Høgni Hoydal (T), 2005-06-17:
Det skal bare være helt kort for at rette, at jeg ikke har sagt, at der skal følge penge med.
Vi har snarere sagt, at selvfølgelig er hele denne proces også et spørgsmål om at tage det fulde økonomiske ansvar for Færøerne.
Det, jeg har fokuseret på, er, at man har brugt så meget tid på at tage de økonomiske kalkuler frem.
Hvis man har opbygget et afhængighedsforhold over 600 år og specielt de sidste 50 år med øgede tilskud, mener jeg, der burde være en rimelig proces, hvor man afvikler det.
Tuesday, November 8, 2005 4:34 PM ensidige nedskæring af blokstøtten, selvfølgelig at blive også økonomisk uafhængige og betale det hele selv.
Igen med al fare for at irritere mine kære kolleger vil jeg også i denne sag forsøge at, i hvert fald forsøge at skabe lidt forståelse for, hvad det egentlig er for en holdning, jeg står her og fremfører i forholdet Danmark-Færøerne.
Kl. 9.40
I samme øjeblik som de såkaldte praktiske mænd forviser ideerne og værdierne fra den politiske scene, er det starten på et forfald i demokratiet og folkestyret.
Sådan sagde statsmanden Olof Palme engang, og det er jo en sandhed, som er blevet bekræftet gang på gang i eftertiden, ikke mindst de seneste 10 år, hvor man kan sige, at det politiske rum efter min mening er blevet indsnævret til et nærmest rent spil om, hvem der bedst kan tilbyde tekniske løsninger, og en vis flytten rundt på nogle økonomiske allokeringer.
Vi ser også, at hele det politiske billede bliver skabt i et medieskabt spin, hvor diverse samfundsgrupper bliver stigmatiseret som enten de gode eller de onde, som der skal lefles for, eller som skal fordømmes, altså hvor der skal sættes ind med enten gulerod eller pisk.
Men hvornår har vi egentlig sidst haft en idémæssig, en ideologisk debat om målene for samfundets udvikling?
Er alt nu bare blevet et spørgsmål om at administrere det bestående og at fremstå som den mest effektive administrator?
Og når der så virkelig kommer en politisk udfordring, så beder vi juristerne om en afgørelse eller parkerer det i diverse arbejdsgrupper eller embedsmandsgrupper.
Det er desværre det, der også er sket med debatten om Færøernes fremtid, eller debatten om Danmarks og Færøernes fremtid i fællesskab.
Det er aldrig blevet så tydeligt som præcis med dette lovforslag om de færøske myndigheders overtagelser af sager og sagsområder.
Vi taler nemlig egentlig om en meget, meget enkel sag, nemlig at Færøerne selvfølgelig, hvis de ønsker det, kan administrere nogle områder og selv betale for det.
Det burde der ikke være nogen ben i.
Det havde heller ikke behøvet noget lovforslag, det kunne have været sket ved en simpel aftale.
Men man har altså lagt det ind i det her lovforslag, der igen manifesterer den danske grundlov over Færøerne og drukner det hele i juridiske og administrative spidsfindigheder.
Nu kan færingerne igen, som vi har gjort i de sidste 50 år, skændes om, hvorvidt vi nu skal overtage en lille flig af noget, og om vi har råd til det.
Og tager vi så det folkeretlige plan med, kan Færøerne og Grønland nu også skændes om, hvorvidt der er nogle organisationer, vi kan deltage i på vegne af Danmark.
Danmark bevarer alle fordelene ved at have disse såkaldte rigsdele, og Færøerne og Grønland sidder tilbage og skal betale det hele selv.
Hidtil, kan man sige, har Danmark i hvert fald betalt for at have den såkaldte suverænitet over de nordatlantiske besiddelser.
Det er jo genial kolonipolitik, det må da indrømmes.
Jeg synes, at det er utrolig dygtigt gjort, og jeg må virkelig kvittere regeringen for dens dygtige forhandling og også embedsmændene i Statsministeriet for den meget, meget M054S48724959subh.fm Page 4903 Tuesday, November 8, 2005 4:34 PM dygtige måde at gennemføre dens mål i forhandlingerne på.
Som jeg har sagt før, stemte det færøske folk for 50 år siden for fuld selvstændighed, de stemte imod en hjemmestyreordning.
2 år senere havde de en hjemmestyreordning.
For 6 år siden var vi nede til forhandlinger om fuld selvstændighed for Færøerne.
I stedet tilbød den daværende regering den her overtagelsesordning.
Vi sagde nej.
Nu er der gået 6 år, og nu er den her alligevel.
Jeg vil gerne prøve at tage lidt fat i den idémæssige baggrund.
Politisk selvstændighed og politisk frihed er jo ikke at kunne administrere nogle ting under en andens myndighed.
Hvis formålet ikke er at opnå det fulde økonomiske ansvar og den fulde selvstændighed, er der ikke nogen mening i at overtage nogle områder.
Denne proces har kun mening, hvis formålet er at tage det fulde ansvar for sig selv.
Den færøske selvstændighedsproces er jo ikke en idé om bare at overtage nogle administrationsområder inden for det danske rige.
Det er jo en vision om at skabe et bedre og mere ansvarsfuldt samfund på Færøerne.
Det er en vision om at skabe et demokratisk samfund, hvor det færøske folk selv træffer alle afgørelser på alle områder og man selvfølgelig også har en bæredygtig økonomi og en solidarisk samfundsform.
Kl. 9.45
Det er også en vision om at have et samfund, hvor vi kan stille vore folkevalgte repræsentanter til ansvar, og hvor vi ikke kan feje ting ind under gulvtæppet og give Danmark skylden, når det går galt, men hvor vi virkelig står med ansvaret og ikke sidder tilbage i denne ansvarsforflygtigelse, som vi altid ender i.
Men det er ikke mindst en vision om også at kunne tackle globaliseringens udfordringer og at kunne udvikle os i samspil med vores omverden med det fulde ansvar og ikke bare som en befuldmægtiget på det danske riges vegne, som administrerer nogle ting og selv betaler.
Men hvad er denne vision blevet reduceret til i denne debat?
Ja, nu snakker vi igen om tekniske løsninger på nogle administrative områder, vi snakker lidt om jura, og vi snakker selvfølgelig altid om penge.
Det vil sige: Lad os overtage alle områder, dermed kan vi blive en selvstændig stat.
Og hvorfor skulle vi ikke gøre det?
Hvorfor skulle Færøerne ikke være selvstændige?
Hvorfor skulle vi have noget imod, at Færøerne selv tager det fulde ansvar og deltager aktivt i det internationale samfund?
Jeg har meget svært ved at se noget argument imod det.
Jeg vil gerne repetere, at de seneste år har der altså været et meget stort politisk flertal for denne proces på Færøerne, og det er jo ikke sket uden sværdslag.
I 2001 besluttede vi at overtage meget vigtige områder og betale dem selv.
Det reducerede den danske blokstøtte til Færøerne med 366 mio. kr., og hvad er det?
Det er ikke meget på den danske finanslov, men relativt set, set i forhold til befolkningernes størrelse og økonomiernes størrelse, svarer det til, at det danske Folketing på én gang beslutter at sige nej tak til mellem 40 og 50 mia. kr. direkte i den danske statskasse.
Tager vi så de 4 år, der siden er gået, har vi altså sagt nej tak til et beløb, der efter danske forhold ville svare til mellem 180 og 200 mia. kr., og det synes jeg ikke man har kvitteret for i det danske Folketing.
Jeg har kolleger, der stadig siger: Jamen færingerne vil jo bare nasse på det danske samfund, og de vil have penge med til selvstændigheden.
Men det er jo direkte forkert.
Vi har taget nogle meget, meget vigtige skridt, som også har skabt usikkerhed på Færøerne.
Men på trods af det er de partier, der går ind for selvstændighed, blevet genvalgt ved tre følgende valg, og jeg har nogle gange spurgt nogle kolleger: Ville I som danske politikere gå ud til jeres vælgere og sige: Stem på mig, så siger jeg nej tak til 50 mia. kr., og genvælger I mig, siger jeg nej tak til yderligere 50 mia. kr. om året?
Det er da meget svært at forestille sig, at man ville blive genvalgt, men det er man blevet på Færøerne, og jeg synes virkelig, man skulle tage tråden op og sige: Jamen det er jo fint, det er jo udmærket.
Det burde man støtte og ikke pakke det ind i det danske enhedsriges holdninger.
Jeg mener altså, at den færøske selvstændighedsproces desværre er blevet mødt med nogen hovedrysten og misforståelse.
Men ingen turde organisere disse øer som en selvstændig stat på grund af forbigående stemninger og drømmerier.
Øerne turde naturligvis være underlagt Konge og Rigsdag og ikke kun regeringen, men det ville jo være for upraktisk at styre alle færøske forhold fra København.
Det sagde man i 1849, og så spørger jeg: Hvad nyt er der i dag i forhold til det?
Der var dog også kritiske røster dengang i den grundlovgivende rigsforsamling.
Grundtvig sagde, at han fandt, det ville være meget galt, hvis udviklingen bar derhen, at det ikke længere – ikke længere, husk det – skulle være færingerne selv, men Rigsdagen, der afgjorde, hvilke love der skulle gælde for Færøerne.
Det sagde Grundtvig i 1849, men er vi kommet videre?
I dag behandler vi igen en lovgivning, hvor det er den danske Rigsdag, altså Folketinget, der sætter rammerne for det færøske folks selvbestemmelsesret.
Det er lidt absurd at tænke på her i 2005.
Kl. 9.50
Jeg håber og havde håbet, man kunne diskutere lidt mere principielle ting i denne sag, og jeg kunne jo også nævne den danske indstilling til forholdet mellem politisk frihed og økonomisk frihed.
Til Færøerne siger man: Nej, nej, I skal først være rige, I skal først have den økonomiske frihed, så kan I måske få den politiske frihed.
Hvad sagde man til de baltiske lande?
Man sagde: Politisk frihed er forudsætningen for økonomisk frihed.
Det samme grundlag er alle de danske partier jo blevet stiftet på.
Blev Venstre ikke stiftet på, at bønderne skulle have politisk frihed for at kunne påvirke deres egne omstændigheder og dermed skabe økonomisk frihed?
Blev Socialdemokratiet ikke stiftet på, at arbejderklassen skulle have politisk frihed?
Sådan var det hele vejen igennem.
Nu er tiden udløbet, men det er denne proces, som jeg mener for fremtiden burde være genstand for debat Færøerne og Danmark imellem.
Det skal være helt kort til hr. Niels Helveg Petersen: Jamen det er jo rigtigt, at det her er en forhandlingsløsning mellem landsstyret og regeringen, men når der siges, at der er tale om et fremskridt, vil jeg gerne erindre om, som det også er påvist af statsministeren, at det, vi har kunnet gøre hidtil, f.eks. være medlem af NAMMCO, som er en mellemfolkelig organisation, udelukkes med denne lovgivning.
Så jeg har meget svært ved at se, hvad der egentlig skulle være et fremskridt her, når man på det eneste område, hvor vi hidtil har ageret selvstændigt, siger, at det ikke kan lade sig gøre fremover.
Hermed sluttede forhandlingen.
M054S48724959subh.fm Page 4902
Tuesday, November 8, 2005 4:34 PM
Afstemning