runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2003-10-22:
Det er klart, at der er et hav af finurlige detaljer, som vi vil komme ind på under udvalgsbehandlingen.
Her ved førstebehandlingen er jeg sådan set mere interesseret i at få klarlagt, hvad det er for et grundlæggende syn - man kunne måske kalde det menneskesyn - hos Socialdemokratiet, som ligger bag det her forslag.
Derfor vil jeg stille det samme spørgsmål, som jeg stillede i min første korte bemærkning.
Blandt familiesammenføringer med henblik på ægteskab er der tvangsægteskaber.
Derfor har man været med til at fremsætte et forslag om, at så forbyder vi alle familiesammenføringer medmindre nogle meget stramme regler omkring 28 års ophold er opfyldt.
Hvad er baggrunden for det?
Hvad er baggrunden for, at man rammer alle dem, som ikke laver tvangsægteskaber, som bare har været i udlandet og forelsket sig i en udenlandsk person?
Hvad er baggrunden?
Jeg synes, vi må have klarhed over, hvorfor man vælger en metode, hvor man ikke bare rammer de skyldige og hjælper ofrene, men hvor man også rammer alle mulige andre.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-10-22:
Jeg kan godt forstå, at Socialdemokratiet argumenterer for deres ja til forslaget med, at de altså vil bekæmpe de her tvangsægteskaber, fordi det er skrækkeligt og uacceptabelt.
Det synes vi alle sammen.
Men er formålet egentlig ikke det, at man vil begrænse andelen af familiesammenførte?
I bund og grund drejer det her sig jo ikke kun om tvangsægteskaber og bekæmpelsen af dem.
Det drejer sig om, at man vil bekæmpe familiesammenføringerne, at der skal være et mindre antal familiesammenførte.
Men det var kun en kommentar.
Nu kommer så spørgsmålet:
Allerede nu ved Socialdemokratiet, at der kan være nogle problemer med det her lovforslag i forbindelse med adoptivbørn.
Det er interessant, at man også havde problemer med den tidligere lovgivning, hvor man vidste, at der var nogle problemer med, at udenlandsdanskere ikke kunne komme til landet, så måtte man lige løsne op for det, og det gør man så med det her forslag.
Og nu kommer der så allerede en ny problemstilling om adoptivbørn, og det vil man se på.
Tænk, at man ikke engang har fået det tænkt ind.
Problemet er jo egentlig, at hver gang man laver nogle stramninger og nogle regler, så skal man hele tiden hive nogle ud, fordi det jo er danskere, det på en eller anden måde går ud over.
Det vil sige, at man får en yderligere stigmatisering af dem med en anden etnisk baggrund.
Er det virkelig socialdemokratisk politik, at man får den stigmatisering?
Det synes jeg er tankevækkende.
Kamal Qureshi (SF), 2003-10-22:
Jeg beklager, at diskussionen med Socialdemokraterne selvfølgelig besværliggøres af, at det er fru Anne-Marie Meldgaard, der i pressen har forholdt sig til det her lovforslag, og at det nu er fru Sophie Hæstorp Andersen, der diskuterer det heroppefra.
Men det må jo være Socialdemokratiets politik, vi diskuterer her.
Socialdemokratiet har også udtalt til pressen, og jeg citerer fra Politiken den 16. august: »Sandsynligvis vil Socialdemokraterne foreslå, at fem eller syv års ophold i udlandet skal lette adgangen til Danmark.«
Det vil sige, at hvis nu man har en person, som er dansk statsborger, og hvis forældre ønsker at tvangsgifte hende, er det så ikke korrekt, at med den nuværende lovgivning kan ægteskabet indgås i udlandet, hvis hun er 21 år.
Så kan hun
opholde sig i udlandet, eksempelvis i Tyrkiet, i 7 år, og efter at de 7 år er gået, hvor hun har opholdt sig i udlandet og har mistet tilknytningen til Danmark i den periode, kan hun komme til Danmark med sin udenlandske ægtefælle, frem for den person, der har boet i Danmark i 24 år og efterfølgende finder en ægtefælle i udlandet. Er det ikke korrekt, at adgangen til Danmark lettes, hvis man har boet i udlandet?
Søren Søndergaard (EL), 2003-10-22:
Jeg forstår, at hr. Søren Krarup brugte ordet kultur i en meget løsagtig, nutidig og aktuel forbindelse og ikke i en historisk forbindelse.
Jeg troede ellers, at Dansk Folkeparti, når man snakkede kultur, sådan snakkede om tusindårige ting og ikke et eller andet nymodens pjat.
Det er fuldstændig rigtigt, at læser man Steen Steensen Blichers »Hosekræmmeren«, så er der jo ikke noget valg for pigen, og det er også derfor, den elskedes hals bliver skåret over; der er ikke noget valg.
Så hr. Søren Krarup har jo fuldstændig ret i, at i Danmark har vi også haft tvangsægteskaber.
Det interessante spørgsmål er, hvordan vi overvandt det, at der var tvangsægteskaber.
Hvordan blev det overvundet i Danmark?
Det synes jeg er en interessant problemstilling, for jeg stiller mig i modsætning til hr. Søren Krarup og Socialdemokratiet ikke tilfreds med, at der ikke er tvangsægteskaber i Danmark.
Jeg har en meget større ambition - jeg ved, at hr. Søren Krarup utvivlsomt vil kalde det et naivt humanistisk projekt - gående ud på, at tvangsægteskaber sådan set skal afskaffes i hele verden.
Så kunne vi ikke få en diskussion om, og kunne hr. Krarup ikke bidrage til, hvordan vi så overvandt det i Danmark?
Hvordan kom vi fra Steen Steensen Blicher og til det, hr. Søren Krarup kalder kultur, og som i virkeligheden er en meget nutidig størrelse?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-10-22:
Hr. Søren Søndergaard spurgte tidligere i debatten om Socialdemokratiets menneskesyn, og det vil jeg også gerne tage fat i.
Jeg forstår selvfølgelig godt det her med, at man vil beskytte unge kvinder mod tvangsægteskaber - det håber jeg at vi kommer tilbage til senere på dagen - men nogle af dem, man også kunne forvente at Socialdemokratiet ville beskytte, er de allersvageste i vores samfund.
Socialdemokratiets værdier har traditionelt taget udgangspunkt i, at man havde et særligt kollektivt ansvar for de svageste.
I alle høringssvarene kommer det frem, at flygtninge med det her lovforslag bliver ringere stillet, end de tidligere har været, og jeg vil gerne give et enkelt eksempel.
I Horsens bor der en lille familie, der i dag består af en far, som har opholdt sig i Danmark i 7-8 år, og hans lille datter på 10 måneder.
For 1 måned siden blev barnets mor udvist til Eksjugoslavien, fordi hendes tilknytning til Danmark ikke var tilstrækkelig stor til, at hun kunne få lov til at blive her.
Med de regler, som Socialdemokratiet nu indfører, skal den far vente i al fald omkring 21 år, inden han har opnået ret til at få familiesammenføring med sit barns mor.
Er det socialdemokratisk politik?
Kamal Qureshi (SF), 2003-10-22:
Jeg hørte hr. Søren Krarup tale om lovreligion.
Jeg går ud fra, at det var islam, hr. Søren Krarup talte om, det er i hvert fald det, hr. Søren Krarup plejer at tale om, når han anfører de her argumenter.
Men mener hr. Søren Krarup så, at det her lovforslag, og hr. Søren Krarup har jo været med til at forhandle det på plads, er specifikt rettet mod muslimske ægteskaber og ikke mod f.eks. ægteskaber i Indien, hvor der jo i århundreder har været og stadig væk er en udbredt tvangsægteskabstradition? Hvor der også i hundredvis af år har været tradition for at brænde enkerne efter afdøde ægtemænd.
Den samme tradition gør sig gældende i en lang række andre lande, også lande i Afrika, som ikke er muslimske. Så jeg kunne godt tænke mig, hvis hr. Søren Krarup kunne oplyse mig om, hvor Dansk Folkeparti har sat sit fingeraftryk, der sikrer, at den her lov er specifikt rettet mod en bestemt religion.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-10-22:
Mit indtryk er, at hr. Kamal Qureshi har et ret godt kendskab til mange forskellige etniske miljøer.
Man bliver simpelt hen forfærdet over den tone, der er i udlændingedebatten, også det forhold, at man nu f.eks. ikke skelner mellem arrangerede ægteskaber og tvangsægteskaber, at det kommer ud på ét.
Det gør, at man trækker sig tilbage og holder stærkt fast i sin egen kultur.
Derfor er der nervøsitet i mange etniske miljøer, som jeg forstår det, for man er bange for, at det her kan føre til flere tvangsægteskaber, og at der er mange unge, der bare vil blive sendt ud af landet som purunge og blive tvangsgiftet bort i udlandet.
Man må jo sige, at regeringen, så vidt jeg kan se, er fuldstændig ligeglad med det.
Det afgørende er, at man ikke får familiesammenføring i Danmark, men hvad sker der derefter med f.eks. de 27 tilfælde
af tvangsægteskaber, man har registreret
Jeg håber ikke, at hr. Søren Krarup bebrejder mig, at jeg har læst lovforslaget, og det har været ren lystlæsning, for jeg forestillede mig simpelt hen ikke, at en borgerlig, liberal regering ville begynde at blande sig i noget så privat som det her.
Nu står der også i forslaget, at det har begrænsede admistrative konsekvenser, og at det bl.a. ikke ville komme til at koste ret meget at gennemføre det her lovforslag.
Så vil jeg gerne vide, hvordan man har tænkt sig at kontrollere alle disse ting.
F.eks. at brylluppet nu er, som forligspartierne er blevet enige om, et bryllup skal være, for at der ikke er tale om et tvangsægteskab. Hvordan skal man på samme måde kontrollere, at parret har samlevet forud for indgåelse af ægteskab?
Jeg vil egentlig godt have gennemgået, hvordan man skal gøre det, for det er åbenbart ikke nok, at man eventuelt bor på samme adresse.
Der skal også være samlevet, det er godt nok et lidt underligt ord, det håber jeg også hr. Søren Krarup vil give mig ret i.
Men med andre ord: Hvordan skal vi finansiere alle de her kontrollører, og hvilken uddannelse skal de have, og hvordan har man tænkt sig at gennemføre det her lovforslag?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-10-22:
Jeg sad og blev lidt i tvivl om, hvorvidt SF og hr. Kamal Qureshi er helt imod lempelsen af udlændingeloven, som sker nu, og den lempelse af tilknytningskravet, som gør, at en lang række mennesker så ikke skal forholde sig til tilknytningskravet mere.
Det blev jeg lidt i tvivl om.
Derudover håber jeg, at hr. Kamal Qureshi vil rette en misforståelse, som jeg også hørte i hans tale, nemlig da han prøvede at sige, at en dansk statsborger, der bor eller har boet i Danmark i 28 år, ikke har de samme rettigheder som en dansk statsborger på 28 år, der har boet i udlandet.
Vi er vel enige om, at en dansk statsborger, der er 28 år, har præcis de samme rettigheder, uanset hvor i verden vedkommende måtte befinde sig, i forhold til en ægtefællesammenføring.
Hr. Kamal Qureshi læste et citat op fra noget, som undertegnede skulle have udtalt.
Og jeg kan godt ...
nå, det er ordføreren fru Anne Marie Meldgaard, der har udtalt det.
Jeg troede, det var mig som ordfører.
Så vil jeg ikke så meget kommentere dét, men sige, at jeg ikke kan genkende citatet, og at det må stå for fru Anne Marie Meldgaards egen regning.
Sådan forstod jeg det i hvert fald på hr. Søren
Søndergaard, altså at Socialdemokratiet ikke stemte for en lang række initiativer, som Enhedslisten tog allerede under den tidligere regering
Der sad jeg desværre ikke i Folketinget og har derfor ikke været med til at debattere dem, og jeg må indrømme, at jeg ikke kender dem i detaljen, men jeg ved fra tidligere erfaringer, at det jo ofte er sådan, at vi er enige med Enhedslisten i målene, men vi er ikke altid enige om, hvordan man skal gøre det, og det kan jo være, at det er det, der har været gældende for de forslag.
Når det drejer om lighed for loven, som fru Elsebeth Gerner Nielsen var inde på,
er det rigtigt, at der er en lang række høringsparter, der har hæftet sig ved de forskelle, man mener der er og bliver gjort på statsborgere i Danmark.
Sådan nogle høringssvar gør selvfølgelig indtryk, og det er også derfor, vi gør opmærksom på, at vi vil se nærmere på loven.
Men vi er ikke af den holdning, at man ikke kan gøre forskel på statsborgere.
Jeg kan ikke nikke genkendende til, at denne regel, som vi anser som en lempelse af det nuværende tilknytningskrav -
vi anser det som en lempelse af den meget stramme lovgivning, der i sin tid blev indført - skulle betyde, at man forbyder alle ægtefællesammenføringer, indtil folk er 28 år.
Det er jo ikke det, der gør sig gældende.
Tværtimod bliver det nu lettere for dem, der er over 28 år, men de samme regler gælder stadig væk for dem, der er under.
Irene Simonsen (V), 2003-10-22:
Allerførst vil jeg gerne stille hr. Kamal Qureshi et spørgsmål.
Det er i hvert fald den dialog, jeg er vant til at have med SF og være ret enig med dem i.
Jeg vil sige, at vi faktisk altid er enige om målet, men måske ikke altid om midlerne til at nå målet.
Men her er jeg faktisk i tvivl om, hvorvidt vi også er enige om målet.
For hr. Kamal Qureshi fremstiller det her forslag, som om det er noget, der er helt forfærdeligt, og det ødelægger det for stort set alle unge mennesker.
Hvor er hr. Kamal Qureshis hjerte henne i forhold til de unge mennesker, der bliver tvunget eller arrangeret ind i et ægteskab?
Else Theill Sørensen (KF), 2003-10-22:
Jeg vil gerne løse et problem for nogle adoptivbørn, og så nævnede jeg det som et eksempel.
Men jeg vil gerne være med til at løse det problem, og så er det ikke længere.
Med hensyn til fru Elsebeth Gerner Nielsens spørgsmål
da var der tale om, at Det Konservative Folkeparti ikke havde været så meget optaget af det med tvangsægteskaberne, og nu var det pludselig det, der var det helt store.
Jeg vil gerne sige, jeg havde i min oprindelige ordførertale kun skrevet halvanden linje om det, men jeg kunne så høre, at det blev det store emne, og så syntes jeg, at jeg ville give mit besyv med.
Men det er da væsentligt.
Med hensyn til de piger, der nu eventuelt bliver giftet bort som 18-årige og sendt til deres hjemlande, så tror jeg, at der bliver færre af dem, for jeg tror, at deres fædre, for nu at tage dem, deres brødre, nu har lettere ved at sige til deres slægtninge derhjemme: Det går ikke, vi kan altså ikke bruge det her mønster mere.
Derfor bliver der færre af dem.
Der bliver nok stadig væk nogle, men de har en mulighed for at søge hjælp i Danmark, inden de bliver sendt til deres hjemland.
Vi har et ansvar over for de piger, men jeg tror ikke på, at der bliver flere af dem nu.
Jeg tror faktisk, der bliver færre, fordi de har et bedre redskab til at fortælle myndighederne, at det er tvang.
De behøver ikke udtale ordet tvang.
De kan bare fortælle, at det er deres fætter, de skal giftes med.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-10-22:
Jeg synes, at noget af det, der er godt ved Det Konservative Folkeparti, er, at man ved, hvor man har det.
Nu er regeringen også generelt kommet til at tale om, at man skal begrænse indvandringen og ikke bare tvangsægteskaber.
Alligevel er det det begreb, der hele tiden tages frem, og det faktum, man hele tiden tager frem, at der er en masse tvangsægteskaber. Derfor vil jeg gerne spørge De Konservative, selv om det ikke er på sin plads, at det lige præcis er De Konservative, der skal stå til ansvar for det, men man har jo alligevel et regeringsansvar: Hvad har regeringen tænkt sig at gøre i forhold til de mange unge piger, der med stor sandsynlighed nu vil blive tvangsgiftet bort allerede som 18-årige og bare sendt tilbage til forældrenes hjemland, fordi man simpelt hen ikke mener, man kan styre dem, og giftes det skal de?
Man har lovet familien derhjemme, at de skal giftes med fætteren eller grandfætteren.
Hvordan vil man hjælpe disse piger, som bare bliver sendt hjem til et helt andet land?
Har den danske stat ikke et ansvar over for disse piger, der jo trods alt er danske statsborgere?
Hvordan agter man med andre ord at hjælpe de piger, der vil blive tvangsægtet bort i et tredjeverdensland, som altså ikke får lov til at opholde sig i Danmark?
Kamal Qureshi (SF), 2003-10-22:
Der er sådan set ikke nogen grund til, at fru Else Theill Sørensen mener, at jeg formoder noget andet, end hvad jeg sagde.
Det, jeg nævner som eksempel, er en familie bestående af danske statsborgere, som har opnået statsborgerskab på et tidspunkt, hvor barnet er 4 år, og barnet bliver så 22 år.
Der siger fru Else Theill Sørensen, at hvis en dansk familie adopterer et barn på 3-4 år, så skal det barns rettigheder være de samme, som hvis barnet var født dansk statsborger.
Så spørger jeg, hvordan fru Else Theill Sørensen differentierer mellem et barn, der kommer til Danmark som 4-årig, og forældrene efterfølgende bliver danske statsborgere og lever resten af deres liv i Danmark, og den anden danske familie, som fru Else Theill Sørensen snakker om, der adopterer et 3-årigt barn, som fru Else Theill Sørensen mener skal opfattes som værende dansk statsborger fra fødslen af.
Er det, fordi også forældrene skal have dansk statsborgerskab i nogle generationer tilbage?
Eller hvornår er det, at en familie er dansk?
Søren Krarup (DF), 2003-10-22:
Ja, jeg hilser jo med stor fornøjelse alle de mere eller mindre subtile argumenter, der anføres, og jeg forstår, at især fru Elsebeth Gerner Nielsen har spekuleret meget forud for at finde de rigtige.
Nu er det altså begrebet at samleve før, der skal gøres til det problematiske.
Jeg vil ikke blande mig i, om folk samlever eller ikke, men jeg vil bede fru Elsebeth Gerner Nielsen forstå, at det, det hele handler om, er at sikre, at der er tale om de pågældendes eget valg.
Det er og bliver altså et spørgsmål om, hvordan de forholder sig til det, der er en ikkedansk kulturs tvang af dem.
Vi har ganske rigtigt - og der kommer jeg så til hr. Søren Søndergaards spørgsmål - i Danmark, som »Hosekræmmeren« f.eks. viser, også haft en familietradition, hvor faderens vilje betød noget. Men den har været til at bryde, den lutherske forståelse af ægteskabet har altid været, at det er en borgerlig ordning, og der kan man godt arrangere ægteskaber i familierne, men man har ikke tænkt sig at skyde bruden, hvis hun overtræder de regler, man har pålagt hende.
Det er og bliver noget, som hr. Søren Søndergaard skulle beskæftige sig med, denne grundlæggende forskel på - jeg kan sige - evangelisk-luthersk kristendom, der har bestemt dansk kultur, og så den lovreligion, der netop undertrykker ethvert menneskes frie valg til fordel for en hellig lov.
Jeg mener faktisk, at hr. Søren Søndergaard, som jeg har megen respekt for, skulle sætte sig ind i et område, som ganske vist ikke hører ind under marxismen, men som måske sætter den i et bestemt perspektiv.
Må jeg så ikke lige sige til hr. Kamal Qureshi, at det naturligvis ikke kun er muslimske - det er da klart, at det især er de muslimske, der er aktuelle her i landet - men det er da klart, at det gælder enhver, hvad enten det er en muslimsk eller en anden lovreligion, der altså henretter dem, der ikke lever op til familiens krav om ægteskaber.
Det er det, vi vil beskytte dette land imod.
Kamal Qureshi (SF), 2003-10-22:
Tak for det svar, at man selvfølgelig kan gifte sig, man kan bare ikke vende tilbage til det land, man er statsborger i.
Det var et klart svar.
Så vil jeg gerne spørge fru Else Theill Sørensen om noget i forbindelse med hendes bemærkning om adoptivbørn.
Det kan godt være, jeg ikke gengiver det helt ordret, men som jeg hørte det, sagde man, at adoptivbørn, der er kommet hertil i en meget ung alder, 3-4 år eller måske endnu yngre, og som er opvokset i en dansk familie, skal kunne behandles fuldstændig på samme måde som en født dansk statsborger, for at de ikke skal være endnu ældre end 28 år for at kunne få de her rettigheder.
Derimod vil man gerne ramme en tilsvarende ung person, der vokser op i en anden familie, hvor forældrene også kan være danske statsborgere.
Hvordan definerer fru Else Theill Sørensen en dansk familie?
Hvis nu forældrene er danske statsborgere og deres barn først er blevet dansk statsborger i en alder af 4-5 år,
hvori ligger så forskellen mellem de to danske familier?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-10-22:
Tak for svaret.
Fru Else Theill Sørensen siger, at der selvfølgelig er organer, der betyder mere end andre.
Derfor tager jeg netop Advokatrådet frem, fordi jeg tænkte, at Advokatrådet måtte være en forening, der trods alt har en vis vægt i forhold til De Konservative.
Det er jo ikke just kommunister eller kulturradikale, der er samlet i Advokatrådet. Det, Advokatrådet er ude at sige, er, at de undersøgelser, som regeringen har lagt til grund for den her lov, ikke er det papir værd, de er skrevet på. Derfor vil jeg gerne vide, om det skulle være sådan, at netop et advokatråds synspunkt skulle have betydning for fru Else Theill Sørensens vurdering af denne her lovgivning.
Og et helt andet spørgsmål: Er fru Else Theill Sørensen overhovedet ikke bekymret for, at der også i det konservative bagland kan være mennesker, der føler sig stødt over denne her lov, for den indebærer, at enhver familie, hvor der er et enkelt familiemedlem, der har giftet sig med en udlænding - og det er der rigtig mange familier, der bærer præg af - skal igennem en særlig undersøgelse i staten, i Udlændingestyrelsen, hvis der skal gives familiesammenføring en gang mere.
Man skal måske fremlægge sit stamtræ?
Er det passende? Er det værdigt?
Er det konservativ politik?
Else Theill Sørensen (KF), 2003-10-22:
Jeg skrev ned, hvad fru Elsebeth Gerner Nielsen sagde: Advokatrådet har været ude og underkende loven.
Kan de det?
Jeg hørte så i anden omgang, at de undsagde den, men Advokatrådet og alle andre har jo lov at komme med nogle meninger, og der er selvfølgelig nogle meninger, der tynger mere end andre.
Jeg vil dog stadig væk henholde mig til, at når det er undersøgt både i Integrationsministeriet og Justitsministeriet osv., så tror jeg på, at det her er en lov, vi kan tillade os at gennemføre uden at blive indklaget for nogen domstol noget sted.
Til hr. Kamal Qureshi: Jeg eller andre skal ikke bestemme, hvem folk forelsker sig i, gifter sig med, eller hvad de nu i øvrigt gør med dem.
Det er heller ikke nogen fejl af en 22-årig at forelske sig i udlandet, at gifte sig i udlandet, at få børn i udlandet, men de kan bare ikke bruge dette ægteskab til at få en udlænding til at få opholdstilladelse i Danmark.
Det handler om opholdstilladelse i Danmark, det handler slet ikke om, hvem man gifter sig med.
Jeg vil godt sige, at også i dette land har der en gang imellem været mennesker, som skulle vente et par år eller 5 eller 10 år på at få den, de elskede, fordi livsvilkårene nu var sådan i deres tid eller i deres samfund, at det ikke lige kunne lade sig gøre.
Mange af de helt unge er studerende, som rejser ud.
Det kunne jo være, at deres store kærlighed også var studerende, kunne få et andet opholdsgrundlag i Danmark end et ægteskab.
Kamal Qureshi (SF), 2003-10-22:
Jeg vil gerne spørge fru Else Theill Sørensen om noget vedrørende tvangsægteskaber, som der er enighed i folketingsgruppen om, at vi alle sammen er optaget af.
Jeg vil gerne spørge fru Else Theill Sørensen: Hvad vil fru Else Theill Sørensen svare den 22-årige person, der har boet hele sit liv i Danmark, som i øvrigt er dansk statsborger, men ifølge lovgivningen har gjort den fejl at have forelsket sig i og giftet sig med en person med udenlandsk statsborgerskab i udlandet?
Hvad er fru Else Theill Sørensens svar til den pågældende person
Er svaret så: Ja, der er nogle, der bliver tvunget ind i ægteskab, og det er bare ærgerligt, at det her også rammer dig? Jeg kan forstå, at fru Else Theill Sørensens hjerte bløder for diplomater fra udlandet, men hvad med de danske statsborgere, der bor i Danmark?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-10-22:
Advokatrådet har lige været ude og underkende det her lovforslag fuldstændig og sige, at der simpelt hen ikke er noget videnskabeligt grundlag for at gennemføre loven, hvad angår tvangsægteskaber og fætter-kusine-ægteskaber m.m. Derfor har Advokatrådet ganske enkelt anbefalet regeringen og støttepartierne at tage lovforslaget af bordet.
Jeg vil gerne høre fru Else Theill Sørensens holdning
til, at et så vigtigt organ som Advokatrådet nu er ude og undsige loven, fordi man ikke mener, at det faglige grundlag er i orden.