runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 1999-10-13:
Jeg ser frem til at høre SF's bedømmelse af den vedtagelse, der nu er fremsat af de andre partier, som deltog i det nationale kompromis.
Jeg kan ikke forestille mig, at det vil være SF's opfattelse, at en dansk tilslutning til den fælles mønt er udtryk for det nationale kompromis,
men lad os nu høre, om SF mener, at det nationale kompromis efter vedtagelsen af det her stadig væk eksisterer.
Det kan jeg ikke forestille mig.
Jeg spurgte hr. Jacob Buksti om en undersøgelse af fordele og ulemper ved euroen.
Det gjorde jeg selvfølgelig, fordi den socialdemokratiske kongres vedtog, at Socialdemokratiet vil drage omsorg for, at fordele og ulemper vil blive belyst.
Derfor er det overraskende for mig, at dette punkt, som jo var et helt afgørende punkt, så vidt jeg har forstået, i Socialdemokratiets egen diskussion, ikke omhyggeligt er medtaget i det forslag, som her er fremsat.
Socialdemokratiet har jo afvist det, når vi har stillet forslag om noget sådant.
Så vil jeg godt spørge hr. Jacob Buksti om, hvad hans kommentar er til de udtalelser, som bl.a. er kommet fra hr. Klaus Hækkerup om, at beslutningen om en folkeafstemning bør udskydes 5-7 år.
Der er altså også et stadig stigende antal socialdemokrater, som er begyndt at organisere sig i forhold til det her spørgsmål, og som mener, at det, regeringen nu har meldt ud, er alt for forhastet.
Jeg lagde jo mærke til, at statsministeren hævdede, at en folkeafstemning skule komme allerede inden det næste ordinære folketingsvalg.
Så jeg vil godt spørge hr. Jacob Buksti, hvad hans kommentar er til de meldinger, som en række socialdemokrater kommer med.
Anne Baastrup (SF), 1999-10-13:
Jeg vil citere den socialdemokratiske ordfører: WWW - Wa' We' Wenstre?
Hvorfor indgik Venstre en aftale, dengang Venstre havde regeringsmagten, omkring det nationale kompromis og efterfølgende fulgte det op omkring Edinburghaftalen?
Ville Venstre overhovedet noget som helst andet end at stikke befolkningen blår i øjnene?
Havde Venstre allerede på det tidspunkt besluttet sig for, at nu får vi se, og så laver vi det bare om?
Hvad vil Venstre?
Vil Venstre snyde igen?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-10-13:
Det er jo et historisk forslag, som hr. Jacob Buksti nu på vegne af et flertal i Folketinget har fremsat: Det er et forslag, der indebærer den officielle ophævelse af det nationale kompromis.
Det er jo også et forslag, der viser, dokumenterer, hvad vi sagde allerede dengang i 1992: at det nationale kompromis jo ikke var noget, som disse partier, som nu står bag den her vedtagelse, oprigtigt gik ind for, men alene noget, der var til udvortes brug for at få en traktat godkendt, og som så ville blive skrottet bagefter.
Jeg vil gerne stille hr. Jacob Buksti et spørgsmål til tolkning af, hvad det her forslag betyder:
Nu har jeg læst hr. Jacob Bukstis forslag, og der er intet om, at man skal sikre en belysning af fordele og ulemper.
Man skal ganske vist sikre en åben og grundig debat, men det er jo meget uklart formuleret.
Så derfor vil jeg gerne spørge hr. Jacob Buksti, om det her er en afstandtagen til det, som den socialdemokratiske kongres vedtog, nemlig at Socialdemokratiet forpligtede sig til at sikre en analyse, en undersøgelse af såvel fordele som ulemper forud for, at der eventuelt kommer en folkeafstemning.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-13:
Ja, så er den store forbrødring jo på plads igen.
Det kan vi se af det forslag, der er fremsat.
Partierne har fået rettet sig ind og fundet fælles fodslag i EU-politikken.
Det, jeg godt kunne tænke mig at spørge hr. Buksti om, er: Hvad er der sket fra starten af august og til nu mellem de partier, som har gjort, at forbrødringen kan finde sted her i dag?
Det var sådan i starten af august, at statsministeren gik ud i et frontalangreb, kan man vel kalde det, på Venstre og sagde, »at Venstre aldrig rigtig har respekteret de danske forbehold«.
Det fik efterfølgende Venstres formand på banen med et krav om, at der nu blev etableret fodnoter i forhold til de danske forbehold, så vi var sikre på, at de blev respekteret.
Når man så fremsætter sådan et forslag, som vi ser nu i dag, så er der altså sket noget fra starten af august og til nu.
Og da vi ved, at størstedelen af den danske EU-politik bliver tilrettelagt af nøjagtig de partier, der står bag det her forslag til vedtagelse, bag de lukkede døre, er det jo interessant for os andre her i fuld offentlighed, i fuld åbenhed, hvor alle kan sidde og lytte til debatten, at prøve at bore lidt i det og finde ud af, hvad i alverden der egentlig er sket fra august og til nu, siden den store forbrødring kan finde sted i dag.
Frank Dahlgaard (UP), 1999-10-13:
Jeg vil gerne på baggrund af hr. Jacob Bukstis fremsættelse af den her vedtagelse, som en række partier står bag, spørge, om hr. Jacob Buksti vil uddybe, hvad der ligger i formuleringen, at euroen har betydning for beskæftigelsen og for skabelsen af danske arbejdspladser: Er det sådan, at der er en høj beskæftigelse og der er blevet skabt en masse arbejdspladser i de 11 lande, som i dag udgør Euroland? Er det sådan, at Euroland har en lavere arbejdsløshed end Danmark, eller er det modsat, sådan som det fremgår af regeringens økonomiske rapporter, nemlig at den danske arbejdsløshed i år skønnes at blive på 4½ pct., mens Eurolands bliver på 10½ pct.?
Jacob Buksti (S), 1999-10-13:
Jeg må sige, at man kan læse meget og høre meget, før henholdsvis øjnene falder ud og ørerne falder af.
Hvordan og hvorledes hr. Keld Albrechtsen kan få det her forslag til vedtagelse til at blive en ophævelse af det nationale kompromis, er i hvert fald gået over min forstand.
Og hvordan og hvorledes hr. Keld Albrechtsen kan få det til, at det her strider mod en belysning af fordele og ulemper, når der står, at man skal have en åben og grundig debat - en åben og grundig debat er efter min mening en debat, hvor der er plads til alle synspunkter - må jeg tilstå at jeg har meget, meget svært ved at se, hvis man ikke ligefrem skal se spøgelser ved højlys dag. Til hr. Kristian Thulesen Dahl og spørgsmålet om, hvorvidt det her fælles fodslag skal tages som udtryk for en eller anden markant ændring fra statsministerens udtalelser i august og så til i dag, vil jeg sige: Ja altså, hvis det skulle være udtryk for dét, så er det i givet fald partiet Venstre, som har ændret holdning. Jeg har indtryk af, at det her dækker de fire partiers holdninger.
Det er jo ikke det samme, som at der ikke kan være nogle partier, der mener noget andet; det er jeg sikker på at Venstres ordfører vil markere synspunkter på.
Men det her markerer det, som de fire partier står fast på, så derfor står der ikke noget om lukkede døre; der står »en åben og grundig debat«, så jeg ved ikke, hvor det andet kommer fra.
Endelig til hr. Frank Dahlgaard: Her kan man jo henvise til den diskussion, der var før, men man kan også henvise til Økonomiministeriets beregninger.
Her er det sådan, at det antages, at hvis der er en merrente på 0,5 pct., som er rentespændet i forhold til den tyske D-mark, og hvis det er det samme i forhold til euroen, så anslår Økonomiministeriet, at det vil påvirke den private beskæftigelse negativt med 750 færre arbejdspladser i 1999, 7.800 færre beskæftigede i år 2000 og 10.600 færre i år 2005.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-13:
Statsministeren anklagede i august Venstre for »aldrig rigtig at have respekteret de danske forbehold«.
Når der nu er lavet denne forbrødring med denne her vedtagelse og man har fundet tilbage i de kendte konstellationer, er det så, fordi man fra Socialdemokratiets side har trukket den udtalelse i sig igen?
Er det, fordi man mener, at Venstre aldrig har sået tvivl om de danske forbehold?
Et eller andet må der vel være sket, siden vi kan se det forslag til vedtagelse, der nu ligger, fra de her velkendte partier.
Et eller andet må der vel være sket, siden man i august går ud med sådan et frontalangreb og så i dag lægger op til en sådan forbrødring.
Folketinget bør da i fuld åbenhed kunne få at vide, hvad der er sket fra august og til nu, som begrunder det skifte.
Frank Dahlgaard (UP), 1999-10-13:
Hr. Jacob Buksti henviser til Økonomiministeriets beregning over, hvad det koster, at den danske rente er lidt højere end den tyske rente og eurorenten.
Jamen det holder jo ikke.
Hvilket land er rigest?
Hvilken befolkning har den højeste levestandard?
Det har Danmark.
Så der er et eller andet, der må forklares, og det kan hr. Jacob Buksti gøre. For det andet: Hvis det, som hr. Jacob Buksti siger, er rigtigt, hvordan kan det så være, at disse beregninger viser, at arbejdsløsheden er væsentlig højere - næsten tre gange så høj - i Euroland end i Danmark?
Og for det tredje: Når hr. Jacob Buksti bruger beregninger fra Økonomiministeriet, så kan jeg jo også gøre det.
Økonomiministeriet kom i august i år med et svar på spørgsmål nr. S 2799 om realrenten - for det er jo ikke renten, der er afgørende for investeringer og vækst, det er realrenten - og af det svar fremgår, at realrenten i Danmark er lavere end realrenten i Tyskland.
Det er nok forklaringen på det hele.
Jacob Buksti (S), 1999-10-13:
Jeg må sige, at jeg havde ventet mig af den her debat, at kvaliteten var bare en lille smule højere, at det ikke var sådan, at vi skulle til at lave sproglig eksegese på den her tekst og se den som udtryk for, at det er afgørende bekymrende, at vi har ændret det nationale kompromis osv., at der nu kommer en stigende bekymring, og at Venstre aldrig nogen sinde har respekteret forbeholdene.
Hvordan kan man da læse det danske sprog sådan?
Når det er sådan, at der står, at man skal sikre en åben og grundig debat, så ved jeg ikke, hvad man forestiller sig, men en åben og grundig debat ser jeg altså som en debat om både fordele og ulemper.
Der er ikke nogen som helst form for modstrid mellem det, der står her, og så det, Socialdemokratiet har vedtaget.
Socialdemokratiet vil køre sin egen oplysningsvirksomhed om fordele og ulemper med plads til både modstandere og skeptikere og tilhængere og andet godtfolk.
Det er det, der ligger i ordet åben.
Hvordan og hvorledes kan hr. Keld Albrechtsen få udtalelser fra hr. Klaus Hækkerup til at blive til, at der virkelig er et stigende antal socialdemokrater, der går imod det her?
Ja, det kan godt være, at det er
, fordi en mand tilsyneladende er blevet til halvanden i den artikel i Berlingske Tidende, men det skal, så vidt jeg kan se det, altså forstås på den måde, at hr. Holger Graversen også har tilkendegivet en vis form for skepsis.
Det er, så vidt jeg ved, dét, men det kan være, at hr. Keld Albrechtsen er bedre informeret om, hvor mange der har været med i udtrykket »et stadig stigende antal«.
Jeg har en fornemmelse af, at man samler sig, og det er helt o.k. Endelig til spørgsmålet om, at Venstre aldrig har respekteret de danske forbehold, og at der, fordi statsministeren kom med den udtalelse, så skulle være sket en eller anden dramatisk ting: Jamen i den sidste pind i vedtagelsen - og det er altså et forslag til vedtagelse, hvor partiet Venstre også er med, og hvor de fire partier er enige - står der: »at sikre en aktiv deltagelse i alle drøftelserne
Det kan da ikke siges klarere.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-13:
Jamen det er lige præcis det, der er interessant, for efter statsministerens frontalangreb på Venstre i august kom Venstres formand, hr. Anders Fogh Rasmussen, jo på banen og krævede pludselig fodnoter for at sikre, at de danske forbehold stod intakte, og at der ikke blev fiflet med forbeholdene.
For os, der føler, at der bliver fiflet med de danske forbehold, er det da interessant, om vi har nogen alliancepartnere i kampen for at få respekteret de danske forbehold, eller om den forbrødring, som den her vedtagelse er udtryk for, er jeg bange for, betyder, at vi ikke har alliancepartnere i det spørgsmål.
Så til hr. Buksti: Ja, jeg skal bruge hr. Bukstis svar for at kunne konfrontere fru Charlotte Antonsen med nøjagtig det her, og fru Charlotte Antonsen kan jo i sit ordførerindlæg lige så godt tage med, hvad Venstre mente med, at man nu skulle være med til at lave fodnoter, så man sikrede de danske forbeholds eksistens.
Jann Sjursen (KRF), 1999-10-13:
Jeg bemærkede, at hr. Jacob Buksti lagde vægt på, at der i den kampagne, der skal føres, både skal være fokus på fordele og ulemper, og statsministeren var vel også inde på noget af det samme i sin besvarelse af forespørgslen.
Jeg synes, at vi fra statsministeren og fra hr. Jacob Buksti, der jo repræsenterer samme parti, indtil nu kun har hørt om fordelene, og så vil jeg godt høre hr. Jacob Buksti: Hvilke ulemper ser Socialdemokratiet, når man gerne vil belyse både fordele og ulemper og lægger vægt på det i sin oplysningskampagne? Hvilke ulemper er der ved ØMU'en og euroen, som hr. Jacob Buksti ser det?
Eller er der kun fordele, sådan som det fremgik af hr. Jacob Bukstis tale?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-10-13:
Jeg kan forstå, at hr. Jacob Buksti ikke bryder sig meget om, at vi borer i, hvad det forslag til vedtagelse, han selv har fremsat, sådan helt præcis indebærer.
Og vi må altså konstatere, at med hensyn til en uvildig undersøgelse af fordele og ulemper ved euroen, som jeg troede var det, der var lagt op til i Socialdemokratiets kongresvedtagelse, det må jeg tilstå, ja, så viser det sig nu, at det altså åbenbart er noget, der skal forfattes i Socialdemokratiets politiske og økonomiske sekretariater; så ved vi jo godt, hvor uvildigt sådan et materiale kan blive.
Jeg tror også, der var nogle delegerede, der havde en anden forventning til det, men sådan er det altså.
Så vil jeg godt stille hr. Jacob Buksti et andet spørgsmål om forståelsen: Når der nu med hensyn til de andre undtagelser, militær- og retspolitikken, lægges op til, at der skal foretages en vurdering af, hvordan man skal forholde sig, betyder det så, at der alligevel kan komme folkeafstemninger også om de spørgsmål?
Jeg lagde mærke til, at statsministeren sagde, at der blev kun én folkeafstemning om euroen, og det blev inden det kommende folketingsvalg.
Men antydes det også i den pind i forslaget til vedtagelse, at der godt kan komme flere folkeafstemninger, altså om de andre undtagelser?
Det er dog en rimelig saglig argumentation, som de to socialdemokratiske folketingsmedlemmer lægger frem, at det måske kunne være fornuftigt at vente og se, hvordan det nu gik i Storbritannien og Sverige.
Men det mener hr. Jacob Buksti måske ikke er væsentligt?
Frank Dahlgaard (UP), 1999-10-13:
Ja, jeg tror også, det er nødvendigt med ekstra taletid til hr. Jacob Buksti, for han svarede slet ikke på mit spørgsmål.
Kan hr. Jacob Buksti bekræfte, at Danmarks nationalprodukt pr. indbygger, altså gennemsnitsindkomsten, er højere, end den er i Tyskland og i euroland i det hele taget?
Kan hr. Jacob Buksti bekræfte, at arbejdsløsheden i Danmark er væsentlig lavere, end den er i Tyskland eller i euroland som helhed?
Og kan hr. Jacob Buksti også bekræfte, at realrenten i Danmark er lavere, end den er i Tyskland og Frankrig og euroland som helhed, og at beregningerne om en højere nominel rente derfor ikke holder vand?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-13:
Det første, jeg gerne vil spørge fru Charlotte Antonsen om, det er: Hvad forhindrer en husejer i dag i at tage et lån i euro?
Jeg kunne forstå, at et af de meget faretruende signaler, når vi nu ikke var med, var, at man ikke kunne få de her billige lån.
Hvad forhindrer folk i at tage et lån i euro?
For det andet: Jeg har forstået Venstre på den måde, at man først mener, der for alvor kommer en diskussion omkring afskaffelsen af kronen, i det øjeblik der er en dato.
Det har man argumenteret for i mange henseender.
Derfor er mit spørgsmål: Siden der ikke kan komme en debat før, og der så altså kommer en debat i det øjeblik, vi har en dato, hvor lang en periode mener fru Charlotte Antonsen så, der bør være, fra en folkeafstemning udskrives, og til den afholdes.
Altså hvor kort må debatperioden være?
Hvor mange måneder?
Og for det tredje det, jeg var lidt inde på i forhold
til hr. Buksti
Må jeg spørge fru Charlotte Antonsen: Hvad er der sket siden august?
Altså jeg kunne forstå, at i august var det sådan, at Venstres formand mente, at Socialdemokratiet og Venstre var i slagsmål om de her spørgsmål om, hvorvidt man respekterede de danske forbehold, og jeg kunne forstå, at hr. Anders Fogh Rasmussen dér sagde, at nu måtte man have større sikkerhed for, at forbeholdene blev respekteret; ellers måtte man have fodnoter.
Er det alene det, Venstre har at henholde sig til i forhold til, om regeringen i højere grad nu efterlever forbeholdene?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-10-13:
Der er naturligvis tale om et kompromis mellem Venstre på den ene side og regeringen og de andre partier på den anden side.
Men ud fra en samlet bedømmelse - det vil jeg da godt høre fru Charlotte Antonsens belysning af - så ser det ud for mig, som om det er Venstre, der i særlig grad har fået sine synspunkter tilgodeset.
Det baserer jeg på, at til grund for vedtagelsen ligger jo statsministerens løfte til fru Charlotte Antonsen om, at folkeafstemningen om euroen kommer inden folketingsvalget.
Jeg antager, det har været af afgørende betydning for Venstre for at få stoppet den debat, der er i Socialdemokratiet om det spørgsmål.
Men jeg vil bare høre fru Charlotte Antonsen, om jeg har forstået Venstres udlægning af teksten rigtigt. Hvis jeg har,
ja, så bekræfter det jo bare, hvad jeg sagde for lidt siden i forbindelse med hr. Jacob Buksti, at så er det en historisk dag i dag; så er det nationale kompromis efter afslutningen af den her debat ikke længere eksisterende.
Jette Gottlieb (EL), 1999-10-14:
Jeg værdsætter meget, at Venstres ordfører udtrykker, at man ikke vil blande sig i situationen på arbejdsmarkedet og specielt i overenskomstsituationer.
for den holdning, at Venstre bakker varmt op om strejkeretten.
Og der vil jeg så spørge mere præcist, om det ikke bare gælder den teoretiske strejkeret, men også den praktiske strejkeret, for jeg synes, hr. Jens Vibjerg glemte at komme ind på det faktum, at de, der i det her tilfælde greb ind i overenskomsten, jo samtidig også er arbejdsgiverne i sagen.
Jeg forstår på hr. Knud Erik Kirkegaard, at han vil gøre sig til varm talsmand for den danske model og dermed for strejkeretten.
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-10-14:
Jeg havde selvfølgelig ventet det spørgsmål.
Der er en væsentlig forskel.
Jeg tror aldrig nogen sinde, at fru Jette Gottlieb har hørt socialdemokrater udtrykke sig i retning af, at man på forhånd skulle blande sig i tingenes tilstand.
Det har vi aldrig nogen sinde gjort.
Tværtimod har vi taget en lang række initiativer til netop på forhånd at beskytte den proces, som jo igangsættes i forbindelse med en overenskomstforhandling.
Set i forhold til, hvad jeg også erkendte i min ordførertale, at der har været situationer, så er der en meget, meget væsentlig forskel på det, og så det, som vi her diskuterer i forbindelse med forespørgslen.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-10-14:
Ja, altså, hvor jeg ikke var skuffet over ministerens tale, så er jeg skuffet over hr. Jens Vibjergs tale, og det er selvfølgelig noget med, at forventningsniveauet er forskelligt.
Sådan kan det jo godt være, og når jeg er skuffet, så er det, fordi jeg har lavet lidt research og kan citere fra Garodkin, som jo bygger, som folk her også ved, på oplysninger fra partierne selv, og der står faktisk under Venstre, Danmarks liberale parti, som man jo ved, hvor man har - det påstod man i hvert fald indtil for nylig; jeg ved ikke, om man tør bruge det slogan længere, det kan jo godt være tvivlsomt - at livsvigtige områder skal fritages for strejker og lockouter.
Så vil jeg gerne høre, hvordan hr. Jens Vibjergs udmelding her passer sammen med den tekst.
Jette Gottlieb (EL), 1999-10-14:
Man kan jo sige om den kristelige forespørgsels formulering, at de har en ren trompet at trutte i, men hvis man som socialdemokrat skal gå op og svare på spørgsmålet, og svarer, at man ikke har tænkt sig at foretage sig noget, så har man i virkeligheden en noget vanskeligere sag, fordi det er jo en socialdemokratisk ledet regering, der har foretaget det konkrete indgreb i strejkeretten.
Så selv om man går op og fastholder, at man naturligvis står 100 pct. bag strejkeretten, så har man altså også været dem, der har været bannerfører i konkret at gribe ind i den.
Det synes jeg må give et problem.
Jeg synes, det må give et problem, der minder en lille smule om det med cirklens kvadratur, fordi hvornår?
Hvad er det for nogle kriterier, der træder i kraft, når man rent faktisk ikke bare hver gang, men hver eneste gang griber ind i en strejkeret, som man samtidig står og forsvarer så inderligt?
Jeg er ikke uenig i, at der er en meget væsentlig forskel.
Det, jeg ønsker at høre knæsat fra talerstolen, er gang på gang at høre socialdemokrater forsvare strejkeretten.
Det synes jeg er meget vigtigt.
Jeg synes, det er meget vigtigt også at fastholde, at man ikke blander sig i situationen på forhånd.
Problemet opstår, når man så alligevel griber ind, fordi situationen jo for dem, som er i den konfliktsituation, tager sig ud, som om man anfægter selve strejkeretten, ikke fordi man griber ind, men fordi man griber ind hver evig eneste gang.
Og det vil sige, at selve strejkevåbenet dermed fratages den ene part, og også kun den ene part.
Ole Sohn (SF), 1999-10-14:
Jeg vil gerne spørge hr. Jens Vibjerg, hvordan det skal forstås, når hr. Jens Vibjerg i ordførertalen siger, at man skal passe på ikke at kaste grus i maskineriet i forbindelse
med nogle overenskomstforhandlinger
Jeg er selvfølgelig meget enig i, at man skal sørge for, at parterne har et reelt grundlag at forhandle på og et fair grundlag og et ligeværdigt grundlag.
Hr. Jens Vibjerg fortsætter med at sige, at man skal passe på, at man ikke fra Folketingets side kommer til at styre et overenskomstforløb.
Det er jeg også fuldstændig enig i.
Så mit spørgsmål går på, om det betyder, at Venstre erkender, at det var en fejl, at Venstre sammen med regeringen var med til at lave en finanslovaftale for 1999, hvori man udtrykkeligt skrev, at der skulle foretages ændringer i overenskomsternes ansættelsesvilkår og arbejdstidsvilkår.
Betyder det, at man erkender, at det var en fejl, at man fra lovgivningens side styrede processen, således at der kom sand i maskineriet, som medførte konflikten og det efterfølgende indgreb?
Jeg har to spørgsmål til hr. Knud Erik Kirkegaard.
Det ene er, hvorfor Det Konservative Folkeparti fandt det nødvendigt at indgå en finanslovaftale, hvor man lagde bånd på en forhandling, inden den var påbegyndt, når man her fra Folketingets talerstol i dag siger, at Det Konservative Folkeparti ikke ønsker at blande sig i en konflikt.
Her blandede man sig i et forhandlingsforløb, inden det overhovedet var reelt påbegyndt.
Var det ikke sådan, at nødberedskabet var så altomfattende, at man undgik det?
det var sådan set også en kritik af indgrebet som sådan, men det var ikke det, jeg hentydede til.
Det var, at Venstre i efteråret 1998 indgik en finanslovaftale med regeringen, hvor man, før overenskomstforhandlingerne gik i gang, indirekte sagde til Amtsrådsforeningen: I kan godt slappe af, vi er enige i, at der skal ske nogle ændringer med arbejdstidstilrettelæggelsen på sundhedsområdet, og derfor så er vi med til at lægge en styring ind i forhandlingsprocessen.
Det er dér, jeg mener, at Venstre gik galt.
Der smed man sand i maskineriet, fordi man ikke gav parterne en fair chance for et ligeværdigt forhandlingsforløb.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-10-14:
Jamen det er da helt korrekt, at det, man siger her fra Folketingets talerstol, bør være partiets politik.
Når jeg har gæster inde, som undrer sig over, der er så få til stede i Folketingssalen, forklarer jeg det også og siger, at det alligevel er vigtigt, hvad der bliver sagt.
Det er dér, den officielle udmelding kommer, men vi vil alligevel ikke underkende Garodkin, som jo indhenter oplysninger hos os, og jeg mener faktisk, at han gør det hvert år for at få korrigeret Håndbog i Dansk Politik, som er et meget brugt instrument rundtomkring i landet og her i huset.
Og der står altså, at livsvigtige områder skal fritages for strejker og lockouter, men jeg kan da kun opfordre Venstre til at få korrigeret teksterne hist og pist, eller altså også at ændre udmelding på det område her.