runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mariann Fischer Boel (V), 2000-11-16:
Der er altså noget deja-vu over det her.
Men én ting kan man sige om det: Det skæpper fantastisk godt i kassen i det her tilfælde med 13 mia. kr. næste år fra moms- og lønsumsafgifter og ca. 12 mia. kr. i år 2002 fra den fremrykkede A-skat.
Vi skal gøre noget for erhvervslivet, erhvervslivet har topprioritet i regeringen, har statsministeren sagt i sine, ja, efterhånden talrige - nogle kan synes alt for mange - åbningstaler, og her ser vi så resultatet af regeringens anstrengelser: yderligere opstramninger af dansk erhvervslivs likviditet.
Venstre kan ikke støtte forslaget.
Jens Peter Vernersen (S), 2000-11-16:
Lovforslaget er et led i udmøntningen af finanslovaftalen for 2001.
Med lovforslaget sker der en ændring af kredittiderne
for en række skatter og afgifter.
Disse institutter har haft en gennemsnitlig kredittid på 139 dage; den bliver nu med lovforslaget ændret til 39 dage, altså en afkortning.
Der sker også en ændring i forbindelse med opgørelse af perioden for lønsumsafgiften, der ændres til 30 dage.
Der sker en ændring af momskreditten for store virksomheder, den forkortes fra 40 til 25 dage, og den kredittid, man dér har, svarer til det, man har i en række andre lande i Europa
, så man i princippet afregner A-skatten, når man udbetaler lønnen.
Forrentningen af disse ændringer skal bidrage til at finansiere en række af de udgifter, som i morgen forhandles
her i Folketinget, men derudover er der også for årene 2000 og 2001 tale om betydelige engangsprovenuer. Det er jo helt naturligt, at de, der er omfattet af denne lovændring, selvfølgelig ønsker den længst mulige kredit, det er vel ganske naturligt, når man har en kredit. Hvorfor skulle man så ikke holde fast i den, hvis det er muligt?
Jeg skal så også påpege, at de virksomheder, der er omfattet af ændringen i momskreditten, er virksomheder, der omsætter for mere end 10 mio. om året, ligesom det som tommelfingerregel kun er virksomheder med mere end 10 medarbejdere, der skal afregne A-skat efter den lovgivning, der ændres fra 2002.
Socialdemokratiet kan anbefale lovforslaget til vedtagelse.
Mariann Fischer Boel (V), 2000-11-16:
Det er rigtigt, når skatteministeren siger
, at det ikke er så forfærdelig længe siden, vi havde et forslag i Folketinget om hensættelsesreglerne, så de ligesom blev knæsat ved lovgivning. Så vil jeg godt spørge skatteministeren: Hvad er der sket siden dengang, siden man nu vil halvere værdien af det lovforslag?
Er det alene en finanslovaftale mellem regeringen, SF og Enhedslisten, der betinger skatteministerens fremsatte lovforslag?
Så vil jeg også godt bede skatteministeren bekræfte, at jo dårligere konjunkturerne er for brancherne, jo flere penge vil Finanstilsynet formodentlig påbyde hensat i institutterne, og desto større bliver skatten af halvdelen af hensættelserne.
Ole Stavad (S), 2000-11-16:
Både fru Mariann Fischer Boel og hr. Kim Behnke kredser om Finanstilsynets regler for hensættelser i den finansielle sektor.
Der er ikke noget som helst naturgivet i, at de hensættelser, den soliditet, Finanstilsynet kræver af den finansielle sektor, har en skattemæssig konsekvens.
Det er faktisk derfor, der er en særregel, som skal statsstøttegodkendes. Finanstilsynet må selvfølgelig stille alle sine krav, og det blander ingen sig i at de stiller, tværtimod er der enighed om, både nationalt og internationalt, at en solid finansiel sektor er vigtig. Vi understøtter så muligheden, også uden at det bliver for besværligt for den finansielle sektor, ved, at vi traditionelt har givet fradragsret efter en praksis, der har været igennem mange år.
Fru Mariann Fischer Boel spørger, hvad der er sket, siden lovforslaget blev vedtaget.
Siden da er der jo sket det, at lovforslaget ikke er trådt i kraft, fordi det ikke er notificeret, det vil sige, at der administreres stadig væk på grundlag af den praksis, der har været igennem mange år, men hvor der hos jurister er en usikkerhed om, hvorvidt den er tilstrækkeligt velfunderet i lovgivningen.
Der var en bred enighed i Folketinget om, at vi ønskede at skabe det fundament, og derfor vedtog vi loven.
Men da det er statsstøtte, da det er en særregel, da det er en begunstigelse af den finansielle sektor i forhold til alle andre, der også kan lide tab, så kommer det ind under statsstøttereglerne.
Sådan!
Flemming Hansen (KF), 2000-11-16:
Både hr. Frank Aaen og skatteministeren interesserer sig for prisforskellen.
Jeg må bare gøre opmærksom på, at momsforskellen er 10 pct., jeg må gøre opmærksom på, at lønningerne i Tyskland i detailhandelen er nøjagtig det halve af, hvad de er i Danmark, og jeg må gøre opmærksom på, og det er dér, skatteministeren har skylden, netop at mængden, der afsættes til de tyske supermarkeder, er meget, meget større netop på grund af regeringens lovgivning, og dermed bliver mængden endnu større nu, og derfor får de lavere priser.
Det er de tre faktorer, der gør det.
Frank Aaen (EL), 2000-11-16:
Da vi, samtidig med at vi stemmer for de her afgifter, er med til at sikre nogle velfærdsløft for de ældre, nogle forbedringer for uddannelserne og en hel række forbedringer på miljøområdet, ja, så synes vi, det lyder som en god idé at støtte, at der kommer penge ind til de nævnte formål, som vi behandler ved andre lejligheder.
Sonja Albrink (CD), 2000-11-16:
Som tidligere ordførere har tilkendegivet, er dette jo led i finanslovaftalen mellem regeringen, SF og Enhedslisten.
Jeg skal heller ikke komme nærmere ind på lovforslagets elementer, men blot tilkendegive, at vi i CD ikke kan støtte det foreliggende forslag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-16:
Forslaget er et led i finanslovaftalen, som regeringen har indgået med SF og Enhedslisten, og derfor er det ikke underligt, at resultatet er blevet, at når man vil give flere penge ud, så er der kun én vej at gå, og det er at kradse flere skatter og afgifter ind.
Opfindsomheden rækker åbenbart ikke til at omprioritere inden for den offentlige sektor, og så er det jo logisk nok, som også hr. Aage Frandsen var inde på, at man må gå til skatteskruen for at finde indtægter til de udgifter, man ønsker at finansiere.
De tre elementer i forslaget her har været nævnt af en tidligere ordfører, det vil jeg ikke gøre igen, blot konstatere, at de medfører et samlet merprovenu på 150 mio. kr., og at de ikke, som det også har været nævnt, har et miljømæssigt sigte, men alene et fiskalt sigte.
Dansk Folkeparti kan ikke støtte det fremsatte forslag.
Aage Frandsen (SF), 2000-11-16:
Og for at man kan bruge pengene, skal man jo også have dem ind. Når vi så ser på det her lovforslag, er det klart, at man om hvert enkelt element kan sige: Jamen vi vil gerne have penge i kassen, for at vi kan bruge dem, og så er det, som vi rammer her, ikke noget, som vi føler er forkert at ramme.
Når det drejer sig om glødelamper, kan man sige, at der er der en alternativ mulighed, nemlig at man bruger lavenergipærer, og derfor kan man sige, at det, netop fordi afgifter jo er adfærdsregulerende, også har en svag miljøeffekt.
Men der skal ikke herske tvivl om, at formålet med de her forslag selvfølgelig primært er, at vi skal have finansieret de dele i finanslovaftalen, som har velfærdselementer i sig.
Det er det, som er hovedformålet.
At der så er et enkelt element, der har et biformål, som også er godt, jamen det tager vi så også med.
Vi støtter naturligvis forslaget.
Flemming Hansen (KF), 2000-11-16:
Da vores ordfører for dette lovforslag, fru Eva Møller, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne sige, at dette forslag er et led i udmøntningen af finansloven, som Det Konservative Folkeparti bestemt ikke kan støtte.
Vi er generelt imod at forhøje skatte- og afgiftstrykket i Danmark, der efter vores mening er rigeligt højt.
Vores synspunkter omkring de to andre dele i lovforslaget er den samme.
Indholdet er det samme, vi kan ikke støtte det, og vi stemmer imod forslaget.
Mariann Fischer Boel (V), 2000-11-16:
Men det er i hvert fald en blandet landhandel.
Der er tre håndtag, der bliver drejet på, og den socialdemokratiske ordfører var jo bl.a. inde på forbrændingen af affald, hvor det nu er ligegyldigt, om der sker en produktion af kraftvarme eller ej.
Afgiften bliver 330 kr., og det giver et provenu på 80 mio. kr. om året.
Så er der det med glødelamperne: 55 mio. kr. lige i kassen.
Traktorerne, registrerede traktorer, det er så ikke landbrugets almindelige traktorer, det er dem, der måske kører i entreprenørfirmaer, og det er også dem, der kører i nogle af de firmaer, der laver noget arbejde for landbruget.
Provenu: 40 mio. kr. Så selv om jeg synes, at opfindsomheden har været stor hos regeringspartierne, ændrer det altså ikke på Venstres holdning til forslaget; vi kan ikke støtte det.
Erik Mortensen (S), 2000-11-16:
Nu har der været snakket meget om pakkeløsninger her i aften.
Det her er også en pakke, men dog en minipakke: tre elementer som element i finansloven.
I første omgang er der tale om en ensartet afgiftsbetaling for affald leveret til forbrændingsanlæg.
Den rabat, der tidligere har været ydet til elproducerende forbrændingsanlæg, fjernes hermed.
Det er sådan set rimeligt nok, fordi man må erkende, at langt, langt de fleste forbrændingsanlæg allerede har fået tilkoblet en elproduktionsenhed, sådan at situationen må være ens for alle.
Det næste er en forhøjelse af afgiften på elpærer, de såkaldte glødepærer, og det er sådan set meget korrekt i denne her sammenhæng, fordi alternativet jo er energisparepærerne, som der ingen afgift er på.
Derfor ligger der også i det her initiativ en klar miljøvinkel.
Det tredje element i den lille pakke her er en forøgelse af vægtafgiften på visse traktorer, og det må også siges at være rimeligt.
Dels er der i umindelige tider ikke sket nogen regulering på området, og dels må vi erkende, at mange af disse traktorer udfører jo altså arbejde, som normalt ville være udført af vognmænd med deres lastvogne, og de har jo en noget anderledes afgiftsbelastning.
Så også det kan Socialdemokratiet gå ind for og for lovforslaget som helhed.
Ole Stavad (S), 2000-11-16:
Jeg kan glæde mig over, at forslaget får en udelt støtte fra alle partier i Folketinget.
Det synes jeg bestemt er både rigtigt og positivt.
Lad mig sige til ikke mindst de to grønlandske ordførere, hr. Jens Lars Fleischer og fru Ellen Kristensen, at det er en aftale, jeg med meget stor glæde har indgået og underskrevet sammen med det grønlandske landsstyre.
Det er jo et vigtigt skridt i de grønlandske udviklingsmuligheder, at pensionsopsparing nu også kan foregå, hvis man ønsker det, i pensionsinstitutter i Grønland i stedet for, at det som hidtil kun har kunnet foregå i Danmark.
Derfor må jeg også sige til hr. Frank Aaen, som jeg ofte er ret så enig med, at jeg synes måske ikke, bemærkningerne her var helt rigtige.
Det er jo ikke en ny pensionsopsparing, der lægges op til i Grønland.
Det, der lægges op til, er, at den pensionsopsparing, som er foregået i Danmark, og som står i danske pensionsinstitutter m.v., får man mulighed for at flytte til Grønland uden skattemæssige barrierer, så midlerne kommer ind i Grønlands institutioner.
Derimod ligger der sådan set ikke i det - det er andre steder, det besluttes -
nogen signaler om, om pensionsopsparing skal være af den ene eller den anden karakter i Grønland.
Forslaget skal ses som et led i Grønlands udvikling henimod i større og større udstrækning at kunne løse sine egne problemer, åbne sine egne muligheder og skabe nogle rammer, der også kan give muligheder for en erhvervsudvikling i Grønland.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-11-16:
Her ved det første afgiftsforslag, som er et led i regeringens udmøntning af finanslovaftalen,
vil jeg lige komme med et par overordnede betragtninger. Det er jo klart, når man gerne vil fremme nogle gode ting, at så koster det penge.
Der er to muligheder.
Man kan lave nogle besparelser, man kan skaffe sig nogle merindtægter, og Kristeligt Folkeparti er åben for begge de to veje at gå.
Læser man de ændringsforslag, Kristeligt Folkeparti er kommet med til finansloven, vil man se, at vi både har besparelser, og vi har også merindtægter.
Når jeg så ser de forslag, som regeringen har lagt frem, hvor vi ikke er en del af aftalen, så er der flere ting, vi gerne vil støtte.
Der er nogle finansieringskilder, som vi ikke vil bruge, og der er også nogle finansieringskilder, som vi vil tage i anvendelse; det vil fremgå af nogle senere ordførertaler.
Og så kan der være nogle af de forslag, som regeringen er kommet med, hvorom vi må sige, at det er vi faktisk for, men her er vi ikke enige i finansieringen, og i konsekvens af det vil vi undlade at stemme.
Så det er sådan lidt efter de overordnede principper, at vi vil håndtere de forslag, som regeringen lægger frem.
Hvad dette angår, vil jeg sige, at vi forstår godt, man skal have nogle penge ind, det har jeg lige tilkendegivet, men her synes vi, at der er så meget negativt i den måde, man vil skaffe de her penge på, så her er vi ikke med.
Kristeligt Folkeparti kan helhjertet støtte dette forslag.
Sonja Albrink (CD), 2000-11-16:
Da CD's ordfører, fru Yvonne Herløv Andersen, ikke kan være til stede, skal jeg blot tilkendegive, at vi er enige i det, de tidligere ordførere har udtalt, og at vi varmt kan tilsige en positiv udvalgsbehandling.
Egil Møller (DF), 2000-11-16:
Som det har været sagt af andre ordførere, finder vi det også i Dansk Folkeparti yderst positivt, såfremt lovforslagets vedtagelse kan medføre en øget opsparing blandt grønlandske lønmodtagere, og derfor kan vi fra Dansk Folkepartis side varmt anbefale det.
Aage Frandsen (SF), 2000-11-16:
SF støtter lovforslaget og ikke alene af den grund, at vi jo som regel er enige med skatteministeren i de forslag, som ministeren fremsætter, men fordi vi mener, at dette lovforslag er rimeligt ud fra den betragtning, at det danske samfund og det grønlandske samfund på dette område ikke skal betragtes som to forskellige lande.
Flemming Hansen (KF), 2000-11-16:
Jeg synes også, jeg vil sige, at når vi undtagelsesvis er enige med skatteministeren, er der ingen grund til at holde en lang tale.
Der er otte forslag endnu, og de fleste af dem er vi ikke enige med skatteministeren om, så jeg slutter med at sige, at vi støtter gerne dette forslag.
Ellen Kristensen (V), 2000-11-16:
Lovforslag nr. L 70, som er et forslag om indgåelse af tillægsaftale mellem den danske regering og Grønlands landsstyre, har til formål at bemyndige regeringen til at tiltræde en tillægsaftale til den dansk-grønlandske dobbeltbeskatningsaftale af 18. oktober 1979.
Der har hidtil ikke eksisteret pensionsforsikringsselskaber i Grønland, så derfor har der ikke været betingelser for at foretage pensionsopsparing i Grønland indtil nu, hvor man midlertidigt har oprettet et pensionsforsikringsselskab, som gør det muligt at tilbageføre grønlandske pensionsopsparinger, som hidtil har henstået i danske pensionskasser.
Ordningen i dag er således, at man ved ophævelse af pensionsordninger i utide skal betale en afgift på 60 pct. ifølge de danske pensionsbeskatningsregler.
Med denne tillægsaftale til den dansk-grønlandske dobbeltbeskatningsaftale vil man gøre det muligt for det midlertidigt etablerede grønlandske pensionsforsikringsselskab at overføre pensionsordninger, der hidtil har været tegnet i danske pensions- og livsforsikringsselskaber, til lignende grønlandske selskaber uden beskatning i Danmark, når ordningen er tegnet af grønlandsk registrerede arbejdsgivere for medarbejdere, der er hjemmehørende i Grønland.
I Venstre og ikke mindst i Atassut er vi meget positivt indstillet over for lovforslag nr. L 70 om indgåelse af tillægsaftale mellem den danske regering og Grønlands landsstyre.
I mange år har det på grund af den grønlandske økonomis lille størrelse og den manglende tradition i Grønland for privat pensionsopsparing ikke været muligt i større omfang at få adgang til privat investeringskapital, og derfor har der været og er stadig en stor offentlig økonomisk byrde på pensionsområdet i Grønland.
Vi er derfor forhåbningsfulde i Venstre over for denne tillægsaftale.
Vi håber, den kan være med til at tilvejebringe en gradvis kapitalopbygning, som på længere sigt kan være med til at skabe et bedre fundament for realinvesteringer i det grønlandske samfund og ikke mindst gavne erhvervslivet i Grønland.
Venstre kan derfor anbefale lovforslaget til viderebehandling i Udvalget for Grønlandslove.
Jens Lars Fleischer (S), 2000-11-16:
Jeg skal gøre det kort, for man skal starte småt.
Den 1. juli i år blev pensionsforsikringsselskabet PFA Soraarneq etableret i samarbejde med PFA i Danmark, og efterfølgende blev lønmodtagernes pensionskasse, SISA, også etableret, ligeledes i år.
Der er herved dannet grundlag for, at den grønlandske pensionsopsparing, der henstår i de danske pensionsselskaber, vil kunne føres tilbage til Grønland.
Lovforslaget vil ligeledes medvirke til forøgelse af grønlandsk opsparing og kapitaldannelse til gavn for det grønlandske erhvervsliv.
Lovforslaget er fremsat på baggrund af en aftale udfærdiget i Nuuk den 28. september 2000 mellem det grønlandske landsstyre og den danske regering, hvorfor vi herfra skal anbefale tilslutning til lovforslaget.
Frank Aaen (EL), 2000-11-16:
Vi støtter naturligvis dette forslag, men jeg vil også give det et ord med på vejen og sige, at jeg ikke håber, at de private pensionsopsparinger i Grønland bliver større, end de er i forvejen, for som jeg sagde under den forrige debat, fremmer det faktisk uligheden mellem fremtidens pensionister og er med til at udhule skattegrundlaget for at sikre en ordentlig folkepension, altså den generelle pension.
Jeg vil bede meget om, at man overvejer det.
Når fru Ellen Kristensen siger, at forslaget vil fremme kapitaldannelsen på Grønland, er det kun i begrænset omfang rigtigt.
Det er klart, at når man flytter penge fra Danmark til Grønland, bliver det tilfældet.
Men fremover bliver det sådan, at hver gang man trækker penge fra i skat for at sætte dem ind i en pensionskasse, betyder det jo kun, at der godt nok kommer en formue i pensionskassen, men at der til gengæld kommer en større statsgæld, altså et hul i Grønlands landskasse, og derfor kommer der i virkeligheden ikke flere penge til investeringer.
Frank Aaen (EL), 2000-11-16:
Mine bemærkninger faldt først og fremmest, fordi fru Ellen Kristensen sagde, at forslaget skulle fremme øget privat pensionsopsparing på Grønland, og så er det, jeg siger, at for det første fremmer det uligheden i samfundet, og for det andet betyder det bare, at der skabes noget gæld i de offentlige kasser, fordi man putter pengene i en pensionskasse, og det fremmer ikke kapitaldannelsen.
Ole Stavad (S), 2000-11-16:
Det er rigtigt, som det er fremgået af flere ordførertaler, at det her er et forslag, der er et led i finanslovaftalen, og jeg skal både takke for og glæde mig over, at de partier, der har indgået aftalen, også fuldt og helt har givet til kende her ved førstebehandlingen, at de er parat til at støtte det og dermed også sikre, at de mange gode ting, som vi har aftalt, der koster penge, også kan få en finansiering.
Så kun lige et par korte bemærkninger: Hr. Flemming Hansen sagde, at han var imod at forhøje skatte- og afgiftstrykket i Danmark.
Jeg tror ikke, det gør så stort indtryk på hr. Flemming Hansen, men jeg kan sige, at vores bedste vurdering på nuværende tidspunkt er, at når vi har alle brikkerne på plads og alle beregninger er lavet, så vil det skattetryk, vi forventer, der vil være i 2001 med alt det, vi også har til behandling her i dag, vise et lille fald.
Så selv med den forudsætning, som hr. Flemming Hansen stillede op, ville han kunne stemme for uden at komme i konflikt med det.
Til hr. Flemming Kofod-Svendsen, som jeg takker for den saglige indgang til tingene, hvor jeg forstod, at det specielt var vægtafgift på traktorerne, som Kristeligt Folkeparti var bekymret for eller modstander af, bare den lille bemærkning: Jeg har jo ført ganske mange forhandlinger med vognmandsbranchen her igennem de seneste uger, og jeg kan sige, at i hvert fald et af de punkter, som vognmændene var optaget af, var, at de oplever - altså nu refererer jeg kun - en stigende konkurrence fra traktorkørsel, hvor det tidligere var lastvognskørsel, og derfor har de faktisk været noget optaget af, at der blev en mindre konkurrenceforvridning, fordi traktorerne i dag har en meget lav afgift.
Derfor er det her med hensyn til vægtafgiften at skabe ligestilling mellem lastbiler og traktorer.
Vi fjerner ikke helt konkurrenceforvridningen, for mange af dem, der vil køre traktor, vil fortsat have en gunstigere dieselafgiftsbehandling, end vognmændene har, men det er faktisk et forsøg på også at imødekomme et ønske om at fjerne
en konkurrenceforvridning, som en branche har rejst som et problem, den oplever i det daglige.
Så kunne det jo være fristende at gå i diskussion med hr. Kim Behnke.
Jeg synes egentlig, at det kunstneriske indtryk af hr. Kim Behnkes indlæg var så stærkt, at hvis ikke vi havde så mange øvrige forslag til behandling, kunne det være fristende.
Jeg vil modstå fristelsen, selv om jeg synes, der blev sagt en hel del i hr. Kim Behnkes tale
Kim Behnke (FRI), 2000-11-16:
Igen er det jo lidt ærgerligt, at ministeren ikke har sat sig bedre ind i stoffet, end tilfældet er.
Den Coca-Cola, som folk køber, som hr. Flemming Hansen har beskrevet koster 9 kr. i Flensborg for 1,5 l., er typisk tappet i Ungarn, Tjekkiet eller Polen.
Den sodavand, der bliver tappet i Danmark, betales der en literlicens for til USA, det gør man også i Tyskland og i Polen osv., og den er den samme.
Men de følgeomkostninger, der er, miljøomkostninger osv., er i Danmark betydelig større end i de andre lande, når man tapper sodavand.
Derefter har vi en mineralvandsafgift i Danmark, vi har 25 pct.s moms, i Tyskland har de kun 15 pct.s moms på de her produkter.
Der er altså tale om en prisdannelse, som er langt mere kompliceret, end ministeren giver udtryk for.
Og der er ikke tale om, at det bare er nogle enkelte virksomheder, der sidder og skummer fløden, for ministeren vil kunne konstatere ved en tur til Flensburg, at det jo ikke kun er Coca-Cola, det er også Pepsi og alle de andre, der er billigere dernede.
En procentvis værdibaseret afgift, som hr. Frank Aaen foreslår, vil have den konsekvens, som hr. Frank ønsker, nemlig at Coca-Cola, Pepsi Cola og de andre internationale mærker bliver markant dyrere i Danmark. Så bliver prisforskellen til udsalgsprisen i Tyskland og i Malmø jo endnu større.
Der bliver et endnu større incitament til lige præcis at købe i udlandet og dermed forøge grænsehandelen.
Når hr. Jens Peter Vernersen siger: Jamen bryggerierne sælger det jo billigere.
Hvad enten det er sodavandsbryggerier eller ølbryggerier, så sælger de det billigere til det tyske marked på grund af konkurrencen.
Ja, det er fuldstændig korrekt.
Det er jo derfor, vi har grænsehandel.
Men så skal vi jo ikke vedtage i Folketinget at lægge yderligere afgifter på, så vi fremmer grænsehandelen, så vi gør prisspændet endnu større. Jo større prisspændet bliver, jo større incitament er der til at sætte sig ind i Ford Escorten og køre til Flensborg lørdag formiddag, og det incitament ønsker jeg ikke vi skal have, ikke bare af hensyn til betalingsbalancen, men så sandelig også af hensyn til ansatte i danske butikker og danske butiksejere.
Jens Peter Vernersen (S), 2000-11-16:
Når man sådan hører hr. Kim Behnkes tale her i Folketinget, så kan man jo få det indtryk, at det alene er afgiften, der er afgørende.
Nu ved jeg jo, at hr. Kim Behnke sætter sig grundigt ind i tingene.
Men det spørgsmål, jeg godt vil stille, er om den der afgift: En øl af mærket Sort Guld koster 7,25 kr. i et supermarked i Danmark.
Den koster nede ved grænsen 2,25 kr.
Afgiftsforskellen er 1,50 kr., og så er det jo ikke afgiften, der er styrende for, om øl bliver solgt i Danmark eller i Tyskland.
Det er jo det samme problem, der er med Coca-Cola.
Det ved hr. Kim Behnke, og det synes jeg hr. Kim Behnke burde bekræfte heroppe fra Folketingets talerstolen.
Det er ikke afgiften, der giver den afgørende forskel.
Det er, fordi
bryggerierne sælger billigere til det tyske marked, og fordi man vælger en mindre fortjeneste dernede.
Konkurrencen er i den grad sat ud af kraft.