runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Heimburger (KF), 2000-04-07:
Ideen med SF's forslag er jo ganske sympatisk: Man vil hjælpe nogle personer med problemer, i dette tilfælde gældsatte personer.
Men vi finder ikke, at de elementer, som SF ønsker at lægge til grund for redegørelsen, er helt rimelige.
Det er vores opfattelse, at det er et underligt og måske i virkeligheden også lettere uansvarligt signal, hvis Folketinget meddeler, at de, der har penge til gode, skal stilles ringere til fordel for de gældssatte.
Borgerne skal ikke betragtes som umyndige børn, som skal skånes for eksempelvis renter af forfalden gæld eller beskyttes ved hurtig forældelsesfrist for gældsposter.
og mener, at bankerne allerede nu yder råd og vejledning om budgetlægning og rimelige afdragsordninger, alene af den grund, at det jo som oftest er dem, der har pengene i klemme, så det er der ingen tvivl om at de sagtens kan finde ud af selv. Vedrørende punkterne om øgede ressourcer til brug for oplysning om budgetlægning og anden styring af privatøkonomien er det vores indtryk, at den vejledning allerede gives på udmærket måde.
På den måde er der allerede ydet et indirekte tilskud, og så kunne de passende løse den type opgaver, men det er ikke noget, vi skal lovgive om herinde.
Alt i alt må vi altså gå imod forslaget, og jeg kan sige på vegne af CD's ordfører, fru Yvonne Herløv Andersen, at CD heller ikke kan støtte forslaget.
Else Winther Andersen (V), 2000-04-07:
Det er selvfølgelig en ulykkelig ting for de mennesker, som bliver så gældsplagede, at deres muligheder for at leve en rimelig tilværelse vanskeliggøres.
Spørgsmålet om, hvorvidt det er et personligt ansvar, når man stifter gæld, kan vel næppe diskuteres; det må være op til den enkelte.
Men det er klart, at der også skal være en beskyttende lovgivning, og det har vi jo f.eks. i købeloven og aftaleloven om den enkeltes rettigheder.
Rådgivning er selvfølgelig også vigtig, og her har vi jo, som det allerede er blevet nævnt fra denne talerstol, retshjælpen.
Vi har også en bred vifte af frivillige organisationer, der kan være rådgivere på dette område.
Der er stillet syv punkter op i beslutningsforslaget, og jeg synes, de fleste af de punkter bærer præg af, at man tager ansvaret fra den enkelte, og at det er samfundet, der overtager ansvaret, men det kan vel trods alt ikke være meningen.
Der bliver ligesom også lagt op til, at man ikke har en uddannelse, og at det kun er dem, der arbejder på bistandskontorene, som kan varetage opgaverne.
Jeg mener nu, at man nok har en uddannelse, man kan bruge, og jeg oplever også, at i folkeskolen er der allerede i dag mulighed for, at man kan blive undervist om økonomi.
Folkeskolen er jo et sted, hvor man bliver ved med at lægge nye ting ind, og vi vil da også have, at eleverne skal have en konkret viden. På baggrund af de ord, jeg har sagt her, kan Venstre altså ikke støtte forslaget.
Else Marie Mortensen (S), 2000-04-07:
Lad mig starte med at sige, at jeg har megen sympati for de gode hensigter, som ligger bag dette beslutningsforslag, og at jeg kender mange, der kunne være i målgruppen for forslagets hensigter.
Jeg tror nemlig, det er rigtigt, at der er rigtig mange familier - og når jeg siger familier, tænker jeg på alle afskygninger, så det ville måske være mere korrekt at bruge udtrykket husstande og hjemløse - der befinder sig i næsten uoverskuelige og for dem selv at se uløselige økonomiske problemer.
Der findes i dag en lang række muligheder for at få hjælp til at finde en udvej, hvad enten det drejer sig om den totale økonomiske situation eller enkelte gældsposter.
Fælles for de fleste muligheder, der findes, er imidlertid, at man selv skal foretage sig noget aktivt for at få hjælpen, og det er ikke altid muligt. Vi ønsker jo heller ikke at underlægge folk tvang i denne sammenhæng. Den hjælp, der er mulighed for at få, er hjælp til akkordordninger og hjælp til at forhandle realistiske budgetter igennem samt hjælp til at forhandle saldoordninger igennem.
Endelig er der gældssanering, men jeg tror, at alle, der har kendskab til dette område, ved, hvor svært det er at opnå en gældssanering.
enten i Advokatsamfundets retshjælp, i socialforvaltningerne, i kriminalforsorgen, hos sygehusenes socialrådgivere, hos Mødrehjælpen eller hos en af de frivillige organisationer, der findes.
Der er faktisk også mange erhvervsorienterede projekter, hvor der ydes en god og rimelig rådgivning og vejledning om at tilrettelægge sit liv mere hensigtsmæssigt.
Endelig er der mulighed for at indgå afdragsordninger om afvikling af gæld til det offentlige, men som nævnt kræver
det, at man selv er aktiv, og at man selv ønsker og overholder vilkårene for at komme gælden til livs. Beslutningsforslaget er særdeles vidtgående i sine spørgsmål og krav til regeringen om en redegørelse med mange pålæg og mange hv-ord: hvilke, hvordan og hvorledes.
Det havde måske været rimeligt at bede om en oversigt over, hvilke muligheder der eksisterer, inden man udbad sig en redegørelse, men det er selvfølgelig forslagsstillernes valg. Der er meget stor forskel på, hvilke muligheder der er, og det er i øvrigt afhængigt af, hvor man bor.
Vi kan ikke støtte forslaget, sådan som det ligger her, og jeg kan tilslutte mig ministerens opremsning af problemer.
meget gerne til den belysning af problemerne, som udvalgsarbejdet uvægerlig vil medføre, for vi finder som sagt, at problemstillingen er særdeles relevant.
Henrik Dam Kristensen (S), 2000-04-07:
Baggrunden for forslaget er et ønske om at hjælpe personer, der har eller er på vej ud i gældsproblemer, som de ikke magter at løse.
For mig er udgangspunktet, at ligesom den enkelte har frihed til at disponere, har den enkelte også ansvar for sine egne dispositioner i pengespørgsmål, så man som udgangspunkt ikke bruger flere penge, end man har.
Men når det er sagt, er der selvfølgelig også grund til at erkende, at samfundet har et vist ansvar over for folk, der har et uheldigt adfærdsmønster, når det gælder penge - også fordi der kan være tale om ressourcesvage mennesker, som har brug for både gode råd og en hjælpende hånd.
På det sociale område har kommunerne en klar forpligtelse til at vejlede.
Det første, en kommune skal gøre, når en person søger om hjælp,
er at vurdere, om der er behov for at give en vejledning om, hvordan den pågældende, så vidt muligt ved egen hjælp, kan klare de øjeblikkelige eller kommende økonomiske problemer.
De sociale myndigheder har også en pligt til at hjælpe folk med gældsproblemer ved at give økonomisk rådgivning, herunder eksempelvis hjælp til budgetlægning.
Det er faktisk en central funktion i kommunens rådgivningsvirksomhed.
Rådgivnings- og vejledningsforpligtelsen er bred og beregnet på den almindelige borgers behov, men kommunen har også mulighed for at henvise borgeren til at søge hjælp hos en anden offentlig myndighed eller søge om gældssanering eller at henvise til en bank eller til Forbrugerinformation. Helt fra barnsben af er det selvfølgelig godt at have et fornuftigt forhold til penge, så både i folkeskolen og i ungdomsuddannelserne undervises der i privat økonomi og budgetlægning.
I folkeskolen og gymnasiet og på hf og de erhvervsfaglige uddannelser undervises der ikke specifikt i fag som personlig økonomi og budgetlægning, men elementerne med relation til privatøkonomi og budgetlægning indgår i en bredere faglig sammenhæng.
Hvad angår punktet om øget retssikkerhed for skyldnere, indgår spørgsmålet om revision af det fogedretlige system i Retsplejerådet.
Der har været overvejelser om en generel reform af den civile retspleje, men det er regeringens opfattelse, at de fogedretlige regler ikke bør ændres som anført i beslutningsforslaget.
Hvad angår reglerne om forældelse af gæld, forventes Justitsministeriet at sætte et generelt udvalgsarbejde om revision af formueretlige forældelsesregler i gang allerede i løbet af indeværende år.
Alt i alt finder regeringen, at der er hjælp at hente
for de personer, der måtte få økonomiske problemer eller allerede er gældsramte eller gældstruede, ligesom der er overvejelser om regelændringer i skyldnerlovgivningen, og på den baggrund kan regeringen ikke støtte forslaget.
Erik Jacobsen (V), 2000-04-07:
Nu har jeg et par gange stillet et spørgsmål her fra Folketingets talerstol, som ikke er blevet besvaret, og nu kan jeg da have lov til at håbe, at den socialdemokratiske ordfører vil besvare det.
Og det er: Synes man, det er rimeligt, at et privat erhverv skal være med til at betale en konkurrerende offentlig institutions underskud?
Jette Gottlieb (EL), 2000-04-07:
Kun den bemærkning, at hele forudsætningen i det forrige indlæg var, at gæld var noget, der blev stiftet, og det er rigtigt nok, når der er tale om en del af den gæld, der eksisterer, men jeg gjorde jo netop i mit ordførerindlæg meget ud af den gæld, man kan komme i, hvis man får tilbagebetalingskrav, fordi man af uagtsomhed eller på grund af fejludbetaling eller af andre grunde har fået f.eks. en gæld til kommunen.
Jeg mener da, at man bare i sine tankebaner bør imødese den mulighed, at folk rent faktisk uforskyldt kan komme i en dårlig situation, og her vil jeg da nok mene, at det er ret vigtigt, at man kan bryde nogle onde cirkler, men jeg synes nok, at det manglede der overhovedet forståelse for i hr. Tom Behnkes indlæg.
Frank Aaen (EL), 2000-04-07:
Jamen der er ingen saglig grund til at trække denne sag i langdrag.
Vi støtter også lovforslaget.
Ole Stavad (S), 2000-04-07:
Jamen jeg har kun tilbage at takke for en, som jeg oplevede det, bred opbakning bag lovforslaget.
Erik Jacobsen (V), 2000-04-07:
Nu har jeg jo i forbindelse med mine korte indlæg argumenteret for mit partis synspunkter med hensyn til dette beslutningsforslag og er egentlig overbevist om, at højresiden selvfølgelig har forstået signalet, og vi vil gerne sige tak for den støtte, man har udtalt heroppefra.
Men det er egentlig også mit indtryk, at venstre side af salen også har forstået en del af det, men derfra og så til at erkende det er der nok et stort skridt.
Men vi har da lov
at håbe på, at når det kommer til udvalgsarbejdet, vil det være muligt at bevæge de partier, der har været imod det.
Det er et godt forslag.
Det drejer sig om danske arbejdspladser, det drejer sig om styrkelse af dansk erhvervsliv og dermed dansk eksport, og det burde være en sag, der kunne gå let igennem salen her.
Børge Klit Johansen (KRF), 2000-04-07:
Jeg har meget stor sympati for det fremsatte forslag, men argumenterne holder ikke.
Før den her 23-øres-afgift og før sidste sommers afgift brugte den samme vognmand stadig væk sine polske kolleger til at transportere sine varer, for som verden er skruet sammen, så hænger det altså bedre sammen.
Jeg kan se signalværdien i det, og jeg kan se, at man kan sætte et plaster på såret med hensyn til den uhyrlighed, det var over for vognmændene at koble det så direkte sammen, som om det var en støtte til jernbanerne.
Deri giver jeg forslagsstillerne ret.
Børge Klit Johansen (KRF), 2000-04-07:
Der skal ikke herske tvivl om, at vi i Kristeligt Folkeparti mener, at det er fuldstændigt uacceptabelt med den argumentationsform, der er, men når det er sagt, så må vi også sige, at det er bare ikke dér, vi står i dag.
Det er altså ikke december 1999; det er april 2000.
Erik Jacobsen (V), 2000-04-07:
Nu nævner ordføreren for Kristeligt Folkeparti ganske rigtigt de 300 mio. kr., som skulle gå til at støtte DSB Gods.
Jamen dér har vi egentlig kernen i dette beslutningsforslag: Er det ikke urimeligt, at et privat erhvervsliv skal være med til at støtte en offentlig statsinstitution?
Dette spørgsmål vil jeg gerne have besvaret herfra.
Kim Behnke (FRI), 2000-04-07:
Jeg kan ikke forstå Enhedslistens argumentation, når den bygger på, at vi skal have begrænset transporten i denne verden.
Hvem er det, der har glæde af, at radioapparater kan fremstilles i Malaysia?
Er det millionæren?
Nej, det er jo lige præcis de dårligst stillede i samfundet, der har glæde af den internationale konkurrence, som har glæde af, at varerne kan fremstilles billigst dér, hvor de nu engang kan fremstilles billigst: at tomaterne bliver billigere, når de bliver dyrket i Grækenland og Italien, end hvis de bliver dyrket i drivhuse i Danmark.
Så derfor taler Enhedslisten faktisk i dag for, at vi skal begrænse transporten og dermed gøre det attraktivt at være rig og velhavende, hvorimod de, der har det skidt og dårligt, ja, de skal have endnu mindre.
Det er et mærkeligt synspunkt, Enhedslisten har.
Erik Jacobsen (V), 2000-04-07:
Gør det slet intet indtryk på Enhedslistens ordfører, at det her også handler om danske arbejdspladsers forbliven i Danmark, danske virksomheders produktionsevne, danske virksomheders konkurrenceevne ude i Europa?
Og gør det heller ikke indtryk, når andre EU-lande refunderer den afgift, også til danske vognmænd?
Så synes jeg, at vi er forpligtede til at gøre noget lignende herhjemme.
Men der er stadig væk håb om, at det kommer igennem.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-07:
Det er fuldstændig rigtigt.
Det er ikke tilfældigt, at lastbilen har vundet frem.
Men derfor behøver vi jo ikke at tabe hovedet.
Man kunne f.eks. stille det spørgsmål: Hvad er lastbilen god til, hvad er den mindre god til, og hvad er den slet ikke god til?
F.eks. kan der være en lang række tunge varer, de såkaldte bulkvarer, hvor det siger sig selv, at det kan være en stor fidus at styrke vandtransporten for disse varer.
Så kan Venstres ordfører sige, at hvad angår fødevarer -
når man nu har indrettet verden, som man har det - har lastbilen et klart fortrin, men jeg vil anbefale, at vi ikke taber hovedet og forholder os langt mere differentieret til, hvad det er for en type af varer, vi har med at gøre.
Og så kan jeg i øvrigt meddele, at vi ønsker, at det samlede transportarbejde i verden reduceres.
Det kunne godt være, at det var en idé, at en del af fødevareproduktionen blev gjort en lille smule mere lokal.
Erik Jacobsen (V), 2000-04-07:
Jeg vil gerne sige til ordføreren for Enhedslisten, at man kan ikke forestille sig, at man kan beskatte transport på gummihjul væk.
Vognmændene videresender den afgift til deres kunder, og det vil dermed sige til bl.a. Enhedslistens vælgere.
Det er de børnerige familier.
Det er dem, der bruger de hurtige transporter til fødevarer, levnedsmidler.
Så hvad det angår, kan vognmændene melde hus forbi.
Det skal man ikke forestille sig.
Men varer har først en værdi, når de kommer hen til brugeren.
Lad os gøre det helt klart.
Og udviklingen kan man heller ikke bremse.
Det er intet, der er hurtigere og mere effektivt end lastbiler.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-07:
Problemet i hr. Kim Behnkes argumentation er, at man jo ikke i hr. Kim Behnkes økonomiske verden måler de udgifter, som transporten påfører den ydre verden.
Hvis man gjorde det, ville man få et mere rent regnestykke.
Det er jo ganske gratis for transportsektoren at påføre det omgivende samfund miljøproblemer, som skatteapparaterne så bagefter betaler for at rense op.
Så længe vi ikke har det regnestykke, er det svært for hr. Kim Behnke og undertegnede at føre en diskussion, der hviler på dokumentation. Men jeg kunne jo modsat spørge hr. Kim Behnke, om han var interesseret i, at vi i varens pris fik indregnet eksternaliteterne, de omkostninger, som en given transportsform påfører det ydre miljø og dermed fællesskabet og dermed skatteyderne og dermed dem, der betaler mest i skat, og det er ofte fattiglusene.
Bjarne Laustsen (S), 2000-04-07:
Hvis man kunne være enig i de påstande, der ligger i bemærkningerne til beslutningsforslaget, kunne man måske være enig i forslaget, men det kan Socialdemokratiet ikke. Det siger sig selv, at det ikke er vores mål at skade danske vognmænd, men politik er nu en gang at afbalancere forskellige interesser, og Socialdemokratiet finder, at balancen i den lov, der blev vedtaget i december sidste år om forhøjelse af dieselafgiften med 23 øre, er i orden.
Skatteministeren fik bemyndigelse til at hæve energiafgifterne på diesel i overensstemmelse med den ændring af afgifterne, som tyskerne allerede havde vedtaget, og for at bevare balancen mellem benzin- og dieselbiler og holde justeringen udgiftsneutral for de typiske dieselbiler blev udligningsafgiften for ikkebenzindrevne biler nedsat.
Socialdemokratiet støttede dengang og støtter stadig til fulde de miljø-, transport- og sundhedspolitiske aspekter, der lå i forhøjelsen af energiafgiften på diesel.
Det er vores opfattelse, at forbrug af goder, der er til skade for miljøet, skal beskattes, men ikke så hårdt, at dansk erhvervsliv mister muligheden for at konkurrere inden for eksportmarkederne.
Dér er ordningen, hvor Danmark konsekvent lægger sig 10-20 øre under de tyske dieselafgifter, også den mest hensigtsmæssige.
Ligesom skatteministeren undrer jeg mig også noget over den påstand, at de seneste afgiftsforhøjelser skulle være årsag til masseudflagning blandt danske vognmænd.
Jeg savner belæg for påstanden om, at det skulle skyldes de høje danske afgifter, som jo altså fortsat ligger under de tyske.
Argumentet holder ikke, og forslagsstillernes løsningsforslag holder heller ikke, så Socialdemokratiet kan ikke støtte forslaget.
Anders Samuelsen (RV), 2000-04-07:
Da den Radikale trafikordfører ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne sige, at Det Radikale Venstre som aktiv deltager i trafikforliget bestemt ikke kan støtte dette beslutningsforslag.
Provenuet af denne dieselafgiftsforhøjelse bliver indkrævet for at kunne medfinansiere den 5-årige kollektive trafikaftale, som forslagsstillerne meget skuffende for os ikke deltog i.
Vi kan imidlertid konstatere, at der ikke var støtte til andet end flotte ord, på trods af at i hvert fald den konservative forslagsstiller gennem hele 1999 rykkede den daværende trafikminister kraftigt for en ny rammeaftale.
Man hoppede så af, da vi kom til finansieringen.
Med hensyn til selve forslaget vil jeg minde om, at den danske dieselafgift stadig ligger 10 øre under den tyske dieselafgift, selv om jeg godt er klar over, at dette ikke er nok for forslagsstillerne.
Hertil må jeg sige, at så kunne vi ikke få finansieret forliget om den kollektive trafik.
Når forslagsstillerne klager over de høje omkostninger for danske vognmænd, må jeg også minde om, at der er andre parametre, der spiller en rolle for dem, da det jo er et vognmandserhverv.
Når konkurrencen i vognmandsbranchen er så benhård, som den er, skyldes det bl.a., at prisen på arbejdskraft, altså chaufførlønninger, er langt mindre i f.eks. Østeuropa og andre steder i Europa end i Danmark.
Til gengæld har danske arbejdsgivere, og det gælder også vognmændene, et helt unikt system, der vist ikke kendes ret mange andre steder fra, nemlig hire and fire-modellen.
Arbejdsgiverne kan hyre og fyre næsten fuldstændigt frit efter de danske regler.
Og de sociale ordninger, som danske arbejdsgivere er underlagt, er yderst lempelige i sammenligning med f.eks. de tyske, bidragsfinansierede ordninger - bygget op, som de er, med arbejdsgiver- og lønmodtagerbidrag.
Hos os er det staten eller fællesskabet, der sørger for sygesikring, det meste af dagpengesystemet osv. Alt i alt et gunstigt system for arbejdsgiverne, der derved har nogle økonomiske fordele i forhold til f.eks. de tyske arbejdsgivere.
Denne form for håndsrækning skulle jo nok kunne opveje en forhøjelse af dieselafgiften, men som sagt af skatteministeren er der i øjeblikket et arbejde i gang, som undersøger hele området, og det vil vi også afvente.
På baggrund af det, som jeg har omtalt her, kan Det Radikale Venstre samlet set ikke støtte forslaget.
Inge Refshauge (DF), 2000-04-07:
Da Dansk Folkepartis ordfører, hr. Klaus Kjær, ikke er til stede skal jeg læse hans ordførertale op: Beslutningsforslaget er en reaktion på vedtagelsen af lovforslag nr. L 89 af 17. december 1999, hvor dieselafgiften blev forhøjet med 23 øre pr. liter.
Det er Dansk Folkepartis opfattelse, at det danske afgiftsniveau skal være lavere end det udenlandske for at forhindre, at danske og udenlandske virksomheder tanker uden for landets grænser, og for at danske vognmænd ikke skal foretage udflagning, hvorved den danske transportbranche jo mister arbejdspladser.
Dansk Transport og Logistik har foretaget en række undersøgelser og beregninger, som påviser disse konsekvenser.
En forhøjelse af dieselafgiften i Tyskland med 23 øre pr. liter og en uændret dieselafgift i Danmark ville give staten et samlet merprovenu på 1.123.000.000 kr., hvilket er betydelig mere end forhøjelsen af den danske dieselafgift.
Dansk Folkeparti kan som medforslagsstiller anbefale beslutningsforslaget til vedtagelse.
Aage Frandsen (SF), 2000-04-07:
De forudsætninger, som vi gik ud far dengang, var forholdet til vore nabolande, hvordan afgiften var dér, og det var forholdet til miljøet, og det var selvfølgelig også en afvejning af konkurrenceforholdene.
De forudsætninger er fuldstændig de samme i dag.
Det siger derfor sig selv, at vi jo ikke kan støtte et forslag, som er det modsatte af det, som vi støttede for 4 måneder siden.
Der er ingenting, der har ændret sig siden den tid, og derfor kan man undre sig lidt over, at forslagsstillerne nu fremsætter et forslag, for de må jo da regne med, at det, vi mente for få måneder siden, mener vi stadig væk.
Så vil jeg også godt sige, at forslaget jo bygger på nogle forudsætninger, som jeg ikke ved om man selv går ind for, fordi man henviser til, hvad Dansk Transport og Logistik har givet udtryk for, og det skulle jo så i virkeligheden betyde en hel masse penge i statskassen, det her, men forslagsstillerne siger, at det ikke betyder nævneværdige tab, og det vil sige, at man skriver noget i bemærkningerne, som man tilsyneladende altså alligevel ikke selv tror på.
Det synes jeg altså er sådan lidt underligt.
Hvorfor tager man nogle synspunkter med, som man åbenbart ikke mener er rigtige?
Det er jo et forsøg på at vildlede Folketinget.
Nu er det jo sådan, at vi med hensyn til påstandene i bemærkningerne godt kan gennemskue dem, når det er så tykt,
men jeg synes alligevel, at det havde klædt forslagsstillerne lidt mere, hvis de havde skrevet, hvad de rent faktisk tror det vil betyde for provenutabet. Vi kan selvsagt overhovedet ikke støtte forslaget.
Flemming Hansen (KF), 2000-04-07:
Det er jo paradoksalt, at når priserne på markedet er lave, så har regeringen travlt med at komme med nye afgifter, for det burde jo også betyde, at når markedsprisen er høj, så burde man fjerne nogle af de afgifter, så der kom en naturlig balance.
Men det gør man ikke; man er bedøvende ligeglad med det.
Vi beklager det.
Vi kan sagtens støtte det her beslutningsforslag.
Bjarne Laustsen (S), 2000-04-07:
Nu var det lidt svært at høre, hvad hr. Erik Jacobsen sagde, men spørgsmålet, om der findes forskellige refusionsordninger, er korrekt.
Men i de samme artikler i Jyllands-Posten fra i onsdags er det jo også klart, at der er nogle virksomheder, som er flyttet ud, der vender tilbage til Danmark igen, netop fordi man siger, at der ikke er noget økonomisk incitament til at være ude, og så vil man hellere være i Danmark.
Og det forstår jeg ganske udmærket.
Erik Jacobsen (V), 2000-04-07:
Jeg vil gerne spørge hr. Bjarne Laustsen, om man i Socialdemokratiet er klar over, at der findes en refusionsordning i nogle EU-lande - Holland, Belgien -
Synes den socialdemokratiske ordfører ikke, at det er konkurrenceforvridende?
Bjarne Laustsen (S), 2000-04-07:
Til hr. Erik Jacobsen kan jeg sige, at det ikke er et særlig socialdemokratisk forslag, at der er et provenutab for staten, som der vil være i det forslag, som Venstre her har fremsat.
Det er heller ikke entydigt, at det skulle være dieselafgiften, der er årsag til udflagningen.
Jyllands-Posten havde den anden dag to sider, hvoraf det fremgik, at det bestemt ikke er entydigt, at det er dieselafgiften, men måske snarere social dumping og andre forhold, der gør sig gældende.
Erik Jacobsen (V), 2000-04-07:
Det er meget beklageligt, at Socialdemokratiet afviser
Det handler om at bevare danske arbejdspladser i Danmark, at styrke dansk konkurrenceevne og dermed vores eksport.
Så det burde da rigtig være socialdemokratisk politik.
Når staten yderligere ikke mister noget nævneværdigt provenu ved det, så er det egentlig lidt ufatteligt, at vi skal møde modstand fra den side af salen.