Kristen Touborg (SF), 1998-01-15:
Jeg har lyst til at begynde min ordførertale med at forlænge debatten fra lige før, hvor man sagde til den konservative ordfører, at det er rigtigt, at det her er et beslutningsforslag.
Men det kunne være helt spændende at høre, om den konservative ordfører havde nogen bud på,
hvor man kunne skære alle de her milliarder af kroner ned, eller om man er helt ude på herrens mark og overhovedet ingen hensyn har taget til det, men håber, at man får en åbenbaring i mellemtiden, så man kan finde de dér milliarder
Den konservative ordfører har mulighed for at sige noget til mig, når jeg nu er færdig med min ordførertale.
Grundskyld er reelt den eneste skat, man kan være sikker på, at virksomhederne betaler til kommunerne, når den store dynge af lovlige skattefradrag og skatteregler er benyttet.
Skat er jo et nødvendigt bidrag til den fælles samfundsøkonomi.
Penge i kassen er som bekendt helt nødvendige for, at amter og kommuner kan udøve den service, som vi alle sammen ønsker at der skal være, og virksomhederne benytter sig jo også af de offentligt betalte goder, der
findes.
Det er mit indtryk, at generelt set er erhvervslivet ikke særlig optaget af dette problem og i virkeligheden rimeligt tilfreds med forholdene, som de er.
Men i landbruget forholder det sig helt anderledes, og jeg går også ud fra, at det er Fremskridtspartiets egentlige begrundelse for at fremsætte forslaget, for når man ser på landbruget - og det vil i denne forbindelse sige de tidligere herremænds tolvmandsforeninger og landboforeningerne, som nu
i parentes sagt i øvrigt er sluttet sammen -
har man derfra i mange år argumenteret og agiteret for, at vi skulle af med grundskatten på erhvervsjorden, og det forstår jeg vel på sin vis godt, for det er jo dem, der har skrabet så meget jord til sig, at det reelt også er dem, der kommer til at betale en stor del af disse grundskatter.
Dermed er det også et rent partsindlæg, og så må man betragte det som et sådant.
Jeg har aldrig helt forstået, at man i det store landbrug har villet bruge så mange kræfter på at afskaffe grundskatten.
Det er faktisk næsten lige så længe, jeg kan huske, at man i samtlige beretninger på samtlige generalforsamlinger har haft den overskrift, at så skulle vi i øvrigt af med grundskatten.
Efter min opfattelse har det aldrig været noget stort problem, men nu skal så siges, at jeg jo er husmand og ikke herremand.
Sagen er, at vi ikke kan bruge pengene to gange, og er der ingen penge i kassen, er der heller ikke nogen, der kan gives ud, så det her handler i høj grad om prioritering og ikke om ret meget andet.
Den er kommet i en slem klemme i vores bevillingssystem herinde.
Den har et utrolig stort behov for en forlængelse af statstilskuddet til mindst første halve år af 1999, og det store statstilskud, den har behov for, er 2 mio. kr. for at kunne køre videre med det store sociale arbejde, den laver for de handicappede. Samtidig foreslår Z altså at anvende adskillige milliarder kroner i lettelser til virksomhederne.
Det lille eksempel synes jeg viser, hvor Fremskridtspartiets sympati ligger.
Man kan nu engang ikke, vil jeg sige til hr. Brusgaard, både blæse og have mel i munden på én gang.
SF vil gå imod det her forslag.