Lene Espersen (KF), 2003-10-30:
Jeg vil også gerne indlede med at takke alle Folketingets partier for en ganske positiv modtagelse af lovforslaget.
Jeg er glad for, at samtlige Folketingets partier deler regeringens interesse i at få moderniseret retsplejelovens regler om offentlighed i civile sager og straffesager, således at vi sammen kan sikre større åbenhed og indsigt i domstolenes arbejde. Jeg må konstatere, at der med hensyn til langt de fleste af de forslag, som lovforslaget indeholder, sådan set er fuldstændig enighed i Folketinget om den balance, som regeringen har valgt at fremlægge, og som jo følger Retsplejerådets betænkning på alle væsentlige områder.
Jeg vil meget gerne her fra talerstolen fremhæve, at jeg især er meget glad for de positive tilkendegivelser, som er kommet fra alle partier, måske med undtagelse af en vis skepsis fra Dansk Folkeparti, for så vidt angår spørgsmålet om fotoforbud, det spørgsmål, som allerede har optaget dele af pressen.
Jeg synes, det er godt, og jeg er meget glad for, at så stor en del af Folketingets partier har den samme opfattelse, som regeringen har haft, at det simpelt hen er uværdigt, og at medierne på det her område fuldstændig har sluppet enhver jordforbindelse og fornemmelse for anstændighed, når det gælder behandlingen af almindelige mennesker, som skal deltage i en af medierne meget omtalt sag ved domstolene.
Jeg synes, at vi skylder hinanden den respekt, der er for almindelige menneskers integritet.
Som det også fremgår meget klart af lovforslaget, er det jo ikke sådan, at det betyder, at medierne ikke har mulighed for at dække sagen på en ganske fyldestgørende måde.
Det er der masser af mulighed for, men vi undgår altså at genindføre den offentlige gabestok, som var praksis for flere hundrede år siden i Danmark.
Så jeg er meget glad for de positive tilkendegivelser.
Så er der flere af ordførerne, der har fæstnet sig lidt ved en af de grænser, som lovforslaget opererer med.
Det gælder straffesager, der er afsluttet for mere end 1 år siden, her er der ikke længere adgang til aktindsigt.
Det er selvfølgelig klart, at man altid kan diskutere, hvor snitfladen skal være for, hvornår det offentlige har en adgang i en aktuel retssag.
Her har man altså peget på, at 1 år var en rigtig frist, ud fra at man kan sige, at så er det de aktuelle retssager, som er tilgængelige.
Men jeg vil da meget gerne under udvalgsarbejdet medvirke til, at vi får det her område belyst endnu videre.
Det er selvfølgelig klart, at denne 1-års-grænse i nogle tilfælde måske ikke giver så meget mening.
Der kan jo være sager, som er så spektakulære, og som optager pressen så meget, at selv efter 1 år vil det være ganske klart for offentligheden, hvem den pågældende person er - selv i anonymiseret form.
Men det, der i hvert fald er princippet, og som lovforslaget forsøger at dække, er altså, at der gives en øget adgang, men at der skal være en mulighed for, at som årene går, bliver den andel af befolkningen, som umiddelbart kan genkende den tiltalte, i det her tilfælde altså ud fra en anonymiseret domstekst, mindre og mindre. Med andre ord mener vi, at - som jeg tror den konservative ordfører, hr. Helge Adam Møller, sagde det - naturligvis skal folk modtage deres straf, men man skal ikke have en dobbeltstraf i, at man 5, 10 år efter, at man måske har afsonet sin dom, igen skal igennem vridemaskinen i pressen.
Jeg synes, det var en meget åbenhjertig erkendelse af, at vi egentlig gik rundt og troede, at der var så meget åbenhed og offentlighed i Danmark, og at vi, når vi sammenlignede os med den store verden, nok var langt foran.
Jeg synes, det var meget åbenhjertigt her at erkende, at så langt har vi nok ikke været foran.
Jeg er da glad for, at vi i hvert fald tager nogle skridt i den rigtige retning med det her lovforslag, men det er naturligvis også klart, at man kan komme meget videre.
I takt med at vi også får domstolene moderniseret på det rent elektroniske, it-mæssige plan, bliver der jo også yderligere muligheder i fremtiden.
Men som sagt tusind tak for de mange positive tilkendegivelser.
Jeg synes, at på langt de fleste strækninger lyder det til, at der er en opbakning til den balance, som er i lovforslaget.
Jeg vil gerne her positivt tilkendegive, at på de steder, hvor flere ordførere sagde, at det er noget, der skal dyrkes under udvalgsbehandlingen, vil jeg naturligvis velvilligt deltage i udvalgsbehandlingen og besvare de spørgsmål, der måtte være.