runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-10-05:
Jeg synes, man skal skille tingene ad.
Jeg er ikke tilhænger af, at man laver blokader, det er jeg ikke tilhænger af, og blokader er jo også ulovlige.
Det er jeg ikke tilhænger af at man gør, og derfor synes jeg ikke, man skal gøre det.
Jeg er tilhænger af, at man som politiker stiller op og tager diskussionen direkte med dem, som måtte være berørt af det, politikerne træffer beslutning om, at man tager diskussionen og også stiller op i situationer, hvor der er nogle, der protesterer og er vrede.
Det er den dialog, man skal have i et godt, demokratisk samfund.
Men det er ikke ved at forhindre mennesker i f.eks. at udføre deres arbejde.
Det mener jeg ikke er reelt.
Nu har hr. Glahn jo muligheden for at komme igen, og så kan han jo sige, om det er Det Radikale Venstres synspunkt, at det i virkeligheden bør være sådan, at man anerkender blokader som et instrument, så forældre, der gerne vil have passet deres børn, ikke kan få dem passet.
Det synes jeg ikke, og jeg tror, at statsministeren har været inde i nogle af de overvejelser i forbindelse med det, han har sagt; det må han jo redegøre for.
Men der synes jeg man går over stregen.
Det holder jeg meget af at man kan i et frit samfund.
Ole Glahn (RV), 2006-10-05:
I Det Radikale Venstre er vi også meget optaget af den proces, som foregår, når demokratiet skal fungere, og vi kan sige – og det har været sagt mange gange – at det jo er et stort kompleks, vi gennemfører nu med en kommunalreform, en udligningsreform og en opgaveflytning.
Der glæder jeg mig meget over, at hr. Thulesen Dahl sagde: Protestér, når der er noget at protestere over.
For jeg var blevet lidt usikker, da jeg havde læst Jyllands-Posten i dag, hvor jeg kunne se, at når det er inden for Dansk Folkepartis egne rækker, så smider man folk ud, når de siger noget andet end det, partiledelsen vil.
Jeg kan forstå, at hr. Thulesen Dahl formentlig også synes som statsministeren, som jo har sagt i forbindelse med det her, at det er de sædvanlige ballademagere, og der tænker statsministeren formentlig på de fædre og mødre, som har været ude i deres børnehaver og måske besat dem og diskuteret med pædagogerne, hvad der skulle ske, ud fra en ægte bekymring for, hvad fremtiden bliver for deres børn.
Der vil jeg gerne spørge hr. Thulesen Dahl: Mener hr. Thulesen Dahl, at det er fremmende for en samtale og en dialog i så stor en reformtid, at man bruger udtrykkene sædvanlige ballademagere og socialistisk inspireret politisk kamp?
Charlotte Fischer (RV), 2006-10-05:
Nu kan man sige, at den her melding kommer midt i det hele.
Den kommer endda, før kommunerne har lavet deres budgetter, før vi faktisk kender det egentlige billede.
Man kan da rolig sige, at det her er rimelig kaotisk.
Man sidder og siger, at det handler om at give kommunerne ordentlige arbejdsvilkår, og at det skal foregå på en ordentlig måde, og så melder Dansk Folkeparti ud her midt i det hele, før vi kender det endelige billede, at nu skal der kompenseres.
Jeg vil bare spørge hr. Kristian Thulesen Dahl: Når man gør det på den måde, er det så med det dystre perspektiv, hr. Kristian Thulesen Dahl satte op, nemlig at det i virkeligheden går ud på at aflive det kommunale selvstyre?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-10-05:
Det hænger aldeles glimrende sammen.
Den aftale – og det er jo også det, der fremgår af forslaget til vedtagelse – der er indgået mellem stat og kommuner, bygger på nogle forudsætninger.
Så længe de forudsætninger holder, skal kommunerne selvfølgelig holde deres del af aftalen, ligesom staten skal holde sin del af aftalen.
Sådan må det jo være, når man indgår aftaler.
Hvis forudsætningerne skrider, så gør man opmærksom på det, for så er der noget nyt at forholde sig til.
Så enkelt er det.
Vi beviste i øvrigt også, at der er den her helt logiske sammenhæng, da vi for, det er vel 3-4 uger siden nu, sagde til regeringen: Vi bliver nødt til at få kigget på det med de omkostninger, der bliver væltet over på kommunerne fra de institutioner, de modtager fra amtet.
På det sociale område ser det ud til, at kommunerne har fået for få penge.
Det fik vi regnet ud og fandt ud af, at kommunerne muligvis manglede op til 424 mio. kr., med det resultat, at kommunerne fik 424 mio. kr.
Så det er ikke bare noget, vi står og siger.
Der er sammenhæng i tingene.
Og vi går ud og siger, at hvis forudsætningerne flytter sig, så reagerer vi på det, og vi har faktisk vist i praksis, at vi netop reagerede på det ved at levere nogle flere penge.
Charlotte Fischer (RV), 2006-10-05:
Hr. Kristian Thulesen Dahl vil jo gerne tegne et billede af Dansk Folkeparti som kommunernes redningsmand, som dagens mand i skysovs, fordi nu kommer man og redder kommunerne.
Hvis der skulle ske nogen serviceforringelser, f.eks. som led i kommunalreformen, som ikke har været tilsigtede osv., så vil Dansk Folkeparti gerne hjælpe til.
Vi er nok mange, der er ret forundrede, for hvad er lige meningen?
Én ting er, at Dansk Folkeparti jo har været med til at forfægte hele retorikken om, at det her var en udgiftsneutral reform, vel vidende at man faktisk ikke kan flytte to kontorer sammen, uden at det koster noget i flytning, tabt arbejdsproduktivitet osv.
Men man kan også sige: Hvad er der pludselig sket?
Jeg har bl.a. fundet frem til, at den 14. september – det er 2-3 uger siden – sagde hr. Kristian Thulesen Dahl, at det kommunale selvstyre gik en sikker død i møde, hvis rebelske borgmestre ikke stod ved den aftale, som Kommunernes Landsforening har indgået i juni.
Nu har piben lige pludselig fået en helt anden lyd, for nu handler det om: Hov, der var alligevel nogle udgifter, som måske var helt i orden, og hvor der faktisk skal kompenseres.
Og hvad er der sket siden den 14. september?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-10-05:
Jeg vil gerne sige til hr. Jens Peter Vernersen, at der, hvor man flytter penge fra én kommune til en anden, og hvor man siger, at den kommune, der modtager nogle penge, skal sætte skatten ned, skal de gøre det for en del af det, de modtager, altså sætte skatten ned, en anden del kan de så bruge i 2007.
Hvis man så kommer frem til budgetlægningen for 2008 og synes, at man bør bruge flere af de penge, man har fået ved hjælp af udligningsreformen til kommunalt forbrug og ikke til borgernes eget forbrug, så kan man hæve skatten i 2008.
Så man kan altså bruge en del af pengene i 2007 på offentligt forbrug, kommunalt forbrug, og i 2008 kan man så hente mere hjem, hvis man vil det, men det er jo så et kommunalt ansvar, om man gør det.
Det er jo det, der ligger i det kommunale selvstyre, som hr. Jens Peter Vernersen er fortaler for, sådan som jeg har forstået det.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-10-05:
Det er jo netop det, der ikke sker i den kommune.
Det er jo virkeligheden.
Hr. Thulesen Dahl har gang på gang sagt, at så får de flere penge til offentlig service derude.
Nej, for de får ikke lov at bruge pengene.
Det er jo det, der er virkeligheden, og det ligger der jo også både klare og præcise svar på.
Det kan da heller ikke passe, at det er forbigået hr. Thulesen Dahls opmærksomhed, at der står i svar til Finansudvalget, at der overhovedet ikke er styr på økonomien i det her.
Og hvem har været den største hardliner, når man skulle true kommunerne?
Man skulle hellere se på, hvad problemet er, og så skulle man læse de svar, der ligger i Finansudvalget.
Så kan man jo se, at kommunerne ikke får pengene.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-10-05:
Det kan være svært at vælge, om man skal gå ind for, at kommunerne skal have en hjælpende hånd, hvis forudsætningerne er skredet, med den risiko, at så begynder vi lige pludselig at se på, hvad der sker i kommunerne, eller om man skal sige: Vi rører det ikke, for så er der ingen risiko for, at vi blander os.
Det siger jo sig selv, at hvis man skal give en kompensation på grund af nogle forudsætninger, der skrider, så kan man vælge to måder at give den der kompensation, give de penge til kommunerne på: Enten kan man sende dem ud til alle kommuner, og så er der en masse kommuner, der ikke har de store problemer, som så også får nogle penge, eller man kan sende dem lige præcis derud, hvor problemerne er.
Det sidste vil skabe en større retfærdighed og sikkert også en følelse af større retfærdighed i de kommuner, der har været ramt.
Men så bliver man jo nødt til at gå ind og kigge på tallene i den enkelte kommune, ellers kan man ikke gøre det.
Så der må fru Charlotte Fischer og Det Radikale Venstre altså vælge, om man vil have, at vi skal gå ind og på den måde meget mere millimeternøjagtigt prøve at sikre en større retfærdighed med den risiko, at vi kigger kommunerne over skulderen, eller om vi ikke skal.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-10-05:
Så vel indenrigsministeren som hr. Thulesen Dahl har jo sagt klart og præcist, at det her bare drejer sig om at tilpasse servicen til de indtægtsrammer, der er, og det er jo det, man er i gang med ude i kommunerne med de katastrofale følger, som vi ser, fordi indtægtsrammen er for lav.
Jeg synes egentlig, at hr. Thulesen Dahl bare stille og roligt skulle anerkende, at sådan er det.
Når man sådan ser hr. Thulesen Dahl, minder det mig meget om en jernnæve i en fløjlshandske
: Det ser pænt ud, men derude, hvor det rammer, går det voldsomt til.
Dyrere mad til pensionister, altså mere brugerbetaling, og i nogle tilfælde også dårligere mad.
Dyrere betaling for skolefritidsordninger og dermed større udgifter for forældrene.
Dårligere service i daginstitutioner; der er tale om lukkedage, hvor man lukker institutionen osv. osv.
Det må da gøre indtryk på hr. Thulesen Dahl, at det er den virkelighed, som er uden for Christiansborg.
Man skulle tro, hr. Thulesen Dahl kun kom herinde, men det ved jeg jo ikke er tilfældet.
Men prøv i hvert fald at lægge mærke til, hvad det er, der sker derude, fordi man har lagt den her ramme.
Det må da være et problem.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-10-05:
Jeg er egentlig glad for, at Dansk Folkepartis ordfører slutter med den replik, som jo også indgik i ordførertalen.
Jeg vil nemlig også godt gribe fat i det her begreb om solidaritet, for jeg tror sådan set, at det er Dansk Folkeparti og hr. Kristian Thulesen Dahl, der ikke rigtig har forstået, hvad begrebet egentlig handler om.
Man kan jo spørge sig selv, om solidaritet er, at man rundtomkring i kommunerne oplever, at der bliver dårligere personlig pleje, at der bliver dårligere rengøring, og at der bliver færre fritidsaktiviteter for de ældre.
Er det solidaritet med de ældre?
Er det solidaritet med børnene, når de oplever, at der er færre voksne til at tage sig af dem i dagligdagen, at de oplever forringelser i daginstitutionerne?
Er det solidaritet med de udsatte i vores samfund, når Rådet for Socialt Udsatte kan dokumentere, at der har været nedskæringer på 2 mia. kr. om året over for dem, der i forvejen har mindst i det her samfund?
Det er alt sammen noget, som Dansk Folkeparti har lagt stemmer til.
Er det det, som Dansk Folkeparti forstår ved solidaritet?
Så har vi simpelt hen en begrebsforvirring her.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-10-05:
Hvis man ser på de protester, der har været rundtomkring i landet de seneste dage og uger, er jeg kommet med denne opfordring: Protester der, hvor der er noget at protestere over
; protester, gør det, giv meninger til kende i et frit samfund.
Men lad være med at protestere de steder, hvor der ikke måtte være noget at protestere over, for det gør det så hulens svært at komme og hjælpe, når det viser sig, at protesten ikke handler om, at der er noget at protestere over, men om, at man bare måske vil have en anden regering, eller om, at man er sur og tvær over et eller andet andet.
Som eksempel nævner jeg Københavns Kommune, hvor Socialdemokratiets politiske ordfører var på tv forleden aften for at fortælle os alle sammen, at man i Københavns Kommune opjusterer børnepasning, alt imens vi kan se københavnere blokere egne daginstitutioner og pædagoger nedlægge arbejdet.
Så er det altså svært at se, hvad det egentlig er for en solidaritet, der er bundet op på sådan en tankegang.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-10-05:
Jamen jeg kan sådan set godt forstå, at Dansk Folkeparti forsøger at pakke hele den her diskussion ind i begrebet solidaritet.
Det må jo være i erkendelse af, at her har Socialdemokraterne altså fat i den lange ende, og at man derfor er nødt til at bruge nogle af de begreber, som typisk appellerer til folk i en diskussion, der handler om velfærd.
Der har vi altså en regering, hvor Dansk Folkeparti i langt overvejende grad lægger stemmer til den politik, der bliver gennemført, en regering, som blankt har sagt: Vi har faktisk en målsætning om, at den offentlige vækst skal være lille, og at den private vækst skal være stor, sådan at den offentlige sektor lige så stille fylder mindre af den samlede samfundskage.
Er det det, som Dansk Folkeparti forstår ved solidaritet; mere solidaritet, mere fællesskab og mere velfærd?
Line Barfod (EL), 2006-10-05:
Jeg kan godt forstå, at hr. Kristian Thulesen Dahl ikke har lyst til at svare på det, jeg spørger om.
Jeg spørger, om hr. Kristian Thulesen Dahl vil blive ved med at love noget, som han alligevel ikke har tænkt sig at holde.
Altså, her i de seneste dage har vi jo oplevet, hvordan hr. Kristian Thulesen Dahl er ude at sige, at der vil komme 1 mia. kr. mere til kommunerne.
Og så siger han her til morgen, at det gør der kun, hvis han får lov af regeringen, ligesom vi tidligere har oplevet, at Dansk Folkeparti ikke holdt efterlønsløftet, at de var med til at skære ned over for de ældre osv.
Det er hr. Kristian Thulesen Dahl, der har sikret flertallet for, at kommunerne nu skal sidde og skære ned over for de ældre.
Og det er muligt, at hr. Kristian Thulesen Dahl ikke synes, det er en forringelse, hvis en ældre tidligere har fået hjemmehjælp en gang om ugen og nu kun får det hver anden uge.
Men jeg tror altså, at der er en del ældre, der oplever det som en klar forringelse.
Vil hr. Kristian Thulesen Dahl holde, hvad han lover, eller vil han holde op med at udstede løfter, han alligevel ikke har tænkt sig at holde?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-10-05:
Jeg havde egentlig troet, hr. Ole Sohn ville rose mig og sige, at vi da ikke ville tage skridtet videre, nemlig at give skattelettelser i den her valgperiode med det resultat, at vi skulle dæmpe den offentlige økonomi for at finde plads til de her skattelettelser.
Men nok om det; det kan være, det kommer i en anden runde senere på dagen.
Sagen er den, at det, der egentlig bør markeres, jo er, at i en tid, hvor vi styrer økonomien stramt – hvilket vi mener er nødvendigt – og dermed også styrer den kommunale økonomi stramt, og i en tid, hvor vi lægger om på en masse ting og laver reform, og hvor der er en masse engangsomkostninger ved det, så siger Kommunernes Landsforening som repræsentant for samtlige kommuner her i landet til os: Med den aftale, der er lavet, kan vi gennemsnitligt, altså set under et, holde det serviceniveau næste år, som vi har i år. Et eller andet sted må hr. Ole Sohn da anerkende, at det er kommunernes egen vurdering af situationen, at man samlet set kan holde det serviceniveau næste år, vi har i år, også selv om der kommer flere plejekrævende ældre, også selv om der kommer flere skolebørn, og også selv om der er engangsomkostninger ved at gennemføre reformen.
Derudover flytter vi så rundt på nogle penge: tager fra nogle, der har lidt mere, og giver til nogle, der har lidt mindre.
Og det er så det, jeg tillader mig at kalde solidaritet.
Ole Sohn (SF), 2006-10-05:
Jeg synes, det er meget smukt, når hr. Kristian Thulesen Dahl taler om at prioritere ressourcerne, og at vi skal sørge for, at alle har det godt.
Jeg hørte faktisk ikke i ordførerens tale om nogen, der skulle have det værre, og det er jo altid et godt udgangspunkt.
Det er jo det, skattestoppet er hele omdrejningspunktet for.
Derfor er vi jo i den situation, at væksten i kommunerne er den laveste, den har været nogen sinde eller i hvert fald i de sidste mange, mange år, plus at den seneste aftale gør, at der er færre penge i kommunerne i 2007, end der blev forbrugt i 2005.
Det er jo en politik, som Dansk Folkeparti tager medansvar for.
Hvor længe vil de gøre det?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-10-05:
Der er jo ikke nogen, der lægger skjul på, jeg gør i hvert fald ikke, og det har jeg heller ikke gjort under tidligere debatter – jeg tror også, vi talte om det under førstebehandlingen af finanslovforslaget den 7. september i den her sal – at vi er i en årrække, hvor væksten i de offentlige udgifter er meget begrænset, og hvor det derfor er en særlig vigtig øvelse at prioritere de offentlige penge, så pengene i højere grad går til de kerneområder, der er vigtige for os, bl.a. ældre og sygehuse.
Bestræbelsen siden 2001 har været at sige: Den vækst, der er plads til, skal i så høj grad som overhovedet muligt hen til de her kerneområder, til de steder, hvor vi vil opprioritere, og så må vi prøve at finde pengene ved at neddrosle andre steder.
Sådan er det.
Det er bl.a., fordi vi har overtaget en plan og har accepteret, at der ligger et stykke arbejde fra en tidligere regering, som egentlig havde et fornuftigt udgangspunkt, der nemlig handlede om, at vi skulle halvere gælden frem til 2010 i procent af bruttonationalproduktet.
Det er vigtigt for os, at vi får betalt af på gælden.
Det er det af hensyn til vores børn og børnebørn.
Når vi nu har en historisk mulighed for at betale af på en alt for stor offentlig gæld, så skal vi bruge den mulighed.
Og når vi samtidig kan få at vide af Kommunernes Landsforening, at vi kan holde det serviceniveau næste år, som vi har i år, så handler resten altså om, at vi flytter rundt på nogle penge, fra nogle, der har lidt mere, til nogle, der har lidt mindre, i solidaritetens navn, og det synes jeg hr. Ole Sohn skulle anerkende.
Ole Sohn (SF), 2006-10-05:
Det kunne være meget rart, hvis hr. Kristian Thulesen Dahl ville svare på spørgsmålet.
Man forhandler med Kommunernes Landsforening og fremlægger et fait accompli, som går ud på, at Dansk Folkeparti og regeringen har fastsat et skattestop, som hindrer en vækst i kommunerne, og Dansk Folkeparti og regeringen har lavet en vækstramme for det offentlige på 0,5 pct. – og det er ikke til forhandling.
Det er ikke sådan, at man har forhandlet med kommunerne om: Hvor meget skal vi betale i skat, for at vi kan giver borgerne en ordentlig service, hvor meget skal vi have i vækst, for at vi kan sikre en ordentlig udvikling i kommunerne?
Det var et decideret siciliansk tilbud, som regeringen gav kommunerne med Dansk Folkepartis støtte.
Det, der er mit pointe, er: Det er jo skattestoppet, der gør, at der ikke er plads til mere vækst i den offentlige sektor, og der står ingen steder skrevet, at Dansk Folkeparti skal støtte, at væksten i det offentlige kun må ligge på 0,5 pct., mens den private vækst må være 3 pct.
Man kunne jo godt dæmpe stigningstakten i det private forbrug og så sikre bedre omsorg for ældre, en bedre folkeskole og bedre forhold for børnene.
Det er et politisk valg, og der har Dansk Folkeparti valgt at støtte skattestoppet.
Så spørger jeg bare: Hvor længe vil de gøre det med de konsekvenser, det har for servicen i den offentlige sektor?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-10-05:
Det svar er jo næsten som en gave.
Det vil sige, at Socialdemokratiet anno 2006 er mere solidarisk end Socialdemokratiet anno 2000.
Det er jo fantastisk, det er jo noget af en indrømmelse.
For den plan, der tilrettelægger væksten i den offentlige økonomi, er baseret på planer fra SRregeringens tid, den er sådan set bare en, der er arvet.
Så det er helt fantastisk, hvis man siger, at det er afgørende for, om man viser solidaritet eller ej.
Så kan vi nu konstatere, at Socialdemokratiet har erkendt, at under hr. Nyrup Rasmussens ledelse i 2000 var man ikke solidarisk.
Se, det er jo interessant.
Når jeg taler om solidaritet, bygger det på, at vi tager et fælles ansvar for nogle ting, at vi er med på at fordele ressourcerne, så nogle af dem, der trænger mest, får noget mere, til gavn for dem – til gengæld er der lidt mindre til nogle, der har mere.
Det betyder også, at når man laver en udligningsreform, der har som udgangspunkt at tage penge fra Nordsjælland f.eks. – hvor der er en socialdemokratisk næstformand, der er meget langt fremme i skoene med hensyn til at kritisere det, vi gør – og give til Lolland, Sydfyn osv., så er der en eller anden indbygget solidaritet i det, som man jo ikke rigtig kan komme uden om.
Men se, det hører vi jo ikke meget om fra socialdemokratisk side.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2006-10-10:
Nu synes jeg, vi skal holde os til at slå over bæltestedet og ikke under bæltestedet, så jeg synes, vi skal holde min sygeorlov ude af denne sag.
Så vil jeg sige, at grunden til, at der ikke er nogen ko på isen, er, at der ikke er nogen forandringer, jævnfør mit citat fra Forbrugerrådet.
Det bliver lige præcis slået fast i høringssvarene, at der ikke er nogen forandringer.
Derfor er der ikke nogen ko på isen, og derfor synes jeg, vi spilder vores tid.
Så ved jeg godt, at Socialdemokraterne har sådan en holdning om, at man bare stemmer for ethvert direktiv, der kommer fra EU.
Fred være med det, lad os tage den diskussion i en forespørgselsdebat.
Det, som jeg konstaterer her, er, at der er sat en totalharmonisering i gang på det her område, og jeg kan ikke få et svar på, hvorfor det skulle være smartere end minimumsstandarder.
For ikke særlig lang tid siden opfattede jeg det sådan, at fru Hækkerup sagde, at minimumsstandarder var en udmærket idé på det her område, men det havde man ikke kunnet få igennem, så nu vælger man at stemme for.
Det synes jeg var et relativt klart svar.
Er der kommet noget nyt op siden, eller hvor er vi henne?
Karen Hækkerup (S), 2006-10-10:
Socialdemokraterne vil altid støtte forslag, som kan være med til at højne produktkvaliteten på markedet og især gøre markedet mere gennemskueligt for forbrugerne.
For Socialdemokraterne er altid på forbrugernes side.
Det er ifølge persondataloven kun nødvendigt over for personejede virksomheder, dvs. ikke over for banker, finansieringsselskaber, realkreditbranche osv.
Socialdemokraterne håber meget, at vi kan finde et flertal her i salen, hvor varslingen over for virksomheder kun finder sted i det tilfælde, hvor persondataloven finder anvendelse.
En restaurant ved jo heller ikke, hvornår den bliver anmeldt.
Jeg synes ligeledes, det er vigtigt at pointere, at Forbrugerstyrelsen åbenlyst fremlægger over for både forbrugerne og virksomhederne, hvilke kriterier deres endelige vurderinger bliver skabt på baggrund af.
Vi er også positive over for den her udvalgsbehandling og ser frem til debatten i udvalget.
Inger Beinov Støjberg (V), 2006-10-10:
L 3, forslag til lov om ændring af lov om Forbrugerforum, som vi behandler i dag, gør klart, at Forbrugerstyrelsens opgave bl.a. er at fremskaffe test af varer og tjenesteydelser.
Det er allerede sådan i dag, at Forbrugerstyrelsen har til opgave at teste varer og tjenesteydelser, men lovforslaget tydeliggør altså denne opgave.
Derudover præciseres det også i L 3, at anonym indsamling af information kan være en nødvendig fremgangsmåde i visse tilfælde, for at det kan lade sig gøre at gennemføre en test.
I Venstre hilser vi præciseringerne i L 3 velkommen og støtter lovforslaget.