runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ulla Tørnæs (V), 2000-05-25:
Jeg kan bestemt bekræfte over for fru Mimi Jakobsen, at Venstre fører en ansvarlig udenrigspolitik. Vi agter ikke at føre fodnotepolitik.
Vi har ikke gjort det.
Vi har deltaget aktivt i formuleringen af den danske udenrigspolitik, men det ændrer ikke ved, at vi fortsat mener, at sanktionerne mod Østrig aldrig skulle have være indført, og derfor benytter vi enhver given lejlighed inklusive i dag til at opfordre statsministeren til at sikre, at de sanktioner bliver fjernet og jo før desto bedre.
Frank Aaen (EL), 2000-05-25:
Jamen når jeg godt vil have det præciseret, er det selvfølgelig, fordi lige så snart vi når ind i finanslovforløbet er der mange taktiske hensyn at se til: Så er der CD, og så skal der udmanøvreres lidt til den ene side, og vi så jo sidste gang, at der glippede det jo.
Der kom ikke noget væsentligt socialt løft.
Derfor synes jeg, at det er meget fint, at SF og Enhedslisten i fællesskab, inden vi går på sommerferie, siger til regeringen, at de lige så godt kan begynde at øve sig.
De kan lige så godt begynde at se: Hvad er det, der skal vedtages til efteråret sammen med venstrefløjen, som gør, at man ude i venteværelset på bistandskontoret hører: Det var godt, det, man gjorde dér?
Ved kaffebordene på plejehjemmene skal man hen over kaffen sige: Det var godt, det, man gjorde der sammen med venstrefløjen?
Og at de arbejdsløse i arbejdsløshedsklubben kan sige: Nå, endelig nogen, der prøver at gøre noget til forbedring af vores situation?
Det er det, jeg mener.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Svaret ligger i min tale, vil jeg sige til hr. Frank Aaen.
Jeg sagde rent faktisk meget præcist, at når venstrefløjen og en socialdemokratisk ledet regering laver forlig omkring finansloven, giver det kun mening, hvis der er et socialt løft i det.
Første del af min tale var bygget op på, at der er behov for kraftige veldfærdsforbedringer.
Hvis vi skal vise befolkningen, at det er os på venstre banehalvdel, der slås for velfærdssamfundets forbedring og fornyelse, må vi også kunne vise det i en finanslov.
Så jeg er fuldstændig enig i, at der må være sociale løft, der må være velfærdsforbedringer i en kommende finanslov.
Frank Aaen (EL), 2000-05-25:
SF og Enhedslisten var jo uenige om finansloven, fordi den ikke indeholdt et synligt socialt løft.
Derfor stemte vi imod finansloven.
Nu har jeg noteret mig fra SF's årsmøde og fra det, som hr. Holger K. Nielsen lige har sagt nu, at der er
meget stor opmærksomhed med hensyn til, at der skal ske noget på velfærdsområdet.
Derfor er mit spørgsmål til hr. Holger K. Nielsen, om SF er enig i det budskab, der kom fra vores årsmøde, om, at en ufravigeligt forudsætning for at kunne indgå økonomiske aftaler med regeringen, er, at en sådan aftale indeholder et meget synligt socialt løft, sådan at de pensionister, der har mindst, sådan at de arbejdsløse og bistandsmodtagerne, dem, der har mindst at gøre godt med, dem, der har mindst valgmulighed i deres liv, kan se, at her er noget.
Når regeringen og venstrefløjen går sammen, er der noget, der helt synligt er til gavn for os.
Bendt Bendtsen (KF), 2000-05-25:
Jo, kassedamen, der ikke er medlem af en fagforening, der vælger det, får noget ud af det her.
Vi har sagt, at vi holder ikke kun skåltaler om, at det skulle kunne betale sig at arbejde.
Og så skal jeg altså også minde den socialdemokratiske ordfører om, at der i regeringens kun én måned gamle finansredegørelse indgår, at regeringen agter at øge det offentlige forbrug med én procent om året de kommende fire år.
Det svarer til 13 mia. kr.
Det er faktisk det samme, vi gør.
Men hver gang, vi i dette hus taler om blot en lille nedsættelse af skatten, så er det, som om vi banker det hele tilbage til stenalderen.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-05-25:
Jamen så kan jeg jo konkludere, at baggrunden for tallene er korrekte.
Det Konservative Folkeparti vil fjerne mellemskatten, og på sigt skal topskatten så også ned.
Blandt andet har den konservative erhvervsordfører, fru Pernille Sams, jo udtalt, at topskatten er blevet en misundelsesskat, som man kan tjene penge på at fjerne.
Altså den tro på hokuspokus deles i hvert fald ikke af ret mange andre partier.
Så vil jeg godt have et klart svar.
Det var lidt en opfølgning på hr. Jes Lundes bemærkninger, men jeg prøver én gang til: Er det ikke sådan, at en kassedame ikke får gavn af en lettelse på mellemskatten, fordi hun når slet ikke op at betale den.
Hun får ingen gavn af de her skattelettelser, for mellemskatten skal man fra næste år først betale, hvis man tjener over 175.000 kr.
Og er det ikke sådan, at hvis man modtager dagpenge, når man heller ikke op og får en skattelettelse, men man får lavere dagpenge som tak for hjælpen fra Det Konservative Folkeparti?
Bendt Bendtsen (KF), 2000-05-25:
Jamen vi har jo også haft en interesse i at læse Jyllands-Posten her til morgen om, at Arbejderbevægelsens Erhvervsråd havde lavet en beregning.
Det er jo den, fru Pernille Blach Hansen sidder og refererer til i dag. Man har fået en bunden opgave i Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, og så overdriver man, så det klodser.
Og det er jo det, at gør man det, så tror man, det letter forståelsen.
Så jeg er nødt til at sige, at det, vi har sagt, er, at vi vil afskaffe mellemskatten over fire år med 1½ pct. om året.
Og det koster godt 3 mia. kr. om året.
Det, Arbejderbevægelsens Erhvervsråd gør, er at gå ind og lave det hele i et stort knald også omkring topskatten.
Det er jo ikke det, det drejer sig om.
Vi siger jo, at vi vil af med mellemskatten over en årrække.
Når det så er løst, ønsker vi at sige, at det på sigt er rart at have nogle målsætninger, og vi har en målsætning, der siger, at man maksimalt skal betale 50 pct. af den sidst tjente krone. Men det her er jo overdrivelse, så det kan blive til noget.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-05-25:
Jeg vil gerne følge op på denne her meget interessante diskussion om fordelingsprofilen i De Konservatives skattepolitik.
For De Konservative vil jo have fjernet mellemskatten og have reduceret topskatten, så ikke nogen betaler mere end halvdelen af den sidst tjente krone i skat.
Det vil koste ca. 20 mia. kr., og så kan jeg forstå, at man vil finansiere det ved, at man vil skære i dagpengene, man vil skære i ulandshjælpen og man vil skære i fradraget for det faglige kontingent.
Det vil sige, at de, som ikke får gavn af den her lettelse af mellemskatten, så kan få pisken over nakken og få mindre i dagpenge.
Det er da virkelig en fordelingprofil, der vil noget.
Samtidig hænger det jo ikke sammen, for det her kan jo ikke finansiere øgede sundhedsudgifter, og derfor vil jeg godt spørge hr. Bendt Bendtsen, hvornår Det Konservative Folkeparti bliver omdøbt til Bendts Gavebod.
Bendt Bendtsen (KF), 2000-05-25:
Vi ved jo godt, at SF går ind for både eksklusivaftaler og fagforeningstvang.
Jeg siger stadig væk, at folk skal have mulighed for at forsikre sig i en a-kasse, og at det skal være fradragsberettiget.
Og så vil jeg ikke lægge hr. Jes Lundes beregninger til grund for virkeligheden, for det afhænger af, hvilken a-kasse hr. Jes Lunde regner med og så regner baglæns - det kan han få lidt hjælp af skatteministeren til, kan jeg se - men vi går ikke ind for fagforeningstvang, og hvis man nu vælger ikke at være medlem af en fagforening, så kan hr. Jes Lunde vel også, når han kommer til sin ordførertale, bekræfte, at så giver det penge i kassen, det her, også til den enkelte.
Jes Lunde (SF), 2000-05-25:
Det er da rigtigt, at det skal kunne betale sig at arbejde, og det kan det i øvrigt også.
Der er masser af folk, der går på arbejde; der har faktisk aldrig nogen sinde været flere, der har arbejdet, end nu.
Der lægges flere arbejdstimer på arbejdsmarkedet i det danske samfund end nogen sinde før.
Men det interessante her var jo, hvad profilen er i den konservative skattepolitik, og dér kan jeg forstå, at det står fast, at hvis man tjener under 225.000 kr. - og det er jo endda sådan, at grænsen for mellemskatten lægges sammen i en husstandsindkomst, så det er to gange 225.000 kr. i en husstandsindkomst - hvis man tjener derunder, er der kun gevinster for én, hvis man tror på, at en konkurrence mellem nogle a-kasser via nogle marginale besparelser på nogle administrationsudgifter giver skattelettelser, så kan det være, at man får en lille smule.
Men ellers er der nul og niks, hvis man tjener under to gange 225.000 kr. pr. husstand, så er der ikke nogen skattelettelser; man skal væsentlig højere op.
Og det er vel også, hvad vi kender De Konservative for.
Det var vel ikke nogen tilfældighed, at det var det parti, der fjernede formueskatten og i det hele taget gjorde noget oppe i den høje ende.
Men det er mere sådan for at få tingene sat på plads, så folk ved, at har de lave indkomster eller almindelige, jævne indkomster, skal de ikke regne med noget fra De Konservative.
Bendt Bendtsen (KF), 2000-05-25:
Hvis der nu er 90 mandater bag ved en borgerlig regering efter næste valg, gennemfører vi tværfaglige a-kasser.
Så bliver der mulighed for konkurrence på det område, og det vil altså betyde, at også fagforeningerne må prøve på at indstille sig på, at der er noget, der hedder konkurrence her i livet.
Og vi ved jo, at når vi får konkurrence, jamen så betyder det, at vi får varen billigere.
Det vil sige, at fagforeningen også må prøve at se på udgiftssiden.
Men vi er enige i, at det skal kunne betale sig at arbejde frem for ikke at arbejde; det er vi enige med hr. Jes Lunde i.
Jes Lunde (SF), 2000-05-25:
Jeg er klar over, at De Konservative gerne vil lempe mellemskatten, afskaffe mellemskatten, og det har jeg forstået bl.a. skal finansieres ved, at fradragsretten for fagforeningskontingent fjernes.
Nu er det sådan, at grænsen for mellemskatten jo kommer
op på omkring 175.000 kr. næste år.
De, der tjener derunder, får altså ikke noget ud af det.
Og mister man fradraget for sit fagforeningskontingent, koster det vel ca. 3.000 kr. om året.
Hvis det skal finansieres af, at ens mellemskat bliver sat ned, hvad skal man så tjene?
Ja, så skal man op over 225.000 kr., før man får noget fornøjelse af den konservative politik.
Altså med andre ord: De, der tjener under 225.000 kr., kommer til at betale noget mere i skat under den konservative politik, og det er først, når man ligger over 225.000 kr., at der er lempelser.
Er det den konservative politik for lavindkomsterne i det her samfund?
Det er det åbenbart, så ved folk da det.
Bendt Bendtsen (KF), 2000-05-25:
Jeg vil gerne sige til fru Elisabeth Arnold, at vi kan gå ind
og prøve at se, om provenuet hele tiden skal stige, fordi murstenene er blevet mere værd.
Vi mener faktisk ikke, at man kan blive ved med at skrue provenuet op på den her måde.
Og så har vi hørt denne her endnu en gang, og jeg tror, vi har hørt den flere gange i dag, at hvis den borgerlige regerings politik var fortsat, var det gået gruelig galt for mange, mange år siden.
Jamen hvis vi skal kigge så langt tilbage, kunne jeg jo egentlig også trække denne her frem, at da Schlüter i sin tid overtog fallitboet efter Anker Jørgensen, kørte vi med et underskud på 9 pct. af bruttonationalproduktet, og det ville i dagens penge svare til 100 mia. kr. om året.
Så hvis Socialdemokraterne var fortsat den gang, hvordan var det så gået?
Elisabeth Arnold (RV), 2000-05-25:
Jeg fik altså bekræftet, at Det Konservative Folkeparti ikke vil ændre på det forhold, at ejendomsvurderingerne faktisk afspejler markedspriserne eller i hvert fald har en eller anden sammenhæng med markedspriserne.
Men mit næste spørgsmål er så: Kan hr. Bendt Bendtsen bekræfte det faktum, at hvis man havde beholdt det skattesystem, som den tidligere regering efterlod sig i 1993, ville man have fået 10,8 mia. kr. ind i ejendomsbeskatning mod de 8,2 mia. kr., man får nu efter pinsepakken?
Myten om, at boligejerne bliver flået af denne her regering er simpelt hen ikke rigtig, og jeg vil gerne spørge, om hr. Bendt Bendtsen kan bekræfte de tal, jeg netop har nævnt?
Bendt Bendtsen (KF), 2000-05-25:
Nej, det dér med at give garantier lader vi statsministeren om.
Med hensyn til, om ejendomsvurderingerne vil falde under en borgerlig regering: Det tror jeg næppe.
Det, det drejer sig om i den her sag, for at gå til benet, er jo, at der faktisk sidder mange mennesker i deres egne boliger, der er blevet pensionister og lignende, og i og med, at ejendomsvurderingerne stiger, bliver de presset på det her område. Og vi er nødt til at holde fast på, at skattetrykket stiger, og vi vil ikke gå ind og sige, at ejendomsvurderingerne skal sættes ned, for det er klart, at de jo viser det, ejendommene er værd.
Men der er altså folk, der efterhånden ikke kan betale, og jeg har faktisk fået en del breve fra mennesker her i Københavnsområdet, unge mennesker, der for 3-4 år siden har købt hus på Frederiksberg eller andre steder, og som faktisk har en god uddannelse, men efterhånden ikke kan betale, bl.a. fordi ejendomsværdiskatten er kommet over knækket og de har fået en stor regning, folk, der bor i et hus, der her i København måske koster 3,5 mio. kr., men som koster 1,5 mio. kr. i provinsen.
Så vi mener i øvrigt, at man angriber mange af de her unge børnefamilier og ældre pensionister, der bor i egen bolig.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-05-25:
Jeg lagde mærke til i hr. Bendt Bendtsens ordførertale, at han brugte ret meget tid på at beskrive alle de frygtelige skattestigninger, som kom nu til folk; det var elregningerne, det var benzinudgifterne osv. osv., men det var også ejendomsvurderingerne, der steg.
da ud fra, at Det Konservative Folkeparti stadig væk går ind for, at det skal være et udtryk for ejendommens værdi, der viser sig i ejendomsvurderingen, og ikke en eller anden kunstigt fastsat værdi, som bliver dirigeret centralt
Jeg vil gerne spørge hr. Bendt Bendtsen, om De Konservative mener, vi skal have et andet vurderingssystem, hvor der fastsættes nogle andre priser. Eller vil De Konservative love, at hvis de kommer til, vil vurderingerne falde?
Er det det, det er et udtryk for?
Bendt Bendtsen (KF), 2000-05-25:
Hr. Keld Albrechtsen spørger til allersidst, om vi vil være med til den her sociale harmonisering.
Vi har sagt, at i Velfærdsdanmark bestemmer vi selv, og det gør vi stadig væk. Når vi siger Euro-11: Dér henstiller man til at diskutere.
Og på samme måde: Hvor i alverden ved hr. Keld Albrechtsen fra, hvad man sidder og beslutter, når det foregår i hemmelighed? Det ved vi ikke.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-25:
Jeg synes, det var en overordentlig interessant indrømmelse, som hr. Bendt Bendtsen nu kom med, da han karakteriserede Euro-X-rådet som en studiekreds.
Det, man fra tilhængernes side har ført hele kampagnen på, er, at Danmark skal ind i Euroland for at få indflydelse.
Man skal altså ind i Euroland for at indflydelse på en studiekreds.
Jeg synes så sandelig, det hænger sammen.
Det hænger enestående godt sammen!
Problemet er, at det naturligvis ikke bare er en studiekreds.
Vi kan jo ikke i detaljer vide alt, hvad der sker, for det er som sagt lukkede møder, men Financial Times offentliggjorde jo nogle af de retningslinjer, som man har vedtaget dér i Euro-X.
Men jeg vil godt bede hr. Bendt Bendtsen komme op og besvare det spørgsmål: Er det en studiekreds, som man vil ind og have indflydelse i, eller er Euro-X-rådet noget, der virkelig betyder noget, og hvor man laver en social harmonisering, og vil Det Konservative Folkeparti være med til den sociale harmonisering?
Bendt Bendtsen (KF), 2000-05-25:
Jeg kan sige til hr. Keld Albrechtsen omkring Euro-11 og studiekredsene dér: Vi holder af at høre, at andre også taler om skattelettelser, så det er jo en ren studiekreds.
Og jeg tror, det var vores EU-ordfører, der på et tidspunkt sagde, at hvis vi ikke er tilfredse med det papir, der blev lavet dér, kan vi jo lade være med at følge bagefter.
Men det er vel rimeligt, at vi også på europæisk plan diskuterer økonomien. Og så med hensyn til Nicetraktaten endnu en gang: Jeg tror, vi brugte næsten halve eller hele timer med hr. Keld Albrechtsen her i salen for mindre end en uge siden på at tale om Nicetraktaten.
Og det er rigtigt, at hr. Keld Albrechtsen vil stemme imod alt, hvad der kommer på det område.
Vi andre har sagt, at vi vil se det, der ligger på bordet, så tager vi stilling til det, og så skal jeg nok fortælle på det tidspunkt, om det er noget, Det Konservative Folkeparti stemmer for.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-25:
Jeg vil godt spørge hr. Bendt Bendtsen, hvad Det Konservative Folkepartis holdning er til, at man på et møde i det såkaldte Euro-X-råd, dér, hvor eurolandenes ministre sidder og styrer euroen, i februar vedtog retningslinjer for skatter og offentlige udgifter med hensyn til, hvordan de kan nedsættes i de enkelte eurolande.
Jeg hørte jo forleden, at Det Konservative Folkeparti gjorde meget ud af, at Det Konservative Folkeparti ikke mener, at man skal acceptere EU-regler på det sociale område og på arbejdsmarkedsområdet.
Alligevel har Det Konservative Folkeparti tænkt sig at stemme for den kommende Nicetraktat, hvor der lige nøjagtig bliver indført flertalsafgørelser på de områder.
Men nu har vi altså også fået oplyst, at man i hemmelighed i Euro-X-rådet - for der er jo ingen åbenhed omkring det, der foregår i Euroland - altså har siddet og lavet retningslinjer for skatter og offentlige udgifter.
Hvad mener De Konservative egentlig så, når det kommer
til stykket, om den sociale harmonisering, der er på vej i EU?
Bendt Bendtsen (KF), 2000-05-25:
Jamen det er rigtigt, at vi fra konservativ side ikke var deltagere i at stemme for loven om tilskud ude i kommunerne, men den lov indeholdt altså også, at når folk havde været ledige i 6 måneder, så vidt jeg erindrer, og var fyldt 48 år, så var de ved at være sociale begivenheder.
Det er vi ikke så enige i, og jeg mener stadig væk, at det må være lokalt, man skaffer midler til en ordentlig og en værdig ældrepolitik.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Jeg synes, der var mange udmærkede ting i den seneste finanslov.
Flere ordinære job f.eks. synes jeg var et meget vigtigt gennembrud.
Det skal selvfølgelig yderligere implementeres i kommunerne fra nu af, men jeg synes ikke, det var nogen dårlig finanslov.
Der var mange sociale forbedringer i finansloven, så jeg deler ikke helt hr. Frank Aaens negative vurdering af den seneste finanslov.
Men som jeg sagde før: Jeg er helt, helt enig i, at det er nødvendigt nu at forhandle sig frem til at stille krav om, at der skal være sociale forbedringer i den finanslov, som venstrefløjen og forhåbentlig også CD og regeringen kan forhandle sig frem til her til efteråret.
Mimi Jakobsen (CD), 2000-05-25:
Men det, der jo var tale om, var jo ikke, at Folketinget skulle styre.
Det var et spørgsmål om at prøve at give nogle mennesker, der blev aktiveret på nogle fjollede kurser, som jeg ikke tror hr. Bendt Bendtsen vil forsvare, muligheden for at komme ud og gøre noget gavn.
Vi gav kommunerne den mulighed ved at belønne dem kraftigt for det, kan man roligt sige, men jeg vil ikke påstå, resultatet har været opløftende endnu.
Jeg går ud fra, at regeringen tager sig af det i kommuneforhandlingerne.
Men det var dog kommunernes helt egen fri vilje, om de ville sætte flere mennesker ind, flere hænder ind dér, hvor de ældre først og fremmest føler at vi ikke står dem bi, nemlig på serviceområdet og ikke på, om folkepensionen skal være 12 kr. mere eller mindre, men på serviceområdet, og det breder sig jo videre til sygehuset. Det er jo også derfor, der er for mange, der føler, at der er for meget, der glipper på de sygehuse.
Det er måske ikke så meget den lægelige behandling, men dette med, at der ikke er nogen, der har tid til ditten og datten. Og på folkeskoleområdet også i den forstand, at man kunne spare lærerne for en masse småopgaver og ting, der tager tid, hvis man ansatte et par serviceassistenter på hver skole til at følge børn på en tur til Nationalmuseet, osv. osv.
Ulla Tørnæs (V), 2000-05-25:
Jeg synes, hr. Holger K. Nielsen havde en rigtig god indledning på sin tale.
Jeg er fuldstændig enig i, at det billede, som regeringen forsøger at tegne af den økonomiske situation i Danmark, er et skønmaleri.
Og jeg er helt enig med hr. Holger K. Nielsen i, at den helt store udfordring her og nu er at sikre, at de 11.000, der er blevet frosset ud af det danske arbejdsmarked, også får en plads på arbejdsmarkedet.
Det har den nuværende regering ikke magtet.
Da vi nu ved, at hr. Holger K. Nielsen har budt sig til og gerne vil have ministertaburetter, kunne jeg godt tænke mig at bede hr. Holger K. Nielsen om at præcisere: Hvad er det for en anden politik, SF mener der skal føres for at sikre, at vi får etableret det rummelige arbejdsmarked, for at sikre, at vi får en helt anden struktur på arbejdsmarkedet, sådan at der også bliver plads til de mange mennesker, som den nuværende regering ikke har ladet få en plads på det danske arbejdsmarked?
ØMU'en er der, og euroen er der.
Jeg fatter ikke, at hr. Holger K. Nielsen og SF ikke vil indse, at verden er i forandring, og at verden ser anderledes ud end i 1992, da der blev stemt nej til Maastrichttraktaten.
Jamen jeg synes da, det er meget rart at vide nu, hvor vi ved, at hr. Holger K. Nielsen gerne vil have ministertaburetter, at udsigten til, hvordan den her problemstilling skal løses, er flere støttede job i den offentlige sektor.
Uddannelsesindsatsen, jamen den er vi alle jo enige om, men et konkret bud på, hvordan vi får skabt plads til hele den her store gruppe på det danske arbejdsmarked, dér er SF's svar altså flere støttede job i den offentlige sektor. Og så forstår jeg godt, at der er behov for en helt anderledes finanspolitik; netop som SF også selv har været inde på, at der er behov for en anden finanspolitik, såfremt det bliver et nej den 28. september. Så jeg synes da, at jeg med glæde vil konstatere, at det er den måde, SF vil løse den problemstilling på.
Mimi Jakobsen (CD), 2000-05-25:
Jeg vil gerne vende tilbage til Østrigsagen et øjeblik, fordi der jo bl.a. også ligger et forslag til vedtagelse, så det er jo ret vigtigt at høre, hvordan Venstre stiller sig.
Som jeg har forstået det, er det således, at Venstre ikke vil opfordre regeringen til, at Danmark skal gå enegang, men at man så i øvrigt kan arbejde inden for rækkerne på det mål, som fru Ulla Tørnæs og mange andre sikkert har. Jeg vil godt spørge fru Ulla Tørnæs, om hun ikke vil være enig med med mig i, at gode, borgerlige partier burde afholde sig fra den linje, som de to nuværende regeringspartier anlagde i 1980'erne, hvor de tvang Danmark ud i den fodnotepolitik, som vores fælles daværende regering jo led en betydelig del under.
Lene Espersen (KF), 2000-05-25:
Gør det slet ikke indtryk på SF, at de ansøgerlande, som bliver en del af EU inden for en ganske kort årrække, altså ønsker at være med i alle rummene, eller hvis man skal omformulere det til noget andet, at de ønsker at lege med de andre på alle områder?
Gør det intet indtryk på SF, at ansøgerlandene vil det?
Så vil jeg egentlig godt høre SF: Hvad er det så for nogle områder, hvor SF ikke vil lege med de andre?
Kan vi ikke få en præcisering i dag?
Som jeg kunne forstå hr. Holger K. Nielsen i et interview i Berlingske Tidende, så er man også allerede dér ved at flytte sig.
Man begynder at erkende, at der altså også er nogle rum, som man egentlig godt vil lege i en gang imellem, bare ikke altid.
Så det ville være godt at få en præcisering af det.
Så har jeg også et andet spørgsmål til hr. Holger K.
Nielsen
, og det går på det her med suverænitetsafgivelsen.
Hr. Holger K. Nielsen sagde, at man ikke vil afgive suverænitet i den økonomiske politik og finanspolitikken ved at gå med i euroen.
Det var den formulering, hr. Holger K. Nielsen brugte.
Så vil jeg gerne spørge SF's ordfører: Hvad er det for en suverænitet, man afgiver i den økonomiske politik og i finanspolitikken ved at gå med i euroen i forhold til i dag?