Tove Videbæk (KRF), 2002-04-04:
Hr. Kim Andersen var også inde på, at vi skulle afholde os fra at lovgive på områder, hvor vi ikke kan være sikre på, at folk bliver presset ud på det grå marked.
Hr. Kim Andersen var også inde på - jeg ved ikke, om hr. Kim Andersen har tid til at høre efter - at vi skulle afholde os fra at lovgive, hvor vi troede, at vi kunne være med til at presse mennesker ud på et gråt marked, altså hvor vi kunne presse mennesker ud i at omgå loven.
Hvis vi altid skulle tage det forbehold, når vi lovgiver, kunne vi jo ikke lave nogen som helst lovgivning, for alle love vil jo kunne omgås, og folk vil forsøge at omgå dem, men det skal da ikke afholde os fra at lave lovgivning.
Så vil jeg også spørge hr. Kim Andersen, om hr. Kim Andersen ikke respekterer FN's børnekonvention, regeringens børnelovsudvalg, udtalelser fra medlemmer af Det Etiske Råd osv. på det her område, hvor man konstaterer, hvor man bekræfter, og hvor man gang på gang siger, at den bedste startopstilling for et barn er at have en far og en mor.
Jeg vil gerne sige tak for en god og meget positiv modtagelse
af vores beslutningsforslag.
Hvorfor skal nogle barnløse par have gratis behandling
, mens andre skal betale op til 100.000 kr. for at få det barn, de så brændende ønsker sig?
Og hvis de så ønsker sig en bror eller søster til det første barn, skal de virkelig op med den store pung, og det er jo ikke rimeligt.
Der er nogle, der har været lidt usikre på, hvad hensigten med forslaget er, men forslaget går jo, som der står, meget enkelt ud på at fjerne den økonomiske forskelsbehandling af par, der vælger adoption, og par, der vælger kunstig befrugtning.
Det Etiske Råd udgav allerede i 1995 en redegørelse om kunstig befrugtning, hvori de anbefalede, at der skete en tilnærmelse mellem reglerne for adoption og reglerne for reagensglasbehandling med hensyn til forudsætninger og økonomi.
Det fremgår tydeligt af vores beslutningsforslag, at vi ønsker en udjævning på området ligesom i vore tidligere fremsatte forslag.
Vi synes, det er forkert, at to par, der står i samme situation, i den grad bliver forskelsbehandlet, alt efter om de vælger at løse problemet ved at få kunstig befrugtning eller ved at adoptere.
Vi kan ikke se noget som helst argument for, at et par, der oven i købet påtager sig et socialt ansvar over for et allerede født barn, der ofte lever under kummerlige forhold, skal betale op mod 100.000 kr. for at påtage sig dette ansvar.
Jeg er overbevist om, at der er par, som i første omgang i stor stil vælger fertilitetsbehandling, fordi den er
gratis,
og det er måske sådanne par, som ville springe den behandling over.
Fertilitetsbehandling er jo ofte en lang, sej, ulidelig og både fysisk og psykisk udmattende behandling, og så ville de gå direkte til adoptionsmuligheden, hvis altså adoptions- og fertilitetsbehandling var økonomisk ligestillet. Hvis man virkelig vil gøre noget for de barnløse, må man skabe en mulighed for, at de har et frit valg og ikke et valg, der er dikteret af økonomiske hensyn.
For Kristeligt Folkeparti er det ikke afgørende, om en ligestilling sker ved hjælp af øget brugerbetaling for kunstig befrugtning eller ved nedsættelse af udgifterne ved adoption
Nu har vi jo hørt, at ikke alene har Socialministeriet nedsat
et teknisk udvalg, men Socialministeriet og Sundhedsministeriet i samarbejde har også nedsat et udvalg for kort tid siden, og vi glæder os til at høre og se, hvad dette udvalg finder ud af.
Til opklaring af det punkt kan jeg sige, at samtlige adoptionsudgifter i Danmark p.t. ligger på 35 mio. kr., mens kunstig befrugtning til gengæld p.t. koster det offentlige 85 mio. kr. pr. år, så også her kunne en udjævning være gavnlig. Hvis behandling af barnløshed skal ske med økonomisk støtte fra samfundet, mener vi, at denne støtte også må gælde adoption.
Mange bliver nemlig tvunget ud i fertilitetsbehandling som løsning på deres barnløshedsproblem, fordi adoption er for dyrt, og efterhånden er adoption blevet et privilegium for de bedrestillede, et privilegium for de velbjergede.
Man er nødt til at eje 100.000 kr. eller kunne låne 100.000 kr., og det er bestemt ikke alle, der kan det.
Derfor er adoption blevet et privilegium for de bedrestillede.
Med en adoption er man også med til at tage et globalt socialt ansvar, og jeg har svært ved at forstå,
hvorfor man skal betale så dyrt for det, når der er hundredtusinder af forældreløse børn i verden, som mest af alt ønsker sig et forældrepar.
Hvert år er der da også ca. 600 børn, der er så heldige at få et forældrepar i Danmark, men det burde naturligvis være mange flere, og det problem kan man være med til at finde en løsning på.
Derfor ser jeg frem til en god og positiv og grundig behandling af forslaget i udvalget.
Vi er glade for det udvalg, der er nedsat, og vi er meget tilfredse med, at vores forslag har været med til at skubbe et sådant udvalg i gang.
Vi ser frem til, at udvalget kommer med nogle konstruktive løsninger, så vi én gang for alle kan få løst problemerne med den store økonomiske forskel mellem kunstig befrugtning og adoption.
Der er nogle af ordførerne, der har sagt, at en total udjævning ikke er mulig, osv.
Jeg er også glad for, at flere af ordførerne har talt om, at det, det drejer sig om her, er at se på barnets tarv, barnets rettigheder.
Nogle siger også, at vi skal finde en løsningsmodel, osv. osv., så vi er rigtig glade for fra Kristeligt Folkepartis side, at dette forslag har været med til at skubbe endnu mere i gang, så vi forhåbentlig inden sommerferien ser forslag fra regeringen til en model, som kan bruges til at løse de problemer.
Tak for det.