runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Pedersen (V), 2001-05-15:
Jeg vil blot sige ganske kort til hr. Frank Aaen, at det er altså den, der udbyder, der beskriver vilkår og kvalitet, og hvad man ønsker. Og det er det, leverandøren skal leve op til.
Og hvis man skal gå ind og spørge, hvad kendskab jeg har til Hvidovre Hospital, så vil jeg sige, at jeg ikke har noget kendskab til Hvidovre Hospital.
Jeg sidder ikke i det selskab her i Danmark, som beslutter det.
Sådan er det.
Og det ved hr. Frank Aaen også udmærket godt.
Jeg har lige så meget kendskab til det sygehus, som jeg måtte have til en kontrakt i Singapore eller Barcelona eller London, sådan er det nu engang.
Der er et selvstændigt selskab i Danmark, selvstændig direktion og bestyrelse.
Sådan skal det være.
Men det er arbejdsgiveren, der må sørge for, at tingene er i orden, og i øvrigt at de store selskaber, der byder, leverer et godt stykke arbejde og især også er opmærksom på, at man sikrer medarbejderne gode vilkår.
Sådan skal ansvaret være fordelt.
Hr. Peter Duetoft spørger til læger og sygeplejersker og truslen fra private sygehuse.
Den er enorm, den trussel.
Og det er sådan set vores problem, for vi har 255 private sengepladser på private sygehuse.
Det er et kæmpe problem over for de her 24.000.
Altså det er meget svært at se den her masseflugt fra 24.000 offentlige sengepladser over i de 255.
Det kunne jo være, at der blot ville ske det, at det, man lærer i fællesskab, er, at det, den ene kan gøre på en måde, kan vi måske også lære noget af.
Så man får en ædel kappestrid om at gøre ting på en anden måde.
Jeg tror til gengæld, det betyder, at man bryder nogle stive systemer ned i de nuværende offentligt ejede sygehuse, stive systemer, som generer læger og sygeplejersker og fysioterapeuter og dem, der i øvrigt er ansat.
De kan egentlig ikke få lov til at udfylde dagligdagen så godt, som de kunne, hvis man blot slap for mange gamle historiske bånd om, hvem der gør hvad.
Og det kan man lukke op for.
Det er altså en helt anden udnyttelse af mulighederne.
Til hr. Knud Erik Hansen om boligforsyningen: Jamen det offentlige har da et ansvar med hensyn til de støttede boliger for at bygge det, som man nu engang magter.
Men det er da uden mening at forhindre andre aktører, der gerne vil bygge gode udlejningsboliger til almindelige mennesker, som almindelige mennesker kan betale, når vi taler om, at man i alderdommen ønsker en anden type bolig.
Pensionskasser må ikke føle, at de er forhindret i at gå ind og bygge, fordi beskatningen gør, at det ikke kan hænge sammen.
Vi ønsker mange flere operatører på boligmarkedet.
Et meget mere bredt, varieret udbud af boliger, så man netop ikke er henvist til en støttet bolig, fordi man har et boligsocialt problem.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-15:
Jeg manglede noget om boliger i hr. Thor Pedersens oplæg.
Når man ser, hvad Venstre skriver andre steder, så er løsningen på boligproblemerne hos Venstre, at vi skal have privat udlejningsbyggeri, og vi skal også støtte privat udlejningsbyggeri. Jeg har lidt svært ved at forstå det økonomiske rationale i det.
Jeg kan godt forstå, Venstre ikke er bange for at bruge penge, Venstre har masser af penge.
Men når det rent faktisk koster stort set det samme at støtte et pensionskassebyggeri, som det koster at støtte alment boligbyggeri,
hvor er så det rationelle henne, når vi ved, at støtten til det almene boligbyggeri faktisk efter en årrække genbruges, mens støtte til private pensionskasser er penge, der går ud til forbrug.
Hvor er så rationalet
, når man skal bruge 300.000 kr. til en pensionskasse, som man ikke får igen, hvorimod man får dem igen, hvis det er til alment boligbyggeri? Venstre har også et ønske om, at man skal skære ned på det almene boligbyggeri.
Jeg vil godt høre, hvordan Venstre faktisk vil undgå, at man lander i samme situation, som man har gjort i England, hvor det betyder, at man får nogle sociale ghettoer, som får en spiral nedad, og hvor det bliver værre og værre med problemerne?
Peter Duetoft (CD), 2001-05-15:
Venstre må ikke tvivle på, at jeg godt kan lide privathospitaler.
Og nu mangler vi jo nogle læger og nogle sygeplejersker, og man kunne godt forestille sig, at hvis man ville have nogle flere privathospitaler, så kom der et vist lønpres, der gjorde, at nogle læger og sygeplejersker ville søge derhen i stedet for at være på de offentlige sygehuse. Jeg vil godt spørge hr. Thor Pedersen, hvordan man kan forebygge, at vi f.eks. i Nordjylland - i alle de gode Venstrekommuner deroppe - kommer til at mangle tilbud, fordi læger og sygeplejersker befinder sig alle mulige andre steder i Danmark end lige i Nordjylland.
Var det ikke bedre at prøve ved nogle strukturomlægninger at få det offentlige sygehussystem til at fungere, end det var at give det pres?
Eller skal vi have greencard, så vi får flere læger og sygeplejersker udefra, hvad vi ikke har noget problem med?
Men et eller andet må der jo gøres, for vi kan vel ikke have den situation, at man samler sig omkring f.eks. alle de store byer, for det er der, privathospitalerne vil være, og så mangler vi tilbud i stedet for.
Hvordan vil markedskræfterne klare sig i den situation?
Frank Aaen (EL), 2001-05-15:
Jeg spurgte før hr. Thor Pedersen om den udliciterede rengøring på Hvidovre Hospital, hvor der er et tempo, der svarer til rengøring af tre parcelhuse pr. time - time efter time hele dagen.
Altså det svar, at tre parcelhuse pr. time skulle give mere arbejdsglæde.
Sådan er det ikke, skulle jeg hilse at sige.
For det, hr. Thor Pedersen her siger i debatten i Folketinget om udlicitering, at det giver glæde med så meget arbejde, er jo også det, som hr. Thor Pedersen som bestyrelsesmedlem og ledelsesmedlem i ISS, der har rengøringen på Hvidovre Hospital, godkender i ISS som værende det, der skal til: rengøring af vore sygehuse i et tempo svarende til tre parcelhuse pr. time dagen lang.
Thor Pedersen (V), 2001-05-15:
Til hr. Villy Søvndal: Jeg ville blive meget begejstret, hvis hr. Villy Søvndal vil tage Venstres og Det Konservative Folkepartis forslag og lægge det ned i salen, få det vedtaget
med den samme finansiering, som er forudsætningen for, at vi lægger forslag frem i salen, nemlig at de er finansierede og finansierede som foreslået af Venstre og Det Konservative Folkeparti.
Ligesom vi gør ved finansloven, hvor vi her sidste år skaffede finansiering for 9½ mia. kr., og vi brugte 5 mia. kr.
Så der er balance, eller man kan sige, at der ikke er balance, for vi har altid anvist flere kroner i besparelser end det, vi egentlig har villet anvende.
Til hr. Aage Frandsen: Det er klart, at der skal være en vis fleksibilitet, det er klart.
Altså krige og ufred og sådan noget er uforudsigeligt, og selv skattelovgivningen kan blive sprængt i stumper og stykker.
Sådan vil det være, ikke?
Vi har jo også oplevet store orkaner, og hvad ved jeg, hvor man i en vejledning fra Finansministeriet gjorde opmærksom på, at årsagen til at BNP var steget, var den orkan, man havde haft.
Der er noget, man må forholde sig til, f.eks. hvornår en kommune skal afholde nogle udgifter, hvis tagene er blæst af alle bygningerne.
at gøre med, at inden for de rammer, som vi i forvejen skitserer, så ønsker man budgetdisciplin.
Der er vores skattestop meget veldefineret.
Det er let forståeligt, og ønsket er, at det skal være til at forstå
også for andre end dem, der er i Folketinget.
Vi ønsker at blive målt på det.
Hr. Thomas Adelskov spørger til, hvor tit Venstres formand bliver nedstemt.
Det ved jeg ikke.
Altså vi skal jo meget langt tilbage i historien, i virkeligheden til 1870'erne og vide, hvad der egentlig er foregået hos de gamle Bondevenner.
Men jeg må sige, at i de 17 år, jeg har siddet i Folketinget, har jeg ikke oplevet, at Venstres formand er blevet stemt ned.
Det må jeg godt sige.
Altså vi stemmer normalt ikke i gruppen.
Så nikker man, og egentlig har vi nikket til formanden i alle de 17 år, jeg har siddet her, og det har vi egentlig været meget godt tilfreds med, og det tror jeg egentlig også formanden har været.
Thomas Adelskov (S), 2001-05-15:
Der skulle jo tre spørgsmål til, inden hr. Thor Pedersen valgte at gå herop på talerstolen og undsige sin formand for det, han sagde den 17. december 2000: »Samtidig vil vi bruge hver en krone i sparede renteudgifter på skattelettelser«.
Det har vi nu hørt at man ikke vil, man anlægger de samme normer og samme værdier, som regeringen har anlagt i 10-årsfremskrivningen.
Mit spørgsmål er derfor til Venstre: Hvilken dato kan
befolkningen sætte på Venstres udtalelser både skriftligt og mundtligt, så man kan se, hvad Venstre mener, og hvad Venstre vil?
Og til hr. Thor Pedersen
: Er der andre emner og temaer, hvor hr. Thor Pedersen og Venstres gruppe har underkendt sin formand?
Så lad os få det frem her.
Der er rigelig tid til at debattere det.
Henrik Sass Larsen (S), 2001-05-15:
Vi fik jo nogle svar her om, at man kunne sammenligne sygehusene sådan lidt med privatskoler og folkeskoler, og det jo gik fint nok.
Men det er så også en bekræftelse af, kan jeg forstå, at hvis man indfører frit valg mellem sygehuse og privathospitaler, så forudsætter det brugerbetaling, og det forudsætter jo, at folk har råd til det.
Det vil sige, at det giver et frit valg til de mennesker, der har råd til det.
Det vil jeg gerne høre, om man kan bekræfte.
Og så igen: Der har været flere oppe og spørge om det, for vi kan ikke rigtig forstå, at frit valg ikke skulle koste nogen penge.
For hvis du har 100 sengepladser og behov for 100 sengepladser, der er offentlige, og giver frit valg, og man så siger, at 10-15 pct. vælger at gå ind på det private sygehus, jamen så har man enten overkapacitet i det offentlige, eller også skal man jo nedlægge de her sengepladser.
Hvad vil Venstre gøre?
Hvordan kan man operere med det her frie valg, uden at det kommer til at koste penge?
Det vil vi gerne høre om.
Hvad er det præcise beløb, man regner med at hente på udliciteringer?
Kan man fortælle noget om det?
Anders Samuelsen (RV), 2001-05-15:
Jeg vil godt starte med at takke hr. Thor Pedersen for hans første svar, hvor han utvetydigt gjorde opmærksom på, at han så frem til den dag, hvor værdien af ejendomsskatten var nede på nul.
Læg så dertil værdien af vægtafgift, som også er et par kroner, nemlig yderligere 6 mia. kr.
Energiafgifterne er yderligere 26 mia. kr., miljøafgifterne er yderligere 10 mia. kr., spritafgifterne er yderligere 4 mia. kr., og tobaksafgifterne er yderligere 8 mia. kr.
Det giver et hul på ca. 70 mia. kr. i finansloven.
Der mangler 70 mia. kr., og det er jo derfor, Venstres skattestop er totalt ufleksibelt.
Hver eneste gang, der kommer skatteeksperter eller andre og peger på, at det, der skal gøres noget ved, er skatten på arbejdskraft, bliver Venstre nødt til at fare forvirret rundt som en flue i en flaske for at finde ud af, hvor i alverden man skal finde
pengene til at dække det hul, man i forvejen er ved at bygge op.
Det er det, der er problemet, så jeg vil sige til Venstre: Kom dog ned fra det træ!
I minder mere og mere om Egon Olsen, da han med beton om benene blev sænket ned den ene gang efter den anden.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-15:
Hr. Jann Sjursen var inde på diskussionen om børnepasningsorloven.
Men hr. Jann Sjursen ved jo også godt - hr. Jann Sjursen var jo f.eks. med i forliget om børnepasningsorloven i 1994 - at der faktisk er gjort en del for at forbedre forholdene for børnefamilierne. Vi vil gerne tage del i diskussionen, det har jeg også sagt tidligere, vi mener bare, det er for snævert alene at fokusere på barsel.
Så spørger hr. Jens Rohde, om der da virkelig ikke er forbedringer for alle i dette forslag, som Venstre og Det Konservative Folkeparti lægger op her.
Jeg er da ikke sikker på, at den familie, der i dag vælger først ½ års barselorlov - efter at barnet er født vel at mærke, sådan tæller man almindeligvis - og derefter 52 fulde ugers forældreorlov op til barnet er, det er vist 8 år, vil være glade for at få deres 52 uger trukket tilbage og så få 20 uger stukket ud af Venstre og De Konservative.
Det er godt nok til en højere sats, det vil sige, at de får flere penge ud af det den tid, de er hjemme, men de får da mindre tid sammen med deres barn.
Der er da forskel på 52 uger og 20 uger - i hvert fald i socialdemokratisk optik.
Fru Tove Fergo var oppe at nævne sit tal på 193 mia. kr.
Det minder mig om finanslovdebatten, hvor fru Tove Fergo godt nok sagde 194 mia. kr., men jeg mener, det er nogenlunde det samme.
Der talte fru Tove Fergo nemlig om, hvor meget skatterne var steget.
Det er jo interessant, bortset fra at man ikke kan bruge det til ret meget, for hvor meget er indkomsterne steget, og hvad er skattetrykket så?
Det er jo det, der er det centrale. Det er jo skattetrykket, der er det centrale.
Men hvis man regner på den måde, som fru Tove Fergo gør, så steg det under den borgerlige regering med 233 mia. kr. fra 1982 til 1993.
Det her er jo ikke noget, Folketinget sidder og beslutter, det er noget, man beslutter ude i kommunerne, og da Venstre er tilhænger af det kommunale selvstyre, skal vi vel også være flere om at løfte denne her opgave.
Jann Sjursen (KRF), 2001-05-15:
10 års skattestop: Hr. Thor Pedersen står fast, og det skal han vel også gøre.
Når jeg tager fat på det spørgsmål her og specielt spørgsmålet omkring fradragsretten vedrørende faglige kontingenter, er det selvfølgelig for at teste også konsekvenserne af Venstres skattestop for fremtiden.
For tidligere har Venstre fremsat forslag, diverse finanslovudspil, også om, at man vil afskaffe den fulde fradragsret for faglige kontingenter.
Det har indgået på finansieringssiden, når Venstre har skullet finansiere bl.a. udgiftskrævende forslag og også forsøge at nedbringe statsgælden.
Derfor er det jo ikke uinteressant, at hr. Thor Pedersen her i dag siger: Ja, Venstre vil måske, måske ikke fjerne fradragsretten for faglige kontingenter.
Men hvis man i øvrigt vil det, skal man kompensere dem, der bliver ramt af, at man fjerner fradragsretten.
Så er det bare, jeg spørger: Giver det så en forenkling, hvis man skal til at kompensere og skrue en sådan mekanisme sammen?
Bliver det lettere for skatteyderne at overse, hvad det egentlig er, de har at gøre med?
Bliver det ikke i stedet for til mere bureaukrati og mere administrativt bøvl, at man skal skrue sådanne kompensationsordninger sammen for en målrettet gruppe?
Og betyder det i virkeligheden ikke først og fremmest, at man kommer til at blokere for den sunde fornuft og et gammelt Venstreforslag om at afskaffe fradragsretten for faglige kontingenter?
Thor Pedersen (V), 2001-05-15:
Til fru Anni Svanholt: Det væsentlige i vores forslag om det frie valg af behandlingssted er, at man bryder budgetsystemet i det offentlige sygehusvæsen.
Det vigtigste overhovedet er sådan set, at man ikke kommer ud for, at sygehuse siger, ligesom man gjorde på Herlev Sygehus for nogle år siden, da man nåede frem til september måned: Vi kan ikke tage imod flere planlagte operationer, fordi kassen er tom.
Det var meldingen.
Se, den melding får man jo ikke, hvis det banker på døren og det, det koster at gennemføre et behandlingsforløb på et offentligt sygehus, er dækket ind af det, patienten har med.
Så det er altså bevillingen, som er givet i forbindelse med visiteringen, der følger patienten til det sygehus, der behandler.
Det vil jo som hovedregel og næsten altid være et offentligt sygehus. Men det betyder, at man laver et andet forløb i budgetlægningen på sygehuset, nemlig: Hvordan tiltrækker man egentlig patienterne til vores sygehus?
Hvordan sikrer vi, at patienterne vælger vores sygehus?
Hvordan kan vi udnytte kapaciteten fredag, lørdag, søndag, når pengene nu kommer med?
Det er altså en helt anden debat end den, man hidtil har oplevet.
Fru Hanne Andersen spørger til skattestoppet og kommunerne.
Jeg vil blot sige: Altså når vi nu har gode erfaringer med at forhandle med kommuner, med primærkommuner om ikke at hæve skatten i fuld fordragelighed og forståelse, hvorfor i alverden skulle man så ikke også kunne gøre det, når det er endnu mere tydeligt, at det, regeringen giver et tilsagn om, det er, at man indgår ikke en aftale, som kommunerne under ét ikke er i stand til at efterleve.
Og så er det altså mangfoldigheden i kommunerne, der gør, at når man lægger tallene sammen, så overholder man skattestoppet.
Sådan var det i årene op til 1993.
Sådan vil det også være efter en kommende liberal-borgerlig regering. Fru Inger Marie Bruun-Vierø spørger: Hvem har ansvaret?
det har politikerne.
Selvfølgelig er der et overordnet ansvar også i Sundhedsstyrelsen, der sikrer sig, at man også på landsdelsniveau er i stand til at behandle for de lidelser, som kan behandles.
Og det skal kunne tilbydes at blive løst i det offentlige sygehusvæsen.
Jeg vil gerne sige, at jeg har drøftet det her med grupper af læger i det offentlige sygehusvæsen, som siger, at blot de kunne få det bevillingssystem, så de blev honoreret efter det antal patienter, de tog ind, ville de kunne øge deres egen effektivitet 10-15 pct. for de samme penge.
Det er det svar, vi har fået.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-05-15:
Det lyder jo umiddelbart besnærende, at pengene følger patienten.
Men hvis pengene følger patienten, betyder det så, at borgeren får frit valg på alle hylder, ligegyldigt hvad det overordnede system, der har ansvaret for en opgave, måtte have besluttet med hensyn til kvalitet og ressourcer?
Er det sådan en privat skalten og valten med skattekroner, der umuliggør enhver prioritering af skattekronerne, som Venstre ønsker?
Er det ikke sådan, at enhver opgave skal være underlagt et politisk ansvar, og mit hovedspørgsmål er så: Hvem har det politiske ansvar, når pengene følger patienten?
Er det patienten, og har man fralagt sig ansvaret?
Hanne Andersen (S), 2001-05-15:
Det er endnu en gang til Venstres skattestop over for kommunerne.
Venstre siger, at man vil forhandle, men jeg synes, man tager det temmelig overfladisk.
Jeg går sådan set ud fra, at Venstreborgmestre har nikket til det kommunale skattestop, men samtidig siger man, at nogle kommuner kan sætte skatten op, og at andre kan sætte den ned.
Spørgsmålet, som vi ikke har fået svar på endnu, er så: Hvordan vil man styre det?
Hvordan vil man holde balancen?
Vi har mange kommuner.
Er det et spørgsmål om fifty-fifty?
Er det et spørgsmål om, at den, der kommer først til mølle, får først malet, så man kan få en skatteforhøjelse, uanset om man har særlige problemer eller ej?
Eller er den skjulte dagsorden, at politisk ulydighed accepteres på det her område?
Så vil jeg også gerne sige, at jeg synes, det er dejligt, at hr. Thor Pedersen i dag har gjort det klart, at de private sygehuse ikke kan løse det problem, vi alle sammen ønsker at løse.
Når der er 255 private senge over for 24.000 offentlige, siger det jo sig selv, at det er promiller, de kan løse.
Derfor er den skjulte dagsorden vel også her, at det, Venstre arbejder på, er at få en skjult offentlig finansiering af private sygehuse.
Anni Svanholt (SF), 2001-05-15:
Hr. Thor Pedersen sagde for kort tid siden, at Venstre vil bruge offentlige skattekroner til sygehusbehandling.
Ingen skal have pungen op, ingen skal betale det, offentlig finansiering.
Så må jeg jo spørge Venstre: Hvorfor i alverden skal vi ikke bruge offentlige skattekroner til at forbedre det offentlige sygehusvæsen?
Det er dog muligt inden for relativt kort tid at gøre en indsats for at få nedbragt ventelisterne.
Den eneste forklaring er vel selvfølgelig, at Venstre under alle omstændigheder vil støtte de private sygehuse, for de kan ikke klare sig selv. Det har sådan set vist sig.
Venstre kommer med det ene forslag efter det andet for at trække både offentlige kroner og personale over i de private sygehuse.
Altså private sygehuse frem for alt, og Venstre tager meget gerne af den offentlige kasse for at sikre de private sygehuse en fremtid.
Thor Pedersen (V), 2001-05-15:
Jeg må starte med at sige til fru Karen J. Klint, at med hensyn til det der med at nikke, kan det have en anden betydning end den, som mange medlemmer måske har oplevet i salen.
Når man i Venstres gruppe nikker til formanden, er det i anerkendelse.
Det er anerkendelse.
Jeg har set personer og medlemmer i salen, der har nikket af andre grunde, men når vi nikker i gruppeværelset, er det af anerkendelse over for formanden.
Hr. Per Kaalund spørger til ærlighed.
Det er jo et svar, jeg har givet helt oprigtigt.
Jeg tror på det kommunale selvstyre.
Jeg tror på, at det er muligt at indgå aftaler med de forhandlere, kommunerne selv vælger, hvis udgangspunktet er, at alle borgmestre ikke af lyst hæver skatten.
Det er som regel noget, de gør af nød, og noget, de føler, at de er tvunget til.
Det vil man hurtigt kunne finde ud af ved en rundringning i dag.
Hvis man spørger landets borgmestre, hvorfor de hæver skatten, vil man få en alenlang dosmerseddel
over alle de ulykker, der er væltet ned over de stakkels kommuner som følge af den siddende regering.
Udgangspunktet er, at forhandler man, er det selvfølgelig for at nå til enighed.
Det, jeg siger, er, at hvis vi sidder i de forhandlinger, vil vi sikre, når det hedder skattestop, at kommunerne er i stand til at overholde aftalen.
Vi har lavet aftaler om skattestop i al min tid.
Det var jo egentlig et skattestop, for det virkede jo.
Vi har endda haft aftaler om at reducere skatten med kommunerne.
Så det er altså et afprøvet instrument, og der er ingen grund
til at starte med den forudsætning, at det kommunale selvstyre egentlig ikke ønsker at leve op til det ansvar, det kommunale selvstyre har
Fru Pernille Blach Hansen spørger igen til det her med skattestoppet og kraftvarme.
Lad mig sige, at det jo ikke er rigtigt.
Det var viljen til ikke at hæve afgifterne i byerne, der gjorde, at vi sagde nej.
Vi mener, at de, der bor i Århus, Aalborg, København, der får central kraftvarme, betaler nok i afgift.
De betaler nok i afgift.
Hvis Socialdemokratiet mener, at de skal betale mere i afgift, er det da en ærlig sag.
Vi vil gerne være med til at udligne, men det er altså ved at fjerne en del af afgiften for dem, der i dag er forsynet af decentrale kraftvarme- og barmarksværker.
I øvrigt vil jeg også sige, at det ikke løser deres problem.
Der skal også en helt anden hjælp til på nogle af de værker, som er etableret på helt forkerte forudsætninger.
Karen J. Klint (S), 2001-05-15:
Det er også til det her meget historiske skattestop, som i hvert fald Venstres formand har sagt og er citeret for er så historisk, at det vil være første gang, at det kommer til at gælde i 10 år.
Han går så langt som til, og jeg citerer, »at Anders Fogh Rasmussen vil også gerne bevise, at politikerne ikke altid render fra de løfter, som afgives i kampens hede, når vælgerne som førerløse fåreflokke skal lokkes ind i folden«.
Det er jo sådan rimelig florombruste ord.
Der blev også sagt udgiftsdisciplin, og i dag har vi også hørt om den her budgetdisciplin.
Det er også sagt, at man ikke stemmer i Venstres gruppe, men at man nikker.
Nu vil jeg så bare lige have en lille sikkerhed for, at Venstre også har nikket til de her 10 år, sådan at de her førerløse fåreflokke ved, hvordan de skal forholde sig de næste 10 år.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-15:
Det er jo guddommeligt med det her skattestop.
Jo mere man spørger, jo mere binder Venstre sig selv ind i noget, der er fuldstændig umuligt.
Nu hører vi af svaret til Kristeligt Folkepartis formand, at hvis man ændrer et fradrag, det kan
man godt, så skal nøjagtig den samme personkreds have en tilsvarende lettelse
Det vil sige, at Venstre ikke kan ændre noget som helst de næste 10 år.
Det er hermed dokumenteret.
Det sagde hr. Thor Pedersen jo også selv, da forhandlingerne var slut.
Citatet er blevet læst op én gang.
Jeg kan godt læse det op igen.
Det, jeg bare ikke forstår, er, hvorfor man ikke må udligne mellem kraftvarmeforbrugere, så nogle får en lettelse, og andre får en lille stigning - de er ligestillede - mens man blandt kommunerne godt må gøre det.
Hvorfor må man ikke ligestille varmeforbrugere, når man på kommunesiden accepterer, at nogle kommuner hæver skatten?
Hvordan hænger det sammen?
Det er da ikke logisk.
Kan Venstre ikke binde endnu en krølle på deres skattestop, så vi kan få en helt klar definition af, hvad det her egentlig er?