Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-06-02:
Det Radikale Venstre har fremsat 3 ændringsforslag til L 171.
For det første har vi foreslået, at trossamfunds skattefritagelse for medlemsbidrag skal gøres afhængigt af, at trossamfundets religiøse leder har et grundlæggende kendskab til danske samfundsforhold.
Det sidste mener vi er afgørende for, at den religiøse leder kan vejlede menigheden i verdslige anliggender.
Staten kan efter vores opfattelse tillade sig at blande sig i trossamfundenes verdslige gøremål, men ikke i deres indre religiøse liv, det, der har med troen at gøre.
Det finder vi uhensigtsmæssigt og forkert.
Derfor vores ændringsforslag, som vil understøtte trossamfundenes bidrag til medlemmernes integration, men uden at gribe ind i forkyndelsesfriheden.
For det andet har vi foreslået, at alle flygtninge, som kommer fra højrisikolande, skal tilbydes et sundhedstjek, når de får asyl i Danmark.
Det drejer sig om aids, malaria, smitsom leverbetændelse osv.
Ligeledes har den enkelte flygtning langt bedre mulighed for et ordentligt liv, hvis han eller hun kan holdes sygdomsfri.
Jeg tillader mig at henvise til det fremsatte beslutningsforslag om samme emne.
I øvrigt er der tale om et forslag, som Dansk Folkeparti og regeringspartierne allerede fremsatte, mens partierne var i opposition.
På den baggrund blev der nedsat en analysegruppe, som skulle finde ud af, hvordan vi mest hensigtsmæssigt sikrede flygtninges sundhed.
Interessant nok tyder meget på, at de samme partier nu ikke vil være med til at føre deres eget forslag ud i livet. Det Radikale Venstre har endvidere stillet et ændringsforslag, som skal sikre, at alle børn, der bortføres til udlandet, altid kan vende tilbage til Danmark sammen med den familie, de måtte have fået under det ufrivillige ophold borte fra Danmark, og der tænkes her på ægtefælle og egne børn.
I Det Radikale Venstre finder vi det dybt uretfærdigt, at et bortført barn som voksen reelt kan afskæres fra at blive genforenet med sin danske familie og dermed fra at indhente noget af det, som barnet og dets herboende forælder - som oftest en mor - mistede som resultat af bortførelsen.
Ikke desto mindre er det det, der sker i dag.
Der er eksempler på, at bortførte piger, der som voksne har fået kontakt til deres danske mor, er blevet bragt i den helt umulige situation, at de skal vælge, om de vil leve sammen med deres ægtefælle og børn eller sammen med den mor, de mistede kontakten til som små piger.
At de bringes i den situation skyldes, at pigerne selv gerne må bo i Danmark; det må deres ægtefælle til gengæld ikke.
Familiens samlede tilknytning til Danmark er nemlig for lille til, at der kan ske en familiesammenføring i Danmark, og den manglende tilknytning skyldes ironisk nok, at pigerne har mistet tilknytning til Danmark som følge af bortførelsen.
Først straffes børnene med at blive bortført - og uden at den danske stat gør alverden - og dernæst straffes pigerne med, at de ikke kan vende tilbage til Danmark sammen med deres familie.
Derfor vores forslag om, at alle danske børn, som har været bortført og af den grund har haft deres opvækst uden for Danmark, altid skal kunne vende hjem igen sammen med deres egen familie, dvs. deres ægtefælle og børn.
et flertal i den her meget afgrænsede situation, hvor det drejer sig om børn, der er blevet bortført, mens de små, og nu ikke kan vende hjem til Danmark igen.
Jeg har noteret mig, at en række partier har udtalt sig positivt om det her ændringsforslag, og jeg håber, at mange partier, tilstrækkeligt til, at vi kan mønstre over 90 mandater, vil gå ind og støtte ændringsforslaget.