runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2000-02-09:
Jeg synes, at det, vi oplever i øjeblikket, er ganske beskæmmende.
Nu bringer statsministeren jo selv spørgsmålet
om statsministerens egen hukommelse op ved at sige, at der var et parti, der foreslog, at indvandrere i flere generationer skulle udvises, og statsministeren siger: Det var, så vidt jeg husker, ikke hr. Jens Hald, der stillede det forslag. Hvad er der galt med statsministerens hukommelse, hvis statsministeren ikke er helt på det rene med, at det naturligvis ikke er Venstre, der har stillet sådan et forslag?
Men det kniber åbenbart med hukommelsen.
Derfor er det jo altså fortsat relevant at få et klart svar på, hvornår denne her beslutning med klart at sige fra og klart at sige til er truffet hos statsministeren selv, nu hvor statsministeren interesserer sig for spørgsmålet om statsministerens egen hukommelse.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Skaarup (DF), 2000-02-09:
Statsministeren kommer med en udlægning af noget, som Dansk Folkeparti mener statsministeren har stået for, men lad os nu sige, at den udlægning, statsministeren kommer med, er korrekt, vil det så betyde, at hvis Dansk Folkeparti på et tidspunkt indgår i et regeringssamarbejde, så vil statsministeren anbefale de andre lande at iværksætte sanktioner mod Danmark?
Er det konsekvensen af de udtalelser, som statsministeren kommer med?
Så vil jeg godt lige sige om det med nazismen, at der er ikke noget parti i Folketinget, der overhovedet har nogen som helst sympati i den retning.
Vi tager lige så meget afstand
fra det, som statsministeren gør.
Men jeg synes, statsministeren gør sig skyldig i nogle alvorlige historiske misforståelser: Tyskland indtog i den tid, som Haider har udtalt sig om her, en offensiv rolle, hvor man var ved at opruste, og hvor man på forskellig vis viste sin magt over for andre lande.
Østrig har bestemt ikke nogen som helst holdninger i den retning.
Det er ikke ved at opruste.
Det er et spørgsmål om, at man ønsker et andet styre i Østrig, og ikke et spørgsmål om, at man vil prøve at overtage andre lande eller pålægge andre lande noget.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Jeg kan sige ganske kort til de spørgsmål, som har at gøre med det spørgsmål, som er stillet, og altså først til spørgsmålet om de italienske fascister:
Dertil er at sige til hr. Thulesen Dahl, at Italien ikke er i en situation, som kan sammenlignes med Østrig.
Til fru Charlotte Antonsen, som spurgte om ansøgerlandene, er der at sige, at der jo var lande - og vi var også blandt dem - som en overgang var bekymrede over enkelte af ansøgerlandenes demokratiske fundament.
Jeg tror, at fru Charlotte Antonsen kan huske, at et af de mindre øst- og centraleuropæiske lande var Slovakiet, som havde en periode, hvor der var en diskussion om, hvorvidt vi her havde at gøre med et fuldstændig ægte og velfunderet demokrati.
Der var debatter i Europa-Parlamentet og der var også diskussioner her om det.
Men det grundlæggende for mig er i og for sig ikke så meget EU's retsgrundlag.
Det grundlæggende er, at EU som sådan, traktaten, jo ikke afskærer en gruppe af lande fra at have nogle klare holdninger og komme med politiske signaler og tilkendegivelser.
Og det er lige præcis det, vi gør, fordi vi føler, vi har en pligt til det, og fordi det gælder om i tide at signalere klare og entydige holdninger.
Til hr. Jens Hald, som talte om socialdemokrater: Hr. Jens Hald skal huske, at vi har en fransk præsident, der tilhører et borgerligt parti, vi har en belgisk statsminister, som er formand for et andet borgerligt parti, vi har en spansk statsminister, der tilsvarende er formand for et borgerligt parti, og det er nogle af de lande, der har reageret stærkest.
Hr. Jens Hald nævnte så ordet »stueren«.
Må jeg minde hr. Jens Hald om, at min kommentar til det ord faldt, da et bestemt parti her i landet - det var ikke hr. Jens Halds, så vidt jeg husker, men et andet - foreslog, at hvis en knægt havde begået mere end to kriminelle handlinger, så skulle ikke alene knægten smides ud af landet, så skulle hans søskende, hans brødre og familie som helhed smides ud. Sådan noget vil vi ikke bare lade være usagt.
Der skal siges fra, og det kneb lidt for hr. Jens Halds parti at få sagt fra i tide på det punkt.
Eva Kjer Hansen (V), 2000-02-09:
Jeg har stadig væk ikke fået svar på mit spørgsmål om, hvordan omfanget og varigheden af de her sanktioner er i forhold til Østrigs formandskab for OSCE.
Jeg vil gerne have at vide, hvordan de her sanktioner indvirker på det formandskab.
Jeg vil gerne have at vide fra statsministeren, om Østrig har nogen muligheder for på fornuftig vis at varetage formandskabet i OSCE, når 14 EU-lande på den måde gennemfører bilaterale sanktioner.
Og jeg vil gerne have at vide, om statsministeren finder det acceptabelt, at Østrig overhovedet sidder som formandskabsland for OSCE.
Jens Hald Madsen (V), 2000-02-09:
Til spørgsmålet om - som jeg har spurgt om adskillige gange - hvad grundlaget er for at gennemføre og videreføre de her sanktioner mod Østrigs nuværende regering, er svaret: Vi holder sammen.
Skal det fortolkes sådan, at det er socialdemokraterne i Europa, der holder sammen om at bedømme Europas forskellige demokratier, om de har stuerene partier eller ej?
Kunne vi ikke få svar på, hvad det er for et grundlag i forhold til det, som den nuværende østrigske regering har sagt, eller i forhold til regeringsgrundlaget i Østrig.
Hvilken rolle spillede statsministeren?
Jens Rohde (V), 2000-02-09:
Den, som tier, samtykker, har statsministeren flere gange sagt i dag.
Skal jeg tage det som en bekræftelse på, at historien i Jyllands-Posten er rigtig?
Ja, nu er vi jo nogle, der ikke sidder i Det Udenrigspolitiske Nævn, og så kan jo godt blive sådan lidt forvirret over hele proceduren og hvordan det er foregået, med de forskellige meldinger, som kommer.
Vi har nu fået en bekræftelse fra statsministeren om, at beslutningen er omfattet af grundlovens § 19, stk. 3. Statsministeren har også bekræftet, at man har orienteret Det Udenrigspolitiske Nævn så hurtigt som muligt.
Men når man så læser aviser, så kan man jo godt komme lidt i tvivl, og jeg vil godt høre, om statsministeren kan bekræfte det, der står i Jyllands-Posten i dag, at allerede fredag eftermiddag i forrige uge indløb en fax til Statsministeriet med et forvarsel fra EU's portugisiske formandskab om, at EU var i gang med at forberede en aktion mod Østrig.
Peter Skaarup (DF), 2000-02-09:
Jeg vil godt spørge statsministeren, om det forhold, at kommunisterne i Frankrig deltager i den franske regering, på et tidspunkt vil kunne medføre, at EU-landene gør noget tilsvarende.
Kommunisterne har jo sympatier i retning af, hvad Stalin og Lenin havde af udryddelseslejre.
Er det noget, der på noget tidspunkt kunne komme på tale?
Jeg kunne også godt tænke mig at spørge statsministeren, om statsministeren er opmærksom på, at der i det tyrkiske parlament er en række partier, som jeg bestemt ikke tror statsministeren sympatiserer med.
Og jeg vil også godt spørge statsministeren, om statsministeren er opmærksom på, at der i de EU-ansøgerlande, som statsministeren lige på Danmarks vegne har været med til at acceptere kommer i kø til at blive medlem af EU, faktisk er en række partier, der heller ikke har holdninger, der deles af statsministeren, og som jeg kan forstå, at Socialdemokratiet og regeringen heller ikke deler.
På den baggrund vil jeg så godt høre statsministeren, om statsministeren ikke synes, det er et problem, at man ligesom udpeger nogle bestemte partier eller holdninger og siger: De partier vil vi ikke acceptere i regering.
Jens Hald Madsen (V), 2000-02-09:
For at åbne og klargøre de her ting: Hvornår besluttede regeringen at deltage i den politiske aktion?
Hvilken rolle spillede statsministeren i den forbindelse?
Og så er jeg jo tålmodig, så jeg spørger en gang til: Hvilket grundlag var der for, og hvilket grundlag er der for at videreføre de her sanktioner, når den nuværende østrigske regering ikke har udtalt sig racistisk, og da man ikke kan finde en plet på regeringsgrundlaget?
Hvilket grundlag er der for at videreføre de her sanktioner?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-09:
Statsministeren henviser i sin besvarelse af det her spørgsmål til det tidligere spørgsmål stillet om det samme
, jeg tror, det var spørgsmål nr. S 1396. Må jeg minde statsministeren om, at da vi dengang havde diskussionen, henviste statsministeren i sin besvarelse til dette her spørgsmål. Er det ikke lidt forunderligt, at vi skal opleve, at man først bliver henvist til at stille spørgsmål ét sted, og nu henviser man bare til det andet?
Sagen var jo, at den diskussion, vi havde omkring det tidligere spørgsmål, som statsministeren så altså henviste til på det her tidspunkt, gik på, om personer, som er i de europæiske lande, og som tidligere har udtalt sig til fordel for undertrykkelse af forskellig art eller til fordel for totalitære regimer, om de efter statsministerens opfattelse som konsekvens af den her beslutning over for Østrig diskvalificerede sig til at deltage i nogen form for regeringssamarbejde i de pågældende lande.
Det er jo interessant i forhold til tidligere fascister og kommunister med flere, og derfor er det naturligvis interessant at få svaret, at få at vide, hvordan det her skal administreres i fremtiden.
Charlotte Antonsen (V), 2000-02-09:
Nu handler spørgsmålet jo om regeringsdannelser i et andet land, i Østrig, og dermed handler sagen altså om en mand, Haider, som ikke engang deltager i regeringen, men som er medlem af et parti, der stiller nogle mennesker som ministre i Østrig.
Derfor vil jeg gerne spørge statsministeren: Fru Ritt Bjerregaard er jo som bekendt medlem af Socialdemokratiet.
Hvis vi nu forestiller os, at nogen i EU kommer til at læse, hvad fru Ritt Bjerregaard har udtalt om Sovjetunionen, der jo som bekendt stod for mord på mange flere mennesker, end Hitler gjorde, ville fru Ritt Bjerregaards udtalelser så efter statsministerens vurdering føre til, at næste gang - jeg håber ikke det sker, men altså - næste gang, der måske var udsigt til en socialdemokratisk regering her i landet, at man så kunne imødese en sådan reaktion fra EU-landenes side, fordi der jo altså på dette tidspunkt efter et stærkt valg i Lejrekredsen ville være en repræsentant her i Folketinget, der var kommet med udtalelser, der udtrykte sympati for en stat, som vi jo ellers ikke deler demokratisk opfattelse med?
Hvorfor løftede statsministeren og de øvrige statsministre i Europa ikke et øjenbryn, da nationalisterne kom i regering i Italien?
Derfor vil jeg gerne spørge: Retter initiativet sig f.eks. mod nogle af de nye ansøgerlande?
Er det i virkeligheden dem, man er bekymret for?
Er det dem, man vil forsøge at holde ude
af EU ved, at man begynder at opstille nogle yderligere politiske krav til dem?
Vi er jo alle udmærket klar over, at der er nogle ekstremister i en række af de østeuropæiske lande, der har meget medvind i forbindelse med de nationale valg.
Er det i virkeligheden dem, de næste aktioner vil rette sig mod?
Vil statsministeren i statsministerens beskrivelse af omfanget af sanktionerne svare på, om sanktionerne er i overensstemmelse med art. 12 i EF-traktaten, hvorefter man ikke må afvise eller diskriminere på grundlag af nationalitet; man må altså ikke afvise en østriger, alene fordi han er fra Østrig. Og vil statsministeren også tage stilling til, om sanktionen er i overensstemmelse med Wienerkonventionen, som ifølge art. 3 betyder, at den diplomatiske repræsentations opgave er at forhandle med modtagerstatens regering?
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-09:
Og statsministeren ønsker, at Danmark skal tilslutte sig euroen og dermed også dette uformelle råd.
Og hvad bliver konsekvenserne af det?
Jens Rohde (V), 2000-02-09:
Statsministeren bruger jo meget bekvendt formalia for at komme uden om nogle ret centrale spørgsmål, som det danske Folketing og også den danske befolkning vel egentlig har krav på at få noget at vide om.
Og for at tingene ikke kun skal foregå i Det Udenrigspolitiske Nævn, vil jeg godt følge hr. Jens Hald Madsens spørgsmål op: Hvornår besluttede regeringen sig for at deltage i denne her politiske aktion, og hvilken rolle spillede statsministeren deri?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2000-02-09:
Det er klart, at når man holder den samme tale igen og igen, uagtet hvilket spørgsmål der stilles, kan det være svært at finde ud af, hvor i remsen man er nået til.
Men jeg forstår nu, at statsministeren vil følge udviklingen meget nøje, og det, der jo så er det store spørgsmål, som statsministeren gled lidt uden om at svare på tidligere, nemlig om varigheden, er jo: Hvornår falder det naturligt at revurdere den beslutning?
Vi kunne forstå på Socialdemokratiets politiske ordfører, at et naturligt tidspunkt havde været det tidspunkt, hvor regeringsdannelsen fandt sted, og hvor man sådan set havde levet op til de advarsler, som kredsen af regeringsledere havde givet, ved at lave et stuerent regeringsgrundlag.
Men det tidspunkt forpassede man altså imod den socialdemokratiske politiske ordførers rådgivning, forstår jeg, og det er derfor, jeg bliver nødt til at spørge igen, om statsministeren vurderer, at der er en mulighed for at ophæve sanktionerne i den regeringsperiode, som den nydannede østrigske regering indledte for få dage siden.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Er det spørgsmål nr. S 1401?
Har vi ikke lige besvaret det?
Det har vi måske ikke?
O.k., så tager vi spørgsmål nr. S 1401.
Og jeg kunne måske, når det gælder spørgsmål nr. S
, henvise til nogle af de svar, jeg har givet tidligere.
Jeg synes egentlig hr. Arne Melchior sammenfattede det meget godt, da hr. Arne Melchior spurgte mig: Er det ikke sådan, at man er i løbende kontakt med hinanden?
Og dertil kan jeg svare: Jo, sådan er det både på udenrigsministerniveauet og på andre ministerniveauer, inklusive mit eget.
Og da hr. Arne Melchior spurgte: Er det ikke sådan, at man følger udviklingen meget nøje?
Og dertil er svaret: Jo, det er sådan.
Naturligvis følger vi meget nøje, hvordan den østrigske regering i praksis lever op til de målsætninger, den har skrevet ned på et stykke papir.
Det er vel i grunden svaret på hr. Jens Hald Madsens spørgsmål: om jeg principielt vil redegøre for, hvilke konkrete situationer der måtte berettige til lignende initiativer.
Vi kan ikke lige i øjeblikket udpege en lignende situation.
Vi forholder os til Østrig.
Jeg tror, at udenrigspolitikken ofte er i sådanne situationer, hvor man må forholde sig til en konkret begivenhed, en konkret udvikling.
Ingen kunne jo forudse udviklingen i Kosovo, i hvert fald ikke før vi skulle handle, hvor vi så måtte formulere vores politik, og hvor vi til gengæld var enige om den.
Tilsvarende gælder også om fremtidige situationer i Europa eller udenfor.
Dér må man agere.
Dér må man handle.
Bare vi er enige om én ting: Man kan fare så gruelig galt i byen med sin politik og sit engagement, hvis man ikke ved, hvor man skal hen, og hvis taktikken overskygger holdningerne og det politiske mål.
Det er vist spørgsmål nr. S 1402 - er det ikke?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2000-02-09:
Jeg føler også anledning til at sige, at jeg er meget enig
med statsministeren i, at det ville være uklogt at vende ryggen til, og det er heller ikke en linje, vi står for i det parti, jeg tilhører.
Det kan vi slet ikke være uenige om. Det, vi diskuterer her, er, om det værktøj, man har taget i brug for at bekæmpe en idé om, at der muligvis er et eller andet galt, nu er det kloge værktøj.
Sådan som regeringen har spillet sine kort - for Folketinget er jo først blevet inddraget efter, at regeringen har truffet sin beslutning, selv om det jo så ikke lever op til grundlovens § 19, stk. 3; det har vi været enige om tidligere i spørgetiden - er det selvfølgelig heller ikke klogt, at Danmark går enegang og melder pas på det her, men det er jo ikke det samme, som at vi ikke skal gøre os nogle overvejelser om, hvordan det her skal lande.
derfor vil jeg gerne spørge statsministeren, om statsministeren vurderer, at der er nogen muligheder for at ophæve de bilaterale sanktioner i den nydannede regerings regeringsperiode?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Charlotte Antonsen (V), 2000-02-09:
Det er lige præcis det, vi er interesserede i, og det er også derfor, vi er så optagede af grundlaget for aktionen. Statsministeren bliver desværre ved med at tale udenom, for der er jo ingen her, der har bedt om, at man skal gøre noget som helst, der hjælper Haider eller hans slags, tværtimod.
Den eneste, der har åbnet mulighed for, at dét kunne være en konsekvens af aktionen, er jo statsministeren selv, som i svaret til fru Eva Kjer Hansen på spørgsmålet om effekten hos den østrigske befolkning af sanktionerne sagde, at det kan gå begge veje, at det altså lige så godt kan hjælpe haider, som det kan modvirke haider. Der er altså ikke nogen af spørgerne, der har ønsket at bringe den sag på bane.
Det vil jeg gerne bede statsministeren bekræfte.
Arne Melchior (CD), 2000-02-09:
... på hvilken måde det sker.
Uden at overtræde nogen lov om Det Udenrigspolitiske Nævn mener jeg, at jeg kan sige - når jeg kan sige det, er det, fordi det også blev sagt uden for døren - at i Det Udenrigspolitiske Nævn var der et betydeligt flertal, som godkendte, at regeringen ikke kunne handle anderledes.
Ergo er det Folketingets flertals opfattelse, at regeringen selvfølgelig har haft et grundlag.
Nu handler spørgsmål nr. S 1400 jo om, hvor længe det skal vare, og for at statsministeren også skal få lejlighed til at kunne svare ja til et spørgsmål, vil jeg gerne spørge, om jeg opfatter det rigtigt, at som den naturligste sag af verden er den danske regering selvfølgelig i løbende kontakt med de andre 13 medlemslande af EU, som vi har foretaget aktionen fælles med.
Og når man ikke kan give nogen facitliste over, på hvilke vilkår og på hvilket tidspunkt dispositionerne kan ændres, er det, fordi det her er en ny begivenhed, som vi ikke har erfaring med, men at de 14 lande, som har foretaget aktionen, i fællesskab, når tiden er inde til det, vil finde ud af ...
Peter Skaarup (DF), 2000-02-09:
Men er det fuldstændig forbigået
statsministerens opmærksomhed, at det her faktisk er noget, der optager mange danskere?
Der skrives læserbreve, der holdes debatmøder, der skrives store artikler om de her ting.
Hvorfor er det så, at statsministeren ikke synes, han vil svare Folketinget på de spørgsmål, vi stiller?
Det er altså en mærkelig konsekvens af det, som regeringen vil på det her område.
Hvornår skal sanktionerne ophøre?
Hvad kan østrigerne gøre?
Hvis de nu ligger på deres grædende knæ, hvad kan de så gøre for at få det her ændret?
Hvad skal de gøre for at ændre det
Jens Rohde (V), 2000-02-09:
Der er ingen, der prøver at få statsministeren til at godkende eller acceptere, hvad Jörg Haider hidtil har sagt, eller som har vendt ryggen til noget som helst.
Vi beder bare om at få klarhed over, om man har overholdt spillereglerne, og på den baggrund må statsministeren jo svare på, om traktaten ikke er god nok.
Er spillereglerne ikke gode nok?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-09:
Selvfølgelig skal vi ikke glemme det.
Jeg synes, det er fint, at vi minder hinanden om det, og at vi alle sammen er enige om at tage afstand fra det. Så er det sagt, og det er sådan set det.
Det var bare ikke det, debatten egentlig gik på; det var noget helt andet, men det er selvfølgelig befriende for statsministeren at prøve at undgå en diskussion om det, der bliver spurgt om, ved at henvise til noget ganske andet.
Når det så drejer sig om, at det er vigtigt, at vi ikke glemmer det, og at vi tager skarpt afstand og foranstalter boykot osv., så lad mig da spørge: Hvordan kan det så være, at de socialdemokratiske medlemmer af EU's regionsudvalg ikke har haft nogen som helst problemer med at sidde i det regionsudvalg, hvor Jörg Haider også er medlem?
Hvordan kan det være, at det først er nu på grund af den debat, der kommer efter boykotten af Østrig og efter, at Frihedspartiet uden Jörg Haider i øvrigt er blevet medlem af regeringen, at et af de socialdemokratiske medlemmer, Københavns overborgmester, Jens Kramer Mikkelsen, nu siger, at han vil forlade mødesalen, hvis Haider tager ordet?
Man har vel været bekendt med de udtalelser, Haider er kommet med.
Det er da ikke noget nyt for os andre.
Jens Hald Madsen (V), 2000-02-09:
Jamen det må jo bero på en misforståelse, når statsministeren kan finde på at sige, at statsministeren ikke vil finde sig i, at Folketinget skal forhindre ham i at tage afstand fra de udtalelser, som f.eks. Jörg Haider er kommet med.
Vi har klart tilkendegivet og hele Folketinget har klart tilkendegivet, at vi tager skarpt afstand fra det, som Jörg Haider har sagt.
Det, vi forsøger at få en forklaring på, er: Hvad er grundlaget for den måde, som regeringen har handlet på?
Det er jo det, vi ikke kan få svar på.
Vi kan ikke få svar på, hvad grundlaget er for at videreføre de sanktioner, når der er en østrigsk regering, der ikke har udtalt sig racistisk, og hvis regeringsgrundlag man ikke kan sætte en plet på.
Vi har ikke fået svar på, hvordan regeringen har tænkt sig at kravle ned fra det træ, som den er kravlet op i, nemlig med hensyn til, hvornår de sanktioner skal ophøre.
Og her kommer mit spørgsmål, nemlig om varigheden, for hvordan vil man finde ud af, hvad varigheden skal være for de sanktioner, når der ikke er noget grundlag?
Det er det, vi ikke kan få svar på.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-09:
Er det egentlig udtryk for det, der også ifølge statsministeren er kommet frem om tidspunktet, hvor Danmark jo som det sidste land blev spurgt om at tiltræde sanktionerne, og det gør vi også, når sanktionerne i givet fald skal ophæves, og derfor vil statsministeren ikke begive sig ind i en diskussion om, hvor længe sanktionerne skal vare, for det har de andre lande jo ikke sagt noget om endnu til Danmark?
Er det, det, der er tale om: at Danmark som det lille land bare skal være duksen i klassen og bare rette sig ind, når de andre siger noget?
Det andet, jeg vil spørge om, er en opfølgning på et tidligere spørgsmål, et af dem, som statsministeren ikke har besvaret endnu
: Finder statsministeren det ikke grotesk, hvis en god østrigsk socialdemokratisk kandidat til en international toppost ikke kan få Danmarks støtte, fordi man har iværksat nogle sanktioner, uden at Østrig i øvrigt har krummet et hår på nogen i forhold til f.eks. de internationale menneskerettigheder og lignende?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Jeg kan henvise til mit svar til hr. Peter Skaarup på spørgsmål nr. S 1396.
Hr. Peter Skaarup spørger i det store og hele om det samme, og vi havde rig lejlighed for et øjeblik siden til netop at diskutere det spørgsmål, og jeg kan henvise mit svar derpå - mere for enkelhedens skyld.
Eva Kjer Hansen (V), 2000-02-09:
»Vil statsministeren oplyse, om der er andre partier i de europæiske lande, som, hvis de måtte indgå i en regeringsdannelse, vil foranledige lignende initiativer som dem, vi i øjeblikket ser over for Østrig?«
Jens Hald Madsen (V), 2000-02-09:
»Vil statsministeren mere principielt redegøre for, hvilke konkrete situationer der måtte berettige til lignende initiativer som dem, der er truffet over for Østrig, over for andre europæiske lande?«
Eva Kjer Hansen (V), 2000-02-09:
Statsministeren har her under spørgetiden flere gange henvist sådan lidt hånende til de mange skriftlige spørgsmål, der er indleveret, og jeg må sige, at det er jeg glad for, for det giver os dog muligheden for i hvert fald at stille spørgsmål til statsministeren.
Jeg troede egentlig, måske lidt naivt, at statsministeren ville være glad for at få en åben debat om det her emne, som jo optager ikke bare Folketinget, men også vælgerne ude omkring og den danske befolkning i det hele taget.
Jeg har hver gang stillet uddybende spørgsmål til det oprindelige spørgsmål, og jeg synes, det er dybt frustrerende, at statsministeren ikke vil give svar på spørgsmålene.
Statsministeren har haft mulighed for at komme i Folketingets spørgetime to tirsdage, hvor det her emne har været aktuelt.
Statsministeren har to gange valgt ikke at møde op under spørgetimen.
Jeg håber, at statsministeren foranlediget af de mange spørgsmål i dag vil komme på førstkommende tirsdag for at kunne følge op på denne her diskussion og det her emne, som er så vigtigt for os at diskutere.