runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Baastrup (SF), 2005-03-29:
Et af problemerne er faktisk de ikkesvar, jeg nu har fået.
Regeringen har jo ikke skabt det samlede overblik.
Regeringen er flintrende ligeglad med, at de unge ikke kan komme hen til det gymnasium, der rent faktisk har behov for, at de skal komme derhen, fordi der ikke er en regional overstyring af, hvordan den offentlige trafik skal køre.
Det næste er, at jeg så kan forstå, at det nu er undervisningsministeren, der skal pålægge et gymnasium at komme med et ikkeattraktivt tilbud, vel vidende at det gymnasium ligger sådan regionalt, at der ikke er nogen, der kommer derhen og tager det.
Derved kan man så indirekte nedlægge det lille gymnasium.
Er det i virkeligheden det, der er projektet: at få nedlagt de små gymnasier – det er vel omkring 40 gymnasier – hvor der er problemer allerede nu, og hvor vi netop i gymnasiereformen lagde vægt på, at de skulle have nogle særlige muligheder?
Tina Nedergaard (V), 2005-03-29:
Som det fremgår af lovforslaget, er intentionen, at befordringen for de studerende og eleverne er nøjagtig den samme som i dag.
Det ligger nok en smule uden for det her lovforslags rammer at fastlægge den kollektive trafik rundtomkring i hele landet.
Men det er da givet, at enhver form for kollektiv transport bør tage det hensyn, at hvis der er uddannelsessteder, er det også der, der er kunder kl. 8 om morgenen og kl. 3 om eftermiddagen.
Så det vil være ret unaturligt ikke at tage det hensyn, når man fastlægger den lokale transport.
Det er punkt 1.
Punkt 2, som spørgsmålet så retter sig imod, er, hvordan de små fag sikres.
Det fremgår jo fuldstændig af lovforslaget, at ministeren kan sikre, at der på regionalt plan udbydes de fag, som jeg går ud fra at fru Anne Baastrup her tænker på, f.eks. latin og andre smalle fag, som ikke så mange ønsker at søge i dag.
Ministeren har i lovforslaget bemyndigelse til at sikre, at de i fremtiden udbydes i regionerne, nøjagtig som det sker i dag i amterne.
Der er ingen forskel.
Anne Baastrup (SF), 2005-03-29:
Jeg vil prøve at tage fat i de ikkesvar, som fru Pernille Blach Hansen fik.
For det første vil jeg godt bede fru Tina Nedergaard tage lidt alvorligt, hvordan man får sammenkoblet det, at bussen ikke kører, med, at de unge skal hen til det gymnasium, hvor bussen ikke kører på det tidspunkt, hvor gymnasiet starter.
Det var et spørgsmål.
Det forventer jeg fru Tina Nedergaard kan besvare.
Det næste spørgsmål er: Hvordan sikrer man, at de små og uinteressante fag, som vi har behov for på de længerevarende uddannelser på universiteterne, rent faktisk bliver tilbudt, når fru Tina Nedergaard lægger op til, at det kun er det, som de unge er interesseret i, der skal sikre, at man på de små gymnasier kommer derhen.
Tina Nedergaard (V), 2005-03-29:
Så må man også acceptere, at der ikke bliver svaret på alt, hvad der bliver spurgt om.
Med hensyn til klassekvotienten på handelsskolerne er det min oplevelse fra mine besøg på handelsskolerne, at man organiserer sig meget anderledes i handelsskolesektoren på en række undervisningsniveauer.
Faktisk er det sådan, må jeg svare fru Pernille Rosenkrantz-Theil, at hvis man går ind på en erhvervsskole som helhed, hvis man går ind på en teknisk skole, vil man opleve hold, der er langt, langt mindre end dem, der sidder i det almene gymnasium.
Det er meget almindeligt med hold på ti eller derunder, hvor man faktisk har undervisning, der pågår.
Det gælder store dele af de tekniske områder.
Men det, der er interessant med det her lovforslag, er, at vi her giver muligheden for, at man på den enkelte institution kan lave en vurdering af, hvilken form for uddannelse man ønsker at udbyde; om man ønsker at udvikle sig i den ene eller den anden retning.
Man har mulighed for at blomstre side om side.
Det er faktisk et rigtig godt forslag, vi her lægger frem.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-03-29:
Lad os tage det sidste først.
Det er faktisk sådan, at vi i Danmark har regler for, at hvis man ikke er myndig, så kan man ikke have budgetansvar.
Mig bekendt er ungdomsuddannelserne netop kendetegnet ved, at folk er unge, og en meget stor del af dem er under 18 og dermed ikke myndige, og dermed må de ikke have budgetansvar.
Derfor må de ikke sidde i de bestyrelser, der er på selvejende institutioner.
Så såre simpelt er det.
Set fra et elevsynspunkt er den her lovgivning en katastrofe.
Så vil jeg sige om det her med økonomien, at det da er fint, at de har en stor egenkapital.
Lad os prøve at kigge på det igen med elevernes øjne, for det er jo dem, vi som samfund skal leve af i fremtiden.
Jeg vil gerne have, at fru Tina Nedergaard fortæller mig lidt om, hvordan klassekvotienten ser ud henholdsvis på erhvervsskolerne og på gymnasierne, for problemet er jo præcis, at eleverne oplever, at deres hverdag er væsentlig ringere på erhvervsskolerne.
Jeg kan faktisk huske, at noget af det, jeg har skældt den tidligere regering ud for, kun er blevet endnu værre, efter at denne regering er kommet til.
Det var, at der var et efterslæb på erhvervsskolerne på 800 mio. kr. i 2001.
Det tal er kun vokset, efter at den her regering er kommet til.
Det vil altså sige, at vi står i en situation, hvor man for 3 år siden vurderede, at økonomien var 800 mio. kr. ringere på erhvervsskolerne.
Det kunne måske hænge sammen med, at det ikke har den regionale tilknytning, og at man ikke ser det som samme prestigeprojekt at køre ungdomsuddannelserne set med statens og finansministerens briller, som de gør ude regionalt.
Tina Nedergaard (V), 2005-03-29:
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil skitserer en række, efter min opfattelse, fordomme om erhvervsskolesektoren.
Lad os prøve at tage dem, jeg kunne nå at notere.
Rent faktisk er der erhvervsskoler, som har en stor egenkapital, og der er erhvervsskoler, som ikke har en stor egenkapital.
Det afhænger meget af, hvilket udbud man har haft af uddannelser og traditionen bag og historien bag etableringen af den her institution.
Så det er ikke sådan, at man generelt kan sige, at nogle er bedre stillet end andre.
Det er faktisk sådan, at taxameteret på en række tekniske uddannelser er langt, langt højere, end hvad f.eks. det matematiske gymnasium har været vant til.
Så det er bare lige spørgsmålet om at skelne mellem områderne.
Og hvis vi tager det tekniske handelsgymnasium, så er det heller ikke dårligere stillet end det almene gymnasium.
Med hensyn til de geografiske afstande til uddannelsesinstitutionerne er det jo sådan, at når man uddanner sig til glarmester, så har vi ikke en glarmesteruddannelse i hver eneste by i hele landet.
Den har vi koncentreret i Holbæk ud fra det hensyn, at der er ret få, der skal være glarmestre.
Der er nogle flere, der tager studentereksamen.
Med hensyn til at eleverne har mindre indflydelse på deres uddannelse, så skyldes det jo ikke erhvervsskolernes opbygning eller styringsstruktur.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-03-29:
Jeg vil gerne tilbage til ungdomsuddannelserne.
Hvad er situationen på erhvervsskolerne?
Lad os prøve at kigge lidt på det i forhold til gymnasierne.
På erhvervsskolerne har man for det første væsentlig ringere økonomi end i gymnasierne.
For det andet har man fået centraliseret skolerne i kæmpestore enheder, hvilket betyder, at de geografiske afstande er væsentlig større end for gymnasieeleverne.
For det tredje har eleverne mindre indflydelse på deres egen hverdag på erhvervsskolerne end i gymnasiet.
For det fjerde er der ikke nogen koordinering af samarbejdet mellem de forskellige erhvervsuddannelser, men tværtimod en konkurrencesituation i modsætning til i gymnasierne.
Og for det femte er der et langt større frafald på erhvervsskolerne, end der er i gymnasierne.
Så står Venstres ordfører og siger, at vi har gode erfaringer med erhvervsskolerne.
Jeg kan jo ikke begribe, at man overhovedet kan finde på at fremsætte et lovforslag, hvor man har tænkt sig at underlægge gymnasierne samme elendige resultatstruktur som den, der er på erhvervsskolerne.
Hvorfor ikke gøre det omvendt og sige, at når nu vi har så dårlige erfaringer med erhvervsskolerne, hvorfor så ikke give dem de samme muligheder som gymnasierne?
Tina Nedergaard (V), 2005-03-29:
Det lyder næsten, som om hr. Carsten Hansen har misforstået økonomisiden i lovforslaget.
Det er sådan, at vi ikke forudsætter store besparelser med dette lovforslag, vi forudsætter omkostningsneutralitet.
Det vil sige, at der fortsat vil være de samme ressourcer afsat til de her institutioner, vi nu engang har i det danske samfund, herunder VUC'erne.
Det vil sige, at den margen, som angiveligt skulle opstå pludseligt på enkelte VUC-centre, ikke er en margen, som vi har kendskab til skulle opstå, for midlerne er der i samme omfang i fremtiden, som de er i dag.
Vi har ikke aktuelt lagt os fast på et bestemt niveau, men det har været vores opfattelse af lovforslaget, at det ikke lægger op til en markant stigning i brugerbetalingen.
Men jeg vil stadig væk sige, at det er væsentligt på uddannelsesområdet at se på fagdifferentiering.
Det gjorde vi med lovforslaget fra den tidligere folketingssamling, hvor vi netop indførte, at når det er kompetencegivende, er der meget lav brugerbetaling, faktisk lavere end i Socialdemokraternes regeringstid, hvorimod der, hvis det ikke er kompetencegivende, er mulighed for højere brugerbetaling.
Carsten Hansen (S), 2005-03-29:
Det er interessant, for det er faktisk sådan, at når man snakker brugerbetaling på erhvervsuddannelser, så er der øvre rammer.
Og der er meget – faktisk på russisk maner, ja, nærmest sådan, at Stalin ville være misundelig på den her regering – faste rammer for, hvor meget man må tage.
Det er også sådan, at den brugerbetaling, som netop den nuværende regering indførte, ikke blev indført af hele Folketinget, og da man fastsatte den, var der en øvre grænse.
Den skulle ligge mellem 300 kr. og 900 kr. pr. fag osv.
Den grænse ophæver man nu.
Hvordan vil det hænge sammen rundtomkring?
Så spørger jeg igen: Hvor stor må brugerbetalingen blive, og hvor meget vil Venstre acceptere?
Tina Nedergaard (V), 2005-03-29:
Som jeg erindrer det, da vi indførte mere differentieret brugerbetaling på VUC-kurserne, hfkurserne m.v., gav vi faktisk mulighed for, at man lokalt kunne fastsætte en forholdsvis høj brugerbetaling.
Der er bare ikke så mange, der har valgt at benytte sig af det.
Det giver sådan set en erfaring for, at selv om der er mulighed for at opkræve en forholdsvis høj brugerbetaling, så bliver det ikke anvendt, og det er ud fra en betragtning om, at man ønsker et lokalt uddannelsestilbud.
Til det vil jeg godt sige, at der jo ikke er nogen, der er nærmere til at ønske, at folk uddanner sig, end netop det lokalområde, hvor man kommer fra.
Det vil sige, at de institutioner, som her får en adgang, som de ikke har i dag, jo vil være de første til at sige, at de ønsker at holde brugerbetalingen nede, idet de ønsker at få nye elever i videst muligt omfang.
Det giver ligesom sig selv.
De har ikke en interesse i at skrue brugerbetalingen op i et kunstigt højt niveau.
Carsten Hansen (S), 2005-03-29:
Jeg håber, at ordføreren er kommet sig over sit lille fald på vej op ad trappen og er frisk igen.
Det, jeg godt vil tage fat i, er brugerbetalingen på VUC.
Der står jo i det her lovforslag, at det fremover bliver den enkelte bestyrelse, der skal fastsætte brugerbetalingen på VUC.
Man kunne forestille sig, at man i udkantsområder – for at nævne et enkelt, nemlig Nordjylland – ikke er så rig, og her er der ikke så mange, der søger uddannelse, for det er fakta.
Og her bliver man for at få det til at hænge sammen nødt til at lave væsentlig højere brugerbetaling, end man er i Århus, København, Esbjergområdet osv. Er det ikke en skævvridning at komme ud i?
I dag ved vi, at brugerbetalingen på f.eks. hf ligger på 5.000-6.000 kr. om året, og på det, der hedder AMU, altså Almen Voksenuddannelse, 4.000-5.000 kr. om året.
Hvor stor må den brugerbetaling blive?
10.000 kr., 12.000 kr., 15.000 kr., eller taler vi om, at der skal en eller anden form for styring ind?
Kan Venstres ordfører give en garanti for, at brugerbetalingen ikke vil stige på de enkelte VUC'er?
Tina Nedergaard (V), 2005-03-29:
Jeg skal gøre mig ekstraordinært stor umage.
Jeg vil bare konstatere, at Fjerritslev Gymnasium flere gange i den forgangne folketingsperiode var truet af lukning netop ud fra en betragtning om, at Amtsrådet i Nordjylland vurderede, at det var vanskeligt at sikre et tilfredsstillende rekrutteringsgrundlag i form af elever til Fjerritslev Gymnasium.
Det vil der i og for sig heller ikke være under den nye ordning.
Men det, der virkelig er interessant her, er, at vi jo har lavet en gymnasiereform, som giver mulighed for, at de enkelte gymnasier kan fastlægge uddannelsesretninger, som gør, at de bl.a. kan gå ind og konkurrere med dem, der måske ligger i storbyerne, og som har ét udbud, mens man i Fjerritslev kan tilbyde noget andet.
Det, der er hele essensen, er, at erhvervsskolesektoren, sådan som vi kender den i dag, faktisk har formået at tiltrække elever fra store, store dele af en region, til trods for at der er stor geografisk afstand.
Det har de gjort, fordi man ville lave et bedre system end det, vi kender fra amterne i dag.
Man ville lave et system, som gør det attraktivt for institutionerne at udbyde højkvalitetsuddannelser.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-29:
Jeg undrer mig til gengæld over, at Venstres ordfører sammenligner med erhvervsskolerne, for det er jo der, det største frafald er.
Der er unge, der nok starter på den ungdomsuddannelse, men siden falder fra.
Det er jo et gymnasium, som fru Tina Nedergaard kender godt.
Hvordan sikrer man Morsø Gymnasiums overlevelse?
Hvordan sikrer man Bjerringbro Gymnasiums overlevelse?
Tværtimod vil der være nogle, der måske følger med til det andet gymnasium, men der er da også stor risiko for, at nogle falder fra.
Så hvilken sikkerhed kan vi få for, at de store gymnasier i nabobyerne ikke skruer kapaciteten op og derved lukker de lidt mindre, at taxametrene ikke udhuler de små gymnasier, og at der stadig væk kører busser – det lyder banalt, men det er vigtigt – som gør, at unge kan komme til gymnasiet og hjem igen, så de ikke skal vente i timevis?
Det vil jeg gerne bede om et lidt mere præcist svar på.
Tina Nedergaard (V), 2005-03-29:
Nu nævner fru Pernille Blach Hansen selv, at man i Viborg Amt og også i Nordjyllands Amt har en utilfredsstillende ungdomsuddannelsesfrekvens, for mange tager ikke en ungdomsuddannelse.
Og så må jeg undre mig en lille smule over, at hun er så begejstret for det nuværende system.
For det nuværende system har jo netop ikke sikret en højere uddannelsesfrekvens blandt ungdomsårgangene i store dele af landet.
Faktisk er det sådan, at man ikke har løftet den opgave tilstrækkelig godt.
Nu laver vi så et nyt system, som i høj grad kopierer det, vi kender fra erhvervsskolesektoren.
Mine erfaringer fra erhvervsskolesektoren er, netop bl.a. på grund af, at de er taxameterstyret, at de er meget interesseret i at have kunder i butikken.
De er meget interesseret i at levere en kvalitet, som gør, at eleverne søger til deres skoler.
Dermed sikrer vi, at de, der netop kan give unge mennesker en uddannelse, netop uddannelsesinstitutionerne, er maksimalt motiverede for at udbyde en ydelse, som efterspørges.
Jeg er meget fortrøstningsfuld, og jeg undrer mig en lille smule over, at Socialdemokraterne skulle være så begejstrede for det system, vi har i dag, der ikke har løst opgaven.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-29:
Jeg kommer fra et område i landet, hvor der kun er få, der tager en gymnasieuddannelse, og faktisk for få, der tager en ungdomsuddannelse generelt.
Jeg ved, det samme gør sig gældende i Nordjylland, hvor fru Tina Nedergaard har sin valgkreds og sin daglige gænge, og derfor er der stor bekymring for, hvad lovforslaget kommer til at betyde på bl.a. gymnasieområdet, især for de små gymnasier uden for de største byer.
Derfor vil jeg gerne spørge fru Tina Nedergaard: Hvor i lovforslaget står der, at det her ikke betyder en langsom kvælning af de små gymnasier?
Jeg kan nævne Fjerritslev Gymnasium, Bjerringbro Gymnasium og Morsø Gymnasium, bare for at tage nogle få stykker.
Grunden til, at jeg spørger, er, at der især er tre ting, der bekymrer mig.
Det ene er, at hele økonomien er ukendt på nuværende tidspunkt.
Det vil sige, at vi ikke aner, hvordan taxameteret bliver indrettet; vi aner ikke, om man der tager særlige hensyn til de små.
Det andet er, at hver skole selv skal fastsætte sin egen kapacitet, altså hvor mange 1. g-klasser man vil have, og først derefter skal skolerne fordele det imellem sig.
Hvis de store vælger at sige, at de godt vil have en klasse mere, så lukker man hurtigt den lille skole i nabobyen.
Det tredje er så, at der overhovedet ikke er tænkt på de offentlige transportmuligheder, og der ved de af os, der også kommer lidt vest fra Valby Bakke, jo godt, at hvis ikke bussen passer til, når gymnasiet starter, og når timen slutter, så vælger de unge at tage en lidt større by i nærheden, hvor de nemmere kan komme frem og tilbage.
Så hvilke garantier kan Venstres ordfører give for, at det her ikke betyder en langsom kvælning af de små gymnasier?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-29:
Jeg er altså nødt til at sige, at jeg ikke kan stå her i dag og give tilsagn til konkrete projekter, men vi er altid villige til at støtte de gode projekter, der måtte være, og vi har nu lavet en pulje med et bredere spektrum.
Når den pulje kommer i udbud, vil vi forhåbentlig få nogle gode bud på, hvordan disse her opgaver kan løses optimalt, og her er Kvinderådet meget velkomment til at byde med.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 11
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-03-29:
Når ministeren i dagens Politiken er citeret for, at regeringen altid er positiv over for at støtte gode projekter, vil jeg bare her til sidst have ministerens bekræftelse på, at de to projekter, vi snakker om her, er gode projekter og dermed også værd at støtte.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-29:
Jeg kan ikke stå her i dag og give tilsagn om hverken penge eller en anden måde at gøre arbejdet på, for sagen er jo, at når man søger om puljemidler, ved man også godt, at puljer er til rådighed i en afgrænset periode.
Men jeg vil godt understrege, at de initiativer, der er i gang her, er noget af det, som regeringen gerne vil føre videre med en større og bredere indsats, som også vil være målrettet mod de samme grupper.
Det er noget, som vi fra regeringens side arbejder konstant med, og derfor vil jeg også følge op på de ansøgninger, der ligger fra Kvinderådet, og tage dem med i betragtning i forbindelse med den nye pulje, der kan søges på.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-03-29:
Det vil altså sige, at Kvinderådet og de to projekter skal leve i uvished, indtil det viser sig, om de i konkurrence med andre kan få del i den pulje, som øjensynlig er undervejs.
Jeg vil godt spørge ministeren, om ministeren ikke synes, det er et problem, at projekter som disse her, som vel alle kan være enige om er enormt vigtige af hensyn til integration og ligestilling i Danmark, er afhængige af nogle bestemte puljer og helt konkret i denne situation altså i første omgang af satspuljemidler og nu står med uvisheden foran sig.
Skulle man ikke i stedet overveje, om den slags projekter ikke skulle være en fast bestanddel af det arbejde, som bliver foretaget i forbindelse med finanslovens bevillinger til hele integrationsområdet?
Lene Espersen (KF), 2005-03-29:
Jeg må sige, at jeg slet ikke deler hr. Morten Messerschmidts dæmonisering af Kommissionen.
Tværtimod synes jeg, at der mangler en fuldstændig forståelse for, at det i sidste ende altså er ansvarlige ministre, medlemslandene, der sidder og stemmer om de ting, der skal vedtages i EU, og hvis der er tale om et indre marked-direktiv, vil det jo typisk være økonomi- og erhvervsministeren, der sidder og kan deltage i et kvalificeret flertal eller i et blokerende mindretal.
Så den her diskussion om, at der er en Kommission, der bare gør ting, synes jeg er en kende malplaceret.
Men jeg vil da godt sige til hr. Morten Messerschmidt, at jeg netop synes, at den nye forfatningstraktat, som vi skal stemme om, på en lang række konkrete punkter går ind og medvirker til at forbedre vores mulighed for at påvirke politikken i Europa.
Et eksempel, som jeg i hvert fald ved ligger Dansk Folkeparti ekstremt nær, er spørgsmålet om dyretransport og dyrevelfærd.
Her bliver der jo med den nye traktat en langt bedre mulighed for demokratisk kontrol, i og med at vi nu får en sikkerhed for, at EuropaParlamentet får en mulighed for at blive hørt og får medbestemmelse i forbindelse med de regler, der bliver truffet fremover.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-03-29:
Men det er jo netop det foruroligende, vi står over for her, at en Kommission, som ikke skal eller kan genvælges, men er udpeget, har ét motiv, nemlig at skabe så stærk en forbundsstat i Europa som muligt, mens man fra regeringernes side, som jo har en eller anden forpligtelse, om ikke andet så hvert fjerde år i hvert fald, over for deres vælgere, selvfølgelig taler en anden sag.
Det er jo hele kerneproblemet i EU, at man altså har en stærk lobbygruppe kaldet Kommissionen, som ønsker at skabe en så stærk forbundsstatslignende model i EU som muligt.
Det, jeg godt afslutningsvis vil høre, er, om ikke regeringen – eller justitsministeren – så i denne her sammenhæng kan se et problem i den forfatning, som vi skal stemme om, der jo, uanset hvordan man ser på det, om det er godt eller skidt, udvider lovgivningskompetencen på EU's områder, ikke alene i forhold til den nye stemmeprocedure med kvalificeret flertal, men altså også med en direkte hjemmelsudvidelse.
Der er en lang række nye områder, hvor EU begynder at kunne lovgive, hvor det ikke tidligere kunne lade sig gøre.
Det, der er sagens kerne, er: Vi ved ikke, hvad vi får.
Vi aner ikke, hvilke direktiver, forordninger og beslutninger der vil komme ud fra EU-systemet efter forfatningens eventuelle vedtagelse, fordi man fuldstændig fortolker det i den retning, man gerne vil.
Og hvis Rådet siger én ting, jamen så er det alligevel Kommissionen, der i sidste ende har beslutningskompetencen – den udemokratisk udpegede Kommission.
Er det ikke korrekt?
Lene Espersen (KF), 2005-03-29:
Jeg vil sige til hr. Morten Messerschmidt, at det jo ville være dejligt, hvis EU-ret og EU-politik var en eksakt videnskab, for så kunne man slå op i en bog, og så kunne man finde løsninger på alle de juridiske spørgsmål, man kaster op i luften.
Det kan simpelt hen ikke lade sig gøre.
I den forholdsvis korte tid, hvor jeg har siddet til rådsmøder i EU-sammenhæng, har jeg adskillige gange oplevet, at der er uenighed i forhold til den juridiske vurdering, som Kommissionen anlægger – den bygger naturligvis også på nogle politiske visioner, som den ansvarlige kommissær har sagt er den vej, vi går, og derfor opbygger vi en givet rammeafgørelse på en vis måde – og så den vurdering, som f.eks. Rådets juridiske tjeneste kommer med.
Det vil altså sige, at Kommissionens juridiske tjeneste og Rådets juridiske tjeneste er uenige om hjemmelsgrundlag og mange andre ting.
Der tror jeg, at noget af styrken ved EU-samarbejdet egentlig er, at der er den åbne drøftelse og diskussion af det, og at medlemslandene deltager aktivt i den.
Og der kan jeg garantere hr. Morten Messerschmidt og Dansk Folkeparti for, at vi deltager aktivt i de drøftelser, fordi vi også føler, at det er vigtigt at være vagthund i forhold til at sikre, at der er det korrekte hjemmelsgrundlag, når man træffer beslutninger i EU.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-03-29:
Jeg er fuldstændig bekendt med, hvilken holdning regeringen har til det her, men jeg har da en forventning om, at regeringen føler sig forpligtet over for den beslutning, som det danske folk har truffet, i forhold til at vi altså nu engang har et forbehold over for del 4 i Nicetraktaten, og det må regeringen jo være fuldstændig forpligtet til at administrere efter.
Derfor synes jeg, det er relevant at få at vide, om regeringen ikke også ser et problem i, at man altså fra Rådets og Kommissionens side lægger op til, at et snævert direktiv med få regler ikke kan vedtages på grund af danske retsforbehold, men at et bredere direktiv med mange flere regler godt kan.