Frank Jensen (S), 2000-11-15:
Beslutningsforslaget fra CD går ud på, at regeringen inden udgangen af år 2000 - dvs. inden for den næste halvanden måned - skal fremlægge forslag til ændringer af straffeloven for at indføre minimumsstraffe i voldssager og overtrædelse af andre af straffelovens bestemmelser, hvor vold eller trusler om vold indgår i gerningsindholdet.
Jeg er enig med forslagsstillerne i, at der skal skrides konsekvent ind over for voldskriminalitet, uanset i hvilken sammenhæng den begås.
Det er også baggrunden for den lange række af initiativer, som regeringen har taget for at bekæmpe voldskriminaliteten, senest med voldspakken fra 1997.
Statistikken viser da også, at den gennemsnitlige strafmasse - dvs. den samlede mængde idømte ubetingede frihedsstraffe - er steget væsentligt op gennem 1990'erne.
Rent faktisk er Danmark blandt de lande i Europa, der oftest idømmer ubetinget frihedsstraf, dvs. fængselsstraf, for vold.
I statistikken udarbejdet af Europarådet i 1999 overgås Danmark i denne henseende kun af Grækenland og Rusland, og vi ligger næsten på linje med Albanien.
I regeringen tror vi imidlertid ikke på, at kriminalitet kan bekæmpes alene med skærpede straffebestemmelser.
I lige så høj grad er der brug for kriminalpræventive, sociale og behandlingsorienterede initiativer.
Derfor har regeringen også sat massivt ind på disse områder.
Det indgik i voldspakken fra 1997 og er også et centralt element i regeringens seneste udspil om bekæmpelse af ungdomskriminalitet fra oktober måned 2000.
Som forslagsstillerne selv er opmærksomme på, er Straffelovrådet i øjeblikket i gang med at foretage en samlet vurdering af strafferammerne i straffeloven, og rådet vil eventuelt på baggrund heraf komme med indstilling om lovændringer. Det arbejde er sat i gang som opfølgning på en vedtagelse her i Folketinget under en forespørgselsdebat om voldskriminalitet. Udviklingen er hidtil gået i retning af afskaffelse af minimumsstrafferammer i vores straffelov. Jeg synes, at vi skylder både Straffelovrådet og os selv - da det er Folketinget, der har besluttet at igangsætte det arbejde i Straffelovrådet - at vi ikke foretager vidtgående principielle ændringer af strafferammerne i straffeloven, før
vi har et sagkyndigt beslutningsgrundlag i form af en betænkning fra Straffelovrådet
Beslutningsforslaget lægger også op til, at der skal idømmes en minimumsstraf for voldtægt.
På dette område har vi jo hen over sommeren haft en omfattende debat om strafniveauet, navnlig i forlængelse af to konkrete sager i Århus, som statsadvokaten i øvrigt har anket til landsretten, hvoraf den ene netop i disse dage behandles af Vestre Landsret.
Derfor vil jeg gerne slå fast, at det aldrig har været mit eller regeringens ønske, at der skulle ske en sænkning af straffen i voldtægtssager.
Vi anser stadig væk voldtægt for en særdeles alvorlig forbrydelse, hvor straffen må udtrykke en klar og markant fordømmelse af forbrydelsen.
Samtidig vil jeg gerne slå fast, at det jo på ingen måde er sikkert, at der er sket en generel ændring af strafniveauet for voldtægtskriminalitet.
, så domstolene nu behandler flere sager, hvor offer og gerningsmand kender hinanden i forvejen - dvs. inden for parforholdet eller samlivet - eller hvor personerne i høj grad er tæt forbundet med hinanden, og forholdsvis færre sager om overfaldsvoldtægter, som jo giver den strengeste straf.
Efter min opfattelse er det vigtigt at få afklaret, om der er sket en glidning af straffen i voldtægt.
Derfor har jeg bedt Rigsadvokaten undersøge dette spørgsmål.
Det har jeg gjort for længst.
Som jeg har sagt, så har det aldrig været vores holdning, at der skulle ske en sænkning af straffen i voldtægtssager.
Men heller ikke på dette område tror jeg, at minimumsstraffe er vejen frem.
Som jeg tidligere har nævnt, er udviklingen hidtil gået i retning af afskaffelse af minimumsstrafferammer i straffeloven.
Jeg tror i den forbindelse, at det er vigtigt at være opmærksom på, at en forhøjelse af minimumsstrafferammer i bl.a. volds- og voldtægtssager ikke indebærer, at der altid vil blive idømt en frihedsstraf af den længde, der angives som minimumsstraf.
Forslagsstillerne lægger jo selv op til, at domstolene fortsat skal kunne idømme betingede domme.
Der lægges også op til, at straffen fortsat skal kunne fastsættes under strafminimum, hvis betingelserne for strafnedsættelsen i straffelovens §§ 84 og 85 er opfyldt.
Selv om jeg mener, at domstolene i meget vidt omfang følger de signaler om strafniveauet, som vi her fra Folketinget sender i forbindelse med vedtagelse af lovforslag og lignende - det har vi senest set i forbindelse med voldspakken fra 1997 - så tror jeg, at vi som yderste konsekvens risikerer, at domstolene i videre omfang idømmer betingede domme eller henfører strafbare forhold under mildere straffebestemmelser, hvis der bliver for stor disharmoni mellem de forskellige straffebestemmelser.
For at imødegå dette lægges der i beslutningsforslaget
fra CD op til, at regeringen skal tage samtlige bestemmelser i straffeloven om vold, trusler om vold eller anden tvangsmæssig krænkelse af det menneskelige legeme op til overvejelse med henblik på at fastsætte minimumsrammer, men det er jo netop en sådan samlet gennemgang af strafferammerne, Straffelovrådet er i færd med at foretage, og det er jo ikke nogen helt lille opgave. Sammenfattende er det altså regeringens opfattelse, at der ikke er noget påtrængende behov for nye straffeskærpelser på voldsområdet.
Der er allerede taget en lang række initiativer på området, både med hensyn til skærpelser og også i forhold til forebyggelse, og i forhold til resten af Europa er vi på ingen måde bagud med hensyn til at idømme frihedsstraf for vold.
Vi bør derfor afvente
Straffelovrådets betænkning
, inden der eventuelt gennemføres vidtgående principielle ændringer af straffeloven.
For så vidt angår straffen for voldtægt, mener jeg, vi bør afvente Rigsadvokatens redegørelse om udviklingen i strafniveauet, som vil foreligge her inden årets udgang.
Når den foreligger, bliver der lejlighed til at tage stilling til, om der er behov for nye initiativer fra Folketinget på dette området.
Regeringen kan på det grundlag ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.