runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian H. Hansen (DF), 2001-05-02:
Først vil jeg takke forslagsstillernes ordfører for, at han har fået lagt de her to forslag sammen.
Det har i hvert
tilfælde også taget 3-4 linjer ud af min ordførertale, hvor jeg sagde, at det burde man have gjort.
Men da jeg sad og læste de her to forslag, kom jeg egentlig til at tænke på: Hvordan ville de have fungeret, hvis de havde været gældende i Folketingssalen?
Så havde vi ikke haft de stole, vi skulle sidde på.
Vi havde siddet ude på gulvet i en stor rundkreds og diskuteret.
Vi havde ikke haft en dygtig formand for Folketinget, som kunne gøre hr. Søren Kolstrup opmærksom på, at korte bemærkninger kun er 1 minut.
Hr. Søren Kolstrup havde talt uafbrudt.
Det havde ikke været muligt for os andre at få noget indført.
Det er min tro.
Det er også godt i uddannelsessystemet.
Men i forbindelse med uddannelse, som de her to forslag jo rammer, mener vi i Dansk Folkeparti, at L 98, nemlig forslaget om demokrati i uddannelsesystemet, har været med til at åbne op for mange af de ting, der ligger her i Enhedslistens forslag.
Jeg ved godt, at Enhedslistens forslag er langt mere yderliggående.
Det ser man jo også tit at forslag fra Enhedslisten er, og al respekt for det, det har man lov til at være.
Men jeg tror bare, at det må blive sådan, at hvis vi skal alt det her med, at vi skal have indflydelse, at vi skal have en mening om alt, og at alle skal spørges, bliver tiden til at tilegne sig nogle solide faglige kvalifikationer forringet.
Og det er jo faktisk vigtigt, at man får en viden, for hvis man ikke har nogen viden, ja, så har man ikke grundlaget for at kunne forholde sig kritisk til noget.
Alt det med, at der umiddelbart skal nedsættes forskellige ting i forbindelse med Enhedslistens to beslutningsforslag,
vil efter Dansk Folkepartis opfattelse blot medføre, at det vil være til hinder for den faglige indlæring.
Jeg har svært ved at se det, medmindre man skal til at arbejde 24 timer i døgnet for, at man kan nå at tage stilling til alle de ting, som faktisk ligger i de to beslutningsforslag.
I Dansk Folkeparti synes vi nok, at tankegangen i de to beslutningsforslag er udmærket, det går blot for vidt.
Og vi mener, at det, som blev vedtaget med L 98, åbner op for mange af mulighederne i det.
Det kan godt være, at jeg havde en lidt forkert opfattelse; det havde jeg, da jeg skrev det, men nu har jeg hørt så mange sige, at det faktisk ligger i L 98, så nu er jeg blevet overbevist om det.
Og ud fra det princip kan Dansk Folkeparti ikke støtte de her to beslutningsforslag.
Susanne Clemensen (CD), 2001-05-02:
Jeg tror ikke, det kommer bag på Enhedslistens ordfører, når jeg fortæller, at CD heller ikke kan støtte de to beslutningsforslag.
Ganske vist har vi da været fælles om et beslutningsforslag, når det gælder elevernes beslutningskompetence i samarbejdsudvalget vedrørende konkrete forbedringer af elevernes undervisningsmiljø.
Men derfra og så til generelt indføre et udvidet elev- og kursistdemokrati synes vi nok er et langt skridt at gå.
Og jeg er da sikker på, ligesom vi i CD er glade for, at vi langtfra er enige med Enhedslisten i de her fundamentale spørgsmål, at lige så glad er Enhedslisten for, at vi ikke er enige med dem. Hvis jeg sådan konkret skal gå ind i beslutningsforslagene ganske kort, vil jeg sige vedrørende B 169: Det eneste, der jo faktisk ligger i det her forslag, som et flertal af elever ikke skal have afgørende indflydelse på, er ansættelser.
Det vil sige, at der altså er tale om, at man giver elever/studerende råderet over offentlige midler.
Jeg mener, at det her forslag indfører en række problemer, og jeg synes, det er et yderst alarmerende
forslag.
Vi kan i CD simpelt hen ikke forstå, hvordan man kan foreslå, at personer, som jo i flere tilfælde ikke vil være myndige, faktisk skal have en afgørende bestemmelse på de økonomiske forhold på en uddannelsesinstitution.
Det mener vi i CD ikke vi kan, og derfor tager vi kraftigt afstand fra dette beslutningsforslag, foruden at vi naturligvis stærkt er modstandere af, at man på den måde ønsker at svække
den nuværende ledelse af skolerne ganske kraftigt.
Vi mener tværtimod, at det er det modsatte, der er behov for, men naturligvis ikke ud fra en gammeldags diktatorisk tankegang, det har vi da heldigvis for længst lagt bag os. Det er klart, at det er moderne ledelsesprincipper, vi taler om, hvor man jo i høj grad også inddrager de relevante parter - i det her tilfælde vil det jo være elever og studerende, og når vi kommer til det næste beslutningsforslag også lærerne - i beslutningsprocessen. Når det gælder B 170, er jeg jo enig med ministeren i, at ligesom det forrige forslag handler det her forslag jo også primært om at svække skolernes ledelse, og det er vi som sagt meget modstandere af. Vi kan ærlig talt ikke se nogen god begrundelse for at indføre det her forslag. Hvad er det for nogle problemer, som Enhedslisten synes der er i dag?
Jeg mener jo netop, at vi har sat meget fokus på opprioritering af skoleledelse.
Jeg er enig i, at der kunne gøres meget dér endnu, men en god skoleleder skal naturligvis sørge for at inddrage lærerne så vidt muligt, når de praktiske ændringer af f.eks. undervisningens tilrettelæggelse osv. skal føres ud i livet. Det er også mit indtryk, at man gør det i høj grad, og derfor ser jeg ikke nogen grund til, at man indfører mere formelle regler på det her område.
Så vi kan som sagt ikke støtte de to beslutningsforslag.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-02:
Et flertal udtalte, at de mente gennem de sidste 10 år at have oplevet et markant prestigetab.
Forklaringen - det var så deres selvforståelse, men den kunne jo også være interessant, jævnfør den tidligere forespørgselsdebat, vi har haft - var, at de havde fået frataget nogle afgørende kompetencer i forhold til det daglige pædagogiske liv.
Ikke spørgsmålet om de økonomiske styrkeforhold formelt set, men over det daglige pædagogiske liv.
Er det ikke en undersøgelse, en problemstilling, som på en eller anden måde kan anfægte den fru Susanne Clemensen, der er levende optaget af, hvordan folkeskolelærere skal føle lidt mere selvværd og få lidt mere gåpåmod i dagligdagen?
Susanne Clemensen (CD), 2001-05-02:
Jo, det er fuldstændig rigtigt, at det kræver naturligvis en god skoleledelse, for at det kommer til at fungere ordentligt ude på de enkelte skoler, og det er vi selvfølgelig meget optaget af i CD.
Og der er det efter vores opfattelse en aktiv personalepolitik, som man i lige så høj grad er nødt til at fokusere på, og ikke et spørgsmål om formel høringsret eller indstillingsret eller i nogle tilfælde endda beslutningskompetence, som hr. Søren Kolstrup lægger op til.
Men jeg er enig i, at der da bestemt er forhold, der kan forbedres, for som den tidligere forespørgselsdebat jo også var inde på, er kommunerne ikke sådan særlig optaget af at efteruddanne, videreuddanne deres skoleledere, og det er klart, at her ligger der også en opgave i at sørge for, at de får de, hvad skal vi sige, pædagogiske, men også personalemæssige ledelseskvalifikationer, som gør, at de kan løfte denne her opgave med tilstrækkelig styrke.
Marianne Stentebjerg (RV), 2001-05-02:
Det her fremsatte forslag er funderet i den smukke hensigt at
styrke danske skoleelevers demokratiske kompetence.
Det betyder ifølge Enhedslistens opfattelse, at det er nødvendigt, at eleverne på gymnasierne, hf, og VUC i betragteligt omfang får øget deres indflydelse på driften af den skole, de går på.
For Enhedslisten betyder det også, at de grupper, der har deres daglige gang på de i forslaget nævnte skoler, får
en øget indflydelse på driften og pædagogikken for derved at sikre engagementet
Det lyder jo umiddelbart tillokkende alt sammen.
Demokrati er jo et plusord, og at skolerne i højere grad skal ledes af folk med deres daglige gang på stedet virker i første omgang også ganske tiltalende.
Forslaget er dog samtidig udtryk for den magtforskydning, der i øjeblikket pågår mange steder i vort samfund.
Ansvaret for institutionerne flyttes fra folkevalgte organer til brugerbestyrelser, og det er for mig et spørgsmål, hvor positiv den udvikling i grunden er for demokratiet.
Det Radikale Venstre har i høj grad sympati for intentionerne om at fremme danske skoleelevers forståelse for demokratiet og dets vilkår; men vi frygter, at gennemførelsen af tiltag som det her foreslåede medfører et alvorligere tab på demokratikontoen andre steder.
Det gælder ikke mindst på skoleområdet, der har en stor betydning for alle, uanset om man er forælder, elev, lærer eller endog blot borger her landet.
Det Radikale Venstre mener, at dette forslag ikke er i overensstemmelse med kravet om synlighed, og kan derfor ikke støtte forslaget.
Med hensyn til beslutningsforslag nr. B 170 skal jeg ikke trætte med et alt for langt indlæg.
Problemet med dette forslag er det samme som det just behandlede; dog er det vigtigt for mig at sige med hensyn til ledelse og med hensyn til en god virksomhedskultur, at der er principper omkring en god virksomhedskultur, der tegner et billede af, at medarbejderne får en høj grad af selvforvaltning og en høj grad af frihed på deres arbejdsfelt.
Det gælder også skolerne.
Og er der problemer, som hr. Søren Kolstrup nævner, må det være kommunen inden for den pågældende skole, der har ansvaret for at bringe dette arbejdsmiljø til en bedring.
Hr. Søren Kolstrup nævner på et tidspunkt en undersøgelse om prestigetab og selvværd eller mangelen på samme hos lærerstaben.
Jeg tror snarere, at det handler om mediernes mobning af lærerstaben.
Jeg tror ikke, at det handler om, at man har følt prestigetab i det pædagogiske råd.
Thomas Adelskov (S), 2001-05-02:
Hr. Søren Kolstrup indleder sin ordførertale med en kynisk konstatering af, at nogle af partierne herinde i Folketinget er en del af tidsånden, og der nævner han bl.a. Socialdemokratiet.
Det glæder mig, at hr. Søren Kolstrup har observeret, at Socialdemokratiet er en del af tidsånden.
Det ville være ønskeligt, hvis alle partier var en del af tidsånden.
Det, der egentlig får mig til at gå på talerstolen, er, om det overhovedet ikke berører Hr. Søren Kolstrup - og det er et spørgsmål til hr. Søren Kolstrup - at nogle af os i denne her sal kerer os om andre personalegrupper på skolerne end lærerne.
Og jeg nævnte i min ordførertale det teknisk administrative personale, som med de forslag, der ligger her, faktisk ville miste indflydelse og medbestemmelse og medbeslutningsret over deres egen hverdag, da en lang række kompetencer, som i dag ligger i medudvalgene, ville forsvinde derfra.
Er der kun lærerne, hr. Søren Kolstrup bekymrer sig om og kerere sig om, og har han overhovedet ikke forståelse for, at nogle af os andre i hvert fald også tænker på, at der er andre personalegrupper end lige lærerne?
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-02:
Jeg er glad for hr. Adelskovs spørgsmål, for det giver mig anledning til at sige, at jeg i en lang række sammenhænge brugte begrebet de ansatte og i andre sammenhænge lærerne.
Det her forslag lægger på ingen måde op til, at der skulle ske en reduktion i de øvrige ansattes indflydelse.
Men det springende punkt er, at vi, når vi diskuterer forholdet mellem ledelsen og lærerne i relation til pædagogiske spørgsmål, meget gerne vil fastholde, at dér er det de direkte involverede og herunder også forhåbentlig i stigende omfang eleverne.
hr. Adelskov sige, at jeg synes, vi skal skelne mellem skolens samlede tarv på den ene side, og på den anden side det liv, der foregår i den enkelte skolestue.
Peder Sass (S), 2001-05-02:
På baggrund af dette spørgsmål og de bemærkninger, der hidtil er faldet, finder ministeren det så ikke fortsat betryggende, at det er de kommunale myndigheder, der administrerer servicelovens regler, og at det fortsat er dem, der har afgørelserne i forbindelse med anbringelse i familiepleje?
Aage Frandsen (SF), 2001-05-02:
Jeg er glad ved at høre, at hr. Søren Kolstrup kender og forstår den folkesocialistiske tænkning.
Jeg er også glad ved at høre, at hr. Søren Kolstrup ved, at når man indgår forlig - og det er der jo efterhånden næsten ikke ret mange andre i Folketinget der ved bedre end hr. Søren Kolstrup - så bindes man til dem. Det betyder ikke, at man er bundet til dem i evighed.
Det betyder ikke, at man er frataget at fremføre synspunkter, som er anderledes end det, som er selve forligets indhold.
Risikoen i det her tilfælde er begrænset med hensyn til at finde et flertal uden om forligskredsen, så fristelsen er også af den grund begrænset.
Men når det drejer sig om folkeskolen, så er der forlig.
Når det drejer sig om de andre ting, så er der ikke forlig, og der er vi frit stillet.
Der kan jeg fremføre mine folkesocialistiske synspunkter fuldstændig på linje med hr. Søren Kolstrup, der kan fremføre lignende synspunkter som repræsentant for Enhedslisten.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-02:
Flyt ikke den økonomiske kompetence - ændr den.
Det var budskabet fra den socialdemokratiske ordfører.
Javel.
Men samtidig talte den socialdemokratiske ordfører om det vigtige i, at de ansatte får indflydelse, og det var et generelt princip, forstod jeg, hos Socialdemokratiet.
Indebærer det så, at hr. Adelskov som minimum vil være med til at sikre, at lærerne og eleverne inden for skolens dispositionsbevilling, som altså er vedtaget i bestyrelsen, kan få indflydelse på og har en indstillingsret og en beslutningskompetence, f.eks. hvad angår undervisningsmidler?
Jeg skal nævne et andet banalt spørgsmål, nemlig spørgsmålet om en enkelt elevs mulige videreudvikling, hvad enten vedkommende skal rykke ned eller op eller måske henvises til et andet sted.
Kunne det falde i tråd med Socialdemokratiets principielle opfattelse, at der er det afsindig vigtigt, at læreren får en afgørende indflydelse?
Christian H. Hansen (DF), 2001-05-02:
Da Dansk Folkeparti jo er medforslagsstiller på det her forslag, kan det selvfølgelig ikke komme bag på nogen, at vi støtter forslaget varmt.
Vi har også hørt, at den konservative ordfører var inde på en række gode elementer som begrundelse for, at vi kan støtte det her forslag.
Og vi hører sikkert også, at ordføreren for forslagsstillerne kommer med en masse gode bemærkninger til allersidst i denne debat om det her forslag.
Vi har også hørt, at både Socialdemokratiet og også ministeren og SF's ordfører jo faktisk har været positive over for det, og der er lagt op til, at man kan komme videre med det her også i en debatform.
Som alle ved, er naturvidenskab jo et af fundamenterne i vores højtudviklede og teknologiske samfund.
Vi er stort set daglig i kontakt med resultaterne af den naturvidenskabelige forskning såsom gennem vores mad, sundhed, bolig, transport, vores arbejde og fritid.
Der er selvfølgelig også resultater af naturvidenskab, som har skabt problemer for vores samfund og vores natur, men derfor gør det det jo endnu mere vigtigt, at vi får øget kendskabet til naturvidenskaben for at kunne løse de problemer, som naturvidenskaben frembringer, f.eks. miljøproblemerne. En handlingsplan til styrkelsen af naturvidenskabelige fag på alle niveauer i uddannelsessystemet samt oprettelse af et Center for Naturvidenskab vil efter Dansk Folkepartis opfattelse derfor være glædeligt.
Vi kan varmt anbefale forslaget både til afstemning, og også hvis det kan ende ud i en bred enighed i Folketinget om en beretning, vil vi være meget tilfredse med det.
Susanne Clemensen (CD), 2001-05-02:
Jeg vil gerne starte med at takke forslagsstillerne til det her beslutningsforslag for, at CD også fik udkastet til beslutningsforslaget forelagt.
At vi så valgte at sige nej beror faktisk på en misforståelse, må jeg sige i dag.
Men på nogle områder er vi åbenbart meget forsigtige, hvad angår respekten for forskellige forlig, vi har indgået.
Og på andre områder må vi jo konstatere, jf. den nys afholdte forespørgselsdebat, at dér betragter nogle partier os som lidt for progressive.
Vi er jo fuldstændig enige i, at det er foruroligende, hvis ikke vi er i stand til at ændre holdningen til de naturvidenskabelige fag, så interessen for dem bliver vakt.
Derfor kan vi i CD også støtte, at der udarbejdes en handlingsplan, der skal omhandle de følgende punkter, som er beskrevet her i beslutningsforslaget.
Det eneste, vi måske stadig væk har sådan lidt svært ved at se, er pind fire om Center for Naturvidenskab.
For så vidt jeg har forstået - i hvert fald på det, som ministeren var inde på - er der et samarbejde i gang på det her område mellem de berørte parter.
Og spørgsmålet er så, hvad et Center for Naturvidenskab helt konkret vil tilføre af nye ting.
Men som andre også har været inde på, mener vi jo også i høj grad, at de fysiske rammer i vores uddannelsessystem spiller en rolle.
Og det smitter jo også af på fag, der kræver specielle faglokaler som f.eks. fysik.
De danske skoler er for en dels vedkommende noget nedslidte og dårligt vedligeholdt. Og det er klart, at lever indretningen ikke op til de pædagogiske krav, der også stilles i dag, kan man også sagtens sætte sig ind i, at så daler interessen også for f.eks. de naturvidenskabelige fag. Vi er også enige i, at der da gøres en lang række tiltag og forsøg på at stimulere de unges interesse for de naturvidenskabelige fag i dag.
Bl.a. er der jo netop i forbindelse med folkeskoleforliget taget initiativ til at udarbejde nye læseplaner, og de er jo allerede kommet for dansk og matematik og vil jo også blive fulgt op, når det gælder natur/teknik.
Men jeg håber som sagt også, som vi var inde på tidligere i forespørgselsdebatten, at det, at vi kan konstatere, at der er flere folkeskolelærere, som vælger matematik som et af deres linjefag, kan få en positiv afsmitning på de naturvidenskabelige fag i folkeskolen.
Men som sagt CD er meget positive over for det her beslutningsforslag.
Marianne Stentebjerg (RV), 2001-05-02:
Det er et ambitiøst og omfattende projekt, forslagsstillerne her fremlægger for Folketinget.
Og jeg skal med det samme sige, at der er interessante delmomenter i forslaget.
Det Radikale Venstre er åben over for tanken om at give folkeskoler pg gymnasier incitamenter til at indgå i lokale netværker med virksomheder og organisationer.
Det kan utvivlsomt være medvirkende til at gøre undervisningen i naturvidenskabelige fag mere relevant for eleverne. Tanken om at rette undervisningen mere mod det problem- og projektorienterede er ligeledes positiv.
Når det så er sagt, har jeg dog to alvorlige hovedtanker i forhold til forslagets indhold.
For det første: Forslaget er som nævnt ambitiøst og derved også temmelig dyrt at sætte i værk.
I den forbindelse savner jeg noget mere substantielt end blot forslagsstillernes formodninger om, at dette vil styrke det naturvidenskabelige fags tiltrækningskraft.
Skal der ændres så gennemgribende på langs af hele uddannelsessystemet, skal det efter Det Radikales Venstres opfattelse ske på baggrund af en ordentlig undersøgelse af, hvad der er behov for og hvor.
For det andet kan man ikke efter Det Radikale Venstres mening trække et delområde ud af udddannelsesstrukturen og ændre det så meget, som der er lagt op til her, uden samtidig at overveje, hvilke konsekvenser det vil få for det samlede billede.
Ved reformer inden for folkeskolen og gymnasiet er det nødvendigt at anlægge et overordnet syn på de enkelte fags prioriteringer og i forhold til hinanden.
Og den overvejelse mener jeg mangler her.
Det Radikale Venstre kan derfor ikke støtte forslaget.
Thomas Adelskov (S), 2001-05-02:
Denne debat er ikke ny.
Allerede sidste år havde Folketinget et lignende beslutningsforslag til debat.
Jeg skal derfor i hovedtrækkene gentage Socialdemokratiets synspunkter, der ikke har ændret sig i det forløbne år.
Umiddelbart er vi nemlig imødekommende over for forslagsstillernes intentioner.
Siden ordningen for gymnasiet blev ændret tilbage i slutningen af 1980'erne har der været stor debat om netop faget naturfag.
Problemet med naturfag er ganske simpelt det, at de sproglige gymnasiaster modtager undervisning i både 1.G og 2.G, men uden at opnå et niveau inden for nogen af disciplinerne.
Det giver naturligvis de sproglige studenter et handicap i forhold til at fortsætte på eksempelvis samfundsvidenskabelige universitetsuddannelser, hvor der kræves et C-niveau i matematikken.
For Socialdemokratiet er det vigtigt, at vi ikke lægger hindringer i vejen for de unge, der har fundet deres drømmestudier.
Vi kan hjælpe den unge på vej og udruste ham eller hende så godt som muligt, og vi ved, at der i dag er
mange sproglige studenter, der er nødt til at tage suppleringskurser i matematik, før de kan begynde deres videre studier. Gymnasierne har i nogle år kunnet få del i en pulje, så de kunne tilbyde 1 times ekstra undervisning i naturfag og dermed give de sproglige elever et C-niveau i matematik, den såkaldte model 2. Til vores store fortrydelse er der ganske få gymnasier, der valgte at tilbyde denne model.
Vi ved, at der er stor interesse blandt specielt de sproglige gymnasiaster, og derfor kan vi kun opfordre gymnasierne til at give dette tilbud, også selv om der nu ikke længere gives tilskud via finansloven.
Men når vi alligevel umiddelbart ikke kan støtte dette forslag, så skyldes det en række forhold.
Lad mig nævne, at vi ikke vil drage forhastede konklusioner.
I 1999 vedtog vi et samlet udviklingsprogram
for fremtidens ungdomsuddannelser, og vi ønsker at afvente erfaringer med dette program, inden vi lægger os fast på en ny obligatorisk model for naturfag. Endelig er vi ikke sikre på, at vægten mellem de enkelte fag og fagrækker skal forskubbes, som forslagsstillerne forestiller sig, og vi mener, at det er vigtigt at sikre en stabil balance i hele gymnasieskolen.
Vi vil derfor hellere tage spørgsmålet op i forbindelse
med en eventuel reform af gymnasieområdet
Socialdemokratiet kan derfor ikke støtte forslaget, som det foreligger.