Jann Sjursen (KD), 2004-02-17:
Indledningsvis vil jeg godt sige tak til forslagsstillerne
for de spændende forslag, som er sat til behandling i Folketinget her i dag - dels det konkrete forslag til en helt ny grundlov, som SF har fremsat, dels de forslag, der vedrører igangsætning af en proces, der kan føre til en ændring af vores grundlov. Det er klart, at ikke mindst i SF's lovforslag er der meget konkrete forslag til, hvad en ny grundlov skal indeholde, og i alle forslagene er der elementer, som vi fra Kristendemokraternes side ikke kan tilslutte os.
Men jeg vil ikke undlade her fra starten at gøre opmærksom på, at også vi tidligere har fremsat et beslutningsforslag om nedsættelse af en forfatningskommission for Folketinget, og derfor er det absolut ikke nogen hemmelighed, at vi er tilhængere af, at Folketinget tager initiativ til, at der bliver igangsat en proces, der kan føre til en egentlig ændring af vores grundlov. Grundloven har på mange måder vist sig at være slidstærk, og når vi går ind for en ændring af grundloven, er det altså ikke, fordi vi mener, at den er ubrugelig og ikke er gangbar i det Herrens år 2004.
Det er den så absolut, og det har jo også vist sig i de senere år i forbindelse med forskellige sager, der har været ført ved Højesteret under henvisning til grundloven, at den har aktualitet.
Det gælder f.eks. spørgsmålet om Danmarks tiltrædelse af Maastrichttraktaten for bare at nævne et enkelt eksempel.
Grundloven danner, uanset vores ønske om ændring af den,
et udmærket fundament for og ramme om vort folkestyre og borgernes værn mod statsmagten.
På den baggrund kunne man selvfølgelig sige, at så er der overhovedet ikke nogen grund til at ændre grundloven, men også for Kristendemokraterne at se er der altså vægtige grunde til, at det bør ske.
Det skyldes, at grundloven efter vores opfattelse ikke bare er en eller anden statisk ramme for et folk og folkestyre, men også på mange måder det, jeg vil kalde en fælles værdimåler, som gerne skal udtrykke de værdier og de normer, som er med til at konstituere det danske samfund.
Flere ordførere har tidligere i debatten nævnt nu afdøde professor Lars Nordskov Nielsen, som bl.a. sagde noget i retning af, at Danmark har en relativt værdifattig grundlov.
Heri er vi ganske enige, og det synes vi netop er et selvstændigt argument for, at der bør tages fat på en proces, som kan føre til ændringer af grundloven, så den i overført betydning bliver mere værdifuld, end den er i dag, for nu at blive i Nordskov Nielsens billedsprog.
Grundloven bør i højere grad afspejle f.eks. den udvikling, der er sket på menneskerettighedsområdet - ikke fordi det i sig selv vil give borgerne nye rettigheder, hvis vi f.eks. med bl.a. inspiration fra den europæiske menneskerettighedskonvention gør grundloven mere rettighedsstærk, men netop fordi grundloven bør være det sted, hvor borgerne kan finde bestemmelser om de grundlæggende rettigheder. Derfor er jeg ikke enig med statsministeren, når han siger: Hvilken betydning får det, hvis vi f.eks. indføjer nogle af rettighederne i den europæiske menneskerettighedskonvention i vores egen grundlov?
Det får ikke nogen konkret betydning for borgerne.
Nej, det gør det ikke rent rettighedsmæssigt, men det betyder, at man lige præcis i grundloven i langt højere grad, end tilfældet er i dag, vil kunne finde bl.a. de rettigheder, vi har som borgere i det danske samfund.
Så er der selvfølgelig det overordnede argument om
Det er et mindre problem, men dog et problem, sådan som vi ser det.
Selvfølgelig kan grundloven læses og forstås, men den kan gøres endnu bedre i forbindelse med en egentlig nyskrivning.
Så vil jeg godt pege på en række af de ting, som Kristendemokraterne mener bør ændres i forbindelse med det egentlige arbejde med en ny grundlov.
Som jeg allerede har nævnt, ønsker vi en stærkere forankring af forskellige menneskerettigheder i grundloven, og vi vil i den forbindelse bl.a. henvise til den europæiske menneskerettighedskonvention.
Vi finder f.eks., at det vil være helt naturligt, at den mest fundamentale menneskerettighed, nemlig retten til livet, blev grundlovsfæstet, og at afvisning af dødsstraf i øvrigt blev grundlovsfæstet i den sammenhæng.
I øvrigt synes jeg, det er et af de områder, hvor SF's konkrete forslag til en ny grundlov har nogle formuleringer, som det i hvert fald vil være interessant og spændende at diskutere videre på baggrund af.
Når der er tale om frihedsrettigheder, mener vi også, at retten til at sige nej til at være medlem af en forening, altså den negative foreningsfrihed, også bør grundlovfæstes.
Det ønsker vi i særdeleshed på baggrund af, at vi selv og også andre partier her i Folketinget har rejst spørgsmålet om fagforeningstvang ved flere lejligheder.
Selvfølgelig er det et spørgsmål, som Folketinget kunne klare med almindelig lovgivning - helt enig - men igen: Det er for os et så essentielt spørgsmål, at lige præcis den ret burde være indskrevet i grundloven. Naturen bør efter vores opfattelse også have sin plads i grundloven, og det samme gælder det ansvar over for de kommende generationer, vi har for at forvalte den.
Man kan selvfølgelig sige, at det er noget af det lidt mere luftige, eller hvad man nu vil kalde det, i grundlovsmæssig sammenhæng, men netop fordi grundloven, som jeg sagde indledningsvis, bør være udtryk for et fælles værdimål, synes vi også, at det aspekt bør være med i en ny grundlov.
Så er der hele spørgsmålet om statsmagtens funktioner og kompetencer.
Her er det vores opfattelse, at statsministerens opløsningsret i hvert fald skal indskrænkes, om ikke helt afskaffes.
Vi ser i øvrigt gerne, at der indføres faste 4-årige valgperioder for Folketinget, så statsministeren ikke længere har mulighed for at udskrive valg i utide, men valgperioden for Folketinget bliver en parallel til den, der er gældende for kommunal- og amtsrådsvalg.
Vi mener også, det er vigtigt at få indskrevet i grundloven, at ministre ikke samtidig kan være medlemmer af Folketinget.
Vi mener, det er en sammenblanding af den udøvende og den lovgivende magt, at ministre kan sidde i Folketinget, samtidig med at de udfører ministerhvervet, sådan som tilfældet er i dag.
Vi er tilhængere af den ordning, man har i bl.a. Norge, og partiernes rolle i vort folkestyre bør efter vores opfattelse også indskrives i grundloven.
Vi mener også, at der bør ses på spørgsmålet om suverænitetsafgivelse.
Det kan selvfølgelig være et af de mere vanskelige spørgsmål at tage op i forbindelse med ændring af grundloven, for uanset hvad der kommer til at stå i en ændret formulering, kan det meget let blive til et spørgsmål om, hvorvidt man ønsker, at det skal blive lettere eller sværere at tiltræde nye EU-traktater.
Men uanset den debat mener vi, at man også bliver nødt til at betræde den farefulde vej, det kan være at tage stilling til nye formuleringer på området, så vi i den sammenhæng får præciseret, på hvilket grundlag Danmark kan tiltræde internationale traktater.
I den forbindelse vil jeg også nævne, at det virker lidt ude af trit med virkelighedens verden, at mens vi har formuleringer om Det Udenrigspolitiske Nævn, har vi ikke nogen formuleringer om f.eks. Europaudvalgets rolle eller Folketingets muligheder for at influere på den lovgivningsproces, der vitterlig sker i EU-sammenhæng.
Et par enkelte ord om monarkiets stilling: Jeg vil sige, at uanset at vi går ind for en modernisering af grundloven, ønsker vi grundlæggende egentlig ikke nogen ændringer, for så vidt angår monarkiet, lige bortset fra spørgsmålet om arveretten til tronen, hvor vi går ind for, at der skal være lige adgang for begge køn til at kunne arve denne.
Ellers ser vi egentlig den praksis, der har udviklet sig mellem regeringen og Folketinget på den ene side og kongehuset på den anden side, som værende ganske fornuftig, når vi har og også fortsat vil have et kongehus.
Det kan være, at enkelte formuleringer i grundloven kan bringes mere i overensstemmelse med praksis i dag, men for så vidt angår den måde, monarkiet bliver praktiseret på i dag, ønsker vi altså ikke nogen grundlæggende ændringer.
Vi vil på den anden side ikke helt afvise, at man som foreslået af Det Radikale Venstre nedsætter et konvent i stedet for, hvis det kunne vinde bred tilslutning, men vi føler, at det måske er lidt af en omvej at gå, fordi vi allerede er i gang med processen og har været det et stykke tid, ikke mindst i forlængelse af grundlovens 150-års jubilæum, som vi fejrede for nogle år siden, og de aktiviteter, der blev sat i gang i den forbindelse.
Derfor er det vores opfattelse, at man sådan set lige så godt kan gå til biddet først som sidst med nedsættelse af en kommission.
Det vil ikke forhindre, at vi parallelt hermed får en folkelig debat, som det ikke mindst vil være partiernes opgave at bidrage til ved at fremlægge deres konkrete forslag og ønsker til ændringer af grundloven.
Vi mener det ikke mindst, fordi debatten først for alvor kommer i gang, når partierne melder ud, og når vælgerne og til syvende og sidst befolkningen har et konkret forslag at tage stilling til i forbindelse med en folkeafstemning.
Vi er ikke i tvivl om, at befolkningen vil være parat til at tage del i debatten.
Det er til syvende og sidst folkets afgørelse, om vi skal have grundlovsændringer eller ej, og selvfølgelig også efterfølgende Folketingets.
Befolkningen vil være den afgørende faktor, men partierne har naturligvis et afgørende ansvar for at forsøge at lede befolkningen på vej og tage imod de skrammer og knubs, de selvfølgelig kan udsætte sig for i den sammenhæng, sådan som vi ved fra tidligere folkeafstemninger.