Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-14:
Jeg har altid syntes, at der var et eller andet kedsommeligt over de her diskussioner om fortiden, som de nuværende regeringspartier i forhold til de tidligere regeringspartier så ofte tager i de debatter, vi har.
Når det er, som om folk ikke rigtig gider mere, og lyset er ved at blive slukket, er der altid nogle gamle kæmper, der skal på talerstolen og tage en eller anden diskussion om, hvordan det var i 1980'erne og 1990'erne i stedet for at diskutere, hvad man gør.
Det siger jeg, for når jeg ser på en forespørgselsdebat som den, vi har i dag, så tror jeg, at uanset om man kalder det følelsesmæssigt skattetryk, eller hvordan man vil karakterisere det, er der nogle rundt i det ganske land, der synes, det er lidt humoristisk at se den kreds af partier samle sig om en forespørgsel her i dag om noget så eventyrligt som skattelettelser, hvis man tager det helt bogstaveligt og ikke bare tænker på de traditionelle omlægninger, men altså skattelettelser.
At se fru Pernille Rosenkrantz-Theil sammen med hr. Anders Samuelsen, sammen med hr. Morten Homann og sammen med hr. Jacob Buksti, sekunderet af hr. Ole Stavad minsandten, tror jeg vil få mange rundt i det ganske land til at spørge: Hvad er det egentlig, der foregår?
Når Det Radikale Venstre slår til lyd for, at nu skal vi have lettelser i skatten på arbejde, og man kigger efter, så ser man, at det er 3,2 mia. kr. man lige hiver mere ind i afgifter på benzin og diesel.
Så ser man på tekst-tv i aftes, at der gudskelov nu er større mobilitet mellem Københavnsområdet og Vestsjælland f.eks., idet flere mennesker flytter ud for at få lavere boligomkostninger, presset bliver mindre på København, de pendler så til København og arbejder. Er det ikke skønt?
Mobilitet på arbejdsmarkedet.
Hvad ville 3,2 mia. kr. i ekstraudskrivning på benzin og diesel mon gøre i forhold til den mobilitet?
Ja, man kan bare tænke sig.
Socialdemokratiet kommer herop og siger, at nu vil man søreme have nogle skattelettelser.
Så havde vi en diskussion
med hr. Buksti tidligere, som understregede, hvad det var, Socialdemokratiet i virkeligheden ville.
Det var, at man ville lave nogle store udskrivninger på virksomhederne i en situation, hvor vi desværre kan se en afmatning med stigende ledighed til følge, men nu skal der virkelig ske noget.
Så nu vil vi vælte byrder over på erhvervslivet.
Men erhvervslivet redder sig nok, for i løbet af en periode vil den mindre lønstigningstakt vel medføre, at de samlede omkostninger for virksomhederne ikke øges.
Det var jo svaret.
Men på kort sigt, i hvert fald de første mange år - kort sigt kan åbenbart være en del år i forbindelse med dette her - må virksomhederne leve med stærkt stigende byrder under hr. Bukstis og Socialdemokratiets skatteudspil.
Ja det er det andet forslag, vi har fået præsenteret i dag og også fået bekræftet med de ord, at Socialdemokratiet står ved det, de vil.
Det er jo meget lidt betryggende, når vi hører, hvad det egentlig er, Socialdemokratiet vil.
Nå, jeg vil selvfølgelig benytte lejligheden her ikke bare til at fortælle, hvad jeg synes er mærkværdigt i forhold til den her skattedebat, men også til at fortælle, hvor Dansk Folkeparti står i forhold til det her.
Vi tror ikke på, at det her er en stor folkesag.
Ja, der er mange, der gerne vil have lavere skatter, men vi tror ikke, at folk synes, at det er dejligt, at hver gang en skattereform lige er gennemført, og man lige begynder at kende de regler, der nu gælder, så kommer politikerne rendende og laver hele skidtet om igen, ofte med noget, der er mere uoverskueligt, sværere at forholde sig til.
Sådan er det, fordi politikere skal vise handlekraft.
Vi tror, at befolkningen er træt af det og faktisk synes, det er fint, at man lige tager og puster, lige standser op en gang og ser: Hvor er vi?
Og hvor vil vi hen?
Derfor synes vi heller ikke, at det er fornuftigt at presse løs på en meget stor og omfangsrig skattereform i løbet af ganske kort tid.
Det siger sig selv med det udgangspunkt, at vi synes, at skattestoppet har været et rigtig sundt og godt træk for vores skattesystem.
Hvorfor?
Jo, af to årsager.
Punkt 1: Fordi skattestoppet har været med til at skabe tillid mellem politikere og befolkning i skattespørgsmålet.
Det, som er befolkningens indtryk, er, at det hele tiden laves om, og det er uoverskueligt, og at der hele tiden væltes nye byrder over på dem.
Skattestoppet er et effektivt redskab til at sikre, at der igen kommer tillid mellem politikere og befolkning i skattespørgsmål.
Det er den ene gode grund til skattestoppet.
Den anden er, at det tvinger os politikere til at prioritere.
Ja, o.k. prioritere, hvad er det?
Så når jeg taler om prioritering, så er det, at hvis man vil noget nyt, skal man finde pengene et andet sted inden for de rammer, der gælder.
Det er nu et sundt og godt princip, at vi stiller os selv den opgave, at når vi gerne vil noget mere på sygehusområdet, når vi gerne vil noget mere inden for ældreområdet osv., så anviser vi, hvor vi kan finde pengene i stedet for at tro, at vi bare kan gå ud og hive dem hjem i øgede skatter og afgifter.
Skattestoppet giver jo en skattelettelse hvert år, skattestoppet gælder og tvinger politikerne til at prioritere de nye ønsker, man har, og der har vi så vist igennem to finanslove, at vi er villige til at foretage den prioritering.
Vi mener så også, at skattestoppet er lovet vælgerne så firkantet klart i forbindelse med valgkampen op til november 2001, at det vil være et løftebrud af dimensioner, hvis ikke der i Folketinget er et flertal, der bærer skattestoppet hjem i den her valgperiode.
Så må man i forbindelse med næste valgkamp og næste valgperiode, når man har været ude hos vælgerne, diskutere, hvad man så vil politisk.
Det var punkt 1. Punkt 2.
Folkeparti
vil meget gerne en målrettet skattelettelse på skatten på arbejde i 2004.
Vi afventer derfor med stor spænding det arbejde, regeringen har påbegyndt og meddelt Folketinget, man er i gang med, med at se, om der kan skaffes råderum til en skattelettelse i 2004.
Vi har valgt at sige, at det er regeringen, der har den opgave, det er regeringen, der har initiativretten, og vi ser derfor frem til, at vi i den her folketingssamling får tid til at se oplægget og diskutere det og dermed jo også får lejlighed til at kunne behandle det her i Folketingssalen, og det vil sige inden sommer.
Det skal den i bunden af indkomstsystemet.
Vi føler, at der er behov for, at det i højere grad kan betale sig at gå fra overførselsindkomst til et lavindkomstområde, og den måde, vi effektivt kan gøre noget ved det på, er selvfølgelig ved at lette skatten på de laveste indkomster i det her land.
Det er vores prioritering med hensyn til udmøntningen af den skattelettelse, der forhåbentlig vil kunne finde sted i 2004.
Vi ser også gerne, at en 2004-skattelettelse tænkes ind i en skattereform, som kan indarbejdes i den næste valgperiode uden dramatik, og uden at det går så hurtigt, at ingen kan følge med, for så kan man stille og roligt gå ud i næste valgkamp og sige til vælgerne, at nu er situationen sådan: Skattestop i en valgperiode, en skattereform i næste periode suppleret af den her skattelettelse, der har fundet sted i 2004.
Ønsker I det, så stem på de partier, der ønsker at bære det igennem.
Ønsker I det ikke, må I jo stemme på nogle andre.
Helt fair og ordentligt og ærligt og åbent over for befolkningen.
Det er vores udgangspunkt, at den skattelettelse, som kan finde sted i 2004, skal være fuldt finansieret, det gælder også i forhold til det fremadrettede.
Det vil sige, at vi fuldt ud er på linje med de synspunkter, der har givet udtryk for, at hvis man indregner dynamiske effekter, bør man gøre det på den måde, at pengene bruges, når det rent faktisk har vist sig, at de dynamiske effekter har givet øgede indtægter i de offentlige kasser.
Vi synes, det er en chancesejlads at indregne det på forhånd og starte med at bruge af penge, man ikke har, i tiltro til at man får dem senere.
Det er lidt med samme udgangspunkt, at vi meldte os i debatten her omkring nytår i forhold til rygterne om, at man ville udskyde afviklingen af statens gæld for at skabe teknisk råderum til en mulig skattelettelse.
Det advarede vi imod, og vi har med tilfredshed konstateret, at begge regeringspartiers finansordførere for vel en uges tid siden meldte klart ud i den offentlige debat, at det heller ikke er regeringens udgangspunkt, at man teknisk skal skabe sådan et råderum ved at udskyde gældsafviklingen.
Vi synes ikke, at vi på den måde skal indregne fremtidige generationers eventuelle penge til at indføre en skattelettelse her og nu, og det meldte vi ud, og der er vi selvfølgelig meget glade for, at regeringen har vist sig at være på samme linje.
Med det som udgangspunkt har vi været medforslagsstiller til det forslag til vedtagelse, som hr. Peter Christensen har nævnt tidligere, som betyder, at vi i indeværende folketingssamling - det vil sige inden sommer - får lejlighed til igen at diskutere emnet her i Folketingssalen, og det ser vi selvfølgelig frem til.
Både hr. Homann og hr. Samuelsen var, før jeg svarede sidste gang, inde på det her med, hvordan man finansierer en mulig skattelettelse, og det er jo lige præcis spørgsmålet, som jeg godt forstår, at mange kredser om.
Det har faktisk lidt sammenhæng med det, hr. Vernersen spørger om, nemlig om Dansk Folkeparti har lavet et oplæg, der beskriver, hvor vi vil skære ned f.eks. i offentlig service for at skaffe råderum til skattelettelser.
Nej, det har vi ikke.
Der er en mængde overvejelser, hvor det med skattelettelser jo også indgår i en diskussion af, hvad det er for nogle velfærdsydelser, vi ønsker at prioritere.
Så kan det godt være, at der her i dag kan samles en lang række partier, der er enige om, at nu skærer man bare det hele væk, nu skærer man måske ned på ydelser til ældre eller til andre for at skaffe råderum og ønsker at fremprovokere en sådan debat.
Vi ønsker ikke at begive os ind i sådan en blindgyde.
Vi ønsker at forbeholde os retten til at vurdere, om det måske er bedre at prioritere den hjælp til pensionisten over en større skattelettelse, hvis det er det, der forslås.
Derfor har vi sagt, at det er regeringens ansvar.
Det er regeringen, der har forpligtet sig til at komme med et oplæg. Det har den gjort i forbindelse med skattestoppet.
Den siger, at den vil gå videre med et oplæg om personskattelettelser i 2004, og så er det regeringens ansvar.
Så må den komme med det oplæg, der gør, at vi som politiske partier kan forholde os til det og diskutere det.
Det synes vi er helt, helt naturligt.
Så må jeg sige til hr. Vernersen omkring et skatteoplæg, der skulle være fjernet fra en eller anden hjemmeside, at det skatteoplæg, hr. Vernersen givet tænker på, var det, som Finansministeriet analyserede.
Det er et skatteoplæg fra 1997, et meget gammelt skatteoplæg, som vel var på nogle ganske få sider.
Det er fuldstændig rigtigt, at det blev maltrakteret ovre i Finansministeriet, og man udnyttede det politisk og brugte embedsapparatet til at prøve at lave sådan et politisk modangreb på Dansk Folkepartis fremgang dengang.
Det er en lang diskussion, men det er et meget, meget gammelt oplæg, hr. Vernersen henviser til. Det er rigtigt, at afgifterne på grænsehandelsfølsomme varer bliver sænket i 2004.
Det er vi meget tilfredse med.
Det er helt rimeligt.
Hr. Buksti henviser til en publikation fra regeringen, men det må han vel stille spørgsmål om til regeringen og ikke til os.
Det er jo ikke os, der har lavet den nævnte publikation, hr. Buksti henviser til.