Ulla Tørnæs (V), 2001-01-16:
Jeg vil gerne indlede med at takke forespørgeren for at have rejst denne principielle debat her i dag.
Ingen skal være i tvivl om, at der ifølge Venstre er sket et skred i den forkerte retning under den nuværende regering.
Ingen skal heller være i tvivl om, at ansvaret for dette skred alene påhviler den nuværende regering, og det har vi givet udtryk for i flere sammenhænge.
Vi har tidligere rejst spørgsmålet her i Folketingssalen, i Finansudvalget og i den offentlige debat.
Vi mener ganske enkelt, at den nuværende regering er gået alt, alt for vidt i sin brug af embedsmænd til at udføre rent partipolitisk arbejde og også i sin brug af offentlige midler til finansiering af rent partipolitisk arbejde.
Det vil jeg vende tilbage til.
Men lad mig først lige minde om, at det var statsministeren, der i starten af 1990'erne proklamerede moralens årti.
Derfor virker det naturligvis i særdeleshed anstødeligt, at det lige præcis er under den nuværende regering, at vi har oplevet dette moralske skred i opfattelsen af embedsmændenes rolle i det daglige politiske arbejde.
Moralens årti blev det årti, hvor den fine danske historiske tradition med en politisk neutral administration kom under alvorligt pres.
Med statsministerens indtog i Statsministeriet skete der en ændring af den traditionelle opfattelse, idet statsministeren og i øvrigt også en lang række af de øvrige ministre straks ansatte partikammerater på centrale nøgleposter i ministerierne.
Flere oprettede ligefrem personlige rådgiverstillinger, og disse blev naturligvis besat med tro partikammerater.
Eksempler på direkte misbrug af embedsapparatet er utallige, og jeg skal her blot nævne et par eksempler.
I marts måned sidste år kom det frem, at arbejdsministeren havde ansat en partikammerat i ministeriet udelukkende med det formål at koordinere arbejdsministerens aktiviteter i valgkredsen i Roskilde.
Forleden hørte vi, hvordan der i Fødevareministeriet, som det allerede er omtalt, blev givet direkte ordre til embedsmændene om, at man nu skulle redde statsministeren og Socialdemokratiet fra de dårlige meningsmålinger.
I en intern e-mail hedder det således, og jeg citerer: »... som departementet har anmodet om senest 15. januar. Baggrunden er regeringens stadig faldende tilslutning i befolkningen.
Nu må der gøres noget.«
Formodentlig er der ikke tale om nogen enkeltstående e-mail.
Vi har også oplevet et klart moralsk skred i den form, regeringen har valgt til at markedsføre sin politik på.
Listen over store forkromede værker og publikationer, der på glittet papir med regeringens egne ord fortæller om alle dens fortræffeligheder, er nærmest uendelig: »Danmark som foregangsland«, »De første 5 år«, »Det holdbare samfund« og »Forstå skatten«, der blev udgivet som skatteministerens egen lille mandelgave til vælgerne.
Selv offentliggørelsen af finansloven bliver årligt fulgt op af en sand byge af forskellige delpublikationer, der roser regeringen og dens ministre.
Alt sammen er det udtryk for én stor gang selvros finansieret af skatteydermidler.
Jo, her er sandelig sket et skred, vil jeg sige til statsministeren.
Også sidste års stort anlagte folkehøringer var intet andet end en professionel og veltilrettelagt iscenesættelse af Socialdemokratiet.
Man kan med rette spørge, om det er en opgave, der dels skal tilrettelægges af embedsmænd og dels skal finansieres af skatteyderne.
Den slags vælgermøder burde retteligt finansieres af Socialdemokratiets egne midler.
Folkehøringerne har da også fået det moralske efterspil, at flere embedsmænd ligefrem har følt sig nødsaget til at bede om forflyttelse for at slippe for at lave partipolitisk propaganda, som folkehøringerne jo var.
Det er endnu et bevis på det skred, der er sket.
I det ideelle samspil mellem minister og embedsmænd er det afgørende, at ministeren er bevidst om sit ansvar og er parat til at påtage sig det.
Det er den helt afgørende og nødvendige forudsætning for et godt og konstruktivt samspil
imellem ministre og administration.
Jeg vil blot slutte af med at sige, at jeg er fuldstændig enig med statsministeren i, at vi skal værne om den danske embedsmandsinstitutions integritet og troværdighed.