Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-12-15:
For os Kristendemokrater er det naturligvis vigtigt, at der er balance i tingene, balance mellem indtægter og udgifter, og det er vel også det, de fleste langt hen ad vejen er optaget af.
Vi har også her i dag haft en debat om skat, og selvfølgelig har vi en debat om skat, for det er en af de væsentlige indtægter til staten.
Vi betragter ikke skat som et nødvendigt onde, men vi betragter skat som et bidrag til fælles bedste.
Det, der så er spørgsmålet, er, hvor meget vi vil have i den fælles kasse for efterfølgende at dele ud.
Det er vel også der, diskussionen og debatten står.
Vi Kristendemokrater ser gerne skattelettelser, vi ser gerne skattelettelser på arbejde, men vi vil ikke være med til at sende regningen videre til kommende generationer, vi vil fastholde de planer, som er lagt i 2010-planen, også når det gælder afvikling af vores ulandsgæld.
Vi synes, at vi har en forpligtelse til det, fordi vi netop ikke skal sende regningen videre.
Vi har også i dette års finanslovforhandlinger påpeget nogle indtægter, som man med fordel kunne gøre brug af for at få statsfinanserne til at hænge sammen.
Vi har påpeget problematikken omkring gulpladebiler, reklameafgift, loft over faglige kontingenter, og sådan er der en række forslag, som vi har oplistet, men som igen og igen er blevet fejet væk, fordi det er regeringens opfattelse, at de strider mod skattestoppet.
Det er vi nødt til at respektere og acceptere.
Når vi mener, at nogle af de ting, som jeg her har nævnt, kunne være en god måde at øge statens indtægter på, så er det jo, fordi de netop ikke rammer de dårligst stillede i vores samfund, men rammer de folk, som i forvejen har arbejde, har gang i hjulene, har overskud, også økonomisk overskud.
Når vi kigger på den måde, som tingene bliver omfordelt på, for skat og skattepolitik er jo langt hen ad vejen omfordelingspolitik, så undrer den måde, som regeringen omfordeler tingene på, eller den måde, som tingene igen og igen bliver koblet på, os utrolig meget.
Et eksempel er de 168 mio. kr., som skal gives i lettelser på jordskatterne.
Vi er i og for sig enige i, at der skal gives lettelser på jordskatten, ikke bare til jordskatten, men til produktionsjord, sådan at den ikke rammer skævt, som den lettelse gør, som finder sted inden for jordbruget i øjeblikket, ved at give landbruget skattelettelser og se helt bort fra den produktion, som er i skovbruget, og som i den grad har brug for lettelser netop i jordskatterne.
Det er helt uforståeligt, at man ikke sænker skatten på produktionsjord i stedet for landbrugsjord.
Den kobling med, at der gives mindre støtte til landbruget og så sænkes jordskatterne, synes vi er underlig.
Nu vi er ved det med landbrugsstøtten, så er landbrugsstøtte jo egentlig et underligt udtryk.
Egentlig er det jo forbrugerstøtte, det er forbrugerne, der får glæde af støtten til landbruget, for hvis ikke landbruget fik den støtte, det gør i øjeblikket, så ville forbrugeren jo naturligvis komme til at betale mere for varerne, hvad der måske også var rimeligt.
Derfor er vi også glade for, at landbrugsstøtten hen ad vejen skal afskaffes, sådan at den produktion bliver mere reel.
Så det er fint nok.
Et andet eksempel er de 2,8 mia. kr., som regeringen får ind ved at lukke et skattehul, og jeg skal gøre opmærksom på, at det altså ikke er oppositionen, der kalder det et skattehul.
Det er regeringen selv, der kalder det et skattehul, og derfor må man jo også forvente, at det er rigtigt, at det er et hul.
Men det er underligt, at pengene skal betales til nogle af de virksomheder, som har begået ulovlighederne.
Det er jo det samme som, at hvis man udstedte flere fartbøder, så skulle det forøgede provenu fra fartbøderne gå tilbage til bilisterne.
Det er derfor, vi undrer os over den sammenhæng, der gang på gang laves i det her økonomiske spil.
Vi vil gerne være med til at hæve ulandsbistanden.
Vi mener, at den måde, som den nuværende regering i samarbejde med Dansk Folkeparti agerer på, når det gælder ulandsbistanden, som år efter år bliver udhulet, fordi den ikke bliver reguleret, er tåbelig.
Vi skal ikke give ulandsbistand for at hindre terror, men vi skal give ulandsbistand, fordi vi har en forpligtelse over for vores næste, uanset om de er i det fjerne eller de er tæt på.
Derudover vil vi Kristendemokrater gerne have bedre kvalitet i daginstitutionerne.
Vi vil gerne gøre det bedre for børnene, vi vil gerne give børnene en børneombudsmand.
Så vil vi også gerne være med til at satse endnu hårdere på miljøet.
Her tænker jeg på vedvarende energi såsom solenergi, som bare skulle have et lille skub mere, så havde det såmænd kørt ligesom vindmøllerne.
Nu har vi intet hjemmemarked for solenergi, og derfor kan vi ikke få skub i de arbejdspladser, som ligger deri.
Et andet eksempel er alternativt brændstof til transport, det er bioethanol.
Hvorfor sætter man ikke fokus på det område, som er miljøvenligt og samtidig kan være med til at strække vores olieressourcer, som jo på et eller andet tidspunkt slipper op?
Man er selvfølgelig lidt uenig om, hvor mange år der går, men det er et sted, hvor vi kan være med til måske at strække vores oliereserver til en tid, hvor de bliver endnu dyrere, hvor det bliver endnu mere formålstjenligt at sælge dem, end det er i dag.
Ja, vi ved jo, at der er et flertal, det har regeringen jo altid med Dansk Folkeparti, men Kristendemokraterne stemmer også for finansloven, når det kommer dertil, selv om vi har de her kritikpunkter.
Naturligvis gør vi det, for en finanslov må landet have.
Men i år forholder det sig også sådan, at vi faktisk stemmer for finansloven med, om jeg må sige, lidt større glæde, end vi har gjort tidligere år.
Nu er det jo svært at gradbøje glæden over et for eller imod, for det er jo enten det ene eller det andet, men når vi skal trykke på knapperne senere på dagen for at stemme for finansloven, så glæder vi os, fordi Kristendemokraterne faktisk i år har fået mere indflydelse på finansloven, end vi tidligere har fået.
Det vil vi naturligvis gerne kvittere for.
Det er jo ingen glæde i sig selv, at vi har fået mere indflydelse på finansloven, end andre oppositionspartier har fået, men vi noterer os bare, at ved et stykke seriøst politisk arbejde er det også muligt at få indflydelse.
Flere af de ting, som er pakket ind i den aftale, som Kristendemokraterne har lavet sammen med regeringspartierne og Dansk Folkeparti, er ting, som er hentet direkte ud af Kristendemokraternes finanslovudspil: bedre forhold for adoptivforældre; modulordninger i børnepasningsinstitutionerne; parrådgivning; bedre uddannelse af personale på krisecentre; bedre forhold for handicappede; og hele hospiceområdet, som vi har kæmpet for i årevis, er nu, ja, hvis jeg skal udtrykke det på den måde, endelig blevet til noget; pleje af nærtstående døende.
Sådan kunne jeg fortsætte rækken af gode tiltag, som kommer med den her finanslov, og som Kristendemokraterne som sagt har kæmpet for i årevis.
Det er vi selvfølgelig taknemlige for, så på trods af de kritiske røster, som naturligvis må lyde, for selv om man har en afgrænset pakke, er man jo ikke enig i alt, så glæder vi os dog trods alt over den del af finansloven, som i den grad har været under indflydelse af Kristendemokraterne.