Peter Skaarup (DF), 2005-11-16:
Som jeg nævnte tidligere under debatten, er rapporten om terrorbekæmpelse fra regeringen et rigtig godt udgangspunkt for de videre drøftelser i Folketinget af, hvad der skal til for effektivt at bekæmpe terror.
Der er flere fornuftige initiativer i embedsmandsudvalgets anbefalinger, vi kender dem alle sammen, og det er vigtigt, at der nu arbejdes videre – og hurtigt videre – med de initiativer, som også justitsministeren og statsministeren har fremhævet her under debatten indtil nu.
Jeg skal imidlertid ikke undlade at gøre opmærksom på, at Dansk Folkeparti ikke på alle punkter kan være tryg, hvis regeringen begynder at botanisere i den indstilling, der er kommet fra regeringens eget embedsmandsudvalg.
F.eks. synes vi ikke, det er heldigt, hvis man ruller tilbage og ikke vil være med til den overvågning, som vi synes er nødvendig, af miljøer, hvor der kan foregå terrorhandlinger.
Vi synes heller ikke, det er godt, hvis man ikke giver kommunerne de værktøjer, der skal til for at kunne overvåge den kollektive trafik og offentlige pladser og kunne spole tilbage og se, hvis der er blevet begået en terrorhandling, hvem det var, der var på det pågældende sted, og lynhurtigt finde frem til en opklaring af den pågældende hændelse.
I London så vi jo netop, hvor vigtigt det var, at man lynhurtigt kunne se: Hvem var det, der placerede de tasker, hvem var det, der var på de pågældende steder?
Det hjalp politiet, det hjalp samfundet med en hurtig opklaring af det, der skulle ske.
Her er der altså en forskel mellem det, som regeringen vil – foreløbig vil – og det, som Dansk Folkeparti vil.
Vi havde også gerne set, at der i de forslag og den handlingsplan, der er fremkommet her i dag, var opretholdt en mulighed for at forhindre fjender af demokratiet i at få adgang til Danmark.
Vi synes, det er ærgerligt, hvis man også skyder det forslag til hjørnespark.
Vi så helst, at man for at få bevilget opholdstilladelse i Danmark som imam skulle underskrive en kontrakt, hvor man forpligtede sig til ikke at opildne til oprør mod demokratiet og man forpligtede sig til at respektere kvinders ligestilling og ytringsfrihed.
Vi mener også, at man i høj grad skal være opmærksom på de imamer, der får ophold i Danmark: Hvad er det for en vejledning, de giver til det muslimske samfund?
Vi håber på, at de muslimer, der er danske statsborgere og har været i Danmark igennem mange år, vil integrere sig, hvis de skal blive i Danmark, og der er det vigtigt, at de imamer, der fortæller, hvad der skal ske i forhold til den integration, fortæller det rigtige, og at man ikke prædiker terror, og det har vi jo desværre set nogle eksempler på at imamer har gjort.
Vi bliver nødt til som sagt at handle nu, og vi mener ikke, man skal nedsætte nye kommissioner, få nye eksperter til at kigge på, hvad der måske og eventuelt kan gøres.
Dansk Folkeparti er parat til at støtte regeringens terrorbekæmpelsesplan, men flere af forslagene er efter vores opfattelse ikke vidtgående nok.
Som jeg sagde tidligere, forventer vi også, at vi i forbindelse med det parlamentariske arbejde får en grundig drøftelse af: Hvad er det så, der rent faktisk bliver gennemført?
Et er, at regeringen har sine forslag, har sin handlingsplan, noget andet er, hvad der kan opnås flertal for i Folketinget.
Det drejer sig bl.a. som sagt om overvågning.
Vi synes, at der i arbejdsgruppens rapport åbnes nogle muligheder, som vi ser positivt på.
Dansk Folkeparti har dog meget svært ved at forstå, hvorfor kommunerne ikke skal have udvidet adgangen til at foretage overvågning i områder, hvor man skønner det nødvendigt.
Det er jo naturligt, at en kommune i samarbejde med politiet bedst ved, hvor det er, problemerne kan opstå, og der har vi fuld tillid til, at kommunerne kan løse den opgave.
I Dansk Folkeparti – og her vil vi gerne pege på noget nyt i forhold til arbejdsgruppens anbefalinger – har vi også foreslået, at man genindfører grænsekontrollen ved den danske grænse.
Det åbnes der faktisk mulighed for i Schengenaftalen.
Vi har aldrig syntes særlig godt om Schengensamarbejdet, fordi vi ikke har tiltro til, at vi kan kontrollere EU’s ydergrænser og dermed også på den måde skulle kunne kontrollere vores egne grænser.
Vi mener, at en grænsekontrol nationalt ved vores egne grænser er nødvendig, og vi har bemærket, at Frankrig har været langt fremme i forbindelse med det og vel at mærke inden for Schengensamarbejdets regler.
Hvor er det egentlig nemmere og bedre at kontrollere, hvem der kommer ind i vores land, end ved vores grænse?
Så her er et godt forslag, som vi håber at kunne opnå flertal for.
I den forgangne weekend så vi endnu en gang organisationen Hizb-ut-Tahrir slå til lyd for, at indvandrere ikke skulle deltage i den kommunale valgkamp, ikke skulle gå hen og stemme og deltage i demokratiet.
Vi har også kunnet konstatere, at foreningens medlemmer, altså Hizb-ut-Tahrirs medlemmer, er kendt for at komme i den samme moské i Heimdalsgade i København, som de syv arresterede i den danske terrorsag kom i.
I mine øjne påviser det, at der kan være forbindelser mellem Hizb-ut-Tahrir og de syv anholdte, at det er en vigtig forbindelse og et vigtigt område, hvor politiet skal gøre en rigtig stor indsats for at overvåge de miljøer, hvor ekstremismen forekommer.
Jeg har svært ved at forstå, hvordan det kan være, at et flertal i Folketinget fortsat accepterer en organisation, der har opfordret til mord på jøder ved at sige: Dræb dem, hvor end I finder dem.
De har også opfordret til drab på danske politikere ved at sige til landets muslimer: Så drag af sted for at hjælpe jeres brødre i Falluja i Irak, og udslet jeres regenter, hvis de står i vejen for jer.
Det er nogle meget grove udtalelser og nogle meget grove opfordringer, som Hizb-ut-Tahrir er kommet med, men indtil nu har det ikke affødt de store reaktioner fra Christiansborg.
Her mener vi, at man skal indføre et reelt forbud mod Hizb-ut-Tahrir, ligesom en række andre lande, vi normalt sammenligner os med, allerede har gjort det.
Vi mener også, der er behov for at ændre praksis med hensyn til statsborgerskaber, så statsborgerskaber alene tildeles på prøve, således at vi har mulighed for at tilbagekalde et statsborgerskab i de tilfælde, hvor vi får formodning om, at en person, der har fået tildelt statsborgerskab, medvirker til eller forbereder terroranslag.
Også ganske små ting kan forbedre det danske terrorberedskab.
Således har vi i Dansk Folkeparti foreslået, at et dansk udviklet trafiksystem, der skaber en grøn bølge for udrykningskøretøjer, også skal tages med i overvejelserne.
Trafiksystemet kan sikre, at redningskøretøjer og politi får fortrinsret i trafikken og dermed så hurtigt som overhovedet muligt kan nå frem til det sted, hvor en eventuel katastrofe eller terrorhandling har fundet sted.
I det hele taget må beredskabet styrkes.
Som statsministeren sagde i talen for lidt siden, må vi forbedre vores radiokommunikationssystemer, så politi, brandvæsen og beredskab anvender ét system i stedet for flere systemer, som tilfældet er i dag, hvilket gør, at kommunikationen ikke er hurtig nok.
Jeg vil heller ikke undlade at nævne her, at indsatsen mod terror ikke alene skal rette sig mod de personer, som allerede er blevet indfanget af terrornetværk, men også skal forsøge at foregribe, at noget lignende overhovedet sker.
I den forbindelse er det vigtigt at slå hårdt ned på kriminelle, unge indvandrere, der færdes i et miljø, hvor kriminalitet og islamisk fundamentalisme sammenblandes.
Det er velkendt, at Hizb-ut-Tahrir eksempelvis hverver unge muslimer på gadeplan, ofte unge muslimer, der er på kant med loven.
Den slags rodløse unge er lette ofre for terrorbagmænd.
Derfor skal vi sørge for, at vi tidligt bliver i stand til kontant at gribe ind over for kriminelle med inddragelse af deres forældre, og hvis dette ikke er muligt, eventuelt gennem tvangsfjernelser.
Terrorisme kan defineres på forskellig måde.
Én definition er, at terrorisme er karakteriseret ved, at vold og spekulation i frygt bruges til at fremme et politisk synspunkt eller et politisk mål.
En anden definition er, at terror er forbrydelser, der truer, underminerer eller ligefrem ødelægger landenes politiske, økonomiske og sociale strukturer.
De optøjer, vi har set i Paris, er skræmmende, det er måske ikke terror, men det er skræmmende.
Der er ikke tale om terror i ordets egentligste forstand, men det er i hvert fald et pøbelvælde, som indeholder kimen til terror.
Urolighederne i Rosenhøj ved Århus er naturligvis i en helt anden målestok, men også disse problemer skyldes, at man ingen respekt har for autoriteter og heller ikke for det samfund, som indvandrerne burde være en del af.
Det er mangelen på respekt for autoriteterne, der øger kimen til terror, og det er i den forbindelse, vi gerne vil pege på her under debatten, at det er nødvendigt med hurtige, aktive initiativer, og det håber vi at Folketinget vil være med til.