runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2001-12-12:
Den er jeg med på.
Ja, det er helt i orden.
Det vil altså så også sige, at den konklusion, som ministeren var ude med omkring OECD's rapport i første omgang, som ikke drejer sig specifikt om tosprogsproblematikken, kan være en lille bitte smule misvisende.
Og det vil også sige, at vi nu har fået bekræftet, at de lande, nemlig Sverige, Finland og Canada, som ligger længere oppe end Danmark på den her berømte liste fra OECD omkring elevernes skolefærdigheder, har omfattende modersmålsundervisning eller tosprogsprogrammer.
Så hvis vi skal konkludere noget som helst på baggrund af OECD's rapport, må det da være, at der ikke er nok modersmålsundervisning eller tosprogsundervisning i Danmark, og ikke det modsatte, som ministeren kommer frem til, at vi skal afskaffe modersmålsundervisning.
Jeg vil gerne bede om din kommentar.
Ulla Tørnæs (V), 2001-12-12:
Jeg ved ikke, fru formand, om jeg skal tage det nu, eller om vi skal vente med at svare på spørgsmålet?
Vi smelter altså de to spørgsmål sammen.
Jamen så til spørgsmål nr. 28. Fru Pernille Rosenkrantz-Theil har spurgt mig, hvilket belæg jeg har for at sige, at modersmålsundervisning har ringe effekt på børns læse- og skrivefærdigheder, og på hvilken baggrund jeg ud fra OECD's undersøgelse kan konkludere, at modersmålsundervisning har ringe effekt. Det er rigtigt, at der ikke i OECD-undersøgelsen er spurgt til omfanget og effekten af modersmålsundervisningen, men det fremgår af rapporten, at læsefærdighederne er markant ringere hos unge fra familier, hvor der ikke tales dansk derhjemme.
Man kan derfor stille sig det spørgsmål, om modersmålsundervisningen giver en tilstrækkelig støtte til de tosprogede.
I regeringen mener vi, at der er behov for at gå nye veje og bruge ressourcerne bedre på dette område.
Det kan vi gøre ved sætte ind med sprogstimulering så tidligt som muligt før skolestart.
På den måde vil de tosprogede elever få bedre mulighed for at komme på niveau med deres danske klassekammerater.
Gode danskkundskaber ved skolestart er jo en forudsætning for at få udbytte af fagene og af det sociale samvær.
Øget fokus på førskolealderen giver tilmed særlig gode muligheder for at inddrage forældrene, hvilket i sig selv er befordrende for hele familiens integration.
Til sidst vil jeg understrege, at det er regeringens hensigt at afskaffe kommunernes pligt til at gøre tingene på en bestemt måde.
Jeg vil i den nærmeste fremtid tage initiativ til i samarbejde med socialministeren at styrke sprogstimuleringsindsatsen i førskolealderen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2001-12-12:
... og jeg vil gerne bede ministeren fortælle, hvilket videnskabeligt grundlag hun har for at afskaffe modersmålsundervisningen, og hvordan det vil så fremme indvandrernes skolefærdigheder.
Det er jo noget modsat det, ministeren udtalte til Ritzau, hvor ministeren på baggrund af den her undersøgelse udtaler, at den viser, at tosprogede elever har ringe læsefærdigheder, og at modermålsundervisningen har ringe effekt.
Undersøgelsen underbygger regeringens udspil om at afskaffe den obligatoriske modersmålsundervisning i kommunerne.
Jeg vil gerne bede undervisningsministeren kommentere, hvordan hun fra den ene uge til den anden i den grad har skiftet opfattelse af, hvad OECD-rapporten indeholder.
»Kan ministeren bekræfte, at lande som Canada og Finland har store tosprogsprogrammer, at Sverige har en omfattende modersmålsundervisning, og at disse lande ligger over Danmark i OECD's undersøgelse vedrørende læsefærdigheder?«
Villy Søvndal (SF), 2001-12-12:
Som afslutning bare det gode råd, at hvis man vil have nogen til at fortælle om de reelle forhold i jernindustrien, så vil det være ekstremt dumt af regeringen ikke at udpege nogle mennesker, der er fuldstændig uafhængige.
Jeg hørte, at ministeren lagde vægt på en af sine forgængeres arbejde.
Palle Simonsen, som var konservativ socialminister i 1982,
Han respekterede, at statsmagten ikke skal blande sig i, hvordan frivillige ønsker at lade sig repræsentere.
Jeg er med på, at ministeren formelt ikke kan konkludere noget, som ikke er afgjort.
Det er fair nok.
Men jeg vil godt love, at ikke alene fra de frivillige, men også fra SF vil regeringen blive skudt fuldstændigt i sænk af kritik, hvis man håndplukker nogle, hvis forudsætninger er, at de udtaler sig pænt om den til enhver tid siddende minister.
Så vil vi kritisere det her sønder og sammen, og så vil vi forsøge at finde uafhængige steder, hvor man kan levere den sociale kritik, der ellers forstummer.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Henriette Kjær (KF), 2001-12-12:
Jeg vil svare hr. Villy Søvndal, at vi ikke kan konkludere noget endnu, for vi har simpelt hen ikke lagt os fast på, hvordan medlemmerne af det her råd skal udpeges.
Derfor har jeg meget svært ved at komme det nærmere.
Hr. Villy Søvndal kan dog være sikker på, at man ikke vil udelukke nogen, fordi de vil være kritiske.
Det vil jeg gerne love.
Villy Søvndal (SF), 2001-12-12:
Jeg er med på, at det er et uafhængigt råd.
Jeg synes, det afgørende spørgsmål er: Hvem er de uafhængige af?
Det har jo tidligere været sådan, når man sammensatte de her råd, der arbejder med socialpolitik, at de frivillige selv har fået lov til at pege på dem, de gerne ville.
Det er faktisk konstruktionen i det, der hedder kontaktudvalget til det frivillige sociale arbejde.
Det betyder, at en hvilken som helst regering ikke kan sortere nogen som helst besværlige mennesker fra, hvis den kunne have lyst til det for at vise et glansbillede af, hvordan den sociale udvikling i øvrigt tegner sig.
Men jeg forstår ministeren sådan, at uafhængighed betyder, at regeringen ikke vil blande sig i, hvem der udpeges.
Man vil ikke håndplukke de folk, der skal sidde i det her råd, men vil bede de frivillige - det være sig Kirkens Korshær eller Missionen blandt Hjemløse - selv være med til at sige: Det er jer, der er længst ude.
Det er jer, der ved, hvordan det ser ud helt ude på ydre linje, og det er jer, der får lov til at udpege.
Jeg vil bare sikre mig, at det er rigtigt forstået, og at man slet ikke under nogen omstændigheder kan forestille sig, at regeringen begynder at frasortere mennesker, der kunne have en mere kritisk analyse af forholdet mellem det offentlige og det private, end regeringen brød sig om.
Er det rigtigt forstået?
Henriette Kjær (KF), 2001-12-12:
Jeg kan garantere hr. Villy Søvndal, at det bliver et uafhængigt råd.
Da vi ikke er færdige med konstruktionen af det og ikke har lagt os fast på en endelig model endnu, har jeg svært ved at komme meget nærmere ind på, hvordan sammensætningen vil blive.
Men det er helt afgørende for regeringen, at det ikke bare bliver en medspiller, men også i høj grad en modspiller, en, der virkelig kan give meddelelse
om, hvor vi har problemerne, hvor der skal gøres en indsats
Det er også derfor, det skal afgive en redegørelse, som jeg lægger op til skal debatteres ved en forespørgselsdebat i Folketinget, hvor alle Folketingets partier kommer med indspark til regeringen på baggrund af den her redegørelse.
Villy Søvndal (SF), 2001-12-12:
Tak for besvarelsen.
Det her er jo et område, der specielt har SF's interesse, fordi det oprindelig er et SF-forslag fra folketingssamlingen 2000-2001, som regeringen har ladet sig inspirere af.
Det synes jeg ikke man skal bebrejde regeringen.
Vi leverer gerne en stor del af tænkekraften i Folketinget.
Jeg synes til gengæld, der er nogle afgørende spørgsmål, som regeringen og ministeren må overveje, inden rådet sammensættes.
Jeg forstod, at det skulle være et uafhængigt råd, personligt udpeget.
Spørgsmålet er: Uafhængigt af hvem?
Skrækscenariet er, at regeringen håndplukker nogle mennesker, som er enige med Venstre og Det Konservative Folkeparti i grundlæggende sociale synspunkter, og at alle, der har afvigende synspunkter - f.eks. stærkt kritiske synspunkter, også på de frivilliges rolle f.eks. - frasorteres.
Og dem er der nogle stykker af; jeg har selv tilbragt 8 år i kontaktudvalget til det frivillige sociale arbejde.
Det er helt afgørende, at det ikke sker, og jeg vil allerede nu bede ministeren melde ud, om uafhængigheden betyder, at de frivillige selv får lov til at pege på dem, de synes bedst repræsenterer rådet, eller om uafhængigheden betyder, at det er ministeren, regeringen, der håndplukker de folk, de helst vil have til at lave det her arbejde.
De to ting betegner en afgørende forskel.
Henriette Kjær (KF), 2001-12-12:
Spørgsmålet drejer sig om sammensætningen af Det Sociale Råd, og jeg kan oplyse, at regeringen endnu ikke har besluttet, hvordan den nøjagtige sammensætning af rådet skal være.
Jeg lægger stor vægt på, at rådet bliver uafhængigt.
Jeg forestiller mig derfor, at medlemmerne udpeges personlig i kraft af deres erfaring og indsigt med socialt arbejde med de allersvageste grupper, og de skal altså ikke repræsentere særlige organisationer eller interesser.
Jeg synes, det er meget, meget vigtigt, at det er nogle mennesker, der til daglig har problemerne tæt inde på livet. Jeg kan så tilføje, at rådet især skal følge den sociale indsats for de svageste i samfundet, at det skal komme med forslag til en forbedret indsats over for de svageste, at det skal komme med forslag til, hvordan det civile samfund kan inddrages stærkere i det sociale arbejde, og så skal det udarbejde en årlig rapport om situationen for de svageste grupper.
Som nævnt i regeringsgrundlaget vil regeringen snarest udarbejde et handlingsprogram for en samlet indsats for de svageste grupper i samfundet.
Det vil være naturligt, at rådet følger iværksættelsen og gennemførelsen af handlingsprogrammet.
Villy Søvndal (SF), 2001-12-12:
»Hvordan vil regeringen sammensætte Det Sociale Råd?«
Henriette Kjær (KF), 2001-12-12:
Så vil jeg sige, at for mig er der ingen ideologi i det her, overhovedet ikke.
Det drejer sig om, at vi har en meget svag gruppe af børn og unge, der bliver anbragt på en tragisk baggrund, og de har behov for den rette behandling og for kvalificerede folk, der kan hjælpe dem og tage sig af dem.
Det er simpelt hen det, der er ledetråden i mit arbejde, så jeg ser frem til et godt samspil mellem offentligt og privat, og det forventer jeg også, at vi kan få en god debat om her i Folketinget og i øvrigt også i forbindelse med forhandlingerne med amterne og kommunerne. Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2001-12-12:
på det her område, der er interessant, nemlig at det offentlige fylder for lidt, om man så må sige, og nogle af de private af dårlig kvalitet fylder for meget.
Dermed være ikke sagt, at alle private er af dårlig kvalitet.
Den analyse er jeg enig i. Jeg synes i øvrigt, det må være interessant for en regering, der har privat opgaveløsning som sin hovedudmelding, at det sted på det sociale område, hvor vi har lavet det helt store eksperiment med sociale løsninger, er ved anbringelse af børn.
Der er intet andet område, hvor private udbydere har fået lov til at fylde så meget.
Det synes jeg er ganske interessant.
Kommuneforhandlingerne i maj måned bliver jo først virkeliggjort fra årsskiftet til 2003, og inden de får virkning, er vi langt, langt henne.
Det her kommer til at tage 2 år eller sådan noget.
Jeg har egentlig opfattet ministerens udmelding sådan, at ministeren var meget utålmodig på det her punkt og ville have noget til at ske hurtigt, og hvis dét skal være tilfældet, så er forudsætningen jo, at man bruger finansloven i februar som mulighed.
Der vil jeg såmænd bare tilbyde SF's hjælp og samarbejdsvilje på det her punkt til at sikre, at ministeren er i stand til at nå sit ambitionsniveau.
Det bliver helt nødvendigt at afsætte nogle penge på finansloven, det skal vi nok være behjælpelige med.
Henriette Kjær (KF), 2001-12-12:
Jeg tager altid imod gode råd, og jeg synes, det er dejligt, at SF har gode erfaringer med dét, så jeg lytter selvfølgelig til SF's ordfører.
Der er ikke noget aktuelt i forbindelse med finansloven, men det er klart, at det bliver et tema, jeg tager med på dagsordenen i de kommunale forhandlinger, og da det er en forhandling, kan jeg jo ikke melde noget ud på nuværende tidspunkt.
Villy Søvndal (SF), 2001-12-12:
Jeg vil spørge, hvordan regeringen konkret vil angribe det her, for vi har lidt erfaring i SF.
Nu er det jo sådan, at regeringen skal fremsætte et finanslovforslag i januar måned, som skal forhandles i løbet af februar, og hvis der skal ske noget, og det ikke bare skal blive ved ordene, så har regeringen to konkrete muligheder for at gøre noget.
Den ene er i forbindelse med finansloven, og hvis den chance misses, er den næste mulighed de kommunale forhandlinger, som foregår i maj måned med de kommunale organisationer.
Jeg vil spørge ministeren, om vi kan forvente, at der kommer noget konkret på bordet ved en af de to lejligheder, også noget, der udmøntes i tal, så det ikke bare forbliver pæne ord.
Det ville være ærgerligt, så flot, som ministeren indtil nu har meldt ud.
Ulla Tørnæs (V), 2001-12-12:
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil har bedt mig bekræfte, at lande som Canada og Finland har store tosprogsprogrammer, og at Sverige har et omfattende modersmålsundervisningsprogram, samt at disse lande ligger over Danmark i OECD's undersøgelse vedrørende læsefærdigheder.
, da Canada som bekendt er et tosproget land.
Også hvad angår Sverige, er det korrekt, at der tilbydes modersmålsundervisning.
Det kan ske efter flere forskellige modeller, som kun delvis er sammenlignelige med den modersmålsundervisning, der tilbydes i Danmark.
Endelig kan jeg bekræfte, at både Canada, Finland og Sverige ligger placeret over Danmark i OECD's undersøgelse
vedrørende læsefærdigheder.
Finland ligger nummer et, Canada nr. to, Sverige indtager niendepladsen, og som nummer seksten, ja, der finder vi Danmark.
Til almindelig orientering kan jeg så også oplyse, at OECD's undersøgelse ikke har indeholdt spørgsmål, der sigter på at afdække, om der skulle være en sammenhæng mellem det, at et land har tosprogsprogrammer eller har omfattende modersmålsundervisning, og de tosprogedes læsefærdigheder. OECD-rapportens resultater kan altså ikke bruges til at dokumentere, at der skulle være en sammenhæng mellem f.eks. Finlands og Canadas fornemme placering i PISA-undersøgelsen og det forhold, at der findes tosprogede programmer i de to lande. Tilsvarende gælder det for Sverige og Danmark.
Rapporten kan ikke bruges som bevisførelse for, at modersmålsundervisningens tilrettelæggelse er en medvirkende årsag til, at Sverige opnår en højere placering end Danmark.
Personlig er jeg dog af den opfattelse, at en styrket sprogstimulering hos tosprogede børn, især før skolestart, er vejen frem, hvis vi skal forbedre deres danskkundskaber og dermed deres læsefærdigheder.
Nu bragte fru Pernille Rosenkrantz-Theil her mange andre elementer ind i spørgsmålet end det, der oprindelig var spørgsmålet, nemlig en række andre rapporter.
Det, jeg er blevet spurgt om, er rent faktisk OECD-rapporten, og det er den, jeg henholder mig til her.
Men så bliver jeg spurgt om: Hvad er mit videnskabelige bevis/det modsatte for det, som regeringen ønsker?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2001-12-12:
»Hvilket belæg har ministeren for, at modersmålsundervisning har ringe effekt på børns læse- og skrivefærdigheder, og på hvilken baggrund kan ministeren konkludere ud fra OECD's undersøgelse, at modersmålsundervisning har ringe effekt?« Skriftlig begrundelse
Undervisningsministeren har på baggrund af OECD's undersøgelse af børns skolefærdigheder i en række lande bl.a. konkluderet, at »tosprogede elever har ringe læsefærdighed«, og »modersmålsundervisningen har ringe effekt«.
Besvaret sammen med spm. nr. S 27
Anne Baastrup (SF), 2001-12-12:
Jeg kvitterer for statsministerens tilsagn nu, men jeg vil sige, at det første svar var helt uantageligt, idet statsministeren dér bare henholdt sig til: Vi har gjort det, som vi mener er absolut nødvendigt at der skal gøres.
Nu siger statsministeren, at han godt vil leve op til det ord, han kom med oprindelig, nemlig at man fra regeringens side ønsker at samarbejde bredt med Folketinget.
Det kvitterer jeg for, men det svar ville jeg gerne have haft på et tidligere tidspunkt.
Jacob Buksti (S), 2001-12-12:
Ministeren må undskylde, at jeg bliver lidt forvirret.
Først siger ministeren, at regeringen vil sikre, at politiet har ressourcer til at løfte opgaverne, og derefter konkluderer ministeren, at efter ministerens mening er der ressourcer nok inden for den nuværende personalenormering for politiet.
Ministeren kan vel ikke være uvidende om, at der er en stor overarbejdspukkel for politiet, som gør, at hvis man skal afspadsere den, så er der i hvert fald grænser for, hvor meget politiarbejde der overhovedet bliver gennemført. Jeg har da forstået, at regeringspartierne også stiller krav til politiindsats på andre områder, hvor det måske er mere spektakulært, og derfor er det bare, at jeg har meget, meget svært ved at forstå, hvordan og hvorledes man med et stærkere pres på politiets ressourcer på andre områder og en stor overarbejdspukkel skal kunne opfylde et krav om mere kontrol på færdselssiden, når det i øvrigt er blevet nedprioriteret over de sidste år.
Men det kan være, at ministeren kan gøre mig klogere.
Lene Espersen (KF), 2001-12-12:
Vi tror på, at når regeringsgrundlaget bliver ført ud i livet, og vi kommer med den samlede trafikpakke - som jeg endnu en gang må understrege, at jeg er utrolig glad for, at hr. Jacob Buksti og Socialdemokratiet åbenbart er så utrolig forelsket i, at de nærmest vil have hundrede procent ejerskab til alt, hvad der står i regeringsgrundlaget på det område - vil vi naturligvis også sikre os, at politiet har tilstrækkeligt med ressourcer til at løfte den del af opgaven, som vi har pålagt politiet.
Så det er selvfølgelig noget, der vil have en meget høj prioritet.
Ligesom den anden del af det er, at bøderne ved overtrædelse af hastighedsgrænserne på motorvejene bliver sat op.
Så det bliver en del af en samlet pakke.
Men vi er altså overbevist om, at politiet kan løfte opgaven med de nuværende ressourcer, og det er naturligvis klart, at vi, hvis det viser sig ikke at være muligt, så må komme tilbage til det spørgsmål.
Som det er lige nu, tror vi på, at det kan lade sig gøre at løse opgaverne, hvis det er sådan, at man prioriterer politiets indsats de steder, hvor vi mener, at der skal være en øget fokusering for at nedbringe antallet af dræbte i trafikken.
Jacob Buksti (S), 2001-12-12:
Den sidste melding synes jeg er interessant.
For det er muligt, at man har skrevet, at man prioriterer færdselskontrol, men det er i hvert fald sådan, at det prioriteres under volds- og kriminalitetsbekæmpelse.
Det er også sådan - det går jeg ud fra at ministeren er bekendt med
- at da man skal intensivere politiindsatsen i Vollsmose, så sender man 20 betjente derned, og de tages alle sammen fra færdselspolitiet.
Når man bevogter en irakisk hærgeneral i Sorø, så tror jeg, at ministeren vil kunne få bekræftet, at det har betydet, at der har været færre færdselskontroller.
Så hvordan vil ministeren garantere, at det, der står i regeringsprogrammet om en øget politikontrol til sikring af, at man overholder færdselsreglerne, faktisk kommer til at finde sted?
Lene Espersen (KF), 2001-12-12:
Som bekendt er det nuværende økonomiske grundlag for politiets virksomhed fastlagt ved politiforliget for 2000-2003.
Ved aftalen om politiforliget fastlagde vi imidlertid ikke kun de økonomiske rammer for politiet, men vi stillede også en række krav til politiet.
Et af de områder, som vi særligt pegede på og afsatte midler til, var en øget indsats på færdselssikkerhedsområdet.
Når vi finder det vigtigt at øge politiets indsats, er
det naturligvis med det klare formål at nedbringe antallet af kvæstede og dræbte i trafikken.
Som jeg også redegjorde for ved besvarelsen af det foregående spørgsmål, har vi i regeringsgrundlaget beskrevet en række initiativer med henblik på at øge trafiksikkerheden, og som anført er det regeringens opfattelse, at vi i højere grad skal anvende ressourcerne på at styrke trafiksikkerheden dér, hvor der er et reelt behov.
Vi skal bruge kræfterne rigtigt og sætte målrettet ind mod de sorte pletter og farlige vejstrækninger, vi har, og jeg er faktisk overbevist om, at det er muligt med politiets nuværende ressourcer at nedbringe antallet af tilskadekomne og dræbte i trafikken ved at fokusere på de steder, hvor vi ved, at ulykkerne sker.
Der er derfor efter min opfattelse heller ikke et aktuelt behov for at tilføre færdselspolitiet flere folk.
Jacob Buksti (S), 2001-12-12:
Bare for at svare på det sidste: Det skal jeg gerne love justitsministeren.
Det er vi naturligvis, al den stund det er noget, vi selv har indført.
Det fremgår også af dette afsnit, at man vil øge politikontrollen.
For når man nu skal sætte hastigheden op på motorvejene, så vi kan komme lidt hurtigere frem i hvert fald nogle steder, så vil regeringen intensivere politikontrollen.
Så er det bare, jeg vil spørge, hvor de politifolk kommer fra.
Mig bekendt er det jo sådan, at ingen af de nuværende regeringspartier har prioriteret færdselspolitiets ressourcer og bemanding særlig højt.
Der har ikke i de forskellige politiforligsforhandlinger, der har været, været fremstillet noget krav om flere færdselsbetjente, og derfor vil jeg bare spørge, hvor de færdselsbetjente kommer fra, og hvordan det finansieres.
»Hvordan vil ministeren sikre, at færdselspolitiet tilføres de nødvendige ressourcer til at intensivere kontrollen med grove trafikforseelser på motorveje og andre steder, og hvordan påtænkes disse ekstra ressourcer finansieret?«
Begrundelse
Regeringen skriver i sit regeringsgrundlag »Vækst, velfærd - fornyelse«, at politiet skal intensivere kontrollen med grove trafikforseelser på motorveje, men hvordan hænger det sammen med den eksisterende prioritering af anvendelsen af politiets ressourcer og de antal færdselskontroller, der i dag foretages på motorveje og andre veje, og hvordan hænger det sammen med den prioritering af politiets indsats, som ligger bag det eksisterende politiforlig.
Lene Espersen (KF), 2001-12-12:
Jeg må blot konkludere, at vi har en forskellig opfattelse af, hvad der allerede er i gang, og hvorvidt det er i overensstemmelse med regeringsgrundlaget.
Men regeringen har til hensigt at gennemføre det, der er skrevet i regeringsgrundlaget, og så håber vi selvfølgelig på, at Socialdemokratiet og hr. Jacob Buksti vil være positivt indstillet over for de initiativer, der bliver taget.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jacob Buksti (S), 2001-12-12:
Sådan havde jeg også regnet det ud.
Min pointe er sådan set bare, at hvis der er et afsnit, som hedder »Sikker trafik«, der handler om, at man vil forbedre trafiksikkerheden, så bør der jo være noget nyt. Det, vi konstaterede før med prøvekørekortet, var jo ikke nyt; det er gennemført.
Det, vi konstaterer med den automatiske hastighedskontrol her, er det samme, som allerede er i gang.
Derfor kan man konstatere, at det eneste, der står i det afsnit, som hedder »Sikker trafik«, er, at man vil hæve motorvejshastigheden fra 110 til 130 km/t.
Lene Espersen (KF), 2001-12-12:
Jeg tror ikke, vi kommer det meget nærmere.
Men jeg må sige, at jeg da er utrolig glad for at få bekræftet, at hr. Jacob Buksti er enig i regeringens intentioner og i regeringsgrundlaget.
Det er jo det, det drejer sig om, og derfor ser jeg da også frem til et ganske frugtbart samarbejde på det her område.
Det lyder jo til, at oppositionen har nogenlunde de samme intentioner, som regeringen har på det her område.