runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-30:
Enhedslisten har den principielle opfattelse, at det er et gode at styrke det almene niveau inden for de forskellige gymnasiale retninger.
Vi synes, det er helt fint, at man har mulighed for at tage forskellige typer af studentereksamen, men til gengæld er der et behov for at styrke det almene niveau, og der er også behov for at få reduceret supplerende prøver efter endt studentereksamen så meget som vel muligt. Det er på den baggrund, vi forholder os positivt til, at man giver sproglige studenter et C-niveau i matematik.
Og det er samtidig et svar til den socialdemokratiske ordfører, der op til to gange har understreget samme punkt, så jeg kan jo se, at det ligger ordføreren meget på sinde.
Det er, at man udvikler en særlig fagdidaktik, hvor matematik for sproglige kan synge sammen med andre fag og skabe en synergieffekt også med former for kemi og fysik.
Og så skal jeg understrege, at i denne betænkning, der er indstillet af et flertal, står der intet om en bestemt model, og der står heller ikke noget om model II.
Hvorfor gør der ikke det?
Det gør der ikke, fordi der netop har været forskellige forsøg.
Og fordi det ikke efter Enhedslistens opfattelse tilkommer Folketinget at gå ned og botanisere og sige: Jamen ét af disse forsøg er bedre end andre. Dertil kommer, at vi er meget optaget af, at man sikrer det almene niveau, uden at man ødelægger det, der er særligt for de sproglige, nemlig at de skal have tid til den tyske stil, de skal have tid til den engelske stil, og det er noget af et columbusæg.
Men så kunne man jo sige: Jamen herregud, vi venter, til der kommer en gymnasiereform.
Men dér bed jeg mærke i, at hr. Aage Frandsen udtrykte: »inden for nogle få år«.
Problemet er nemlig, når man har med gymnasiet at gøre, og man tager fat på en reformproces dér, så er jeg meget enig med hr. Aage Frandsen i, at det kan være inden for nogle år, eventuelt inden for nogle få år.
Og derfor er der behov for allerede nu at tegne en linje, der siger: Vi prøver at styrke det almene niveau.
Thomas Adelskov (S), 2001-05-30:
Jeg skal lige have den en gang til.
Det betyder flere timer til matematik.
Betyder det, at Enhedslisten vil have flere timer til matematik, uden at det betyder øget arbejdsbyrde?
Og uden at man tager timer fra nogen som helst andre steder?
Jeg skal lige have den én gang til.
Det regnestykke går i hvert fald ikke op på min lommeregner.
Aage Frandsen (SF), 2001-05-30:
Hr. Søren Kolstrup argumenterer ud fra den betragtning, at man vil støtte det almendannende.
Det almene.
Jamen naturfaget, som det er i dag, er noget af det mest almendannende, der findes inden for det naturfaglige.
Vi synes også, at fagligheden er vigtig, jeg var bare ikke helt opmærksom på, at Enhedslisten lagde så megen vægt på fagligheden i gymnasieuddannelsen, at den skulle styrkes specielt.
Men det synes jeg også er i orden, at man har det synspunkt.
Og så vil jeg også på samme måde som den socialdemokratiske ordfører godt have lidt uddybet, hvordan man sikrer, at man - hvis man får matematik C ind - ikke øger elevernes arbejdsbyrde, og så samtidig ikke svækker andre fag, f.eks. almendannende fag.
Hr. Søren Kolstrup har jo, som jeg selv, erfaring med gymnasiet.
Jeg synes, det lyder som en vanskelighed, som hr. Søren Kolstrup skal bidrage til at løse ude i det virkelige liv på et tidspunkt, hvor hr. Søren Kolstrup måske vender tilbage til sit civile liv i stedet for at være lovgiver herinde i Folketinget.
Hanne Severinsen (V), 2001-05-30:
Er hr. Søren Kolstrup ikke enig med mig i, at der også er noget, der hedder arbejdsbyrde, efter at man har taget studentereksamen, og at det er en urimelig ting for mange af de sproglige studerende, at de opdager, at de faktisk er gået ind i en blindgyde, at de pludselig skal have en arbejdsbyrde, nemlig at de skal tage C-niveau, som de ikke havde regnet med?
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-30:
Hr. Aage Frandsen forsøger at opstille en modsætning mellem det faglige og det almene.
Det beklager jeg meget.
Det synes jeg er en dårlig idé.
Tværtimod er der behov for at se, om fagligheden kan forenes med det almene.
Og det er også derfor, at vi i den flertalsindstilling, der ligger i betænkningen, peger på, hvordan man både kan styrke et C-niveau og samtidig en særlig fagdidaktik for matematik, hvor man forbinder matematikken med andre fag.
Og jeg håber, at hr. Aage Frandsen har den generelle opfattelse, at de to størrelser ikke står i en eller anden logisk modsætning til hinanden.
Det er det ene.
Det andet spørgsmål gælder både hr. Aage Frandsen og hr. Thomas Adelskov, der er meget optaget af C-niveauet
: Jeg tror, at det spørgsmål, som hr. Thomas Adelskov og hr. Aage Frandsen rejser, bunder i den opfattelse, at C-niveauet om ikke er gudgivet, så er det et eller andet, der tager udgangspunkt i noget meget absolut.
F.eks. kunne man tænke sig, at det tog udgangspunkt i model II, f.eks. kunne det tænkes at tage udgangspunkt i noget, man kender. Min pointe er, at C-niveauet skal lægges sådan til rette, at det ikke virker som en samlet byrde.
Men så kunne hr. Thomas Adelskov jo komme springende op og spørge: Ja, tak, men jeg vil have svar på antal timer, og jeg vil have svar på antal sider. Og der er det klart, at hvis den her indstilling skal gå igennem, jamen så er konsekvensen - det må jeg jo sige - at der er forskellige former for C-niveau. Men jeg og Enhedslisten er så optaget af at styrke det almene niveau, og vi er så optaget af, at disse sproglige får et C-niveau, at vi mener, at der allerede i dag findes forskellige former for C-niveau.
Det er den offentlige hemmelighed.
C-niveauet kan defineres som noget meget, meget stærkt, der nærmer sig andre niveauer, men det kan også defineres som noget, der giver en mere almen baggrund.
Til det sidste spørgsmål, der blev rejst af Venstres ordfører: Jamen jeg kan bekræfte, at fidusen ved at stemme for det her netop er, at man får reduceret antallet af supplerende prøver og dermed får reduceret den samlede arbejdsbyrde set over et livsforløb.
Thomas Adelskov (S), 2001-05-30:
Jeg bliver altså nødt til at sige, at når vi laver beslutningsforslag eller lovforslag og vedtager dem i Folketinget, så er det vel ud fra en forudsætning om, at de både er forståelige for almindelige mennesker, for folketingsmedlemmer og for ministre, og nu har jeg bedt hr. Søren Kolstrup om at give ministeren en vejledning i, hvordan det her beslutningsforslag skal føres ud i livet.
Det får vi ikke.
Vi får nogle »man kunne tænke sig«, »f.eks.« og »måske«, og det viser sig jo ganske tydeligt, at flertallet i denne her sag jo slet ikke er enige om, hvordan det skal føres ud i livet.
Man stiller altså ikke ministeren i nogen særlig nem situation.
Lad mig lige spørge til sidst: Vil det beslutningsforslag betyde, at ministeren kan vente med at foretage en reform af gymnasiets fagrække, der indeholder C-niveau i matematik for sproglig linje, til der bliver lavet en samlet reform af hele gymnasiet om 2 til 3 år?
Var det det, jeg også hørte hr. Søren Kolstrup give udtryk for?
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-30:
Det vil være at foretrække, at det her sker som led i en samlet reform af gymnasiets fagrække; men vi er meget vel klar over, og det har været et vigtigt udgangspunkt for Enhedslisten, at arbejdet med en sådan reform ikke kan trækkes ét år, men mange år, netop fordi det er meget brydsomt.
Og det er på den baggrund, at der også i indstillingen fra flertallet står »som et selvstændigt initiativ«.
Og hvis man ikke kan nå det gennem en samlet reform af gymnasiets fagrække, og det ville jo være smukt, hvis man kunne det, jamen så er der tilbage at sige, at det så må ske som et selvstændigt initiativ.
Må jeg så ikke lige for det første gøre opmærksom på omkring C-niveauet, at der altså er lavet forskellige forsøg. Der er ikke bare f.eks. en model II.
For det andet praktiseres der allerede i dag f.eks. på hf noget, der hedder et C-niveau, der viser noget om mangfoldigheden i det her.
Så man kan ikke komme og påstå, at C-niveau ligesom har én udgang.
Aage Frandsen (SF), 2001-05-30:
Men de to eksempler, som hr. Søren Kolstrup brugte, betyder begge, at eleverne skal have mere tid.
Og hvis nu det viser sig, at det kræver mere tid, og det viser sig, at den eneste måde, man kan løse det på, er, ved at man reducerer i andre fag - det kan være sprogfag, det kan være et mere almendannende fag - hvad vil hr. Søren Kolstrup så sige?
Er beslutningsforslagets intention så opfyldt?
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-30:
Da jeg første gang udtalte mig om den her sag - det var, da forslaget var til første behandling - sagde jeg, at det lykkeligste ville være, det var mit udgangspunkt, at den indsats, som sproglige elever udøver i dag i naturfag, kunne honoreres med et C-niveau.
Det ville forudsætte en ommøblering i dette fag.
Så kunne hr. Aage Frandsen sige, at det ikke kan lade sig gøre, for han definerer C-niveauet som højere.
Det er også muligt, man fra faglig side ville sige det, men så bliver man så nødt til at tage den omkostning, det er, ja. Men der skal ikke være tvivl om, hvad der har været mit udgangspunkt.
Brian Mikkelsen (KF), 2001-05-30:
Jeg føler mig lidt som drengen i »Kejserens nye klæder«, for diskussionen er jo fuldstændig blevet afsporet.
Det er jo kendsgerninger, og det er det, der bliver diskuteret.
Så forsøger man at dreje det hen imod, at Enhedslistens kommentarer afviger en lille bitte smule fra det øvrige flertal.
Men kendsgerningen er her - og det skal regeringen og det skal undervisningsministeren lytte meget nøje til - at Folketinget vil have, at der bliver gennemført en mulighed for, at skoleelever får C-niveau i matematik.
Hele diskussionen handler jo om, at vi har brug for noget mere naturvidenskab, at vi skal give de sproglige elever nogle flere redskaber, nogle flere muligheder for at klare sig i det højteknologiske samfund.
Det er det, der er kendsgerningen, og det er det, der er signalet.
Så kan der snakkes nok så meget udenom, men det er det signal, som undervisningsministeren og regeringen bliver nødt til at opfange.
Thomas Adelskov (S), 2001-05-30:
Vi har sådan set brugt debatten her i dag til at forsøge at få tyndet lidt ud i antallet af vildfarne signaler i denne her diskussion.
Jeg vil godt spørge hr. Brian Mikkelsen: Hvor hurtigt mener hr. Brian Mikkelsen, at det her forslag skal gennemføres?
Er det ligesom hos hr. Søren Kolstrup noget, der kan klares i løbet af de næste 2-3 år, gerne i forbindelse
med en gymnasiereform, eller forventer hr. Brian Mikkelsen som en del af flertallet, at det sker i forbindelse med næste folketingssamling?
Brian Mikkelsen (KF), 2001-05-30:
Nu skal jeg jo ikke tale på hr. Søren Kolstrups vegne, men jeg hørte ikke hr. Søren Kolstrup stille sig tilfreds med, at det skulle gennemføres i en ny gymnasiereform.
Det, som flertallet siger i betænkningen, er, at man vil have gennemført et C-niveau for sproglige studenter.
Det er det, der står i betænkningen.
Der står ikke noget om, hvornår det skal gennemføres.
Vi ser det gerne gennemført så hurtigt som muligt, og hvis det kan gennemføres allerede næste år, hvorfor så ikke gøre det?
Når nu flertallet gerne vil have det gennemført, hvorfor så vente til en gymnasiereform, som kan tage 2-3-4 år, forhåbentlig kortere tid?
Et flertal i Folketinget vil gerne have C-niveau for sproglige studenter, så hvorfor ikke gennemføre det næste år?
Det mener vi må være konklusionen.
Thomas Adelskov (S), 2001-05-30:
Jo, men der er jo mange grunde til, at man ikke nødvendigvis skal haste det her igennem.
En af grundene har Enhedslistens ordfører jo netop påpeget heroppefra flere gange, nemlig at man ikke skal forøge arbejdsbyrden for de sproglige gymnasieelever.
Der hører jeg nu hr. Brian Mikkelsen rent faktisk tale for, at det ikke betyder noget som helst, fordi det bare handler om, at man skal have meget mere naturvidenskab.
Jeg kan forstå, at det eneste, man er enige om i denne her sag, er det magiske ord, der hedder C-niveau i gymnasiets sproglige linje.
Hvordan, hvornår og hvordan ministeren i det hele taget skal udforme et endeligt lovforslag på det her område, er der slet ikke enighed om.
Det er ikke et særlig godt arbejdsgrundlag.
Hanne Severinsen (V), 2001-05-30:
Jeg gør bare stilfærdigt opmærksom på, at det, der bliver vedtaget nu, er, at der skal indføres C-niveau i matematik på gymnasiets sproglige linje, og at ordningen senest skal træde i kraft den 1. oktober 2002.
Aage Frandsen (SF), 2001-05-30:
Og når ministeren så skal til at gå i gang med at finde ud af, hvordan skal det her udmøntes, så skal ministeren selvfølgelig se på selve beslutningsforslaget, der er vedtaget.
Derefter skal ministeren også se på, hvad der står i betænkningen fra flertallets side, som har stemt for beslutningsforslaget. Hvis det stadig væk er lidt uklart for ministeren - og det kan jeg godt forstå, at det kan være - så må ministeren kigge på, hvad der er faldet af ord i Folketingssalen i forbindelse med første og ikke mindst anden behandling.
Og derefter er forvirringen selvfølgelig total, fordi en del af flertallet siger: Ja, men det behøver slet ikke at blive gennemført allerede i 2002.
Eller er hr. Søren Kolstrup enig i, at det, der står i forslaget, er entydigt, at det skal gennemføres på det tidspunkt, der står i beslutningsforslaget, eller er det sådan, at det godt kan vente lidt, hvis det viser sig, at gymnasiereformen er på vej?
Brian Mikkelsen (KF), 2001-05-30:
Nu tilkommer det jo ikke mig at manuducere og fortælle
hr. Aage Frandsen, hvordan Folketinget arbejder.
Hr. Aage Frandsen har stor erfaring og er en kyndig mand.
Men se, der står i beslutningsforslaget, at ordningen skal træde i kraft inden 1. oktober 2002.
Det står eksplicit i lovforslaget - det står der - og det må ministeren selvfølgelig rette sig efter.
Hidsigheden her skyldes jo, at regeringen er i mindretal sammen med det ene af sine faste støttepartier.
Det er selvfølgelig en uholdbar og en ærgerlig situation og alle mulige andre ting, men sådan fungerer parlamentarismen, og så må regeringen jo lytte til det. Det parlamentariske system siger, at der er et flertal i Folketinget, som vil have gennemført C-niveau for sproglige studenter, fordi vi halter bagefter på det naturvidenskabelige område, og fordi vi vil give de sproglige studenter nogle muligheder for at kunne klare sig, også efter at de har taget en studentereksamen.
Så gymnasiasterne får en mulighed for på et eller andet tidspunkt i forløbet at få det C-niveau.
Det står helt klart i forslaget, og det har man bare at efterleve.
Sådan er det.
Aage Frandsen (SF), 2001-05-30:
Er hr. Brian Mikkelsen ikke enig i, at det er et problem for beslutningsforslagets implementering, at en del af flertallet siger noget andet end det, der står i beslutningsforslaget, og at ministeren, når det skal udmøntes, også må se på andet end selve beslutningsforslaget, men også er nødt til at se på, hvad der står i betænkningen og også er nødt til at se på, hvad der er sagt i forbindelse med behandlingen?
Sådan er det, når en regering skal udarbejde lovforslag på baggrund af et beslutningsforslag eller ændre bekendtgørelser, som der er tale om her, i forhold til et beslutningsforslag.
Marianne Jelved (RV), 2001-05-30:
Tak for spørgsmålet.
Det giver mig jo en chance
til endnu en gang at forklare også hr. Keld Albrechtsen, at der ikke i EU kan gennemtvinges regler på skatteområdet imod et lands ønske. Danmark kan ikke tvinges til at indføre et bestemt system imod vores egen stemmeafgivning.
Der kræves enstemmighed på det område, og det gør der også efter Nicetraktaten.
Kommissionen har i sin meddelelse givet udtryk for, at den finder, at det i visse skattespørgsmål ville være en fordel med flertalsafgørelser.
Det er ikke kommet igennem i
Nicetraktaten.
Regeringen har jo også været åben over for flertalsafgørelser på visse områder inden for især miljøafgiftsområdet.
I forbindelse med forstærket samarbejde så kan forstærket samarbejde heller ikke tvinge Danmark til at indføre bestemte skatteregler.
Regeringen er part i Nicetraktaten, det er fuldstændig korrekt.
Et forstærket samarbejde og den danske holdning i den sammenhæng fik jo en særlig baggrund i nejet til Danmarks deltagelse i euroen, i øvrigt stærkt bakket op af hr. Keld Albrechtsen, fordi euroen jo i sig selv er udtryk for en slags forstærket samarbejde.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-30:
»Vil ministeren tage afstand fra Kommissionens angreb på vetoretten på skatteområdet, og er ministeren enig i, at det egentlige formål med Nicetraktatens bestemmelse om »forstærket samarbejde« er at underminere vetoretten?« Skriftlig begrundelse
Ifølge Jyllands-Posten den 23. maj 2001
vil Kommissionen nu opfordre en kreds af EU-lande til at gå foran i kampen for at harmonisere skattepolitikken i EU-landene. Kommissionen vil opfordre en række EU-lande til at gøre brug af den nye bestemmelse i Nicetraktaten om »forstærket samarbejde« for at gøre en ende på vetoretten, som de enkelte lande har i forhold til skattepolitikken på skatteområdet i EU.
Ifølge Jyllands-Posten vil EU-kommissær Frits Bolkestein, som skatte- og afgiftsområdet hører under, ikke længere finde sig i, at alle forsøg på harmonisering af skatter og afgifter kan blokeres af enkelte lande i EU, fordi disse forslag kræver enstemmighed i Rådet for at kunne vedtages. Kommissæren lægger ikke skjul på, at et af de overordnede formål med denne harmonisering er at få sænket det samlede skattetryk i EU af hensyn til EU's globale konkurrenceevne.
En af begrundelserne for at f.eks. Frankrig, Tyskland og Italien støttede bestræbelserne for at få gjort det lettere for en gruppe lande at gå videre i et »forstærket samarbejde« var, at det ville styrke EU-integrationen og være med til at drive Unionen videre i et tæt og forpligtende samarbejde.
Akkurat som den belgiske formand for eurogruppen har udtalt, at det var vigtigt for landene i eurogruppen at tage fat på en egentlig harmonisering af landenes lovgivning i forhold til skatte- og afgiftsområdet m.v.
Så når Kommissionen med kommissær Frits Bolkestein i spidsen nu direkte opfordrer en kreds af EU-lande til at gå i spidsen med et »forstærket samarbejde« for at lægge pres på de andre lande med hensyn til en egentlig harmonisering på skatte- og afgiftsområdet, så kan det vist ikke siges tydeligere, at formålet med dette »forstærkede samarbejde« er at underminere og på sigt fjerne vetoretten på de områder, hvor der endnu kræves enstemmighed i Rådets afgørelser.
Henriette Kjær (KF), 2001-05-30:
Nu var det jo ikke rigtig noget spørgsmål, det var et forsvar for SF's forfejlede politik, men jeg bliver nødt til at sige, at det her har ikke noget at gøre med, at det er for de velstillede, der skal have penge med.
Vi siger jo netop, at hvis det offentlige ikke kan leve op til sine opgaver, så skal de have lov til at blive behandlet privat, hvor det er det offentlige, der betaler.
Det bliver vi nødt til at gøre i en overgangsperiode, indtil det offentlige har fået opbygget en ordentlig kapacitet.
Det er uholdbart.
Der kommer mere personale i det offentlige, hvis det offentlige begynder at uddanne nogle mennesker og efteruddanne dem, der er der allerede.
Der kommer ikke mindre personale i det offentlige ved det her forslag.
Det, der foregår allerede nu på privatklinikker og andre steder, er, at de har personale i forvejen, og de rekrutterer bl.a. personale fra det offentlige.
Men det er folk, der arbejder ekstra, fordi overenskomsterne er indrettet på en sådan måde, at der er meget frihed.
Jeg synes sådan set, det er ganske udmærket, at de bruger deres fritid på private hospitaler.
Det er i hvert fald bedre, end de tager til Norge og Sverige og arbejder dér, når de har fri.
Birthe Skaarup (DF), 2001-05-30:
Det er naturligvis for at skabe flow i systemet, at vi har fremsat det her forslag.
Naturligvis er det for patienternes skyld, at forslaget forhåbentlig bliver vedtaget.
Det har vi da lov at håbe på.
Det skal være sådan, at når jeg som patient vil have en undersøgelse, så ved jeg - det vil give mig tryghed og befolkningen tryghed - at inden for 14 dage kan jeg blive undersøgt på et hospital og få en røntgenundersøgelse, en MR- eller en CT-scanning.
Jeg kan ikke lade være med at tænke på, at vi som sundhedsordførere får mange breve fra folk.
Også nu her i går indløb der et brev fra en, der havde været på hospital i Hammelburg, og hun skriver: Ja, den største af mine metastaser er nu reduceret fra 4,8 til 3 og sådan fremdeles.
En gang regional kemokur i lungerne må siges at være effektiv.
Et helt år med chok og progression.
Jeg troede aldrig, at jeg skulle opleve den følelse igen af bare lidt håb.
Det er bare dejligt.
Nu må jeg så håbe, at regeringen kan indse, at det er nødvendigt med flere penge til systemet.
Man må jo håbe, at regeringen fatter, at det hjælper hos doktor Müller.
Og hvorfor skal vi tage til udlandet for at få den behandling, selv om overlægerne på hospitalerne udmærket kan se, at der er noget i vejen?
Og det kan jeg ikke lade være med at tænke på: Hvis der var lidt mere effektivitet i det her sygehusvæsen, så ville vi ikke se så mange menneskeskæbner, som vi som sundhedsordførere får korrespondance fra.
Endnu en gang vil jeg opfordre til, at man slutter op om det her beslutningsforslag.
Det er nødvendigt for patienterne i Danmark som helhed.
Anni Svanholt (SF), 2001-05-30:
Vi ønsker nemlig en egentlig priskontrol.
Men når vi støtter forslaget, er det, fordi det i forhold til, hvad det har været tidligere, er et fremskridt. Vi har i SF lagt helt afgørende vægt på sundhedsministerens tilkendegivelser ved førstebehandlingen - og det indgår også i SF's betænkningsbidrag - hvor sundhedsministeren siger, at nu vil vi følge området meget tæt dag for dag, og sker der nogle væsentlige ændringer, hvor der kommer prisstigninger på medicin, er regeringen, har vi forstået, indstillet på at lave lovindgreb og bruge andre redskaber.
Det er for os meget afgørende, når vi tager stilling til den her sag og støtter den.
Da vi i SF netop er meget optaget af at få holdt priserne i ro som minimum - men vi ville allerhelst have priserne ned på medicin, fordi vi betaler altså for meget for medicin i Danmark - vil vi selvfølgelig følge det her meget nøje.
Derfor vil jeg spørge sundhedsministeren, om sundhedsministeren er indstillet på og kan bekræfte her i dag, at Folketingets Sundhedsudvalg vil få en redegørelse hvert halve år om forholdene for medicinpriserne.
Jeg håber, det kan bekræftes.
Det er meget væsentligt for SF's holdning og stilling i denne sag.
Arne Rolighed (S), 2001-05-30:
Jeg er glad for, at der på det her område tegner sig et bredt flertal for tilslutning til forslaget.
Det bygger jo på, at medicinalindustrien har givet tilsagn om at ville holde priserne i ro. Og det er rigtigt, som fru Anni Svanholt siger, at det er noget, vi er meget optaget af, og vi vil følge det meget tæt for at se, hvordan prisudviklingen er, selvfølgelig af hensyn til patienterne, men også af hensyn til de amtslige budgetter.
Derfor vil der ske en meget tæt overvågning af prisudviklingen.
Der er blevet spurgt, om vi vil være indstillet på også at give en redegørelse hvert halve år.
Der er svaret klart ja.
Vi skal følge det alligevel, og vi tilstiller gerne Folketinget halvårlig en sådan redegørelse gennem f.eks. Sundhedsudvalget.
Pia Gjellerup (S), 2001-05-30:
Jeg vil først med tilfredshed notere, at Udvalget vedrørende Grønlandslove har indstillet forslaget til vedtagelse uændret.
Når jeg tager ordet her i dag, er det ikke blot for at kunne vise tilfredshed, men også for at kunne oplyse Folketinget om, at lovforslaget har været behandlet to gange i Grønlands Landsting.
Landsstyreformanden har i forlængelse heraf ved brev af 9. maj 2001 til mig oplyst, at Landstinget den 8. maj besluttede følgende, og der vil jeg tillade mig at citere fra brevet: »Landstinget kan enstemmigt tilslutte sig det foreliggende lovforslag om tilskud til Grønlands hjemmestyre for årene 2002 og 2003. Man har bemærket sig, at lovforslaget gælder for 2 år og ikke 3 år, som ellers har været praksis. Landstinget imødeser, at Folketinget færdigbehandler lovforslaget inden Tingets sommerferie, således at udarbejdelsen af hjemmestyrets finanslovforslag for 2002 kan ske på denne baggrund.«
Jeg håber hermed også at have givet Folketinget en nødvendig og god oplysning om Grønlands holdning til lovforslaget.