runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Jelved (RV), 2004-10-07:
Det er jo ofte en meget stor fornøjelse at diskutere med SF, men det kan jo ikke lade sig gøre under disse forhold at få en egentlig og ordentlig diskussion.
Men jeg er alligevel fristet til at stille et spørgsmål.
SF diskuterer jo meget ihærdigt EU-politik, det er vi jo også meget optaget af i Det Radikale Venstre, og hvis man ser lidt frem på den anden side af et valg, er det jo ikke uinteressant, at SF bevæger sig i den retning, som det ser ud til, altså i retning af at kunne gå ind i et tættere EUsamarbejde.
Hvordan harmonerer det med det udsagn, man jo støder på mange steder i bybilledet, hvor der står: »Vi er stadig røde«?
Det kunne jeg godt tænke mig at få svar på.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-10-07:
Jeg kan bare svare igen, at det ikke er vores politik, og vi er ikke særlig begejstrede for det.
Vi vil få en valgkamp, hvor de forskellige partier går til valg med forskellige forslag, og vi vil slå på en politik, der forbedrer kvaliteten for børnene i daginstitutioner.
Det vil vi primært bruge pengene på.
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
Hvis taksterne skal ned, kvaliteten øges og normeringerne op, venter vi spændt på at se, hvordan man vil finde en finansiering til det.
Det er jo ganske spændende, og det er i hvert fald meget at love på kommunernes vegne, for de har jo ansvaret for dette område.
Men skal jeg tage hr. Holger K. Nielsens svar som udtryk for, at det forslag, som Socialdemokraterne bryster sig af, og som er deres store slagnummer i valgkampen, har ingen gang på jorden med Socialistisk Folkeparti som støtte?
Holger K. Nielsen (SF), 2004-10-07:
Det glæder mig virkelig.
Angående det socialdemokratiske forslag er vi ikke særlig begejstrede for det; det vil jeg godt sige helt klart.
De virkelig dårligst stillede bliver for det første ikke hjulpet særlig meget med det forslag, og for det andet synes vi, det er en dårlig måde at bruge pengene på.
Vi vil hellere bruge pengene på at forbedre kvaliteten i daginstitutionerne.
Jeg tror, man skal være meget forsigtig med udelukkende at fokusere på forældrenes forhold.
Vi fokuserer mere på børnenes forhold, og jeg er meget skeptisk over for en politik, hvor man bare sætter taksterne ned af hensyn til forældrene.
Jeg tror også, det har lidt at gøre med samspilsproblemer med arbejdsmarkedet, det er måske lige så meget det, som ligger bag den socialdemokratiske tankegang.
Vi er meget mere optaget af børnenes vilkår: at der bliver rum til børnene, at der bliver bedre normeringer for daginstitutionerne, og at der bliver tid til, at pædagogerne virkelig kan tage sig af børnene.
Børn er meget af deres tid i daginstitutionerne, og derfor er det kvaliteten for børn i daginstitutioner, vi er langt mere optaget af, og det vil vi hellere bruge pengene på.
Vi er med på at sætte taksterne ned, og derfor tror jeg også godt, vi kan finde en ordning sammen med Socialdemokraterne.
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
Nu har hr. Holger K. Nielsen jo, jeg ved ikke hvor mange gange, nævnt folk, der bor i store huse osv., så nu synes jeg lige, vi skal vende blikket lidt mod Socialdemokraternes 1.000-kronersforslag for at se, om det er sådan et paradeforslag, der er sat i gang med støtte fra Socialistisk Folkeparti.
Vi har jo gået det igennem, ikke med vores beregninger, men gennem test på Socialdemokraternes egen hjemmeside, som er blevet lukket i og op og i og op.
Hr. Frank Jensen sagde, at det var os, der manipulerede med tallene, men jeg kan se, at fru Lotte Bundsgaard har undskyldt, at fejlen ligger hos Socialdemokraterne.
Men uanset hvad er 1.000-kroners-forslaget jo et forslag, som vil komme dem, som tjener mest, til gode, uanset hvordan man vender og drejer beregningerne.
Med den indstilling, vi hele tiden hører fra Socialistisk Folkeparti, kunne det være interessant at høre, om Socialistisk Folkeparti kan være med til at støtte Socialdemokraternes forslag om daginstitutionerne.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-10-07:
Jeg vil godt starte med at rette en misforståelse.
Vi er ikke imod biltransport.
Der er mange mennesker, som har brug for at have en bil, når de skal på job, især i de tyndt befolkede områder i Jylland, og der er mange, især børnefamilier, der har glæde af at have en bil, når de skal transportere børnene til fritidsaktiviteter osv. Men vi er nødt til at forholde os til, at de store byer og ikke mindst København er ved at blive et rent trafikhelvede med et bilkaos, og her er man altså nødt til at gøre noget for alle parters skyld.
Der er jo ikke noget ved at sidde i en 15 km lang bilkø mellem Roskilde og Høje-Taastrup, hvor man ikke bevæger sig overhovedet.
Det er der ingen der har glæde af, og derfor er vi nødt til at se på, hvordan den kollektive trafik kan blive opprioriteret.
Her synes jeg, det er interessant, at denne borgerlige regering er årsag til, at taksterne i den kollektive trafik er steget.
De er steget under denne borgerlige regering, og det skyldes de elendige kommuneaftaler, der er lavet.
Der skete voldsomme takststigninger sidste år, og det betyder, at mennesker uden bil – ikke mindst børnefamilier og ældre – har fået forringet deres muligheder for at blive transporteret og har fået forringet deres sociale situation.
Der er skattestop for mennesker, der bor i store huse, men der er ikke skattestop for de mennesker, der har oplevet, at taksterne i den kollektive trafik er steget under denne regering.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2004-10-07:
I hr. Holger K. Nielsens første indlæg hørte vi ting som f.eks., at erhvervsinteresserne bestemmer, og at den politik, der bliver ført, er årsag til bilkaos, og når jeg hører det, tænker jeg på, hvilke løsninger SF vil pege på.
Hvordan vil man gennemføre billigere offentlig transport?
Vi ved jo alle, at SF er modstandere af privat biltransport, og derfor spørger jeg: Hvilke løsninger ser SF på det problem?
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
Jamen der er altså ikke tale om, at Det Konservative Folkeparti bliver løbet over ende.
Vores partiformand har udtrykt en sund og efter min mening fuldt berettiget bekymring over de komplekse problemstillinger, der knytter sig til de forestående forhandlinger, men der er givet et løfte til Tyrkiet, og i EU lever man op til løfter.
Når det er sagt, er den anden side af medaljen jo, at vi i den vestlige verden i Europa også skal se på de geopolitiske perspektiver, der er knyttet til Tyrkiets placering i enten den europæiske eller i den islamiske verden.
Det er storpolitik, vi har at gøre med her.
Det er ikke bare, om vi nu kan lide dem eller ikke kan lide dem, det er virkelig vanskelige og meget komplekse problemstillinger, som skal behandles med stor, stor varsomhed.
Alternativet til at genere Tyrkiet på det groveste ved bare at sige, at jer vil vi ikke lege med, vil jo være at kaste Tyrkiet i armene på den fundamentalistiske islamiske verden, og det har vi ingen interesse i.
Det har Tyrkiet ingen interesse i, det har Europa ingen interesse i, og det har Danmark ingen interesse i.
Verden vil blive farligere, hvis vi opfører os på den måde, og dertil vil det være uanstændigt.
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Jamen når man nu har de store negative forventninger til Tyrkiets medlemskab af EU, hvorfor indlader mig sig så overhovedet på optagelsesforhandlingerne?
Nu nævnte fru Pia Christmas-Møller selv forholdet til kvindekønnet, men der er mange andre ting.
Fra Dansk Folkepartis side mener vi, at ud fra religiøse, kulturelle, sociale, økonomiske og alle mulige andre synspunkter hører Tyrkiet overhovedet ikke til i EU, og kunne man dog ikke bare konstatere det i stedet for de skinforhandlinger, som jo skal til at foregå, og som givetvis ender med, at Tyrkiet bliver medlem af EU.
Jeg synes, det er at holde befolkningen for nar, at man ikke siger rent ud: Det her duer slet ikke.
Man begynder at tale om stopklodser, og man begynder at tale om, at det ikke er sikkert, at medlemskredsen umiddelbart kan blive udvidet, og at arbejdskraftens frie bevægelighed ikke er den samme for Tyrkiet som for andre medlemslande.
Det er absurd og mærkværdigt
det, man foretager sig nu, og jeg synes, De Konservative burde beholde den skepsis, som hr. Bendt Bendtsen gav udtryk for for nogen tid siden, i stedet for bare at blive løbet over ende i dette spørgsmål
Man burde give en klar melding om Tyrkiet.
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
Ja, Dansk Folkeparti synes jo heller ikke, Danmark hører til i EU.
Nå, men det er en dybt kompliceret sag.
Der er nu taget skridt til at indlede optagelsesforhandlinger med Tyrkiet, men derfra og så til at forestille sig, hvornår Tyrkiet eventuelt kan blive medlem af EU, er der en lang, lang vej, som er brolagt med den ene forhindring efter den anden.
Det er ikke kun et spørgsmål om, at de efterlever nogle ændringer i deres lovgivningsapparat.
Disse retlige garantier skal også implementeres i virkeligheden, i det daglige liv.
Når det er sagt, ser jeg også store problemer, som er knyttet til den helt dominerende opfattelse af kvindekønnet i Tyrkiet.
Der er mange problemer, som skal løses og håndteres, før man kan forestille sig en situation, hvor Tyrkiet kan blive optaget i EU.
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Jeg vil godt ind på noget helt andet, og det drejer sig om Tyrkiets medlemskab.
Nu er der startet en procedure, som skal begynde med optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet, og det er jo sådan, at inden statsminister Anders Fogh Rasmussen blev statsminister, var han imod, men nu er han for.
Da Poul Nyrup Rasmussen var statsminister, var han for, nu er han nærmest imod, og jeg har læst, at den konservative partiformand, hr. Bendt Bendtsen, var lidt betænkelig på et tidspunkt.
Nu vil jeg godt høre: Er det ikke lidt træls for De Konservative, at Tyrkiet åbenbart rent umiddelbart skal indlede optagelsesforhandlinger?
Dansk Folkeparti mener, at det er et meget, meget stort problem.
Vi har den holdning, at Tyrkiet slet ikke hører til i EU, og hvordan stiller Det Konservative Folkeparti sig til Tyrkiets optagelsesforhandlinger?
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
Jeg tror altså, det kører en lille smule rundt for fru Margrethe Vestager, men det er jo også blevet lidt halvsent.
Der er ikke tale om mistillid til de lokale politikere, når vi ønsker en fælles folkeskole, som har en national identitet.
Vi vil gerne have, at man kan vælge en folkeskole i det jyske område og en folkeskole i det sjællandske område og være sikker på, at man kan glide nogenlunde umiddelbart ind på samme klassetrin.
Det vil vi gerne være sikre på.
Men det betyder ikke – og det tror jeg i grunden heller ikke fru Margrethe Vestager mener – at vi skal nedlægge forbud mod f.eks. friskoler eller privatskoler.
Men vi vil gerne sikre en fælles folkeskole, som er så attraktiv og har et så højt kvalitativt niveau, at langt, langt de fleste forældre i Danmark søger at anbringe deres børn der.
Det ser vi gerne, og det er formålet med vores folkeskolepolitik.
Margrethe Vestager (RV), 2004-10-07:
Jamen skolen skal jo ikke være mere fælles, end at man skal kunne vælge sig ud af den.
Skolen skal ikke være mere fælles, end hvis græsset er grønnere, eller karaktererne er højere på den anden side af kommunegrænsen, skal man kunne vælge sig derover, så jeg forstår ikke helt, hvor det kommer fra, at De Konservative synes, der skal central styring til.
Det andet er: Hvis man fra konservativ side har tillid til de lokale politikere, hvorfor er det så nødvendigt at tvinge dem til at bruge privat hjemmepleje?
Hvorfor er det nødvendigt at tvinge til frit valg?
Hvorfor er det nødvendigt at tvinge tingene igennem, hvis man har den tillid, som man anråber, at jeg selv og mine kolleger må give udtryk for?
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
Jamen det er jeg da overbevist om at vi kan på en lang række områder.
Bl.a. når det drejer sig om reformer af velfærdssamfundet, tror jeg i og for sig, vi tænker meget parallelt, og det burde vi gøre brug af i den praktiske politik.
Når det drejer sig om tilliden til lokalpolitikere, har vi den i større udstrækning end visse af fru Margrethe Vestagers kolleger; men det betyder jo ikke, at man gennem tillid til det lokale led får ensartede løsninger.
Man kan jo sagtens have tillid til mennesker, som lokalt gennemfører forskellige løsninger.
Det er jo f.eks. tilfældet på skoleområdet.
Når man decentraliserer ting, risikerer man altså at få forskellige løsninger.
Det kan være godt og rigtigt på en lang række områder, men vi har i Det Konservative Folkeparti den opfattelse, at folkeskolen er en af de efterhånden ganske få kulturbærende institutioner, som kan sikre os et fællesskab, og derfor vil vi gerne have, at der er nogle fælles – man kan kalde det standarder, eller man kan kalde det retningslinjer.
Vi vil gerne have, at det er ligegyldigt, om man har gået i skole i Skagen, København eller Gedser, når det drejer sig om kendskab til vores kulturarv og vores fælles historie og sprog m.v., og derfor ønsker vi en central, bindende læseplan.
Margrethe Vestager (RV), 2004-10-07:
Jeg er fuld af undren over, at mine kolleger skal skoses for at have for lidt tillid til lokale politikere, men hvis det betyder en ændring i den konservative politik, vil jeg i den grad byde den velkommen.
Jeg synes jo ellers, at den konservative politik i meget vid udstrækning giver sig udslag i manglende tillid.
Der er eksemplerne i skolepolitikken, hvor man ikke har tillid til, at de lokale politikere vil skolens bedste.
Man synes, det er vigtigere, at man fra centralt hold dirigerer kanon, dirigerer målsætninger, dirigerer test og prøver og i det hele taget egentlig forsøger at komme uden om de lokale politikere.
Regeringen fremmer også, at borgerne kan vælge sig ud af kommunen og kan vælge sig ind i andre børnehaver og i andre folkeskoler.
Men hvis det er en ændring, der er på vej, byder jeg den velkommen, og den støttes jo egentlig af den nye miljøminister, som jeg synes har udtalt sig meget eftertænksomt og positivt om, hvordan vi fortsat kan opbygge fællesskaber.
Så hvis ordførerens indstilling i dag er udtryk for en fornyet tillid til vores lokale demokrati, tror jeg, Det Radikale Venstre og Det Konservative Folkeparti kan føre en glorværdig og flot politik sammen.
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
Jeg har allerede tidligere i dag forklaret, hvor stor vægt vi lægger på en positiv beskæftigelsesudvikling, og det var også derfor, Det Konservative Folkeparti var helt i front i foråret, da vi krævede forårspakken gennemført.
Det lykkedes som bekendt, og forårspakken har en virkning på plussiden i størrelsesorden 22.000 fuldtidsstillinger.
Derudover har vi jo etableret en lang række initiativer.
»Flere i arbejde« gennemførte vi i fællesskab med Socialdemokraterne, og vi har igangsat trepartsforhandlinger, som skal sikre en styrket indsats på efteruddannelsessiden.
Der er en lang række initiativer, som alle peger i en og samme retning, nemlig at få de ledige hurtigt tilbage på arbejdsmarkedet, få de beskæftigede i videreuddannelse og sikre flere job, gerne i sektorer, hvor der virkelig er vækstpotentiale.
Vi er vækstorienterede.
Bjarne Laustsen (S), 2004-10-07:
Jeg må konstatere, at fru Pia Christmas-Møller siger: Jamen det er korrekt nok, at ledigheden er steget med 3.500, så statsministeren har ikke ret.
Man hælder mere til den teori, som beskæftigelsesministeren er ude med: Jamen det er rigtigt nok, at ledigheden er steget, men det er der en teknisk forklaring på.
Det viser sig så, når man kigger på tallene, at så holder det lidt ad Wandsbek til, og jeg synes også, vi tidligere har hørt den snak om, at nu falder ledigheden, og nu stiger beskæftigelsen, selv om tallene siger det modsatte.
Så vil jeg godt spørge: Hvad er Det Konservative Folkepartis opfattelse af, hvad vi skal gøre for alle de mennesker?
Ledigheden er jo altså steget med mere end 30.000 i denne regerings tid, og hvad skal vi gøre for de mennesker?
Hvad er Det Konservative Folkepartis bud på, hvad der skal ske med de mennesker, der er blevet arbejdsløse?
Det kunne være efteruddannelsespolitik, omskoling osv., som tidligere har optaget Det Konservative Folkeparti.
Hvordan ser situationen ud i dag?
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
Jeg sætter stor pris på hr. Bjarne Laustsen, men jeg må sige, at dette indlæg klæder ikke min opfattelse af hr. Bjarne Laustsen, for det er jo et forsøg på at beklikke statsministerens troværdighed, og det er helt grundløst.
Sagen er, at ledigheden er faldet, hvis man ser på en 3-månedersperiode.
Det er en kendsgerning, og det vil hr. Bjarne Laustsen kunne slå efter i Danmarks Statistik.
For så vidt angår oplysningerne om dagens ledighedstal, kan jeg fortælle, at dem fik jeg her i formiddag på præcis samme tidspunkt, som hr. Bjarne Laustsen og hans socialdemokratiske kolleger fik adgang til tallene, så der er ikke noget som helst fikumdik i det.
Det er en kendsgerning, at der er sket en stigning i den registrerede ledighed fra august til september, og augusttallene viser en stigning i forhold til junitallene.
Men der er jo, som det er blevet sagt tidligere i dag, meget teknik bag denne stigning, og derfor er det mere rimeligt at se på ledighedsudviklingen over en 3-måneders-periode, og her er der altså tale om et fald.
Det er en kendsgerning.
Det er utroligt, som oppositionen i dag er ramt af mistillid til politikerkolleger, som bare befinder sig på et andet niveau, nemlig på det lokale niveau.
Jeg har ikke den mistillid, jeg er dybt overbevist om, at kommunalpolitikere, hvad enten det er i Lyngby-Taarbæk, i Ballerup eller i Hjørring, er lige så optaget af at sikre en høj kvalitet i børneinstitutionerne, som vi er herinde.
Hvorfor i alverden skulle de ikke være det?
Jeg tror ikke, fru Ida Jørgensen for alvor mener, at vi skulle anvende det, der kunne være den alternative metode, nemlig en refusionsordning.
I hvert fald er det ikke det krav, jeg hører fra kommunerne.
Tværtimod er man ganske tilfredse med, at den slags ting går over bloktilskuddet, og at man forhandler sig til rette om en samlet kommuneaftale og kommuneøkonomi engang i juli måned år for år.
Sådan var det under den gamle regering, sådan er det nu, og det tror jeg faktisk begge parter finder meget hensigtsmæssigt.
Men skulle man ikke prøve at se lidt på mulighederne frem for på forhindringerne?
Jeg tror, børnefamilierne er tjent med, at vi ser på mulighederne.
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Det gode ved, at finansministeren går ind i debatten, er jo, at finansministeren taler under ministeransvar og derfor ikke må give urigtige eller vildledende oplysninger til Folketinget.
Derfor bliver det jo utrolig vigtigt for os at læse udskriften af det, som finansministeren her har beriget os med i aften.
Men jeg vil tro, at hvis det var sådan, at de oplysninger, der har stået i Politiken den 2. oktober, hvor finansministeren er hovedkilden til artiklen, ikke var korrekte, så havde finansministeren eller hans medarbejdere sørget for, at der var kommet et indlæg i Politiken, der havde rettet op på det her.
For det er jo rigtigt, som fru Marianne Jelved siger, at der stod i Politiken den 2. oktober, at to tredjedele af de 500 mio. kr. er gået til administration og kun en tredjedel er gået til direkte ældrepleje.
Hvordan kan det være, at finansministeren ikke har fået rettet det indtryk, læserne sad tilbage med, da de læste Politiken den 2. oktober?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-07:
Jeg vil gerne sige også meget klart her, at tydeligvis er der nogle problemer i den ordning, der er vedtaget, som skal løses.
Fødevareministeren har taget fat på det, og jeg føler mig fuldstændig overbevist om, at der vil blive fundet en tilfredsstillende løsning.
Inden alle nu går i selvsving over det her, vil jeg godt lige minde om, at når der på EU-plan er lavet disse særlige støtteordninger, er det jo faktisk som led i en landbrugsreform, hvor man får afkoblet støtten fra produktionen med henblik på at kunne reducere støtteniveauet over tid.
Det er jo det, der er tanken: at få gjort landbrugspolitikken mere markedsorienteret, at landmændene i fremtiden skal konkurrere på ganske almindelige markedsvilkår.
Men at gå fra et støttesystem til et ikkestøttesystem kræver selvfølgelig en overgangsperiode, og det er så dér, EU har vedtaget en støtteordning.
Den har så – det siger jeg klart – på enkelte punkter haft nogle virkninger, der ikke ser så kønne ud, og dem tager fødevareministeren nu fat på.
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Finansministeren sagde, det indtryk fik vi i hvert fald, at der er ansat 4.000 flere hjemmehjælpere i hjemmehjælpen i Danmark, efter at regeringen har indført sin bevilling på 500 mio. kr., og at der er visiteret 2.000 flere ældre til hjemmehjælp.
Kan finansministeren vedkende sig, at det var det, finansministeren lovede og garanterede over for Folketinget?
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
Jeg vil lige sige med hensyn til ventelisterne og den undersøgelse, der blev lavet af DSI, at det ikke sådan bare blev afvist med skælden ud.
Vi påpeger bare, at de data, der er brugt, er fra 2002-2003, og det vil sige, at man kun bruger det første år, regeringen sidder, og ikke de 3 år, regeringen har siddet, på at måle effekten af det, den har gjort.
Og det synes vi sådan set ikke er et rimeligt vurderingsgrundlag af den effekt, der er og har været på ventelisterne, og af den indsats, regeringen har gjort for det danske sygehusvæsen.
Og så en lille kommentar.
Det er jo lidt sjovt med både Socialdemokraterne og SF.
Det er, ligesom man sådan på sine gamle dage er blevet en lille smule sart.
Jeg husker for nogle år siden, da den nuværende statsministerkandidat hos Socialdemokraterne var finansminister.
Da blev han tiljublet, da han stod på Folketingets talerstol og kaldte Venstres medlemmer af Folketinget for fladpandede.
Så jeg synes, det sådan er udtryk for, at man åbenbart er blevet lidt sart på sine gamle dage.
Og hvis det er udtryk for arrogance, at man en gang imellem lige svinger sig op og sætter lidt kolorit på debatten og skælder ud, jamen så vil jeg da sige, at så må hr. Holger K. Nielsen være en af de mest arrogante, der er herinde.
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Det har jeg så svaret på, og jeg er glad for, at fru Rikke Hvilshøj er tilfreds med svaret.
Rikke Hvilshøj (V), 2004-10-07:
Vi kan så bare konstatere, at det nu er i hvert fald femte gang, Socialdemokratiet har været inde og lave om på deres model på hjemmesiden, og det spændende er jo at se, hvilke konsekvenser det må få for finansieringen, men det står så hen i det uvisse.
Så er jeg sådan set bare tilfreds med, at hr. Frank Jensen selv har konstateret, at dem med de høje lønninger i kroner og øre får meget mere ud af denne her model, end dem med de lave indkomster.
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Jeg tror, fru Rikke Hvilshøj er enig med mig i, at det ikke er gratis i nogen kommuner at få passet sit barn i en SFO.
Og de takster, der er lagt ind på Socialdemokratiets hjemmeside nu, afspejler de takster, der er fastlagt i kommunerne.
Det er ikke gratis, og derfor skal man selvfølgelig ikke tage udgangspunkt i, at det, når vi så laver en 1.000-kroners-maksimumstakst, så er en stigning.
Men det var ikke det, fru Rikke Hvilshøj spurgte til først, det var det med, om det vendte den tunge ende nedad, og det har jeg svaret på.
Det gør Socialdemokratiets forslag ikke.
Men det er klart, at der, hvor man har fuld friplads, kan man jo ikke få det billigere at få passet sit barn.
Men der er det så, at de lavindkomstgrupper sørger vi for får en regulering på deres børneydelse i øvrigt.
Rikke Hvilshøj (V), 2004-10-07:
Selv om det er ved at blive noget sent, tror jeg, vi stadig væk lige er nødt til at få en afklaring.
Hr. Frank Jensen har nu valgt at gå op i anden runde og endnu en gang tage fat i det her 1.000kroners-forslag, og efterhånden må vi konstatere, at forvirringen er total.
Hr. Frank Jensen sagde, at enhver jo ved, at en SFO-plads koster 1.525 kr.
Det tror jeg ikke enhver ved.
Er det nu det beløb, der er lagt ind?
Er det en ny beregningsmodel?
Prisen for en SFO går jeg ud fra stadig væk fastsættes fra kommune til kommune, og den kan være meget forskellig.