runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ester Larsen (V), 1997-11-13:
Blot en enkelt bemærkning for at undgå misforståelser ministeren og mig imellem.
Mine indlæg var på ingen måde en invitation til indfrielse af ministerens ønske om at overdrage den ledige kanal til DR.
Poul Nødgaard (DF), 1997-11-13:
Da vores ordfører, hr. Ole Donner, ikke kan være til stede, har jeg lovet at læse det notat op, som han har gjort om det foreliggende forslag.
Ved første øjekast ser lovforslag nr. L 50 ud til at være et simpelt forslag, men Dansk Folkeparti forudser, at der bliver et stort og omfattende udvalgsarbejde.
Forslaget består af to hovedpunkter.
For det første et forslag om at lave en liste over begivenheder, som tv-stationer, der ikke kan modtages af den store del af befolkningen, og betalingsstationer ikke kan sende med eneret.
Listen kommer f.eks. til at omfatte store sportsbegivenheder som f.eks. OL, VM og EM i fodbold, og grunden til lovforslaget er frygten for, at kun tv-stationer, der finansieres ved hjælp af brugerbetaling, får råd til at vise disse begivenheder.
Vi mener i Dansk Folkeparti, at det ikke umiddelbart er let og måske heller ikke det rigtige at lave en sådan liste.
Derfor vil vi gerne diskutere sagen i udvalget og gennemgå den lange række af høringssvar, som allerede foreligger vedrørende dette forslag.
Den anden del af forslaget går ud på at indføre et forbud mod erhvervsmæssig omsætning af de såkaldte piratdekodere og andet udstyr, der har til formål uberettiget at give adgang til kodede radio- og tv-programmer.
Denne del af forslaget lyder positivt og burde kunne støttes af Dansk Folkeparti, idet vi mener, at fremtidens tv alene bør bestå af brugerbetalte programmer, således at når en borger har lyst til at se et program, ja, så betaler han eller hun for det.
Målet må være, at borgerne kun betaler for det, de får.
Men en forudsætning for dette er selvfølgelig, at tvangslicensen bliver ophævet. Dansk Folkeparti mener, at udvalget bør drøfte, om det er det rigtige at vedtage et forbud mod omsætning af disse piratdekodere og private piratkort. I Sverige f.eks. har man siden 1993 haft en lov, der nogenlunde svarer til det foreliggende lovforslag, men erfaringer fra Sverige viser imidlertid, at salget af piratkort florerer stærkere end nogen sinde.
I Norge er der en lignende lov, som tilsyneladende virker noget bedre, fordi den norske straffelov indeholder et forbud mod privat besiddelse.
Dansk Folkeparti mener, at man bør undersøge nøjere, om det vil være muligt at forbedre teknikken omkring betaling, således at det bliver umuligt at fremstille disse piratkort eller offentliggøre koder på internettet m.v. Det er i dag teknisk muligt at overføre pengebeløb via internettet, og efter sigende skulle det være så sikkert, at det ikke er muligt at bryde ind i systemet.
Derfor mener vi, at dette bør undersøges nærmere i udvalget. Dansk Folkeparti er altså positivt over for visse dele af lovforslaget, men i den foreliggende form vil Dansk Folkeparti ikke kunne tilslutte sig forslaget.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-11-13:
Nu vil jeg jo sige, at hvis det endelig skal være,
er mediet jo grænseoverskridende forstået på den måde, at EU er en lille bitte klat i det ene hjørne verdenspolitisk, også når man ser på CNN og andre kanaler, der tages ned; så det er en rigtig dårlig argumentation.
Og det gør man jo, fordi man ved at lave en ny reklamekanal også skyder TV 2 i ryggen på et tidspunkt, så vi heller ikke man få dem til at fortsætte med det.
Så det er en rigtig dårlig sag, SF har fået at løbe med ved at være initiativtager til at ændre mediepolitiske aftaler fra en kulturaftale, som havde et formål, et kulturelt formål, over til at være ren business.
Og det var det, der skete ved medieforliget.
Det var derfor, Enhedslisten ikke gik ind i det.
Aage Frandsen (SF), 1997-11-13:
Jeg forstår på hr. Bent Hindrup Andersens længere udredning, at hr. Bent Hindrup er enig i, at det er helt andre kræfter, som vi er kommet i klemme med her, internationale kræfter, kapitalkræfter, som vi ikke kan styre i Danmark, og hvis man havde lavet nogle aftaler om det i Danmark, havde de ikke kunnet få indflydelse.
Vi har desværre ikke indflydelse på TV 3.
Jeg ville gerne have, at man ændrede reglerne i EU, så vi havde indflydelse på TV 3, men det har vi ikke, og det er derfor, det er godt, at det EF-direktiv blev gennemført.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-11-13:
Der er en del af det, som ikke er SF-politik, men de tog det alligevel og var egentlig årsag til, at forliget kom i stand, for hvis SF havde sagt nej til at ændre mediepolitikken fra kulturaftaler over til kommercielle aftaler som det, der skete ved den medieaftale, der blev lavet sidste gang, var det ikke blevet til noget.
Det ved hr. Aage Frandsen også udmærket.
Den magt havde SF, fordi SF var med i det gamle medieforlig.
Det, der så sker, er, at man bringer reklamen yderligere et skridt frem med denne medieaftale, og dermed er man med til at skubbe yderligere på prisniveauet og ræset for at købe.
Det er rigtigt, at der stadig væk var problemer også uden det, men de var væsentlig mindre.
Det skubber til og accelererer problemerne, når man går hen og laver en mediepolitisk aftale og ændrer den fra en kulturpolitisk aftale, hvis hovedsigte er, at alle skal have en alsidig information og formidling, over til at være en kommerciel aftale, det gør det næsten umuligt økonomisk rimeligt at lave en alsidig information.
Aage Frandsen (SF), 1997-11-13:
Det er en bemærkning til hr. Bent Hindrup Andersen om det dér med det selvskabte på baggrund af medieforliget.
Det er TV 3, der, i hvert fald når det drejer sig om danske sportsbegivenheder, har været i stand til at købe op, og det er noget, som vi ikke har indflydelse på.
Derfor var det også vigtigt for os at understrege, da vi havde diskussionen i foråret, at det er nødvendigt ikke kun at løse problemet i Danmark, men at tv er et grænseoverskridende medie, som betyder, at man er nødt til at lave aftaler EU-landene imellem.
Derfor er det vigtigt at understrege, at her er der tale om nogle helt andre interesser og ikke noget, vi kan regulere i Danmark.
Det er nogle interesser med nogle store tv-stationer, der har masser af penge bag sig, og det er dem, der kan købe det op.
Så det, at nogle stationer i Danmark kan samsende, har rent faktisk ikke nogen betydning. Dermed er ikke sagt, at vi ikke vedkender os vores del af det, det siger da sig selv, men det har ikke rigtig noget med det her at gøre.
Jytte Wittrock (S), 1997-11-13:
Lovforslaget drejer sig om tv-rettigheder til vigtige begivenheder og om forbud mod piratdekodere og lignende udstyr.
Det drejer sig for tv-rettighedernes vedkommende om, at vi gennemfører EF-direktivet om tv uden grænser fra den 30. juni i år.
Det skal sikre, at tv-seere i hele landet uden ekstra betaling får mulighed for at følge væsentlige begivenheder af samfundsmæssig interesse.
Det skal altså ikke være disse væsentlige begivenheder, der bliver en salgsvare.
Tv-verdenen i Danmark ser for øjeblikket således ud, at det i realiteten er Danmarks Radio og TV 2, som skal sikres mulighed for at bringe disse væsentlige begivenheder på skærmen.
Vi vil med dette lovforslag sikre, at betalings-tv-stationerne ikke kan sende med eneret.
Vurderingen af, om begivenheder er af væsentlig samfundsmæssig interesse eller ej, er naturligvis ikke den samme i tid og evighed. Derfor skal listen kunne ændres, så man til stadighed er sikret, at listen kun indeholder relevante begivenheder.
Forslaget til en liste omfatter store sportsbegivenheder centralt placeret i dansk idrætskultur.
Skulle vi under udvalgsbehandlingen finde kulturbegivenheder, som vi vil sikre hele befolkningen adgang til, må listen udvides, og det vil vi i Socialdemokratiet se velvilligt på.
EF-direktivet om tv uden grænser pålægger medlemslandene at respektere hinandens lister over vigtige begivenheder og dertil knyttede bestemmelser om direkte eller forskudt transmission.
Handelen med tv-rettigheder er international, så denne gensidige anerkendelse er nødvendig for at sikre seernes ret til at se disse udvalgte begivenheder på tv. Derudover indeholder lovforslaget et forbud mod erhvervsmæssig omsætning af piratdekodere og andet udstyr, som har det formål uberettiget at give adgang til kodede radio- og tv-programmer.
Det foreslås, at de nye regler skal træde i kraft den 1. januar 1998, og jeg skal på Socialdemokratiets vegne anbefale lovforslaget.
Brian Mikkelsen (KF), 1997-11-13:
Jeg synes ikke, at talen fra den socialdemokratiske ordfører bar præg af, at vi nu lever i 1997.
Man kan jo ikke monopolisere, hvad man skal se på tv. Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge den socialdemokratiske ordfører: Hvad med en vigtig kulturbegivenhed som f.eks. den tv-serie, der hedder Taxa, og som kører på Danmarks Radio om søndagen?
Det er en serie, som ses af over 1 million seere hver eneste gang.
Hvad hvis TV 3 eller en anden kommerciel station køber konceptet til den serie?
Så er det jo blevet en social begivenhed og nærmest en kulturel institution.
Skal man også monopolisere det?
Skal man kun give de to store stationer adgang til det?
Jeg kunne også godt tænke mig at spørge den socialdemokratiske ordfører, hvad hun tror, det vil betyde for børne- og ungdomsarbejdet i idrætsorganisationerne, at man på den måde tager markedsværdien ud af deres produkt.
For hvad bliver konsekvensen af, at der kun er nogle få, der kan købe dette produkt?
Den bliver selvfølgelig, at markedsprisen vil falde, og når markedsprisen falder, bliver der færre penge til børne- og ungdomsarbejdet.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre en reaktion fra den socialdemokratiske ordfører på.
Frank Aaen (EL), 1997-11-13:
Skal man forstå det, hr. Svend Aage Jensby her har sagt om lovforslaget, sådan, at det er Venstres synspunkt - i hvert tilfælde indtil hele verden er lavet om - at selv om det er ulovligt i f.eks. Polen at modtage bestikkelse, er det i orden, at vi her i Danmark blåstempler, at danske virksomheder opfordrer embedsmænd i Polen til at modtage bestikkelse fra et firma, ved, at det firma så kan trække det fra i sit skatteregnskab herhjemme.
Er det Venstres synspunkt, at noget, der er ulovligt i et andet land, kan vi i Danmark blåstemple at danske virksomheder belønnes for at lokke mennesker dér til at begå?
Brian Mikkelsen (KF), 1997-11-13:
Fru Jytte Wittrock må meget undskylde mig, men jeg synes ikke, det var en særlig god forklaring, at de fleste danskere vil være utilfredse med, at de ikke kommer til at se en sportsbegivenhed.
Vi lever jo i et frit markedsøkonomisk, demokratisk samfund, hvor to aftaleparter kan lave en aftale med hinanden.
Derfor ryster det mig altså en smule, at en regering kan foreslå at bryde en aftale imellem to frie aftaleparter.
Derfor vil jeg stadig væk godt have et svar fra den socialdemokratiske ordfører på, om det ikke vil få økonomiske konsekvenser for idrættens verden, at man på den måde går ind og hindrer dem adgangen til at sælge deres produkt til markedspris.
Alt andet lige tilsiger logikken, at så vil prisen falde, og så vil der være færre penge til børne- og ungdomsarbejdet.
Med hensyn til Taxa kan man sige, at det var et aktuelt eksempel, men tingene ændrer sig jo hele tiden.
vil de ikke være så populære at se.
Skal man så løbende ændre listen?
Kan man sige, at bokseren Brian Nielsen er et nationalt klenodie?
Vil boksepromotor Mogens Palle, som driver en forretning, gå med til, at Brian Nielsen skal sendes på nationalt tv?
Jeg synes nu ikke helt, det passer til 1997.
Det er noget skuffende at høre fra en regering, at man vil lovgive på dette område.
Ester Larsen (V), 1997-11-13:
Venstre hilser den del af lovforslaget velkomment, der retter sig mod radio og tv-pirateri.
Vi er meget tilfredse med, at ministeren omsider er blevet klar over, at tv-dekoder-pirateri er en alvorlig uting, som regeringen er nødt til at forholde sig til.
Igennem sommerens debat har ministeren forsøgt at henskyde en løsning af problemet til EU, hvilket fremgår af de spørgsmålsbesvarelser, der er bilag i sagen.
Et direktivforslag vil imidlertid ikke kunne vedtages før tidligst om et år, og udviklingen inden for kommunikationsområdet foregår med en så rivende hast, at det ville være uansvarligt af regeringen blot passivt at se på en stigende betalingsunddragelse til skade for de forbrugere, der lovligt erhverver programkort.
Det er som sagt tilfredsstillende, at ministeren har erkendt behovet for et lovtiltag.
Det, der så står tilbage, er en klargørelse af, om det nu også er det rigtige indgreb, der er lagt op til med lovforslaget, om indgrebet er i stand til at løse problemet i virkelighedens verden.
Det er der sat store spørgsmålstegn ved i en række af høringssvarene, så vi vil gerne under udvalgsarbejdet have en grundig vurdering af effekten af tiltaget.
Med hensyn til den del af lovforslaget, der vedrører tv-rettigheder til særlige begivenheder, synes vi måske nok, at ministeren har en stor iver.
Ændringsdirektivet til EU-direktivet om tv uden grænser fastslår alene, at de enkelte lande kan udarbejde lister over begivenheder af væsentlig interesse.
Nogle lande har lavet sådanne lister, mens andre har valgt ikke at gøre det.
I Venstre er vi noget betænkelige ved, at vi skal danne fortrop i denne ret komplicerede sag.
Vi har stor forståelse
Hvordan fastlægges de begivenheder, der har væsentlig samfundsmæssig interesse?
Ja, ifølge lovforslaget er det kulturministeren, der forestår udvælgelsen.
Hvad er en betydelig del af befolkningen?
Hvor mange skal flyve i flok for at være mange nok?
Dette skal selvfølgelig ses i forhold
til, at Danmarks Radio og TV 2 bliver de eneste, der kan sende de vigtige begivenheder med eneret.
Nu er tal jo relative størrelser.
Når vi spørger om, hvad mange er i andre sammenhænge, ses der anderledes på de samme talstørrelser.
At 40 pct. af licensbetalende tv-seere ikke kan se licensfinansieret DR 2, anfægter hverken regeringen eller DR.
Hele prisfastsættelsessystemet virker bekymrende.
Der knytter sig især en del usikkerhed til Konkurrencerådets rolle i denne forbindelse.
Hvordan skal tvister om betalingsstørrelsen afgøres endeligt?
Konkurrencerådet kan udtale sig, men det kan ikke afgøre spørgsmålet.
Venstre finder, at udvalgsarbejdet vil være afgørende for vores endelige stillingtagen til lovforslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-11-13:
Jeg synes, det var en uhyre interessant bemærkning, fru Sonja Mikkelsen kom med, om, at vi skal sikre, at de kommuner, der har forsømt deres forpligtelser til at fremskaffe almene boliger - nu ved jeg godt, hvad det er for nogle kommuner - bliver der her gjort noget for kommer i gang med at løse deres opgaver.
Men jeg har jo læst lovforslaget grundigt, og jeg er ikke stødt på den paragraf i lovforslaget, som løser det problem.
Derfor interesserer det mig meget, hvad det er, Socialdemokratiet har i tankerne, for det vil jo være et punkt, som Enhedslisten vil være stærkt interesseret i at gå med i, og jeg kan fornemme på fru Sonja Mikkelsen, at det må være et ændringsforslag, Socialdemokratiet har i tankerne.
Kim Behnke (FP), 1997-11-13:
Jeg vil sige til hr. Aage Frandsen, at sagen er jo den, at for langt de fleste sportsbegivenheders vedkommende er der andre end Danmark og danske sportsudøvere, der deltager, og det vil sige, at Danmark er ikke ene om at fastsætte minutprisen på at sende fra curlingfinalen ved vinter-OL eller andre ting, som hr. Aage Frandsen synes er enormt vigtige.
Det, der er problemet ved det her lovforslag, er, at hr. Aage Frandsen og kulturministeren og Folketingets øvrige socialister er gået ud og har bildt befolkningen ind, at når bare den her lov bliver vedtaget, så er der en garanti, en statsgaranti for, at de kan se sportsbegivenhederne.
Sandheden er, at den garanti findes ikke, for Danmarks Radios og TV 2's budgetter er ikke uudtømmelige, og hvis man kommer fra et amerikansk tv-selskab og ved, at der kun er to købere i Danmark, ville jeg da som sælger sige: Jamen I skal betale så og så meget. Så sidder Danmarks Radio og TV 2 og siger: Hvordan skal vi nogen sinde skaffe de penge?
Resultatet kan blive, at sportsbegivenheder bliver fravalgt, og så vil hr. Aage Frandsens vælgere ikke kunne forstå, at de ikke kan se sportsbegivenhederne, for hr. Aage Frandsen havde jo lovet, at der var statsgaranti for det.
Blot for at rette en misforståelse, som måske kan bringe hr. Aage Frandsen på bedre tanker.
Af bemærkningerne, side 5, 1. spalte, står der både sommer- og vinter-OL-legene »i deres helhed«, det vil også sige en kedelig curlingfinale, som hr. Aage Frandsen ikke gider se, legene i deres helhed, og det vil sige, at Danmarks Radio og TV 2 har eneret på at bringe hvert eneste minut fra åbningsceremonien til afslutningsceremonien, hvor de sidste duer letter.
Aage Frandsen (SF), 1997-11-13:
Jeg tror, at hr. Kim Behnke misforstod, hvad jeg sagde.
Jeg sagde ikke, at de ikke kunne bringe det.
Jeg sagde bare, at jeg ikke håbede, at de gjorde det.
Henrik Svane (RV), 1997-11-13:
Selv om der generelt er en mediestorm på befolkningen, er der dog ét medium, som vel må siges at indtage en særstilling, og det er selvfølgelig fjernsynet, jeg tænker på.
Danskerne tilbringer ca. 2½ time foran skærmen hver dag, og der er derfor ingen tvivl om, at det er værdier, der er drømmeskabende, det vil sige kulturelle funktioner, som fjernsynet har.
Da vi i Danmark har to tv-stationer, som har en public service-forpligtelse, kan der med rette stilles særlige krav
til disse stationer og deres programflader.
Public service-kravet dækker over, at en tv-station skal sikre et varieret udbud af nyhedsformidling, oplysning og kunst, hvor kvalitet, alsidighed og mangfoldighed skal være nøgleord.
Informations- og ytringsfriheden skal holdes i hævd, og herudover skal det også sikres, at der skal være programmer for alle, f.eks. også for døve og hørehæmmede.
Disse forhold behøver betalingskanalerne ikke at tage højde for.
Derfor værner vi i Det Radikale Venstre meget om public service-kravet, og det gør vi ikke mindst som følge af den øgede konkurrence inden for medieverdenen.
Den stigende konkurrence på tv-markedet kommer man naturligvis ikke uden om, og den kan da også på mange måder komme forbrugerne til gavn, idet udbudet kan øges og forbrugerne i en vis forstand kan siges at få større valgmuligheder og dermed større frihed.
Men det er altså for farligt at overlade hele markedet til den frie konkurrence
, da det efter al sandsynlighed ikke bliver kvaliteten, der konkurreres på, og fordi hensynet til særlige grupper i samfundet næppe vil blive tilgodeset.
Derfor er det vigtigt at understrege betydningen af public service-kravet og dermed også vigtigheden af, at vi ikke udvander det.
Når betalingskanaler får eneret på at transmittere fra særlige begivenheder, vil det medføre, at en stor del af befolkningen bliver afskåret fra at følge disse begivenheder.
Det er efter min mening netop et eksempel på en udvanding af public service-kravet.
Herudover kan vi også risikere, at når nogle tv-stationer får eneret på at transmittere programmer, som har mere bred interesse, kan de udnytte denne status til kunstigt høje priser, f.eks. i forbindelse med pay per view -
I Det Radikale Venstre tilslutter vi os forslaget, også hvad angår forbudet mod erhvervsmæssig omsætning af piratdekodere og andet udstyr.
Vi er opmærksomme på, at der er et direktiv undervejs i EU, som skal implementeres her i Folketinget med udgangen af 1998, som også - i et vist omfang i hvert fald - vil medføre en diskussion om, hvordan vi sikrer, at folk, der er i besiddelse af disse kort, som de har fået på det sorte marked, måske også kan retsforfølges i en vis forstand.
Vi er opmærksomme på, at ministeren er bekendt med, at der er forskellige ordninger i Sverige og Norge, som vi selvfølgelig vil kigge på under udvalgsarbejdet i forbindelse med lovforslagets gennemførelse, men også når vi kommer til direktivet om forbud mod piratdekodere og lignende.
Aage Frandsen (SF), 1997-11-13:
Jeg har sandelig ikke lovet, at man kan se alt fra De Olympiske Lege, og jeg håber sandelig ikke, at vi udsættes
for det, for det forudsætter, at man skal have mere end to kanaler, det kan sendes fra.
Det er hele løgnen - det var dog en ulidelighed.
Så under alle omstændigheder sker der jo et fravalg i dag, et redaktionelt fravalg af sportslige ting, og eksemplet med curling kunne jeg godt undvære, må jeg indrømme.
Men der sker under alle omstændigheder et fravalg i dag i det, Danmarks Radio og TV 2 sender.
Det er jo ikke alt, man vil sende, og det er selvfølgelig et spørgsmål - og det er det allerede nu - om prisen er for høj eller den ikke er for høj.
Men altså, jeg er ganske fortrøstningsfuld med hensyn til, at det her system kører igennem.
Det kan så vise sig, at markedet i en kort periode måske vil rykke sig lidt, og at nogle vil prøve på at presse prisen
op, dem, der køber nogle rettigheder; det vil de selvfølgelig prøve på.
Men der er jo også andre stationer end de danske, som måske vil sige: Jamen når prisen er så høj, køber vi ikke.
Og det betyder så, at prisen falder.
Sonja Mikkelsen (S), 1997-11-13:
Jeg ved godt, jeg var lidt kortfattet i de bemærkninger, og jeg skal her uddybe dem.
Det har jo lidt at gøre med, hvor meget tid man har til bemærkninger til det enkelte lovforslag.
Albrechtsen
Dermed er det fulde ansvar for byggeriets omfang hos kommunerne, og så må vi gå ud fra, at kommunerne rent faktisk lever op til det, så man får bygget det antal boliger, der er behov for i alle kommuner.
Det er den bemærkning, jeg har gjort her.
Derfor er det også vigtigt, at Boligministeriet holder fast i, at man skal have indberettet nøgletal for kommunerne, så vi løbende kan følge med i, hvad der rent faktisk sker i kommunerne, og på den baggrund må man så vurdere, om der er behov for yderligere initiativer.
Med de bemærkninger her har jeg ikke gjort særlige bemærkninger om, at der er nogle kommuner, der i dag nægter, det må vi jo løse på anden måde, men jeg går ud fra, at Kommunernes Landsforening formår at holde orden i eget hus på dette område.
Jytte Wittrock (S), 1997-11-13:
Som svar til hr. Brian Mikkelsen må jeg sige, at jeg gør opmærksom på, at listen ikke er eviggyldig, og det vil sige, at det er en diskussion om, hvad det er, man skal sikre.
Personligt vil jeg ikke tro, at det kunne have interesse for nogen at købe serien Taxa og sikre sig eneret, men det er ikke en diskussion, vi skal føre her.
Med hensyn til at udhule idrætsorganisationernes muligheder for at skaffe sig midler, også af hensyn til børn og unge, lyder det ædelt, men jeg tror, vi skal have diskussionen i forbindelse med tips- og lottomidlerne i det hele taget.
I den foreløbige liste er der tale om DM, EM og VM i håndbold og fodbold.
Men for min skyld kan vi diskutere det under udvalgsbehandlingen. Det gav jeg også udtryk for.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-11-13:
at de kommuner, som ikke påtager sig deres ansvar, fremover vil gøre det.
Nu kan jeg forstå, at man i endnu højere grad end tidligere lægger op til, at det er deres eget problem, og det vil sige, at man i virkeligheden går i den modsatte retning af det, man siger.
Det er jeg skuffet over at høre, for det er vel sådan, at når kommunerne nu skal betale det dobbelte indskud i grundkapital, vil de kommuner, der hidtil har været vrangvillige over for at bygge almene boliger, blive det i endnu højere grad efter dette forslag.