Jens Hald Madsen (V), 2003-04-09:
Først vil jeg gerne anerkende de fremskridt, som Taiwan har gjort i løbet af de sidste par årtier både finansielt og politisk.
Ydermere er det jo vokset med, at Taiwan er blevet medlem af WTO.
Det har givet handelsmuligheder, og det har givet en styrket position i den globale økonomi.
Den store fremgang på øen er blevet ledsaget af både økonomisk og social stabilitet, og Taiwan har ligeledes taget store skridt for at forbedre respekten for menneskerettigheder og skabe et demokratisk politisk system.
n alle begrænsninger for pressen er blevet ophævet, begrænsninger i den personlige frihed er blevet mildnet, og forbuddet mod at organisere nye politiske partier er blevet løftet.
Taiwan har nemlig forstået, at det er umuligt at høste alle fordele ved fri markedsøkonomi uden samtidig at implementere demokrati, ytringsfrihed, ligestilling og andre personlige friheder.
Det er noget, vi i Danmark og Taiwan har til fælles.
Fælles for Danmark og Taiwan er også individets ret til at møde autoriteter uden frygt for uretfærdighed eller overgreb, individets ret til at tale med selvtillid og uden at frygte konsekvenserne.
Som en del af et demokratisk samfund bliver vi nødt til at samarbejde og støtte lande, der deler vores basale værdier og synspunkter.
Taiwan er et sådant samfund, og derfor mener Venstre, at Danmark via EU bør støtte Taiwans bestræbelser på at opnå medlemskab af organisationer, hvor det ikke kræves, at Taiwan er en statslig nation.
Til trods for forskellen mellem Taiwan og Kina er kontakten mellem de to sider af strædet vokset betydeligt det sidste årti.
Taiwan har fortsat været med til at mildne begrænsningerne på uofficielle kontakter med Kina, og Kina har tilsvarende vist tiltag, som kunne tolkes i retning af øget vilje til samarbejde.
Samhandelen mellem de to lande vokser.
Venstre anerkender opretholdelsen af diplomatiske relationer med Kina som værende i Danmarks langsigtede interesse, men Venstre støtter samtidig opretholdelsen af stærke relationer, det være sig økonomiske, handelsmæssige, kulturelle relationer, for det er også i dansk interesse.
Ved at bevare kontakten til både Beijing og Taipei vil Danmark bringe sig i en position til bedst muligt at bidrage til fred og stabilitet i Asien.
Ved at arbejde for integration af Taiwan gennem en fælles EU-politik sikrer vi, at der er vægt bag vores ord.
Venstre ønsker en fredelig løsning af den uenighed, der kan være mellem Kina og Taiwan, som bygger på et dybtfølt ønske om at vise Taiwan og taiwanerne respekt for de resultater, som de har opnået såvel økonomisk som demokratisk de seneste par år.
Vi skylder denne befolkning, at deres stemme kan blive hørt i international sammenhæng.
Derfor så skal vi arbejde videre, og der er blevet omtalt WHO, og der står jo i charteret, at retten til den højest opnåelige standard for sundhed er en af de fundamentale rettigheder for alle mennesker uden forskelsbehandling, hvad angår race, religion, politisk overbevisning, økonomiske eller sociale forhold.
Derfor bør også Taiwans 23 millioner borgere have ret til adgang til information fra WHO.
Rent faktisk er det jo sådan, at det er Taiwan, som kan bidrage til WHO via deres viden inden for medicinområdet og ikke mindst inden for det finansielle område.
Taiwans deltagelse i WHO-arbejdet støttes af Europa-Parlamentet, Kongressen i USA, Storbritanniens Underhus m.fl.
Det vil inkludere taiwaneren i det globale sundhedssystem uden at kompromittere Danmarks etkinapolitik.
Det, der er min hovedpointe, er, at Taiwan ønsker og behøver et vindue til verden, et vindue, hvor verden vil få mulighed for at se, hvad Taiwan har udrettet, men endnu vigtigere: at Taiwans befolkning også får mulighed for et glimt af verden.
Samtidig skal jeg sige, at vi ikke kan støtte det forslag til vedtagelse, der er.