runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2002-02-19:
Jeg synes faktisk, at fru Auken er helt nede i et menneskeligt leje nu, hvor vi kan diskutere tingene stille og roligt.
Hvor der ikke er denne her verden går under-holdning, som har karakteriseret i hvert fald en del af debatten.
Jeg synes, det er helt fornuftigt, det, som fru Auken siger, og som også USA er inde på, med bistand i forhold til nogle af de krisesituationer, vi ser i øjeblikket i Afghanistan, Pakistan, så man på en eller anden måde yder sit bidrag til, at de ting kommer op at stå.
Lad mig også lige minde om, at der fra dansk side gives meget, meget store midler til internationalt militært arbejde, som også under en eller anden form kan lægges ind som en slags bistandspolitik.
Det er jo det, der er karakteristisk ved forsvarets rolle igennem de senere år, at man netop på mange punkter yder bistand til områder, der sikrer, at nødhjælp kommer frem, der sikrer, at planlægning, struktur er i orden i visse lande, der har det svært.
Margrete Auken (SF), 2002-02-19:
Da Dansk Folkeparti åbenbart både har flere ordførere og flere programmer, kan det jo være svært at forholde sig til, hvad det er for nogle legekammerater, regeringen har allieret sig med.
Det er faktisk en meget sørgelig historie, og jeg vil sådan set bede statsministeren genhøre udsendelsen om »Agenda 2000« fra i søndags om aids, hvor netop lederen af programmet i Harare, som altså er et rent ngo-program, fortæller, hvad der sker, når man rammer det.
Men det kræver altså lidt hjerte, for man bliver ked af at høre om den sag, men det vil jeg bede om.
Men faktisk var Zimbabwe noget af det, vi skar væk længe inden.
Lad mig så sige til sidst om den diskussion, der har været her, at der var et lille bitte lyspunkt til sidst, nemlig at høre hr. Søren Krarup sige - skidt med om man kalder det »næsten«, eller hvad man kalder det - som også Clinton sagde, og som jeg sagde, at det af hensyn til sikkerheden i verden vil være godt, at vi får gjort noget ved bistanden.
Det er det, der har været pointen her.
Jeg er fuldstændig hamrende ligeglad med, hvad for et teologisk fortegn vi har for det, bare pengene falder og det gøres kvalificeret. Men det er ikke det, jeg har hørt fra Dansk Folkeparti i øvrigt i dag og heller ikke fra hr. Søren Krarup før til sidst.
Morten Helveg Petersen (RV), 2002-02-19:
Jeg må sige, at jeg synes, det er en meget, meget nyttig
diskussion, vi har i dag.
Jeg skal selvfølgelig allerførst spørge hr. Peter
Skaarup, om hr. Søren Krarups udlægning af Dansk Folkepartis ulandsbistandspolitik er den, som vi andre skal tage for pålydende, og om den er den, som den nye regering i givet fald er helt og aldeles afhængig af i de kommende år.
Er det et udtryk for menneskesyn og for ulandsbistand, som vi andre skal tage for pålydende nu?
Hvis det kun er ens næste i geografisk forstand, man skal yde ulandsbistand til, hvordan i alverden skulle man så komme helt op på 0,7 pct.?
Nu kan jeg også forstå, at hr. Peter Skaarup jo ikke svarer på det her med 0,7 pct.
Jeg troede først, at vi havde fået et klart svar, nemlig at Dansk Folkepartis politik var 0,7 pct. af bruttonationalindkomsten, jf. FN's målsætning.
Men det renoncerede hr. Peter Skaarup jo på, og vi har stadig ikke fået et svar på: Hvad er Dansk Folkepartis målsætning for dansk ulandsbistand?
Kan hr. Peter Skaarup give et svar på det, eller skal det også overlades til hr. Søren Krarup?
Søren Krarup (DF), 2002-02-19:
Allerførst vil jeg sige, at når fru Margrete Auken ærgrer sig over de legekammerater, regeringen har fået, så fornemmer jeg jo tydeligt ærgrelsen over, at det ikke er hende, der er legekammerat.
På ny fornemmer man den surhed over, at afmagten har bredt sig til dem, der tidligere troede, at det var dem, der bestemte.
Med hensyn til det saglige vedrørende ulandsbistand vil jeg lige sige til hr. Morten Helveg Petersen, at det jo ikke er næsten, vi giver ulandsbistand. Det er faktisk en misforståelse.
Næsten hjælper vi.
Ulandsbistand er selvfølgelig politik.
Altså det er så karakteristisk med hele denne abstrakte idealisme, hvorefter man tror, at det er den sande gode gerning.
Nej, politik - men det ved disse politikere åbenbart ikke - det handler om interesse, det handler om magt.
Det er meget enkelt.
Men det er karakteristisk, at det er sagligt, det er konkret, og det er derfor ikke noget, som disse abstrakte idealismer overhovedet forholder sig til.
De forholder sig kun til det rent abstrakte.
Jann Sjursen (KRF), 2002-02-19:
Jeg kan nu forstå af et svar fra hr. Peter Skaarup tidligere, at hr. Søren Krarups udlægning af Dansk Folkepartis næstebegreb var den autoritative tolkning, for hr. Peter Skaarup erklærede sig fuldstændig enig i det, hr. Søren Krarup sagde.
Derfor må jeg også spørge hr. Peter Skaarup: Hvis ens næste er ens nærmeste, og det er for os at forstå danskheden og ikke menneskeheden, sådan som hr. Søren Krarup sagde det tidligere, hvorfor skal vi så overhovedet yde en rigtig og fornuftig ulandsbistand, som hr. Peter Skaarup sagde før, da han svarede?
Hvorfor skal vi yde ulandsbistand overhovedet, hvis ens nærmeste også er ens næste?
Er den procentsats, vi skal have frem her i dag, så ikke 0,00 pct. af BNI i ulandsbistand?
Peter Skaarup (DF), 2002-02-19:
Hr. Jeppe Kofod mener, at det er utrolig vigtigt at hjælpe, også for at imødegå flygtningestrømme, og der er vi jo fuldstændig enige.
Man kan så sige, at det niveau, bistanden har været på gennem de seneste år under den socialdemokratiske-radikale regering i hvert fald ikke er et, der har hjulpet særlig meget.
Tværtimod er den blevet stadig større til Europa.
Så det er jo i hvert fald ikke dér, at den store effekt har kunnet ses, må jeg sige.
Så siger både fru Pernille Rosenkrantz-Theil og fru
Margrete Auken, at man faktisk har været kritiske, og jeg er da glad for, at man har været lidt kritiske over for visse ting.
Fru Rosenkrantz-Theil siger, at med hensyn til Zimbabwe har Enhedslisten været kritisk, idet man var imod at fjerne støtten.
Og fru Auken siger, at man i forhold til visse situationer har været kritisk.
Jeg synes bare, jeg vil sige, at man så ikke har været kritisk nok.
For det kan jo konstateres, at Zimbabwe har leget kispus med Danmark og den støtte, vi har villet give gennem alle årene.
Hvor var f.eks. SF henne, da det kom frem, at dansk bistand gives til palæstinensiske politibetjente på Vestbredden, hvor det viser sig, at en række personer i politibetjentenes varetægt forsvinder sporløst og ikke er fundet endnu?
Human Rights Watch har gentagne gange gjort opmærksom på, at det ikke er rimeligt at give bistand til et selvstyreområde på den måde, som det er sket, når folk forsvinder i politiets varetægt.
Der har vi i øvrigt været flere, der har været kritiske, men jeg har ikke hørt, at SF har været kritisk over for det. Det er jo det, man skulle have været, hvis man seriøst skulle kunne tale om i dag at være kritisk over for en bistand, som gives af Danmark - hvis man seriøst skulle kunne sige det.
Det er useriøst, at fru Auken og andre siger, at der har været en kritisk gennemgang af dansk ulandsbistand.
Den kritiske gennemgang er kommet nu, og den skal vi fortsætte med at have, så vi får en rigtig og fornuftig bistand og ikke den fuldstændig uacceptable måde, man har kørt dansk bistandspolitik på hidtil.
Jeppe Kofod (S), 2002-02-19:
Hr. Peter Skaarup svarede jo ikke rigtig på mit spørgsmål.
Dog sagde hr. Peter Skaarup noget med, at vi skal hjælpe flygtningelejre osv., og at vi skal give humanitær bistand.
Det er vi hundrede procent enige i, men det allervigtigste er jo at hjælpe via bistand til at undgå, at der kommer flygtningelejre.
Det er jo det allerallervigtigste, og det bruger vi vores udviklingsbistand til i dag, og det er den udviklingsbistand, Dansk Folkeparti vil skære mange milliarder ned.
Hvordan tror hr. Peter Skaarup, at de mennesker skal kunne leve i denne verden, hvis ikke de har vand, hvis ikke de har mad, hvis ikke de har uddannelse?
Og hvis man tror, at det er en god måde at beskytte sin egen befolkning på og sikre, at danskerne også overlever i denne verden, så tror man fejl. I virkeligheden kan man tage argumentet og vende det fuldstændig om: Hvis vi vil en verden, hvor vi lever i harmoni med hinanden, så er det da vigtigt, at vi giver bistand mere end nogen sinde.
Peter Skaarup (DF), 2002-02-19:
Jeg nævnte 0,7 pct., fordi FN har anbefalet det, og derfor synes jeg, det var interessant at nævne det, i og med at Danmark jo ligger langt højere end de 0,7 pct. i dag.
På den baggrund mener jeg, at der er mulighed for også med meget stor enighed i Folketinget i virkeligheden, at man inden for de rammer kan finde noget fornuftigt omkring ulandsbistanden - hvis ellers de her legekammerater overhovedet vil ud af deres skur, de er jo lidt svære at få på banen, må jeg nok sige, både Socialdemokratiet og De Radikale og SF, men lad det være. Det skal vel at mærke være på en måde, hvor man hjælper demokratier, hvor man hjælper lande, f.eks. Afghanistan, som er i en opbygningsfase.
Alle må da have en interesse
i, at vi sikrer, at der nu forhåbentlig kommer fred og ro i Afghanistan, og at der ikke kommer de her
store flygtningestrømme, som vi har set tidligere fra krigsområder.
Hr. Jann Sjursen polemiserer lidt omkring det, som hr. Søren Krarup siger.
Jeg vil sige, at jeg er fuldstændig enig med hr. Søren Krarup, og jeg forstår egentlig ikke rigtigt, hvorfor man skal forsøge at sige, at der skulle være nogen form for uenighed her.
Jeg tror, der er mange familier, der har det med at give en tyver eller en halvtredser eller en hundredkroneseddel, når der kommer et girokort ind ad døren fra de organisationer.
Jeppe Kofod (S), 2002-02-19:
Jeg vil gerne takke fru Gitte Seeberg for en meget fin ordførertale og vil derfor spørge til nogle ting for at få en afklaring af, hvad Det Konservative Folkeparti mener på det område her.
For det første kan man se, at fru Gitte Seeberg til Ritzaus Bureau udtalte her den 15. februar i år, at man afviser ethvert krav fra Dansk Folkeparti om, at ulandsbistanden skal reduceres yderligere fra 1 pct. af bruttonationalindkomsten til 0,7 pct.
Det synes jeg er fantastisk fornuftigt. Jeg vil derfor også spørge, om den beskæring, der nu er midlertidigt af udviklingsbistanden, betyder, at Det Konservative Folkeparti også på længere sigt vil fastholde en målsætning på 1 pct. af BNI i udviklingsbistand
Det er utrolig vigtigt at få svar på, sådan at vi har noget at forholde os til; men jeg vil som sagt takke for en fin ordførertale.
Jørn Jespersen (SF), 2002-02-19:
Fru Gitte Seeberg nævnte, at vi stadig væk yder temmelig meget i miljøbistand, selv efter de beskæringer, der har været.
Men er det ikke rigtigt, at det, der er sket på miljøbistanden - bare sådan at vi forstår hinanden - er, at der er røget godt og vel 500 mio. kr. under Mifresta-rammen, at der dertil kommer ca. 200-300 mio. kr. under ulandsrammen på miljø, som også er sparet væk, plus at hele Øststøtten på 668 mio. kr. foreløbig er indsat på en spærret konto?
Er det ikke i det omfang, vi taler om, miljøbistanden er reduceret samlet set?
I forbindelse med Øststøtten er det jo et problem, at der er en lang række projekter, der er i gang, hvor danske virksomheder og ngo'er er involveret, og hvor man nu skal i gang med nye faser af projekterne, som i bedste fald bliver forsinket og udskudt og i værste fald falder til jorden.
Så er jeg også meget spændt på, om Det Konservative Folkeparti ønsker at fastholde målsætningen om 1 pct.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-19:
Jeg kan så konstatere, at De Konservative og Venstre altså er åbne over for at slagte gode miljøprojekter i ulande, gode miljøprojekter i ulande for at få lov til at forurene mere, for at få lov til at Danmarks CO2-udslip kan være større end den ramme, der er fastsat under Kyotoaftalen.
På den måde rager man ikke uklar med internationale organisationer, for det er jo indopereret, at man skal kunne købe sig fra den slags, hvis man er et rigt land.
Det er så den måde, De Konservative og Venstre har tænkt sig at prioritere på, det synes jeg er sørgeligt.
Jeg fik så ikke svar på mit andet spørgsmål, nemlig om
jeg har ret i, at den ene procent af BNI, vi taler om, beror på nogle andre beregninger end dem, der har været i de to foregående år, nemlig at man i år har beregnet 1 mia. kr. til arbejdet omkring modtagelse af flygtninge.
Den milliard har man taget med ind for at nå op på den ene procent af BNI. Hvis vi altså havde sidste års og forrige års beregninger, jamen så ville vi ligge 1 mia. kr. under 1 pct. af BNI.
Jørn Jespersen (SF), 2002-02-19:
Jeg takker for bekræftelsen af, at der er skåret godt og vel 500 mio. kr. i miljøbistanden til Syd under Mifresta-rammen, ud over at der ligger ca. 200-300 mio. kr.'s besparelse på miljø inden for ulandsrammen, og at hele Østmiljøstøtten foreløbig er parkeret på en spærret konto.
Det er altså de reelle tal: 700 til Syd og så en ukendt skæbne for 668 mio. kr. til Østmiljøstøtten. Men så siger fru Gitte Seeberg, at vi bruger lige så meget i år på miljøbistand, som vi gjorde sidste år.
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Hvordan kan man skære 700 mio. kr. plus 668 væk og så bruge lige så meget?
Det trænger til en forklaring.
Det er flere gange i dag fra regeringens side blevet nævnt, at vi vil bruge ca. 2 mia. kr.
Det synes jeg kunne være nyttigt fra fru Gitte Seeberg eller fra en af de ministre, der er til stede, at få oplyst, hvordan de fordeler sig.
Så spurgte jeg om de 150 mio. kr. til at frigive.
, hvad er kort tid?
Jeppe Kofod (S), 2002-02-19:
Jeg prøvede at tale til fru Gitte Seebergs positive sider, kan man sige, ved at stille det spørgsmål, jeg gjorde før, for regeringen påstår jo, at man holder denne her 1 pct.-målsætning i 2002, selv om man har fiflet med tallene.
Man får et svar, men desværre viser det sig, at vi i år 2003 kan være sikker på, nærmest uanset hvilken opgørelsesmetode man bruger, at vi kommer under 1 pct., ellers ville man jo gerne have skrevet i sit forslag til vedtagelse, at man fastholdt 1 pct.-målsætningen. Men desværre må man konstatere, at også på det her punkt bevæger Det Konservative Folkeparti sig væk fra tidligere tiders politiske markeringer.
Det er rigtigt, at der i finanslovforslaget er lagt op til store besparelser, men vi kunne jo håbe på, at man efter den 11. september, hvor der trods alt i verden er kommet en øget erkendelse af behovet for udviklingsbistand, havde gjort noget andet.
Når vi ser på landene omkring os, så øger Sverige bistanden, Norge øger bistanden, England øger bistanden, den finske statsminister Paavo Lipponen var til World Economic Forum i New York, hvor han lovede at fordoble bistanden.
Hvad gør Danmark?
Vi skærer ned i bistanden.
Det er det mest tossede signal på det mest dumme tidspunkt.
Det var bare det, jeg prøvede at appellere til, om man ikke kunne revurdere sin tidligere opfattelse i lyset af, hvad der er sket i verden i dag.
Gitte Seeberg (KF), 2002-02-19:
Jeg beklager, at jeg ikke fik svaret hr. Jørn Jespersen før, men det vil jeg så gøre nu, og der vil jeg samtidig tage en besvarelse med til fru Pernille Rosenkrantz-Theil omkring Mifresta og miljøbistanden.
Den samlede miljøbistand i år vil være lige så stor, som den var sidste år, men det er rigtigt, at de besparelser, som hr. Jørn Jespersen nævnte, er med i regeringens forslag.
Hvad angår Mifresta, er det rigtigt, som hr. Jørn Jespersen også siger, at der i øjeblikket i Finansministeriet på reserverne er deponeret de her penge.
Men det er klart, at vi fra konservativ side lægger meget vægt på, at de penge går til det, de er beregnet til, og i løbet af kort tid - det tilsagn har jeg i hvert fald fået - vil man fremkomme med forslag til, hvordan pengene skal bruges.
Det udelukker naturligvis heller ikke, at pengene går til CO2-reduktioner, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil nævnte, men om de går til det, tør jeg ikke her i dag svare på.
Vi må se, hvilke forslag der kommer på bordet.
Til hr. Jann Sjursen vil jeg sige, at principperne i »Partnerskab 2000« - det var også det, udenrigsministeren sagde i sin tale, og det fremgår i al fald af den redegørelse, regeringen har givet til Folketinget - står vi ved, og dem mener vi fortsat skal gælde.
Men vi mener også godt, at det kan gælde, selv om nogle programsamarbejdslande udgår. Men hensyn til størrelsen af ulandsbistanden og Mifresta kan jeg kun sige det, jeg har sagt før: Vi synes, det ser vældig fornuftigt ud, det som regeringen nu har fremlagt, men jeg vil ikke på forhånd afvise, at der kan blive tale om andre justeringer.
Margrete Auken (SF), 2002-02-19:
Jeg kan sådan set godt forstå, hvis fru Gitte Seeberg har haft meget lidt lyst til at høre efter i debatten, for den har haft mange grimme momenter for et hæderligt menneske, som jeg betragter fru Gitte Seeberg som.
Men hvis man havde hørt efter eller havde læst nogle af de breve, der er kommet til os, så er påstanden om 70 pct.'s øgning til ngo'erne altså meget fordrejet, for der er ikke nogen, der per se har fået den stigning, men der er kommet mange flere ngo'er til, eller man kan sige, at man har udliciteret meget mere af bistanden.
Det har været nul de foregående 3 år, og nu er der så kommet denne her grove nedskæring.
Så det med 70 pct.'s øgning er altså i sammenhæng med, at regeringen har lavet en i øvrigt fornuftig udlicitering til en masse ngo'er.
Der er kommet masser af små ngo'er til bl.a. i forbindelse med partnerskabsdiskussionen, men også inden.
Jann Sjursen (KRF), 2002-02-19:
Jeg vil godt høre, om det ikke fortsat er konservativ politik, at man i virkeligheden ønsker endnu større besparelser på ulands- og miljøbistanden end det, som kommer til udtryk i det finanslovforslag, regeringen har lagt frem, og som snart bliver færdigbehandlet her i Folketinget.
Går man tilbage til tiden, da vi havde en SR-regering, og til de finanslovudspil, Det Konservative Folkeparti fremkom med, så var de konservative sparekrav jo endnu hårdere end det sparekrav på 1,5 mia. kr., som har præget den nuværende regerings politik. Så mit spørgsmål er: Kan vi forvente, at De Konservative vil stå fast på tidligere tiders synspunkt om, at der skal spares endnu mere på ulands- og miljøbistanden end det, som den nuværende VK-regering har lagt op til?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål går på selve »Partnerskab 2000«-strategien, og det, at strategien jo baserer sig på, at vi påtager os forpligtelser fra dansk side, men at også modtagerlandene i Syd f.eks. påtager sig forpligtelser.
Mener fru Gitte Seeberg ikke, at vi egentlig groft bryder med hele tankegangen bag »Partnerskab 2000« ved stort set med et pennestrøg at fjerne nogle af partnerskaberne, dels med nogle programsamarbejdslande, Eritrea og Malawi især, som vi ser det fra Kristeligt Folkepartis side, men også ved, at en lang række projekter må lukkes eller direkte udfases, projekter, som gennemføres ikke kun af Danida, men måske i nok så høj grad af ngo'er, som har indgået partnerskaber med ngo'er i Syd?
Er det ikke et kæmpe problem?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-19:
Jeg skal se, om jeg kan nå begge mine to spørgsmål.
Jeg vil høre den konservative ordfører, om det er korrekt, at man i fremtiden ønsker at anvende en del af Mifresta-rammen til at købe sig fri af sine forpligtelser i forhold til begrænsningen af CO2-udslip i henhold til Kyotoaftalen.
Det er jo sådan, at formelt set er det i orden at anvende Mifresta-midler til at købe sig fri af de forpligtelser, men det er også klart, at det på den anden side er et problem, at man på den måde ikke vil være med til at begrænse forureningen i verden, og at de nuværende meget gode projekter under Mifresta-rammen så skal vige pladsen for, at vi kan få lov til at have et større CO2-udslip.
Så jeg vil gerne bede den konservative ordfører bekræfte eller afkræfte, at man i fremtiden vil tage midler fra Mifresta-rammen til at købe sig fri af sine internationale forpligtelser for.
Den anden ting, jeg gerne vil spørge om, er, om det ikke er korrekt, når man tæller sammen, at det er 1 pct. af BNI, og så har man taget den ene milliard til modtagelse af flygtninge med ind i sine beregninger, hvilket vil sige, at man i realiteten i forhold til beregningerne fra sidste år og forrige år ligger 1 mia. kr. fra at være nået 1 pct. af BNI.
Gitte Seeberg (KF), 2002-02-19:
Jeg vil lige tage det sidste først med hensyn til fru Margrete Aukens spørgsmål, eller var det måske snarere en kommentar: Jamen Folkekirkens Nødhjælp må ligesom andre organisationer leve med den besparelse og den reduktion, men som nævnt i min ordførertale er det jo sådan, at under ét har der i de sidste 5 år været en 70 pct.-stigning i ngo'ernes og organisationernes bidrag til dem, og der har regeringen valgt den såkaldte grønthøstermetode, og der er det jo op til den enkelte organisation at prioritere inden for den ramme. Så skal jeg skynde mig at svare hr. Jeppe Kofod og takke for de venlige ord, jeg fik med på vejen.
Vi håber, at det også vil holde efter det, jeg nu siger.
Men det er rigtigt, at jeg den anden dag har sagt til Ritzau som en kommentar til Dansk Folkepartis ønske om, at ulandsbistanden skulle ned på 0,7 pct., at det afviser vi, og det vil sige, at det afviser vi fortsat.
Men jeg vil ikke her give noget tilsagn om, at det skal være et mål i sig selv, at vi skal ligge på 1 pct. af BNI.
Der kan sagtens ske justeringer af det, men det, vi er gået til valg på, og det, regeringen har sagt, er, at der vil blive sparet 1,5 mia. kr.
Det er det, der er sket nu, men som vi ser det, er det ikke et mål i sig selv at reducere. Men det er klart, at Udenrigsministeriet, organisationerne osv. jo ligesom alle andre i samfundet må være med til at bære tingene, og det er så også det, vi har set her. Derfor vil jeg ikke her give noget tilsagn, andet end at jeg kan sige, at vi synes, det ser fornuftigt ud dér, hvor vi ligger nu.
Men med hensyn til det med procenterne vil jeg gerne sige til hr. Jeppe Kofod, at vi har jo diskuteret det her spørgsmål masser af gange, og den nuværende regering har nu fremlagt noget, hvor vi ligger på 1 pct. Men sidst, vi diskuterede det, var det jo et stort problem, hvis vi skulle gå under den ene procent.
Den tidligere regering har fremlagt noget, hvor der blev sagt 1,1 pct. Dengang diskuterede man, hvorvidt vores krav var urimelige, om ...
undskyld, jeg skal holde op her.