runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 1998-01-21:
Nu var statsministeren jo ved at blive helt meddelsom under det foregående spørgsmål, og det er jo dejligt, især i betragtning af den arrogance, han startede med at lægge for dagen.
Jeg håber, han vil fortsætte i det meddelsomme hjørne, og derfor vil jeg godt spørge statsministeren: Var det sådan, da nytårstalen blev skrevet forud for den 31. december, da dronningen holdt sin tale, at statsministeren havde givet sine embedsmænd besked på, at dronningens tale skulle udformes således, at den kunne danne klangbund for, at statsministeren dagen efter kunne anbefale befolkningen at sige ja til Amsterdamtraktaten?
Sådan var det, og det er derfor, jeg spørger statsministeren: Var det sådan, at statsministeren pålagde sine embedsmænd, der skrev manuskripterne, at foretage denne konkrete sammenkædning?
Det er et spørgsmål, som statsministeren kan besvare meget enkelt med et ja eller nej.
Svend Aage Jensby (V), 1998-01-21:
Jeg spørger igen finansministeren: Er det rigtigt, at finansministeren umiddelbart efter afhøringen mundtligt eller skriftligt blev bedt om at udlevere notater, som var til stede under afhøringen i Undersøgelseskommissionen, og at finansministeren sagde nej til at imødekomme den anmodning?
Og jeg præciserer, at når jeg spørger, tænker jeg ikke på, om det er notater, der har relation til den ene eller den anden samtale.
Det er et helt neutralt spørgsmål: Er det rigtigt, at ministeren støttede sig til notater, blev bedt om at udlevere dem, men nægtede at imødekomme anmodningen?
Kent Kirk (KF), 1998-01-21:
Jeg vil spørge finansministeren, om han på noget tidspunkt har haft kontakt til Finanstilsynet med henblik på at få Finanstilsynet til at udsætte kontrolbesøget på Færøerne?
Og den periode, jeg tænker på her, er april/maj 1993. Så har jeg et tillægsspørgsmål: Passede det finansministeren godt, at Finanstilsynet ikke tog til Færøerne i den periode og gennemførte kontroleftersynet?
Mogens Lykketoft (S), 1998-01-21:
De kontakter, der har været mellem embedsmændene, de forståelser og aftaler, de måtte have indgået, er der redegjort for, og det har været forberedelsen til forhandlingerne den 28. maj.
Og svaret til hr. Kirk har jeg givet: Jeg har ikke deltaget i sådanne drøftelser i nogen del af perioden, og det mener jeg faktisk også dokumenteres ved sammenhængende læsning af Undersøgelseskommissionens beretning.
Kommissionen konkluderer jo ikke noget som helst om, at jeg i ordvalg eller indhold har talt med direktør Mølgaard om, hvordan man skulle gribe tilsynsvirksomheden an.
Med hensyn til noterne, som er blevet så interessante, vil jeg sige til hr. Jensby, at det blev jeg ikke spurgt om under selve udspørgningen.
Man skrev efterfølgende, om man kunne få noterne.
Jeg svarede, at alt, hvad der stod i disse noter, var oplyst under afhøringen - og det er sandheden - men at jeg mente, at det af principielle grund ville være upassende, hvis nogen skulle kigge rundt i alle de noter om alle de møder, jeg har deltaget i.
Jeg tror faktisk også, det kunne være, at en hr. Anders Fogh Rasmussen, en hr. Hans Engell, en hr. Frank Aaen her i salen ville finde det upassende, hvis diskussioner, vi havde haft på tomandshånd om helt andre emner, skulle publiceres af denne grund.
Kent Kirk (KF), 1998-01-21:
Jeg siger tak for svarene, men jeg vil gerne spørge finansministeren, om jeg skal forstå finansministerens svar på den måde, at finansministeren dementerer Anders Eldrups vidneudsagn i Undersøgelseskommissionen.
Mogens Lykketoft (S), 1998-01-21:
Forsøger man at udlægge departementschefens vidneudsagn på den måde, hr. Kent Kirk gør, kan jeg klart tilbagevise den udlægning, og det mener jeg også kommissionsrapporten gør.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-01-21:
»Vil regeringen garantere, at Danmark uanset WTO's afgørelse opretholder importforbud mod import af hormonbehandlet kød?«
Skriftlig begrundelse
Ifølge Politiken den 16. januar 1998 vil Verdenshandelsorganisationen WTO i dag give USA og Canada medhold i deres klage over EU's og altså Danmarks forbud mod import af hormonbøffer.
Kendelsen kan ikke appelleres og skal ifølge WTO-reglerne gennemføres om senest 15 måneder.
Hvis det går, som Politiken spår, risikerer vi altså om et års tid at have hormonbøffer i kølediskene, medmindre den danske regering er indstillet på at trodse WTO-afgørelsen.
Efter Enhedslistens opfattelse har WTO ikke ret til at tilsidesætte danske sundhedshensyn, og vi må være i vores gode ret til her i landet at beskytte danske forbrugere.
I den forbindelse er det opmuntrende, at regeringen i sin fødevarepolitiske redegørelse fastslår, at totalforbudet skal opretholdes.
Det er derimod mindre opmuntrende, at SF's fødevarepolitiske ordfører, hr. Jørn Jespersen, i Politiken advarer imod, at EU blot ignorerer WTO-afgørelsen.
Hans udtalelser kan fortolkes som et knæfald for WTO, men forhåbentlig beror dette på en misforståelse.
Og i hvert fald går spørgeren ud fra, at regeringen står fast, uanset om SF bliver blød i knæene.
Nu eksisterer der jo forskellige opfattelser af, hvad den kendelse, der er afsagt i WTO, i virkeligheden betyder med hensyn til hormonbøfferne, og når jeg stiller det her spørgsmål, er det, for at vi kan være sikre på, at uanset hvad lærde jurister nu skal granske i disse papirer, vil ministeren garantere, at vi ikke får hormonbøffer ind på det danske marked.
Henrik Dam Kristensen (S), 1998-01-21:
Hr. Keld Albrechtsen spørger, om regeringen vil garantere, at Danmark uanset WTO-afgørelsen opretholder forbud mod import af hormonbehandlet kød.
Regeringens holdning er, at EU's totalforbud mod anvendelse af hormoner til vækstfremmende formål skal opretholdes.
Jeg mener også, at det er i god overensstemmelse med regeringens holdning og konklusionerne, som vi kan læse dem i rapporten fra WTO's appelorgan.
Jeg opfatter faktisk appelorganets konklusioner meget positivt.
Appelorganet offentliggjorde den 16. januar i år
sin rapport om importforbud mod oksekød.
Appelorganets rapport ændrer rent faktisk en række af hormonpanelets konklusioner til fordel for EU.
Appelorganet understreger, at WTO-medlemslandene hver især har ret til at fastlægge de beskyttelsesniveauer, som de finder passende, så længe de foranstaltninger, der tages i anvendelse, kan videnskabeligt begrundes.
Appelorganet mener ikke, at EU har baseret sine importforbud på en risikovurdering, som det kræves.
Appelorganet mener ikke, at de tidligere undersøgelser, som EU har refereret til, viser nogen risiko ved indtagelse af kød fra hormonbehandlede dyr.
Kommissionen mener derfor, at EU kan opretholde sit forbud mod import af hormonbehandlet oksekød uden at komme til at bryde WTO-reglerne.
Regeringen vil oversende et notat, der gennemgår konklusionerne i appelorganets rapport, til Folketingets Europaudvalg.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-01-21:
Jeg prøver at lytte godt efter, hvad finansministeren siger, og det, jeg kan konstatere, er i hvert fald, at der er en mængde af de spørgsmål, der er stillet, som finansministeren enten ikke svarer på eller forsøger at glide af på.
Nu siger finansministeren, at han ikke er bekendt med eller har været involveret i, at der fra 28. maj og efterfølgende skulle have været etableret nogen form for aftaler mellem Finansministeriet og Finanstilsynet om ikke at kontrollere.
i det omfang, Finanstilsynet normalt som uafhængig instans skal kontrollere bankvæsenet.
Man må så spørge: Har der så været etableret en sådan aftale før den 28. maj 1993?
Vi bliver nødt til at spørge meget, meget præcist i den her sag, siden finansministeren i den grad forsøger at besvare spørgsmålene efter, hvordan han sikkert ønsker at høre dem.
Derfor vil jeg gerne have finansministeren til at redegøre mere for den del af det, der ligger før den 28. maj 1993.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-01-21:
Jeg vil gerne sige tak for svaret, og jeg håber naturligvis, at den optimistiske udlægning af WTO-kendelsen, som regeringen har lagt frem her, også kan holde i virkeligheden.
Desværre ved vi jo, at den amerikanske regering har en anden tolkning af WTO-dommen og mener, at den pålægger EU at ophæve importforbudet.
Jeg kan så også forstå, og det vil jeg gerne have bekræftet af ministeren, at EU's og også Danmarks forbud under alle omstændigheder vil blive opretholdt i de måneder, man har til at gennemføre WTO-kendelsen.
Det sidste og afgørende spørgsmål, som jeg gerne vil have ministeren til at besvare, er: Hvis det nu skulle gå så dårligt, at USA faktisk vinder sagen også i anden runde, er ministeren så alligevel indstillet på at opretholde forbudet mod import, også med den eventuelle virkning, at der kan blive rejst krav om erstatning og lign.?
Det ligger jo i WTO-systemet, så vidt jeg har forstået.
Af hensyn til forbrugerne synes jeg, det er vigtigt at vide, at der ikke vil blive givet køb på dette spørgsmål, og dér savner jeg altså en besvarelse af, hvad der sker, hvis det nu går dårligt med EU's sag i forhold til WTO.
Henrik Dam Kristensen (S), 1998-01-21:
Rapporten eller afgørelsen er på flere hundrede sider, og den er juridisk udformet.
Vi prøver at komme til bunds i den, men jeg har konstateret, at det første indtryk, som jeg personligt har fået af den, i går blev bekræftet af Kommissionen, og der er tre meget vigtige ting: For det første er forsigtighedsprincippet lagt til grund; et klart dansk ønske. For det andet siger rapporten, at der kan være forskellige beskyttelsesniveauer for forbrugerne i hvert enkelt land, hvis man i øvrigt har vurderet det. For det tredje, og det er måske også lige så vigtigt, siger rapporten på den måde, vi har tolket den, at det nu ikke er nok, at et land anklager et andet land for ikke at leve op til handelsbetingelserne; det skal også kunne dokumentere hvorfor.
Det er altså ikke bare at sende et postkort, hvis man sådan skal udtrykke det lidt firkantet.
Det synes jeg er utrolig vigtige principper, og sådan har jeg ved første gennemlæsning fortolket rapporten.
Den fortolkning gav kommissæren udtryk for på mødet i går og i øvrigt også efterfølgende på pressemødet.
Det er vigtige principper, der er vundet her.
Til de mere konkrete spørgsmål: Punkt 1.
Jeg vil selvfølgelig ikke have, vi har åbnet i den periode, der nu er, hvor vi skal vurdere risikomaterialet.
Det ligger helt klart, kan jeg sige til hr. Keld Albrechtsen.
Punkt 2.
Garantier er noget, som jeg efter ikke så mange, men dog et tilstrækkeligt antal år i politik er forsigtig med at strø om mig med, men der er ingen tvivl om, hvad den danske regerings holdning er: Vi ønsker under ingen omstændigheder, at der kommer hormonbehandlet kød i danske forretninger, og vil gøre alt, hvad vi overhovedet kan for at undgå det, og den stærke opfattelse har jeg en klar fornemmelse af at jeg deler med alle mine europæiske kolleger. Men som udgangspunkt synes jeg, at vi også skal have lov til at glæde os lidt, når vi oplever, at der internationalt på nogle vigtige områder er noget, som klart går i den danske retning af at få forbrugerbeskyttelsen i centrum osv., og sådan læser vi ved første gennemgang klart den WTO-afgørelse, som er kommet her.
Jørn Jespersen (SF), 1998-01-21:
Jeg deler ministerens vurdering af det glædelige i den afgørelse, der nu er kommet, og jeg håber, at den vurdering, som ministeren har af dommen, viser sig at være rigtig, men det kan vi jo studere, når vi får det notat, som ministeren har lovet.
Men jeg synes også, det er væsentligt, at vi får set denne sag i en lidt mere principiel sammenhæng, og derfor vil jeg gerne spørge, om ministeren er enig med SF i, at det under alle omstændigheder er en god ting, at vi har nogle retsregler for den internationale handel, som gør, at der er en civiliseret måde at løse konflikter på.
Det er i øvrigt også den eneste mulighed for at indføre et forsigtighedsprincip i den internationale handel ud fra den betragtning, at hvis der ikke er nogen regler, og det dermed er den stærkes ret, der gør sig gældende på markedet, er det absurd at tale om et forsigtighedsprincip.
Så vil jeg som spørgsmål nummer to spørge ministeren, om vi stadig væk er enige om, at der er grund til at revidere reglerne i WTO, sådan at vi endnu mere sikrer muligheden for højere standarder og et forsigtighedsprincip, så vi er helt sikre på, at reglerne lægger op til det.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-01-21:
Jeg må sige, jeg er bange for, at både regeringen og SF nu er på vej ind i sådan en strudsepolitik, hvor man stikker hovedet i busken, og så håber man i øvrigt, at uvejret driver over.
WTO-kendelser går ud på, især når man tager i betragtning, hvordan USA naturligvis plejer at vinde sagerne, for sådan er magtforholdene jo inden for WTO
Derfor bekymrer det mig altså, at regeringen ikke vil give de danske forbrugere en garanti for, at vi under alle omstændigheder skal kunne bevare importforbudet.
Og var det så ikke klogere, at man uanset konsekvenserne, uanset om der så bliver stillet erstatningskrav osv., på forhånd sagde, at af hensyn til de danske forbrugere forbliver importforbudet ved magt i Danmark?
Henrik Dam Kristensen (S), 1998-01-21:
Det er da lidt trist, at hvis vi oplever, at der er nogle ting, der går i den retning, som vi har arbejdet og kæmpet for, altså at der er noget der lykkes internationalt, må regeringen og SF ikke have lov til at være en lille smule glad, fordi der tilsyneladende er noget, der er lykkedes.
Det er da ikke fair, at vi skal have en nærmest professionel pessimisme i forhold til alt, hvad der har med internationale ting at gøre.
Jeg er i øvrigt meget enig i den definition, som hr. Jørn Jespersen gav: Kun med nogle klare regler, der handler om, at der skal være så megen forbrugerbeskyttelse som overhovedet muligt, kan vi give en reel forbrugerbeskyttelse.
Ellers bliver det den rå liberalisme, den rå markedsadgang, som afgør forbrugerbeskyttelsesniveauet, og det ønsker jeg under ingen omstændigheder.
Og så et svar til hr. Bent Hindrup Andersen: Jeg vil altså ikke stå her i dag og give nogle fuldstændig firkantede garantier, men jeg vil gerne give nogle klare politiske tilkendegivelser om, at vi fra første færd har modarbejdet, at der kommer hormonbehandlet kød i danske forretninger, og at vi har haft et samarbejde med de øvrige lande i EU og nu har vundet en sejr, som ser ud til helt klart at betyde, at vi har nået det mål, at der ikke kommer hormonbehandlet kød ind i Danmark.
Så lad os da stoppe op og glæde os over dét!
100-procents-garantier får man selvfølgelig ikke mig til at give her i dag, men det principielle står stadig væk ved magt, også hvis situationen skulle ændre sig, hvad jeg ikke tror den gør: en klar politisk tilkendegivelse om, at vi vil gøre alt, hvad vi overhovedet kan, for, at der aldrig kommer hormonbehandlet kød i danske forretninger.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-01-21:
Det kommer ikke helt overraskende for mig, at statsministeren vælger at besvare spørgsmålet på den måde, heller ikke i betragtning af, at vi har haft to spørgsmål, der er gået på lidt af det samme.
Men jeg vil gerne bruge dette spørgsmål som anledning til at spørge statsministeren helt principielt og altså se bort fra den diskussion, der lige har været om nytårstalerne i år og de 2 foregående år: Er det ikke statsministerens opfattelse, at en nytårstale ikke bør kunne sammenlignes med et valgkampudspil, at en nytårstale bør være rund, bør være en tale til hele nationen og bør berøre nogle grundlæggende værdier for vort samfund?
Og hvis det ikke er det, en nytårstale skal bruges til, kunne man så ikke lige så godt benytte anledningen, som man jo gør, når Folketinget åbnes, til at lade den transmittere nærmest som et budskab?
Det indtryk, man har fået af statsministerens nytårstaler de seneste år, er nemlig, at det ikke er statsministerens hensigt, at den skal være en rund tale til hele nationen, men at den skal have karakter af et valgkampbudskab og skal ses i en helt anden sammenhæng.
Vi er desværre nødt til at blande Hendes Majestæt ind i sagen og ind i debatten, fordi det er Dansk Folkeparti og tidligere spørgeres indtryk, at statsministeren i den grad har misbrugt dronningens autoritet til at fremme sine egne politiske budskaber, har sporet sig ind på nogle temaer, som statsministeren så kan give politisk indhold den næste dag.
Det er klart, at det vil vi heller ikke vige tilbage fra at kritisere statsministeren for, og derfor er jeg lidt interesseret i svaret på det rent principielle spørgsmål, jeg har stillet i et forsøg på at få en tilkendegivelse fra statsministeren: Agter han at ændre profil, hvis han skal holde en nytårstale på et senere tidspunkt, eller ønsker han at fortsætte ad den samme vej?
Bent Hindrup Andersen (EL), 1998-01-21:
I ministerens fødevarepolitiske redegørelse sværger ministeren også til forsigtighedsprincippet, og jeg vil gerne spørge ministeren, hvordan ministeren vil håndhæve forsigtighedsprincippet samtidig med, at ministeren efter min opfattelse meget præcist også kritiserer netop WTO-systemets kriterier.
Ville det ikke være en korrekt opfattelse af forsigtighedsprincippet?
Mogens Lykketoft (S), 1998-01-21:
Men i øvrigt er der ikke nogen vedrørende den pågældende samtale med Mølgaard.
Derfor kan man sige, at det indholdsmæssige, det, den handlede om, har vi Mølgaards meget omhyggelige notat om.
Deraf fremgår det, at samtalen ikke har drejet sig om, hvordan Finanstilsynet skal varetage sin tilsynsvirksomhed.
Den drejede sig om, hvorvidt man legalt kunne anvende en dispensation fra likviditetsbestemmelserne, sådan som det også fremgår af undersøgelseskommissionens rapport, side 996, at Færøgruppen havde bedt om, at en højtstående minister henvendte sig til Mølgaard om det.
Der er ikke mere at sige om den sag.
Jeg har ikke hverken på dette eller et senere tidspunkt drøftet det spørgsmål, som spørgerne interesserer sig for, med Finanstilsynet.
Og det er ikke et spørgsmål om at skyde skylden over på nogle embedsmænd; jeg mener ikke, at der, som det foreligger belyst i undersøgelseskommissionens beretning, er noget som helst fordækt eller forkert i de drøftelser, embedsmændene har ført med hinanden og med Finanstilsynet om forberedelserne til forhandlingerne den 28. maj.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1998-01-21:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om jeg kan forstå ministeren
derhen, at det forsigtighedsprincip, der er lagt til grund, vil ministeren holde fast i.
Vil ministeren også holde fast i det, selv om det nu viser sig at ende med noget andet?
Vil ministeren så håndhæve et princip om, at det er helt urimeligt, at et internationalt retsorgan tilsidesætter nogle veldokumenterede miljøforhold og sundhedsforhold?
Det er jo det, der er årsagen til, at den danske regering afviser hormonkødet. Vil ministeren udføre et sådant eventuelt pålæg i Danmark, selv om vi har klare beviser for, at det er forbundet med stor risiko?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-01-21:
Det bliver mere og mere mystisk med indholdet af den telefonsamtale, som finansministerens departementschef jo overhørte.
Vil det sige, at departementschefen fuldstændig har misforstået, hvad det hele drejede sig om?
Skulle departementschefen virkelig være i besiddelse af så ringe åndsevner, at han skulle være i stand til at misforstå så ganske totalt? Så vil jeg godt bede finansministeren bekræfte, at finansministeren i henhold til beretningen ved en fejl ikke i første omgang blev forespurgt om udlevering af de personlige notater og papirer i modsætning til de andre vidner, der var indkaldt, og at finansministeren, da man ville rette forglemmelsen, nægtede at udlevere dem og oven i købet måtte indhente advokatbistand for at få sit ønske opfyldt.
Per Stig Møller (KF), 1998-01-21:
Først vil jeg godt sige, at jeg er enig med statsministeren i, at vi skal holde dronningen helt uden for denne diskussion, og derfor vil jeg fortsætte med at sige, at det var venligt af statsministeren at gøre opmærksom på statsministertaletraditionen.
Den startede altså med Stauning, og han holdt jo en meget uheldig nytårstale, hvor han hyldede det nye Europa og Hitlers sejre og sagde, at vi skulle tilpasse os det nye Europa.
Nu har statsministeren efter vores opfattelse også holdt en uheldig nytårstale, så kunne vi ikke få et løfte fra statsministeren om, at nu tager Socialdemokraterne sig sammen og holder nogle nytårstaler af et lidt højere niveau end dem, Stauning var så uheldig at holde i 1941, og den tale, statsministeren holdt den 1. januar - hvis altså statsministeren på besynderlig vis skulle blive i stand til at holde den næste nytårstale, hvad vi ikke regner med, for nu har vi jo Enhedslistens løfte om, at det ikke sker.
Jeg synes, statsministeren lever forrygende godt op til udtrykket: Det eneste, man ikke må tage en politiker på, er på ordet.
Det var statsministeren selv, der angav 1940 som starttidspunktet, og jeg synes, det er rimeligt at gøre opmærksom på, at der åbenbart er holdt mange nytårstaler fra socialdemokratisk side, som ikke kan stå for en nærmere prøvelse.
Den ene var Staunings, hvor han hyldede det nye Europa, som Hitler skabte, og jeg er helt sikker på, at Stauning og Socialdemokraterne senere har fortrudt det.
Det andet, der er grund til at fortryde, er, at statsministeren misbrugte sin taletid den 1. januar til et uunderbygget angreb på sine politiske modstandere
, og det synes jeg statsministeren, som Stauning gjorde dengang, skulle være stor nok til at fortryde og love ikke at gøre en anden gang.
Det er jo ikke derfor, vi har en statsministertale.
Ellers må man gå ud fra, at medierne siger, at det ikke skal være en partiledertale, og at medierne har frihed til at stoppe den tale.
Hvis vi skal vælge, vil vi meget gerne nøjes med dronningens tale, men vi glæder os til selv at overtage magten og løfte niveauet.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-01-21:
Til hr. Per Stig Møller: Nu er det lige før, det går for vidt!
Tænk at begynde at sværte Stauning til, noget værre har jeg måttet lede længe efter - jo, en gang imellem ser jeg hr. Per Stig Møller prøve at sammenligne det gamle sovjetstyre og nutidens politik.
Jeg vil fraråde det, det er for gennemskueligt, og det er for overfladisk.
Til hr. Thulesen Dahl, som for det første siger, at talen er for konkret, og om den ikke kan blive mere rund
: Hr. Thulesen Dahl burde foretage et studium af kommentarerne til nytårstalerne.
Sammenfattende er kritikken af min forgænger, hr. Poul Schlüters, nytårstaler i hans 10 år som statsminister gået på, at enten var de for runde, eller også var de for konkrete, og jeg kan genkende den kritik i de 5 år, jeg har holdt min nytårstale.
Per Stig Møller (KF), 1998-01-21:
Spørgsmålet var om statsministeren, ligesom Stauning, vil være i stand til at fortryde.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-01-21:
Jeg vil give statsministeren det råd at læse Staunings tale
en gang til, for så tror jeg ikke, statsministeren vil ønske at mindes den tale ret meget længere.
Men jeg vil godt spørge statsministeren, om hans svar skal forstås sådan, at statsministeren virkelig i ramme alvor vil have, at vi skal tro, det er fuldstændig tilfældigt, at Børsens Nyhedsmagasin har kunnet påvise dette klare sammenfald mellem temaerne i dronningens nytårstale og statsministerens nytårstale.
Vil statsministeren virkelig påstå, at det er fuldstændig tilfældigt, og at det er sket, uden at statsministeren på nogen måde har udstedt nogen form for direktiver eller på nogen måder påvirket processen?
Det kan da ikke være statsministerens ramme alvor, at vi skal tro på en sådan historie?
Men hvis det er rigtigt, tyder det jo på, at statsministeren ikke rigtig har styr på tingene.
Sådan formoder jeg dog ikke, det kan være, og derfor vil jeg godt spørge statsministeren en gang til og helt præcist: Hvilken rolle har statsministeren i forbindelse med sammenkædningen
af temaerne for dronningens nytårstale og statsministerens nytårstale
Er det statsministeren, der bestemmer og fastlægger temaerne i begge taler?