Line Barfod (EL), 2004-06-03:
Dette er på alle måder en afslutningsdebat.
Den markerer afslutningen på et folketingsår, men ikke kun det, for at dømme efter regeringens fiaskoer og panikhandlinger indvarsler den også den siddende regerings afslutning. Meget tyder på, at dette bliver VK-regeringens sidste afslutningsdebat, og forhåbentlig bliver det også afslutningen på VK-regeringer i en overskuelig fremtid.
Derfor må denne afslutningsdebat også være en opvarmningsdebat, nemlig en opvarmning til et nyt folketingsflertal.
Enhedslisten vil arbejde for at afskaffe arbejdsløsheden; så længe der er for få pædagoger til at tage sig af børnene og for få hænder i hjemmeplejen, er der ingen grund til, at nogen holdes uden for arbejdsmarkedet.
Enhedslisten vil sammen med EU-modstandere i Folkebevægelsen og JuniBevægelsen gå imod opbygningen af et militært Fort Europa.
Alle disse tre ting er stik imod regeringens linje og måske netop årsagerne til, at regeringen står til at tabe næste valg.
Regeringen blev valgt på at bevare velfærden, men det viser sig stadig tydeligere, at dens dagsorden er en anden, nemlig Anders Foghs minimalstat.
Regeringen har ellers forsøgt at skjule sine gerninger godt.
Regeringen har forsøgt med sit nysprog, men det er blevet gennemskuet.
Når regeringen taler om at indføre demokrati, ved man, at det betyder kaos, lejesoldater og tortur.
Når regeringen taler om en aktivistisk udenrigspolitik, ved man, at det betyder logren for USA og dets gentagne overtrædelser af menneskerettighederne.
Når regeringen taler om frit valg, ved man, at det betyder tvangsprivatisering.
Når regeringen taler om omstruktureringer, ved man, at det betyder nedskæringer.
Når regeringen taler om hensyn til miljøet, ved man, at det betyder frit slag for svinefarmernes gylle.
Der er ingen tvivl om, at det, der for alvor har knækket regeringens troværdighed, har været Irakkrigen.
Enhedslisten har i flere år foreslået, at sanktionerne imod Irak skulle ophæves, og at vi skulle støtte de demokratiske kræfter, der
ville kæmpe mod Saddam Husseins diktatur, men det afviste højrefløjen.
Sidste år valgte statsministeren i stedet at støtte USA's krig i Irak, men alle argumenterne for at gå i krig er blevet pillet fuldstændigt fra hinanden, og nu står løgnens akse Bush, Blair og Fogh tilbage med et Irak i kaos og billederne af amerikanske soldater, der torterer irakere.
Når det gælder EU, har ikke bare regeringen, men alle de mange EU-begejstrede partier bøjet nakken.
I flere år var der enighed i Folketinget om et stop for genmodificerede organismer, indtil konsekvenserne var mere afklarede,
men nu bøjer partierne nakken, og gensplejset majs vil dukke op på butikshylderne og på markerne i Danmark.
Glemt er forsigtighedsprincippet, og glemt er bekymringen for eventuelle skader på natur, dyr og grundvand.
Et typisk eksempel på, at EU sætter hensynet til industrien langt højere end hensynet til mennesker og miljø.
Den kommende EU-forfatning vil grundlovsfæste princippet om, at koncernernes interesser vejer tungest
, ligesom forfatningen pålægger medlemslandene en stadig stigende militær oprustning.
Vi vil sammen med de EU-modstandere, der bliver valgt til Europa-Parlamentet fra Folkebevægelsen og JuniBevægelsen ved valget den 13. juni, fortsætte kampen mod forfatningen.
Arbejdsløsheden steg og steg fra det øjeblik, regeringen tiltrådte, men regeringen gjorde intet.
Hver gang vi kom med konkrete forslag til at skabe arbejdspladser, sagde regeringen nej.
Det rørte ikke regeringen, at flere og flere blev arbejdsløse.
Tænk på, hvor mange arbejdspladser vi kunne have skabt for 9 mia. kr., hvis de i stedet var brugt til at investere direkte i bæredygtig produktion og i nye velfærdsarbejdspladser.
Danmark har alle muligheder for at skabe nye arbejdspladser og samtidig få en mere bæredygtig produktion.
Vi kunne bruge flere penge på solkraft og bølgeenergi, og der er alle muligheder for, at det kan blive en lige stå stor succes og skabe lige så mange arbejdspladser som vindmøllerne.
Dengang venstrefløjen sagde nej til atomkraft og i stedet pegede på vindkraft, sagde højrefløjen nej.
Heldigvis vandt venstrefløjen, mange fik arbejde med at producere vindmøller, og vi kunne spare olie og kul.
Men selv den erfaring er ikke nok til at få regeringen til at satse på sol og bølger. Tværtimod har regeringen skåret de bevillinger væk, vi fik afsat under den tidligere regering.
Der er mange andre områder, hvor vi kunne skabe nye arbejdspladser, hvis regeringen ville, f.eks. ved produktion af tekstiler, isoleringsmaterialer af hamp og hør og kvalitetsfødevarer, der kan konkurrere med de bedste i verden.
Det er et spørgsmål om at holde op med at tænke i adskilte kasser, men i stedet tænke i løsninger.
I dag løber nogle så hurtigt, at de bliver nedslidt alt for tidligt, mens andre er arbejdsløse og bliver syge af ikke at måtte lave noget og af at have alt for få penge at leve for.
I stedet kunne vi bruge dagpengene til at ansætte flere.
Det giver ikke alene gevinst, det giver tredobbelt gevinst.
Den første gevinst er, at vi får mere og bedre velfærd, når vi ansætter flere til at gøre rent, tage sig af børn, syge og ældre og renovere skoler, boliger, kloakker og veje.
Den anden gevinst er, at vi får flere i arbejde, og den tredje gevinst er, at de, der allerede har arbejde, kan sætte tempoet ned og knokle mindre, fordi de får flere kolleger.
Det sparer både menneskelige lidelser og penge.
Regeringen fremlagde for lidt over en måned siden sin store plan »Det nye Danmark« - planen for total ændring af Danmark.
Men også i dette tilfælde er det klogt at stille spørgsmålet: Hvem gavner det?
Vi gør det for borgernes skyld, siger regeringen.
Nu får de det lettere med kun én indgang.
Men når vi spørger til den ene indgang, viser det sig, at der bare er tale om, at borgeren kan henvende sig til én skranke, hvor borgeren så kan få oplyst, hvilke syv andre skranker han skal opsøge for at få løst de mange forskellige aspekter af sit problem.
Vi gør det for økonomiens skyld, siger regeringen så.
Det fjerner kassetænkningen.
Men når vi spørger nærmere til det, viser det sig, at regeringen bare flytter rundt på kasserne og skaber endnu mere kassetænkning.
Heldigvis har Venstres politiske ordfører, hr. Jens Rohde, og også beskæftigelsesministeren været meget ærlige på det seneste.
Nu får vi det ærlige svar.
Det nye Danmark bliver til for privatiseringens og erhvervslivets skyld.
Man fjerner to tredjedele af de folkevalgte og laver megakommuner, som det er langt nemmere for de private firmaer at komme ind i, og milliardprisen for de store omlægninger skal betales af en påstået, mystisk og aldrig dokumenteret stordriftsgevinst.
Odenses borgmester, Anker Boye, har givet den anden virkelige motivation bag Det nye Danmark: Det sker for nedskæringernes skyld.
Han har forklaret, hvordan det bliver meget nemmere at nedlægge skoler i de store kommuner, hvor man ikke møder borgerne nede i Brugsen.
Det, regeringen planlægger, er nedlæggelse af skoler, børnehaver, sygehuse og plejehjem.
Der skal ske en storstilet centralisering, og beslutningerne skal flyttes ind i lukkede bestyrelseslokaler.
Heldigvis er modstanden så stor, at det stadig er usikkert, om regeringen tør gennemføre den totale ændring af Danmark, selv om Dansk Folkeparti står på spring og byder sig til.
Men hvis alle oppositionspartier står fast på, at Det nye Danmark skal laves om efter et kommende valg, er der tid nok til, at modstanden kan manifestere sig, bl.a op. til
det kommende valg, så vi kan stoppe den voldsomme centralisering og privatisering. Da regeringen kom til magten, forsøgte den at bekæmpe fagbevægelsen, men det viste sig, at fagbevægelsen var for stærk, og at regeringen først måtte opgive deltidsloven og senere drastiske nedskæringer af dagpengene.
Også de
uddannelsessøgende mobiliserede så stor modstand, at regeringen måtte opgive en stor del af sine nedskæringer.
Så forsøgte regeringen at bekæmpe boligbevægelsen med sit salg af almene boliger.
Det forslag er ikke helt opgivet, men regeringen er stødt på langt større modstand, end den havde regnet med.
Nu forsøger regeringen så at bekæmpe det lokale demokrati, der har strittet imod regeringens ønsker om privatisering og afvikling af velfærdssamfundet, men det har vist sig, at også lokalsamfundet og lokaldemokratiet har en stærk forankring i befolkningen.
Selv om lokalpolitikerne udskriver skatter, er der alligevel mange borgere, der hellere vil have politikere, de kan diskutere med og vælte ved et valg, end embedsmænd og bestyrelsesmedlemmer, der træffer beslutninger bag lukkede døre.
Regeringen måtte også bøje sig for det folkelige pres og droppe buldozerretorikken om tvangsnormalisering af Christiania.
Når vi gør status, kan vi glæde os.
Regeringen går fra fiasko til fiasko, og dens dage er talte.
Vi nærmer os en afslutning
, men netop fordi vi nærmer os en afslutning er det vigtigt at forberede en ny start.
Heldigvis har vi kunnet samle flere og flere eksempler på, at befolkningen får noget ud af et nyt folketingsflertal, men det kræver selvfølgelig, at Socialdemokratiet, De Radikale og SF står ved deres løfter, f.eks. om afskaffelse af starthjælpen, lavere billetpriser i den kollektive trafik, loft over klassekvotienterne i gymnasierne og genopretning på miljøområdet.
Det vil lette situationen, men det er ikke nok, og derfor vil Enhedslisten fortsat kæmpe for fordeling af arbejdet med langt flere ansatte i velfærdsjob, udryddelse af fattigdommen i Danmark og global retfærdighed.
Jeg skal fremsætte følgende forslag til vedtagelse fra Enhedslisten:
Forslag til vedtagelse »Tredobbelt velfærd: 800.000 i den arbejdsdygtige alder er ikke i arbejde.
Antallet af personer, der udstødes fra arbejdsmarkedet, er steget på grund af arbejdsskader og den nedslidning, der foregår på arbejdsmarkedet.
Andre er gledet ud, fordi de ikke har fået tilstrækkelig uddannelse eller lidt oppe i årene er blevet arbejdsløse.
Derfor opfordres regeringen til i de aktuelle kommuneforhandlinger at give kommunerne mulighed for at øge beskæftigelsen ved at bevilge kommunerne 167.000 kr. pr. ekstra ansat.
Det svarer til de dagpenge, staten sparer, når arbejdsløsheden falder.
På den måde vil vi få tredobbelt velfærd: