runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Fru Lone Møller pointerede, at der ikke er nogen forbedringer for befolkningen i det her lovforslag, der samler de 15 lovgivninger.
Mener fru Lone Møller ikke, at borgeren nu får større mulighed for nær bopæl og nær det geografiske område, man er tilknyttet, at få en bedre genoptræning end hidtil?
Lone Møller (S), 2005-03-16:
Nu har vi jo allerede i dag på sundhedsområdet regler om, at der skal laves genoptræningsplaner, inden man bliver udskrevet fra sygehuset.
Hvis vi ser på, hvordan det foregår i den virkelige verden, og ikke på papiret, hvor det står, så må man nok konstatere, at der er rigtig mange steder, hvor der desværre ikke bliver lavet genoptræningsplaner.
Det er da rigtigt, at der skal laves obligatoriske sundhedsaftaler, bl.a. for de psykiatriske patienter, men der er jo ikke nogen sanktionsmuligheder.
Hvor er det, vi skal henvende os?
Hvem er det, vi skal have fat i, hvis man ikke opfylder de aftaler, som står på papiret?
Derfor vil jeg have en sikkerhed for, at ingen falder ned mellem to stole, selv om der foreligger et stykke papir.
Hans Andersen (V), 2005-03-16:
Jeg fik ikke noget klart svar på, hvilke ministerbemyndigelser fru Lone Møller ønsker vi skal fjerne.
Det fremstår jo lidt, som om alle sammen er til det onde og til ulempe for patienterne, men de allerallerfleste af disse ministerbemyndigelser er jo gennemført af tidligere socialdemokratiske regeringer.
Med hensyn til det med gråzonerne og psykiatrien: Er det ikke korrekt, at der nu skal laves obligatoriske sundhedsaftaler mellem kommunerne og regionen, og at man specielt over for de sindslidende skal aftale, hvordan man skal håndtere det her?
Så det er da en klar styrkelse af de sindslidendes rettigheder i forhold til i dag.
Lone Møller (S), 2005-03-16:
Jeg har ikke nævnt noget om yderligere gråzoner.
Når vi laver så stor en ændring og pålægger så nye og anderledes opgaver, er det vel også rimeligt, at vi så får forbedret det og får afklaret nogle af de ting, hvor der i dag er gråzoner, hvor patienterne falder ned mellem to stole.
Det gør det her lovforslag ikke, og det er bare det, jeg gerne vil have præciseret.
Med hensyn til ministerbemyndigelser: Det er jo ikke en nyskabelse, det er også set i socialdemokratiske regeringers tid.
Det er en uskik efter min mening, uanset hvilken regering der laver dem.
Derfor ønsker jeg, at nogle af de ministerbemyndigelser, som nu også er overført til en ny lovgivning, bliver der kigget på, og måske kan de helt fjernes eller erstattes i nogle lovparagraffer.
Så jeg mener faktisk, vi skal gå bemyndigelserne igennem en for en for at se, hvor mange af dem der kan gøres gennemsigtige, sådan at det er Folketinget og befolkningen, der har et overblik over, hvad det er, vi vedtager her i denne sal.
Hans Andersen (V), 2005-03-16:
Hvilke af disse er det, fru Lone Møller nu ønsker skal fjernes?
Det er det ene spørgsmål.
Så ved jeg ikke, om det skulle give anledning til at sige, at der kommer yderligere gråzoner, men det mener jeg absolut ikke er tilfældet; der kommer færre gråzoner og et klart ansvar i kommunerne med hensyn til socialpsykiatrien.
Lone Møller (S), 2005-03-16:
Jamen som jeg sagde i min ordførertale, har vi mange betænkeligheder ved det her lovforslag, som vi ønsker at få uddybet og afdækket i udvalget, og forhåbentlig vil vi da også få regeringspartierne og deres støtteparti til at se fornuften i at få lavet nogle ændringsforslag, så det her lovforslag ikke bliver vedtaget i den udformning, som det ligger i på nuværende tidspunkt.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-03-16:
Selvfølgelig så jeg helst, at der blev sagt meget klart til, men jeg er glad for, at man stadig væk afventer, hvordan tingene udvikler sig, og at man ikke udelukker muligheden på forhånd.
For jeg mener, at med bl.a. det lovforslag, der ligger her, er det jo ikke bare et nyt danmarkskort, der bliver tegnet, altså forstået som nye geografiske linjer, som man kan være mere eller mindre glad for, men et spørgsmål om en helt anden type ideologi, man lægger til grund for fremtidens velfærdssamfund, nemlig et samfund, hvor man markedsgør alt, hvad der markedsgøres kan.
Og det er jo stort set i alle ender og kanter, hvis man vil det.
Derfor synes vi i Enhedslisten, at det her lovforslag, fordi det åbner muligheden for brugerbetaling inden for noget så fundamentalt som sygehusvæsenet, ville være en god anledning til debat og et godt fundament for debatten om, hvilken vej velfærdssamfundet skal trækkes i.
Lone Møller (S), 2005-03-16:
Det tør jeg ikke give et bud på her.
Jeg ved, hvor mange timer jeg har brugt på bare at prøve at sætte mig ind i det her lovforslag.
Jeg vil tro, at det ikke helt egner sig til en folkeafstemning, for når jeg, som har arbejdet med sundhedspolitik i så mange år, har haft svært ved det, så vil jeg tro, at befolkningen har endnu sværere ved det.
Men det vil jeg ikke tage stilling til på nuværende tidspunkt.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-03-16:
Først og fremmest vil jeg gerne sige, at jeg finder det fuldstændig uantageligt, at ministeren får lov til at lave et direkte angreb, uden at ordførerne i salen får lov til at tage til genmæle.
Jeg me ner sådan set, at det bør være en del af en demokratisk proces, at man får lov til at få en debat om de ting, der bliver bragt op.
Når det så er sagt, skal jeg selvfølgelig komme med en kort bemærkning til Socialdemokraterne.
Jeg er selvfølgelig meget glad for, at også Socialdemokraterne afviser ideen om brugerbetaling på sygehusene, og jeg er meget glad for det fokus, der er blevet lagt på præcis den del af denne her lovgivning fra socialdemokratisk hånd.
Jeg vil så gerne spørge, om Socialdemokraterne lader muligheden stå åben for, at det her lovforslag kunne danne grundlag for en folkeafstemning, såfremt regeringen vælger at køre alt det her igennem på så smalt et grundlag, som det lader til at de vil køre det igennem på.
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Jeg kunne godt tænke mig, at fru Lone Møller ville løfte sløret for, hvad det er for nogle ændringsforslag, Socialdemokratiet vil komme med.
Fru Lone Møller nævnte forskellige ting, man kunne tænke sig at ændre på her i lovgivningen.
Kunne vi få det nærmere præciseret?
Anne Baastrup (SF), 2005-03-16:
Jeg sætter også pris på at overleve!
Men jeg vil spørge konkret: Hvad er det så, Dansk Folkeparti vil gøre med det her finansieringsgrundlag, finansieringen af regionerne?
Hvordan vil Dansk Folkeparti så sikre, at der rent faktisk er penge til at bevare de små sygehuse?
Hele lovkomplekset lægger jo op til centralisering, hele lovkomplekset lægger jo – i økonomisprog formentlig – op til, at man skal skrælle alt overflødigt fedt væk fra sundhedsvæsenet, således at man går målrettet efter større centre.
Hvordan vil Dansk Folkeparti forhindre, at det kommer til at ske, når man støtter hele den her centraliserede regionsmodel?
Charlotte Fischer (RV), 2005-03-16:
Fru Birthe Skaarup talte om sundhedscentre og understregede, at de ikke skulle være en erstatning for behandling på sygehusene.
Det kan jeg godt være enig i, men så er fru Birthe Skaarup vel også enig i, at der er tale om en udvidelse af behandlingen og af tilbud til f.eks. kronikere eller ældre patienter?
Hvis det er tilfældet, kan man jo godt undre sig over, hvordan hele den her reform kan lægges an på udgiftsneutralitet – at der ikke skal være en eneste ekstra krone i det hele – hvis man faktisk ønsker at udvide behandlingen i det her land.
Så jeg vil godt høre fru Birthe Skaarup, hvordan det hænger sammen.
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Jamen den finansielle del til regionerne kommer jo via en sundhedsskat, et bloktilskud, eller hvad vi skal kalde det.
Men det er jo også igen fordelt efter et objektivt fordelingskriterium.
Karen J. Klint (S), 2005-03-16:
Jeg vil vælge at fortsætte i forlængelse af det, som hr. Per Kaalund tager op, nemlig økonomien.
Fru Birthe Skaarup kaldte det for lidt siden statens bloktilskud på sundhedsområdet.
I går fik vi jo sådan set afklaret, at det hedder en sundhedsskat, og i og med det hedder en sundhedsskat, så er den også båndlagt af skattestoppet.
Det vil sige, at det, som fru Birthe Skaarup kalder et bloktilskud, er et bundet bidrag, når det bliver omfattet af skattestoppet.
Mit spørgsmål går på, om vi så har set den sidste Løkkepose.
Løkkeposen har jo tidligere været givet fra statens side, fordi der var nogle problemer, som man ikke syntes amterne løste godt nok.
Hvis der nu bliver et økonomisk underskud, f.eks. i et område, hvor det godt kan være, borgersammensætningen er for skæv og man trækker rigeligt på sundhedsvæsenet og derfor ikke har råd til det hele, så hænger tilskuddene ikke sammen, har man så med model sundhedsskat også afskaffet Løkkeposen?
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Det, der ligger fast nu, er altså, at den kommunale finansiering betaler et grundbeløb pr. indbygger til sundhedsvæsenet og et aktivitetsafhængigt bidrag.
Det kan da godt være, at der i en kommune er flere borgere, der vil trække på det her.
Men jeg synes, at hvis der er et reelt problem og en pointe i det, som hr. Per Kaalund fremsætter, skal vi have det vendt under udvalgsbehandlingen.
Nu er det jo sådan, at vi får et statsligt bloktilskud.
Det er alle klar over.
Det er fordelt efter et objektivt kriterium, og det går jo netop ud på at se, hvor mange ældre der er i netop den region.
Det er det, det handler om.
Per Kaalund (S), 2005-03-16:
Nu er vi jo alle bekendt med, at træk på sygehusydelser er meget afhængigt af, hvilken situation man er i, og man kan tilsvarende se på befolkningssammensætningen.
Vi ved, at jo ældre, jo mere træk er der.
Vi ved, hvordan unge mennesker trækker, vi ved, hvordan socialt dårligt stillede også har et andet forbrug af sundhedsydelser end sammenlignelige grupper i øvrigt.
Hele den her finansieringsmodel, man nu stiller på benene her, betyder, at kommunerne skal ind og betale for en lang række af disse ydelser, hvor amtsskatten jo tidligere var en udlignende faktor.
Uanset hvordan befolkningssammensætningen i kommunen var, så var det amtsskatten, der betalte sundhedsydelserne, hvad enten det var hos praktiserende læger eller på sygehuse.
Mit spørgsmål går på: Hvordan ser Dansk Folkeparti på, at der er en meget forskellig befolkningsmæssig sammensætning i kommunerne?
Der kan være kommuner med mange socialt dårligt stillede, der kan være overvægt af ældre osv., og det vil sige, at de kommuner kan risikere at få betydelig større udgifter end andre kommuner og dermed også skatteforhøjelser over kommuneskatten.
Hvordan stiller man sig til den problemstilling?
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Hvis fru Pernille Rosenkrantz-Theil havde hørt lidt efter, så kunne det være, der var lidt mere klarhed.
Det, vi har sagt, er, at vi er indstillet på, at den ventetidsgaranti, vi har her i landet for patienter, skal overholdes.
Hvis man ikke kan det i det offentlige, men det kan være man bliver bedre til det efterhånden, så skal man bruge private klinikker, private hospitaler, og patienter har mulighed for at komme til udlandet.
For os handler det om, at patienten får den bedste og den hurtigste behandling.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-03-16:
Jeg kunne forstå, at Dansk Folkeparti var imod, det var i hvert fald, hvad fru Birthe Skaarup sagde før, at man skulle udlicitere eller privatisere ting, der var tæt på patienterne.
Alt andet lige må man sige, at den løsning, man har skabt på problemerne i sygehusvæsenet ved at tillade folk private løsninger efter 2 måneder, er vel ting, der er tæt på patienterne, i stedet for at man foretager den investering, der skal til for at sørge for, at det offentlige kan give alle patienter en ordentlig behandling.
På den måde ville man jo slippe for hele tiden at skulle lægge sådan en ekstra pris oveni, for det, der er kendetegnet ved privat virksomhed i forhold til offentlig virksomhed, er jo, at der skal være et overskud.
Det er jo ikke sådan et eller andet filantropisk foretagende, hvor de gør det af deres gode hjerte.
Nej, det er faktisk meningen, at det skal give et overskud, og dermed er det altså dyrere løsninger.
Derfor synes jeg, det er lidt interessant at vide, om Dansk Folkeparti gerne vil være med til, at man åbner – og det lader det jo til, for Dansk Folkeparti melder ud, at de stemmer for dette lovforslag – for flere private løsninger.
Jeg synes stadig væk ikke, at jeg kan få fru Birthe Skaarup til at komme med sådan en klar melding på, om Dansk Folkeparti vil den ene eller den anden vej.
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Hvis fru Pernille Rosenkrantz-Theil havde fulgt lidt med i den danske lovgivning, ville hun vide, at det jo er sådan, at man har en 2-månedersventetidsgaranti her i landet, og hvis det offentlige ikke kan opfylde det mål, så har man ret til at bruge det private sygehusvæsen.
Det mener vi stadig væk i Dansk Folkeparti er en rigtig god idé.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-03-16:
Altså, jeg synes, der er nogen modstrid her, nu bliver jeg noget forvirret.
Først siger fru Birthe Skaarup, at Dansk Folkeparti sådan set ikke synes, at det, der er tæt på patienterne, skal udliciteres eller privatiseres.
Umiddelbart efterfølgende er det alligevel en god idé med de her speciallæger, og Dansk Folkeparti har jo også været medvirkende til, at de private sygehuse kom med ind og blev en større del af sygehusvæsenet i Danmark.
Altså, kan vi få sådan en klar melding på, om Dansk Folkeparti synes, det er en god idé, at private kan tjene penge på folks sygdom, eller
om Dansk Folkeparti ikke synes, det er en god idé, at private kan tjene penge på folks sygdom?
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Nu nævner fru Line Barfod eksakt røntgenbehandling.
Altså, det er jo sådan, at vi allerede bruger speciallægerne.
Via det frie sygehusvalg benytter vi os af, at der er nogle speciallæger, der har et godt røntgenudstyr, der har nogle gode MR-scannere, som kan hjælpe en patient igennem et behandlingsforløb meget hurtigere.
Jeg ved også, at man eksempelvis på Aabenraa Sygehus har et privat firma inde, som man netop bruger til scanning.
Det kan skabe det incitament i det danske sygehusvæsen, at vi får et bedre behandlingsforløb for patienterne.
Med hensyn til lukning af små sygehuse er det ikke en del af det her lovforslag, og fru Line Barfod kender vores politik på det her område, nemlig at vi vil sørge for, at der ikke nedlægges mindre sygehuse.
At man sammenlægger nogle afdelinger, hvor der alligevel står nogle tomme sengepladser, for at få en bedre effektivitet, er noget helt andet.
Det vil vi gøre ved, at vi, som jeg sagde før, ikke planlægger at nedlægge de små sygehuse.
Det, vi ønsker, er, at de små sygehuse skal bestå.
Om vi absolut skal have en skadestue på hvert enkelt sygehus, ved jeg ikke, men jeg kan da udmærket forestille mig, at vi har nogle specialer på nogle mindre sygehuse.
Her foregår det jo udmærket til borgernes fulde tilfredshed.
Men det er ikke indeholdt i denne her lovgivning, at det er det, vi skal tage stilling til.
Jeg er udmærket klar over, at man her fra centralt hold kan gå ind og se på landsdelsfunktionerne, men det er jo til fordel for den enkelte patient – hvilket jeg omtalte før – at når man lider af en alvorlig sygdom, får man den effektive behandling og den kvalitet i behandlingen, som er så nødvendig.
Line Barfod (EL), 2005-03-16:
Betyder det, at Dansk Folkeparti, hvis det kunne samle flertal, gerne ville være med til at sikre, at vi får et forbud mod, at der kan ske udbud, udlicitering af f.eks. røntgenundersøgelser og andre former for undersøgelser eller behandlinger i sygehusvæsenet?
Mit andet spørgsmål er om at lukke små sygehuse.
Der forstod jeg simpelt hen ikke, hvor det er, Dansk Folkeparti mener, at man kan gøre noget for at forebygge, at de her sygehuse bliver lukket, for det eneste, man har sat ind, er, at man forestiller sig, at politikerne ude i regionerne kan være det, man åbenbart opfatter som uansvarlige, i forhold til at bruge for mange penge, f.eks. ved at bevare sygehuse, som vi jo tidligere har oplevet at Vestsjællands Amt gjorde.
Da Vestsjællands Amt valgte at prioritere at beholde et sygehus, var Dansk Folkeparti jo med til at straffe dem.
Vil Dansk Folkeparti være med til at gribe ind over for politikere, der vælger at bruge penge på at bevare de små sygehuse i de fremtidige regioner?
Jeg vil gerne vende tilbage til det, hr. Frank Aaen spurgte om tidligere, nemlig hvor det er, man forestiller sig fra Dansk Folkepartis side, at der kan ske udbud, udlicitering, privatisering.
Jeg har forstået, at Dansk Folkeparti støtter det lovforslag, som vi behandlede i går, hvor der direkte står, at regionsrådene skal lægge en plan for, hvad de forestiller sig af udbud.
Derfor vil jeg gerne høre: Hvor er det, man forestiller sig fra Dansk Folkepartis side, at der kan ske udbud på sundhedsområdet?
Mit andet spørgsmål er om de små sygehuse, for jeg kan forstå, at fru Birthe Skaarup og Dansk Folkeparti ikke ønsker, at der skal lukkes sygehuse.
I den reform, man har skruet sammen her, har man indrettet sig, så man kun kan gribe ind, hvis der bruges flere penge i regionerne, men ikke hvis de i regionerne f.eks. vælger at lukke de små sygehuse.
Det mener man åbenbart ikke i Dansk Folkeparti at der skal kunne gribes ind over for.
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Man kan altid stille nogle skræmmebilleder op, og det tror jeg hr. Morten Østergaard gør her.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi i Dansk Folkeparti mener, at sygehusvæsenet på nogle områder skal tilføres flere ressourcer.
Vi kan bare gå tilbage til åbningsdebatten, da vi havde debatten om kræftplan II, som skal blive en bedre kræftplan end kræftplan I, hvor vi i Dansk Folkeparti vil have tilført flere ressourcer.
Det er da klart, at vi hele tiden skal forbedre vores sundhedsvæsen, så patienten får en ordentlig behandling, der kan sammenlignes med, hvad man giver i andre lande.
Her mener vi i Dansk Folkeparti, at vi eksempelvis på kræftområdet halter bagefter.
En anden ting er også, at vi jo sagtens kan gå ind på at effektivisere hele forretningsgangen i vores sundhedsvæsen.
Det har vist sig, at man gør det anderledes andre steder, og derfor har vi jo netop skelet lidt til, hvad man gør i Holland, hvor man har et bedre flow igennem systemet, selvfølgelig for at spare penge, men også for at patienterne kan opleve, at de kommer hurtigere igennem et behandlingsforløb, og det er det, der er så vigtigt.
Morten Østergaard (RV), 2005-03-16:
Jo, men så forstår jeg det bare ikke.
I valgkampen hørte vi, at regeringen ville sætte yderligere 2 mia. kr. af til sundhedsområdet over de næste år, og det er jeg sikker på at man vil kunne finde ud af sammen med Dansk Folkeparti, som normalt også gerne vil prioritere sundhedsområdet, men den generelle vækst, der er på området, er en 2-3-pct.s-realvækst, mens den vækst, som ligger i almindelige budgetter, er på omkring 0,5 pct.
Så må jeg spørge: Hvis ikke det er meningen, at regionerne længere kan forholde sig til borgerne og udskrive skat og finansiere det, og hvis fru Birthe Skaarup er helt sikker på, at de ikke vil bruge incitamenterne, som entydigt taler for at tage dyre behandlinger og tage mere krævende behandlinger, som giver større indtægter, må det jo blive sådan, at den udvikling, der er i sundhedsvæsenet økonomisk set, skal bremses med den forventeligt ringere service, som borgerne vil opleve som følge af det?
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Nej, det er ikke meningen, at den skal give et dyrere sundhedsvæsen.
Det er meningen, at den skal give et bedre sundhedsvæsen, en bedre kvalitet til den enkelte borger.
Når jeg siger, at pengene skal følge opgaven, vil jeg også godt sige, at det da er en opgave, at vi giver patienterne den rette behandling via de grundlæggende håndtag, der er med hensyn til finansieringen.
Morten Østergaard (RV), 2005-03-16:
Fru Birthe Skaarup sagde tidligere, at pengene følger opgaven, men det er jo sådan set ikke rigtigt her, for her følger pengene jo menneskerne, idet det bliver en takstfinansiering.
Regionerne løser opgaven, men pengene kommer fra staten og fra kommunerne.
Så at sige, at pengene følger opgaven, er jo sådan set ikke helt rigtigt i denne her sammenhæng.
Der er det så, at der er en variabel faktor i det her.
Fru Birthe Skaarup har jo selv erfaring fra et amtsråd og ved, at det indimellem kan være hårdt at levere alt det, der skal til i sundhedsvæsenet, alt det, man har lyst til at levere, under de givne økonomiske forudsætninger.
Og er det så ikke korrekt, at der i den takstfinansiering, der ligger her, er en af de få muligheder, som et regionsråd har for at øge muligheden for at yde en bedre service, og at det f.eks. er ved at tage flere indlæggelser, flere stationære behandlinger frem for ambulante, fordi det altså giver flere indtægter fra kommunerne?
Derfor må jeg også spørge: Er det Dansk Folkepartis intention, at den her reform skal give et dyrere sundhedsvæsen?
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Jeg kan ikke sige, om der er faldet noget som helst ud,
men det må sundhedsministeren svare på.
Jeg har ikke opdaget, at der er faldet noget ud.
Ole Stavad (S), 2005-03-16:
De gode intentioner, som fru Birthe Skaarup nævner, er vi jo enige i, men ikke desto mindre synes jeg, det er tankevækkende, at hvis man tager teksten i aftalen, så hedder det, at der på sygehuset fortsat skal udarbejdes genoptræningsplaner, der skal fastlægge, hvilken genoptræning den enkelte patient har ret til, men lige nøjagtig den del, den passus med det, patienten har ret til, er – hvis fru Birthe Skaarup tager lovforslaget og læser bemærkningerne på side 85 – faldet ud af lovforslaget.
Derfor er det, jeg spørger: Hvorfor er den det?
Og hvis det er sådan, at det ikke er noget, der er sket i overensstemmelse med og efter aftale med Dansk Folkeparti, som jo er aftalepartner her, vil Dansk Folkeparti så være med til at få rettet op på den skævhed?
For hvis det forholder sig sådan ude i kommunerne, som fru Birthe Skaarup siger, så er det jo sådan set bare, at patienten får rettigheden der, hvor der måtte være noget, der så ikke fungerer.
Det er altså ikke noget, som på nogen måde er noget andet end det, som vi alle sammen synes bør ske.
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Jeg regner med, at det, hr. Ole Stavad henviser til, er, at man fra ministeriets side har sagt, at man vil nedsætte en arbejdsgruppe i forbindelse med det her.
Men jeg kan ikke forstå, at der er sådan nogle uklarheder, som hr. Ole Stavad nævner her.
Det synes jeg ikke der er, for det er jo sådan, at når en patient er indlagt på sygehuset og får den sygehusbaserede genoptræning, så laver man den sundhedsplan, den genoptræningsplan, der skal følge patienten ud i kommunen, og kommunen skal sørge for, at patienten får den genoptræning.
For mig at se må der da være stor mening i, at kommunen sørger for at få patienten genoptrænet, så man kan passe sit arbejde, så man ikke skal have sygedagpenge, så den unge kan komme i gang med en uddannelse, så den ældre kan blive mobil igen og måske ikke have brug for hjemmehjælp.
Jeg tror, at kommunerne virkelig ser det her som en stor opgave, og de kommuner, jeg har talt med, er meget, meget interesserede i denne her opgave, fordi det er en ny opgave, og alle nye opgaver vil man prøve på at løse på bedste måde.
For Dansk Folkeparti handler det her altså om, at vi får opgaven løst, og vi vil naturligvis følge det her område meget, meget nøje.
Ole Stavad (S), 2005-03-16:
Jeg forsøgte at få et svar fra Venstres ordfører om genoptræning, det synes jeg ikke rigtig lykkedes, og derfor vil jeg godt tage det op med fru Birthe Skaarup og Dansk Folkeparti.
Jeg ved godt, at man har besluttet at lave noget udvalgsarbejde og sådan noget, men hvorfor er det sket?
Hvorfor er den del faldet ud, der skulle give patienterne en sikkerhed for, at når de bliver udskrevet og har behov for genoptræning, så er dette også en del af den behandling, som samfundet tilbyder, og som er afgørende for, at de pågældende kan komme videre og i nogle sammenhænge komme tilbage på arbejdsmarkedet og i andre sammenhænge komme tilbage til en normal tilværelse?