runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-28:
Såvel udenlandske som danske nøglemedarbejdere er en vigtig kapacitet for danske virksomheder og for dansk erhvervsliv og derfor også for det danske samfund.
Det er vigtigt at have mennesker med kapacitet og ekspertise i dansk erhvervsliv.
Udflytning betyder, at vi mister ekspertise, viden og udviklingsmuligheder til skade for det danske samfund, og Danmark kan derudover se frem til mangel på arbejdskraft.
Derfor har vi brug for at tiltrække og fastholde den dygtige arbejdskraft til glæde for vort samfund, så vi kan skabe en større kage til at dele ud til dem, der har mest behov.
Internationaliseringen har gjort det nemt at flytte rundt mellem landene.
Det er blevet nemmere og nemmere at flytte til et andet land, fordi man rimelig hurtigt kan komme hjem og besøge familie og venner, og derfor er der behov for at tilskynde folk til at komme og arbejde her hos os i Danmark.
Derfor er Det Konservative Folkeparti gået aktivt ind i arbejdet for først et skattestop og senere skattelettelser, for netop skattelettelser er helt essentielle for at fastholde og tiltrække den dygtige arbejdskraft.
I den nuværende situation har Danmark et rekordhøjt skattetryk.
Derfor er det nødvendigt at afbøde de økonomiske konsekvenser, der er ved at flytte til et land med et så højt skattetryk, og det har vi gjort med den oprindelige lovgivning.
Formålet med loven er netop at tiltrække gode folk, og vi finder det derfor dybt tåbeligt, at man sender dem ud af landet igen med et ordentligt skattesmæk.
Derfor mener vi faktisk, at der er sund fornuft i at sige til de mennesker, som har valgt at komme til Danmark og bidrage til udviklingen af det danske samfund, at de gerne må blive her og gerne må udøve deres ekspertise til gavn for det danske samfund.
Det Konservative Folkeparti kan derfor støtte lovforslaget.
Mikkel Dencker (DF), 2002-02-28:
Da et tilsvarende beslutningsforslag blev behandlet for et års tid side, stemte Dansk Folkeparti for, men med megen skepsis og efter svære overvejelser.
Vi forstår godt argumentationen for, at det er vigtigt for virksomhederne at fastholde nøglemedarbejderne, også ud over de 7 år.
Vi kan også godt se, at den nøglemedarbejder, som af skattemæssige årsager bliver nødt til at forlade virksomheden efter de 7 år for at undgå efterbeskatning, typisk vil skulle erstattes af en ny nøglemedarbejder, som så vil være skattebegunstiget i de første 3 år. Men omvendt kan lovforslaget også misbruges af den nøglemedarbejder, som officielt kommer til Danmark for en kortere periode, men hele tiden har haft til hensigt at tage ophold i Danmark og fortsætte i sit job ud over de 7 år.
Hvorfor skal han i modsætning til sin danske kollega beskattes særdeles lempeligt i de første år?
Skal det være 9 år, 15 år eller for evigt, som der lægges op til?
Hvis der ikke skal være nogen maksimumsgrænse, ændrer lovforslaget fuldstændig karakter fra at være noget, som skal tiltrække arbejdskraft til ophold i en begrænset periode, til at være noget, som decideret har indvandring som formål, og som bekendt mener Dansk Folkeparti ikke, at indvandring er løsningen på problemet med rekruttering af kvalificerede medarbejdere. I stedet skal man tage udgangspunkt i at opkvalificere den arbejdsstyrke, vi i forvejen har her i landet.
Forslaget har også den bivirkning, at danskere, som vender hjem fra udlandet efter en årrække og ønsker at bosætte sig fast i Danmark igen, kan udnytte loven og slippe med at betale 25 pct. i skat, mens vedkommendes kolleger naturligvis stadig bliver beskattet fuldt ud.
Det er der hverken retfærdighed eller nogen logik i.
Med andre ord: Der er mange hjørner, som skal slibes af, før Dansk Folkeparti kan være tilfreds med dette forslag.
Erik Mortensen (S), 2002-02-28:
Socialdemokratiet har jo været med helt fra starten.
Det var faktisk Socialdemokratiet, der sammen med CD helt tilbage i 1992 tog initiativ til denne lovgivning. Dengang var det kun forskere, der var tale om, men vi var også med, da man udvidede ordningen til at omfatte nøglemedarbejdere.
Vi var også med, dengang man udvidede ordningen fra 3 år til 7 år, og vi var også med, da man fritog forskerne for tilbagebetalingskravet efter de 7 år.
Hele vejen igennem har der været stor tilslutning til de ordninger, der er blevet etableret og løbende udvidet, og det er meget positivt.
Umiddelbart synes vi nok i Socialdemokratiet, at forslaget her er en noget stor mundfuld, når man tænker på, hvad udgangspunktet egentlig var, nemlig forskerbeskatning.
Vi føler derfor, at der er god grund til at tænke lidt sig om: undersøge lidt om ordningens funktioner og måske om indholdet, noget om anvendelsen, hvilke personkredse der er tale om, osv., og det vil vi gerne bruge tid på under udvalgsarbejdet.
Peter Christensen (V), 2002-02-28:
Dette lovforslag forhindrer, at det danske samfund smider guld på gaden.
Det er jo sådan, at når en lov har virket i en årrække, kan man revurdere den for at se, om den har en række fejl og mangler.
Den eksisterende lov har den fejl, at vi mere eller mindre tvinger danske virksomheder til at tage afsked med nogle af deres dygtigste medarbejdere, og med dette lovforslag rettes der op på problemet.
Forskere og nøglemedarbejdere, der kommer til Danmark fra udlandet, kan i de første 3 år arbejde under en særlig gunstig 25 pct.-skatteordning, og derefter skifter de til de almindelige skatteregler.
Men hvis de bliver og arbejder her i landet i mere end 7 år, skal de tilbagebetale den skat, de ikke betalte de første 3 år, og det betyder i praksis, at de vælger at flytte fra Danmark, inden de 7 år er gået.
Dermed får staten ikke ekstrabeskatningen ind, og virksomhederne mister de gode medarbejdere og må finde nye, dygtige og innovative udenlandske eksperter.
Det er i sandhed
tragikomisk, og derfor skal det ændres.
Får vi ændret det, vil der heller ikke længere være den forskel på behandlingen af eksperter og nøglemedarbejdere, som der er i dag.
Forslaget er endvidere provenuneutralt, for som det er nu, er der alligevel ingen, der vælger at være her i så lang tid, at de skal tilbagebetale skat.
Forslaget har altså udelukkende positive konsekvenser.
Virksomhederne får bedre mulighed for at holde på de dygtige medarbejdere, og det er både fornuftigt og erhvervsvenligt, så derfor kan Venstre støtte forslaget.
Sandy Brinck (S), 2002-02-28:
Jamen hr. skatteminister, der er jo ikke tale om, at fællesskabet ikke vil yde et bidrag til netop den forskning, som foregår i forbindelse med erhvervslivet.
Men det, regeringen vil, er at give en erhvervsstøtte på 150 pct.
Det er det, der er lidt svært at forstå, og jeg kan åbenbart ikke få et konkret svar på, hvorfor det lige er ad den vej, vi skal give støtte til dansk forskning.
Det forekommer mig også lidt bureaukratisk, for hvis jeg har forstået det korrekt, skal Statens Forskningsråd først godkende projekterne, og så kan man få fradraget.
Var det ikke mere hensigtsmæssigt, at når projekterne var godkendt, fik man pengene direkte uden at skulle igennem alle mulige snørklede skattesystemer?
Ole Sohn (SF), 2002-02-28:
Hvis skatteministeren havde fortsat sin erindringstale om Kampmann, tror jeg, han ville være kommet frem til noget væsentligt.
Nu skal jeg selvfølgelig ikke forsvare Socialdemokratiet, men jeg husker da lidt af historien
Socialdemokratiet gjorde faktisk også meget ud af at sikre, at der var et ordentligt uddannelsesfundament, så jeg kan næppe forestille mig, at Kampmann har sagt: Nu giver vi bare flere fradrag til erhvervslivet, og så skærer vi lidt ned i de offentlige ydelser. Mit spørgsmål til skatteministeren er: Kunne man forestille sig, at øvelsen her også har det formål, at når finansloven er i hus den 20. marts, og der sker et fald i indsatsen på forskningsområdet - bortset fra det, som Socialdemokratiet og SF m.fl. skaffer til huse i kraft af UMTS-midlerne - kan regeringen sige til offentligheden: Ja, nu har vi givet et skattefradrag for at kompensere for de manglende bevillinger til at styrke forskningen i samfundet. Jeg tror, det hænger sådan sammen.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-02-28:
Jeg vil gerne sige, at siden fru Sandy Brincks partifælle, nu afdøde statsminister, Viggo Kampmann, lancerede ideen med fradrag for dansk erhvervsliv som en god socialdemokratisk ide, er der sket noget, når man hører, hvad fru Sandy Brinck her siger.
Hvad var det, Viggo Kampmann var så optaget af? Det var at sikre, at hele samfundet bidrog til den nødvendige udvikling af dansk erhvervsliv og dansk beskæftigelse, så vi kunne matche udenlandsk konkurrence.
Det var dét, der var hans idé, og det var derfor, han sagde: Nu laver vi et system, som sikrer, at alle er med til at bidrage til en udvikling, som bliver til gavn for hele samfundet ved at sikre bedre investeringsvilkår for danske virksomheder.
Well, nu skal jeg ikke gå dybere ind i den historik.
Men jeg vil gerne se på det konkrete spørgsmål om den yderligere vækst i forskningen, som fru Sandy Brinck stillede, og i forbindelse med udvalgsarbejdet vil vi naturligvis svare mere konkret om den side af sagen.
Sandy Brinck (S), 2002-02-28:
Jeg kunne jo fortsætte der, hvor hr. Ole Sohn slap, nemlig ved at gøre den bemærkning, at jeg netop i min ordførertale gjorde lidt ud af at sige, at forskning faktisk er til gavn både for erhvervslivet og for samfundet.
Det er faktisk derfor, vi i dag både har samfinansierede projekter og et skattefradrag på 100 pct.
Det er det, at der kommer de her
ekstra 50 pct. oven i skattefradraget, som jeg undrer mig lidt over.
Jeg stillede nogle spørgsmål i mit indlæg, som skatteministeren ikke fandt anledning til at svare på, og derfor vil jeg godt stille dem igen.
Hvor meget mere forskning regner regeringen med at få ud af det her?
Hele grundlaget er, at det her skulle styrke forskningen.
Så må skatteministeren også have gjort sig en tanke om og et skøn over, hvor meget mere forskning, vi får ud af det her forslag.
Og så er der selvfølgelig det helt grundlæggende, nemlig en begrundelse for, hvorfor forskningen netop skal styrkes via et skattefradrag til erhvervslivet og ikke via en pose penge i en finanslov.
Ole Sohn (SF), 2002-02-28:
Nu er jeg jo lykkelig befriet for både at være forskningsordfører og skatteordfører, så nu kan jeg jo bare sige, hvad jeg har lyst til.
Så jeg vil sige, at jeg tror, vi har en fælles interesse i, at vi styrker forskningen.
Men uenigheden går på, hvorvidt man skal styrke den del af forskningen, som erhvervslivet ikke har den store interesse i selv at gå ind i.
Det er jo den frie forskning, det er grundforskningen.
Det behøver de såmænd ikke at få 150 pct. i fradrag for at gøre.
Så det, regeringen burde gøre, var at sige: O.k., vi anerkender, at for at hjælpe dansk erhvervsliv og dansk erhvervslivs muligheder på det internationale marked skal vi styrke den frie forskning, vi skal styrke grundforskningen og derved sikre, at der bliver et grundlag for, at erhvervslivet kan forske videre.
Det ville være til gavn, men det koster selvfølgelig lidt penge.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-02-28:
Jeg vil gerne takke for en positiv modtagelse af forslaget.
Jeg har selvsagt bemærket, at ikke alle var lige positive, og det kan man måske undre sig en smule over, men o.k., lad os nu se.
Jeg har specielt hæftet mig lidt ved argumentationen om dette med, at det her bare er et erhvervstilskud.
Det er ikke bare et erhvervstilskud.
Dette er for det første en forsøgsordning.
For det andet er det en ordning, som øger erhvervslivets incitament til en direkte, mere målrettet forskningsindsats til gavn ikke bare for virksomhederne, men så sandelig også til gavn for den medarbejderstab, som virksomhederne har, for beskæftigelsen i det danske samfund, for udviklingen, for dynamikken, for muligheden for at klare sig i konkurrencen med udenlandske virksomheder.
Det, vi har brug for i Danmark, er jo også en målrettet erhvervsmæssig forskning, som sikrer udvikling af danske virksomheder i konkurrence med andre.
Det er lige præcis det, vi står over for, og derfor synes jeg ikke, at man bare skal sige, at dette er et erhvervstilskud, som ikke har nogen effekt for virksomhederne eller samfundet.
Søren Søndergaard (EL), 2002-02-28:
Det lyder smukt, når det i bemærkningerne til det her lovforslag hedder, at tilvejebringelsen af ny viden er afgørende i en vidensøkonomi.
Det har jo ellers ikke præget regeringens politik indtil nu.
Her har vi set nedskæringer,
den ene efter den anden,
på forskning og undervisning
Det forslag her handler altså heller ikke om et generelt løft til forskningen i Danmark.
Desværre, for så ville vi jo være meget positive.
Det handler derimod grundlæggende om, at det offentlige skal betale for, at erhvervslivet får øget indflydelse på forskningen i Danmark.
Det er penge lige ned i foret på en række af de rigeste koncerner i Danmark.
Når virksomhederne får mulighed for at fradrage udgifter med 150 pct., får virksomhederne et helt oplagt incitament
til at gå ind i et samarbejde med offentlige forskningsinstitutioner
Det betyder også, at en større andel af de midler, der er bevilget til den offentlige forskning, bindes i et samarbejde med erhvervslivet.
erhvervslivets interesser - konsekvensen af en sådan udvikling ses allerede i dag tydeligt inden for den medicinske forskning - og erhvervslivet skal forgyldes med en lind strøm af nye skattefradrag.
Enhedslisten ønsker i stedet et løft i bevillingerne til den fri forskning, og at det er de bredeste skuldre, der skal bære de tungeste byrder.
Derfor ville vi have gennemført en udlugning i fradrag og andre skattefiduser, og vi ville have styrket skatteligningen, så det sikres, at også de multinationale selskaber i Danmark kommer til at betale skat.
Det er ikke det, der er lagt op til her.
Enhedslisten kan ikke støtte forslaget.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-28:
Det er en kendt sag, at det danske samfund efterhånden er blevet et videnssamfund.
Vi Konservative finder det positivt at inddrage det private erhvervsliv i forskningen, tilskynde det private erhvervsliv til at deltage i udviklingen af vores samfund.
Det mener vi er til glæde for det private erhvervsliv, og vi mener, at det er til glæde for samfundet i det hele taget.
Det styrker Danmarks konkurrenceevne, vores anseelse udadtil.
Det er til glæde både for de enkelte virksomheder og for det danske samfund i sin helhed.
Resultaterne af forskning, hvad der kommer ud af de investerede penge, er imidlertid altid lidt usikkert.
En investering i forskning kan derfor være en satsning.
Der er altså risiko forbundet med investeringer i forskning.
Derfor mener vi også, det er rimeligt at give et fradrag, når man deltager i den forskning, der er til glæde for hele det danske samfund.
Vi ønsker mere forskning, og vi ønsker erhvervslivet som en aktiv medspiller i forskningen, også for at erhvervslivet kan være med til at udvikle, hvilken forskning der skal satses på.
Vi har brug for en styrkelse af Danmarks konkurrenceevne, vi har brug for fremtidsinvesteringer.
Dem får vi gennem forskning, som vi i Det Konservative Folkeparti lægger utrolig stor vægt på.
Derfor er vi meget positive over for dette forslag og støtter det.
Mikkel Dencker (DF), 2002-02-28:
Dansk Folkeparti forholder sig positivt til dette forslag.
Det gør vi, fordi vi er enige med regeringen i, at det er vigtigt at styrke erhvervslivets andel af forskningen.
Med dette forslag sigtes der specielt på at stimulere virksomheders lyst til at deltage i forskningsprojekter i fællesskab med offentlige forskningsinstitutioner.
Vi tror på, at denne forsøgsordning er en visionær vej at gå for at styrke forskningen og dermed vidensudviklingen i Danmark, for i Danmark er velstanden i høj grad baseret på et højt vidensniveau, og vejen frem til yderligere velstand går via forskning.
Derfor stemmer vi for denne forsøgsordning og ser frem til, at erhvervslivet vil gøre brug af ordningen.
Sandy Brinck (S), 2002-02-28:
Regeringen vil gerne styrke forskningen, siger den.
Det vil Socialdemokratiet også meget gerne.
Vi er bare ikke sikre på, at skattesystemet er det bedste instrument til at gøre dansk forskning dynamisk og stærk.
Vi er faktisk af den mening, at den bedste og mindst bureaukratiske måde at styrke forskningen på vil være at give forskningen bedre vilkår i arbejdet via finansloven, og her vælger regeringen så omvendt at skære.
Vi mangler ærlig talt en begrundelse fra regeringen på et helt centralt spørgsmål, nemlig: Hvorfor skal forskningen styrkes via skatteregler for erhvervslivet?
Når nu regeringen ikke vil give forskningen en pose penge via finansloven, men i stedet ønsker, at de statslige forskningsråd, dem, som vi troede regeringen betegnede som statsautoriseret smagsdommere, skal afgøre det, så forekommer
det noget bureaukratisk, at efter at projektet har gennemgået en godkendelsesprocedure, så får man et skattefradrag.
Hvorfor ikke give det ekstra tilskud til de konkrete projekter efter godkendelsen?
Hvorfor skal det igennem skattesystemet?
Og hvor meget mere forskning regner ministeren med at få for pengene?
I dag kan erhvervslivet trække samtlige udgifter til forskning fra, og derfor er forslaget reelt et statstilskud
til erhvervslivet, når man lader virksomhederne trække 150 pct. af virksomhedens udgifter til forskning fra deres skatteregning.
Det hører vel sagtens ligesom med til at føre forretning, at man kan og vil udvikle sig.
Det er sådan, erhvervslivet tjener sine penge.
Forskning bidrager til udvikling til gavn for erhvervslivet og til gavn for samfundet generelt.
Netop derfor har vi jo også forskningsprojekter, hvor erhvervslivet og samfundet deler udgifterne.
At fællesskabet yderligere skal betale erhvervslivets del, er en noget indviklet måde at give erhvervslivet statsstøtte på.
Så kunne vi diskutere det.
Socialdemokratiet mener, at forskning og viden er helt essentielt i et videnssamfund.
Derfor mener Socialdemokratiet, at det er uhørt, at regeringen svinger sparekniven over for forskningen i regeringens finanslovforslag.
Det er her, man bør tilføre pengene i stedet for at opdyrke snirklede og uigennemskuelige systemer.
Socialdemokratiet kan ikke støtte lovforslaget.
Peter Christensen (V), 2002-02-28:
Jeg er meget positiv over for denne forsøgsordning, der skal skabe grobund for mere og bedre forskning i Danmark.
Med denne toårige forsøgsordning styrkes forskningen i dansk erhvervsliv, og derved styrkes danske virksomheders konkurrenceevne.
Venstre støtter klart dette forslag, som vil give
bedre incitament for virksomhederne til at investere i forskning.
Med denne forsøgsordning vil vi styrke samspillet mellem erhvervslivet og de offentlige forskningsinstitutioner.
Men den private forskning kan imidlertid ikke stå alene.
Den må nødvendigvis sikres en grundstamme af offentlig forskning.
Derfor støtter Venstre også, at den frie forskning tilføres yderligere midler.
Dette er et skridt, som vil tilskynde erhvervslivet til at blive en aktiv aktør inden for forskningen, et skridt, som vil medføre mange gode og frugtbare sidegevinster.
Får samspillet mellem privat og offentlig forskning den forventede effekt, vil det kunne gavne hele Danmark, ved at vi i højere grad realiserer vidensamfundet.
Det er meget positivt. Derfor støtter Venstre forslaget og ser frem til en positiv udvalgsbehandling.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-02-28:
Nu prøver jeg for tredje gang: Kan hr. Frank Jensen bekræfte, at de 1,2 pct. i effektivisering også fremstod som 1,2 pct. i effektivisering på SR-regeringens finanslovudspil fra efteråret?
Søren Søndergaard (EL), 2002-02-28:
Jeg skal komme tilbage til Enhedslistens holdning til selve lovforslaget om lidt.
Det, der kalder mig herop nu, er, at fru Charlotte Dyremose så klart understregede i sin indledning, at forslaget ikke kun omfatter udenlandske nøglemedarbejdere, men også danske nøglemedarbejdere, der har været i udlandet og er kommet tilbage.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge, om det ikke undrer den konservative ordfører, hvad baggrunden kan være for, at der igen og igen i skatteministerens skriftlige fremsættelse nævnes udenlandske eksperter: muligt for udenlandske eksperter, kan den udenlandske ekspert, ophold i Danmark for den udenlandske ekspert, de udenlandske nøglemedarbejdere, tiltrække kvalificeret arbejdskraft fra udlandet, de udenlandske eksperter, osv. osv.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-28:
Jeg kan forstå på Enhedslistens ordfører, at jeg tydeligvis ikke har udtrykt mig klart nok.
Det, jeg understregede i min ordførertale, var faktisk, at danske medarbejdere også er en utrolig vigtig kapacitet.
Det Konservative Folkeparti mener ikke, at kun udenlandsk ekspertise er vigtig, vi mener også, det er vigtigt at fastholde dansk ekspertise, og det er lige netop derfor, vi ønsker at sætte skatterne på arbejde ned, så dygtige og kvalificerede danske medarbejdere ikke bliver tilskyndet til at flytte til udlandet.
Det var derfor, jeg præciserede »danske«.
Men samtidig mener vi, som jeg også sagde, at forslaget er ganske udmærket til at tiltrække udenlandsk arbejdskraft til Danmark.
Søren Søndergaard (EL), 2002-02-28:
Ja, men mener Det Konservative Folkeparti ikke, at lovforslaget også omfatter danske medarbejdere, som har været i udlandet og kommer hjem til Danmark?
I en lang årrække og ifølge forslaget for bestandig får de en ganske særlig nedsat skat i modsætning til alle andre danske borgere.
Er det ikke også en del af forslaget, eller omhandler det kun udenlandske eksperter?
Når jeg kommer i tvivl, er det selvfølgelig, fordi der i fremsættelsen kun tales om udenlandske eksperter.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-28:
Hr. Søren Søndergaard har ganske ret i, at Det Konservative Folkeparti ikke ønsker at diskriminere hverken mod udlændinge eller mod danskere, og det er rigtigt, at det kan ske, at der er en enkelt dansker eller to, der rent faktisk også får gavn af det her.
Det er ikke hensigten med forslaget, og det er derfor, der står i forslaget for så vidt den del, jeg har været med til, at det er for at tiltrække udenlandsk arbejdskraft.
Det er det, der er årsagen til forslaget.
Der kan så være et par danskere, der også kommer til at nyde gavn af det.
Det var ikke det, der var meningen, men det er rigtigt, som hr. Søren Søndergaard siger, at det kan ske, men det er altså for at tiltrække den udenlandske, kvalificerede arbejdskraft.
Aage Frandsen (SF), 2002-02-28:
Da regeringen fremsatte finanslovforslaget, var der jo som bekendt en række besparelser, ikke mindst på uddannelsesområdet, og uanset at en række af de besparelser er fjernet for finansåret 2002, er der stadig væk mange besparelser, når det drejer sig om uddannelser, som specielt vedrører de mennesker, som kommer fra uddannelsesuvante miljøer, eller som er kortuddannede.
Dér er besparelserne opretholdt.
Så er det samtidig også sådan, at der er stor uvished
om, hvad der vil ske for årene 2003, 2004 og 2005.
Derfor synes vi fra forespørgernes side, at det er vigtigt, at vi får en samlet diskussion af: Hvad er regeringens målsætning, hvad er regeringens politik på de her områder?
Det, man kan frygte, er, at netop når det drejer sig om de uddannelsesuvante og de kortuddannede, har disse mennesker ikke regeringens opmærksomhed.
Derfor forespørgselen.