Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Den politiske beslutning er taget, den offentlige sektor skal gennemgå den største forandring siden kommunalreformen i 1970, herunder indgå forslag til ny sundhedslov.
Fra den formelle synsvinkel kommer sundhedsloven ud over de konsekvensrettelser, der følger af amternes nedlæggelse og overførsel af opgaver til regioner og kommuner, til at indeholde den sammenskrivning, som vi efterhånden har hørt, nemlig af de 15 gældende lovgivninger.
Et andet element i forslaget er, at kommunernes rolle i sundhedsvæsenet bliver styrket, for de vil få ansvaret for forebyggelse og sundhedsfremme, for genoptræning, der ikke er sygehusbaseret, for behandling af alkohol og misbrug og for specialiserede tandlægeplejetilbud til sindslidende.
Centralt bliver også sundhedsmyndighederne styrket, for her skal lands- og landsdelsfunktionerne godkende deres placeringer på de enkelte sygehuse, men man kan også trække godkendelser tilbage, såfremt de krav, der stilles til dem, ikke bliver opfyldt.
Med det her forslag bortfalder kommunalfuldmagten også, og kommunerne kan samarbejde med og levere ydelser til andre offentlige myndigheder og private virksomheder.
Et andet element i sundhedsloven bliver embedslægeinstitutionerne, der nu bliver en organisatorisk del af sundhedsstyrelsen, ligesom regionerne skal oprette et lønnings- og takstnævn til erstatning for sygesikringens forhandlingsudvalg.
Vi mener i Dansk Folkeparti, og det er også derfor, jeg ridser de her ting op, at det er uhyre vigtigt, at kvalitet og effektivitet bliver styrket, at borgeren mærker en sammenhæng i patientbehandlingsforløbet, at de obligatoriske sundhedsaftaler mellem regioner og kommuner bliver et must, og at regionale koordinationsudvalg i regionerne sørger for dette gennem en regional sundhedsplan.
Det skal sikre en bedre samling af den specialiserede behandling og at hele dette område systematisk bliver fyldt op med kvalitet, effektivitet og it-anvendelse.
Der bliver også pligt til at uddanne og forske på højt niveau.
Det er ikke glemt, men tydeliggjort i lovens § 195.
Finansieringen af den nye sundhedslovgivning er baseret på et statsligt bloktilskud efter et objektivt fordelingskriterium, en statslig aktivitetspulje og en kommunal medfinansiering af sundhedsydelserne.
Vi mener i Dansk Folkeparti, at denne reform peger i den rigtige retning, og at den vil stille patienterne mere i centrum og give et bedre sundhedsvæsen.
Det er i hvert tilfælde vores intention, at sygehusvæsenet skal tilbyde borgerne en sundhedsbehandling, der er ens, hvad enten man bor på Skagen eller i Gedser.
Men selvfølgelig bliver det en stor opgave, og det behøver vi da ikke nægte.
Det bliver en opgave at skabe en ligeværdighed mellem sygehusene i regionen og leve op til, at patienterne oplever en sammenhæng i deres sygdomsforløb, ligesom at aftalerne mellem sygehus og kommunerne skal overholdes.
Intentionerne for os og den drivende kraft i dette er, at patienterne skal opleve færre gråzoner, at de skal få en bedre betjening og service fra den offentlige sektor, fordi patienterne vel er ligeglade med, hvem der har ansvaret.
De er blot interesserede i, at de ydelser, de skal have, den genoptræning, de skal have, og den service, de skal have, fungerer.
Med reformen vil kommunerne overordnet få større indflydelse på sundhedsområdet.
Derfor er det vigtigt, at de nye samarbejdsstrukturer kommer til at fungere, nemlig de obligatoriske sundhedsaftaler mellem regioner og kommuner, så vi får et endnu bedre sundhedsvæsen og vi kan give de nødvendige og gode tilbud om behandling og pleje til borgerne og ikke mindst til vores ældre.
Her forventer vi os meget af de sundhedscentre, som kan blive lokalt forankrede tilbud med pleje, graviditetskontrol, genoptræning, forebyggelse og efterkontrol.
Vi kunne i Dansk Folkeparti udmærket tænke os, at man også her kunne tage en blodprøve, måle et kolesterol- og sukkertal, indlevere en laboratorieprøve eller tage et røntgenfotografi eller en scanning.
Det kunne være et center for ambulant pleje og genoptræning, hvor også kronisk syge kan hente råd og vejledning til at få et bedre liv, og hvor der er en perlerække af forebyggende og sundhedsfremmende tilbud til borgerne.
Jeg vil gerne pointere, at de ikke skal være erstatning for sygehuse, men udelukkende tilbyde borgerne forskellige sundhedstilbud, sundhedsfremme og forebyggelse, også fordi vi skal styrke den danske folkesundhed – det må være mantraet i årene fremover – og også fordi alt for mange hospitalsindlæggelser skyldes livsstilsrelaterede sygdomme.
Herved tror jeg, at vi kan forebygge meget mere, end vi har gjort hidtil.
Vi mener i Dansk Folkeparti, at vi skal tænke sundhed og forebyggelse endnu mere ind på flere områder end hidtil.
Vi skal oplyse om, hvor vigtigt det er at leve sundt.
Her er det, at opgaverne er så indlysende for de opgaver, kommunerne får, og også for sundhedscentrene.
Ingen forventer, at det skal være de samme tilbud, sundhedscentrene i de enkelte geografiske områder skal tilbyde borgerne.
Der vil være forskellige behov, men der skal også være noget væsentligt i indholdet af tilbuddet til borgerne, der på længere sigt kan hindre indlæggelse på et sygehus.
Jeg vil til sidst nævne det samarbejde, som de centrale sundhedsmyndigheder skal bistå med, og som vi i Dansk Folkeparti mener er en vigtig funktion, nemlig videnformidling, overordnede retningslinjer og dokumentation.
Med de ord vil jeg give udtryk for vores støtte til forslaget – et forslag, der grundlæggende, og det er det, der er så vigtigt, har til formål, at regionerne står for den specialiserede genoptræning, at kommunerne får vedligeholdelsesgenoptræningen, at de traditionelle gråzoner for disse opgaver forsvinder, og at patienterne oplever en sammenhæng og en målrettet indsats i patientbehandlingen.
Vi ser frem til den udvalgsbehandling, der kommer nu her, og jeg kan forstå, at der vil blive flere spørgsmål, og det er jo det, vi har udvalgsbehandlingen til.
Jeg synes blot, at det indhold, der er i den nye sundhedslov, er et meget vigtigt og et stort og godt grundlag for, at vi får et bedre sundhedsvæsen i Danmark.
Den her lovgivning handler ikke om de små sygehuse.
Den handler om en sundhed.
Når jeg så skal svare på det, fru Anne Baastrup spørger om, vil jeg sige, at vi er af nøjagtig samme opfattelse som hidtil, nemlig at de små sygehuse ikke skal nedlægges.
Vi anser dem som et vigtigt element for borgeren i samfundet.
Det, jeg også godt vil sige med hensyn til det her spørgsmål, er, at vi også ønsker den specialiserede behandling samlet, sådan at når fru Anne Baastrup og jeg skal behandles for en alvorlig sygdom, så er der en landsdelsfunktion, hvor den alvorlige sygdom kan behandles med kvalitet, så vi begge to kan overleve.