringe fru Pia Gjellerup i bedre humør; jeg ville selvfølgelig meget gerne gøre det, hvis jeg kunne, og bringe fru Pia Gjellerup i en situation, hvor hun var mindre utryg og mere tilfreds med ministrene og deres besvarelser osv., men jeg er bange for, at vi har nået en grænse, hvor det overstiger min kapacitet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bjarne Laustsen (S), 2006-01-11:
»Vil ministeren stoppe farcen med at udflytte Søværnets kortarkiv fra Flådestation Frederikshavn, som er meget ulogisk, meget lidt gennemtænkt og til stor gene for medarbejderne samt medfører et meget stort kompetencetab for forsvaret?«
Hans Christian Schmidt (V), 2006-01-11:
Det fremgår tydeligt af redegørelsen, hvornår alt det arbejde blev sat i gang, nemlig helt tilbage i november 2003.
Men jeg vil godt sige til hr. Jens Peter Vernersen, at der ingen tvivl er om, og det har jeg jo sagt hele tiden, at det selvfølgelig er mit ansvar.
Det, jeg bare siger, er, at når jeg ikke har fået forelagt de papirer og så ej heller har været med i den beslutning, så er det klart, at jeg indskærper, at jeg ikke vil have, at det sker i fremtiden, og jeg sikrer, at man indfører en procedure, så det ikke sker i fremtiden.
Ansvaret, når noget sker, er altid ministerens, ligegyldigt hvad, uanset om så ministeren selv som i det her tilfælde sådan set ikke har fået forelagt de papirer, eller om sagen startede, før man blev minister.
Sådan er det.
Jeg synes, vi nu sammen – for det tror jeg faktisk, hvis jeg kender hr. Jens Peter Vernersen rigtigt, og det gør jeg, at hr. Jens Peter Vernersen også vil – skal glæde os over, at der jo kommer noget godt ud af det her: Der kommer nogle aktiviteter ud til børn og unge i landdistrikterne.
Det er der kommet før under socialdemokratiske ministre, det gør der nu under borgerlige ministre.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pia Gjellerup (S), 2006-01-11:
Det er så den femte ikkebesvarelse, vi har fået i denne sag.
Situationen er den, at regeringen har fået en bemyndigelse til efter to mulige modeller at hente op til 3 mia. kr. af kommunernes og amternes penge, og så spørger vi – ja, det sidste spørgsmål har jeg selv stillet, men ellers er det udvalgene, som spørger, om der kan gives en beskrivelse af, hvordan de to modeller virker.
Svaret har været: Vi tror slet ikke, vi skal bruge dem, og altså rager det ikke Folketinget, hvordan de virker.
Det sidste er en lidt folkelig oversættelse af svaret, men sådan opleves det.
Der står bare, at regeringen har fuld tillid til, at den slet ikke skal bruge de modeller, så derfor er der ikke grund til yderligere besvarelse – punktum!
Men mener statsministeren virkelig, at det er en besvarelse af et spørgsmål?
Hans Christian Schmidt (V), 2006-01-11:
Jeg tror sådan set, at hr. Torben Hansen kunne have fået meget ud af at læse redegørelsen, og det vil jeg opfordre meget til.
Så vil hr. Torben Hansen også vide, at de spørgsmål, han stiller nu, intet har med den sag, der ligger her, at gøre.
Bertel Haarder (V), 2006-01-11:
Det kan ikke nytte noget at vurdere uddannelserne på, om deres dimittender finder job efter uddannelsen.
Vi er nødt til at vurdere, om de finder den type job, som de har uddannet sig til, for ellers kan alt jo lade sig gøre, så kan vi lige så godt lukke alle kasser op.
Det er i forvejen utrolig liberalt.
Vi har verdens højeste SU, og vi giver den til alle, som studerer i det offentlige system.
Derudover tillader vi minsandten også private udbydere, hvis uddannelsen vel at mærke giver job inden for det, de unge er uddannet til, at være SU-berettiget.
Det er meget liberalt.
Bjarne Laustsen (S), 2006-01-11:
Jeg synes, det er paradoksalt, at en liberal borgerlig regering lukker et privat initiativ.
Altså, vi oplever jo gang på gang, at regeringsmagten vil lukke ting, man har i Frederikshavn og nærmeste omegn, og her er endnu et eksempel på det.
Der er ingen klager over skolen, alle får nogle gode kompetencer.
Men det er ikke en færdig uddannelse, og derfor skal de videre med en uddannelse.
Det er ministeren ikke tilfreds med.
Jeg synes bare, det er et urimeligt krav at stille.
Hvis det var, at de kom fra skolen med et svendebrev og kunne gå ud og søge alle stillinger i det private erhvervsliv, eller hvor det måtte være henne, så kunne det være rimeligt at diskutere det.
Men det er jo ikke en færdig uddannelse, og det tror jeg ministeren må gøre sig klart.
Derfor synes jeg ikke, at det er tilfredsstillende.
Jeg ville meget hellere have, at ministeren sagde, at han gerne ville indlede en dialog med skolen om dokumentation for, hvor de elever er henne i systemet.
Jeg tror ikke, de er på bistand; så ringe er det trods alt ikke.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-01-11:
Men konklusionen må jo være, og det må jeg også tro at ministeren er enig i, at ministeren overtager ansvaret for kontoret den 2. august.
Den ny fødevareminister giver besked om, at den ordning, som var sat i gang af den tidligere fødevareminister, ønsker ministeren skal fortsætte.
Konsekvensen af det ønske fra ministeren er selvfølgelig, at loyale og tro embedsmænd gør det, ministeren ønsker, og dermed er det selvfølgelig ministeren, der har ansvaret for, at man kommer ud i den her fadæse.
Selvfølgelig laver man en bekendtgørelse ovre i direktoratet, som har ansvaret for området – en bekendtgørelse, der skal sikre, at disse 5 mio. kr. kan udmøntes.
Men starten på det, må ministeren erkende, er jo ministerens ønske om, at ordningen fortsætter.
Det må i hvert fald være den konklusion, jeg kan drage af det her.
Bertel Haarder (V), 2006-01-11:
Da der ikke var noget spørgsmål i hr. Bjarne Laustsens indlæg, kunne jeg have lyst til at svare med et modspørgsmål, nemlig: Kan jeg være sikker på, at en kommende socialdemokratisk regering vil se væk fra beskæftigelsen, når man godkender, hvilke private uddannelser der kan få SU?
Kan jeg være helt sikker på det?
Kunne hr. Bjarne Laustsen ikke i næste omgang svare ja eller nej til det?
Så vil jeg gøre opmærksom på, at vi lukker ingenting.
Det her handler kun om, hvem der kan SU-godkendes, og dialog kan jeg forsikre der er.
I øvrigt har dialogen ikke været helt tilfredsstillende set fra ministeriets vinkel, for de anmodninger om dokumentation, som ministeriet har bedt om, har det knebet med at få, og det er jo nok, fordi der ikke er bedre dokumentation end den, vi har.
Bjarne Laustsen (S), 2006-01-11:
Jeg skal ikke svare på ministerens spørgsmål, det er jo altså omvendt.
Jeg synes, at jeg stillede et meget klart spørgsmål, og derfor havde det selvfølgelig været bedre, om ministeren havde hørt efter det spørgsmål, jeg stillede om, hvorvidt det var rimeligt at stille det krav om beskæftigelse, da det ikke er en færdig uddannelse, men én, hvor de skal videreuddanne sig.
Men det er altså ikke godt nok for ministeren.
Så er det igen et spørgsmål om, hvor meget man kan dokumentere.
Det er jo elever, der er rejst fra skolen, og som er i gang med en uddannelse eller har en beskæftigelse, måske i udlandet.
Det er jo meget, meget svært at få lønsedler tilbage fra de arbejdsgivere, hvor de er nu.
Det er de ting, jeg gerne ville have at ministeriet gik i dialog med skolen om for at redde skolen, for jeg synes, der er et godt grundlag, og eleverne er meget tilfredse.
Og så er det da rigtigt, at regeringen ikke lukker skolen.
Nej, men man fjerner grundlaget, og det er det samme, vil jeg sige til ministeren.
Det ender sådan, hvis ikke man finder på en anden måde at gøre tingene op på.
Det beder jeg ministeren om at tage fat i sammen med skolen, så skolen og det initiativ, der ligger der, kan køre videre.
Bertel Haarder (V), 2006-01-11:
Jeg har kun ét ønske i disse sager, og det er, at de unge får en god uddannelse og kommer i gang med et job.
Men det kan ikke nytte noget, at man siger: Denne uddannelse giver ganske vist ikke relevant beskæftigelse, men den er jo også kun starten på noget, for folk kan jo bare fortsætte et andet sted i det offentlige system, så skal de nok få job bagefter.
Sådan kan vi jo ikke lege inden for den her sektor, for så har vi lukket alle sluser op.
Så vil jeg da ikke bestride, at hvis man tæller dem, der har beskæftigelse i udlandet, med, så kan det vise sig, at det måske er 13 pct., som har fået arbejde, i stedet for 9 pct., men det er jo heller ikke tilfredsstillende.
Jeg synes, man må bakke SUstyrelsen op i at være relativt kontant.
Skolens mulighed består jo i at forbedre statistikken.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-01-11:
Jeg spurgte med spørgsmålet S 1137 den 30. november, om der forelå et juridisk notat, hvori man kunne læse, at den bevilling, som ministeren havde givet LandboUngdom, var i strid med gældende retsregler.
Ministeren svarede, at det kunne man ikke sådan gætte på.
Nu stiller jeg så spørgsmålet, hvorfor ministeren ikke gav den oplysning, at der var fremlagt et notat, således at ministeren allerede på det tidspunkt havde kunnet afklare den mystik, der selvfølgelig rejser sig, når ministeren taler om gætterier.
Det er så baggrunden for, at jeg har stillet det her spørgsmål.
Jeg synes egentlig, at ministeren bevæger sig langt ud, når han sådan svarer, at det kan man ikke gætte på, når han helt præcis på det tidspunkt ved, at der ligger et juridisk notat.