Tom Behnke (FP), 1999-04-23:
Man kan undre sig over, at Socialdemokratiets ordfører overhovedet vil være bekendt at stå og sige sådan noget fra Folketingets talerstol.
Det er ikke mange forsøg, der har været lavet i Danmark.
Men forsøg i Norge i en stor målestok viser, at det her helt klart har en forebyggende effekt.
Det har ikke bare den effekt, at der er mange, der undgår brud på hoften, men også
at det i de tilfælde, hvor der sker brud på hoften, da ikke er så slemt, som det ville have været uden hoftebeskyttere. At fru Grete Schødts kan stå her og sige, at det bare er noget latterligt noget, er utroligt.
Jeg tror, at fru Grete Schødts skulle prøve at besøge nogle af de mennesker, der lider af knogleskørhed, som har været udsat for det her, som har lidt af de smerter, og som har været igennem både operationer, genoptræning og måske endda ikke er i stand til at klare sig selv, men er nødt til at bo på plejehjem.
De mennesker skulle man prøve at spørge og så lade være med at stå her og sige, at det er latterligt at gå med hoftebeskyttere.
Fru Grete Schødts siger: O.k., herregud, til at en pensionist skal betale små 1.300 kr. om året til hoftebeskyttere.
Det er også en slags penge
, og specielt når vi taler om vores pensionister er 1.300 kr. om året ganske mange penge.
Det her er et forebyggende hjælpemiddel, som har vist sig at have sin gavnlige effekt, og det er muligt, at man i Danmark ikke har forsøg, der kan dokumentere det, men så kan vi under udvalgsbehandlingen få rekvireret rapporten fra forsøget i Norge, som klart og tydeligt underbygger forslagsstillernes påstande om, at det her er noget, der kan betale sig.
14.000 tilfælde om året er 38 om dagen; det er 38 patienter, der både skal have smerterne, operationer, genoptræning, og derudover er der ingen tvivl om, at forslaget her vil have en økonomisk besparelse i sig.
Der er ingen tvivl om, at der i antallet af uheld, sammenholdt med hvor mange gange man kunne undgå at få et hoftebrud, også ligger en ganske stor økonomisk besparelse i det her.
Men hele formålet med forslaget er jo sådan set at få taget hul på hele den diskussion, der hedder: Det er bedre at forebygge end at helbrede.
Ikke mindst med hensyn til
den menneskelige side af sagen, er det jo langt bedre at forebygge end at helbrede.
Så er der også hele den økonomiske side af sagen.
Der er ingen tvivl om, at forslaget her vil have nogle ganske store offentlige besparelser til følge.
Og hvis man er i tvivl, så lad os se på det store forsøg, man har lavet i Norge.
Hr. Anders Samuelsen tillader sig jo også som ordfører
for Det Radikale Venstre at sige, at vi ikke skal ødsle med de offentlige midler.
Vi skal ikke ødsle med de offentlige midler.
Det var det, som hr. Anders Samuelsen sagde.
Her taler vi om nogle personer, der kan blive hjulpet, som kan undgå at få hoftebrud, og oven i købet ligger der en økonomisk gevinst i at gøre det.
Hr. Anders Samuelsen står her og påstår, at man vil ødsle med de offentlige midler.
Tværtimod vil der være en økonomisk gevinst i at gøre det her.
Den økonomiske gevinst ønsker hr. Anders Samuelsen ikke.
Hr. Anders Samuelsen ønsker ikke at skåne disse patienter for at få de her store smerter som følge af hoftebrud.
Det er utroligt at skulle høre på.
Vi ved jo allerede fra det lille forsøg, man kører i Københavns Kommune, at det har ganske store økonomiske gevinster til følge, ingen tvivl om det.
I Norge har man så lavet et større forsøg, der viser, at det endda i endnu højere grad, hvis man udbreder forsøget, kan give endnu større besparelser.
Så er der ordførere, der har sagt, at det her er en kommunal opgave, og det må kommunerne selv tage sig af.
Men det, der jo gør sig gældende, når vi lige præcis taler om at give tilskud, hvad enten det nu skal være 50 pct., som vi sammen med CD har foreslået, eller det skal være 100 pct., som Enhedslisten vil stille ændringsforslag om, så er sagen jo, at lovhjemmelen i dag er noget uklar, hvis den overhovedet er til stede.
Jo, man kan godt gå ind og give tilskud til enkeltudgifter til pensionister, der har ondt i økonomien, men hvad med den brede tildeling af hoftebeskyttere med tilskud?
Den vil ikke kunne lade sig gøre.
Jo, hvis man laver det som forsøg, men en generel ordning, der dækker alle kommuner, vil formentlig ikke kunne lade sig gøre efter gældende dansk lovgivning.
Det er derfor, loven skal ændres.
Og det er ikke sådan, at vi kun ønsker at ændre loven i retning af det, som Dansk Folkeparti foreslår i deres forslag, at kommunerne kan * o give tilskud.
Det mener Fremskridtspartiet, og det mener CD som forslagsstillere på lovforslaget ikke er nok.
Kommunerne skal ikke bare have en mulighed for at give de her tilskud, det skal være sådan, at kommunerne skal give de her tilskud, og det skal være sådan, at tilskuddet skal gives årligt, og det skal være sådan, at tilskuddet skal gives til 3 par hoftebeskyttere om året. Og hvorfor nu 3 par?
Fordi undersøgelser viser, at det er det antal, der skal til om året, for at man både har mulighed for at vaske dem med mellemrum, og også at man har det antal, der skal til på årsbasis.
Så derfor går lovforslaget fra CD og Fremskridtspartiet ud på, at man skal give tilskud årligt til 3 par hoftebeskyttere.
Vi har konkret foreslået en 50 pct.'s tilskudsordning, men kan der skabes flertal for en anden procentsats, er vi selvfølgelig indstillet på at se på det.
Det, der også er væsentligt, er kriteriet for, hvornår man så kan få tilskud til disse hoftebeskyttere.
Ja, det skal selvfølgelig være, hvis det er sådan, at der er en væsentlig grund til det.
Det skal jo ikke være sådan, at man uddeler hoftebeskyttere en masse til folk, blot de har passeret en bestemt aldersgrænse.
Det er jo ikke det, der er tale om.
Hvis man ser forslaget, så fremgår det klart og tydeligt, at det skal være i et forhold, hvor det må anses for i væsentlig grad at kunne forebygge eller mindske skader ved fald, og her taler vi typisk om de ældre, som lider af knogleskørhed.
Det er i de tilfælde, at man skal kunne gå ind, hvor lægen altså ordinerer hoftebeskytter, og dermed kan man så få tilskud.
Men hele diskussionen drejer sig jo dybest set om, om Folketinget vil tage skridtet og sige, at det er bedre at forebygge end at helbrede.
Vi har gjort det for en stor dels vedkommende, når vi taler om bilismen.
Når vi taler om bilisterne, har vi jo via lovgivningen sikret, at en række af de sikkerhedsforanstaltninger, der er i biler, er afgiftsfritaget.
Og hvorfor har vi det i Folketinget?
Så skal man i hvert fald ikke også opkræve afgifter af det, sådan at det bliver dyrere end højest nødvendigt.
Med andre ord er der også her tale om en form for tilskud.
Så når vi kan gøre det på det ene område, bør vi også kunne gøre det på et andet område.
Og specielt på et område som det her, der er så veldokumenteret.
Måske ikke i så høj grad i Danmark, men hvis vi går bare lidt uden for Danmarks grænser, så er det i hvert fald veldokumenteret, at man kan spare en række ældre mennesker for at få
disse pinefulde hoftebrud, og at der oven i købet ligger en økonomisk besparelse i det.