runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2004-05-11:
Man har da faktisk også gjort det, f.eks. i og med at danskerne har et godt samarbejde med den lokale befolkning og de lokale ledere præcis for at undgå at komme i situationer, hvor terroristerne kan få held til at få revet den positive udvikling op.
Det drejer sig om at sørge for, som jeg har sagt flere gange i dag, at der kommer fremdrift i Irak.
Det, som terroristerne arbejder for, er, at der ikke kommer fremdrift.
Det er jo derfor, at de civile kidnapninger har fundet sted.
Det, der skal ske nu, for nu at være konstruktiv, er, at Brahimi er på vej tilbage til Irak. Han skal så komme tilbage til FN med sit råd om, hvordan man bygger en politisk proces op.
Det, der er tale om nu, er, at der kommer en caretaker government, altså en administrativ regering, som baseret på overgangsgrundloven skal sørge for, at der kan træffes beslutninger, at systemet fungerer mere og mere på irakiske hænder fra den 1. juli op til, at der kommer frie valg omkring januar 2005, hvor man så får en valgt forsamling og en regering.
Der sker i juli måned det, at man får en slags nationalforsamling svarende til den afghanske, som så betyder, at der kommer bredere legitimitet omkring den caretaker government, viceværtsregering, som kommer den 1. juli.
Irakerne har allerede i dag overtaget administrationen og styret af mange dele af det irakiske samfund, og der skal mere og mere og mere over til dem.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-11:
Man har haft et år til at gøre det, som man ønskede, nemlig at overdrage magten til irakerne, og alligevel må man konstatere, at det, der står på dagsordenen nu, er endnu mindre overdragelse af magt til irakerne, end det oprindelig var planlagt.
Får irakerne nogen som helst kontrol over politistyrken?
Får irakerne nogen som helst kontrol over militærstyrken?
Får irakerne nogen som helst reel kontrol over landet?
Svaret er jo nej. Virkeligheden er jo, at i forhold til de planer, man har lagt, er man kommet længere væk, og alligevel siger udenrigsministeren, at man hele tiden har vidst, at sådan ville det gå.
Hvorfor planlagde man så ikke efter det, hvis man har vidst det hele tiden?
Per Stig Møller (KF), 2004-05-11:
Hvorfor kommer der mere uro?
Hvorfor kommer der flere bomber?
Hvorfor kommer der flere drab?
Hvorfor forsøger man f.eks. også at kidnappe så mange, som man har gjort, inden for den civile arbejdskraft, som var i Irak for at genopbygge Irak - det er kinesere, det er russere, det er italienere?
Jo tættere man kommer på datoen 1. juli, jo mere vil der jo komme af den slags fra de kræfter, som ikke ønsker et demokratisk bredt Irak.
Det har man da forudset.
Jeg har også selv nævnt sidste efterår, at man kan forvente mere af den slags, efterhånden som man nærmer sig den 1. juli, for
hvis det lykkes at få skabt et demokratisk Irak, så kan man ikke få et fundamentalistisk Irak, det vil sige, at fundamentalisterne jo vil gøre, hvad de kan for at forhindre det. Så kan man heller ikke få en tilbagevenden til baathisternes Irak, og derfor vil de gøre, hvad de kan for at forhindre det.
Så det er der ikke noget overraskende i.
Det overraskende og uhyggelige er det, vi har set, der er foregået i amerikanske fængsler.
Men at der er den modstand fra grupper i Irak op mod den 1. juli, er ikke overraskende.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-11:
Jeg er selvfølgelig lidt ked af at konstatere, at udenrigsministeren hverken er enig med venstrefløjen eller med Jyllands-Posten, men det er jo ikke overraskende, for jeg hørte også statsministeren i morges i tv forklare, at alt det, der var sket, og alle de her tragedier og forfærdelige ting, vi har set, bare er en anledning til, at vi i endnu højere grad skal blive der og måske endda sende endnu flere soldater.
Det, som jeg så godt vil have udenrigsministeren til at forholde sig til, er: Hvordan kan det være, at situationen er sådan, efter at vi har været der et år?
Altså besættelsen har nu varet over et år.
Krigen har været forbi i over er år, og situationen er værre end nogen sinde.
Hvorfor er situationen blevet så slem, selv om man har haft et år til at gøre alle de ting?
Er det, fordi man måske i virkeligheden havde en helt forkert analyse af, hvad der ville ske, da man gik ind?
Per Stig Møller (KF), 2004-05-11:
Nej, det er jeg faktisk ikke enig i, for hvis USA trækker sig tilbage, er der ikke styrke nok til at støtte den regering, der skal overtage magten den 1. juli.
Der er ikke nogen i FN-systemet og heller ikke i de forhandlinger, jeg kender til, som foregår omkring den nødvendige nye sikkerhedsrådsresolution, der forestiller sig, at amerikanerne skulle trække sig tilbage.
Det er jo ikke sådan, at hr. Søren Søndergaard står her
Det vil sige, at hr. Søren Søndergaard vil efterlade et kæmpetomrum, som kun fundamentalisterne og Saddam Husseins folk vil have glæde af.
Så jeg er ikke enig med Jyllands-Posten i, at vi kan undvære de 140.000, tror jeg det er, amerikanske soldater, for der er ikke nogen til at fylde tomrummet ud.
Det, der skal ske nu, er, at vi igennem FN-resolutionen får gjort grundlaget bredere, får flere ind, får FN stærkere ind og får gjort det tydeligt, at det stadig væk er verdenssamfundets opgave at stabilisere det nye Irak.
Det gør
man ikke ved at løbe. Amerikanerne må rydde op i deres egne rækker efter det, der er sket, men hvis de trak sig tilbage, ville man faktisk opnå to ting. For det første ville den skade, som er sket for irakere, være ubodelig. For det andet ville man så også skade alle de irakere, hvis fredelige fremtid det her drejer sig om at sikre, for den ville de så ikke få. Så tidspunktet er ikke til at gå.
Tidspunktet er til at blive og blive på en ordentlig måde og, som jeg sagde før, sørge for et tæt og meget bedre samarbejde med irakerne, sørge for en overdragelse til irakerne og sørge for et samarbejde, som skaber arbejdspladser og fremdrift.
Jesper Langballe (DF), 2004-05-11:
Jeg ved ikke, om ministeren kan være enig med mig i, at det er logisk og rigtigt at bruge ordet fremmedsprogede og ikke, som det bliver gjort hele tiden af pressen og politikerne, tosprogede, for problemet er jo netop, at de børn ikke er tosprogede.
Det er klart nok.
Der er altså en grund til det, for der er altså nogle alvorlige problemer.
Man har af pædagogiske grunde været nødt til at lave den opdeling, ellers ville man ikke have gjort det.
Jeg kunne slutte med at spørge ministeren: Tør ministeren give et ærligt svar: Vil de her problemer nogen sinde kunne løses?
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-11:
Nu er det jo for dem, der har fulgt med i den debat, der har været det sidste år om Irak, været rimelig oplagt, at man fra regeringens side ikke har lyttet meget til venstrefløjens synspunkter i denne her sag, og det er jo også i orden.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at få ministerens kommentar til det, der står i Jyllands-Posten på lederpladsen i dag, for meget kan man sige om Jyllands-Posten, men venstreorienteret er den ikke, så jeg vil lige læse op for ministeren, for at ministeren kan kommentere det.
Man indleder lederartiklen på denne her måde: »Vi må stilfærdigt og i dyb resignation konstatere, at USA har tabt krigen i Irak.
Nu er spørgsmålet kun, hvordan og hvornår USA får trukket sig tilbage uden at efterlade en helt uoverskuelig situation med fare for yderligere konflikter og blodsudgydelser.«
Er udenrigsministeren enig i den analyse?
Jeppe Kofod (S), 2004-05-11:
Jeg vil gerne sige tak for svaret og den tilkendegivelse af, at man vil tage de her ting op.
Det synes jeg er helt nødvendigt og helt rigtigt at man gør. Jeg skal spørge om, under hvilken form man vil tage det op, for der er jo flere måder.
Der er dels det møde, som statsministeren har den 28. maj i Washington med den amerikanske præsident, George Bush, dels er der jo også muligheden af at tage det op i EU-kredsen og få en fælles EU-holdning til de spørgsmål her, f.eks. specielt hvad angår Den Internationale Straffedomstol, er det jo en kendt sag, at sidste år, lige præcis for 1 år siden, var der store diskussioner, hvor EU-landene jo ikke var enige om, hvordan man skulle håndtere amerikanernes afvisning af domstolen.
Jeg vil høre, om det ikke vil være fornuftigt at få en fælles EU-holdning til de her spørgsmål, og at Danmark går i spidsen for at arbejde for en fælles EU-holdning, der går på: 1. Vi opfordrer amerikanerne til at tilslutte sig den særlige tillægsprotokol til FN's torturkonvention. 2. Vi opfordrer amerikanerne til selvfølgelig at bakke op bag Den Internationale Straffedomstol.
Per Stig Møller (KF), 2004-05-11:
Jeg synes faktisk ligesom hr. Jeppe Kofod, at det er en ganske udmærket anledning for amerikanerne nu at vise, hvor meget de er imod disse ting, der er sket, ved at underskrive tillægsprotokollen og ved også at stoppe deres afvisning af Den Internationale Straffedomstol.
Den danske regering går jo ind for begge dele, tillægsprotokollen og Den Internationale Straffedomstol, og det har vi også meddelt amerikanerne, og hvad angår Den Internationale Straffedomstol har vi opfordret dem til at tilslutte sig den.
Det svar, vi hidtil har fået fra amerikanerne, har jo været, at de forbrydelser, der er omfattet af tillægsprotokollen og straffedomstolen, ville de selv retsforfølge, så derfor behøvede de såmænd ikke have det internationale system, men det her viser jo, at alle åbenbart kan skeje ud.
Så jeg synes som hr. Jeppe Kofod, at det er en ganske udmærket anledning til også at gøre opmærksom på, at det ville være klogt af Amerika nu at vise verden, at de ønsker internationale spilleregler.
De ønsker selv at overholde dem, det har de altid sagt de ville, og nu vil de også skrive under på, at de overholder dem.
Jeg synes, det er et udmærket spørgsmål, og jeg synes faktisk også, det er udmærket igen, det har været nævnt tidligere, at tage det med ind i de samtaler, der skal føres med amerikanerne.
Rapporterne fra Afghanistan?
Jeg kan kun sige, at på baggrund af dette bør alt tages alvorligt og alt undersøges, både omkring Afghanistan og Guantánamo, og det bør det amerikanske retssystem køre.
De kan ikke lade noget ligge nu.
Jeppe Kofod (S), 2004-05-11:
Først vil jeg sige til udenrigsministeren, at jeg tror, at udenrigsministeren fuldstændig deler opfattelsen af, at Danmark skal stå i spidsen, når det gælder kampen for menneskerettigheder og demokrati, kampen for at undgå overgreb på mennesker, tortur og anden nedværdigende behandling.
Jeg noterede også i går, at statsministeren var ude at beklage og vise sin afsky for de overgreb, der er foregået i irakiske fængsler.
Men det gode spørgsmål er jo nu: Hvad vil regeringen gøre for at følge op på det her? Vi hørte, at statsministeren vil tage spørgsmålet op med Bush her den 28. maj.
Vil man tage det spørgsmål op med USA fra regeringens side? Vil man også tage det spørgsmål op med USA, der handler om, at USA jo ikke har anerkendt Den Internationale Straffedomstol?
Begge forhold er jo noget, som vil styrke kampen for menneskerettigheder og kampen mod nedværdigende behandling og brug af tortur.
Endelig ville jeg også gerne høre, om udenrigsministeren er enig med mig i, at det ikke kun er et problem i Irak.
Der er også rapporter fra Bagramlejren i Afghanistan, meget foruroligende rapporter.
Der er rapporter fra Guantánamobasen på Cuba.
Hvad vil man gøre med de her rapporter?
Hvad har man tænkt sig at gøre i regeringen mere konkret?
Per Stig Møller (KF), 2004-05-11:
Jeg synes for øjeblikket, at hr. Villy Søvndal prøver at slå plat på en tragedie.
De spørgsmål, som hr. Villy Søvndal læser op her,
er jo generelle spørgsmål, som ikke tager udgangspunkt, så vidt jeg kan høre det - nu erindrer jeg dem ikke i hovedet - i konkrete anklager, som man altså kunne tage fat på at undersøge.
Det er naturligvis krigens love, der gælder, og vi må også gå ud fra, at Amerika respekterer krigens love og er et retssamfund.
Det er også det, amerikanerne viser nu, ved at Kongressen reagerer, og ved at retssamfundet bliver aktiveret. Det er tragisk, at det er sket, det er uacceptabelt, at det er sket, men så reagerer retsmaskineriet også, og det er det, der skal vises nu.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-11:
Jeg vil bare henlede udenrigsministerens opmærksomhed på følgende to spørgsmål fra min side.
Den 24. februar spørger jeg: Har regeringen drøftet overholdelsen af internationale konventioner, f.eks. Genèvekonventionen, med USA i forbindelse med Irakkrigen?
Det spørger jeg om.
Den 3. februar spørger jeg: Vil udenrigsministeren oplyse Folketinget om, hvad der vil ske, hvis der under en krig forekommer krigsforbrydelser, herunder om danske og amerikanske soldater på lige vilkår bliver stillet for domstolen i Haag, hvis f.eks. en landsby, der ikke har militære installationer, bliver udryddet, krigsfanger bliver dræbt eller kvinder voldtaget?
Jeg havde ikke fantasi til at spørge om, hvis mænd bliver voldtaget, hvilket ser ud til at have været tilfældet.
Derfor må jeg sige til udenrigsministeren: Glem det.
Det duer ikke at henvise til, at man ikke var blevet gjort bekendt med det, og at vi ikke havde arbejdet med det.
Vi havde gjort regeringen opmærksom på det, men regeringen syntes formentlig, at det passede dårligt ind i det krigsbillede, man gerne ville tegne, og undlod derfor at reagere på det.
Men det kan vi jo ikke tage ansvaret for.
Per Stig Møller (KF), 2004-05-11:
Nu prøvede hr. Villy Søvndal at drage mig til ansvar før for en eventuel amerikansk planlægning.
Det var det, jeg sagde jeg ikke kan drages til ansvar for.
Jeg tager dyb afstand fra det, hvilket jeg også er sikker på hr. Søvndal gør. Når det drejer sig om rapporterne, så fremgår det, at Røde Kors har sendt dem til United Kingdom, England, og USA. Det fremgår jo også, at Røde Kors plejer at tale direkte med landene og ikke via aviserne.
En af Røde Kors' topfolk beklager jo også, at de kom til aviserne, ikke med Røde Kors' vilje, men på anden vis, for som Jørgen Poulsen sagde i dag i Radioavisen, så er deres system jo dette, at de snakker direkte med regeringerne for konkret at få forbedret forholdene for fangerne.
Amnesty Internationals rapporter har, så vidt jeg ved, også været tilgængelige for hr. Villy Søvndal.
Havde hr. Søren Søndergaard en replik?
Det gjorde hr. Villy Søvndal ikke.
Jeg skal naturligvis beklage, at jeg ikke kendte dem, men nu var det jo i regel sådan, at man formodede, at England og USA, som jo fik rapporterne, og som det jo drejede sig om, selv ville tage affære som de retssamfund, de er, skal være og nu også skal bevise at de er.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-11:
Tak for svaret igen.
Jeg forstår ikke, at udenrigsministeren siger, at der ikke er noget dansk ansvar.
Udenrigsministeren ved jo godt, at det ikke er, fordi den danske regering ikke er blevet advaret.
Der er rapporter fra Røde Kors.
Der er rapporter fra Amnesty International,
Derfor kan udenrigsministeren ikke sige, at Danmark ikke har et særligt ansvar.
Danmark har et særligt ansvar ved at have bragt situationen i Irak til det punkt, situationen er bragt til.
Vil udenrigsministeren ikke i dag vedstå det ansvar?
Per Stig Møller (KF), 2004-05-11:
Jeg synes, det er meget betænksomt af hr. Villy Søvndal at frygte for mit liv og levned.
Vi er jo alle enige om, at dette er helt uacceptabelt og så meget desto mere uacceptabelt, hvis det er planlagt og politisk beordret.
Jeg kan ikke drages præcist til ansvar for det af hr. Villy Søvndal, for jeg har ingen viden om det, og jeg har heller ikke noget ansvar for det.
Jeg siger kun, at det amerikanske system vil få det afdækket.
Jeg har fuld tillid
til, at de høringer, som nu går i gang i Kongressen, vil få afdækket, om der virkelig er tale om planlagte og politisk beordrede handlinger af denne afskyelige art. Jeg synes ikke, at det er et spørgsmål, der behøver at dele vandene, for vi er alle enige om, at dette er dybt uacceptabelt, og at dette skal undersøges, om det så er hele vejen op eller hele vejen ned, for det er vigtigt for verden, det er vigtigt for den arabiske verden, og det er vigtigt for den irakiske befolkning, at man kan se, at uanset hvor bredt eller smalt dette er, så er det uacceptabelt.
Senatet har i dag med 92 stemmer mod 0 taget klar og dyb afstand fra det, der er foregået, og det gør vi også.
Det er fuldstændig uacceptabelt, hvad der er foregået, det er direkte skadeligt ikke alene for de personer, det er gået ud over, men det er jo også skadeligt for hele den proces, vi står over for, og er et meget stort tilbageslag for vores mulighed for at demokratisere Irak.
nu for det første sørge for åben rettergang, offentlig rettergang af alle involverede.
Sådan plejer det amerikanske kongressystem jo at virke. For det andet skal vi samtidig sørge for, at det civile arbejde virkelig bliver intensiveret, at der kommer flere arbejdspladser og mere arbejde, således at irakerne kan føle, at det her altså er en hverdag, der bliver bedre, og at dette var episoder - måske mange, jeg ved det ikke, jeg kan ikke give et svar på det, for det aner jeg jo ikke noget om, det er jo det, undersøgelserne skal vise - som er fuldstændig uacceptable, og som vi også tager afstand fra.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-11:
Det drejer sig om Irak og situationen dernede efter billederne af den omfattende tortur, den nedværdigende behandling og de ydmygelser, som vi formentlig i dag kun har set starten på.
Alt tyder på, at der vil rulle endnu værre billeder op i den kommende tid, altså at det her er langt mere omfattende end oprindelig forudset.
Den danske regering har jo ligesom den amerikanske administration indtil nu argumenteret med, at det her formentlig kun var nogle få isolerede tilfælde.
Jeg vil spørge udenrigsministeren, om det stadig forekommer udenrigsministeren sandsynligt, at det her er en lille gruppe soldater, der handler selv, eller om det rigtige billede i virkeligheden er det, der beskrives, bl.a. i Politiken i dag under en overskrift, der hedder »Mishandling af fanger var planlagt«, hvor der redegøres for, hvordan der udvalgtes bestemte fanger, og at man var vidende om det, der skete, både i det amerikanske justitsministerium og forsvarsministerium.
Tror udenrigsministeren, at det er det sandsynlige billede, at vi står over for noget langt mere omfattende, langt mere planlagt, langt mere villigt og politisk besluttet?
Hans Andersen (V), 2004-05-11:
Jeg synes, det er vigtigt, at vi udeomkring i både kommuner og amter bestræber os på at leve op til den lovgivning, der allerede er vedtaget, at sikre os, at informationen går til forældre med handicappede børn om, hvilke muligheder der er.
Jeg er vidende om, at der er forskel på eksempelvis de tilbud, der er om aflastning til forældre med handicappede børn, afhængigt af, om man er bosiddende i den ene kommune eller den anden.
Og det synes jeg da er et af de områder, vi skal se på, og som jeg gerne ser at regeringen har fremtidige planer for.
Per Stig Møller (KF), 2004-05-11:
Jeg synes, det er udmærkede forslag, hr. Jeppe Kofod kommer med, og jeg synes faktisk også, at vi skal bruge anledningen, når vi har udenrigsministermøde på mandag.
Der har vi jo præcis middagsdrøftelsen til at tage emner af denne art op.
Det kunne også være en god anledning til igen at minde om ICC's nødvendighed.
Der var vi jo og er enige i EU-kredsen.
Der er nogle lande, som har haft henvendelser fra USA, men der er vist ikke nogen af de 25, som ikke har underskrevet ICC.
Det kan jeg ikke huske i hovedet, men jeg synes, at anledningen er god, og den vil jeg også anvende.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bertel Haarder (V), 2004-05-11:
Alt tyder desværre på, at de problemer, vi her drøfter, vil blive større i de kommende år.
Det er grunden til, at jeg er meget forsigtig med at kritisere skoler, som vælger
nye og utraditionelle veje for at kunne leve med de voksende problemer.
Samtidig skal vi dog huske, at der også er fremskridt at spore, for - som jeg sagde - der er elever, der klarer sig knusende godt, og der er vel også sket en tilvænning til situationen på begge sider, både når det gælder de tosprogede og de danske.
Problemerne er store; vi skal have plads til, at man vælger nye veje, og vi skal støtte dem, der stiller krav, og insistere på, at tingene ikke skal skride ned ad et skråplan, men tværtimod skal rettes op, så alle elever i Danmark lærer noget.
Det er vigtigt for de danske elever, men det er næsten endnu vigtigere for de elever, der har udenlandsk baggrund. Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-11:
Tak for svaret.
Men jeg synes, det er underligt, at udenrigsministeren fortsætter en tese om, at det her formentlig kun er nogle få, når han siger, at han ikke tror, at det er planlagt.
Hvorfor tror udenrigsministeren ikke det, når alle oplysninger fra amerikansk side i øjeblikket tyder på, at deres justitsministerium og forsvarsministerium har været oplyst om det, når man ved, at Røde Kors for over er år siden sendte en rapport, hvor man redegjorde for det her?
Forskellen er bare, at på det tidspunkt var de der grusomme billeder endnu ikke kommet til offentlighedens kendskab, så man behøvede ikke at reagere på det. Da de så kom frem, er det også en kendt sag, at forsvarsministeriet, Pentagon, forsøgte at holde dem tilbage i over en måned, fordi det var meget ubelejligt at få de her billeder frem, der så fuldstændig brød med kampen mellem de gode og de onde.
Jeg spørger bare: Hvad er det for en særlig analyse, der bringer udenrigsministeren frem til at mene, at det her ikke er noget villigt, ikke er noget planlagt, ikke er noget systematisk, ikke noget, der er besluttet højt, højt oppe i det politiske system?
Er det virkelig overvejet af udenrigsministeren at sige det?
Jeg frygter selvfølgelig for udenrigsministerens liv og levned, når det kommer frem, at det var planlagt helt oppefra.
Bertel Haarder (V), 2004-05-11:
af de tosprogede elever ved at lade modtageklasserne være fordelt på kommunens skoler, hvorved man sikrer, at de, der sprogligt er svagest, i det mindste bliver spredt.
Det har man f.eks. gjort i Århus.
Jeg ved godt, at den model ikke hjælper så meget i ghettoområder, hvor der kun er meget få nyankomne, og hvor de fleste børn er født i Danmark eller er kommet hertil som små.
Derfor kan man selvfølgelig overveje som i USA at indføre en form for bussing, hvor man altså tvangsmæssigt sender både flertalsbørn og mindretalsbørn af sted i busser til andre kvarterer i byen, sådan at der kan blive en vis blanding.
Lige siden jeg studerede i USA, har jeg været totalt modstander af en sådan løsning, og som undervisningsminister har jeg praktiseret princippet om frit skolevalg, for i et frit land skal der altså også være frit skolevalg.
Det er forældrene og børnene, der skal afgøre, hvor børnene skal gå i skole.
Denne frihed tvinger skolerne og myndighederne til at finde løsninger, som er acceptable for begge parter.
Når man på Nørremarksskolen i Vejle gør det, man gør, er det jo for at tage hensyn til begge parter.
De tosprogede børn har jo ingen interesse i, at også de sidste forholdsvis få danske elever forlader skolen.
Skolen er altså nødt til at holde på dem på en måde, som også er tilfredsstillende for de danske elever.
De bliver så samlet i en klasse på en årgang, hvor de er tilstrækkelig mange til, at de, når de foretager sig ting på skolen eller i fritiden, som især hører den danske kultur til, ikke føler sig helt alene.
Så jeg synes, at det hele skal foregå på det frie valgs grund, også selv om jeg kan se problemerne ved det.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2004-05-11:
Mit spørgsmål drejer sig faktisk også om Nørremarksskolen i Vejle, men det har måske en lidt mere positiv tilgang.
Når nu Vejle er skredet til en etnisk klasseopdeling i folkeskolen, som kunne være undgået, hvis tosprogede elever var blevet fordelt ligeligt på skoledistriktets skoler, sådan at der havde været en acceptabel spredning, som ville have givet grobund for integration og samtidig fastholdt danske elever i folkeskolen, vil jeg godt spørge ministeren, om det er acceptabelt, at det frie skolevalg blokerer for en bedre fordeling af tosprogede elever i folkeskolen, og samtidig spørge, om ministeren finder det hensigtsmæssigt at udvide det frie valg på daginstitutionsområderne, så de problemer, vi kender fra folkeskolen, også opstår i daginstitutionerne.