runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Naser Khader (RV), 2004-04-30:
Det er korrekt, at evalueringerne af den tidligere ordning sagde, at det ikke var tilskudsstørrelsen, der var afgørende, men alligevel må jeg holde fast i, at kun vi gør det
, fordi det var succesfuldt, dengang ordningen kørte.
Det er de succesfulde erfaringer fra dengang, der gør, at vi fremsætter et forslag, der meget ligner den ordning, man havde dengang.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-04-30:
Ja, for det er lige præcis det, vi gør i dag.
Det er jo den måde, 700 akademikere er kommet i beskæftigelse på, de får den takst, som gælder inden for »Flere i arbejde«, og det er bare det, jeg efterlyser.
Der henvises til, at en ordning, vi havde for 10 år siden, var succesfuld, men der står jo i evalueringsrapporten fra dengang, at det ikke er tilskuddets størrelse, der er afgørende, og det vil altså sige, at selvfølgelig kan man få dem i beskæftigelse, ligesom de hidtidige erfaringer har vist, at man kan få akademikerne i beskæftigelse via et tilskud på lidt over 9.000 kr., som vi giver i dag.
Det er Venstres politik, så det er kun forskellen på beløbene plus det, at der skal bygges en ny ordning op, der skiller os.
Naser Khader (RV), 2004-04-30:
Jeg er meget enig med SF's ordfører: Det er, fordi det har virket før.
Det er det ene hovedargument.
Jeg kan ikke stille Venstres ordfører spørgsmål heroppefra, men jeg vil gøre det indirekte: Hvis vi nu laver forslaget om og giver akademikerne samme takst som alle andre, vil Venstre så støtte forslaget?
Flemming Oppfeldt (V), 2004-04-30:
Jeg prøvede at få et svar af SF's ordfører på, hvorfor man skal give større tilskud, fordi der er tale om akademikere.
Det svar fik jeg ikke, men SF's ordfører er jo heller ikke forslagsstiller.
Men nu har jeg forslagsstilleren foran mig, og så må jeg kunne få belyst spørgsmålet.
For alle ledige er den maksimale tilskudssats lidt over 9.000 kr., men her kommer man med et forslag, hvor den er
11.500 kr.
Jeg kunne spørge, hvorfor Det Radikale Venstre ikke foreslår, at vi giver 11.500 kr. til alle, men jeg vil egentlig bare gerne vide: Hvad er begrundelsen for forskellen?
Det er det eneste, vi har diskuteret her i dag.
Vi er jo for længst i gang med noget, der er meget mere effektivt end isbryderordningen, men hvorfor skal der være denne forskel?
Jeg kan ikke forstå det.
Ole Sohn (SF), 2004-04-30:
Argumentet er det enkle, at vi har en usædvanlig høj ledighed blandt akademikere.
Hver tredje akademiker, der kommer ud som dimittend,
går ud i ledighed.
Regeringen har taget nogle initiativer - jeg har i øvrigt ikke kritiseret de initiativer -
men de er langtfra tilstrækkelige, og derfor må man finde det, jeg tror man i politikersprog kalder en større vifte af initiativer fra værktøjskassen for at sikre, at vi får flere akademikere i gang, også fordi det genererer flere job til andre.
Derfor kan jeg ikke forstå, hvorfor der er modstand imod, at man gør en ekstraordinær indsats for at skabe arbejdspladser og nye job, specielt for de grupper, som har en ekstraordinær høj ledighed.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-04-30:
Regeringen har altså på et halvt år fået 700 ekstra akademikere i beskæftigelse via den ordning, vi henviser til, hvor der gives et tilskud på lidt over 9.000 kr.
SF støtter et forslag, som opererer med, at det første år skal 400 ekstra akademikere komme i beskæftigelse, og så burde man nok have lidt mere ydmyghed over for mit spørgsmål.
Jeg spørger efter begrundelsen, ikke efter sædvanen og ikke efter, at sådan var det for 10 år siden, som argumentet fra hr. Ole Sohns side var.
Hvad er begrundelsen for, at man vil give næsten 2.000 kr. ekstra?
Jeg kan oplyse hr. Ole Sohn om, at i 1995 sagde evaluator om den gamle isbryderordning, at det ikke var tilskuddets størrelse, der var afgørende for, at virksomhederne gjorde brug af den, så hvad er argumentet?
Ole Sohn (SF), 2004-04-30:
Jeg synes, det bedste argument for forslaget er, at det har fungeret tidligere.
Det har været i gang tidligere
, det er et prøvet system, og det prøvede system var en succes.
Jeg tror oven i købet - det er ikke sikkert, det var bevidst, men jeg tror faktisk, hr. Lars Barfoed kom til at rose det som værende et godt instrument.
Så skulle han selvfølgelig lige moderere det lidt, men han roste det faktisk, fordi det er et afprøvet system, som har fungeret godt.
Vi har den opfattelse, at vi er nødt til at gøre en ekstraordinær indsats.
Jeg ved godt, at Venstre har den opfattelse, at markedet skal løse alle problemer, men vi har jo set, hvad markedet har gjort i de 2 år, Venstre har siddet ved magten.
Vi har fået 40.000 flere arbejdsløse, og vi synes, det er den forkerte vej, det går, men vi synes også, det er glædeligt, at markedet og de internationale konjunkturer forhåbentlig får vendt skuden.
Men det kan da ikke, ikke engang for en liberalist, være tilstrækkeligt til, at man bare skal lade stå til og sige, at nu må vi håbe, markedet kan løse problemerne.
Markedet kan ikke løse problemerne.
Det kræver en offensiv indsats fra lovgiverne, og det er det, SF gerne vil medvirke til.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-04-30:
Hvis vi skræller alle ordene af, står vi med to forslag.
Det ene er det, der i praksis allerede er i gang, nemlig et løntilskud for at få akademikere i beskæftigelse, og SF støtter et andet forslag, som siger: Det er o.k., at man giver et tilskud til at få alle ledige i beskæftigelse, uanset hvilken gruppe de kommer fra, men akademikergruppen skal have et særlig stort tilskud.
Det er den eneste forskel, der er på de to forslag.
Kan SF's ordfører begrunde over for Venstre, hvorfor der er denne forskel i tilskuddets størrelse?
Er det bare, fordi det er en akademiker?
Der må være en eller anden særlig grund til, at tilskuddet er større, når det er en akademiker, men vi kan ikke finde den grund.
Ole Sohn (SF), 2004-04-30:
Når man hører debatten og hører de borgerlige partiers kritik af forslaget, får det mig til at tænke på, at fordi man er akademiker - hvad jeg har fornemmelsen af at et par af ordførerne er - er det altså ikke ensbetydende med, at man har opfundet de vises sten.
Måske kan der godt nogle steder være for mange akademikere, og et af stederne ville i givet fald være her i Folketinget.
Jeg vil gerne sige til hr. Lars Barfoed og hr. Flemming
Oppfeldt
, at når man bliver ved at rose forårspakken, går jeg ud fra, at i hvert fald hr. Lars Barfoed, som er finansordfører, er opmærksom på, at Finansministeriet har bekendtgjort over for Folketinget, at den dårligst tænkelige måde at skabe ny beskæftigelse på er ved skattelettelser.
Det, som finansministeren ikke har gjort opmærksom på i denne sammenhæng, men har været tvunget til at gøre i et andet svar til Folketinget, er, at faktisk er forårspakkens skattelettelser også ufinansierede.
Man skubber en gæld på 20 mia. kr. frem til kommende generationer, og det vil sige, at det, den borgerlige regering er i gang med nu, er at smykke sig med lånte fjer.
Man er i gang med et generationstyveri af rang, og det synes jeg man burde holde sig for god til.
Når det så er sagt, vil jeg sige, at det at sætte ind på at få skabt flere akademikerarbejdspladser burde være noget af det mest logiske, man kan forestille sig.
Hver eneste gang, der ansættes en akademiker, genererer det nye arbejdspladser hele vejen ned igennem systemet - til funktionærer, til faglærte og til ikkefaglærte - og derfor burde det være i fælles interesse, også fordi den vidensforældelse, der sker, specielt blandt højtuddannede, hvis man ikke holder sin uddannelse ved lige, også er bekostelig for samfundet.
Derfor synes jeg, det er et godt forslag, som er fremsat af Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre.
Jeg skal sige, at SF kan støtte det, og jeg har selvfølgelig forståelse for, at man genfremsætter et forslag, vel vidende at de borgerlige partier næppe er blevet klogere inden for det seneste år.
Lars Barfoed (KF), 2004-04-30:
Vi er her i eftermiddag kommet i genbrugsafdelingen, altså afdelingen for oppositionens brugte forslag, der genfremsættes.
Vi kan lave nok så mange selektive tiltag - erhvervspolitiske, arbejdsmarkedspolitiske osv. - men det helt afgørende er den overordnede økonomiske udvikling.
Derfor er det vigtigste tiltag overhovedet i bekæmpelsen af akademikerarbejdsløsheden forårspakken.
Forårspakken sætter for alvor skub i økonomien i Danmark.
af offentlige anlægsarbejder, så vi øger aktiviteten i Danmark.
Det sætter skub i beskæftigelsen og dermed også skub i beskæftigelsen blandt akademikerne, og det er langt mere vigtigt end alt, hvad vi kan sætte i gang af selektive tiltag.
Når det er sagt, vil jeg godt sige, at der er behov for en særlig indsats over for akademikerarbejdsløsheden.
Det er oplagt, at ledighedsprocenten for netop denne gruppe har været stærkt stigende i det seneste halvandet års tid, det skal naturligvis modvirkes, og det er også det, regeringen har gjort.
Beskæftigelsesministeren har lanceret en række forslag, og jeg skal ikke være den tredje eller fjerde, der gennemgår alle forslagene, for ministeren har jo gjort det udmærket.
Jeg skal blot sige, at der er sket noget, og der er sat en række aktiviteter i gang, netop for specifikt at sætte ind på at øge beskæftigelsen blandt akademikere.
Man foreslår at genindføre isbryderordningen.
Men netop fordi vi allerede har gennemført den én gang, bare i et andet regi, ville det være lidt underligt, hvis vi gennemførte den en gang til, som oppositionen nu foreslår, og derfor må Det Konservative Folkeparti afvise forslaget. Vi mener ikke, det er hensigtsmæssigt at have flere tilskudsordninger, som ligner hinanden, til at florere blandt virksomhederne.
Det skaber forvirring og gør, at man ikke i tilstrækkelig grad fokuserer på de redskaber, der allerede er udviklet, så Det Konservative Folkeparti afviser forslaget.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-04-30:
Nu må vi så se, hvad Socialforskningsinstituttet fremkommer med senere på året.
Vi må jo så lave en vejledning
Det er altså den måde, vi er nødt til at gå videre med det på.
Så er det da meget bedre at gå ned og se på forklaringerne i det analysearbejde, som DA/LO har udført, og som de afleverede sidste år, og så arbejde videre med det, sådan som man gør.
Naser Khader (RV), 2004-04-30:
Her i 2004 ca. 28 år efter vedtagelse af den lov, som skulle sikre danske kvinder mod forskelsbehandling af lønnen på grund af deres køn, tjener mændene stadig væk mere end kvinderne også inden for de samme brancher.
Lønforskellene er opgjort til at være mellem 12 og 20 pct., det vil sige, at mændene generelt tjener 12-20 pct. mere end kvinderne.
Den største del af forskellen kan forklares med forskelle i uddannelse, anciennitet, valg af branche m.v., men vi står stadig væk den dag i dag med 6-7 pct. forskelle, som er uforklarlige.
Faktum er, at ligeløn har vi ikke i dag, og denne ulighed forsvinder ikke af sig selv.
Forslaget, vi behandler i dag, handler ikke om symboler eller skrivebordsarbejde.
Vi vil heller ikke reducere denne problemstilling til statistik, men det handler faktisk om at få et redskab til at få større gennemsigtighed og facts, sådan at vi kan finde løsninger på de 6-7 pct., der er uforklarlige.
Det er ikke noget, der er opfundet her og nu.
Det er noget, der var en del af det, som SR-regeringen havde lagt op til ved lov nr. 445 af 17. juni 2001, som skulle træde i kraft den 1. juni 2002, og som bl.a. forpligter arbejdsgiverne til at udarbejde kønsopdelte lønstatistikker.
Arbejdsgiverne indberetter i forvejen en hel masse, så jeg forstår ikke argumentet om, at det giver ekstra arbejde, der kan medføre større udgifter.
Jeg mener, det er en påstand.
Der skal ikke gøres ret meget ved det, man har computerprogrammer osv., der kan gøre det så simpelt som muligt.
Det Radikale Venstre mener, at åbenhed om og gennemsigtighed i lønnen er helt afgørende for ligeløn.
Uden gennemsigtighed og åbenhed kan den enkelte kvinde eksempelvis ikke rejse en ligelønssag, og som EU-kommissær Anna Diamantopoulous talsmand udtalte i 2002, da VK-regeringen behandlede de første ændringer af loven om ligeløn: Det er lidt svært at sammenligne lønnen, hvis der ikke er nogen statistik.
Det Radikale Venstre mener, at kønsopdelt lønstatistik giver viden, åbenhed, især om de 6-7 pct., der er uforklarlige, om de forskelle, der er uforklarlige.
Det er med andre ord et vigtigt redskab, sådan at vi kan fortsætte den reelle proces hen imod ligeløn på arbejdsmarkedet.
Lars Barfoed (KF), 2004-04-30:
Det er jo fuldstændig rigtigt, at vi udskød det, og at ministeren har bemyndigelse til at iværksætte det på et givet tidspunkt.
Jeg har heller ikke i mit indlæg på Det Konservative Folkepartis vegne afvist, at man kan bruge statistikker, og at vi nok på et tidspunkt kan støtte, at der bliver gennemført noget statistik på det her område,
men det er jo op til ministeren at bruge sin bemyndigelsesbestemmelse.
Naser Khader (RV), 2004-04-30:
Det er en påstand, at det ikke vil hjælpe; det ved vi ikke noget om, før vi prøver det.
Det, der er behov for, er facts, sådan at man kan tage stilling til, hvad man kan gøre ved den ulighed, der er nu.
I forhold til det argument, at det vil koste virksomhederne konkurrenceevne, hvilket er et af hr. Flemming Oppfeldts fire argumenter: Hvad bygger hr. Flemming Oppfeldt det på?
Er der lavet en beregning på det?
Flemming Oppfeldt (V), 2004-04-30:
Nej, men det var nu ikke mit eneste argument, vil jeg godt lige sige; det var et ud af fire.
Hvis det nu var et virkelig godt forslag og det ville bringe den reelle ligestilling fremad med syvmileskridt, så ville jeg ikke et øjeblik tøve med at sætte det her forslag i anvendelse, selvfølgelig under den betingelse, at oppositionen kan finde to regler, vi kan afskaffe over for virksomhederne, således at de holdes skadesløse. Men der er også andre grunde.
For det første, og det var ministeren også inde på, at statistikken jo alligevel ikke giver os et retvisende billede af den sande tilstand
, og dernæst vil der nok også, kunne man forestille sig, være en risiko for - det er risici, jeg taler om her - at nogle vil opfatte disse to forskellige satser som en form for vejledning, de kan gå ud fra, selv om de er meget misvisende, fordi de jo dækker over en hel masse ting, der ligger inde under.
Naser Khader (RV), 2004-04-30:
Der er ingen, der hævder, at dette værktøj, kønsopdelt lønstatistik, skulle kunne udføre mirakler og løse problemet med den der ulighed, der er i lønninger.
Det, vi har brug for, er facts.
Det værktøj, man kan få med en kønsopdelt lønstatistik, medfører måske, at vi får nogle facts, så vi kan finde ud af, hvordan vi løser den ulighed, der nu er.
Hr. Oppfeldt var inde på, at dette vil medføre
ekstra arbejde for de danske virksomheder, og det vil mindske konkurrenceevnen.
Har hr. Flemming Oppfeldt regnet ud, hvor meget det vil koste i konkurrenceevne?
Flemming Oppfeldt (V), 2004-04-30:
Når vi får en mere ligelig rekruttering, så er det klart, at så vil forskellene blive endnu mindre, men så vil der måske stadig væk være nogle forskelle tilbage, som man jo alligevel ikke kan gøre op inden for de grove kategorier, der ligger i lønstatistikken.
Man kan godt have to, der er uddannet inden for samme fag, og som også har den samme anciennitet, men som alligevel får forskellig løn.
Det eksisterer også i den verden, der er i dag, uden at det er en diskrimination, for det kan afhænge af nogle bestemte evner eller en bestemt indsats og den slags - og fravær.
Så man skal ind i noget endnu mere fintmasket, som denne her statistik alligevel ikke kan råde bod på.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-04-30:
Nu synes jeg, hr. Flemming Oppfeldt taler udenom.
Skævhed i rekrutteringen er én debat.
Selv hvis der ikke var skævhed i rekrutteringen, selv hvis der ikke var et kønsopdelt arbejdsmarked, ville der være behov for kønsopdelt lønstatistik.
Nu har jeg godt hørt, at både ministeren og hr. Flemming Oppfeldt bliver ved med at tale om det kønsopdelte arbejdsmarked; det er vi enige om er et problem, men det er altså et andet problem, vi diskuterer her, for selv hvis man går ind og ser på samme fag, i samme branche, samme kvalifikationer, alle de der ting, så viser Socialforskningsinstituttets arbejde jo, at der fortsat er en uforklaret lønforskel. Så det er altså ikke kun et spørgsmål om et kønsopdelt arbejdsmarked, der gør, at der er stor forskel på kvinder og mænds livsindkomst, det er faktisk også et spørgsmål om, at man inden for samme branche, samme fag, med samme kvalifikationer og uddannelsesbaggrund osv. har en lønforskel, en uforklaret lønforskel på omkring 10 pct.
Jeg vil gerne bede hr. Flemming Oppfeldt kommentere på de her lønstatistikker med udgangspunkt i, at vi taler om mennesker, der er inden for samme branche, og sortere de andre argumenter fra, for det er jo nogle områder, hvor vi er enige om, at der skal gøres noget, og det er ikke det, vi diskuterer her i salen i dag.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-04-30:
Vi har jo sagt, at det skal overlades til arbejdsmarkedets parter, og når vi henviser til, at arbejdsmarkedets parter går ind og ændrer afgørende ved strukturen og ikke bare ved statistikken, så er det jo, fordi så laver man simpelt hen om på den for skæve rekruttering til fagene.
Det er jo dér, vi i virkeligheden får skabt skævdelingen i vores indkomstforhold
her i samfundet, og det mener vi nu bliver ændret. Så kan man selvfølgelig også have en diskussion derudover, men den mener vi skal føres fra arbejdspladserne, den skal føres mellem arbejdsmarkedets parter og knap så meget via indførelse af en statistik her fra Folketingets side.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-04-30:
Jeg synes, det er al ære værd med de meldinger, man er kommet med på barselområdet.
Det er ikke en buket, det er ét element, det er én blomst, that's it. Så vil jeg gerne sige, at ministeren bliver ved med at påstå ligesom hr. Flemming Oppfeldt, at man ikke kan bruge de her statistikker til noget, og ministeren sagde, at det er ude i virkeligheden, ude i det virkelige liv, tingene skal rykke, og derfor ikke al den symbolpolitik.
Så vil jeg gerne bede hr. Flemming Oppfeldt komme med en kommentar til, hvordan det kan være, at de organisationer, som organiserer lavtlønnede kvinder, synes, at det her værktøj er enormt vigtigt.
Man må vel sige, at det er dem, der har fingeren på pulsen ude i virkeligheden; det er jo sådan set dem, der forhandler lønnen.
Så på hvilken måde stemmer de ting overens, at ministeren siger, at det skal bruges ude i virkeligheden, og det er præcis virkeligheden, der kræver det her element, men det er Venstre, der går imod at indføre det?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-04-30:
Det er da dér, det grundlæggende arbejde skal gøres.
Jeg vil da tro, at man på de enkelte virksomheder har fokus på, hvad det er for nogle lønaftaler, lokalaftaler, man indgår.
Jeg synes bare, at man som minimum må kunne sige, at hvis vi pålægger nogen noget, så skal det også kunne bruges til et eller andet, og det skal ikke bare være et spørgsmål om, at så har vi gjort noget.
Der synes jeg måske, at jeg hører for meget symbolsnak fra venstrefløjen, og så kan man så prale af, at nu har vi gjort noget.
Men det er jo ude i det virkelige liv, det skal flytte sig i det daglige, og det går selvfølgelig også den rigtige vej i denne sag som i mange andre sager.
Lene Jensen (S), 2004-04-30:
Nu har fru Lene Jensen ikke alene en baggrund i fagbevægelsen, hun har faktisk også en baggrund i Dansk Arbejdsgiverforening, hvor hun bl.a. har lavet kønsopdelte lønstatistikker, dengang Dansk Arbejdsgiverforening rent faktisk lavede sådan nogle.
Og jeg tror sådan set ikke, man på det tidspunkt syntes, at man sad og lavede nytteløst arbejde.
Må jeg så ikke sige, at jeg synes, det er fint med analysearbejde, og jeg synes også, det er fint med lidt fælles forståelse; det, jeg efterlyser, er sådan set en håndsrækning i forhold til også at få nogle af de der konkrete instrumenter ude på de enkelte arbejdspladser.
Noget af det, der måske understreger, at vi ikke underkender nogen af de her indsatser, er, at der faktisk er nogle af de forbund, som beskæftiger lavtlønnede kvinder, som synes, at det er en rigtig god idé med det her forslag.
Det, jeg bare må konstatere, er, at der ikke er mange blomster i den der buket.
Der er nogle rapporter, og der er nogle analyser, og det er glimrende, og der er måske også en vejledning, endnu bedre, men det er mere de der konkrete instrumenter, hvor det her kunne være et.
Og som sagt: Hvis indvendingen er, at det ikke er kvalificeret nok, det, der kommer ud af det, så kunne man måske kvalificere det i stedet for at rakke det ned.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-04-30:
Med den baggrund, fru Lene Jensen har i fagbevægelsen, synes jeg egentlig, det er en dum underkendelse af, at fagbevægelsen arbejder med ligelønsspørgsmålene, at man aktivt hele tiden prøver at afdække forskellene, og at man så indgår aftaler om: Vi kan lave statistik på slagterier, på Danish Crown f.eks., og på den måde få begge parter ind i et forpligtende samarbejde om det.
Det må da være den rigtige måde at gøre det på i stedet for at håne det arbejde for ligeløn, man har gjort i fagbevægelsen, og hvor man jo vitterlig har opnået store resultater.
Det er nu indsnævret betydeligt i forhold til, hvad det har været tidligere.
Så jeg synes da sådan set, man skulle glæde sig over, at tingene går i den rigtige retning, i stedet for at kaste skidt på de mennesker, der i det daglige sidder og arbejder med de her problemer.
Lene Jensen (S), 2004-04-30:
Det er jo godt at høre, at man har med praktiske folk at gøre.
Det tror jeg faktisk også man har ude på arbejdspladserne, og dér tror jeg, man ønsker sig instrumenter, som kan gøre noget ved det der med ligelønnen.
Jeg synes, at det, vi har hørt, er, at der sidder en arbejdsgruppe.
Hvor længe har den siddet, og hvornår kommer
den med noget?
Så overvejer man på et tidspunkt måske at udsende en vejledning til virksomhederne.
Samtidig hører jeg to hovedindvendinger fra ministeren imod det her forslag.
Den ene er, at man ikke kan bruge statistikken, og den anden er, at det ville aflede opmærksomheden fra alle mulige andre ligestillingsproblemer. Det første kunne vi gøre noget ved ved at kvalificere statistikken, som fru Anne Grete Holmsgaard har været inde på.
Og det andet kunne vi jo gøre noget ved ved at lave en hel buket af instrumenter, som kunne bruges.
Så fortæl lige lidt mere om, hvad vi kan forvente af den der buket.
Hvis arbejdsgruppen har siddet i de 2 år, må den da være kommet frem til et eller andet i mellemtiden.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-04-30:
Der sidder jo i øjeblikket en tværministeriel arbejdsgruppe, som jeg redegjorde for i min tale, som ser på årsagerne til, hvorfor arbejdsmarkedet er kønsopdelt.
Vi vil tage initiativer til at sætte fokus på det i materiale til virksomhederne sammen med arbejdsmarkedets parter, og det må da være måden at gribe det her an på.
Det er i hvert fald den vej, vi vil gå for at fortsætte arbejdet med at sikre ligeløn, og så må vi altså slå lidt af på symbolerne; vi er praktiske folk i regeringen.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-04-30:
Jeg har ikke nogen beregning, men sådan noget laver jo ikke sig selv, der skal jo være nogen, der skal sidde og regne på det, og det skal foregå ude på virksomheden, og virksomheden skal offentliggøre det eller i hvert fald udlevere det, hvis man bliver bedt om det.
Det vil sige, at det i hvert fald er noget tid, der skal bruges.
Jeg vil ikke problematisere det, for det kan jeg ikke gøre, det er jeg ikke i stand til, men jeg kan i hvert fald regne ud, at det her kommer til at tage tid og det kommer til at koste penge, og det er så noget, der skal lægges til virksomhedernes omkostninger, og dermed mister virksomhederne jo også konkurrenceevne.
Men det her er altså en generel diskussion, det er ikke kun det her, jeg skal udnævne til at være det værste; der er mange, mange andre regler, vi har i vores samfund, som pålægger vores virksomheder omkostninger, der gør, at det er svært for dem.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-04-30:
Jeg kunne egentlig godt tænke mig, at hr. Flemming Oppfeldt ville forklare mig, hvorfor det er så umuligt at lave det her på det private arbejdsmarked, når det kan lade sig gøre i den statslige sektor og i den kommunale.
Hvad er årsagen til det?