Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-09:
Jeg bed mærke i, at fru Sandy Brinck i sin ordførertale til forslaget, vi behandler her, nævnte, at man bestræbte sig på at indføre afgifter for at få sænket indkomstskatten.
Jeg synes, det er påfaldende, at det bliver nævnt i forbindelse med de diskussioner, der er i dette efterår om udmøntningen af finanslovforslaget for 2001, for er der noget, der er kendetegnende her, er det da ikke, at man sætter indkomstskatten ned, samtidig med at man hæver nogle afgifter.
Næh, sandheden er jo, at man hæver en lang række afgifter, og så hæver man i øvrigt også indkomstskatten ved at fastfryse det personfradrag, alle lønmodtagere over 18 år har, med det resultat, at man på den måde får et ekstra provenu på 1,9 mia. kr., som man ønsker at bruge til øgede offentlige udgifter på en række områder, som kan være gode nok.
Men det er da ikke kendetegnende for situationen, at man nedsætter personskatterne med de ekstra provenuer, man får hjem på øgede afgifter, tværtimod.
Hvis en afgift skal tjene et egentlig miljøhensyn, må det også, ifølge det hr. Aage Frandsen siger, være sådan, at afgiften i bedste fald ender i en nulløsning for de offentlige kasser. En ægte miljøafgift må jo betyde, at man har et alternativ, at man kan indrette sig på en sådan måde, at man skåner miljøet så meget som overhovedet muligt efter lovens hensigt og får en så lav afgiftsbetaling som overhovedet muligt.
Men det er ikke det, der er kendetegnende for denne afgift.
Her er der, som det meget ærligt blev sagt af SF's ordfører, også tale om et hensyn til statsfinanserne
Jeg skal anerkende, at det er der også i lovforslaget, for det miljøbaserede indeks er et udmærket princip, som vi også anerkender, og vi vil gerne tage del i diskussionen om udformningen af det.
Men vi mener ikke, at arbejdet er gjort færdigt med dette lovforslag.
Vi mener, at det skal forbedres på afgørende punkter og i højere grad basere sig på et miljøsigte end på et afgiftshensyn.
Der er nogle ting i lovforslaget, som det ikke er svært at have sympati for; sammenlægningen af forskellige afgifter i samme lov er fornuftig og o.k., og at bagatelgrænsen hæves, er også en nødvendighed, som følger af forslaget selv.
Det, vi kunne ønske, og som den konservative ordfører også var inde på, er, at man ville overveje at hæve bagatelgrænsen yderligere.
Endelig skal jeg sige om selve proceduren, at vi også er lidt optaget af den.
Jeg var med i arbejdet i Helsingør for et par år tilbage, da vi diskuterede lovkvalitet, og jeg tror egentlig, at skatteministeren også deltog.
Her brugte vi faktisk rimeligt megen tid på at diskutere testpaneler og høringer, og vi var enige om, sådan som jeg forstod det, at skulle man sikre en ordentlig lovkvalitet, skulle man gøre brug af høringer og testpaneler i et helt andet omfang end det, der kendetegner dette lovforslag.
Testpaneler har man fuldstændig undladt at bruge, og med hensyn til høringer har høringsfristen været ganske, ganske kort.
At man forlader sig på, at der kan komme noget under Folketingets behandling, er jo fint nok, men det var bare ikke det, der var udgangspunktet, da vi diskuterede spørgsmålet under konferencen i Helsingør, og derfor synes
jeg, der er noget her, der halter.
Skatteministeren burde også indrømme det, når han redegør for sagen senere, og så må vi prøve at tage højde for det i den videre behandling af forslaget.
Der er jo normalt en grund til, at man har behov for at hæve stemmen.
Jeg synes, Jyllands-Postens erhvervsmagasin i går gav en glimrende oversigt over de samlede skatter og afgifter i Danmark.
Der var en glimrende oversigt over skattetrykket målt i forhold til bruttonationalproduktet fra 1990 til 1999, og det kunne være, fru Sandy Brinck også skulle gøre sig den ulejlighed at læse erhvervsmagasinet i Jyllands-Posten fra i går.
Kan vi ikke få en bekræftelse på det?
Det var sådan set det, jeg forholdt mig til.