Per Dalgaard (DF), 2004-11-18:
SF’s beslutningsforslag har nogle selvfølgelige synspunkter, som alle kan være enige i.
Man kan altid gøre alting bedre.
Det gælder også lovgivningen og her aktuelt indsatsen over for kriminelle unge.
At indsatsen/reaktionerne over for kriminelle unge kan blive bedre, er jeg og Dansk Folkeparti helt enige i.
Vi har på fornemmelsen, trods alt, at den slatne holdning hos myndighederne til kriminelle unge og specielt unge af fremmed herkomst, altså ikkedanskere, er alt for langmodig.
Man har endda til tider på fornemmelsen, at der ligefrem gives rabat, hvis den unge kriminelle er af fremmed herkomst.
SF’s ottepunktsprogram vil jeg prøve at kommentere for en del punkters vedkommende.
Ja, der skal være en tidlig og en konsekvent indsats, så den unge kan mærke, at den handling, vedkommende har foretaget, ikke er acceptabel.
I punkt 3 skriver SF noget om, at de sigtede skal anbringes på en socialpædagogisk institution.
Altså når vi nu ved, hvad det er for en gruppe unge, der er tale om her, som er fuldstændig normløse, så ved jeg ikke helt, om en socialpædagogisk institution er stedet.
Der skal i hvert fald være nogle stærkere socialpædagoger ansat det pågældende sted for at kunne holde på de unge eller for at kunne lære dem nogle ting om det danske samfund
Så skriver man i punkt 4, at der skal stilles en psykiatrisk diagnose for de her kriminelle unge.
Det er jo egentlig ret interessant.
Når man ser den måde, som specielt disse unge optræder på i de danske retssale, hvor der er fuldstændig kaos, og hvor der ingen normer er, kunne man egentlig godt tro, at der faktisk var en stor del, som havde brug for psykiatrisk hjælp.
I punkt 7 står der noget om weekend- og natinstitutioner.
Det mener jeg igen er en holdning og en metode, som over for dem her overhovedet ikke vil have nogen virkning.
Jeg tror faktisk, de nærmest vil betragte det som en svaghed fra myndighedernes eller fra samfundets side, at man ligefrem tilgodeser dem på den facon.
I punkt 8 er der en remse – en stor remse.
Jeg vil forholde mig til nogle ganske få ting angående ungdomssanktion.
Ungdomssanktion som sådan er sikkert en ganske udmærket ting, men de fleste af de unge, som idømmes ungdomssanktion, er jo nogle, som nok for de flestes vedkommende har mere end ét lille kriminelt forhold på bagen.
Det, der bliver lagt op til i den her beskrivelse, er jo egentlig en 24-timers-barnepigeopmærksomhed om hver eneste kriminelle unge.
Jeg tænkte, da jeg læste det: Gad vide, hvad det reelt set vil koste?
Er det ikke et af de forslag, som simpelt hen kræver, jeg ved ikke hvor meget?
Efter min mening bevæger SF sig omkring den varme grød med det her forslag.
De vil ikke gå til ondets rod, nemlig den kendsgerning, at de store problemer, vi her har med ungdomskriminaliteten, har rod i etniske ikkedanskere.
Tal fra Fyns Amt viser det, og perspektiverne er skræmmende.
Da Retsudvalget var på besøg i Fyns Amt i 2003, blev vi fortalt, at 85 pct. af de meget voldelige dømte unge mellem 15 og 17 år var unge af fremmed herkomst – 85 pct.
Jeg ved ikke, om der er nogen, der forestiller sig, hvor stort et problem det reelt set er?
Her er der tale om nogle unge mennesker, som er de store lillebrødre, om man så må sige.
Selve lillebrødrene er mange flere, og når de har de rollemodeller, som de store udgør for dem, er perspektiverne jo skræmmende.
Jeg mener, at SF er helt derude, hvor ingen kendsgerninger kan få dem til at blive rystet i den opfattelse, at det er samfundets skyld, at de her unge mennesker er blevet kriminelle.
Det viser ordførertalen fra Socialdemokratiet også: Det er, fordi de bor i belastede boligområder, det er, fordi de ikke får uddannelser osv.
For mig at se er det egentlig lidt ligesom hønen og ægget.
Hvad kom først?
Hvem vil ansætte en kriminel ung i en praktikplads, når vedkommende f.eks. dagen i forvejen har fået sin butik raseret af røvere, som har rod i indvandrerkredse?
Jeg synes, det er utrolig vanskeligt at forholde sig seriøst til det her forslag, og Dansk Folkeparti kan ikke støtte det.