Sonja Albrink (CD), 1999-11-12:
CD's beslutningsforslag er jo en naturlig opfølgning på den proces, som vi selv var med til at sætte i gang ved at få nedsat et generationsskifteudvalg, som så kom her i sommeren, i august måned, med en anbefaling og et idékatalog med 62 forslag, som man kunne begynde at kigge på.
Baggrunden for forslaget, som vi her har fremlagt, skal jo findes i, at CD ønsker at styrke den selvstændighedskultur, som vi har her i landet, og det burde faktisk være et fromt ønske hos alle partier her i Folketinget. Vi har brug for mennesker, som er parate til at stå på egne ben og påtage sig et ansvar, og så må vi naturligvis også give de mennesker de bedste muligheder for at påtage sig den opgave inden for rimelighedens grænser. Vi synes faktisk også, at det er helt rimeligt at give den trofaste medarbejder muligheden.
Og her vil jeg så til hr. Aage Frandsen sige, at den nære medarbejder er en nær medarbejder, der har været ansat i så og så mange år, som også vi skriver i forslaget.
Vi mener, at vi kan alle sammen have børn i familien, som måske ikke ønsker at overtage virksomheden, og hvis der så er en medarbejder, som i det daglige giver udtryk for, at det her faktisk var noget for vedkommende, synes vi, det er helt klart, at der skal være en mulighed for at subsidiere det, således at man kan overtage den virksomhed, man har været en god medarbejder i.
Som det også er anført i bemærkningerne til forslaget, kan det jo også være ligegyldigt, om det er samfundet, om det er indehaverens børn, eller om det er den nære medarbejder, som fører virksomheden videre.
Det, der er vigtigt, er jo, at virksomheden kan føres videre, så produktionen og jobbene opretholdes.
Forslaget har efter CD's overbevisning ikke de store skadevirkninger for statskassen, eftersom beskatningen jo blot udskydes, indtil virksomheden realiseres i forbindelse med overdragelse til dem, som tilhører den successionsberettigede kreds, så vi føler ikke - det er igen til SF - at der er nogen store provenumæssige konsekvenser i forslaget.
Vi mener, at vi kan sagtens stå inde for det.
Lad mig så henvende mig lidt til ordførerne:
Det er jo helt klart med dette beslutningsforslag, hvor vandene skiller i Folketinget.
De skiller lige nøjagtig ved 89-90 mandater, som vi så ofte ser.
Socialdemokratiets ordfører henviser til professor Blomgren-Hansens synspunkter.
Jeg vil sige, at de synspunkter, som professor Blomgren-Hansen også kom frem med på Generationsskifteudvalgets møde i Landstingssalen, ikke var noget, som påvirkede CD synderligt.
Det, vi i CD lægger vægt på, er synspunkterne hos dem, der har været med i betænkningen: Håndværksrådet og de andre gode interesserede, som klart har givet et signal om, at her er noget, som alle Folketingets partier virkelig bør gå i lag med, for det er en ting, der er vigtig.
Det er derfor, jeg siger, at man skal lade være med blot at henvise til én person.
Selv om udvalget ikke blev enigt, var skatteministeren dog trods alt enig i, at her havde vi et idékatalog, og derfor er det også de to bedste forslag, CD lægger frem her.
Det ene er med succession til den nære medarbejder, og det er klart, at det er her, vandene skiller, fordi de partier, der sidder i den ene side i salen, har nogle bestemte ideer, og de, der sidder i den anden side, har nogle helt andre ideer.
Men i CD følger vi de gode, sunde, fornuftige ideer, der er i at lade en nær medarbejder få lov til at succedere.
Derfor vil jeg også sige: Man kan jo håbe, at inden forslaget kommer til anden behandling, er der nogle partier, der er blevet klogere og ikke går op i, at sælger slipper lidt billigere, som hr. Frank Aaen gør, og synes, det er noget forfærdeligt noget, at man leger julemand og sådan nogle ting.
Næh, man leger ikke julemand.
Det er sund fornuft at sørge for, at der er nogle virksomheder, der kan køre videre, og at vi i det hele taget har et samfund, som vi kan være bekendt.