runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-03-10:
Jeg kan ikke forstå, hvad formålet er med at have en siddende, som siger, at der intet galt er med skattekarruseller.
Hele ideen er vel netop at komme skattekarrusellerne til livs, eller hvad?
Skatteministeren bliver simpelt hen nødt til at præcisere, hvad formålet er med at have præcis den person siddende ved bordet.
Søren Krarup (DF), 2004-03-10:
Jeg kan ikke lade være med at nævne, at jeg selv i et par år sad i Danmarks Radios bestyrelse, og jeg forsøgte flere gange, når der var udsendelser, som forekom mig groteske i deres propagandistiske holdning, at påtale det og fik jo hver gang at vide, at det var fuldstændig forkert, det måtte man ikke, når man sad i bestyrelsen.
Nu er der jo med den nye medielov kommet et overordnet programansvar for bestyrelsen, og det hilser jeg meget velkommen.
Men jeg vil spørge kulturministeren: I denne sag, hvor jo, synes jeg, alligevel til syvende og sidst Danmarks Radios undskyldning ligger på overfladen, vil kulturministeren ikke give mig ret i, at der egentlig var brug for en ny medieansvarslov, hvor de ansvarlige for en sådan manipulation, en sådan ondskab imod et almindeligt menneske, virkelig skulle have mulighed for at betale for det? Jeg kan også sige, at vi i Dansk Folkeparti overvejer at fremsætte forslag til en ny medieansvarslov, fordi den nuværende viser sig at være utilstrækkelig.
Vil kulturministeren ikke give mig ret i, at denne sag egentlig understreger dette behov?
Brian Mikkelsen (KF), 2004-03-10:
Jeg vil ikke gå ind og blande mig i DR's programvirksomhed, men jeg deler fuldt ud spørgerens indignation over programforløbet.
Første gang jeg blev gjort opmærksom på problemerne med det, spekulerede jeg også på, hvad jeg kunne gøre i sagen.
For det er helt afgørende, at Danmarks Radio bevarer sin upartiskhed og sin objektive tilgang til emnerne.
Det er derfor, vi har en public service-institution som Danmarks Radio, det er derfor, licensbetalerne betaler 3 mia. kr. til Danmarks Radio hvert eneste år.
Det er en uafhængig, upartisk, objektiv institution. Så forløbet af denne her sag har været helt, helt utilfredsstillende, og det er også derfor, jeg nu siger i dag, at jeg synes, det er en god idé, hvis Danmarks Radios ledelse betaler en godtgørelse til dagplejemoren for de angreb, hun uberettiget var udsat for i udsendelsen.
Søren Krarup (DF), 2004-03-10:
Samtidig med at jeg selvfølgelig respekterer, hvad kulturministeren siger, at Danmarks Radio har beklaget deres udsendelse, så kan jeg ikke lade være med at konstatere, at den for udsendelsen ansvarlige, nemlig Peter Zinckernagel, netop i den tid, hvor udsendelsens realitet bliver afsløret, er blevet forfremmet.
Jeg kan heller ikke lade være med at sige det, som forekommer mig at være det helt afgørende: Hvis man nu lægger mærke til det lille »da« i udsendelsens titel »Det tager børn da ikke skade af«, så har man jo der en rent propagandistisk formulering, som netop lægger op til, at der skal være dyb forargelse over den mor, der altså klippes sammen til at have slået et barn.
Det er jo altså udtryk for, vil jeg sige, en propaganda.
Jeg kan ikke lade være med at spørge kulturministeren
, selv om det både er et retorisk og måske lidt ubehageligt spørgsmål: Kunne man forestille sig, at Danmarks Radio ville have den modsatte holdning?
I stedet for at forfølge private familier, en stakkels hæderlig dagplejemor, som skal forfølges til fordel for institutionernes herredømme, kunne man så forestille sig det modsatte, at der var tale om fra Danmarks Radio en kritik af institutionerne til støtte for det private hjem?
Brian Mikkelsen (KF), 2004-03-10:
Jeg vil godt give spørgeren ret i, at forløbet af denne her sag ikke har været tilfredsstillende.
Det er efter min opfattelse afgørende, at der ikke kan sættes spørgsmålstegn ved sagligheden og upartiskheden i DR's udsendelser.
Det er en af hovedhjørnestenene i public service-forpligtelserne, og det fremgår direkte af radio- og fjernsynsloven og den public service-kontrakt, som vi indgik med Danmarks Radio sidste år. Jeg er også helt enig med DR's generaldirektør Christian Nissen, når han i forbindelse med denne sag har udtalt, at DR skal holde sig til sandheden.
Om det vil jeg godt sige, at jeg synes, det er en god idé at give dagplejemoren en godtgørelse.
KL. 13.15
Endvidere har jeg af dagspressen kunnet konstatere, at de ansvarlige medarbejdere har fået påtaler eller er blevet forflyttet til andre stillinger.
Jeg kan derfor med tilfredshed konstatere, at DR's ledelse har taget skridt til at rette op på det forhold, som spørgeren henviser til, og som fremgik af Jyllands-Posten den 19. og 20. februar.
Afslutningsvis vil jeg gerne henlede spørgerens opmærksomhed på, at jeg som kulturminister ikke kan blande mig i DR's programvirksomhed eller gå ind i spørgsmål vedrørende DR's personalemæssige forhold.
Søren Krarup (DF), 2004-03-10:
Desværre må jeg tilstå, at mit spørgsmål er lidt post festum; det skulle egentlig være stillet tidligere, men på grund af en misforståelse blev det det ikke. Jeg synes på den anden side, at den sag, der er tale om, er så horribel, at den skal nævnes og kommenteres her i Folketingssalen, for som bekendt drejede det sig om, at Danmarks Radio den 25. november lavede en tv-udsendelse, der hed: »Det tager børn da ikke skade af«, hvor man havde opsøgt en venlig dagplejemor i Morsø Kommune og lavet en udsendelse om hende, der var klippet sådan sønder og sammen, at hun blev fremstillet som voldelig.
Der kom jo så en politianmeldelse, og så blev sagen trukket op, og så viste det sig, at selve DR-udsendelsen var klippet sådan sammen, at den sagde noget ganske andet end det, dagplejemoren havde foretaget sig.
Jeg ved tilfældigvis fra personlig forbindelse, at dagplejemoren har været fuldstændig knust.
Hun har ikke turdet gå uden for en dør, det vil sige, at der også har været tale om ren elementær menneskelig ondskab.
Men først og fremmest er der jo tale om et misbrug af den mediemagt, som DR har, og jeg vil i al enfoldighed spørge kulturministeren: Er ministeren ikke enig med mig i, at det er uhørt, at et offentligt medie misbruger sin magt til på den måde at ramme folk via manipulation?
Thor Pedersen (V), 2004-03-10:
Jeg vil sige, at det jo må være sådan, at på de tunge områder, vi her taler om, i forbindelse med det at miste indkomst eller få en førtidspension eller få en kontanthjælp, at der er det det grundlæggende regelsæt, der skal sikre, at borgerens stilling opretholdes, så borgeren får de penge inden for den tidstermin, som lovgiver har fastsat, eller i givet fald at et ankesystem sikrer, at der finder en efterbetaling sted, som vi jo også kender fra kontanthjælpsområdet, hvor sager omgøres, og hvor man udbetaler beløb.
Det har i princippet ikke noget at gøre med de flige her, hvor det i dagligdagens adfærd i forbindelse med aftaler mellem borgere og det offentlige enten er det offentlige, der, om jeg så må sige, skubber en borger til side, hvor der ligger en aftale, eller hvor det er borgeren, der udebliver fra en aftale og skubber andre borgere til side.
Så jeg synes, vi skal blive ved det, som den debat her drejer sig om, nemlig den daglige adfærd.
Det andet er et langt tungere problem, som i virkeligheden er meget mere kompliceret, men hvor princippet skal være, at det, som lovgiver sikrer, at borgeren har ret til, får borgeren også rettidigt.
Sådan må princippet nu engang være.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Brian Mikkelsen (KF), 2004-03-10:
Jeg kan ikke tage stilling til, om der er behov for en ny medieansvarslov nu.
Vi må se på forslaget.
Men jeg kan konstatere, og det vil jeg godt gentage som en anden senator Cato, at i øvrigt mener jeg, at tilrettelæggelsen og programsætningen af denne her udsendelse har været utilstedelig.
Det er forkert, at udsendelsen overhovedet blev sendt, oplægget til den er forkert, og at man ikke tager hurtigere fat på sagen bagefter er også forkert.
Men nu kan jeg jo konstatere, at man har taget fat på sagen, og at der har været personalemæssige konsekvenser af sagen, og jeg har fuld tiltro til, at DR's ledelse nok skal gøre, hvad de kan, for at rette op på det problem, som denne her udsendelse har skabt for Danmarks Radios troværdighed.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-10:
Jeg tænker nu mere på den meget aktuelle debat, der har været, hvor Venstre jo var ude i pressen og i morgenradioaviserne og slet ikke var opmærksomme på det der noget for noget-princip, der så blev rejst bl.a. af nogle af dem, der arbejder på området, og mig selv i al ubeskedenhed, hvorefter Venstre op mod middag kom på med den korrektion, at det selvfølgelig skal gælde begge veje.
Jeg synes ikke, man skal bebrejde et parti, at det er lydhør over for en offentlig kritik, så fint nok. Men jeg forstår stadig væk ikke, at finansministeren er så uklar i mælet - for finansministeren kan jo godt være klar i mælet nogle gange - på spørgsmålet, om det ikke også skal gælde dér, hvor det for alvor drejer sig om mange penge, fordi folk ikke får det, de har ret til ifølge lovgivningen.
Dér synes jeg ministeren bliver helt undvigende i svaret, der siger, at det er kun en flig af det her.
Det er ikke kun en flig, det er det centrale tema
, hvis det skal lykkes at gennemføre noget for noget-princippet over for dem, som bliver ramt, tror jeg, på det sværeste overhovedet, nemlig på det at miste indkomst. Det kan ikke passe, at finansministeren ikke er optaget af mennesker, der pludselig oplever at miste deres indkomst.
Jeg er meget glad for finansministerens præcisering af gensidigheden, som jo kom, efter at vi blandede os i debatten og gjorde opmærksom på, at ud fra et hvilket som helst princip, også et liberalt princip, ville der være den skævhed, hvis man altid satte systemet foran mennesket, at der så var nogle, der ville blive ramt.
Jeg vil godt prøve at fortsætte i det spor, jeg var inde på før, hvor jeg synes, ministeren undlod at svare, nemlig at det, jeg er meget optaget af, er de for alvor dårligt stillede i det her samfund.
Det tror jeg også finansministeren er optaget af.
Altså dem som på grund af en dårlig sagsbehandling risikerer at miste indkomst i lange perioder.
Hvis man f.eks. ikke får den behandling, man burde have haft i en sygedagpengesag, ligger der så i det her oplæg også, at vedkommende skal have erstatning for den periode, hvor vedkommende på grund af lemfældig sagsbehandling ikke har fået den sygedagpengegodtgørelse, han eller hun ifølge lovgivningen var berettiget til?
Og det samme på førtidspensionsområdet, det samme på kontanthjælpsområdet.
Og har finansministeren overvejet, hvor meget det kommer til at koste?
Thor Pedersen (V), 2004-03-10:
Jeg vil sige - og det viser spørgeren jo også - at man jo kan brede principperne ud, og at der skal være mange svar og mange undersøgelser og i virkeligheden også mange problemstillinger, der skal afdækkes.
Men sagen er den, at hvis det offentlige giver en garanti eller tilbyder en ydelse og ikke leverer den, altså hvor ydelsen rent faktisk er besluttet, men ikke leveres af praktiske grunde, eller hvis man ikke er stand til at behandle en patient på det tidspunkt, hvor patienten møder op, eller hvis man ikke leverer en hjemmehjælp, som er visiteret, som skulle leveres, jamen så er det klart, at så må man se på, hvad konsekvensen af det kan være. Det kan for det offentlige indarbejdes i resultatkontrakter, men der kan også være tale om en godtgørelse til borgeren.
Det lille hjørne, som er behandlet her, når man taler om det at undgå spild af tid af respekt for hinanden, er jo det, man i forvejen kender indført på mange områder: i forbindelse med psykologer, fysioterapeuter, Statens Bilinspektion, ergoterapeuter, hvor der er et udeblivelsesgebyr, altså et beskedent gebyr, som man egentlig betaler.
Det er en åben bog.
Jeg vil ikke afskære de forslag, som embedsmandsgruppen er kommet med, til en bestemt definition.
Jeg vil se på, hvordan vi får større respekt for borgerens tid, og hvordan vi måske får større respekt fra borgeren for det, borgeren har fået tilbudt.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-10:
Jeg skal undskylde over for finansministeren, at jeg sprang over regeringens nysprog, for det er rigtigt, der står ikke bøder, der står indførelse af betaling.
Men jeg tror, at det i folks øjne er det samme.
Altså, herregud, om man får indført en betaling, der betyder, man skal af med penge, eller om man vil kalde det en bøde, tror jeg, folk er ret ligeglade med.
Det er kun i den nysproglige, Orwellske
verden, at det er interessant.
Det interessante er finansministerens bekræftelse på, at regeringen vil det her.
Jeg vil så spørge: Når finansministeren siger, der så skal være den gensidighed, at borgerne er lige så stærkt stillet som den offentlige myndighed, betyder det så, at hvis en borger f.eks. møder i forbindelse med en førtidspensionssag, der bliver behandlet på en måde, der koster borgeren penge, så skal det offentlige gå ind og betale det beløb til førtidspensionisten, som han på grund af dårlig sagsbehandling bliver udsat for?
Eller en sygedagpengesag, hvor der ikke har været tilstrækkelig opfølgning, hvor den pågældende mister sin dagpengeret, så skal det offentlige altså gå ind og finansiere den dagpengeret, vedkommende mister på grund af dårlig offentlig sagsbehandling.
Er det korrekt forstået?
Er det systemet?
Er det mennesket før systemet?
Thor Pedersen (V), 2004-03-10:
Jeg takker for spørgsmålet.
Det giver mig anledning til at sige, at jeg går ud fra, at spørgeren så læser det supplerende regeringsgrundlag en gang til, fordi ordet bøder forekommer ikke.
Det er noget, som spørgeren egentlig selv formulerer.
Det, der er tale om, er, at regeringen i virkeligheden i overensstemmelse med det supplerende regeringsgrundlag har nedsat en embedsmandsgruppe, som i princippet skal se på områder, hvor borgerne og det offentlige indgår aftaler, og hvor aftalerne ikke overholdes, hvad enten der her i virkeligheden er tale om, at det er den offentlige, eller det er den private, der ikke overholder dem. Hvor det er rimeligt og praktisk gennemførligt, kan der være tale om at yde en godtgørelse eller en betaling eller et gebyr, hvor formålet så er at begrænse spild af tid og unødvendig ressourceanvendelse.
Men det er sådan, og det har jeg så jo endnu en gang lejlighed til at præcisere, at mulige ordninger skal kunne gælde begge veje, så det ikke alene er borgerne, der har et særligt ansvar, men også det offentlige, når det offentlige ikke lever op til sine aftaler med borgeren.
Regeringen vil tage stilling til konkrete forslag, når embedsmandsgruppen har afsluttet sit arbejde, men det er vigtigt, at der er balance i tingene, og jeg er helt enig i, at der skal være tale om gensidighed.
Der skal være balance.
Det fremgår også af kommissoriet.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-10:
Venstre forstår, så vidt jeg er orienteret, sig selv som et liberalt parti.
Jeg kan huske, at Venstre har et principprogram, der har en flot overskrift, der hedder »Mennesket før systemet« - og ikke omvendt.
Altså mennesket først og derefter systemet.
I det supplerende regeringsgrundlag, som regeringen udsendte den 27. august 2003, taler man om overvejelse af bøder over for borgerne.
For at det nu ikke skal komme som en stor overraskelse - der har jo været nogle ting fremme på det seneste i debatten, som var nok så ubehagelige, og som der var meget stærke reaktioner på - vil jeg godt vide, hvor langt regeringen er kommet i sine overvejelser om at pålægge borgerne bøder.
Jeg vil også godt vide, om regeringen også vil bevæge sig den modsatte vej, sådan at systemet også indimellem kan tænkes at have fejlet, eller om det kun er et oppositionsstandpunkt.
Skriftlig begrundelse
Thor Pedersen (V), 2004-03-10:
Næ, mine overvejelser går på, at man altid skal behandle borgerne efter gældende regelsæt og inden for de tidsterminer, der er aftalt, og på det grundlag, som er forudsat i lovgivningen.
Og hvis der er nogle, der ikke får det, de i øvrigt har krav på, så er der jo et ankesystem, der også sikrer, at de får det.
Hvor grænsen i givet fald går for det, man efterfølgende får, ligger i ankesystemet.
At det kan være en flig af principperne her vil jeg ikke afvise, men det er altså en helt anden juridisk problemstilling, man i virkeligheden afdækker, end det at sikre, at man i dagligdagen ikke generer hinanden unødvendigt.
Søren Krarup (DF), 2004-03-10:
Jeg takker for svaret, og jeg er fuldstændig enig med kulturministeren.
Kun ét punkt er vi nok ikke enige om.
Når kulturministeren siger, at han har fuld tiltro til, at Danmarks Radio vil ændre holdning, så tror jeg ikke på det; jeg har ikke den tiltro.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-03-10:
At påstå, at jeg skulle være enig med de personer, som sidder i dette udvalg, tror jeg nok ville være lidt vidtgående.
Der sidder faktisk repræsentanter for en lang række forskellige synspunkter, og på nogle områder tror jeg at der vil være sammenfald, det er klart, men der kan da også være nogle forskellige udgangspunkter for de enkelte personers grundlæggende holdning.
Jeg tror da ikke, at udgangspunktet er præcis det samme, når man tager nogle af personerne og stiller dem over for hinanden, men det er jo også det, der er balancen i det.
Der er Arbejderbevægelsens Erhvervsråd repræsenteret, der er virksomheder repræsenteret, der er i øvrigt en hel gruppe af fagfolk, universitetsfolk, professorer plus den nuværende og den tidligere formand for Ligningsrådet; altså en række mennesker, som jeg ikke synes man med rimelighed kan sætte i bås på den måde, som hr. Vernersen her forsøger at gøre det.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-10:
Jeg synes måske, med det forløb, vi har set siden efteråret og hen over november og december i den sag, der har været vedrørende skattehullet, der gav TDC et fradrag, og det, vi har set efterfølgende, at der burde være en vis betænkelighed hos skatteministeren.
Når f.eks. formanden for de statsautoriserede revisorer - det er altså dem, der er repræsenteret her nu - siger, at der ikke er noget galt i skattekarruseller, synes skatteministeren så, at det er helt uproblematisk?
Samme formand siger: Skat er en omkostning, der bør nedbringes.
Det er jo den holdning, de har, og det er altså den personkreds, man nu sætter i gang med et udvalgsarbejde, og hvor det jo ikke bare er en enkelt person, men hvor der faktisk sidder flere personer med de her interesser, repræsentanter for Danfoss, Danisco, Foreningen af Statsautoriserede Revisorer; altså ikke bare en enkelt person, men faktisk flere.
Påvirker det overhovedet ikke skatteministeren, eller er det måske sådan, at skatteministeren er så enig med disse personer, at det er ganske passende?
Flemming Hansen (KF), 2004-03-10:
Jeg beklager, hr. formand, der var simpelt hen
så mange spørgsmål, at jeg ikke rigtig ved, hvilket af dem jeg skal svare på.
Jeg kan bekræfte det med rapporten, en foreløbig rapport, den 3. marts, var det vist.
Kunne jeg ikke få et konkret spørgsmål, så jeg kunne koncentrere mig om det ene spørgsmål, jeg skal svare på?
Jeg fik fire spørgsmål på en gang.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-10:
Det fremgår også af kommissoriet, at man skal vurdere erhvervslivets behov for fleksible regler i forbindelse med etablering af forskellige koncernstrukturer.
Og når man nu ser på udvalgets sammensætning, ser på den personkreds og ser, at det altså er den gruppe, som skal finde disse fleksible regler, og når man så også ser på, hvad den personkreds har udtalt, f.eks. de statsautoriserede revisorers formand, der blåstempler skattekarruseller - det har været en del af den debat, der har været her, hvor man har talt om skattekarruseller, og hvor revisorformanden netop blåstempler den slags arrangementer - er skatteministeren så overhovedet ikke betænkelig ved, hvad det her kan ende i? Hvad skulle egentlig begrunde, at man nu, fordi man sidder i et udvalg, skulle indtage en anden holdning end den, som er kommet til udtryk i pressen gennem tiden og også i de initiativer, som disse revisorer tager for at påvirke lovgivningen?
Er der slet ikke nogen betænkeligheder hos skatteministeren?
Svend Erik Hovmand (V), 2004-03-10:
Den 23. februar nedsatte jeg et ekspertudvalg, som har til formål at komme med forslag til modernisering, fremtidssikring af koncernbeskatningen i Danmark.
Udvalget skal vurdere, hvorledes erhvervslivets behov for fleksible regler i forbindelse med etablering af forskellige koncernstrukturer bedst tilgodeses, herunder samspillet med regler i andre EU-lande.
Endelig skal udvalget sikre gennemsigtighed, enkelhed i den fremtidige koncernbeskatning til gavn for så vel virksomheder som skattemyndigheder; et forslag, som skal være robust også over for skatteplanlægningen.
Deltagerne i udvalget er sammensat, således at deltagerne fagligt besidder det nødvendige brede spekter af kompetencer.
Kort sagt består udvalget altså af folk, som har forstand på dansk og international koncernbeskatning set fra forskellige synsvinkler, og jeg har stor tillid til, at udvalgets rapport vil give et afgørende bidrag til en forbedring af den komplicerede koncernbeskatning, som der jo er tale om.
Det fremgår derfor af kommissoriet for udvalget, at udvalget kan aflevere delkonklusioner, hvis det skønnes nødvendigt for at modvirke uønsket skatteplanlægning.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-10:
»Vil ministeren oplyse baggrunden for personsammensætningen i udvalget vedrørende sambeskatning?«
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-03-10:
Hr. Poul Nødgaard har helt ret i, at det ikke ville være passende, hvis jeg nu stod og klogede mig på, hvordan Kommunernes Landsforening skal tilrettelægge deres interne aktivitet.
Men jeg vil da medgive hr. Nødgaard, at noget af det, jeg tror har skabt lidt forvirring her på det seneste, er det forhold, at når vi har en høringsfrist, der hedder den 7. april, så siger det jo sig selv, at hvis Kommunernes Landsforening som forening på vegne af alle kommuner skal aflevere et høringsbidrag den 7. april, så må de input, som et sådant høringsbidrag fra paraplyorganisationen hviler på, jo nødvendigvis komme ind under paraplyen før den 7. april.
Jeg tror, det har skabt lidt forvirring derude, at der måske er nogle kommuner, der har haft en idé om, at de helt frem til den 7. april kunne gøre deres stilling klar, og nu står det så klart for dem, at hvis de skal påvirke, kan man sige, paraplysvaret, så skal de ind under paraplyen i god tid inden den 7. april.
Men der kan man jo sige, at med den gode ordveksling, vi har haft her i dag, kan kommunerne jo gøre deres indflydelse gældende ad to spor, dels via Kommunernes Landsforening i et samlet bidrag, dels ved at komme direkte til Indenrigsministeriet med kommunens egen holdning.
Det har i øvrigt været intentionen hele tiden, men jeg er ligesom de to spørgere glad for, at vi nu har fået sat en streg under, hvad der hele tiden har været intentionen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Poul Nødgaard (DF), 2004-03-10:
Jeg kan gøre det ganske kort.
Jeg synes egentlig, at sagen er sat på plads nu, og derfor vil jeg selvfølgelig benytte lejligheden til at sige tak til ministeren for en krystalklar tale. Jeg kunne så bare tænke mig måske lige at sige
vedrørende det brev, ministeren taler om skal sendes ud, at jeg mener, det må haste utrolig meget med at få det sendt ud, for sagt uden overdrivelse er der altså temmelig meget panik i mange kommuner og en form for frustration over, at de ikke rigtig ved, hvordan de skal forholde sig.
Det, jeg vil spørge ministeren om, selv om det måske er en forkert mand at spørge, er: Finder ministeren ikke, at det er lidt underligt, at KL, der har kommunerne som medlemskommuner, overvejer at sende sit svar til ministeriet, uden at man har samtlige kommuners udtalelser hjemme på bordet?
Jeg personligt synes, at det virker højst underligt af en organisation.
Jeg ved godt, det er at gå tæt på ministeren, og det er selvfølgelig ikke ham, der skal svare