Tove Videbæk (KRF), 2001-12-11:
I sommer var der alt for megen uro på baggrund af problemer på hjemmehjælpsområdet, men vi ved naturligvis, at de allerfleste kommuner gør et godt stykke arbejde, og at der er mange solstrålehistorier om hjemmehjælp, de når bare aldrig ud i pressen.
Men det er altså på grund af, at bl.a. Københavns Kommune og 15-20 pct. af de øvrige kommuner gør det alt for ringe med hensyn til hjemmehjælp, at vi nu står med det her beslutningsforslag til ændring af praksis på området med praktisk og personlig bistand, enten det så kaldes et drilleforslag eller ej.
Men i disse 15-20 pct. af kommunerne har der været problemer med alt for mange aflysninger, alt for mange udskiftninger af hjælpere, og alt for mange steder kan hjælperne ikke nå at udføre alt det, der er brug for, eller som man har lovet den ældre at udføre.
Der er simpelt hen ikke afsat de ressourcer, der er behov for, eller man har ikke planlagt tilstrækkelig godt, med det resultat at ressourcerne ikke bliver brugt optimalt. I nogle kommuner er man helt nede på, at kun 49 pct. af hjemmehjælpernes tid bliver brugt hos klienterne, mens man andre steder er helt oppe på 75 pct.
Det er de samme opgaver, der skal udføres, hjemmehjælperne får de samme lønninger, det er den samme lovgivning, men planlægningen er meget forskellig.
Vi skal huske, at mange af de ældre, der i dag bor længst muligt i eget hjem, bl.a. gør det, fordi samfundet ikke har et tilstrækkeligt antal pladser på sygehuse og plejehjem.
Jeg er enig i, at det ville være godt med en præcisering i servicelovens §§ 71-75 af, hvad kommunerne skal sørge for med hensyn til hjemmehjælp til ældre medborgere. Beslutningsforslaget B 4 synes vi i Kristeligt Folkeparti er meget sympatisk, men jeg mener faktisk, at den nuværende servicelov allerede indeholder et generelt retskrav på hjemmehjælp, men hvis mange kommuner fortsat ikke lever op til deres ansvar og det her retskrav, kan det naturligvis blive nødvendigt at præcisere det endnu tydeligere i loven samt udspecificere, hvad hjemmehjælp skal omfatte.
Vi skal jo huske, at de ældre har knoklet hele deres liv, mange af dem siden de var store børn, og de har bidraget med solide byggesten til vores velfærdssamfund.
Derfor skal de ikke rammes nu, selv om nogle kommuner prioriterer på en uanstændig måde i forhold til de svageste ældre. Hjælp og bistand til de svageste ældre handler egentlig mere om holdning, om etik, om indstilling til de ældre og om værdier end om retskrav og mindsteregler og bureaukrati; så altså ja til retskravet, som vi mener, der egentlig allerede er i loven.
Mindstereglerne mener vi måske kan blive umulige at administrere, idet kommunerne er så forskellige, og der er forskellig transporttid osv., så det er nok heller ikke sagen at fastlåse timetallet.
Men et absolut ja til erstatningsbesøg ved aflysning og set fra vores synsvinkel gerne fra et privat hjemmehjælpsfirma, som kommunen har aftale med og har godkendt.
I Kristeligt Folkeparti vil vi gerne være med til at bygge et samfund, hvor vi viser de ældre, at de ikke er glemt, men at de kan være trygge ved, at de får den hjælp, de har brug for, når de har brug for den.
Det mener vi simpelt hen de har ret til.
Derfor siger vi både et ja og et nej til beslutningsforslag nr. B 4.