runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Langballe (DF), 2003-01-21:
Må jeg sige til hr. Jeppe Kofod, der taler om ynkelighed, at det vistnok var Socialdemokratiet, der var én stor ynkelighed, efter at Kjeld Olesen bistået af Ole Espersen havde drejet Socialdemokratiets klassiske politik væk fra en hæderlig sikkerhedspolitik til de der underlige, jeg vil i virkeligheden sige disse landsforræderiske tendenser, der kom til at præge Socialdemokratiet i ganske mange år.
Det er Socialdemokratiet, der i den forbindelse er dybt ynkeligt. Så vil jeg med hensyn til Aksel Larsen sige, at jeg synes ærlig talt, det er hr. Aage Frandsens historiske fornemmelse, der virker temmelig tåget.
Aksel Larsen var simpelt hen dobbeltagent for USA og Sovjetunionen.
Det er meget velbeskrevet.
Det er da klart, at sådan en mand, som både KGB og CIA kan pumpe for gode ord og betaling, selvfølgelig går og er bange for at få en kugle i nakken.
Det ville jeg da også være, og det havde han da al mulig god grund til.
Men man kan da også spille så højt spil, at der ikke er nogen speciel grund til at have medlidenhed med en, jeg vil sige, landsforrædertype som Aksel Larsen.
Så må jeg til allersidst sige, at jeg begynder at føle mig sådan lidt som Mark Twain i hans beskrivelse af, hvordan det var at være i valgkamp, hvor der pludselig stod en dame op og fordrede ham for alimentationsbidrag, og så kom der 12 børn løbende op på talerstolen og råbte far.
Når jeg pludselig skal have at vide her midt under debatten, at når jeg ikke har vendt mig imod Sydafrika, er det i virkeligheden, fordi jeg går ind for apartheid, og når jeg giver mig til at kritisere Sovjetunionen uden samtidig at tale imod apartheidstyret, er det dybt suspekt, det bliver minsandten i næste øjeblik drejet til, at jeg i virkeligheden er tilhænger af apartheidstyret - sammen med min partiformand, fru Pia Kjærsgaard, hvor man så i øvrigt ved det fra.
Det er jo en fuldstændig meningsløs måde at diskutere på.
Det er ren idioti.
Søren Krarup (DF), 2003-01-21:
Det er jo en umådelig typisk debat, og jeg vil sige, at den reaktion, der er kommet fra venstrefløjen, er endnu mere typisk og afslørende, end jeg egentlig havde forestillet mig.
Det er karakteristisk, at her bliver der stillet et spørgsmål, hvor man ønsker fri forskning vedrørende noget, der angår Danmarks eksistens, for som bekendt var det den, der var på spil over for Warszawapagten og Sovjetunionen, og hvad gør så den venstrefløj, der ikke bestilte andet end at søge at underløbe Danmark og udlevere os til undergangen?
Den er kun optaget af at gøre det til en abstrakt debat om menneskerettighedskrænkelser.
Hr. Ole Sohn smiler.
Jeg skal ikke gå i detaljer med, hvad jeg tænker på med hensyn til forholdet til Sovjetunionen.
Jeg kan godt gøre det, for jeg kan godt historien.
Men jeg vil nok sige, at denne interesse i at tale om alt muligt andet dog er typisk, og den understreger jo, hvilket forræderi man har gjort sig skyldig i. Nu nævner hr. Holger K. Nielsen, at SF var så uskyldigt.
Jeg er lidt ældre end ham, og jeg har fortalt, at jeg var til stede her i Folketinget den 6. november og hørte Aksel Larsen efter Ungarnskrisen.
Jeg vil også sige, at Holger Viveke, som var medlem af SF, jo klart er skyldig i elementært landsforræderi.
Så jeg ved ikke, hvorfor denne trang til at rense sig skal komme.
Men må jeg sige: Vi har ønsket sandheden om det, der angår Danmark.
Vi har ønsket sandheden om det, der gælder for os.
Alle disse abstrakte ting er jo kun udenomssnak i forhold til ønsket om at få sandheden frem.
Aage Frandsen (SF), 2003-01-21:
Jeg er ikke imponeret over hr. Jesper Langballes historiske viden, og jeg er specielt ikke imponeret over den, for der er næsten kun fejl i den, når hr. Langballe beskriver SF's historie.
Jeg vil gøre opmærksom på, at Gert Petersen var med til at danne SF, og at Aksel Larsen, da de sammen dannede SF, flere gange var hunderæd for sit liv, for selvfølgelig ville KGB af med sådan et menneske, som også havde en viden.
Det er da notorisk.
Jeg ved ikke, om Bent Jensen har glemt det.
Det er muligt, hvis det er den eneste kilde, hr. Langballe benytter sig af.
For at vende tilbage til sagen: Jeg kan forstå, at vi er interesseret i, at der skal være mere fri forskning.
Kunne vi så i dag - det er jo sådan set regeringen, der ikke har villet give tilsagnet, og jeg kan forstå, at hr. Langballe venter noget yderligere fra regeringen; jeg ved ikke, hvornår det kommer, men normalt skal det komme nu, og jeg mener også, at statsministeren kunne give os budskabet nu - her i Folketinget vedtage noget i retning af, at Folketinget konstaterer, at der er betydelige begrænsninger i arkivadgangen for forskere, og derfor opfordrer Folketinget regeringen til at fremsætte lovforslag, der indebærer, at der bliver bedre klageadgang for forskere, når de vil have adgang til lukkede arkiver? Derfor er mit spørgsmål til hr. Langballe: Er det ikke noget, som vi skulle vedtage i dag?
Det er jo ikke sikkert, at regeringen vil støtte det, men det er jo også lige meget, for det er Folketinget, der bestemmer.
Er det ikke rigtigt?
Hr. Troels Lund Poulsen gjorde hr. Søren Krarups ord til sine med et ja til, at SF i 1976 med en delegationsleder, der hedder Jesper Jensen, skulle have været med i anledning af Maos død.
Jeg vil gerne have hr. Troels Lund Poulsen til at fortælle, hvad det er for en historie, hvad det er for en begivenhed.
Det er altså vigtigt.
Man skal ikke tro på den første og den bedste, der kommer og fortæller én noget sludder. Så hvis hr. Troels Lund Poulsen vil vide noget om SF, kan han bare komme.
Jeg står altid til rådighed.
Med hensyn til den forskning, der skal laves, vil jeg spørge igen: Er Venstre interesseret i at sørge for, at der kommer en fri forskning for alle typer af forskere, ikke kun den ene undersøgelse og den anden undersøgelse inden for et snævert felt, men at der er fri forskning for alle forskere, der synes, at emneområdet er interessant?
Jeppe Kofod (S), 2003-01-21:
Ganske forventeligt brugte Venstre sit ordførerindlæg til at forsøge at problematisere Socialdemokratiets rolle i den kolde krig.
Der synes jeg i øvrigt også man skal prøve at studere historien lidt mere indgående; så vil man forstå, at
er der nogen, som jeg nævnte tidligere, der på den ene side kæmpede mod de kommunistiske totalitære kræfter, så var det socialdemokrater.
Var der mange i Østeuropa og Sovjetunionen, der rent faktisk mistede livet, så var det socialdemokrater.
Så jeg synes, at man skulle prøve at studere historien lidt nærmere.
Så vil jeg bare omkring den såkaldte fodnotepolitik stille Venstres ordfører ét spørgsmål: Var problemet ikke snarere, at der var et flertal i Folketinget imod regeringens politik? Så det naturlige spørgsmål må jo være: Hvorfor tog regeringen ikke konsekvensen og gik af, når der var et flertal i Folketinget imod den?
Hvorfor blev regeringen siddende?
Det er jo det, der er det tankevækkende omkring fodnotepolitikken, nemlig at regeringen blev siddende, til trods for at et flertal i Folketinget var imod dens politik, og det synes jeg ikke at Venstre svarede på i ordførertalen.
Søren Søndergaard (EL), 2003-01-21:
Nogle gange kan man jo undre sig over, at der overhovedet er behov for undersøgelsen, for konklusionen er jo skrevet på forhånd.
Det er jo også det, vi hører her fra Venstres ordfører: Hvem der var de gode, og hvem der var de dårlige,
hvem der havde ret, og hvem der ikke havde ret, det ligger fuldstændig lige for og skal bare afdækkes.
Jeg ved ikke, om det er en god historisk metode, at man siger, at vi har en konklusion, og nu gælder det for forskerne om at få afdækket den konklusion.
Hvis det her derfor skal have nogen mening, så må det være at give forskerne frie hænder til at kigge i hele området: Hvad skete der omkring den kolde krig?
Det er jo meget tydeligt, som debatten skrider frem, at det ønsker
hverken Venstre eller statsministeren, og det er måske ikke så tilfældigt.
Derudover vil man give arkivadgang til de folk, som ikke måtte være med i den oprindelige undersøgelse, hvorimod alt det andet stadig væk er lukket land takket være den stramme arkivlovgivning, som Venstre og Dansk Folkeparti forsvarer. Jeg vil derfor godt til sidst spørge, om Venstres ordfører virkelig ikke mener, at der er behov for at lave en omfattende undersøgelse af det hele.
Hvorfor skal den være så begrænset, som Venstre lægger op til?
Holger K. Nielsen (SF), 2003-01-21:
Jeg må gentage, at der er mange ting, man kan kritisere venstrefløjen for i forhold til uoverlagte bemærkninger og støtte til kommunistiske regimer.
Der er kommunistiske regimer, der skal kritiseres på grund af deres umenneskelighed og deres morderiske indretning.
Men det er ikke bare et anliggende for venstrefløjen, det er det også for partiet Venstre.
Tag en mand som Erik Eriksen.
Han plejede gladelig omgang med de bødler, der her bliver kritiseret i dag.
Da Khrusjtjov var i Danmark i starten af 1960'erne, besøgte de hans gård ovre på Fyn, og han hyggede sig med Khrusjtjov.
Hvad med Poul Hartling?
Han sad og drak te med Mao Zedong, en af de største kommunistiske slagtere, der har været her på Jorden.
Poul Hartling sad med stor fornøjelse og førte samtale på et højt intellektuelt niveau, som han sagde, med denne kommunistiske slagter.
Skal det ikke også med her, vil jeg sige til hr. Troels Lund Poulsen?
Var det ikke også en del af den virkelighed, der var, at Venstreministre, Venstrestatsministre og Venstreudenrigsministre plejede lige så meget omgang med disse kommunistiske bødler, ofte mere omgang, end vi andre gjorde?
Troels Lund Poulsen (V), 2003-01-21:
Først til hr. Jeppe Kofod om spørgsmålet om fodnotepolitikken
: Jeg vil blot sige, at der på ingen måde, hvis man læser Folketingets beslutninger, hvis man læser referater fra Folketingets forhandlinger gennem 1980'erne, er tvivl om, at Socialdemokratiet bevidst ønskede at sabotere regeringens udenrigs- og sikkerhedspolitik. Det, der for mig er det mest centrale, er jo, at den tidligere regering før den daværende borgerlige regering havde forpligtet sig på NATO-beslutninger, som man, efter man tabte regeringsmagten, med det samme omgjorde for netop, som jeg udtrykker det i min ordførertale, at score politiske point i den indenrigspolitiske debat.
Man var med til at vedtage NATO-beslutninger, som den daværende udenrigsminister Kjeld Olesen derefter omgjorde sammen med den daværende formand for Socialdemokratiet Anker Jørgensen, da man havde tabt regeringsmagten.
Jeg synes, man skal holde sig for øje, at Socialdemokratiet begik et historisk svigt af karat ved på den måde så klart at skifte holdning til noget, hvor jeg ellers har rost Socialdemokratiet for tidligere med andre statsministre at have bevaret en rimelig fatning, nemlig ikke at gøre det sikkerhedspolitiske og udenrigspolitiske til et slagsmål i den indenrigspolitiske debat.
Det synes jeg sådan set må stå klart for enhver.
Jeg synes også, det er vigtigt at indskærpe, hvad denne debat i dag handler om.
Det er jo sådan set meget klart formuleret af Dansk Folkeparti, nemlig trusselsbilledet internt i Danmark.
Der synes jeg, det er utrolig vigtigt at holde sig det for øje og også sikre, at vi har en debat om det trusselsbillede, som var også i Danmark, og hvem der stod for det trusselsbillede.
Hr. Søren Krarup, jeg er enig i din betragtning.
Så til hr. Kramer Mikkelsen ...
Holger K. Nielsen (SF), 2003-01-21:
Hr. Troels Lund Poulsen brugte som argument for den socialdemokratiske landsforræderiske virksomhed, at man havde forhandlet i Moskva. Muligvis, det kender jeg ikke noget til.
Jeg kan sige, at vi aldrig har forhandlet i Moskva, så det skal jeg ikke udtale mig om.
Men det, jeg ved, er, at adskillige borgerlige regeringer har forhandlet med det ene forbryderregime efter det andet i Østeuropa, i Vesteuropa, i den sydlige del af verden, overalt. Jeg stillede tidligere hr. Troels Lund Poulsen et spørgsmål.
Kunne han ikke tage og forholde sig til, at Poul Hartling sad og drak te med Mao Zedong, en af de største mordere i historien, og sagde: Vi har ført en samtale på et højt intellektuelt niveau.
Han blev en meget stor mand.
Kunne hr. Troels Lund Poulsen ikke forholde sig til, om det ikke også skulle med i den selverkendelse, som jeg er enig i det skal ind i?
Hr. Khrusjtjov tog over og så Erik Eriksens køer i Ringe, klappede dem bagi, så på yverne og sagde: Det er sandelig gode køer, I har i Danmark.
Erik Eriksen strålede som en sol, da Khrusjtjov kom og roste hans besætning af røde malkekøer.
Der var en tæt kontakt også mellem Erik Eriksen og russerne.
Skulle det ikke også med i de historiske redegørelser, der skal laves?
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2003-01-21:
Så bliver hele det oprustningskapløb, der var på det tidspunkt, jo også afdækket, og så vil man få forklaringen på det.
Interessant er jo det, som hr. Jeppe Kofod flere gange har spurgt om, men ikke har fået et svar på: Hvorfor valgte de daværende borgerlige regeringer ikke blot at træde tilbage, når der nu var et flertal i Folketinget imod dem?
Men det, der bringer mig herop, er det her med åbenheden, og at det skulle være nærmest landsskadelig virksomhed - det tror jeg også vi hørte fra de to orakler fra Dansk Folkeparti - denne venstrefløj havde ført.
Så vil jeg godt spørge: Er landsskadelig virksomhed også, når nuværende ministre, tidligere VU'ere og tidligere KU'ere, rejser rundt i Afghanistan og iklæder sig kampuniform, Al-Qaeda-kampuniform eller Talebankampuniform?
Er det så også landsskadelig virksomhed, når man har støttet kræfter af den kaliber og støttet Talebanstyret?
Var det med til at svække Danmarks omdømme internationalt?
Troels Lund Poulsen (V), 2003-01-21:
Hr. Keld Albrechtsen holder en flammende tale om demokrati-
og fredsbevægelserne i de østeuropæiske lande
Han siger, at det netop var de fredsbevægelser, der sikrede, at Sovjetunionen brød sammen.
Til det må jeg bare sige: Jeg er dybt uenig med hr. Keld Albrechtsen, for præsident Reagan gjorde en indsats for netop at presse Sovjet til at opgive det, som meget betegnende er blevet kaldt »Ondskabens Imperium«.
Sovjet var et land, der knægtede menneskerettigheder, og som har hundredtusinder af menneskers liv på samvittigheden.
Det var alt andet, end hvad man opfatter som et demokrati.
Derfor skylder den vestlige verden præsident Reagan en stor tak for den indsats, Reagan gjorde ved at presse Sovjet.
I forhold til hr. Jeppe Kofod og spørgsmålet om fodnoter vil jeg sige: Jeg glæder mig til at høre
Socialdemokratiets forklaring på, hvorfor man skiftede politik.
Det er det, som er interessant her, nemlig at Socialdemokratiet traf nogle vidtgående beslutninger gennem NATO, som man forpligtede sig på, men mindre end 1 år efter omgjorde man de beslutninger og arbejdede sågar aktivt imod de beslutninger.
Det er det, som jeg synes er meget centralt at få afklaret.
Jeg vil overhovedet ikke bebrejde hverken SF eller Enhedslisten eller VS på daværende tidspunkt.
De har fulgt en meget klar politik.
Den sejrede jo på daværende tidspunkt, fordi man formåede at få Socialdemokratiet til at skifte kurs.
Det er dybt interessant, og det forventer vi selvfølgelig at få et svar på, og det svar kommer bl.a., når vi nu får den undersøgelse og den debat.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-21:
Jeg skal sige, at hvis der har været danskere til stede ved Mao Zedongs begravelse, har det været danske regeringsrepræsentanter, i hvert fald ikke folk fra venstrefløjen.
Jeg har ikke fået svar på, om man fra Venstres side er indstillet på en sådan undersøgelse af bl.a. fredsbevægelsernes og demokratibevægelsernes indsats.
Jeg kunne forstå, at Venstre ikke støttede demokratibevægelserne i Østeuropa, ikke anerkender deres indsats og ikke anerkender Gorbatjovs indsats, og det er fair nok.
Men var det ikke også rimeligt nok, at vi fik en undersøgelse af, hvorfor Venstre ikke støttede demokratibevægelserne i Østeuropa?
Man mener, at det var Reagans atomraketter, der gjorde sagen, men hvorfor støttede man ikke freds- og demokratibevægelserne?
Det må da undersøges.
Så vil jeg også godt have at vide, hvad det skulle være for mig personlig, der skulle være smerteligt ved at få undersøgelser omkring den kolde krig.
Hr. Troels Lund Poulsen sagde, at det skulle være smerteligt for mig, og han må da mene, at jeg har sagt eller gjort et eller andet.
Man kan da ikke bare stå og sige sådan uden at have skyggen af dokumentation eller noget som helst for sådan en udtalelse.
Det er da for groft for nu at sige det rent ud.
Det var gambling ud over alle grænser med vores alle sammens liv, men takket være så mange mennesker på begge sider af jerntæppet, som ikke ville den oprustning, undgik vi det, og vi skabte muligheden for en demokratibevægelse i Østeuropa, som under Gorbatjovs ledelse kunne få succes.
Det vil vi gerne være med til at have belyst fuldt ud i alle dets aspekter, det vil vi gerne, hvis også Venstre vil det.
Hvad mener hr. Troels Lund Poulsen med, at et opgør eller en undersøgelse vil være et smerteligt opgør for mig personlig?
Hvad mener hr. Troels Lund Poulsen?
Hvad skulle være smerteligt for mig? Hvad har jeg sagt eller gjort under den kolde krig, som hr. Troels Lund Poulsen kan sætte den mindste finger på?
Det synes jeg han skylder mig en forklaring på.
Ellers skal han ikke stå og slynge om sig med sådan nogle personlige bemærkninger.
Søren Krarup (DF), 2003-01-21:
Det er et spørgsmål til hr. Troels Lund Poulsen, men jeg kan ikke lige nære mig i anledning af, at hr. Holger K. Nielsen har været oppe og nævne Mao Zedong, som han kalder en af de største forbrydere i verdenshistorien.
Det glæder mig, for det gjorde SF ikke dengang.
Jeg husker, at der, da han døde i 1976, rejste en begravelsesdeputation over - i øvrigt under ledelse af forfatteren Jesper Jensen - men altså med hele venstrefløjens udtræk af kulturradikale.
Men jeg vil stadig væk sige, at jeg ikke vil lægge skjul på, at hr. Troels Lund Poulsen stadig er lidt yngre end jeg.
Er han ikke enig med mig i, at hele Reaganperioden, hvor jo Sovjetunionen brød sammen, for Danmarks vedkommende begyndte med den majestætiske bemærkning fra Anker Jørgensen: Vi vil fred, for fanden?
Det var den fornemme politik, der blev ført, og hvor altså Reagan, der var den, der knækkede Sovjetunionen, sikrede en fred.
Men han blev af Anker Jørgensen kaldt en gal hund og af hr. Svend Auken en afdanket skuespiller.
Er hr. Troels Lund Poulsen ikke enig med mig i, at det var den resoluthed, der blev udvist af præsident Reagan og af Margaret Thatcher, der sikrede, at Vesten ikke gik under i den opløsning, som Socialdemokratiet bidrog så aktivt til dengang?
Jesper Langballe (DF), 2003-01-21:
Det er sikkert udmærket, for jeg tror ikke, hr. Villy Søvndal forstår alle de principielle udredninger, men måske forstår han lidt anekdotisk stof og lidt randbemærkninger.
Det er jo rigtigt, at Ceausescu fik Elefantordenen.
Det er faktisk også rigtigt, som hr. Troels Lund Poulsen siger, at det jo ikke var Venstre, der uddelte den.
Nej, det var vel egentlig nærmest Socialdemokratiet.
Det var i hvert fald Anker Jørgensen, der var statsminister, og han modtog Ceausescu på rent ud fyrstelig vis.
Man kunne såmænd også godt forestille sig, at det var inspireret af hr. Gert Petersen, som jo i årevis havde hævet Ceausescu til skyerne, sådan som jeg har været inde på, i øvrigt bistået af Kresten Helveg Petersen, der netop på det tidspunkt havde skrevet en fuldstændig latterlig helgenbiografi om Ceausescu, hvor han havde gentaget alle de taler, han havde fået af det rumænske Udenrigsministerium, og gengivet alle disse latterlige tilnavne, man gav Ceausescu som f.eks. »han, der løber stærkere end vinden«.
Jo, der var sandelig mange inspirationskilder til SF's utrolig gode forhold til Østeuropa.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-21:
Jeg tror, at den omgang med disse bødler, som hr. Holger K. Nielsen var inde på, endda førte til, at nogle af dem fik Elefantordenen.
Ceaucescu i Rumænien fik vist endda den danske Elefantorden, og det er vistnok i det danske ordenssystem - jeg kender det ikke i detaljer - en meget fremragende orden.
Men så vil jeg godt spørge om fodnotepolitikken.
For jeg synes, det kunne være fint, hvis vi kunne få den undersøgt mere, for vi var jo nogle, der havde den opfattelse og kæmpede for, at vi ikke skulle løse det spørgsmål gennem en atomkrig, men vi skulle løse det ved at støtte demokratibevægelserne i Østeuropa.
Heldigvis var det jo dem, der sejrede, for det lykkedes, bl.a. i kraft af Gorbatjovs indsats og i kraft af fredsbevægelsernes indsats i Vesteuropa, at forhindre atomkrigen, selv om vi stod på tærsklen af den takket være den amerikanske præsident Reagan.
Det vil jeg da gerne være med til vi får belyst gennem gode og solide forskningsprojekter.
Det er der i allerhøjeste grad grund til, især når man hører, hvad statsministeren rejser rundt og siger om fodnotepolitikken.
Især statsministeren har behov for oplysning og videnskabeligt materiale, som han kan fordybe sig i, vedrørende hele den historiske epoke.
Men vi andre kan også have gavn af det.
Aage Frandsen (SF), 2003-01-21:
Jeg har på samme måde som hr. Søren Søndergaard været fuldt opmærksom på, hvad debatten drejer sig om, nemlig - som Dansk Folkeparti har skrevet - de indre danske konflikter. Derfor vil jeg spørge hr. Troels Lund Poulsen, om vi er enige om, at der skal være den frieste forskning som overhovedet muligt, at der skal være fri adgang til arkiver, og at det ikke kun er det, som Institut for Internationale Studier tager fat på, der er interessant.
Der kan jo også være andre ting, som de måske ikke synes er interessant, men som andre forskere synes er interessant.
På den måde har vi nogle officielle undersøgelser, hvoraf den ene kan kaldes statsautoriseret, men også en masse forskere, der ud fra forskellige historiske tilgange til det, forskellige metodiske tilgange til det, siger: Her er noget, vi synes er interessant at få undersøgt.
Er hr. Troels Lund Poulsen interesseret i denne form
for mulighed for kortlægning?
Ikke én undersøgelse, ikke to, men at alle forskere skal have mulighed for at lave det billede, og så kan hr. Troels Lund Poulsen og jeg derefter tage stilling ligesom alle andre.
Søren Krarup (DF), 2003-01-21:
Jeg vil sige tak til hr. Troels Lund Poulsen for en fortræffelig tale, men nu er hr. Troels Lund Poulsen jo et ungt menneske, og jeg kan ikke forlange, at han skal kunne huske alt det, vi andre kan huske, og derfor vil jeg lige spørge, om han ikke er enig i den erindring, jeg ganske tydeligt har fra 1980'erne.
Jeg husker, at jeg i februar 1983 deltog i et møde på Christianshavn, i øvrigt sammen med Bent Jensen og Ulrik Høj, hvor den daværende socialdemokratiske folketingsmand Robert Pedersen fortalte om udviklingen i Socialdemokratiet og fortalte, hvordan han var ved at blive skubbet ud.
Han blev kaldt kustode af fru Ritt Bjerregaard, og han var ved at blive skubbet ud af Lasse Budtz, og han blev det også.
Han var dybt deprimeret og sagde: Jeg kan ikke forhindre den ødelæggelse af Socialdemokratiet, der sker.
Det er en ødelæggelse af det oprindelige gode Socialdemokrati fra H.C. Hansens og Hans Hedtofts tid.
Det var jo rigtigt.
Vi så jo altså, hvordan fru Ritt Bjerregaard havde held til at drive Socialdemokratiet over i armene for så vidt på, jeg var lige ved at sige Sovjetunionen.
Vi husker jo hendes reaktion, dengang den sovjetiske ubåd landede på et klippeskær, og hvor hun sagde, at det var ærgerligt, fordi det støttede dem, der ville forsvare landet.
Jeg vil ikke fortsætte den historiske oplysning, selv om
hr. Søvndal utvivlsomt har brug for den,
men jeg vil blot spørge hr. Troels Lund Poulsen, om han ikke er enig med mig.