runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-10-31:
Hen over sommeren skete der noget ganske opløftende, nemlig at der i Venstres rækker pludselig kom en aktiv debat om amternes fremtid, og i Dansk Folkeparti bifalder vi meget, at den diskussion også kom op i Venstre.
Det er jo velkendt, at både vi og Venstres regeringspartner, De Konservative, længe har ment, at der burde tages et opgør med amterne, fordi de ikke i tilstrækkeligt omfang lever op til det, vi kan forvente, og heller ikke skaber den nærhed, som et lokalt demokrati som f.eks. kommunernes tager højde for.
Mit spørgsmål til Venstres ordfører er derfor: Er det ikke utrolig ulogisk, at man nu har nedsat en Strukturkommission, som skal arbejde i 1 år med henblik på muligheden for, at amterne ikke skal bestå, og at vi samtidig med, at det arbejde er i gang i så kort et tidsrum, kan se, at der i givet fald skal nedlægges små sygehuse?
Der skal måske træffes nogle beslutninger, der gør, at tidssammenfaldet bliver sådan, at man får konklusionen af Strukturkommissionens arbejde, som muligvis ender med en politisk vurdering af, at amterne ikke længere skal have opgaven, og at man er i gang med at implementere sygehuslukninger, som rent faktisk ville ske i månederne efter, at en sådan politisk beslutning er taget.
Det virker jo for den enkelte borger fuldstændig ulogisk at skulle opleve et sådant tidssammenfald.
Hans Andersen (V), 2002-10-31:
Udfordringerne til det danske sundhedsvæsen har været store gennem mange år.
Den øgede specialisering og højteknologiens tigerspring har stillet store krav til udvikling og øget effektivitet.
De nye behandlingsformer har nærmest fået efterspørgslen til at eksplodere, og amterne har erfaret, at det ikke har været muligt at levere det nødvendige antal behandlinger på et kvalificeret niveau uden løbende at tilpasse sygehusstrukturen.
Når vi her i landet lægger vægt på, at alle patienter tilbydes behandling på et tilfredsstillende kvalitetsniveau, har det nogle konsekvenser.
Sundhedsstyrelsen påpeger f.eks., at det er vigtigt for kvaliteten, at brystkræftoperationer udføres af rutinerede specialister og ikke af personer, der kun udfører få brystoperationer om året.
Behandlingerne bør derfor centraliseres, og det betyder, at nogle afdelinger skal udbygges, andre udtyndes eller nedlægges.
Undersøgelser har godtgjort, at mennesker, der rammes af apopleksi, får de bedste fremtidsmuligheder, hvis de indlægges på en specialafdeling.
Det betyder ligeledes udbygning af specialafdelinger og udtynding eller nedlæggelse af andre afdelinger, og der kan opremses mange paralleller til de nævnte sygdomme.
Sikringen af kvalitet og effektivitet har været afgørende for tilpasningen af sygehusstrukturen gennem flere årtier. Der er således blevet lukket både afdelinger og hele sygehuse, men der er også blevet bygget nyt for at sikre kapacitet på specialafdelinger. Forslagsstillerne har været så venlige, at de i bemærkningerne har givet en oversigt, der viser ændringerne i antallet af sygehuse de seneste 55 år.
Tallene viser, at der siden Anden Verdenskrig har været en klar linje i strukturtilpasningerne, idet opgaverne løbende er blevet samlet på færre og færre enheder.
Ønsker man et dynamisk og effektivt sundhedsvæsen, der er i stand til at tilbyde et voksende antal behandlinger på specialistniveau, vil det være yderst uheldigt at låse sygehusvæsenet fast i præcis de rammer, de har her og nu, og i denne sammenhæng vil Dansk Folkepartis forslag sætte udviklingen i vores sundhedsvæsen fuldstændig i stå i op til 3 år.
Samtidig forekommer det særdeles uhensigtsmæssigt at lade Strukturkommissionens arbejde blokere for den fortsatte udvikling af kvalitet og effektivitet i vores sygehusvæsen, for Strukturkommissionen skal jo ikke tage stilling til sygehusstrukturer.
Den er derimod sat til at vurdere fordele
og ulemper ved forskellige administrative strukturer.
Det er da rigtigt, at sygehusopgaven er et særdeles vigtigt element
vil en gennemførelse af dette forslag efter Venstres mening være et utidigt og unødvendigt indgreb i det lokale selvstyre.
Amterne er styret af folkevalgte politikere, og de skal først og fremmest stå til regnskab over for deres vælgere.
De er blevet valgt til bl.a. at varetage sygehusopgaven, og vi skal respektere det lokale selvstyre og demokrati.
Venstre kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-10-31:
Jeg anerkender fuldt ud, og det startede jeg også med at sige i mit første indlæg, at det her selvfølgelig handler om tryghed.
Det er også derfor, jeg sagde, at jeg forstår godt, at folk spontant reagerer med ængstelse og bekymring, når der pludselig ruller store forandringsplaner frem, hvor man siger: Nu lukker vi lige her, og så gør vi lige sådan og sådan og sådan dér.
Jeg forstår det sagtens.
Jeg har også sagt i næsten alle de indlæg, jeg har holdt
her i debatten, at nærhed er vigtigt.
Jeg ville føle, det var utrygt, hvis jeg skulle køre 80 km, hvis min søn faldt ned fra æbletræet eller kirsebærtræet hjemme i vores have og brækkede det ene ben; det ville jeg da overhovedet ikke føle mig tryg ved.
Men jeg ville altså også føle, det var utrygt, hvis jeg fik en akut blodprop i hjertet, mens jeg står og taler her, og så blev kørt hen på et sygehus, hvor man ikke har den kompetence, der skal til for at give mig den optimale behandling, der øger mine overlevelseschancer.
Det er jo den balance, vi skal finde, og det retoriske spørgsmål er igen - jeg beklager, at jeg gentager mig selv:
Føler vi, at vi har den rigtige balance?
Hvis ja, jamen så skal vi selvfølgelig sige stop for forandring.
Men det føler jeg ikke vi har.
Det ville være imod alle anbefalinger.
Men det er ikke det samme, som at jeg står her og sanktionerer det, der sker i Århus.
Jeg er sådan set ret sikker på, at jeg selv ville have formuleret det anderledes, men jeg er ikke medlem af Århus Amtsråd, og jeg er enig i, at det er dem, der er valgt i nærområderne, der skal føre denne debat. Det er også derfor, at indtil vi måtte beslutte, at nogle andre end amterne driver sygehusene, må vi også give dem muligheden for at forvalte det ansvar.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-10-31:
Jeg vil gerne spørge ministeren, hvad han mener med at »cementere de næste 3 år«.
Jeg forstår jo, at det skal være,
Og hvad så, hvis de ikke gør det?
Hvem skal så gøre det?
Ministeren var også inde på, at nogle læger siger, at der skal ske en forandring.
Jeg synes, vi har set utallige eksempler på, at læger har udtalt, at det er en dårlig idé.
Og hvad vil det ikke betyde for lokalbefolkningen, at man lukker de små sygehuse?
Der er da en vis tryghed ved at have nogle skadestuer i ens nærhed.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-10-31:
Det er så enkelt, som det overhovedet kan blive: man skal lave noget mere, end man plejer.
Hvis man laver noget mere, end man plejer, får man ekstra ressourcer, og hvis man ikke laver mere, end man ville have lavet alligevel i henhold til de aftaler, man har indgået med den gamle regering, ja, så får man ikke pengene nu.
Men det er jo ikke det samme, som at pengene ikke er der, lad os lige få den misforståelse pillet væk.
Regeringen har afsat 1,5 mia. kr. til at øge behandlingsmængden i det danske sygehusvæsen, og de penge bliver brugt til det formål.
Amterne bestemmer, om de skal bruges hurtigt, eller om det skal tage lidt længere tid, men de bliver stående, indtil de er brugt til formålet.
Jeg glæder mig altså til, at debatten går i gang og kommer til at handle om de væsentlige ting, nemlig spørgsmålet om museum kontra udvikling.
Jeg har hæftet mig
ved, at f.eks. formanden for Foreningen af Speciallæger, Karsten Nielsen, og formanden for Foreningen af Yngre Læger, Erik Jylling, er gået ind i debatten i Jyllands-Posten og faktisk har rost de amtsrådspolitikere, der tør tage debatten på en forpligtende måde.
Jeg citerer bare et enkelt sted fra deres artikel af 10. oktober: »Det er dårlig politisk ledelse at fastholde sygehuse, afdelinger og beredskaber, hvor lægerne skal gå og vente på patienterne, samtidig med at man har travle og tyndt bemandede afdelinger, hvor patienterne skal vente længe på, at lægerne får tid til dem.«
Det er sådan set det, det handler om, men det er ikke det samme som at sige, at det er regeringens politik at lukke små sygehuse.
Det er det samme, som jeg prøver at appellere til, nemlig at vi nuancerer debatten om, hvad et sygehus er.
Det er vel ikke et selvstændigt formål - det kunne jeg forstå på hr. Thomas Adelskov - at det skal ryge op af
nogle skorstene
Jeg er som potentiel patient fuldstændig ligeglad med, om det ryger op af skorstenen, jeg er mere interesseret i, hvad der foregår inde bag væggene, og det er vel heller ikke af selvstændig interesse at have en diskussion om bygninger og matrikelnumre.
Det, der vel bør være emnet for diskussionen, er, hvordan man får lavet en fordeling, der er så decentral som overhovedet muligt dér, hvor det er styrken, og som har fokus på kvalitet dér, hvor behovet er.
Hvis man mener, at tingene er paradisiske i det danske sygehusvæsen, at der er balance i tingene, og at det ikke kan gøres bedre, så gælder det selvfølgelig om at gå ud og stoppe alle murrerne og sige: Så stopper vi her, nu sætter vi det på museum, og så kan det stå som et evigt bevis for, hvordan vi fik det danske sundhedsvæsen til at fungere.
Men hvis man mener, at der er brug for forandring af hensyn til patienterne, skal man i hvert fald ikke stoppe amternes mulighed for at agere i denne sag.
Lene Garsdal (SF), 2002-10-31:
Det, der får mig herop, er, at ministeren siger, at de kan bare bruge pengene ude i amterne.
De ligger der allerede, og det er bare med at komme i gang.
Der gik altså de første mange måneder af året, inden man overhovedet anede, hvordan man skulle bære sig ad med at få adgang til pengene, og ved slutningen af september måned, hvor de seneste tal, jeg har, stammer fra, havde man ude i amterne stadig ikke fået de cirkulærer, der skulle fortælle,
hvordan man resten af året skulle få adgang til pengene, så det er altså ikke så enkelt
Vil ministeren ikke bekræfte, at det stadig ikke er på plads, så amterne helt ved, hvordan det er fat med de penge, og hvordan de får fat i dem?
Thomas Adelskov (S), 2002-10-31:
Hvis jeg skal forstå det helt korrekt, er det altså sådan, at Venstre mener, at aftalen om, at amterne skal overholde regeringens skattestop er vigtigere end det lokale selvstyre og vigtigere, end at Vestsjællands Amt får lejlighed til selv at træffe beslutninger om sygehusstrukturen, og at skattestoppet er vigtigere end fire små sygehuse i Vestsjællands Amt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-10-31:
To ting: Først til hr. Hans Andersen om Frederiksborg Amt
: Kan det ikke bekræftes, at det, man er oppe imod fra bl.a. vores side i Frederiksborg Amt, er et socialdemokratisk forslag om at lukke Hørsholm Sygehus, hvilket ville resultere i en værre situation, end hvis man bevarede det som et privat sygehus, for så ville der da trods alt ligge et sygehus?
Det er det ene.
Det andet, jeg gerne vil spørge om, er med hensyn til skattestopet og forslaget her, og hvordan det hænger sammen, sådan som Socialdemokraterne virkelig kører frem med.
Nu har hr. Hans Andersen selvfølgelig læst forslaget godt igennem, og er det ikke er rigtigt, at hvis forslaget bliver vedtaget, vil det pålægge regeringen at forhandle med Amtsrådsforeningen og H:S om en fortsættelse af den nuværende struktur?
Det ville jo også betyde, at hvis den aftale kun kan laves, hvis der følger penge med, må regeringen vende tilbage til Folketinget og sige at, det i givet fald koster x millioner kroner at gennemføre, og så må Folketinget tage stilling til, om man vil bevilge de penge af den vækstramme, staten ellers skulle have.
Det, der er helt afgørende for os, er jo, at den samlede økonomiske ramme er forsvarlig, og det er her, Socialdemokraterne løber skrigende bort fra det, de selv har været med til at vedtage i »Danmark 2010«.
Pernille Falcon (EL), 2002-10-31:
Jeg tror faktisk, det er et generelt forståelsesproblem i regeringen, for når antallet af skolebørn stiger, når antallet af gymnasieelever stiger, når antallet af ældre stiger, når presset fra de syge stiger, og når presset i forhold til førtidspensioner stiger, ja, så er der ikke mulighed for at dække de behov uden at gå ind og lave nedskæringer enten på de områder eller på andre områder, og tit sker det i en kombination. Det er jo, fordi man ikke anerkender, at man også skal regne udviklingen i befolkningstilvæksten ind, når man laver budgetter.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-10-31:
Det er meget interessant at høre Dansk Folkeparti bruge den retorik om skattestoppet, at nu er det nærmest det eneste saliggørende, og hvis man siger noget som helst kritisk om skattestoppet, så er det, fordi man kun ønsker at sætte skatterne i vejret.
Det har aldrig nogen sinde været Socialdemokratiets mål at sætte skatterne i vejret.
Tværtimod har vi jo fremlagt et nyt forslag til en skattereform, der sætter skatterne på indkomst ned.
Men det, man gør nu i Dansk Folkeparti, er, at man adopterer regeringens økonomiske politik.
Man ikke bare adopterer den, man støtter den helt ud til den grænse, hvor man faktisk - nu blev der netop talt om demokrati - er med til at sætte det regionale, det amtslige demokrati ud af spillet.
Et amtsligt demokrati, der f.eks. i Vestsjællands Amt har medført, at man for at løse opgaven med at sikre fortsat udvikling af sygehusvæsenet, beholde de sygehuse, man har, sikre udviklingen af psykiatrien, er kommet til den konklusion, at det eneste rigtige, man kan gøre lige nu, er at komme med en minimal skattestigning på 0,4 pct. Og selv om vi står her i dag og behandler et forslag fra Dansk Folkeparti om, at man skal gøre alt for at undgå lukning af små sygehuse, i øvrigt nærmest uanset kvaliteten på mange af de her sygehuse, så skal vi høre, at det med skatten er det eneste saliggørende.
Én ting er, at det handler om skattestoppet, og at Dansk Folkeparti bakker op om det i hoved og hale, men så er der også en anden diskussion, der hedder kvalitet, og jeg vil ikke afvise, at enkelte lukninger og omrokeringer ude i amterne sker på den baggrund.
Jeg vil heller ikke være med til at sige, at skattestoppet er noget, som kun betyder, at vi andre vil sætte skatten op.
Vi tror altså stadig væk på det amtslige demokrati og retten til selvbestemmelse og ikke på regeringens politik med kollektive straffeaktioner, som Dansk Folkeparti nu støtter op om.
Jesper Langballe (DF), 2002-10-31:
Under forfatningskampen i slutningen af det 19. århundrede førte Venstre noget, som har fået navnet visnepolitikken.
Det var der mange gode grunde til.
Man ville gerne af med en højreregering og have indført parlamentarismen.
Det vil jeg ikke fortabe mig i.
Men jeg synes egentlig, at det, som fru Sophie Hæstorp Andersen og Socialdemokratiet her fører, kunne man virkelig kalde visnepolitik. Visnepolitik nu imod parlamentarismen og imod de mærkesager, som Socialdemokratiet selv har.
For at sige det kort og godt: Socialdemokratiet er sur over, at der er parlamentarisk flertal for et skattestop, Socialdemokratiet vil gerne have skatterne drevet i vejret, og så siger man, at så er det også lige meget, så er vi bare sure, og så stemmer vi imod, selv om vi egentlig går ind for bevarelse af de små sygehuse
Jeg synes, det er usselt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-10-31:
Det synes jeg også det er, så derom kan vi hurtigt blive enige.
Men som udgangspunkt vil vi ikke være med til, at man bare hælder nogle penge over i nogle amtskasser.
Det har jo vist sig historisk, som det er illustreret i forslagets bemærkninger, at det ikke har fastholdt de små sygehuse.
Udviklingen hen imod en stadig større centralisering er jo sket på trods af, at man igennem mange amtsrådsaftaler, også med socialdemokratisk deltagelse gennem 1990'erne, har flyttet flere og flere penge over i amtskasserne.
Alligevel er den her udvikling jo sket til skade for nærdemokratiet og til skade for den tryghed, der skal være i nærområdet.
Derfor savner jeg et bud fra Socialdemokratiet på, hvordan man sikrer de små sygehuse, hvis ikke man vil være med på et forslag, der pålægger regeringen en bunden opgave, nemlig at forhandle med dem, der har sygehusene i dag, om, hvordan vi sikrer os mod lukning af de små sygehuse.
Så har vi endda sagt, og det skal stå krystalklart,
at hvis man mod forventning skulle nå frem til, at det kun kunne nås ved, at der kommer flere penge på bordet, så vil vi se på det.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-10-31:
Ja, det gør vi, og nu hæfter jeg mig ved, at vi i dag står med et forslag, hvor hr. Kristian Thulesen Dahl forgæves prøver at sige, at det, man vil nu, er, at man vil tage den store diskussion med amterne og regeringen og det ene og det andet.
Den mulighed havde man sådan set allerede under åbningsdebatten, hvor man kunne have valgt at stemme for Enhedslistens forslag, som faktisk havde næsten samme ordlyd, der gik ud på, at vi finder nogle flere midler til det her.
Det har man ikke gjort, og derfor synes jeg, at det bare gør det endnu mere hyklerisk, at vi står her i dag og tager hele diskussionen en gang til.
Det var helt tydeligt, at Dansk Folkeparti ikke på det tidspunkt var interesseret i at finde de øgede midler, man var heller ikke interesseret i at finde de øgede midler
, da man gik med til at give alle amter en kollektiv afstraffelse, fordi man i ét amt sætter skatten op med 0,4 pct. Derfor synes jeg, at denne diskussion er fuldstændig på hovedet.
De økonomiske rammer har vi ikke haft mulighed for at få indflydelse på, men amterne er i gang med at lave nogle omstruktureringer inden for de rammer, der ligger. Vi ville godt have været med til at ændre på rammerne oprindelig, men det kunne vi ikke få mulighed for, fordi Dansk Folkeparti støttede, at man lavede de her stramme aftaler, og nu står vi så i den her situation.
Det er fuldstændig hul i hovedet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-10-31:
Hvem er det, der har sagt, at Dansk Folkeparti ikke ville være med til at finde den økonomi, der måtte være nødvendig?
Det er da noget utroligt sludder at komme med.
Tværtimod har jeg lige stået heroppe og sagt, at hvis en forhandling mellem regeringen og amterne på den ene side og regeringen og H:S på den anden side måtte medføre, at man kun kan opnå beslutningsforslagets formål, hvis der kommer flere penge på bordet, så er det jo noget, vi kommer til at tage stilling til. Det gør vi selvfølgelig inden for den økonomiske ramme, der er ansvarlig, og som betyder, at vi så må finde pengene på statens budget og give amterne et øget råderum.
Det er jo logisk, for vi har faktisk valgt at følge den plan, som hr. Lykketoft lavede, for, hvordan udviklingen i økonomien må være frem til år 2010.
Det ved jeg godt, Socialdemokratiet er ligeglad med og derfor bare vil hælde nogle penge ud i amtskasserne, uanset at det jo ikke har medført, selv om man har gjort det tidligere, at de små sygehuse er blevet bevaret.
Vi har i beslutningsforslaget en, synes jeg også, meget pædagogisk oversigt over, hvordan det er gået med udviklingen
for de små sygehuse gennem de sidste mange årtier
Der har ikke været en bevaring af de små sygehuse, der har været lukning af de små sygehuse.
Det er den strukturændring, der er sket, på trods af at man har givet flere penge til amterne.
Nu ønsker vi altså at gøre det klart her: Hvem vil være med til at sikre de små sygehuse?
De stemmer naturligvis for et beslutningsforslag, der pålægger regeringen at forhandle dét.
De, der ikke vil være med til det, stemmer imod, og der kan vi så notere os, at det gør Socialdemokratiet.
De stemmer imod.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-10-31:
At sige, at økonomien i denne her diskussion er udenomssnak, synes jeg er rimelig langt ude.
Der skal faktisk penge i kassen, for at man kan drive sygehusene, uanset deres størrelse, og de penge har Dansk Folkeparti ikke villet være med til at finde.
Én ting er, at man har stemt for en aftale, som stiller nogle meget stramme krav til amterne, men når man så kommer dertil, hvor man kan se konsekvenserne af aftalen, ja, så går man også ind og støtter, at man bagefter kan lave kollektive straffeaktioner.
Det betyder, som jeg sagde før, at man i Skagen konkret står for måske alligevel at skulle lukke et sygehus på grund af Dansk Folkepartis støtte.
Det synes jeg i virkeligheden er mere problematisk end hele den anden diskussion.
Altså at sige, at økonomi ikke spiller en rolle!
Hvis økonomien ikke spillede en rolle, hvorfor har Dansk Folkeparti så ikke for længst sikret økonomien, så vi ikke behøvede at stå i den situation, vi står i her i dag, hvor vi diskuterer de her sygehusnedlukninger?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-10-31:
Så vidt jeg kunne høre, handlede Socialdemokratiets ordførers tale for måske 98 eller 99 pct.s vedkommende om alt muligt andet end det forslag, der er til behandling her i dag.
Jeg går ud fra, at vi taler om det samme, et beslutningsforslag, der hedder B 5.
Jeg ved ikke, om ordføreren vil finde det frem, så hun har det foran sig, det er det, vi taler om.
I det beslutningsforslag fremgår det krystalklart, hvad effekten vil være, hvis det bliver vedtaget.
Så må vi se derefter, hvad der så skal ske.
Så kommer det: Vil Socialdemokraterne her i Folketinget stemme for en opfordring til regeringen om at forhandle, altså med et bundet mandat her, eller vil Socialdemokraterne stemme imod?
Svaret er, at Socialdemokraterne vil stemme imod, og det betyder jo alt andet lige, at Socialdemokratiet dermed stemmer imod et forbud over for amterne mod at lukke små sygehuse.
Så alt det andet dér, som Socialdemokraternes ordfører kom med, er jo udenomssnak, det er jo ikke at forholde sig til forslaget.
Hvis en vedtagelse af forslaget betød, at der skulle flere penge med, ville regeringen jo være forpligtet til at komme tilbage her i Folketinget og sige: Efter den aftale, vi nu har indgået med H:S og Amtsrådsforeningen, skal der så og så mange flere penge på bordet, for at vi kan overholde den aftale.
Så skal Folketinget forholde sig til dét.
Så alt det dér med økonomi er jo udenomssnak i denne her sammenhæng.