Bent Bøgsted (DF), 2006-11-14:
Jeg tror, jeg vil sige til hr. Jørgen Arbo-Bæhr, at der er så mange hvis'er i det her spil, og det er så uhyggelig svært at spå om fremtiden.
Hvem ved noget om, hvem der sidder i Folketinget om 15 år og skal vedtage en stigning i efterlønsalderen?
Det er ikke sikkert, at nogen af os gør det.
Hvem ved, hvad der er flertal for?
Men når det så er sagt, har vi jo den opfattelse, at der ikke er den hundredeprocentsautomatik i lovforslaget, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr giver udtryk for, for hvis der var en hundredeprocentsautomatik i lovforslaget, skulle det ikke vedtages ved lov.
Det, vi er i gang med at behandle, er som omtalt fire lovforslag, der er en væsentlig del af velfærdsforliget.
Det gælder forhøjelse af efterlønsalderen og folkepensionsalderen.
Efterlønsalderen hæves gradvis til 62 år fra 2019 til 2022, mens folkepensionsalderen hæves fra 65 år til 67 år fra 2024 og frem mod 2027.
Det sker for at tage højde for en stigende gennemsnitslevealder, og at der bliver færre på arbejdsmarkedet, hvilket betyder, at vi alle må være med til at yde en ekstra indsats for at bevare vores velfærd.
Dansk Folkeparti havde helst set, at der ikke skete noget med efterlønnen, men da vi kunne se, at et massivt flertal gik ind for en ændring af efterlønnen og nogle helst så den helt afskaffet, kom vi med vores udspil, der skulle sikre efterlønnen, stort set som vi kender den i dag.
Dansk Folkeparti foreslog en 5-årig efterløn fra 62 år til 67 år og med en så lang overgangsordning som muligt.
Det resultat, vi nu står med, var så det, der blev enighed om, nemlig 5 års efterløn med en overgangsordning på 12½ år.
Den bliver så indeksreguleret, i takt med at levealderen eventuelt vil fortsætte med at stige, men det skal vedtages ved lov til den tid og sker ikke helt pr. automatik, som mange tror.
Der bliver en længere bidragsperiode og en fortrydelsesordning for dem, der ikke har fået meldt sig til efterlønsordningen, så de kan tilmelde sig senest 15 år før efterlønsalderen, men til en lavere efterløn, som er nedsat i forhold til det antal år, et medlem mangler at indbetale for.
Der laves et lempeligere fradrag, der betyder, at man kan beholde en større del af det, man tjener ved siden af efterlønnen, når man har en lav timeløn, i stedet for som nu, hvor det er time til time, uanset hvor stor timelønnen er.
Det er en klar forbedring.
Samtidig tilpasses skattebegunstiget pensionsopsparing til den nye efterløns- og pensionsalder.
Ligeledes ændres der på dagpengeretten til de 55-59-årige.
Den forlængede dagpengeret ophæves, da der samtidig indføres lov om seniorjob, som betyder, at hvis man mister dagpengeretten, får man tilbud om seniorjob, således at man ikke ryger ud af systemet.
Den kortere dagpengeperiode for de over 60årige, fjernes samtidig.
Det betyder, at dagpengeperioden bliver ens for alle, nemlig 4 år, en forbedring, der betyder, at de ældre ikke diskrimineres på dagpenge.
Der indføres en særlig løntilskudsordning for de over 55-årige for at forbedre deres muligheder for job, og det supplerer den eksisterende løntilskudsordning.
Der laves også en afskaffelse af fritagelsen for aktivering af de 58-59-årige, som skal ses i sammenhæng med seniorjobordningen og de øvrige muligheder for at få 58-59-årige i job samt flytning af efterlønsalderen.
Derudover indeholder forslaget elementer, der er uden for velfærdsreformen såsom automatisk udstedelse af efterlønsbevis, hvilket er meget positivt.
Det er for alle fire forslag fornuftige justeringer.
Desuden behandler vi samtidig lov om udfasning af delpension, og det skal ses i sammenhæng med de fremsatte forslag om ændring af lov om arbejdsløshedsforsikring og lov om en aktiv beskæftigelsesindsats.
Efter bestemmelsen kunne personer, der var fyldt 60 år den 1. juli 1999 få delpension til det 67. år.
Forslaget er en følge af, at nedsættelsen af pensionsalderen fra 67 år til 65 år nu er indfaset, og derfor er den lov blevet sløjfet.
Dansk Folkeparti er ikke med i fleksydelsesforliget, men vi kan fuldt ud bakke op om de tiltag og ændringer, der sker i lov om fleksydelse.
Som helhed er velfærdsreformen en – hvad skal man sige? – meget omfattende og betydningsfuld lov for fremtiden, og der er ikke andet at sige, end at Dansk Folkeparti, da vi jo er en del af velfærdsforliget, selvfølgelig bakker op om de forslag, vi behandler her i dag.