runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2006-01-31:
Jeg vil godt indlede med at kvittere for statsministerens udmeldinger i tv i går, nemlig at han personligt har en sådan respekt for menneskers religiøse overbevisning, at han aldrig ville fremstille Muhammed, Jesus eller andre religiøse skikkelser på en måde, så han krænkede andre mennesker.
Det tror jeg var nyttigt og helt nødvendigt.
Det ærgrer mig, at det ikke kom noget før.
Jeg synes, at man skal huske i den her debat, at vi står med den største udenrigspolitiske krise, nogen i det her Folketing kan huske.
Vi står i en situation, hvor Danmarks omdømme er truet på en måde, så Udenrigsministeriet advarer mod, at man har et dannebrog på sin rygsæk, når man rejser rundt.
En gang var det et hæderstegn at rejse rundt med Dannebrog.
Det åbnede døre for os, når vi var rundt i verden.
Jeg er med på, at statsministeren ikke kan redegøre for alle sine overvejelser, men jeg vil godt spørge, om der ikke er brug for hjælp til de ambassadører, der forsøger at forklare, hvad Danmark er?
Jeg tænker på, at regeringspartiets ordfører, hr. Troels Lund Poulsen, og Dansk Folkepartis ordfører forsøger at kritisere de ambassadører, der reder trådene ud.
Svend Auken (S), 2006-01-31:
Det er klart, at der er mange, der har et ansvar, men statsministeren har også et ansvar.
Som fru Thorning-Schmidt pegede på før, havde den sag været bilagt, hvis man allerede for 4 måneder siden havde holdt det møde med muslimerne og ikke bare forklaret om dansk ytringsfrihed, men også om sin egen og regeringens holdning med afstandtagen til forhånelse af andre religioner.
Hvorfor kan statsministeren ikke erkende et medansvar for dårlig håndtering af den her sag?
Den er jo kommet ud af kontrol, den burde have været stoppet for mange måneder siden.
Hvorfor vil statsministeren ikke tage et medansvar for sine egne handlinger eller navnlig for sin passivitet i den her sag?
Jyllands-Posten har en ret til at publicere de her tegninger, men statsministeren har også ret, og jeg mener i denne situation også pligt, til at give udtryk for vores syn på andre religioner, vores respekt for andre religioner og derfor en tydelig og utvetydig afstandtagen fra de tegninger.
Jeg tror, at statsministeren har fuldstændig ret i, at vi danskere ønsker at stå sammen, når vi er udsat for pres udefra.
Derfor tror jeg også, at det store flertal her i Folketinget står bag regeringens ønske om at få bilagt den her konflikt.
Men man må jo erkende, at det er en meget alvorlig konflikt, vi har skabt, fortjent eller ufortjent, og en alvorlig forværring af vores omdømme hos op mod en milliard muslimer i verden.
Vi har udsat op mod snart 1.000 danske soldater, som kæmper i muslimske områder, for yderligere fare.
Vi ser, at det arabiske initiativ, som har været hovedsagen for regeringen, nu er brudt sammen.
Vi ser, at terrortruslen ikke er mindsket i Danmark.
Vi ser tusindvis af arbejdspladser truet.
I den situation, hvor vi bakker op om, at vi skal have løst problemerne, var det da ikke passende, at statsministeren fik mulighed for at vedkende sig et personligt ansvar for, at det gik så galt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-01-31:
Jeg kan sige, at det, der i meget høj grad giver anledning til overvejelser og bør give anledning til overvejelser i den her situation, er, at når man kommer under pres, er det vigtigt at stå sammen og stå vagt om de grundlæggende principper i ytringsfriheden og pressefriheden.
Det er først rigtig farligt, hvis man begynder at lægge sig ned af frygt for at stå fast på ytringsfrihed og pressefrihed.
Jeg tror ikke, at det er en fair beskrivelse, at den danske befolkning ikke er en tolerant befolkning.
Jeg vil godt sige, at det danske samfund og det danske folk netop er præget af en holdning båret af frisind og tolerance, og sådan tror jeg også at langt, langt de fleste danskere føler det.
Langt de fleste danskere føler, at vi har et godt samfund, som vi skal stå vagt om, og at de, der kommer og gerne vil bo i vores samfund, også bør sætte sig lidt ind i, hvilke traditioner og principper det bygger på, og indrette sig efter det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 63
Villy Søvndal (SF), 2006-01-31:
Men der er jo ingen hos SF, der på noget tidspunkt har anfægtet ytringsfriheden.
Jeg har oven i købet som en af de første været ude og forsvare retten til at ytre sig.
Man kan altid efterfølgende diskutere, om det var klogt.
Det tror jeg også de diskuterer på Jyllands-Posten i øjeblikket, men lad det ligge.
Der er ingen, der har anfægtet ytringsfriheden.
Det er ikke det, det drejer sig om.
Det drejer sig om at være leder af et land, der på grund af et sammenløb af flere begivenheder, der peger i samme retning, får et omdømme i retning af, at Danmark ikke længere er det tolerante land, Danmark var engang.
Det er grunden til, at Europarådet reagerer så stærkt, som de gør, at 46 lande enstemmigt udtaler sig, som de gør.
Så spørger jeg bare helt stille: Giver det ikke statsministeren anledning til at overveje, om det kun er omverdenen, der har uret i sit syn på Danmark?
Når det for alvor truer Danmarks interesser, og når danskere ikke længere kan rejse sikkert, er der så ikke grund til at overveje ikke alene en enkelt begivenhed, men summen af den bevægelse, dansk politik har taget i de sidste 5 år?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-01-31:
Nu hørte jeg ikke noget spørgsmål i hr. Villy Søvndals seneste indlæg, men jeg synes ikke, at det skal lykkes at afspore debatten om, hvad det her drejer sig om.
Det drejer sig i sit udgangspunkt om holdningen til ytringsfrihed og pressefrihed.
Der må vi altså fastholde, at der i det danske samfund skal være frihed til, at tegnere kan tegne og aviser kan skrive artikler og offentliggøre tegninger.
Men som jeg har sagt flere gange, og som jeg også understregede i min nytårstale, skal enhver form for debat og dialog foregå i en atmosfære af gensidig forståelse og respekt, herunder også respekt for religiøse følelser.
Det er den balance, alle skal holde.
Jeg er altså nødt til at sige til hr. Villy Søvndal, at det ikke handler om dansk udlændingepolitik, men det handler om synet på og forvaltningen af ytringsfrihed og pressefrihed.
Villy Søvndal (SF), 2006-01-31:
Jeg er ked af, at statsministeren ryger tilbage i en lidt floskelagtig debatform i forhold til venstrefløjen.
Jeg har ikke noget ønske om, at nogen drager partipolitisk fordel af en situation, der er dybt tragisk.
Det er grunden til, at jeg startede med at rose statsministeren.
Det er forholdsvis sjældent, at jeg gør det, og det er sådan set ud fra et ønske om at nå hinanden.
Det, som er min og SF's bekymring i det her,
Det er de økonomiske interesser, som Danmark er i færd med at spænde ben for i øjeblikket; det er danskere i områderne; det er den øgede trussel, der er mod danskere både i Mellemøsten i øjeblikket og mod vores danske soldater i Irak.
Men det er først og fremmest en frygt for, at Danmarks almindelige omdømme sættes over styr i de her år.
Det er ikke noget, vi klarer på hverken 1 eller 2 år.
Det er vores dybe bekymring, og det er derfor, at vi forsøger at hæve det op over partiegoistisk fnidderfnadder til et lidt højere niveau med et ønske om, at statsministeren følger med i den bevægelse.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-01-31:
Jeg ved godt, at der ikke mindst fra venstrefløjens side gøres forsøg på at fremstille hele den her sag som et udtryk for eller et resultat af den udlændingepolitik, som venstrefløjen er dybt uenig i, men det synes jeg taler fuldstændig for sig selv.
Her har vi i virkeligheden en diskussion, der i sit udgangspunkt handler om noget meget, meget væsentligt, nemlig spørgsmålet om, hvorvidt der er frihed til, at tegnere kan tegne, hvad de vil, og at en avis kan publicere, hvad den vil.
Det er dybest set
det, det handler om.
Jyllands-Posten har så selv beklaget og nu undskyldt, at det tilsyneladende har krænket ganske mange på deres religiøse følelser.
Men det er det, sagen drejer sig om, og ikke om dansk udlændingepolitik.
Villy Søvndal (SF), 2006-01-31:
Jeg er også med på, at den slags irettesættelser formentlig foregår bedst bag lukkede døre.
Det skal jeg ikke blande mig i, sådan ville jeg formentlig også selv gøre det.
Men det er da helt uholdbart, når vi sender vores ambassadører ud i et forsøg på at rede tråde ud, og når de forsøger at forklare over for verden – og der er en milliard muslimer i den her verden – at vi så har, undskyld udtrykket, fantaster fra Dansk Folkeparti og Venstre, der går ud og underkender dem.
Det er altså helt uholdbart.
Men jeg overlader trygt til statsministeren at tage sig af det.
Jeg tror, at det er hele den stemning, der er opbygget i Danmark med hjælp fra støttepartiet, Dansk Folkeparti, der er med til at give det her et forløb, som er fuldstændig ude af kontrol, og jeg vil godt spørge, hvilke overvejelser det giver statsministeren.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-01-31:
Jeg synes ærlig talt, at det er fantastisk at tænke på, at der er nogle tegnere, som af en eller anden grund føler, at de skal fremstille nogle tegninger, at der er en avis i Danmark, som i pressefrihedens navn og inden for rammerne af dansk lovgivning vælger at trykke det, og at hr. Svend Auken så vil gøre det til, at jeg som statsminister har et ansvar for det.
Jeg synes ærlig talt, at det taler fuldstændig for sig selv.
Men den situation, vi nu står i, er selvfølgelig blevet et problem for Danmark, og der føler jeg som statsminister et betydeligt ansvar for at få løst problemerne.
Det håber jeg at vi kan stå sammen om.
Jens Kirk (V), 2006-01-31:
Nu er høringen jo først færdig i morgen, hvor vi har modtaget alle svarene.
Det kunne jo være, at der var enkelte ting, som betød, at § 28 skulle blive, men ellers må jeg svare hr. Bjarne Laustsen, at som det står lige i øjeblikket, er det min formodning, at den forsvinder helt.
Frank Aaen (EL), 2006-01-31:
Jeg synes, det er interessant, at når det drejer sig om tegninger i en avis, er der ingen uld i mund; når det drejer sig om imamer og religiøse ledere, er der ingen uld i mund; når det drejer sig om fru Pia Kjærsgaard, er der masser af uld i mund.
Jeg synes, at det er beskæmmende, for det betyder, at statsministeren ikke har forstået, at der er tale om en reaktion i den muslimske verden, som ikke kun baserer sig på nogle tegninger.
De er blevet et symbol, som afspejler, at vi her i Danmark har fået et ry for at være meget fremmedfjendske, og hvor der er en meget, meget hård debattone over for et mindretal, nemlig muslimerne i vores land.
Det er et meget dårligt debatklima.
Jeg vil gerne høre, om vi kan få et svar på det.
Jens Kirk (V), 2006-01-31:
Og det er vel også op til bl.a. Socialdemokratiet og SF at afgøre, hvor hurtigt det her skal køres igennem.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-31:
Jeg er ikke i tvivl om, at både hr. Niels Helveg Petersen og hr. Svend Auken vil stille alverdens finurlige spørgsmål under udvalgsarbejdet, og det skal de have lov til efter min bedste mening.
Det er rimelig overskueligt, og det må være muligt at kunne handle tingene af med det solide flertal, der tegner sig bag forslaget, men at man skal have diskuteret tingene grundigt undervejs, er jeg og mit parti fuldstændig åbne over for.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-01-31:
Jamen pointen er jo, at med ændring af tronfølgeloven er der i realiteten tale om en ændring af grundloven.
Det er det spørgsmål, vi skal undersøge.
Men at det forholder sig sådan, er utvivlsomt rigtigt.
Det er formelt ikke en ændring af selve grundloven, men det er en ændring af grundlovens nuværende indhold.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-31:
Vi vil meget gerne endevende alverdens vinkler i udvalget, men Det Konservative Folkeparti mener ikke, at der er noget presserende behov for en grundlovsændring.
Det kan jeg lige så godt afsløre i dag, det vil alligevel komme frem senere på dagsordenen, så det er ikke vores intention.
Men at vi kan diskutere alverdens forskellige ting i relation til en mulig grundlovsændring på et principielt niveau er vi som altid åbne over for.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-01-31:
Jeg har kun det ene lille stilfærdige spørgsmål: Er fru Pia Christmas-Møller på linje med fru Birthe Rønn Hornbech i, at det her spørgsmål om ændring af grundloven underkaster vi en nøje vurdering i det udvalg, der skal nedsættes?
Har fru Pia Christmas-Møller som fru Birthe Rønn Hornbech også en åben holdning til, at det spørgsmål endevender vi i udvalget?
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-31:
Der henvises i grundloven til tronfølgeloven.
Det er det afgørende for folk, hvis de vil vide, hvad de skal slå op i.
Jeg ser ikke noget problem i det forhold.
Jeg synes, at hr. Svend Auken gør en masse besvær ud af noget, der i virkeligheden ikke er noget besvær.
Svend Auken (S), 2006-01-31:
Nu taler vi om, hvad der er klogt.
Med hensyn til det der med at overlade alt til nogle juridiske eksperter, fordi noget er tilladt i henhold til straffeloven, så er det jo f.eks. ikke sikkert, at det er klogt.
Og når folk slår op i grundlovens § 2 og interesserer sig for tronfølgespørgsmålet, får de at vide, at det er tronfølgeloven af 27. marts 1953, der er gældende.
Det er ikke den, der er gældende, hvis det her forslag bliver vedtaget.
Så er det en anden lov, der er gældende.
Søren Krarup (DF), 2006-01-31:
Det er jo klart, at det, som står os imellem, er spørgsmålet om, hvad sproget er.
Jeg siger, at når der i vores grundlov står, at regeringsformen er indskrænket-monarkisk, så betyder det, at Danmark er en selvstændig stat, hvis styreform bygger på folkestyre og lov og ret.
Hvad er sproget?
Er sproget noget, man sådan vasker på samme måde som et gulv, sådan at man får det helt rene frem, eller er sproget noget, der skabes i generationernes brug af det, sådan at når der står indskrænket-monarkisk i vores grundlov, så betyder det, at Danmark er et folkestyre, og at det netop i denne historisk givne sammenhæng får mening og styrke?
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-31:
Ja, vi kommer jo netop tilbage til affattelsen af § 2 i grundloven under næste punkt på dagsordenen, så det vil jeg vente med at kommentere til det tidspunkt.
Helt konkret til den juridiske udarbejdelse af det konkrete lovforslag vedrørende ændring af tronfølgeloven henholder jeg mig til de meget dygtige og kloge jurister, som er at finde i henholdsvis Justitsministeriet og Statsministeriet, og her har man vurderet, at det helt og holdent er klart tilstrækkeligt at gennemføre lovændringen med den procedure, som er beskrevet i grundloven.
Det har jeg ikke grundlag for at gøre indsigelser imod.
At kvinder og mænd er lige værdige er et dogmatisk udgangspunkt for os Konservative.
Selv om kronprinseparrets førstefødte blev en dreng, er det alligevel godt at få bragt orden i sagerne, så der ikke er nogen som helst tvivl om, at vi på alle niveauer i det danske samfund insisterer på ligestilling mellem kønnene.
Da kravet om ligestilling mellem kønnene er så selvfølgeligt og indlysende rigtigt for os Konservative, vil jeg i modsætning til den foregående ordfører indskrænke mig til blot at give min varmeste anbefaling af forslaget.
Det gør jeg helhjertet på den konservative gruppes vegne, det gør jeg ud fra vores meget nøje og nøgterne refleksioner.
Jeg giver helhjertet støtte til forslaget.
Søren Krarup (DF), 2006-01-31:
Jeg er da fuldstændig klar over, at venstrefløjen i mange år har ønsket at ændre grundloven.
Det er ikke noget nyt for mig.
Jeg har også kunnet følge de forskellige forsøg på det, og de er gudskelov alle sammen løbet ud i sandet, for der er slet ikke noget folkeligt ønske om det.
Derfor er der ikke og skal der heller ikke være noget politisk flertalsønske her i Folketinget.
Men jeg kan da også tydeligt se, at man i den situation, vi har haft i de senere år, med forventning har set hen til – tænk, hvis nu kronprinsesse Mary havde fået en datter – at man ved hjælp af en tronfølgelovsændring kunne få en grundlovsændring igennem, sådan som det skete i 1953.
Ole Sohn (SF), 2006-01-31:
Jeg tror, det er gået op for Folketinget, at Dansk Folkeparti ikke ønsker at ændre grundloven, så det kan vi jo springe let hen over.
Men jeg vil bare lige anholde hr. Søren Krarups bemærkning om, at venstrefløjen skulle benytte eller gøre brug af tronfølgeloven til at få ændret hele grundloven.
Der vil jeg bare gøre opmærksom på, at SF faktisk tre gange op igen nem 1990'erne fuldstændig uafhængigt af, hvem der føder hvilke børn, har ønsket at få en debat om grundloven, ikke for at kuppe noget igennem, men for at få nedsat en grundlovskommission, sådan at Folketinget og eksperter i sammenhæng kunne få moderniseret grundloven.
Så det er ikke sådan et pludseligt ønske om at bruge prinsesse Marys førstefødte som murbrækker til at få ændret grundloven.
Det har sådan set længe været et ønske, bare sådan til orientering.
Det kan man i øvrigt også se, hvis det er sådan, at hr. Søren Krarup har læst det beslutningsforslag, som er fremsat.
Søren Krarup (DF), 2006-01-31:
Må jeg lige sige med hensyn til 1953: Det var som bekendt regeringen Erik Eriksen, der gennemførte den, og jeg har heller aldrig hævdet, at det var venstrefløjen, der gennemførte ændringen i 1953.
Jeg gør opmærksom på, at det var ved hjælp af tronfølgeloven, man fik grundloven ændret, og jeg ser fuldstændig det samme mønster i dag, hvor venstrefløjen her i salen ønsker, at man ved hjælp af en tronfølgelovændring kan opnå en grundlovsændring.
Derfor glæder jeg mig over dette forslag, som forhindrer det.
Og så med hensyn til talen om tronfølgelov og grundlov.
Det er fuldstændig rigtigt: Tronfølgeloven har grundlovsrang, og derfor hører de for så vidt sammen.
Men alligevel er der god mening i, og det holder jeg mig til, at vi deler debatten op, først i punkt 1, tronfølgeloven, og så i punkt 2, grundlovens § 2.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-01-31:
Der indsniger sig altså en misforståelse her.
Det var jo ikke venstrefløjen, der gennemførte grundloven af 1953; det var faktisk partiet Venstre, der stod i spidsen for det.
Det er da vist forbigået hr. Søren Krarups opmærksomhed.
Men det, jeg egentlig vil spørge om i denne omgang, er: Deler hr. Søren Krarup det synspunkt, at med ændringen af tronfølgeloven ændrer man i realiteten den danske grundlov, da der henvises til tronfølgeloven i grundloven, og da tronfølgeloven har grundlovsrang?
Søren Krarup (DF), 2006-01-31:
Jeg kunne aldrig drømme om at gøre hr. Niels Helveg Petersen til et fjendebillede.
Jeg mener endda, vi – tænk på EF-debatten i 1972 – omgikkedes på bedste vilkår.
Men jeg vil gøre opmærksom på, at jeg er fuldstændig uenig i hr. Niels Helveg Petersens syn på grundloven, som det kommer frem nu i punkt 2 og punkt 3.
Derfor vil jeg sige, at det tydeligvis er et afgørende element i venstrefløjens taktik, at man ved hjælp af det, man håbede kunne komme til orde i en ligestillingsdebat i forbindelse med tronfølgeloven, kunne opnå, hvad man opnåede i 1953, nemlig at få gennemført grundlovsændringen ved hjælp af en tronfølgelov.
Det er ikke nødvendigvis et fjendebillede, det er bare en nøgtern konstatering af, at sådan er den taktisk-politiske situation, og også i den sammenhæng synes jeg, at det er glimrende, at vi får det tronfølgeforslag her.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-01-31:
Da jeg hørte hr. Krarups svar på det første af hr. Svend Aukens spørgsmål, om han tidligere havde haft et andet standpunkt,
var det ligesom det efterhånden fremstod, som om dette her var en idé, der var vokset i hr. Søren Krarups have.
Sådan lød det nærmest.
Det er nu ikke det, der er mit ærinde her.
Mit ærinde er at gøre ophævelser over, at hr. Søren Krarup siger, at der er nogle, der vil benytte tronfølgeloven til at maltraktere den danske grundlov.
Jeg har aldrig i de efterhånden mange år, hvor jeg har deltaget i diskussioner om den danske grundlov, gjort spørgsmål om tronfølgen til det afgørende spørgsmål.
Det er et vigtigt spørgsmål, men det har aldrig for mig været det afgørende, og det har aldrig stået for mig sådan, at det var den sag, der skulle bruges som argumentation for en ændring af grundloven.
Der er mange andre gode argumenter.
Men det er altså, som om hr. Søren Krarup aldrig kan argumentere uden at skulle skabe sig et fjendebillede.
Nu er der nogen, der vil maltraktere grundloven – man skal helst se fjender omkring sig.
Det er sådan en, synes jeg, negativ måde at argumentere på.
Svend Auken (S), 2006-01-31:
Jeg synes, det er godt, at De Konservative støtter ligestillingen.
Det var jo Det Konservative Folkeparti, der i sin tid i 1953, som jeg husker det, forhindrede, at der kom ligestilling under VenstreKonservative-regeringen.
Man skal ikke bebrejde folk, at de er blevet klogere, navnlig ikke når det er gået i den rigtige retning, så det er godt nok med det.
Jeg vil stille det samme spørgsmål til hende, som jeg har stillet til andre ordførere: Når man ændrer tronfølgeloven som foreslået af regeringen, så skaber man et problem i forbindelse med den grundlovsparagraf, nemlig § 2, hvor der henvises til tronfølgeloven af 27. marts 1953.
Vil hun dog ikke give os det, at det ville være bedst, hvis vi kunne samles i et bredt flertal i Folketinget om i hvert fald at sørge for, at det, der står i grundloven, ikke er direkte misvisende, og måske også endda føje os i at sige: Jamen kunne man så ikke diskutere i det hele taget affattelsen af § 2, som vi kommer tilbage til under det næste punkt?
Søren Krarup (DF), 2006-01-31:
Jamen jeg bliver næsten helt bevæget, når jeg hører hr. Frank Aaen bruge ordet elsker.
Det er næsten som at høre hr. Søvndal tale politisk til hjerterne.
»Elsker«.
Må jeg gøre opmærksom på, at der i grundloven og også i tronfølgeloven er tale om en lang række tvangsforhold.
F.eks. står der også i § 6 i grundloven, at vores regent skal høre til den evangelisk-lutherske kirke.
Det er jo, vil hr. Frank Aaen så sige, et indgreb i religionsfriheden.
Javist, men stadig væk er der ingen, der tvinger en regent til at være regent, hvis han hellere vil tilhøre f.eks. den katolske kirke.
Stadig væk gælder det, at grundloven er en markering af, hvem vi er her i landet.
Det kommer vi til at tale om, når vi kommer til punkt 2 og 3, om den evangelisk/lutherske kirke, som hr. Svend Auken vil slå i stykker.
Det pålægger ham en række begrænsninger, og det, der er det fornemme ved kongefamilien, er, at den lever så selvfølgeligt op til det, der, kan man sige, er et skæbnevalg eller skæbnetvang for så vidt, fordi den er nødt til at respektere det.
Det er det fornemme ved det, og det skal vi glæde os over at der findes folk der vil indløse.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-01-31:
Jeg kan også forsikre om, at jeg også ville have mange indvendinger mod det engelske styre, hvis jeg var engelsk parlamentariker.
Jeg har slet ikke nogen forståelse for, at det har ret meget med den her diskussion at gøre.
Hvad er sproget?
Sproget i den nuværende grundlov – og lad os nu holde os til den og ikke til det engelske system – er historien om det forklædte folkestyre.
Der må ikke stå, at det er et folkestyre.
Vi ved godt, at det er et folkestyre, vi har, men det står altså ikke i grundloven.
Jeg synes, at det er et selvstændigt problem.
Det er bedre over for unge mennesker, der vokser op under vores forhold, og som ikke har nogle særlige forudsætninger for at forstå, hvad indskrænket-monarkisk betyder, at bruge sproget, så det dækker den virkelighed, vi lever i.
Jeg bliver igen konfronteret med engelske forhold, som jeg synes vi skal holde udenfor.
Det er, som om hr. Søren Krarup vil snakke om noget andet.
Jeg kan godt forstå, hr. Søren Krarup værner om udtrykket folkekirke og udtrykket Folketing og folkeskole i vores grundlov.
Det er jo begreber, der kom ind i vores grundlov i 1848-49.
Men ordet folkestyre kom altså ikke ind, og det er det, jeg efterlyser.
Det burde være meget på linje med hele hr. Søren Krarups tankegang også at indskrive folkestyre.
Når man ikke gjorde det dengang, fremgår det klart af forarbejderne og af Monrads udspil, at man ville være så høflig som muligt over for monarken.
Når nu man gik væk fra enevælde og over til noget andet, ville man camouflere det, så det var så spiseligt for monarken som muligt.
Det er jo ikke situationen i dag.
Jeg er sikker på, at den nuværende monark og de kommende sagtens kan leve med, at man siger om Danmark, at det ikke er indskrænket-monarkisk, men at det er, hvad det faktisk er: et folkestyre.