Frank Jensen (S), 1998-05-05:
Jeg kan sige på regeringens vegne, at vi ikke kan støtte det ændringsforslag, som er stillet af Venstre og De Konservative, men det er ikke ensbetydende med, at vi er uenige om grundlæggende elementer, sådan som også fru Birthe Rønn Hornbech var inde på det.
Ved førstebehandlingen og om det, at regeringen overhovedet har fremsat dette lovforslag, har der været enighed, og jeg er glad for at kunne notere, at et meget stort, bredt flertal her i Folketinget fortsat er enig om, at der skal skabes tryghed for de offentligt ansatte i forhold til den jagt, som nogle af frontlinjemedarbejderne i den offentlige sektor har oplevet igennem det seneste år, hvor nogle har brugt den udmærkede lov om offentlighed i forvaltningen til chikanøst at forfølge visse frontlinjemedarbejdergrupper i den offentlige sektor.
Der er en stor glæde over, at der er enighed om, at den utryghed skal fjernes, sådan at personalesager som udgangspunkt er undtaget for offentlighedsadgang, og så er der oplistet en positivliste.
Folketinget ved, at lovforslaget er blevet til, efter at jeg nedsatte en arbejdsgruppe, og at denne arbejdsgruppe havde repræsentanter både fra de offentligt ansattes personaleorganisationer og fra medierne, som altså er dem, der varetager offentlighedens interesser, også når det drejer sig om lov om offentlighed i forvaltningen.
Der er altså tale om at forsøge at skabe enighed mellem to modsatrettede hensyn: på den ene side medarbejdernes behov for tryghed og sikkerhed for, at der ikke skulle være mulighed for at søge aktindsigt i deres personalesager, og på den anden side offentlighedens interesse i at sikre, at de offentlige myndigheder ikke forskelsbehandler borgerne, at de, om jeg så må sige, holder sig inden for gældende regelsæt og lovgivning.
Da der her er tale om at skulle afbalancere to modsatrettede hensyn, er lovforslaget og den bemyndigelsesbestemmelse, der er kommet ind i § 2, stk. 4, udtryk for det kompromis, som er lavet mellem de modsatrettede hensyn.
Det er ikke noget problem og burde ikke være noget problem, heller ikke for fru Birthe Rønn Hornbech fra Venstre, da der er tale om et meget begrænset anvendelsesområde for bemyndigelsen.
For det første må justitsministeren ikke begynde at åbne
for aktindsigt på de områder, der allerede har været behandlet i lovforslaget og i den betænkning, som er afgivet af arbejdsgruppen.
For det andet kan justitsministeren heller ikke blot udstede nyt cirkulære eller ny bekendtgørelse, der giver aktindsigtsadgang på områder, der ikke var forudset, uden at det er forelagt de repræsentanter for personaleorganisationerne og for dem, der varetager offentlighedsinteresserne.
Der skal altså ske en forelæggelse, inden der kan ændres i bekendtgørelsen.
Jeg kan godt garantere, at det er et meget begrænset anvendelsesområde, og der har ikke, inden lovforslaget blev lagt på Folketingets bord, været nogen sag, der kunne forudses skulle dækkes ind ved anvendelsen af den bemyndigelse. Jeg kan garantere, at man trygt kan stemme imod Venstres og De Konservatives ændringsforslag, uden at det skaber utryghed, og personaleorganisationerne har også sagt i arbejdsgruppen, at der er en udmærket balance.
Nu er der altså tale om en meget begrænset sag, så jeg synes nu nok, at fru Birthe Rønn Hornbech svinger sig lidt højt op på grund af den begrænsede bemyndigelsesbestemmelse, der her gives.
Når jeg tager ordet, er det sådan set ikke et forsøg på at forklare fru Birthe Rønn Hornbech, at der her ikke er tale om noget forsøg på krænkelse af fru Birthe Rønn Hornbechs og andre medlemmers grundlovssikrede ret til at træffe afgørelse ud fra egen overbevisning.
Jeg vil bare anholde det udtryk, fru Birthe Rønn Hornbech anvendte, at der er tale om en arbejdsgruppe, der har siddet for nedrullede gardiner og lukkede døre, så offentligheden ikke har kunnet følge med.
For det første foreligger der en betænkning, for det andet er det højesteretsdommer Peer Lorenzen, der har været formand for arbejdsgruppen, og jeg antager ikke, at fru Birthe Rønn Hornbech mener, at en højesteretsdommer af den kaliber, som der her er tale om, skulle forsøge at lægge noget pres på lovgiverne.
Der foreligger en betænkning, højesteretsdommer Peer Lorenzen har været formand for arbejdsgruppen, der har repræsenteret de interesser, alle her i huset ved der er, når det drejer sig om lov om offentlighed i forvaltningen.
Det er der altså kommet et forslag ud af, og det er den balance, der ligger i det forslag, regeringen henholder sig til.
Vi mener faktisk ikke, at jeg skal bære det igennem.