runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2002-10-10:
Jeg vil gerne sige, at jeg da er tilfreds med, at ministeren understreger, at de, der sidder i de her udvalg - også på fiskeriområdet - er virkelig eksperter, de er ikke smagsdommere osv.
Men så er det bare, at man sidder med en stille undren over, at de udvalg skal nedlægges.
Så kræver det da i hvert fald en grundig forklaring.
Men det er blot en konstatering af, at hvis vi kan være enige om, at disse udvalg består af saglige eksperter, så er det et godt udgangspunkt for diskussionen om, hvordan arbejdet kan videreføres.
Kristen Touborg (SF), 2002-10-10:
Forslaget tager jo fat på flere forskellige områder.
For SF er det indlysende, at der ikke er ret meget fornuft i at opretholde udvalg, der ikke har holdt møde i 10 år.
Så jeg behøver næsten ikke at sige, at vi selvfølgelig vil være med til at nedlægge sådanne udvalg, der intet behov er for.
Vi hilser det med tilfredshed, at der laves sådanne forenklinger og effektiviseringer, men det må jo ikke være på en måde, så man enten udrenser fejlfarvede eksperter eller for den sags skyld bruger det som anledning til at lave besparelser, sådan at ministeren kan spare nogle budgetmidler på sit eget område.
Det er vi til enhver tid meget opmærksomme på og meget på vagt over for. Jeg vil lade være med her at gå ind i de enkelte udvalg og udpensle, hvad vi vil sige ja til, og hvad vi vil sige nej til, men jeg vil tage et enkelt udvalg op, som vi i hvert fald ikke vil være med til at nedlægge.
Det er undersøgelsesudvalget for forsøgsfiskeri.
Det mener vi, også under hensyn til de høringssvar, der er kommet, vil være uklogt.
Og vi mener i øvrigt, at det er godt at have nogle forsøg, der trækker mod det rigtige liv, nogle forsøg, der er i én til én-størrelsesordenen.
Jeg kan forstå, at man så vil kanalisere pengene til noget, der ligger nærmere ministeriets område.
Det vil jeg slet ikke afvise.
Men dem må ministeren jo se at finde.
Vi vil i hvert fald ikke være med til at tage dem fra forsøgsfiskeriudvalget.
Ellers vil vi indgå positivt i udvalgsbehandlingen og se på sagerne, efterhånden som de er der.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-10-10:
Til hr. Kristen Touborg: Om der er flere eller færre penge, det kommer jo fuldstændig an på, hvilke projekter der vil blive ansøgt om midler til fra innovationsloven.
For hvis projekterne har den lødighed og den kvalitet, som jeg må formode de har, så vil de sandelig også være højt prioriteret ved uddeling af midler fra innovationsloven.
Kristen Touborg (SF), 2002-10-10:
Jeg skal blot helt kort spørge ministeren, om det er sådan, at der er flere eller færre penge til praktisk forsøgsfiskeri osv. til det område.
Kamal Qureshi (SF), 2002-10-10:
Det er normalt sådan, i hvert fald i de fleste regler, som man laver for borgerne, at borgerne får en mere præcis besked om, hvad deres rettigheder er.
Når fru Marianne Pedersen herfra siger, at deres rettigheder er, at de vil få en bolig, når deres behov er der, og så vil man i øvrigt vurdere behovet - uden i øvrigt at sætte nogen som helst form for tidsfrist på - efterlader det mange borgere i usikkerhed om, hvad det betyder.
Hvornår kan de få anvist en bolig?
Så anførte fru Marianne Pedersen i sin tale, at noget af lovforslaget var møntet på personer af dansk oprindelse.
Det går jeg ud fra er en fortalelse, for vi må jo ikke efter lovgivningen differentiere mellem borgerne afhængigt af, om de har dansk oprindelse eller udenlandsk oprindelse.
Marianne Pedersen (V), 2002-10-10:
Jeg kan svare på begge spørgsmål under ét.
Det vil i hvert enkelt tilfælde blive vurderet, om en borger har større eller mindre behov end en anden borger, der er boligsøgende til den samme type lejligheder. Til spørgsmålet om, hvorvidt man skal være i landet længere eller kortere tid for at være herboende, har jeg i det her tilfælde i forhold til herboende talt om borgere af dansk oprindelse, som har boet her i mange år.
Men det kunne også være andre borgere, som har boet her i længere perioder. Med hensyn til det sidste spørgsmål, om loven ikke skulle indrettes således, at alle havde ret til inden for en 3-måneders-periode at få en lejlighed, vil jeg sige, at jo, det ville være optimalt i forhold til danskere, der i dag står uden bolig, og det ville være optimalt i forhold til flygtninge/indvandrere. Regeringen har fremlagt en boligpolitisk pakke, som der løbende vil blive fremsat lovforslag om her i salen.
Kamal Qureshi (SF), 2002-10-10:
Jeg vil også meget gerne spørge fru Marianne Pedersen, hvordan Venstre vil forholde sig til de tanker, SF har givet udtryk for, nemlig at man frem for at fratage flygtningene retten til at kunne få anvist bolig inden for 3 måneder udvider det, så alle boligsøgende få den ret, så det ikke er en bestemt gruppe boligsøgende, som har ret til at kunne få anvist bolig efter 3 måneder.
Den ret kommer altså til at gælde alle boligsøgende i det danske samfund, og der er en vis deadline, tidsfrist, som kommunerne skal overholde, for at skaffe folk tag over hovedet.
Søren Søndergaard (EL), 2002-10-10:
Jeg tror ikke helt, at jeg forstod fru Marianne Pedersens svar, for hvis udgangspunktet er, at man vurderer, hvem der har størst behov, og at man kan sætte en herboende foran en nytilkommen og ikke sætter nogen grænse for, hvor lang tid folk er nytilkomne, vil det jo være sådan, at på grund af den elendige boligpolitik, som er blevet ført og desværre fortsat føres, vil der hele tiden være et større behov, end der er boliger til at dække.
Hvis man bliver ved med at sige, at folk, der er nytilkomne, vedbliver med at være nytilkomne, og at en herboende kan prioriteres over disse, er der jo ligesom ikke nogen grænse.
Det er derfor, jeg spørger, om man ikke har gjort sig nogen overvejelser om, at der skal være en eller anden grænse for, hvor lang tid man kan lade folk gå uden bolig.
Man kunne f.eks. lave et køsystem og lade folk få et nummer i køen, og når det så blev deres tur, fik de retten
til den bolig, der nu måtte være
Det ville jo være en konkret måde at gøre det på. Så nåede fru Marianne Pedersen ikke at svare på det andet spørgsmål, nemlig KL's høringssvar angående problemerne med at finde boliger, som flygtningene kan betale med den lave ydelse, der er sat.
Søren Søndergaard (EL), 2002-10-10:
Jeg synes, at fru Marianne Pedersen, Venstres ordfører, slap lidt let hen over nogle af de problemer, der er i det her lovforslag.
Det er jo rigtigt, at en af ideerne er, at man ophæver 3-måneders-forpligtelsen og erstatter den med et »snarest muligt«, men hvornår er snarest muligt?
Fru Marianne Pedersen satte nytilkomne flygtninge over for herboende.
Så vil jeg spørge: Hvor lang tid er man nytilkommen, og hvornår bliver man herboende?
Snakker vi om måneder, eller snakker vi om år, eller er det sådan, at man altid vil komme bagest i køen, hvis der er nogen, som altid har været her, som har et større boligbehov?
Det andet, jeg vil bede fru Marianne Pedersen forholde sig til, er KL's høringssvar, som understreger, at det er vanskeligt at finde boliger, der er tilstrækkelig billige til den lave ydelse, man har sat flygtninge på.
Hvordan forholder man sig fra Venstres side til det problem?
Pia Kristensen (DF), 2002-10-22:
Jeg må sige, at Dansk Folkeparti er ubetinget tilhænger af støtte- og kontaktpersonordningen.
Det er så vigtigt, at personer med sindslidelser, som lever i isolation f.eks. på grund af en psykose og det kontaktbesvær, psykosen kan medføre, har mulighed for at få hjælp til at bryde isolationen.
Når man har fulgt ordningen fra den spæde start på tæt hold som frivillig medarbejder, så ved man, at der er mange succeshistorier forbundet med ordningen.
Det er en utrolig stor glæde at se en person, der har været isoleret fra omverdenen i meget lang tid, bryde ud af isolationen, træde ud i verden igen med en ny tro på sig selv og en genvunden tillid til andre mennesker.
I Dansk Folkeparti mener vi, at vi skal værne om ordningen.
Støtte- og kontaktpersonordningen er en god form i det sociale arbejde.
Jeg må desværre sige, at jeg har erfaret, at der er kommuner, der nedprioriterer ordningen, og jeg vil nævne et eksempel fra den virkelige verden: En kommune har ansat én professionel støtte- og kontaktperson. Den ene person skal være opsøgende og samtidig støtte 75 brugere.
Enhver kan sige sig selv, at den ene person langtfra kan dække det eksisterende behov, og desværre er det ikke et enkeltstående tilfælde.
Jeg har faktisk fået oplyst, at man i nogle kommuner har sindslidende stående på venteliste til støtte- og kontaktpersonordningen.
I de kommuner, der halter bagud, synes jeg, at man skal oppe sig lidt og leve op til forpligtelsen i servicelovens § 80.
Tilbage er der egentlig blot at sige, at Dansk Folkeparti støtter lovforslag nr. L 8.
Vi synes, det er en god idé, at der inddrages erfaringer fra igangværende forsøg med støtte- og kontaktpersoner til hjemløse, alkoholikere og stofmisbrugere, og dermed støtter vi også en udskydelse af revisionen til folketingsåret 2004-05.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2002-10-22:
Med udskydelsen gøres det muligt, som ministeren har beskrevet, at inddrage erfaringerne fra forsøgene med støtte- og kontaktpersoner til hjemløse, alkoholikere og stofmisbrugere.
Vi finder det hensigtsmæssigt at udvide personkredsen.
Jeg vil dog bede ministeren om allerede i dag at give tilsagn om at forbedre informationen til de sindslidende.
Jeg finder nemlig, at informationen i dag er alt for ringe.
Mange psykisk syge står meget alene, da familien i magtesløshed har valgt dem fra.
De har derfor behov for omsorg og dermed støtte- og kontaktpersonordningen.
Alt for mange kender ikke til den, da der ikke oplyses om ordningen fra hverken læge, sagsbehandler, distriktpsykiatrien eller hospitaler. Der bør fra kommunernes side udfærdiges en pjece, der oplyser de sindslidende om støtte- og kontaktpersonordningen, og som efter endt behandling på hospital eller distriktscenter kan blive udleveret.
Når der kun er 4.979 psykisk syge, der benytter sig af denne ordning på landsplan, er det ikke, fordi der ikke er behov for støtte og dermed omsorg, men udelukkende fordi der ikke er nok oplysning og vejledning om ordningen.
Ifølge foreningen SIND sidder mange sindslidende ensomme og angste hjemme uden at komme på gaden, hvilket burde være en menneskeret.
Meningen med denne ordning var, at det skulle være nemt og enkelt for sindslidende at bede om denne støtteordning.
Mange sindslidende føler sig kastet rundt i systemet og kender derfor ikke ordningen eller orker ikke at skulle bede om hjælp flere steder.
Ifølge kontakter i foreningen SIND har visse kontorer bl.a. i Københavns Kommune
kun været bemandet med én støtte- og kontaktperson.
Det tyder på, at det ikke er de sindslidendes behov, som afgør forbruget, men at det i lige så høj grad er et spørgsmål om, hvor mange ressourcer kommunerne har afsat til netop denne ordning.
Endvidere oplyses det fra pårørende til sindslidende, at ordningen ikke er velanset på alle psykiatriske afdelinger, da det her påstås, at de selv tildeler en kontaktperson til patienten.
Det er jeg godt klar over, men jeg mener, der er en stor forskel på de to former for kontaktperson, da
Når nu flere amter nedlægger psykiatriske sengepladser, må man forvente, at behovet for denne ordning bliver endnu større.
Jeg vil derfor godt bede om ministerens vurdering af denne problemstilling.
Vi er altså positive over for lovforslaget, og jeg ser frem til arbejdet, hvor personkredsen bliver udvidet på dette område, men jeg vil dog gentage her til sidst, at jeg forventer et tilsagn fra ministeren om, at informationen om støtte- og kontaktpersonordningen forbedres.
Hans Andersen (V), 2002-10-22:
Et vigtigt element er, at ordningen fungerer ud fra den enkelte sindslidendes præmisser og behov.
Dette lovforslag er et forslag om en uændret videreførelse af ordningen og en udskydelse af revisionen til folketingsåret 2004-05.
Årsagen til udsættelsen af revisionen bunder i et ønske om at inddrage så mange erfaringer som muligt, bl.a. erfaringer angående andre målgrupper som hjemløse og misbrugere.
Grundlæggende er vi i Venstre meget positive over for tanken om støtte- og kontaktpersoner til udsatte grupper, og vi ser derfor frem til at kunne lære af de igangværende undersøgelser.
Venstre støtter lovforslaget om udsættelse af revisionen.
Henriette Kjær (KF), 2002-10-22:
Jeg vil gerne takke for den store tilslutning til lovforslaget.
Jeg synes også, at man har fundet en utrolig god balance i det, og selv om tingene altid kan blive bedre, synes jeg i hvert fald, det her er en klar forbedring i forhold til, hvordan forholdene er i dag.
Jeg er helt enig med både SF og Det Radikale Venstre, der nævner, at det her selvfølgelig ikke må gå ud over det antal pladser, der er på institutionerne.
Det er simpelt hen meningen, at det skal give et mere frit valg i forhold til, hvordan man vil klare den opgave, det er at passe et handicappet barn.
Så tak for den gode tilslutning til forslaget.
Tove Videbæk (KRF), 2002-10-22:
Kristeligt Folkeparti deltog i de satspuljeforhandlinger, og vi er naturligvis meget positive over for forslaget.
Så vi er i Kristeligt Folkeparti meget positive over for de nye initiativer om både dækning for bidrag til pensionsordninger, indførelse af supplerende ydelser, ferietillæg og ændring af ATP-loven.
Alle de initiativer, som tages i det her forslag, er vi meget positive over for.
Men i hvert fald mener vi i Kristeligt Folkeparti, at forslaget her er et rigtig godt skridt i den rigtige retning.
Line Barfod (EL), 2002-10-22:
Også Enhedslisten kan støtte forslaget.
Bestemmelsen om, at forældre til et barn med en fysisk eller psykisk funktionsnedsættelse kan få lønkompensation for pasning af barnet hjemme, er en god ordning.
Som andre ordførere har været inde på, er det selvfølgelig vigtigt, at det er noget, forældrene selv kan vælge, og at der er gode institutioner, hvor man kan få passet barnet, hvis det er det, man ønsker, men det er også vigtigt, at forældrene har muligheden for at være hjemme med barnet, hvis de ønsker det. Med forslaget indføres en række forbedringer, så der ud over lønkompensation også kompenseres for andre økonomiske tab.
Selvfølgelig kunne man, som det fremgår af flere af høringssvarene, ønske sig, at kompensationen var endnu bedre, men det her er i hvert fald en klar forbedring i forhold til det eksisterende, og derfor kan Enhedslisten støtte forslaget.
Margrethe Vestager (RV), 2002-10-22:
Også Det Radikale Venstre er glad for det foreliggende lovforslag.
Vi har selv været med til at skaffe finansieringen til det og ser også frem til at sørge for, at det sidste kommer på plads.
Det er meget godt, at vi på den måde skridt for skridt kan gøre det muligt for forældre at tage ansvar for deres børn i det omfang, de ønsker det.
Vi er naturligvis enige med SF i, at der netop skal være forskellige muligheder, herunder også, at de institutioner, som kan aflaste forældrene og på andre måder give børnene muligheder, eksisterer og eksisterer på et godt og kvalitativt højt niveau.
I samme omgang kan man sige, at det også er vigtigt, at disse børn, når de bliver større, har mulighed for at flytte hjemmefra, og derfor glæder vi os fra radikal side i særlig grad over det boligforlig, der er indgået, og som netop giver mulighed for at øge andelen af boliger tilpasset handicappede og jo især også handicappede unge, hvor vi har haft en række problemer.
Vi ser det som en fælles opgave for Folketinget skridt for skridt at forbedre forholdene for de handicappede og oplever det derfor også som en meget positiv lovforslagsbehandling, idet der er så varm en opbakning bag dette udmærkede lovforslag.
Sanne Rubinke (SF), 2002-10-22:
Også i SF bakker vi gerne op om det her lovforslag.
Det sigter jo mod at forbedre forholdene for de forældre, der passer et barn med handicap i hjemmet.
Vi ser det som forbedringer med hensyn til dækning for bidrag til pensionsordning, en supplerende ydelse til arbejdsløshedsforsikrede, der uforskyldt mister deltidsjob i den periode, hvor de er berettiget til erstatning for tabt arbejdsfortjeneste, en mere rimelig og ligestillende håndtering af modregning af optjent ferietillæg i kontanthjælpen, og en harmonisering af § 29 i forbindelse med optjening og udbetaling af ferietillæg, sådan at den kommer i harmoni med ferielovgivningen.
Specielt i kommuner, der er økonomisk dårligt stillet og har store sociale udgifter, har vi faktisk set en række hårrejsende eksempler, hvor man har gjort livet unødvendigt vanskeligt for forældre, der vælger at passe et barn med handicap i hjemmet.
Omkostningerne ved forældrenes valg er omfattende.
Ud over økonomiske er der også psykiske og sociale omkostninger ved det, og der er al mulig grund til at hilse forbedringer på det her område velkommen - for forældrenes skyld og for børnenes skyld.
SF ser en svaghed i det her forslag, fordi det i virkeligheden kun forholder sig til én dimension ved disse forældres vilkår, nemlig deres rettigheder som arbejdende individer, og derfor vil vi da med forhåbning og spænding imødese initiativer fra socialministeren, der også retter sig mod mere hjælp i form af hjælpemidler i hjemmet, sondemad, reparation af en eventuelt nødvendig handicapbus osv., for det er faktisk også et behov for nogle af de her familier.
Der er tale om forbedringer i det her forslag, men SF vil også være meget opmærksom på, at de her forbedringer for forældre, der passer et barn med handicap i hjemmet, ikke betales med en tilbagerulning af vilkårene for børn anbragt på institutioner.
Det er faktisk meget vigtigt for os, at forældre også i fremtiden har en fair og reel mulighed for at vælge en institution under ordnede forhold, så det må ikke blive sådan noget, der går ind og bruges til at knægte noget andet.
Trods de her forbehold støtter vi altså forslaget, som vi synes er udtryk for små fremskridt.
Pia Kristensen (DF), 2002-10-22:
Som forældre vælger man ikke selv at få et kronisk sygt og handicappet barn.
Men når det sker, må det være sådan, at man kan få hjælp og støtte, og at der bliver taget højde for disse familiers yderst krævende og uforudsigelige hverdage med syge og handicappede børn.
Man må ligeledes sikre disse familier rent økonomisk, og det er det, der lægges op til i lovforslaget, som vi behandler i dag.
Lovforslaget vil medføre en markant forbedring af forholdene for de forældre, der i en periode passer et sygt barn.
Fremover vil der ved dækning af tabt arbejdsfortjeneste i forbindelse med pasning af et handicappet barn i eget hjem blive ydet et pensionsbidrag og ATP-bidrag.
Hjælp efter servicelovens § 29 kan strække sig over lange perioder, og dermed vil pensions- og ATP-indbetaling få stor betydning for pågældendes senere indkomst efter overgang til pension.
Så der er tale om helt klare forbedringer. I de høringssvar, der er indgået til første behandling af lovforslaget, er der overvejende positive tilbagemeldinger.
Der er dog enkelte kritikpunkter, og her tænker jeg specielt på varighedsgrænsen på 3 måneder for den særlige supplerende ydelse.
Flere organisationer gør opmærksom på, at den tidshorisont er for kort, fordi det kan være vanskeligt at fremskaffe deltidsjob.
Derfor er Dansk Folkeparti tilfreds med, at lovforslaget omfattes af lovovervågning.
Lad os se, hvordan loven kommer til at fungere i praksis ude i kommunerne.
Jeg vil slutte, som jeg indledte: I Dansk Folkeparti tilslutter vi os alle bestræbelser på forbedringer for familier med handicappede børn, og derfor støtter vi med største glæde dette lovforslag.
Karen J. Klint (S), 2002-10-22:
Selv om det faktisk ikke tydeligt fremgår af lovforslaget, har der været et tilsvarende forslag sendt i høring i efteråret 2001 før valget, så det kan næppe overraske, at den socialdemokratiske gruppe går positivt ind for forslaget.
Med de ændringer, der er i forslaget, bliver der væsentlig bedre økonomiske forhold for de forældre, der i en periode vælger at passe et handicappet barn derhjemme.
Jeg kan godt forstå de høringssvar, der siger, at ordningen kunne gøres endnu bedre, men det var nu det, der kunne blive plads til i fordelingen af satspuljemidlerne for 2002 og sandsynligvis også nogle af dem for 2003.
Der står i lovforslaget, at der ikke er nogen ligestillingskonsekvens i det her.
Så jeg synes faktisk, der er et godt ligestillingsperspektiv i det, vil jeg gerne sige til ministeren, selv om der står noget andet.
Jeg har også noteret mig, at ligestillingsafdelingen under ligestillingsministeren også har påtalt, at det faktisk er et ligestillingsperspektiv i den positive retning
, selv om de så efterlyser oplysninger om, hvordan fordelingen mellem mænd og kvinder egentlig er på pasningsområdet.
Men vi ved det jo i forvejen, så tallene her er vel ikke så interessante.
Jeg synes, det er godt, at vi som samfund nu afbøder nogle af de uretfærdigheder, der ligger i, at mødrene oftest er dem, der bærer den ekstra byrde i det her.
I et par af høringssvarene efterlyses mulighederne for hjælp efter revalideringsbestemmelsen til de forældre, som kommer i klemme på grund af et deltidsjob, og det tror jeg er noget, vi gerne vil have drøftet lidt yderligere under udvalgsbehandlingen.
For hvad sker der på revalideringsområdet ude i fremtiden?
For hvis der er svaret ud fra de gamle regler og regeringen måske har noget nyt undervejs, er det jo fremtiden, vi skal snakke om, og ikke så meget fortiden.
Jeg kan også godt følge kritikken af det med de 3 måneder, men igen: Det var det, der var plads til.
Og hvis det er en almindelig pasningsorlov, behøver man heller ikke at vente med at planlægge sin tilbagevenden til arbejdsmarkedet lige indtil den sidste uge, og så har man jo noget mere frist.
Men der er selvfølgelig nogle, der får afbrudt deres pasningsorlov på grund af dødsfald eller andre tragiske hændelser, og så har de jo meget kort tid, og der kan 3 måneder selvfølgelig være kort tid.
Så der er lige nogle ting, vi skal have drøftet under udvalgsarbejdet, men ellers støtter vi forslaget.
Hans Andersen (V), 2002-10-22:
Forældres pasning af deres handicappede børn i eget hjem er en god og påskønnelsesværdig ordning.
Det kan være en særdeles krævende og udmarvende opgave for hele familien, og samfundet skylder til gengæld, at vi byder familierne en så god og relevant støtte som muligt. Dette lovforslag har til formål at forbedre de økonomiske forhold for forældre, som vælger at passe deres handicappede barn, og som derfor får kompensation for tabt arbejdsfortjeneste.
Forslaget indeholder forbedringer af forholdene omkring pension, arbejdsløshed og ferie.
Forslaget er en naturlig følge af, at samfundet og dermed kravene til ordningen har ændret sig. Forbedringerne følger i høj grad anbefalingerne fra bl.a. handicaporganisationer og fra en nedsat arbejdsgruppe, og samtidig er forbedringerne finansieret gennem midler fra satspuljeforliget.
Venstre støtter derfor forslaget.
Henriette Kjær (KF), 2002-10-22:
Jeg synes jo ikke, at man kan tale om den laveste model.
Det skal være den mest retfærdige model i forhold til det, der skal ske en omregning af, og det er så det, vi må prøve på via et udvalgsarbejde mellem de berørte ministerier, der nu engang er involveret.
Det er så også derfor, jeg ikke vil love noget, for jeg kan jo kun tale på egne vegne.
Line Barfod (EL), 2002-10-22:
Det glæder mig at høre, at socialministeren vil arbejde for, at der kun bliver én model i stedet for flere forskellige.
Jeg har forståelse for, at ministeren ikke kan stå her og love det, men jeg håber, vi så kan få det under udvalgsarbejdet.
Men jeg vil gerne lige have en uddybning fra ministerens side, for jeg håber ikke, ministeren mener, at der kun kommer
én model, og at det så bliver, at man går ned på Arbejdsdirektoratets model.
Det vil være rart, om ministeren lige kom op og bekræftede, at det ikke er meningen, at det er den laveste sats, man så vælger, men at man vil arbejde på at nå frem til, at der er én model, som er retfærdig i forhold til en skatteberegning.