runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Jeg tror, at det er meget svært lige her at stå og sige, hvad folk i almindelighed mener.
Jeg tror også, det kommer meget an på, hvad det er for en overvågning, der er tale om, og hvor.
Jeg har det selv sådan, og jeg ved, at mange andre har det sådan, at hvis man kommer et sted, hvor der er masser af kameraer og vagter, så er reaktionen, jamen her bør man åbenbart være lidt nervøs, her kan man risikere, at der sker noget, mens man, hvis det er et åbent sted, hvor der ikke er vagter, ikke er kameraer, tænker, at her er der fred og ingen fare, her kan jeg gå roligt og trygt.
Så jeg tror, at det er forskelligt, hvordan man reagerer.
Med hensyn til spørgsmålet om lovgivning er det, vi har foreslået i vedtagelsen, at hvis den eksisterende lovgivning er helt utilstrækkelig, så må vi se på overvågning, så må vi have den diskussion.
Men det skal først dokumenteres, før man begynder at indføre mere overvågning.
Der er det sådan, at hver gang man skal indføre mere overvågning, mere straf, så mener jeg, at man må dokumentere, at det er nødvendigt, og at man ikke har andre muligheder.
Det er det, jeg ønsker med denne forespørgsel, nemlig at fokusere på, at der findes andre muligheder, andre værktøjer end overvågning.
Per Dalgaard (DF), 2005-12-09:
Det er jo en lidt anden verden, Enhedslistens folk lever i, end den, vi andre lever i, kan jeg næsten forstå.
For det er sådan noget med samtaleterapi og med, at hvis mennesker bliver flinke og rare over for hinanden, så er der ikke behov for sådan noget.
Det kan man egentlig godt sige, men det er jo ikke realiteterne, sådan er verden desværre ikke.
Vi bliver nødt til at følge med den udvikling, folk i verden skaber, nemlig en udvikling med øget terror, øget vold, og forsøge at gøre det bedste for at fange de forbrydere, der begår de forhold.
Det er jo det, kameraovervågningen skal bruges til, frem for at politiet skal bruge dobbelt så meget tid på at spørge folk ud, når der sker nogle forbrydelser.
Så det er jo egentlig en forebyggende foranstaltning, sådan som vi i hvert fald ser det.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Jeg ønsker at se på, hvad vi kan gøre for at forebygge, at forbrydelserne foregår, frem for kun at se på, hvilke redskaber vi kan skabe til at fange forbryderne med, når de har begået forbrydelsen.
Jeg ønsker at se på, hvad vi gør for at forhindre, at der kommer de ofre for de forbrydelser, det synes jeg er væsentligt at se på.
Hvis de sikkerhedsforanstaltninger, vi indfører, alligevel ikke virker, som når vi f.eks. her i Folketinget for en måned siden havde en sikkerhedskontrol, hvor vi alle sammen skulle have gennemlyst vores tasker – hvad er meningen så med dem? Hvis vi virkelig ville smugle våben ind – at det var det, man troede – kunne vi jo bare have gjort det dagen før og have haft dem liggende oppe i skrivebordsskuffen, for den blev ikke undersøgt.
Meget af det, vi indfører her, er jo ren symbolpolitik, der jo ikke virker med hensyn til at forhindre, at forbrydelsen finder sted.
Derfor synes jeg, at vi i stedet skal diskutere, hvordan vi kan forhindre, at forbrydelsen finder sted, og hvordan borgerne får en større tryghed.
Der mener jeg, at der skal andet til end bare overvågning.
Jeg synes, at det er vigtigt, at vi diskuterer, hvilke andre muligheder vi har.
Jens Rohde (V), 2005-12-09:
Jeg kan jo simpelt hen ikke dy mig nu her op til weekenden.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Tusind tak, hr. Jens Rohde.
Jeg vil sige, at vi jo forsøger i Enhedslisten at lære af de fejl, der er begået rundtom op gennem historien, og derfor har vi valgt at lægge utrolig meget vægt på den personlige frihed og mener, at det er fuldstændig afgørende, hvis man skal have et demokrati og bevare et demokrati, at man ikke begynder at skære i de grundlæggende frihedsrettigheder, for så er det, at der er risiko for at ryge over i et diktatur.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Der var mange gode ting i Socialdemokraternes ordførers indlæg.
Jeg synes, det lyder spændende med en lov om privates tv-overvågning og en nærmere regulering og eventuelt også autorisation til opsætning af kameraer på dette område.
Der var en ting, som ordføreren ikke kom ind på.
Jeg er klar over, at det er begrænset, hvad man kan nå på 5 minutter, men det er hele spørgsmålet om den megen registrering af alt, hvad vi foretager os.
Jeg tænker altså ikke på kameraerne, men på al den øvrige registrering, som jo nu bliver udvidet til også at omfatte logning af hele vores internetaktivitet, og jeg vil gerne høre, hvad Socialdemokraternes holdning er til den øgede registrering af alt, hvad vi foretager os.
Morten Bødskov (S), 2005-12-09:
Det er jo et spørgsmål, som det i ly af den generelle tilgang til denne forespørgsel kan være vanskeligt at svare meget generelt på.
Som ordføreren udmærket ved, støttede vi terrorpakken i 2002 og har også i de drøftelser, der aktuelt har været i EU-sammenhæng, støttet, at man på dansk foranledning har forhandlet sig frem til et kompromis, så man kan få logningsregler på plads.
Vi synes, det er et ganske udmærket bevis på, at det svarer sig at samarbejde over grænserne, når det handler om bekæmpelse af alvorlig kriminalitet.
Vi er godt klar over, at der er tekniske problemer, og at der er huller i det osv., men ikke desto mindre mener vi faktisk, at når der er tale om logning, repræsenterer det et skridt i den rigtige retning.
Når det handler om generel registrering, er svaret helt naturligt, at vi ikke ønsker det totale overvågningssamfund.
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-12-09:
Med hensyn til det her med, at ordføreren nævnte, at man også kunne overveje nogle steder, hvor man ville begrænse overvågning, synes jeg, at det kunne være interessant at få et lidt mere detaljeret udkast til, hvilke forslag Enhedslisten kunne finde anvendelige til det formål.
Jeg synes også, at det kunne være interessant, hvis ordføreren ville anskueliggøre for borgerne og også for de folk, som deltager i debatten i dag, altså give nogle eksempler på, hvor det er, at folk kan føle sig forulempet af, at der bliver en øget overvågning af offentlige steder i Danmark, f.eks. foran metrostationer og togstationer og andre steder.
Hvad er det da for nogle afsløringer, man ville se?
Er det, at man bliver grebet med elskerinden nede på banegården, eller er det, at manden går ind i en kiosk og køber noget slik, mens han er på slankekur derhjemme?
Der må vel være nogle mere tungtvejende argumenter fra Enhedslisten til, at man mener, at man ikke vil have denne her form for overvågning, som jo er noget, man vel at mærke foretager for at sikre borgerne.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Jeg er helt klar over, at det er et meget svært spørgsmål, og at vi er dybt uenige om logning af al internettrafik.
Men problemet er, at mange af oplysningerne er kædet op på vores cpr-numre, og den øgede samkøring af registre sammenholdt med det forslag, der kom fra embedsmandsrapporten om terror, hvorefter PET, altså Politiets Efterretningstjeneste, skulle have ret til at se alle oplysninger om hver eneste borger i Danmark uden noget konkret mistankegrundlag, altså vil resultere i en meget voldsom kortlægning af hvert eneste menneske i Danmark.
Jeg vil gerne høre, om Socialdemokraterne har en generel bekymring over udviklingen på dette område og vil være med til at se nærmere på tingene.
Man skulle måske slå lidt bak og finde forskellige andre nøgler til oplysningerne, så alt ikke hænger på cpr-nummeret, og man bare ved at antage en persons identitet kan få alt at vide om eller udgive sig for den pågældende på alle områder.
Nu var det, jeg sagde i motivationen, ikke, at der ikke var nogen, der ønskede overvågning.
Som jeg sagde, er alle enige om, at den overvågning og den indskrænkning af privatlivets fred, der er indført, er fornuftig.
Mange af de indberetninger, der sker, oplysning om os, cpr-nummer osv., er vi alle sammen enige om.
Det, jeg sagde, var, at alle partier i hvert fald indtil nu har sagt, at de ikke ønsker et overvågningssamfund.
Selv Dansk Folkepartis ordfører har tidligere sagt, at man ikke ønsker et overvågningssamfund.
Vi har så ikke kunnet få defineret nærmere, hvad man lægger i det.
Men det var det, jeg sagde, nemlig at alle partier har sagt, at de ikke ønsker et overvågningssamfund.
Med hensyn til strøgmiljøer og andre steder vil jeg sige: Jo, selvfølgelig ønsker folk at få tryghed.
Men spørgsmålet er, om kameraet giver den tryghed, eller om det er en falsk tryghed, om det, man risikerer, ikke er, at der bliver overfald alligevel – at man ødelægger kameraet eller maskerer sig lidt eller er ligeglad.
For kameraet stopper jo ikke overfaldet, der sidder jo ikke hele tiden nogle og kigger på, hvad der sker.
Lene Espersen (KF), 2005-12-09:
Der må jeg så sige, at der deler jeg simpelt hen ikke det, der er fru Anne Baastrups konklusion på debatten, for det, jeg synes er vigtigt, er, at man har gennemarbejdet og gennemtænkt lovgivningsinitiativerne, inden de kommer.
Det, at det har konsekvenser at lovgive, det, at man øger mulighederne for noget, synes jeg ikke i sig selv skal betyde, at man så skal til at følge det i den enkeltes hverdag.
Skulle man bede samtlige butikker og samtlige private om at indberette til alle ministerier, hvad de gør?
Hvordan havde man forestillet sig at få dette forkromede overblik?
Jeg synes, at tilgangen må være en anden, og det er, at hvis der bliver rejst problemer, så må vi tage fat på dem et for et.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Når vi diskuterer overvågning og overvågningssamfund, siger alle fra alle partier og alle eksperter, at de ikke ønsker et overvågningssamfund.
Men alligevel indføres der mere og mere overvågning.
Der kommer flere og flere kameraer, der kommer flere og flere registre, flere og flere registre bliver sammenkørt, der tales nu om, at vi skal have biometriske data, der kommer indberetninger på flere og flere områder om os, der er dna-registre osv. osv.
Derfor mener jeg, at det er på tide, vi stopper op og ser på de samlede konsekvenser af al den overvågning, der er i samfundet, og tager en grundlæggende debat: Hvor langt ønsker vi at gå?
Hvornår er vi kommet så langt, at vi har fået det overvågningssamfund, som alle siger at vi ikke ønsker?
Hvor går grænsen?
Kunne vi måske bevæge os den anden vej?
Ligesom vi på andre områder jævnligt har en debat om bioetik, og hvor langt vi er kommet ad vejen mod designerbørn og racehygiejne, bør vi også jævnligt have en debat om overvågningssamfundet.
Hvad betyder det for os som personer og for samfundet som helhed?
Kunne vi måske gøre noget andet?
Kunne vi i stedet for mere og mere kontrol, overvågning og registrering styrke tilliden mellem borgerne?
Er der andre måder, vi kan øge trygheden på?
Kan vi sætte levende mennesker ind i stedet for kameraer?
Hvordan kan vi øge privatlivets fred i stedet for hele tiden at indskrænke det frirum, vi har til at gøre, hvad vi har lyst til, uden at nogen kan følge med i, hvad vi foretager os?
Privatlivets fred og friheden til at være sig selv er helt essentielt i et retssamfund og dermed en af demokratiets grundpiller.
Det skulle nødig gå sådan, at vi en dag vågner op og opdager, at vi ikke længere har noget privatliv, fordi overvågningen er gået for vidt, og derfor synes jeg, det er vigtigt, at vi i dag får en principiel debat: Hvor langt ønsker vi at gå?
Hvad kunne vi eventuelt gøre i stedet for at etablere mere overvågning?
Besvarelse
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-12-09:
I motivationen for den her forespørgselsdebat nævnte Enhedslistens ordfører, fru Line Barfod, at man som udgangspunkt havde den holdning, at ingen ønskede overvågning i det danske samfund.
På mange måder har ordføreren naturligvis ret, men jeg vil da gerne stille et par spørgsmål, for det er vel også sådan, at flere og flere efterspørger, at der er en reel overvågning af visse steder i det danske samfund af hensyn til borgernes sikkerhed.
Jeg tænker f.eks. på strøgmiljøer i mange danske byer med handel osv., hvor der tit er mange ældre mennesker, som efterspørger lidt mere tryghed, fordi de måske har oplevet, at der har været for få politibetjente på et strøg.
Kunne man så ikke forestille sig, at det er en god idé med overvågning på de steder, hvor der typisk er mange mennesker, og hvor ældre også færdes?
Ligeledes tænker jeg på taxachauffører og buschauffører, der er på arbejde, hvor man jo er begyndt at tage et billede af kunderne, når de træder ind i en taxa osv.
Det er jo med til at sikre folk i deres arbejde.
Mener ordføreren ikke, at der faktisk mange steder er behov for og efterspørgsel på øget overvågning?
Morten Bødskov (S), 2005-12-09:
Jeg deler faktisk de synspunkter, fru Birthe Rønn Hornbech fremførte her fra talerstolen.
Det er selvfølgelig også vigtigt, at vi ser på, hvem der skal kontrollere dem, som så at sige skal kontrollere os, og det handler eksempelvis helt konkret om Datatilsynet i den tid, vi befinder os i nu.
Derfor skal vi også, som jeg sagde tidligere, finde balancen mellem på den ene side at beskytte os mod folk med vanvittige tanker og bevare særkenderne for vores samfund.
Men det kræver tilstrækkelige ressourcer til eksempelvis Datatilsynet, og derfor er det, som Enhedslisten jo også ved, med i det socialdemokratiske finanslovforslag, at i hvert fald Datatilsynet helt konkret skal have de nødvendige ressourcer til så at sige at kontrollere dem, der kontrollerer os andre.
Så er der de lidt mere generelle synspunkter, om der f.eks. skal gives øgede beføjelser til eksempelvis efterretningstjenesterne.
Det var jo også til debat, da vi havde terrorforespørgslen, og det er Socialdemokratiets synspunkt, at det selvfølgelig skal gå hånd i hånd med en diskussion af, hvordan vi sikrer, at det, de foretager sig, stadig så at sige tåler dagens lys.
Vi skal altså have diskussion af, hvilke kontrolforanstaltninger der eventuelt skal forstærkes.
Jamen det kan jeg da godt, og jeg tror sådan set, at hr. Kim Christiansen kan læse side op og side ned om det i den terrorrapport, der er kommet fra regeringen.
Når vi taler om terror og radikalisering, er det jo de fanatiske muslimske kredse, som er problemet og den egentlige udfordring, og det er såmænd ikke nogen hemmelighed.
Tom Behnke (KF), 2005-12-09:
Det er helt sikkert, at vi ikke bare skal sætte et kamera op og så lægge os til at sove igen.
Det ville være helt forkert.
Vi skal selvfølgelig holde øje med det, men som jeg også sagde under terrordebatten, vi havde for nylig: Det, jeg tror er meget vigtigt, når vi taler om kameraovervågning, er at se på kvaliteten af det, vi optager, at det rent faktisk kan bruges til noget, for ellers er det jo ligegyldigt, om man gør det, og det mener jeg stadig væk.
Med hensyn til andre tiltag er det jo rigtigt: Man kan ved indretning af det offentlige rum, ved indretning af boligkvarterer, ved indretning af indkøbscentre, ved forskellige aktiviteter i det rum på forskellige tider af døgnet også skabe en tryghed og en sikkerhed.
Det er fuldstændig korrekt, og det regner jeg jo med at man sidder og gør ude i de lokale byråd, at man der sidder sammen med boligforeninger osv. og aftaler sig frem til, hvordan man gør det her bedre.
Det ved jeg jo at man gør.
Det gør man f.eks. i Vollsmose, i Gellerupplanen osv.
Der sidder man jo netop og diskuterer, hvordan man kan gøre det bedre bl.a. ved bygningsindretning, grønne arealer og nogle aktiviteter, således at der er mennesker på de tider, hvor der ellers kan være utrygt at være der.
Så alle de ting skal man gøre, ja.
Det regner jeg med at man gør lokalt, for man kan meget bedre finde ud af lokalt, om der skal plantes et bøgetræ, eller om der ikke skal plantes et bøgetræ, end at jeg kan stå her på Folketingets talerstol og vurdere det for hele landet.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Jeg er sikker på, at vi nok skal få diskuteret det her mange gange i konkret sammenhæng.
Derfor er det, at jeg ønsker den mere brede debat, når vi har så meget overvågning, som mange steder er konkret begrundet.
Flere ordførere har jo været inde på, at der er gode begrundelser for, at vores telefonsamtaler bliver registreret, så vi kan se det på regningen; der er gode grunde til, at vi har dankortregistreringer; der er gode grunde til, at vi har elektronisk registrering i sundhedsvæsenet osv.
Men med hele mængden af dette tilsammen bliver der meget lidt tilbage af privatlivet, og det er det, jeg gerne vil have ministeren til at forholde sig til: Hvornår er der for lidt tilbage?
Lene Espersen (KF), 2005-12-09:
Jeg vil sige til fru Line Barfod, at jeg ikke tror, der er nogen her i Folketinget, der ligesom kan tage patent på at sige, at det er os, der beskytter privatlivets fred, for det mener jeg jo sådan set at alle partier har gjort i den her debat, og det mener jeg at regeringen gør.
Det er jo bl.a. derfor, at lovgivningen er så restriktiv, som den er, på området vedrørende overvågning af offentligt rum.
Det, jeg synes er lidt vigtigt, vil jeg sige til fru Line Barfod, er jo, at vi ikke, om jeg så må sige, misbruger privatlivets fred som en løftestang til at sige, at der så er alt muligt andet, man ikke ønsker sig.
Jeg synes f.eks. ikke, det er et indgreb i privatlivets fred, at butikscentre har en mulighed for at overvåge arealerne af hensyn til det kriminalpræventive.
Folk ved, hvis de går en tur i et butikscenter, at der er kamera sat op – det kan de se ved skiltning – og det synes jeg altså ikke er et problem i forhold til privatlivets fred.
Der, hvor jeg synes, overvejelsen skal være der, og der, hvor regeringen så siger, at sagkyndige må se på det, er i det store offentlige rum, hvor man er ubeskyttet mod offentlige myndigheders overvågning.
Der synes jeg, at man skal tænke sig grundigt om.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Jeg ønsker bestemt ikke, at nogen skal tage patent på privatlivets fred, men jeg ønsker, at nogen skal tage sig af det.
Jeg ønsker, og jeg troede sådan set, at det var sådan, at det er Justitsministeriet, der havde det som ansvarsområde, ligesom det i forbindelse med kommunalreformen var Justitsministeriet, der skulle ind over og se på, om retssikkerheden og privatlivets fred var truet i forbindelse med, at man lavede den store sammenkøring af offentlige registre.
Jeg mener, at det er et indgreb i privatlivets fred, når der er kameraer – og så kan man diskutere, om man synes, det er fornuftigt eller ej, og om det tjener et godt formål – ligesom det i et eller andet omfang er et indgreb, at der er kameraovervågning her hele tiden.
Men det afvejer vi, og jeg mener, det er fornuftigt, og den afvejning laver vi jo hele tiden konkret.
Det, jeg siger, er: Vi bliver nødt til at have debatten, ikke kun hver gang vi konkret indfører mere overvågning og griber ind i privatlivets fred, vi bliver nødt til også at have en samlet debat om, en samlet afvejning af, hvornår det bliver for meget.
Jeg synes snart, at det er ved at være for meget, at man ikke har særlig meget privatliv tilbage, og så er det, at jeg ønsker en diskussion om, hvorvidt vi nogle steder måske kunne indskrænke overvågningen lidt, lave nogle andre former for registrering med nogle andre nøgler eller tage andre tiltag end bare overvågning?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-12-09:
Jeg vil blot endnu en gang udtrykke min glæde over, at vi har kunnet finde sammen om en vedtagelse, der indeholder, at der nu kommer en redegørelse om, hvilken overvågning der finder sted i det danske samfund allerede i dag, og hvilke muligheder der i hvert fald er for det.
I forbindelse med terrordebatten under forhandlingen af forespørgsel nr. F 7 sagde justitsministeren, at de partier, der stemte for vedtagelsen der, fik en særlig status i det forberedende arbejde og de forberedende drøftelser.
Derfor skal jeg høre, om justitsministeren ikke ville finde det rimeligt, at denne kreds af partier med særlig status i det forberedende arbejde ville kunne udvides med de partier, der stod bag det forslag til vedtagelse, som V, K, O, S og Det Radikale Venstre har stillet i dag?
Lene Espersen (KF), 2005-12-09:
Jeg vil sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll: Jo, det synes jeg ville være meget naturligt, ikke mindst fordi vedtagelsen handler om, at redegørelsen vil indgå som en del af forberedelsen af den antiterrorlovpakke, som kommer næsten umiddelbart efter, at redegørelsen foreligger.
De to ting kan man godt se i en sammenhæng.
Derfor er jeg naturligvis også indstillet på, at de partier, der står bag vedtagelsen, bliver omfattet af den mulighed for at få en orientering forud for fremsættelse af lovpakken.
Anne Baastrup (SF), 2005-12-09:
Jeg blev faktisk lidt bekymret, da jeg hørte den meningsudveksling mellem fru Line Barfod og ministeren, for det virker, som om ministeren ikke tænker på andet end bekæmpelse af kriminalitet, når talen falder på overvågning.
Så kan det godt være, justitsministeren ikke mener, hun er ansvarlig for det, men det er alligevel justitsministeren, der er ansvarlig for lov om beskyttelse af persondata.
Så derfor var det naturligt for mig, at det var et led i forespørgslen i dag at spørge: Hvordan ser ministeren på den konkrete overvågning, der foregår, med baggrund i borgeres egne data?
Jeg synes altså, at det er gruopvækkende, at man efterfølgende kan kontrollere, hvilke bøger jeg har lånt på biblioteket.
Havde vi vidst alt det her, da vi indførte cprnummeret tilbage i 1960’erne, så tror jeg aldrig nogen sinde, vi havde fået det nummer på denne her måde.
Kim Christiansen (DF), 2005-12-09:
Jeg kunne ikke undgå at bemærke, at hr. Morten Bødskov i sit indlæg talte om generalisering og radikalisering af bestemte befolkningsgrupper.
Det var meget diffust og bredt formuleret, men jeg ved ikke, om hr. Morten Bødskov kunne definere de befolkningsgrupper, der foregår en sådan radikalisering af.
Lene Espersen (KF), 2005-12-09:
Jeg vil sige til fru Anne Baastrup, at jeg synes, fru Anne Baastrup holdt en meget god tale på de punkter der, for det var jo en rigtig måde også at konkretisere, hvordan overvågning som et mere generelt begreb bliver brugt i vores hverdag i dag.
Pointen var for mig er, og det er jeg da glad for at få mulighed for at præcisere, at i Folketinget, når det ellers er Folketinget, der beslutter det, tænker vi os godt om hver eneste gang, før vi indfører en ny mulighed.
Man skal jo altid, om man så må sige, opstille den omvendte situation: Ønsker fru Anne Baastrup, at nogle af de muligheder, der er i dag – de gode, reelle intentioner, der er bag, at der er ting, der bliver registreret – skal ophæves?
Der er mit svar til fru Line Barfod bare, at de ting, som i dag kan gøres, og som er inden for lovgivningens rammer, synes jeg, der er god begrundelse for, og dem ønsker jeg ikke at ændre på.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Jeg tror, at det her med andre initiativer er helt rigtigt.
Jeg tror også, at Odense Politi gjorde en ekstra indsats på Odense Banegård ud over, at der blev sat overvågningskameraer op, og at den måske havde lige så stor effekt.
Men hvis nu folk så konstaterer, at de her overvågningskameraer ikke rigtig forebygger, at der sker noget, hvis der sker noget alligevel, og det måske så endda bliver alvorligere, fordi man har kameraer, så smadrer man først dem, og så går man videre, kunne det så ikke være, at folk blev endnu mere utrygge, end de ville have været, hvis man brugte nogle andre redskaber, at man måske kunne få en større tryghed blandt borgerne, hvis man satsede på nogle andre metoder, f.eks. satsede på, at der var liv i det offentlige rum, at der var nogen på stationerne, at vores boligområder var indrettet, så der var lyst og venligt, og at der var mennesker? At man satte ind mod kriminalitet og hærværk, så man ikke blev bange og ikke havde den utryghed ved at gå i et hærget område?
Tror hr. Tom Behnke ikke, at det på lang sigt ville have en bedre effekt end bare at sætte overvågningskameraer op?