Svend Auken (S), 1999-05-26:
Selv om kulturministeren og jeg har meget sympati for sigtet i det forslag, der her lægges frem, så må jeg med det samme sige, at vi ikke kan støtte det i det forslag, der er fremsat, og jeg skal prøve at forklare baggrunden for hvorfor, men vi vil selvfølgelig meget gerne medvirke i en dialog omkring Frøslevlejren.
Forslaget indebærer, at de 8 barakker, der ligger i det egentlige fangeområde i lejren, i fremtiden kun må anvendes til museumsformål og til andre formål af almen kulturel art, hvilket umiddelbart naturligvis forekommer som en god idé.
Det er dog samtidig min opfattelse, at den måde, Frøslevlejren hidtil har været drevet på, har medvirket til at sikre bevarelse af et væsentligt antal barakker, sådan at lejren i dag fremstår som et flot historisk mindesmærke for eftertiden.
Gennem de sidste mange år har en kreds af tidligere frøslevfanger fremsat ønske om, at lejren bliver omdannet til mindepark, ikke som forslagsstillerne her har peget på det, men ved nedrivning af barakkerne og tilplantning med hække i baraktomterne.
Det forslag, vi drøfter her i dag, er ikke et nedrivningsforslag, men derimod et bevaringsforslag, hvor man ønsker at indskrænke anvendelsesmulighederne i barakkerne til museumsdrift, og som jeg sagde før, til aktiviteter af almen kulturel art
Det vil altså sige, at f.eks. naturskoler osv. kan fortsætte efter forslaget.
Hvis man fandt ud af, at man ville rive barakkerne ned, vil jeg gerne bekræfte, at vi selvfølgelig er indstillet på at tilplante, hver gang der fjernes en barak, og holde området som ejere af området.
Når jeg siger vi, så mener jeg Miljø- og Energiministeriets Styrelse for Skov- og Naturområder.
Beslutningsforslaget omfatter det egentlige fangeområde, som udgør en mindre, men naturligvis central del af Frøslevlejren.
Inden for dette område eksisterer i dag 1 vagttårn og 8 barakker.
Vagttårnet og en af barakkerne ejes som bekendt af Nationalmuseet og anvendes derfor allerede til museumsformål.
De resterende 7 barakker ejes af den selvejende institution Frøslevlejren, i hvis bestyrelse Sønderjyllands Amt og Bov Kommune har flertal.
Amtsborgmesteren er formand for bestyrelsen, hvori der også er repræsentanter fra de tidligere frøslevfanger.
Institutionens barakker anvendes til museumsformål, naturskole og kontorformål.
Forslaget indebærer, at barakkerne fremover kun må anvendes til museumsformål og andre formål af almen kulturel art.
Nu forholder det sig imidlertid sådan, at det er barakkernes ejere, der bestemmer anvendelsen inden for de rammer, der følger af lovgivningen, lokalplanlægningen m.v.
Regeringen kan derfor ikke pålægge den selvejende institution en bestemt anvendelse, hvorfor en realisering af beslutningsforslaget i givet fald måtte ske efter aftale med institutionen.
Vi kan ikke træffe beslutningen her i Folketinget.
Det er dem, der i dag ejer det og driver institutionerne, som har ansvaret for dem, og vi finder ikke anledning til at udtrykke kritik i forhold til den selvejende institution.
Men da vi samtidig har en interesse i, at alle sten bliver vendt, og alle perspektiver bliver diskuteret, er jeg meget villig til, at vi tager initiativ til en samtale mellem initiativtagerne og ejerne dernede, hvis man vel at mærke gør det uden, om jeg så må sige, nogen tro på, at man har fået garantier om det ene eller det andet.
Det kan vi simpelt hen ikke give, men at få det bedst mulige ud af Frøslevlejren og at bevare dette meget vigtige identitetspunkt i vor historie
er naturligvis et formål, vi alle er optaget af.
Jeg har selv haft lejlighed til at se Frøslevlejren og se det dernede, og jeg synes, det arbejde, der allerede nu er gjort, er imponerende og spændende.
Så det er ikke et enten-eller, tror jeg, det er et spørgsmål om, hvordan vi får det bedst mulige ud af den pågældende situation, og regeringen kan altså ikke medvirke til forslaget og tvinge nogen til noget, men vi vil selvfølgelig gerne deltage i en dialog.