Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-12:
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om ministeren kan sige noget om, om den her, jeg vil kalde det nye linje, hvor man går meget nidkært til værks, når det handler om nationalitetsdiskriminering i EU, også gælder for andre områder, og om vi altså kan forvente, at andre ministerier også lige pludselig skal stå til regnskab, f.eks. med hensyn til de rabatordninger, der findes på aviser.
Man kunne også nævne nogle helt interne forhold.
Jeg kunne forestille mig, at der i Frankrig måske er særlige rabatordninger for titurskort til Eiffeltårnet.
Det er klart, at danskerne har sværere ved at komme til Paris end indbyggerne i Paris, og det understreger jo hele den latterlige tankegang, der ligger bag det her.
Derfor vil jeg høre, om ministeren kan sige noget om, om det er en generel tendens i den nye Kommission, eller om det er en engangsforeteelse.
Hvordan det er på andre fagmi nistres område, har jeg ingen forudsætning for at svare på.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 25
Jeg er glad for transportministerens svar, for det forekommer fuldstændig latterligt, at Kommissionen anlægger den her linje.
Man kan jo pege på en lang række områder inden for det private erhvervsliv, hvor der er lignende ordninger.
Der kan også peges på, at der mellem Politiken, Berlingske Tidende og Jyllands-Posten er en intens konkurrence, og der kan man jo også godt få rabatordninger, hvor prisen afhænger af, hvor lange perioder man nu engang binder sig for.
Det er da helt givet, at franskmænd og tyskere føler sig diskrimineret af den ordning, fordi de altså har svært ved at læse danske aviser.
Jeg vil gerne spørge, om regeringen ikke meget klart kunne sende et signal til Kommissionen om, at det her simpelt hen er at gå for vidt, at den her overfortolkning af markedsbestemmelserne er fuldstændig malplaceret, og at det slet ikke har nogen steder hjemme.
Det er så i EU-regi blevet behandlet på de sidste fire-fem rådsmøder, og den forrige kommissær på transportområdet, de Palacio, gjorde meget ud af, at man skulle forhindre disse ordninger i fremtiden.
Men det er i øvrigt noget, der kommer op på det næste rådsmøde allerede i denne måned.
Jeg kunne i går i Berlingske Tidende læse, at EUKommissionen nu overvejer at rejse en sag imod Danmark i forbindelse med de rabatordninger, som findes på henholdsvis Øresunds- og Storebæltsbroen.
Jeg og Dansk Folkeparti var noget forundrede over den argumentation, som Kommissionen tilsyneladende lægger for dagen, idet man der antager, at det skulle være særlig diskriminerende over for andre, f.eks. sydeuropæere, at danske chauffører bruger broen mere og derfor har bedre adgang til rabatordningerne.
Jeg vil på den baggrund gerne høre, hvad transportministerens holdning til den åbningsskrivelse, som Kommissionen har sendt til Danmark, er, og om der har været nogen dialog mellem Kommissionen og Trafikministeriet i den her forbindelse.
Åbningsskrivelsen omtaler både Storebæltsforbindelsen og Øresundsforbindelsen, men kritikken går kun på Øresundsforbindelsen, hvor man er imod, at der gives mængderabatter.
Lad mig om mængderabatter sige, at det, at man giver mængderabatter til store kunder, er noget, der findes i stort set enhver transportform.
Med hensyn til specielt Øresundsforbindelsen er sagen den, at det er en trafikforbindelse, som er i intens daglig konkurrence med Helsingør-Helsingborg-ruten, hvor der også gives betydelige rabatter.
Det er altså baggrunden for, at man giver disse rabatter, og det vil vi så forklare Kommissionen.