runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-24:
Det viser lidt om, hvor langt venstrefløjen er ude på den tynde is.
Nu er det næsten blevet gjort til, at den daværende borgerlige regering og måske også efterfølgende socialdemokratiske regeringer skal gøres til medskyldige i Saddam Husseins brutale og undertrykkende regime.
Jeg synes, det er ret fantastisk, og det taler faktisk for sig selv.
Nu gentager jeg bare, hvad jeg har svaret utallige gange, nemlig at jeg ikke har kendskab til, at der fra dansk side skulle være solgt varer eller udstyr, der kan bruges til produktion af biologiske eller kemiske våben.
Hr. Holger K. Nielsen kan altså ikke forlange af mig, at jeg skal svare andet, end hvad jeg rent faktisk ved.
Det kan hr. Holger K. Nielsen ikke forlange.
Thor Pedersen (V), 2004-03-24:
Det skal der også være nogen, der er, om end det er en uddøende race.
Må jeg sige i forbindelse med det om spildevand og kloak, at der er fuld adgang for alle kommuner til at investere alle de penge, de vil.
Der er fuld låneadgang.
Der er overhovedet ikke nogen begrænsning.
Der er fuld låneadgang til at gennemføre det arbejde.
Der kan man lave alle mulige regnestykker: 1 mia., 2 mia., 3 mia., 4 mia. kr. Det, der er vores ansvar, er at sikre, at det, vi vælger at bruge over de offentlige kasser, matcher kapaciteten.
Altså hvilken forventet ekspansion der ligger i forårspakken sammen med det, man har i finansloven i forvejen.
Og det er det, der er skønnet at være plads til i det bidrag, vi kan yde.
Det er ikke et spørgsmål om at få endnu flere i job ved at bruge 10 mia. kr. ekstra.
Det er et spørgsmål om, hvad vi forsvarligt kan gøre. Jeg vil blot sige, at overvismanden for det nuværende Økonomiske Råd siger: Der er ikke brug for det her, og hvis der er brug for det, er det i hvert fald på et langt senere tidspunkt.
Nationalbanken siger, at der ikke er brug for det, men at det er økonomisk forsvarligt.
Det er præcis det, vi gør med pakken her, som i virkeligheden sikrer, at i år er der 82 pct. af danskerne, otte ud af ti, der får et større rådighedsbeløb, end de ellers ville have haft.
Så når hr. Nicolai Wammen siger, at det er halvdelen, er det ikke rigtigt.
Det er i virkeligheden otte ud af ti, der får et større rådighedsbeløb på grund af det, vi i alt gennemfører nu i 2004.
Margrethe Vestager (RV), 2004-03-24:
Ja, det er jo næsten uden ende det, man kunne have lyst til at gribe fat i.
Men jeg synes, det er meget interessant, at finansministeren siger, at 6.000 job er det, vi kan forsvare.
Dem kunne man jo så have fået på en meget billigere måde, kan man sige, så derfor må vi kunne konkludere, at resten er ren ideologi.
Vi vil gerne have de job på den dyrest mulige måde, for så kan vi komme af med vores ideologiske budskab.
Og vores ideologiske budskab er ikke, at vi skal forsøge at få vores samfund til værdimæssigt at hænge bedre sammen, eller at vi på anden måde skal styrke det lokale demokrati, eller vi skal gøre nogle andre ting.
Nej, vi skal forbruge.
Det synes jeg er et lidt tomt svar og et lidt fattigt svar.
Men der er finansministeren uden svar, fordi vi ideologisk set skal have kørt den hjem, at den enkelte dansker skal forbruge mere.
Thor Pedersen (V), 2004-03-24:
Den enkelte dansker skal ikke noget.
Det må den enkelte dansker helt selv bestemme.
Jeg håber, at den bevægelse, der breder sig over kloden, at de enkelte husholdninger og familier kan få lov at bestemme lidt mere selv, på et tidspunkt også når Danmark.
Der er jo ikke noget krav her om, hvad danskerne skal eller ikke skal.
De får en større frihed, end de ellers ville have haft til selv at disponere, og det er jo en sejr i sig selv.
Med hensyn til de 6.000 flere i beskæftigelse vil jeg gerne sige, at det jo skal bygges sammen med det, vi i forvejen har i finansloven.
Hvad er det egentlig, der er plads til?
Det, vi betaler for, er fremrykkede investeringer.
Det er altså ikke noget, der er tabt i forbindelse med job, det er jo noget, der er kommet goder ud af.
Vi betaler for investeringer.
Vi betaler 0,5 mia. kr. for, at ældre, der har det laveste niveau i virkeligheden, kan få det lidt bedre i dagligdagen.
Og vi betaler for uddannelse af folk, der er i job og ikke er i job, hvis de er korttidsuddannede.
Det er det, vi betaler for.
Så er der nogle penge, som husholdningerne får lov at beholde selv, fordi det som udgangspunkt ikke er statens penge det, som den enkelte borger tjener.
Så der er ikke tale om, at vi bruger andre end det, jeg har defineret som emneområder her.
Hvad de private husholdninger vil, det må de selv om.
Hvorfor er man så bange for, at den enkelte danske familie kan få lov at bestemme lidt mere selv?
Det synes jeg er en særskilt gevinst, der er ved denne forårspakke, at der bliver lidt større råderum.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-03-24:
Jeg vil gerne spørge hr. Nicolai Wammen, om hr. Nicolai Wammen kan bekræfte, at man for 8 mia. kr. kunne ansætte 25.000 ekstra i den offentlige sektor, 25.000 ekstra mennesker til at varetage velfærdsydelser i samfundet, altså til forbedringer af folkeskoler, til flere pædagoger i daginstitutionerne, til bedre rengøring, til mere hjemmehjælp og den slags, og at det altså på den måde ville være en langt bedre investering end at bruge 8 mia. kr. og alene få 5.000 arbejdspladser ud af det. Jeg skal desuden spørge, om Socialdemokraterne ville være med på at anvende pengene på den måde, såfremt vi kommer af med denne her regering ved det kommende valg.
Desuden vil jeg spørge, om Socialdemokraterne ville være med til, at de, der er på overførselsindkomst, også får noget ud af det her. Det er jo sådan, at regeringen har valgt at udelukke pensionister, førtidspensionister, SU-modtagere osv. fra denne her forbrugsfest.
Ole Sohn (SF), 2004-03-24:
Nej, det er jeg meget opmærksom på, men statsministeren har jo selv sagt, at Irak besidder masseødelæggelsesvåben, og at det var en kendsgerning; det er ikke bare noget, vi tror, det er noget, vi ved, som statsministeren udtalte, nøjagtig som John Howard har sagt det til australierne.
Statsministeren har også på et pressemøde sagt, at Irak var ved at udvikle atomvåben, hvilket faktisk går længere end det, Howard har sagt i Australien. Derfor synes jeg, det kunne være interessant at få statsministeren til at svare på, om ikke statsministeren er enig i, at der med hensyn til argumenttyperne og den kontekst, argumenterne har været brugt i, er en forbløffende sammenhæng.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-24:
Det var det eneste nye spørgsmål af dem, der er stillet i dag, og det glæder jeg mig også til at svare på.
Kritikken gik bl.a. på, at den australske regering skulle have undladt at informere befolkningen tilstrækkeligt om grundlaget for at sende australske soldater til Irak.
Men med til historien hører også, at et flertal i det australske Repræsentanternes Hus samtidig afviste at udtale en tilsvarende kritik af den australske regering.
Jeg har selvsagt som dansk statsminister ikke noget grundlag for eller nogen anledning til at gå ind og kommentere en beslutningsproces i Australien, altså i et andet land.
Ole Sohn (SF), 2004-03-24:
Jeg synes, det er tankevækkende, at den debat, der er i Danmark, er meget parallel med den debat, der foregår i Australien, USA og England.
Derfor synes jeg, det kunne være interessant at få statsministeren til at begrunde og forklare om og redegøre for hovedindholdet af det mistillidsvotum, som det australske parlament har stillet til den australske premierminister, som jo bl.a. har udtalt: Der er ingen tvivl om beviserne i forhold til masseødelæggelsesvåbnene i Irak og om det efterretningsmateriale, vi har til rådighed; ikke alene besidder Irak kemiske og biologiske våben, landet har heller ikke fralagt sig sine nukleare ambitioner.
Det er jo meget parallelt med de udtalelser, statsministeren er kommet med, og derfor synes jeg, det kunne være interessant at få statsministeren til at redegøre for hovedindholdet af det mistillidsvotum og forklare Folketinget, hvorfor den australske kritik udfolder sig på et andet grundlag end den danske.
»Vil statsministeren redegøre for hovedindholdet af det mistillidsvotum, som det australske parlament har vedtaget i 2003 mod premierminister John Howard, for så vidt angår påstandene om de irakiske masseødelæggelsesvåben og terrorforbindelser, samt påpege, hvorved den australske situation adskiller sig fra den danske?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-24:
Jeg har i dag svaret på det spørgsmål, der rent faktisk er stillet til mig, og det spørgsmål, der er stillet, er, hvad jeg kan oplyse om forskellige danske myndigheders opfattelse af eksistensen af irakiske masseødelæggelsesvåben osv.
Det har jeg svaret på, og jeg har ikke mere at tilføje.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 2004-03-24:
Det er klart, at det må vi selvfølgelig diskutere i Præsidiet efterfølgende.
Vi har jo altså stillet et spørgsmål til statsministeren om lige præcis Udenrigsministeriets Sikkerhedskontors vurderinger, og så kommer statsministeren herned og meddeler, at det gider han i øvrigt ikke svare på, og hvis vi vil have besvaret det spørgsmål, så kan vi henvende os til en helt anden minister.
Hvorfor har statsministeren ikke gjort opmærksom på det, så vi havde mulighed for at kalde udenrigsministeren ned?
Hvorfor er det først noget, der kommer frem nu?
Det er jo lige præcis derfor, vi ønskede at have en del medspørgere, fordi vi ved, at statsministeren vil gøre alt for at undgå at svare på de spørgsmål, der bliver stillet.
Spørgsmålet er stillet til statsministeren, og statsministeren har haft 3 dage til at undersøge det, og derfor må det være muligt for statsministeren at svare på det enkle spørgsmål, om statsministeren er enig i den vurdering, som Udenrigsministeriets Sikkerhedskontor fremlagde: at der var risiko for, at Irak kunne affyre sine våben inden for 45 minutter.
Det er en ting, som ikke har stået andre steder,
undtagen selvfølgelig hos amerikanerne og englænderne,
Vil det sige, at statsministeren hævder her, at Forsvarets Efterretningstjeneste har påstået i nogle rapporter, at Irak var i stand til at affyre masseødelæggelsesvåben inden for 45 minutter?
Er det det, statsministeren her har meddelt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-24:
Jeg kan ikke føje mere til, hvad jeg allerede har sagt, og hvis fru Pernille Rosenkrantz-Theil vil snakke om det notat fra Udenrigsministeriet, så må fru Pernille Rosenkrantz-Theil spørge udenrigsministeren.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-03-24:
Vi vil hjertens gerne diskutere årsagerne til, at regeringen gik i krig.
Vi mener blot, at det er en god idé at have en dagsorden, når man diskuterer i Folketinget, og derfor ville det heller ikke være på sin plads, hvis jeg begynder at spørge statsministeren om statsministerens holdning til panikpakken, som blev bekendtgjort for befolkningen i sidste uge.
En dagsorden har forskellige punkter, og punktet om regeringens årsag til at gå i krig kommer sådan set senere.
Så det er blot et spørgsmål om at forsøge at holde os til de spørgsmål, der er stillet.
Jeg skal bede statsministeren bekræfte, at sikkerhedskontoret faktisk havde Forsvarets Efterretningstjenestes vurderinger til rådighed, og at de forbehold, som Forsvarets Efterretningstjeneste havde over for f.eks. oplysningerne fra USA og England, ikke gik igen i sikkerhedskontorets vurdering.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-24:
Der er ikke tale om forskellige vurderinger.
Jeg kan i det hele henvise til, hvad jeg allerede har sagt, hvor jeg gentager, at Forsvarets Efterretningstjeneste har oplyst, at det i perioden frem til Irakkrigen hele tiden overordnet set har været FE's vurdering, at Irak sandsynligvis rådede over biologiske og kemiske våben.
Det er det, der er at sige om den sag.
Jeg synes, det er meget tankevækkende, at nu vil venstrefløjen pludselig ikke længere diskutere, hvad der rent faktisk var regeringens og Folketingets flertals begrundelser for at deltage i den internationale koalition.
Det tyder jo på, at venstrefløjen har en meget svag sag, at nu vil man simpelt hen ikke længere diskutere, hvad der rent faktisk var regeringens begrundelser.
Og lad mig gentage dem
: Regeringens begrundelse for at deltage i krigen mod Saddam Hussein var ikke spørgsmålet om masseødelæggelsesvåben, det var spørgsmålet om, at Saddam Hussein nægtede at samarbejde med FN's Sikkerhedsråd, og selvfølgelig må det have en konsekvens, når en skrupelløs militærdiktatur nægter at samarbejde med FN, for ellers sender man jo et farligt signal til verdens tyranner om, at de bare kan opføre sig, som de vil.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-03-24:
Jeg skal understrege, hvad hr. Søren Søndergaard sagde indledningsvis: Vi diskuterer under det her spørgsmål ikke, hvad regeringens årsag til at gå i krig var - vi diskuterer ikke, hvad regeringens årsag til at gå i krig var.
Det, vi diskuterer under det her spørgsmål,
er, hvad forskellige danske myndigheders opfattelse var af eksistensen af irakiske masseødelæggelsesvåben i perioden fra 1998 til angrebet på Irak i 2003.
Det er diskussionen.
I den forbindelse skal jeg spørge statsministeren, hvorfor vurderingerne var så forskellige.
Ifølge lækkede dokumenter fra Forsvarets Efterretningstjeneste fra oktober
2002 troede Forsvarets Efterretningstjeneste ikke på de centrale historier fra USA og fra England om Iraks atomvåben og biologiske programmer.
Alligevel sendte Udenrigsministeriets Sikkerhedskontor et notat til Det Udenrigspolitiske Nævn i oktober 2002, hvor de amerikanske og britiske historier blev taget for gode varer.
Hvorfor er de vurderinger så forskellige?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-24:
Jeg har aldeles ikke vildledt nogen, hverken Folketinget eller andre.
Jeg har ikke på nogen som helst måde gjort andet end her at videregive, hvad Forsvarets Efterretningstjeneste rent faktisk har sagt.
Lad mig så minde om, at den danske regerings beslutning om og Folketingets tilslutning til, at Danmark skulle deltage i den internationale koalition, ikke var baseret på spørgsmålet om masseødelæggelsesvåben, men var baseret på, at Saddam Hussein nægtede at samarbejde med FN's Sikkerhedsråd.
Og lad mig minde om, hvad FN's Sikkerhedsråd har sagt: Iraks krænkelse af sikkerhedsrådsresolutioner og spredning af masseødelæggelsesvåben og langtrækkende missiler udgør en trussel mod international fred og sikkerhed.
Det har FN's Sikkerhedsråd fastslået med enstemmighed, men det, den danske regering traf sin beslutning på grundlag af, var Saddam Husseins manglende samarbejde med FN.
Det måtte selvfølgelig have en konsekvens.
Man kan ikke bare passivt se på, at en skrupelløs militærdiktator gang på gang tilsidesætter, hvad FN beslutter, for så underminerer det FN's autoritet.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-24:
Jeg synes, statsministeren fuldstændig undlader at svare på spørgsmålet igen ved at vende tilbage til en situation, vi jo alle sammen kender, nemlig Saddam Husseins krig mod kurderne og krig mod Iran, som jeg tror alle deler fordømmelsen af.
Det er ikke det, der er interessant; det interessante er vurderingen, når man går i krig.
Der får man altså efterretningsoplysninger, der siger - både den gamle forsvarskommissions betænkning og også de oplysninger, der er lækket, som jeg forstår at statsministeren ikke vil kommentere - at billedet slet ikke var sådan.
Det, statsministeren gjorde sig skyldig i, var at overdramatisere de her meldinger i et omfang, der var med til at forberede den danske befolkning på at gå i krig, både i forhold til argumentet »det er ikke noget, vi tror, det er noget, vi ved«, og også i statsministerens argument om skyer, der kunne drive ind over de europæiske byer.
Jeg vil så bare spørge statsministeren: Fortryder statsministeren, at han kom til at vildlede Folketinget og befolkningen ved at overdramatisere i et omfang, der i hvert fald ikke var dækning for hos den danske efterretningstjeneste?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-24:
Jo, det er korrekt, og det er jo derfor, at det var så vigtigt for FN's Sikkerhedsråd, at Saddam Hussein afregnede med FN, om jeg så må sige, og forklarede, hvad der var blevet af disse masseødelæggelsesvåben, fordi man vidste, at han havde haft dem, og man vidste, at han havde brugt dem.
Lad mig minde om, at David Kay i sin redegørelse i oktober sidste år bl.a. konkluderede, at man havde afdækket følgende: et hemmeligt netværk af laboratorier og gemmesteder inden for den irakiske efterretningstjeneste, som var velegnet til forskning i masseødelæggelsesvåben, og som blev holdt skjult for FN's våbeninspektører - klare vidnesbyrd om, at Saddam Hussein ønskede både nukleare våben og kemiske våben - og et særligt fængselslaboratorium, som muligvis blev anvendt til testning af masseødelæggelsesvåben på mennesker, og biologiske organismer, der kunne anvendes til biologiske våben, gemt hjemme hos en forsker osv. osv. Der var masser af fund i det internationale undersøgelsesholds arbejde, som viste, at der i hvert fald var en stærk vilje i det gamle Saddamregime til at fremstille farlige våben.
Jeg er utrolig glad for at få lejlighed til at præcisere, hvad det rent faktisk var, jeg sagde til Jyllands-Posten, for nu er det citat blevet skamredet på det grusomste, og det er faktisk godt at få lejlighed til at sætte tingene på plads.
Hr. Villy Søvndal begår samme fejl, som så mange andre har gjort, nemlig kun at tage en del af citatet, ikke at tage det hele og ikke tage i det sin sammenhæng, for det, jeg sagde, var, at det, alle ved, og det er ikke noget, vi tror, vi ved det, er, at Saddam Hussein har haft masseødelæggelsesvåben; det, vi ved, er, at han har brugt dem, oven i købet mod sit eget folk; og det, vi ved, er, at han ikke har villet afregne over for FN, han har ikke villet fortælle, hvad han har gjort ved dem, og derfor var det jo nærliggende at tro, at han stadig måtte have dem.
Det var jeg jo ikke den eneste der sagde.
Det har FN's Sikkerhedsråd jo faktisk enstemmigt fastslået ved at sige: Iraks manglende overholdelse af eller krænkelse af sikkerhedsrådsresolutioner og spredning af masseødelæggelsesvåben og langtrækkende missiler udgør en trussel mod international fred og sikkerhed.
Det var jo ikke bare noget, jeg sagde.
Jeg har svaret, og jeg kan ikke tilføje mere.
Søren Søndergaard (EL), 2004-03-24:
Jeg gentager spørgsmålet til statsministeren om statsministerens vurdering af det, der er kommet fra Udenrigsministeriets Sikkerhedskontor.
Er det noget, som statsministeren kan genkende var noget, der stod i udtalelsen fra Udenrigsministeriets
Sikkerhedskontor?
Kan statsministeren bekræfte, om det var den samme vurdering, der lå fra efterretningstjenesten, nemlig at Irak havde forsøgt at skaffe sig atommateriale til at kunne lave atomvåben, og hvad mener statsministeren om den vurdering i dag?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-24:
Jeg svarede på spørgsmålet, og jeg gentager det gerne, nemlig at Forsvarets Efterretningstjeneste som bekendt har oplyst, at det i perioden frem til Irakkrigen hele tiden overordnet set har været Forsvarets Efterretningstjenestes vurdering, at Irak sandsynligvis rådede over biologiske og kemiske våben.
Mig bekendt er der ikke nogen andre myndigheder, der har givet udtryk for andre opfattelser, og derfor har jeg svaret på spørgsmålet.
Men der er ikke noget nyt i det.
Jeg har tidligere svaret akkurat det samme til hr. Søren Søndergaard.
Søren Søndergaard (EL), 2004-03-24:
Jeg er sådan set ked af, at statsministeren ikke benyttede lejligheden til at svare på spørgsmålet.
Derfor vil jeg læse spørgsmålet op.
Altså: Hvad kan statsministeren oplyse om forskellige danske myndigheders opfattelse af eksistensen af irakiske masseødelæggelsesvåben i perioden 1998 til indledningen af angrebskrigen 2003, herunder altså også vurderingen fra Udenrigsministeriets Sikkerhedskontor og FE?
Hvorfor svarede statsministeren ikke på det spørgsmål?
Statsministeren havde alle lejligheder til at svare på det, og det var præcis derfor, vi ønskede mange medspørgere, nemlig for at holde statsministeren fast på, at statsministeren bør svare på spørgsmålene.
Angående Udenrigsministeriets Sikkerhedskontor: Kan statsministeren f.eks. bekræfte, at Udenrigsministeriets Sikkerhedskontor skrev i en rapport fra 29. oktober: Efterretninger tyder på, at det irakiske militær inden for 45 min. er i stand til at afklare, klargøre og affyre visse af disse våben internt i Irak.
Kan statsministeren bekræfte det?
Og er det i øvrigt en opfattelse, som statsministeren i dag er enig i?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-24:
Allerførst vil jeg sige, at hr. Søren Søndergaard ikke på nogen som helst måde behøver at takke mig, fordi jeg møder op.
Jeg møder op, fordi man naturligvis skal møde op i Folketingssalen og besvare de spørgsmål, der bliver stillet.
Jeg vil da til gengæld kvittere og sige, at jeg takker meget for lejligheden til at svare på en række af disse her spørgsmål, idet jeg dog må tilføje, at i den mængde af spørgsmål, der er stillet i dag, er der kun ét af spørgsmålene overhovedet, der er nyt.
Resten er gamle kendte spørgsmål, men den runde tager vi gerne igen.
Jeg gentager hjertens gerne de besvarelser, jeg allerede så mange gange tidligere er kommet med.
Til det spørgsmål, som hr. Søren Søndergaard her har stillet,
kan jeg sige, at Forsvarets Efterretningstjeneste har oplyst, at det i perioden frem til Irakkrigen hele tiden overordnet har været Forsvarets Efterretningstjenestes vurdering, at Irak sandsynligvis rådede over biologiske og kemiske våben.
Og det har jeg i øvrigt tidligere oplyst hr. Søren Søndergaard om i besvarelsen af spørgsmål nr. S 2275, så det er der ikke noget som helst nyt i.
Søren Søndergaard (EL), 2004-03-24:
Tak til statsministeren for at møde op.
Derfor har vi så givet statsministeren lejlighed til her at svare på de spørgsmål, som arrangørerne altså forhindrede blev stillet på den høring, der har været tidligere i dag.
Inden statsministeren går i gang med at svare på det første spørgsmål, vil jeg henlede statsministerens opmærksomhed på, at det spørgsmål ikke handler om regeringens begrundelse for at gå i krig mod Irak - det handler ikke om regeringens begrundelse for at gå i krig mod Irak!
Jeg ser frem til statsministerens besvarelse.
Thor Pedersen (V), 2004-03-24:
Jeg mener ikke, at de generelt mangler forbrugsmuligheder, men jeg ser det ikke som et mål at begrænse deres forbrugsmuligheder, som man gjorde i 1998, da man vedtog pinsepakken.
Jeg mener i virkeligheden, det er et mål også at forbedre.
Det ligger vel i de fleste menneskers hjerner, at man gerne vil gøre det bedre, og at man også gerne vil gøre det bedre for dem, der har det sværest, altså sikre, at der er produktion, at der skabes noget, at der er dynamik i samfundet, så man er i stand til at give en god offentlig service.
Det bidrag, der er i forårspakken her, er for det første, at der er mere råderum til danske familier, der er mere råderum til danske børnefamilier.
En gennemsnitsfamilie med to voksne og to børn får mere end 11.000 kr. mere at gøre godt med, og der er ikke andre, om jeg så må sige, der betaler regningen, for samtidig har vi øget de samlede offentlige serviceudgifter.
Der er ansat flere i amter og kommuner, så der er altså ikke tale om, at man skærer ned.
Vi øger den samlede vækst i vores nationalprodukt, altså i produktion, så der også fremover er penge til vækst i velfærd, samtidig med at vi nedbringer vores gæld, og vi bidrager også med denne pakke til en større gældsnedbringelse
end den, vi ellers ville have haft
Der er kun positive effekter i de elementer, som ligger i den pakke, regeringen har lagt frem.
Jann Sjursen (KD), 2004-03-24:
Finansministeren fik det for lidt siden til at lyde, som om danskerne generelt stort set ikke har nogen penge til hverken det ene eller det andet og slet ikke til forbrug.
Det siger han helt generelt, og derfor vil jeg lidt uafhængigt af diskussionen om forårspakken og målet med den spørge finansministeren, om det er regeringens sådan helt generelle opfattelse, at danskerne lider under mangel på forbrugsmuligheder og manglende købekraft i det hele taget.