Holger K. Nielsen (SF), 2000-04-11:
Det med venner er jo altså mere kompliceret end som så.
Mogens Glistrup siger mig bekendt også ja, men betyder det, at hr. Claus Larsen-Jensen er blevet en god ven af Mogens Glistrup?
Hold nu op med det, det er jo ikke den måde, man kan diskutere reelt på.
Så lige til fru Charlotte Antonsen, der spørger, om man er landsforræder, hvis man siger ja: Nej, det mener jeg ikke man er.
Det er et fuldstændig overdrevent udtryk, men det bliver brugt i sammenhæng med den kampagne, regeringen kører, og hvor den ligesom antyder, at hvis det bliver et nej, vil der komme et vældigt pres på kronen.
Efter min vurdering er det groft uansvarligt, hvad regeringen gør her, fordi den ligesom lægger op til, at kronen kommer i en svag situation, og man så at sige inviterer spekulanter til at gå i gang, hvis det bliver et nej.
Det synes jeg er groft uansvarligt,
ikke mindst i en situation, hvor meget tyder på, at det meget nemt kan blive et nej, og man risikerer at skabe en selvopfyldende profeti.
Men man skal ikke bruge ordet »landsforræderi« om noget sådant.
Man skal bruge udtrykket
»det er uansvarligt«, og det er det altså. Så til hr. Claus Larsen-Jensen, der siger, at vi bliver politisk marginaliserede: Jeg kan altså ikke se, hvorfor vi skulle blive det.
Når det drejer sig om miljø, er vi i front, og når det drejer sig om gennemførelse af direktiver for det indre marked, er Danmark mig bekendt duksedrengen inden for EU. Der er ingen, der kan følge med Danmark, vi er et foregangsland for nu at bruge det udtryk.
Og hvorfor skulle vi blive marginaliserede, fordi vi siger nej til euroen?
Det er jo netop udtryk for, at den danske befolkning ønsker at være uden for en føderal udvikling, ønsker at være uden for en udvikling imod et Europas Forenede Stater, men godt vil være med i et praktisk europæisk samarbejde.
Det synes jeg kan bruges offensivt, og det bør bruges og skal også bruges offensivt.
Så til fru Elisabeth Arnold, der er glad for, at jeg ikke bruger europæisering som et skældsord: Nej, det gør jeg ikke, men jeg er imod det på nogle områder - ikke på alle områder, men på visse områder er jeg imod det.
Jeg mener faktisk, at af demokratiske grunde er det afgørende, at vi kan vedtage de væsentlige økonomisk-politiske beslutninger her i Folketinget.
Det er også et svar til hr. Claus Larsen-Jensen, der siger, at når man sænker skatten for de lavestlønnede, er det jo også det, vi gør her i Danmark, og derfor er det fint, at EU gør det. Jamen det er jo ikke på den måde, vi skal diskutere de ting.
Selv om en ting kan være udmærket, må vi jo fastholde, at fordelingspolitiske spørgsmål, personskattespørgsmål og den grundlæggende økonomiske politik stadig bliver diskuteret her i Danmark.
Der er borgerlige, der er socialister, der er SF'ere, og der er midterpartier, og den danske befolkning sammensætter et Folketing, der kan diskutere de ting.
Vi har også reel mulighed for selv at træffe beslutningerne, men meget af det ville gå tabt, hvis man siger ja den 28. september. Så lige til sidst om østudvidelsen, hvor det blev sagt, at der kan være en pointe i, at vi måske ikke ændrer så meget ved at sige nej.
Jeg tror alligevel - og det er dér, min påstand kommer ind - at et dansk nej også vil have nogle perspektiver med hensyn til at få et bedre europæisk samarbejde.