Christian H. Hansen (DF), 2000-05-16:
Jeg vil starte lidt med forslaget til vedtagelse.
Med henblik på bl.a. videnspredning i landkommunerne og i landdistrikterne forhøjes beløbet til landdistriktspuljen med 5 mio. kr. årligt.
Men vi har jo også fået et svar fra hr. Holger Graversen
om, at det med integrationsindsatsen faktisk ikke er nødvendigt at have stående der.
Så måske det bare er tænkt som en rød klud.
Men det var blot for at give begrundelsen
Men jeg vil først gerne have lov til at takke for redegørelsen fra regeringen.
Jeg tror, det er meget væsentligt, at man har disse debatter om landdistrikterne og deres udviklingsmuligheder.
Ellers kan jeg godt være lidt nervøs for, at man helt går hen og glemmer de borgere, der bor uden for byområderne. Jeg bor selv i en landkommune, nemlig Karup i Jylland, og når man bor i en sådan kommune, så får man også lidt bedre føling med, hvad der egentlig er af problemer, der rører sig.
Jeg vil også sige, at når man så til daglig - som en af ordførerne, vistnok hr. Knud Erik Kirkegaard, var inde på - er med i det kommunalpolitiske arbejde, så kommer jo netop sådan nogle ting som landzonekompetence osv. ind, som gør, at det egentlig bliver besværliggjort en del for landkommunerne.
I Dansk Folkeparti ønsker vi en positiv udvikling af vore landdistrikter.
Det skal selvfølgelig forstås således, at vi ønsker en udvikling, som er positiv for alle landdistrikter i hele landet.
En af de ting, som er blevet drøftet meget, er, at landkommunerne og dermed også landdistrikterne har en snæver økonomi.
for, at det bliver til én stor kommune med en dårlig økonomi.
Dette er også for at fortælle, at bare fordi noget bliver stort, så er det ikke givet, at det samtidig bliver godt.
Jeg tror også, at det var godt, at vi først havde debatten om regionerne for ikke så lang tid siden, og at vi nu har en debat om landdistrikterne, for det er jo en ting, der følger af hinanden.
Man kan også sige, at det er meget væsentligt, at vi bliver ved med at bevare disse to former for debatter, sådan at de ikke på noget tidspunkt bliver slået sammen.
I Dansk Folkeparti tror vi på, at den tætte kontakt til befolkningen er meget vigtig.
Det har noget med nærhed at gøre, og nærhed er meget vigtig.
I Dansk Folkeparti synes vi, det skal være således, at såfremt man vil sammenlægge nogle landkommuner, må det ikke kun være politikerne, der skal afgøre det.
Det bør i særdeleshed være befolkningen i de pågældende kommuner, der skal spørges og drages ind i en eventuel beslutning om en sammenlægning.
Jeg må sige, at når man læser denne her Landdistriktsredegørelse, så virker det hele meget positivt.
Det virker, som om der bliver taget hånd om det hele.
Jeg overvejede på et tidspunkt, da jeg sad og læste den, om redegørelsen ikke kunne bruges som manuskript til den næste Morten Korch-film, men spørgsmålet er jo, om det hele også er så positivt.
Hvis vi ser lidt på det uddannelsesmæssige, som er belyst i redegørelsen, bliver modellen for de korte videregående uddannelser, KVU'erne, rost.
Det mener jeg faktisk ikke at der er grund til.
Intentionen var vel, at det skulle være et mål, at der i alle regioner og også med afsmitning ud i landdistrikterne skulle findes et bæredygtigt uddannelsesforløb, således at man kunne tilgodese ønsket om større og stærkere uddannelsesmiljøer og en hensigtsmæssig uddannelsessammensætning på KVU-området. Det er, som om det, der er sket, er, at man har rykket eleverne væk fra yderområderne.
Det er bl.a. sket i Nordjyllands, Sønderjyllands og Ringkjøbing Amter, som jo meget har gjort indsigelse imod det her.
Det har man gjort for at centralisere uddannelserne.
Det KVU-lovforslag var de fleste partier faktisk positive over for, men det ser ud, som om det ikke har virket efter hensigten, og når tingene ikke virker efter hensigten, så tror jeg, det er vigtigt, at man får talt dem igennem og får en bred debat om dem. Det var vel også derfor, at en række partier, heriblandt Dansk Folkeparti, var med på et beslutningsforslag om sikring af regional dækning ved udbudsplacering af de kortvarige videregående uddannelser.
Her har vi et eksempel på, at det, som ikke kommer til at virke optimalt ude i vores landdistrikter, bør der gøres noget ved.
Jeg tror netop, at det, at man sørger for, at man beholder nogle uddannelsesmuligheder ude i de her områder, også gør, at det vil være lettere at få de unge mennesker til at blive ved med at være bosat i de områder.
Jeg ved godt, at man ved KVU'en lagde vægt på en styrkelse af de her uddannelsesmiljøer, og det var vel også egentlig det, debatten gik på, da vi behandlede lovforslaget i sin tid.
Det har så bare vist sig, at der er nogle problemer, som gør, at uddannelsen nu bliver udbudt af færre regionale uddannelsesinstitutioner, som faktisk overskygger det, der egentlig var den positive intention i det med KVU'erne.
Det siger jeg også, for skal vi fastholde den lille fremgang, der faktisk har været i befolkningstilvæksten i landdistrikterne, er det vigtigt, at vi også har nogle uddannelsesmuligheder, netop så vi kan tilbyde de unge mennesker noget ude i de områder.
Jeg var inde på det før.
Ja, der er jo nævnt mange eksempler indtil nu i dag.
Men jeg er nok nødt til at komme ind på det afsnit i redegørelsen - og det er der jo mange, der har været - der omhandler transport i landdistrikterne.
Her kan man læse, at vores regering sammen med sine to væbnere, SF og Enhedslisten, har fået afsat en masse millioner kroner over en 5-års-periode, faktisk hele 90 mio. kr.
Disse skal gå til udvikling og omstilling af den kollektive trafik i tyndtbefolkede områder, og i den forbindelse er der nedsat et meget fint videncenter.
Man kan så tænke lidt over, hvad det videncenter egentlig er kommet frem til.
Sikkert en masse gode intentioner
, men de er måske også kommet frem til, at privatbilismen skulle afskaffes.
Jeg ved det ikke med sikkerhed, men man kan da have på fornemmelsen, at det bærer lidt i den retning.
Når man som jeg bor i en landkommune og derfor også har sin gang ude i landdistrikterne, så kan man næsten ikke lade være med at nævne de afgifter, der er på bilismen herhjemme.
Høje benzinafgifter, høje vægtafgifter har altså snart nået toppen.
Det er ikke for at nedgøre den kollektive trafik, at jeg siger det.
Den fungerer nok udmærket i de større byer, men i de tyndt befolkede områder hænger disse ting altså ikke sammen.
Hvis man ønsker, at folk skal bo i de tyndt befolkede områder, herunder landdistrikterne, og hvis man ønsker vækst i de områder, så hjælper det altså ikke, at en liter benzin snart koster 10-11 kr. Jeg tror, at det gennemgående budskab fra befolkningen i disse områder er, at nu synes de, at det er nok.
Selv om folk er blevet bedre til at køre sammen, må man også forholde sig til, at såfremt man ønsker, at folk skal bo i disse landdistrikter, kan der for nogle folks vedkommende være ganske langt til arbejdet.
Så hjælper det ikke, at det ekstra, man tjener ved at gøre en indsats, eksempelvis ved at have sit arbejde lidt længere væk, forsvinder på landevejen, fordi man skal tage den ekstra lange vej.
Her tror jeg, at regeringen stadig væk har et stort problem at tage fat på.
Hvis jeg lige kort må nævne en ting, som jeg faktisk synes godt kunne mangle lidt her i landdistriktsredegørelsen, så er det et par ord om turisme.
Der er sikkert nogle, som vil sige: Jamen kæreste mand, det passer overhovedet ikke ind her, men det mener jeg faktisk at det gør.
For ude i landdistrikterne handler det da også om at have noget, som gør, at folk kommer dertil, og i det område, jeg selv kommer fra, har vi simpelt hen en utrolig smuk natur.
Det er i sig selv noget, som er en rigdom uden sidestykke, og noget, som jeg faktisk godt mener at landdistrikterne kan bygge noget positivt på, og det gør man da også rundtomkring.
Derfor synes jeg faktisk også, at det element burde have fået et par få linjer med i den her redegørelse.
Afslutningsvis vil jeg sige, at Dansk Folkeparti anerkender, at indenrigsministeren har gjort et forsøg på at tilgodese landdistrikterne, men det virker nogle gange håbløst, når både Økonomiministeriet, Finansministeriet og Miljøministeriet så kommer med en masse lovgivning og en masse krav, der på mange områder trækker i en helt anden retning, og så får det jo ikke den gennemslagskraft, der skal til, for der er fortsat behov for at vise nye veje for udvikling i vore landdistrikter.