Hans Christian Schmidt (V), 2000-02-04:
Jeg vil gerne starte med at kvittere for min medforslagsstillers ordførertale.
Jeg synes, at det var på en god måde, der blev redegjort for de tanker, vi alle sammen har haft, da vi sad og lavede forslagene.
Så vil jeg også godt kvittere for de meldinger, der kom fra CD's ordfører, hr. Ebbe Kalnæs.
Jeg synes, de på udmærket vis slog fast, hvorfor det er nødvendigt, at vi også får de her tre forslag gennemført.
Og jeg vil også gerne sige, at de meldinger, der kom fra hr. Ole M. Nielsen på Kristeligt Folkepartis vegne, blev jeg glad for.
Jeg synes, at det var godt at høre, at det blev slået fast meget klart og tydeligt heroppefra, at der også ligger en livskvalitet i, at man har muligheden for at kunne lave nogle boliger til generationsskiftet.
Vi taler tit om medhjælperboliger.
Det kommer vi også til om lidt, men jeg synes, det er meget vigtigt, at man taler om den generationsskiftebolig og om, hvor vigtigt det er, at der også er mulighed for den ældre generation til at bo derude, hvis den har lyst til det.
Og der må jeg også sige, at jeg synes, at fru Helga Moos sagde det meget tydeligt, at det jo ikke er et behov, det er nemt at beskrive på forhånd.
Det udvikler sig jo altid.
Og det er vel også det, der er det gode ved livet. Så kom der nogle bemærkninger rundtomkring fra.
Jeg vil jo sige, at jeg blev glad, da fru Vibeke Peschardt sagde, at der var nogle områder i de her tre beslutningsforslag, som vi kunne diskutere.
Det var jeg meget glad for.
Jeg hørte både noget om medhjælperbolig og generationsskifte.
Jeg kan ikke huske, at der har været så mange positive meldinger, som der er i dag.
Så det er jeg sådan set meget glad for.
Det kunne sende signaler om, at vi kommer igennem med noget af det.
Og det synes jeg da, vi vil have lov at kvittere for, være glade for.
Jeg hørte faktisk også fra hr. Knud Erik Hansen på SF's vegne nogle ting, der var positive, måske lidt mindre, men de var der dog.
Og det var der også fra hr. Søren Kolstrup på Enhedslistens vegne.
Jeg synes, at det, der nu skal til, er, at vi selvfølgelig skal diskutere det i udvalget.
Og jeg vil gerne på forslagsstillernes vegne sige, at vi er indstillet på at gå ind i en konstruktiv drøftelse.
De ting, vi kan få med heri, tager vi med.
Vi er glade for at høre, at man også siger, at der da er en udvikling ude i landdistrikterne, og at vi derfor skal prøve at se på det med lidt andre øjne.
Jeg vil gerne have lov også at citere indenrigsministeren fra det skriftlige materiale, han havde fremlagt til mødet på hotel Legoland omkring landdistriktskonferencen.
Indenrigsministeren skriver deri: »Og hvad er så regeringens rolle i landdistriktssammenhæng?
I regeringen fokuserer vi på arbejdet for at fremme udviklingen i landdistrikterne og på at skabe nogle gode rammer for denne udvikling.
Det overordnede mål for indsatsen har været og er fortsat, at der i landdistrikterne skabes en selvbærende udvikling, der ikke er baseret på øgede passivoverførsler.«
Det er godt sagt af en indenrigsminister, der har blik for, at når man ude omkring i landdistrikterne skal have en chance for at overleve, trives, udvikle sig, så skal man også have muligheden for de ting, som bl.a. er beskrevet i de her tre forslag.
Meget andet end det også, men det her er en del af det.
Og jeg skal også, da jeg nu har snakket lidt om, hvad hr. Anker Boye sagde ved samme konference, tale lidt om, at han jo har sagt, at regionplanrevisionen gennemsyres af centralisme, men han giver så et par pinde hernede, som jeg gerne vil citere.
Han siger: »Kravet om, at erhvervslivet så vidt muligt skal placeres i de større byer, giver selvsagt ikke mening i landdistrikterne. For det andet: Ønsket om at mindske kørslen mellem arbejdsplads og hjem kan løses på andre måder end ved at flytte borgere og arbejdspladser ind i byerne.
Og endelig for det tredje: På trods af den teknologiske udvikling vil landkommunerne stadig have behov for at kunne udlægge arealer til erhverv, så der på den måde kan skabes lokale arbejdspladser tæt ved bopælen, også i landdistrikterne.«
Og så sætter han det helt fast til sidst ved at komme med afsluttende kommentarer: »Der bør ikke være unødige problemer for iværksættere.
Barrierer for investering i landdistrikterne skal derfor fjernes.«
Ja, jeg tør jo sige, at det faktisk næsten er at gå længere, end vi har foreslået, men det er vi villige til at se på.
Vi er i hvert fald meget glade for de bemærkninger, der er kommet fra KL's formand.
Vi synes, det både fra hans side og fra indenrigsministerens side vidner om, at her går man altså ind og vil gerne give en hjælpende hånd.
Og det gøres altså også ved at lave konkrete initiativer.
Så vil jeg til sidst vende mig til ministeren, der jo kommenterer forslagene.
Og jeg vil sige det på den måde, at
det, ministeren så også nåede at få med om B 56 om at give bedre muligheder for at lave tilbygninger og større ombygninger i eksisterende virksomheder - om ikke andet, så anden gang, han omtalte det - jo var inden for nogle meget stramme begrænsninger.
Og det er jo de begrænsninger, der er et problem for øjeblikket.
Hvad angår B 57 om det med generationsskifte og medhjælper, er det jo igen ikke muligt at lave en medhjælperbolig.
Det er det, der er så svært, og der gives også afslag efter afslag.
Så jeg er glad for en positiv tilbagemelding om, at vi skal prøve at gå ind og kigge på det.
Så håber jeg virkelig, at vi også kan tage til indtægt, at vi omkring generationsskiftet har fået forståelse for, at det er livskvalitet, at den ældre generation kan bo ude på den gård, på det landbrug, hvor de har været hele deres liv.
Hvordan man er kommet frem til, at det må være lykken
for dem,
forstår jeg ikke, og jeg møder aldrig folk ude i landet, der siger, at de tror, det er godt.
De spørger, hvorfor vi da ikke laver det sådan, at de har mulighed for at kunne bo der og hjælpe til med børn, produktion, og hvad der ellers måtte være.
Det er vel den vej, vi skal.
Endelig om udnyttelse af de overflødiggjorte landbrugsbygninger: Jeg kan ikke lade være med at være lidt polemisk over for ministeren.
Ministeren kan ikke forestille sig, at forslagsstillerne har tænkt på, at man nu kan indrette alt, hvad man vil, i de overflødiggjorte landbrugsbygninger.
Deri har ministeren helt ret, og derfor vil jeg sige til ministeren, at derfor siger vi jo også i beslutningsforslaget, at det overlades til ministeren.
Vi vil bare gerne have, at ministeren kommer med et sæt spilleregler og kommer med nogle muligheder at gøre det på, der er bedre end dem, vi har i dag, og vi er sådan set trygge ved, at vi får det.
Så hvis vi kan blive enige om at samles om, at det er ministeren, der skal prøve at lave et sæt spilleregler, er det fint nok for os.
Så er vi klar til en forhandling.