Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-12-16:
Jeg vil først sige til hr. Jens Peter Vernersen, at nu har jeg godt nok fået at vide tidligere i debatten af hr. Jan Petersen, at man i Socialdemokratiet ikke tænker så meget på Dansk Folkeparti.
Det er jo dejligt for os at opleve, at man i hvert fald alligevel læser vores annoncer og lægger mærke til, hvad vi siger på møder osv.
Det synes jeg bestemt er positivt, bliv endelig ved med det, og det, der er blevet sagt på møder rundtomkring, står vi også hundrede procent ved.
Men som man kan se af vores ændringsforslag til finanslovforslaget, er vi et politisk parti, som satser på at få parlamentarisk indflydelse, fordi vi mener, at vi tjener vores vælgere bedst ved at prøve at få noget indflydelse på de politiske områder, der forhandles.
Det er jo også derfor, vi i forhold til finanslovforhandlingen startede med at prøve at anlægge en positiv vinkel for at komme ind og få medindflydelse.
Det har vi så ikke fået lov til.
Nu bliver man så sur over, at vi anlægger sådan en pragmatisk vinkel for at få indflydelse.
Jeg kan forstå, det nu er et problem for Socialdemokratiet, og det synes jeg da er meget interessant.
Så vil jeg sige til hr. Poul Erik Dyrlund, som henviser
til besparelserne på ændringsforslagene om aktivering,
at jeg tror altså, hr. Poul Erik Dyrlund lige skulle læse en gang mere på omkostningerne ved aktivering.
Det er altså et lidt andet tal end det, hr. Poul Erik Dyrlund oplyser heroppe fra talerstolen, et noget højere end det, hr. Poul Erik Dyrlund oplyser.
Sandheden er jo, at aktiveringsomkostningerne er øget markant igennem de senere år, og det, vi i virkeligheden vil med vores forslag, er at lægge en dæmper på den vækst, der er sket, altså gøre aktiveringen billigere.
Det mener vi godt kan lade sig gøre.
Vi mener godt, der kan rationaliseres inden for det system, så man generelt aktiverer til en billigere penge, og det er der i øvrigt en lang række af de politiske partier her i Folketinget, der har været enige med os i, og de har angivet besparelser i den samme størrelsesorden, så det er nu altså ikke så urealistisk endda.
Så må jeg sige til hr. Jacob Buksti om rapporten fra Rådet for Europæisk Politik, at jeg synes grundlæggende, det er et problem, hvis nævnet, som skal give støtte til mange græsrodsaktiviteter rundtomkring, i spørgsmålet om bl.a. kronens bevarelse og også andre EU-forhold skal bruge en meget, meget stor del af sit budget på én rapport, som alle i Folketinget i virkeligheden påstår de er tilhængere af bliver lavet.
Det er jo det, man beder om, det er det, man siger.
Det er både tilhængere og modstandere enige om, og der er udpeget en lang række gode mennesker til at udarbejde den. Vi vil bare ikke være ansvarlige for at skulle medvirke til at finde nogen penge til det.
Samtidig med - og det er det, jeg hele tiden sætter det i sammenhæng med - beder de samme partier så i øvrigt regeringen om at lave en hel masse materiale, som løbende kan sendes ud, som skal gøde jorden for en folkeafstemning, hvorefter man så kan kvitte kronen.
Det hænger altså overhovedet ikke sammen.
Så kan man sige, at vi har paranoia, eller hvad man vil, men den sammenhæng er det jo meget logisk at se det i, vil jeg sige til hr. Buksti.