Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Vi lever i en spændende tid, hvor Danmark skal finde sin internationale placering, og hvor fremtiden for vores velfærdssamfund skal udformes set i det lys.
Det har alle partier jo erklæret sig enig i under de seneste måneders debat, så mon ikke vi i dag slipper for at høre, hvor ringe den danske økonomi er. Nu skal man ikke misforstå mig.
Hvis der er nogle, der føler trang til at gå på talerstolen og igen rose den danske regerings politik, så skal man bare blive ved.
De sidste 7½ år har vi nemlig opnået utrolig meget, og mange har været med til at udvikle det Danmark, vi har i dag.
De mange flotte resultater er skabt i et meget velfungerende samarbejde og samspil imellem befolkning, regering, Folketing
og amter og kommuner.
Fremgangen skyldes også, at danskerne generelt er et flittigt folkefærd.
Vi har en historisk lav arbejdsløshed, og det giver os råd til det danske velfærdssamfund og et Danmark, som i dag er både anderledes og bedre, end det var for 7 år siden. Selv om det går godt, er der dog ingen grund til at hvile på laurbærrene, heller ikke i Folketinget.
Verden står ikke stille omkring os.
Vi skal fortsat kunne gribe dagen.
Mange nye udfordringer venter foran os, og svaret på de nye udfordringer finder vi ikke i fortidens resultater.
Tværtimod skal vi i en ny tid udvikle og finde nye svar på fremtidens problemer.
At forme fremtidens Danmark kræver også alles aktive medvirken.
Mest aktuelt er det vel at finde et godt svar på, hvor Danmark skal placere sig i Europa.
Vi ønsker et Danmark, der fortsat bidrager til løsninger på tværs af landegrænser og mellem folkeslag såvel i Europa som i resten af verden.
Det er vigtigt for os at holde fast i, at Danmark stadig væk skal spille en aktiv rolle i den tredje verden.
Men for en uge siden sagde et klart og bredt sammensat flertal af den danske befolkning jo nej til dansk deltagelse i den fælles mønt.
Socialdemokratiet havde som bekendt rådet til at træffe et andet valg, men nu har befolkningen talt, og selvfølgelig tager vi det til efterretning.
Fremover kan det dog blive sværere at forsvare danske synspunkter i Europa.
Og når vores europæiske samarbejdspartnere har reageret på det danske afstemningsresultat, har de jo også gjort det med beklagelse på Danmarks vegne.
Men det er også blevet understreget, at samarbejdet i EU vil fortsætte og udvikle sig helt, som det har gjort hidtil.
Vilkårene for Danmarks indflydelse er bare blevet lidt ringere.
Den danske økonomi er også placeret i en mere usikker situation end tidligere.
Der vil stadig være behov for at bruge kræfter på at beskytte grundlaget for vores velfærd,
dvs. kronen.
Vi vil selvfølgelig stå vagt om stabilitet i dansk økonomi og som hidtil søge at sætte præg på Europas udvikling, når det gælder de danske mærkesager.
Men resultatet af afstemningen i torsdags giver jo anledning til eftertanke også i Folketinget.
Lad os være fælles om at tage et ansvar for at bygge bro mellem synspunkterne og sætte fokus på de udfordringer, vi konkret står overfor.
På længere sigt byder fremtiden dog heldigvis på gode muligheder for at styrke de værdier, Socialdemokratiet vil kæmpe for i Europa.
På EU-topmødet i Nice vil kræfterne blive sat ind på at rydde de eksisterende forhindringer af vejen for udvidelsen.
Udvidelsen er et utrolig vigtigt projekt.
Samtidig har det kommende svenske formandskab annonceret, at de vil sætte fokus på udvidelse af beskæftigelse og miljø.
Det ligger også fint i forlængelse af vores interesser.
Kort sagt: I Europa bør Danmark også fremover gøre en forskel og kæmpe for det.
De muligheder, der er i det europæiske samarbejde, skal vi selvfølgelig udnytte, men vi skal også blive bedre til oftere at diskutere, hvordan det kan ske.
Indenrigspolitisk vil vores hovedprioritet i de kommende år være at skabe de allerbedste betingelser for Danmark i en ny tid, samtidig med at vi gerne vil tage særlig hånd om de svageste i vores samfund.
For et sandt velfærdssamfund er vel netop kendetegnet ved, hvordan det behandler de svageste.
De to opgaver vil vi gerne løse med baggrund i nogle stærke værdier; værdier som social retfærdighed, ansvarlighed, solidaritet, fællesskab og bæredygtighed, men også bæredygtighed i bred forstand, så det både gælder mennesker, miljø og økonomi.
Den enkeltes ret til at være menneske og ikke bare en brik i et stort spil er afgørende for os.
Derfor vil vi gerne forene visionen med virkeligheden og værdierne med de konkrete udfordringer.
Men det helt centrale omdrejningspunkt må og skal være dialog.
Det skal det være, når vi skal finde løsninger i et demokrati.
Det, vi så i Københavns gader i går, var derfor helt uacceptabelt.
Hvis løsninger ikke skabes sammen med borgerne i en dialog, så mister demokrati og politik jo også deres mening.
Det er også derfor utrolig glædeligt, at forårets og efterårets folkehøringer har været en stor succes.
De har været et godt redskab til at udvikle dialogen i vores samfund.
Mange, mange mennesker har deltaget i høringerne, og de har taget godt imod det nye værktøj.
Det har også medført mange forbedringer af de fire velfærdsområder, vi satte i fokus: sygehusene, familie og skole, det rummelige arbejdsmarked og ældrepolitik.
Vi har lyttet til ideerne.
Folkeskolen er og skal være et spejl af samfundet, for folkeskolen er en helt utrolig vigtig del af det danske samfunds rygrad.
Folkeskolen er nemlig for alle.
Den skal være med til at holde fast om vores fælles kultur og styrke vores fælles værdier.
Derfor skal vi også sikre, at den danske folkeskole er af høj kvalitet, både når det gælder det faglige indhold, og når det gælder de mere bløde kompetencer som f.eks. samarbejdsevne, kreativitet og forståelse for demokrati.
Et moderne samfund som Danmark har vel brug for borgere, der har faglig kunnen, men også borgere, som kan tænke selvstændigt, og som ønsker at lære.
Vi mener, at de danske børn kan få en bedre skole, hvis den i højere grad bygger på sammenhæng og et bedre samarbejde mellem pædagoger og lærere, men også samarbejde og sammenhæng mellem skole og fritid.
Til en bedre skole hører også, at vi skal have fornyet skolebygningerne og nogle steder bygget nyt, hvor behovet er.
Vi trænger generelt til, at elever og lærere får mere tidssvarende undervisningsforhold.
Det tror vi alt sammen kan gøre undervisningen mere målrettet mod det enkelte barn og sikre os større mulighed
for at bryde et af de store problemer, som vi stadig væk har tilbage i dag, nemlig den sociale arv.
Her er vi tilsyneladende ikke helt enige med det største oppositionsparti, Venstre.
Vi tror nemlig ikke på, at folkeskolen kan forbedres ved at indføre tests, som det åbenbart nu hedder på nudansk, hvor man efterfølgende offentliggør gennemsnitskarakteren og resultatet.
Det er en tilbagevenden til den sorte skole.
Vi har derfor en opfordring til Venstres Folketingsgruppe: Vi synes, I skal gå forrest og prøve jeres egen medicin.
I bør lade jer teste og gerne i at læse og forstå, og hvis man kigger på jeres finanslovsforslag, så måske også lidt i regning, og det resultat, vi når frem til gennem en test, skal selvfølgelig offentliggøres én gang om året med gennemsnitskarakterer.
Det synes vi kunne være en god udfordring.
Vi er bare lidt i tvivl om, om det vil højne kvaliteten af Venstres arbejde i Folketinget.
Kort sagt: Her er et emne, hvor vi er fundamentalt uenige.
På uddannelsesområdet har vi også andre udfordringer.
En af dem er den stadig større mangel på praktikpladser.
Det er helt uacceptabelt.
På trods af, at der er indgået en aftale med arbejdsmarkedets parter om, at vi skal have flere praktikpladser, så går det i øjeblikket den stik modsatte vej.
De første 7 måneder af år 2000 er der indgået færre uddannelsesaftaler end sidste år.
Vores melding er klar: Arbejdsgiverne må tage sig sammen og leve op til deres ansvar.
Det er jo også i deres egen interesse.
Vi følger derfor udviklingen meget nøje, og vi vil spændt afvente det næste firepartsmøde mellem arbejdsmarkedets parter og regeringen.
Her må der komme en løsning.
Vi er dog klar til at drage de nødvendige konsekvenser, hvis arbejdsgiverne ikke selv er i stand til at vende udviklingen.
Alt andet kan vi ikke være bekendt.
Derfor er de videregående uddannelser også helt centrale.
Vi har et mål om, at 50 pct. af alle unge i Danmark får en videregående uddannelse.
Derfor skal det også være mere attraktivt at uddanne sig, og vi skal nu i den kommende tid fokusere mere på kvaliteten af de videregående uddannelser.
Der er f.eks. for mange, der falder fra undervejs.
Det skal vi have rettet op på.
Undervisningen skal i fokus, og det pædagogiske skal have større vægt.
Et andet af de fire kerneområder, vi vil lægge stor vægt på i fremtiden, er ældreområdet.
Vi vil gerne prioritere ressourcerne til de ældre, der har størst behov for hjælpen.
I øjeblikket er der desværre stor forskel på, hvordan kommunerne yder økonomisk hjælp til de svagest stillede pensionister.
Og forskellen blandt kommunerne er for stor.
Det vil vi gerne tage hånd om og sørge for, at der gives et bedre og mere ensartet personligt tillæg, f.eks. til hjælp til medicinen.
Derudover er vi også opmærksomme på, at mange pensionister er blevet hårdt ramt af stigningen i oliepriserne.
Nogle pensionister er i dag i en situation, hvor de må vælge mellem at skrue ned for varmen i vinter eller også bruge mange flere penge på at varme huset op.
Vi er derfor indstillet på at se på problemet og give en økonomisk håndsrækning til pensionister med store og dyre varmeregninger og en lille indkomst.
Vi vil gerne arbejde for mere sammenhængende patientforløb både før, under og efter behandlingen.
Der har vi jo et konkret eksempel fra folkehøringerne, som viser, at patienter i forbindelse med genoptræning og udskrivning fra sygehuset ofte oplever, at de falder ned midt mellem to stole.
Det er også sådan, at vi i dag på sundhedsområdet hele tiden får udviklet nye og mere skånsomme behandlinger.
Der skal vi selvfølgelig søge at være på højde med de bedste i udlandet.
Men vi er også meget optaget af, at i al den debat om ny teknologi og nye metoder til behandling må vi ikke glemme de ældre patienter på de medicinske afdelinger, selv om den nye teknologi er spændende, selv om den presser sig på.
I de sidste 7½ år har vi også gjort meget for at løse
Danmarks miljøproblemer.
Nu er tiden så kommet til at tage det næste logiske skridt, nemlig at forhindre, at flere problemer opstår.
Fremtidens miljøpolitik skal også sigte på at skabe balance, på at skabe bæredygtighed.
Vi skal have brudt den forbindelse, der på nogle områder stadig væk er mellem stadig stigende velstand og stadig voksende miljøproblemer. Det er i det lys, man også kan se, at vi prioriterer udarbejdelsen af en national strategi for bæredygtig udvikling meget højt.
Skulle nogen nu fejlagtigt have fået det indtryk, at miljøpolitikken nu bliver mere diffus, mindre konkret og mere tandløs, så vil jeg gerne bryde illusionen med det samme.
Arbejdet med en bæredygtighedsstrategi skal efter vores opfattelse være håndfast og konkret. Alle relevante ministerier må inddrages og forpligtes til at beskrive deres områdes miljøeffekter, udvikle en målestok og også midler til at opnå en bæredygtig udvikling på deres område.
Socialdemokratiet vil også stadig væk med uformindsket styrke sætte ind over for forurening i mere klassisk forstand.
F.eks.: Nu har vi gennemført to vandmiljøplaner i dette Folketing, men det tyder alligevel på, at vi kan blive nødt til at gøre en ekstra indsats.
I den sammenhæng vil vi ikke holde os tilbage.
Hvis målene i Vandmiljøplan II ikke nås, skal vi ikke bare slå ud med armene og sige: Det var vel nok ærgerligt.
Vi er klar til at tage de nødvendige midler i anvendelse, og her er afgifter en af de muligheder, vi skal overveje.
Selv om Danmark er et lille land, et forskelligt land, så er vores regioner også utrolig forskellige.
Hvis vi bare plukker tre ud, så kan man sige, at Bornholm, Øresundsregionen og Vestjylland umiddelbart er regioner, som har meget forskellige styrker og også meget forskellige svagheder.
Det vil vi gerne blive bedre til at få noget ud af.
Derfor er det tiden at drøfte regionalpolitik.
Det kan være med til at sikre en holdbar, fremadrettet udvikling med et helt og sammenhængende Danmark.
Det er helt centralt for os, at den debat kommer til at bygge på de enkelte områders stærke sider.
De lokale og regionale ressourcer skal udnyttes på den bedst mulige måde og med inddragelse af de regionale og lokale kræfter i et aktivt partnerskab. Vi skal have et afbalanceret Danmark, som kører derudad, som går fremtiden i møde både økonomisk, socialt og miljømæssigt, og det skal ske over hele Danmark.
Vi vil derfor også på det her område arbejde for en ny politik med nye strategier og nye initiativer, som passer til den nye tid, vi går i møde.
For nu at opsummere på debatten kan man vel sige, at budskabet herfra skal være, at Socialdemokratiet stiller sig på menneskenes side.
Vi vil gerne skabe et Danmark, der er i balance ikke alene med os selv, men også med verden omkring os, og det vil sige både Europa og verden derudover.
Vi er klar til at se på fremtidens problemstillinger.
Vi er klar til at gå dem i møde med et åbent sind, en ny politik og nye værktøjer.
Jeg vil derfor gerne opfordre alle Folketingets partier til at melde sig på banen og tage del i debatten, men ikke med de sædvanlige mantraer om frit valg, og at pengene skal følge både det ene og det andet.
Kan vi ikke nu tage arbejdstøjet på, forsøge at finde afbalancerede løsninger, som også er langtidsholdbare, og så lægge al det normale sniksnak til side?
Vi er klar til at tage en fremtidsrettet dialog.
Vi håber, at resten af Folketinget også er det.
Jeg skal hermed på vegne af Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget konstaterer, at resultatet af folkeafstemningen den 28. september 2000 indebærer, at lovforslaget om Danmarks deltagelse i den fælles valuta er bortfaldet.
I respekt for resultatet af folkeafstemningen vil regeringen varetage Danmarks interesser i EU-samarbejdet og bidrage til at løfte en række fælles opgaver i Europa. Idet Folketinget understreger, at nedbrydningen af efterkrigstidens politiske, økonomiske og sociale skel er den vigtigste europæiske dagsorden i de kommende år, og at EU's vigtigste opgave derfor er udvidelsen med Central- og Østeuropa, opfordrer Folketinget regeringen til - aktivt at medvirke til afslutning af forhandlingerne i regeringskonferencen til december i Nice, således at EU for sit vedkommende kan være parat til at optage de første nye lande med udgangen af år 2002, - at lægge afgørende vægt på, at den enkelte medlemsstat også fremover skal have mulighed for at føre sin egen fordelingspolitik og for at opretholde eller forbedre sin sociale standard, jf. erklæringen herom fra Det Europæiske Råd i Edinburgh i december 1992.
Regeringen kan således ikke acceptere traktatændringer, som kan undergrave den danske arbejdsmarkedsmodel eller det danske velfærdssystem,
- at holde tæt kontakt med Folketingets partier og Folketingets Europaudvalg med henblik på at drøfte de danske holdninger efterhånden som forhandlingerne skrider frem, og - at de kommende drøftelser med Folketingets partier om Danmarks europapolitik også omfatter udviklingen efter Nicetraktaten, herunder både samarbejdet mellem medlemslandene om en række fællesopgaver og Europas globale indsats.«