runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Behnke (FRI), 2000-12-05:
Jeg synes, hr. Aage Frandsen sagde mange rigtige ting, men jeg kan ikke forstå hr. Aage Frandsens konklusion, når hr. Aase Frandsen siger: Folketinget kan afvise, og Folketingets formand kan afvise.
Situationen var jo den på Skatteudvalgsmødet, at hr. Aage Frandsen kunne have medvirket til at afvise ændringsforslaget, og så kunne Folketingets Skatteudvalg med henvisning til identitetsproblemerne have ladet være med at lade ændringsforslaget indgå i betænkningen. Er det ikke korrekt, at det faktisk lå i SF's lod allerede på Skatteudvalgsmødet at forhindre ændringsforslaget i at komme til behandling?
Så behøver hr. Aage Frandsen ikke at stå her og give det indtryk, at det er Folketingets formand og andre, der skulle have gjort sig gældende.
Det var lige præcis SF, der kunne have gjort sig gældende, og SF kunne ved den lejlighed have vist, at SF ikke bare er filialbestyrer i et hjørne af Socialdemokratiet, men at SF har en selvstændig holdning til nogle ting, der foregår.
Når hr. Aage Frandsen bliver ved med at tale om, at SF er ligeglad med, om der er et flertal eller ej,
er det jo netop ikke tilfældet, for hr. Aage Frandsen er jo i den ikke uvæsentlige politiske og parlamentariske situation, at det er SF's stemmer, der afgør, om der er et flertal eller ej.
Derfor burde det fornemme forsvar, som hr. Aage Frandsen holdt i sin ordførertale for grundlovens bestemmelser om identitet osv., udløse, at SF frigør sig fra at være et vedhæng til Socialdemokratiet og i den her sag tør fremstå med selvstændige holdninger, som er velfunderede i den argumentation, som hr. Aage Frandsen lægger for dagen.
Når så hr. Aage Frandsen diskuterer spørgsmålet om, hvorvidt en sag er økonomisk stor eller lille, vil jeg sige, at hvis vi var i en situation, hvor landet standede i våde, og hvor skatteministeren var i den situation, at fra i morgen tidlig klokken et eller andet kunne han ikke længere indkræve moms eller sådan noget, så var vi i en situation, hvor man måtte sige, at så måtte Folketinget, også selv om der var identitetsproblemer, skride til handling.
Aage Frandsen (SF), 2000-12-05:
Blot til hr. Kim Behnke: Jeg er nået til den konklusion
, ellers ville jeg aldrig nogen sinde have sluttet med at sige, at det er i orden, at der ikke er tale om et problem i forhold til identiteten.
Den konklusion er jeg nået frem til.
Hvis jeg var nået frem til en anden konklusion, at der var identitetsproblemer, så var det fuldstændig ligegyldigt, om jeg var enig i forslaget eller ej, ligegyldigt, om jeg var enig med skatteministeren eller ej, så havde jeg fulgt den indstilling, at man selvfølgelig følger grundloven frem for noget som helst andet.
Men jeg har ikke her et problem med hensyn til, om det er i overensstemmelse med identiteten.
Og så blot til hr. Kim Behnke, der ligesom også beskylder mig for, at jeg skulle være følgagtig i forhold til den socialdemokratiske skatteminister: I forbindelse med et skattelovforslag, som blev behandlet i sidste samling, hvor der netop var en diskussion om, hvorvidt man kunne være bekendt at vedtage lovforslaget på indeværende tidspunkt, foreslog jeg - og dermed var der flertal for det - at man skulle lade forslaget gå videre til behandling i udvalget, netop for at sikre ikke noget med grundlovens overholdelse, men en tilstrækkelig lovkvalitet.
Det vil jeg også gøre, hvis det var det, jeg havde som problem her.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-12-05:
Som det også er fremgået ved førstebehandlingen, kan Dansk Folkeparti ikke støtte lovforslag nr. L 52.
Det, vi behandler nu, er ændringsforslagene, og som det også tidligere er fremgået, kan vi ikke støtte ministerens ønske om at indarbejde ændringsforslag nr. 1 i det nuværende lovforslag.
Der kan være noget rigtigt i det, hr. Aage Frandsen siger om, at det principielt bør være ligegyldigt i forhold til identitet, hvor stort og hvor mange mennesker forslaget vedrører.
Det er også af den grund, at det kan synes lidt mærkeligt, at den socialdemokratiske ordfører, under henvisning til at det kun drejede sig om 52 kr. pr. skatteyder, har ment, at der ikke var problemer i det. Men det, der i hvert fald ikke kan være tvivl om, er, at i forhold til spørgsmålet om lovkvalitet, som flere i mange henseender har været meget stærkt optaget af, er det et problem, at man ikke overholder de spilleregler, som Folketinget selv har fastsat.
Der er klare regler for, hvor lang tid der skal gå, fra ting bliver fremsat, til de bliver førstebehandlet - det her har ikke været med i fremsættelsen - og der er klare regler for, hvor lang tid der skal gå mellem første og anden behandling osv. Det her har ikke været med hverken ved fremsættelsen eller ved førstebehandlingen.
Nu står vi så ved andenbehandlingen, måske en uge før forslaget skal endelig vedtages, med et problem, som er klart for enhver.
Og vi har allerede på nuværende tidspunkt under andenbehandlingen spurgt talrige gange her fra talerstolen, om Socialdemokratiet, SF eller andre kunne give tungtvejende årsager til, at det er så nødvendigt - når man er i tvivl - at tage det her forslag ind som et ændringsforslag til lovforslag nr. L 52.
Der er ikke på nuværende tidspunkt her i Folketingssalen kommet tungtvejende argumenter for, at dette ikke kunne behandles i en særskilt lovfremsættelse.
Det kan vi da håbe.
Ellers må vi bare sige, at det er af bekvemmelighedsårsager, eller også er det for at få det, at man har klokket i det og har overset noget, gemt af vejen i en lovbehandling frem for at erkende den fejl, man har begået, gøre det i fuldt dagslys og så komme med et selvstændigt lovinitiativ om det.
Det ville have været på sin plads.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-12-05:
Som ordfører vil jeg gerne spørge skatteministeren, hvad der har fået skatteministeren til at komme med et ændringsforslag frem for et selvstændigt lovforslag.
Jeg forstår godt, at man ikke kan reagere på en fejl, før man opdager den, men jeg kender skatteministeren som en, der i enhver henseende ønsker, at det skal gå så korrekt til som muligt, som lægger vægt på offentlighed om Folketingets arbejde.
Og der må vi sige, at havde skatteministeren gjort det helt korrekte, nemlig fremsat et lovforslag, som kommer igennem tre behandlinger her i Folketinget, så var det blevet en fuld behandling af det - parallelt med behandlingen af alle andre forslag.
Nu bliver det noget, der sådan lige skal
igennem i den mest travle tid, og dér synes jeg, at skatteministeren skylder os en virkelig god forklaring på dette hastværk.
Den har vi ikke fået, og jeg håber, at skatteministeren vil komme frem med sin særlige begrundelse for, at det sådan lige skal køres igennem på dette tidspunkt.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2000-12-05:
Jeg vil tro, at det, fru Tove Videbæk refererer til, er, at fertilitetsbehandling i det offentlige sygehusvæsen jo er sådan, at man i al almindelighed kan få behandling tre gange, og derefter betaler man selv på en privatklinik.
Man betaler selv for den resterende behandling, der skal føre til svangerskab.
Man kan jo så drøfte, om det har været rimeligt.
Jeg ønsker ikke at ændre på det, sådan at det bliver kun to gange, det bliver kun én gang.
Princippet er, at behandlingen skal være gratis, og så kan vi da godt drøfte, hvor man skiller.
Jeg synes ikke, der skal være nogen skillelinje overhovedet, og jeg har heller ikke nogen historisk indsigt i, hvornår det egentlig blev indført, for jeg synes, det er urimeligt, når man taler om, at det er sygehusbehandling.
Så kan man spørge, om begge dele skal være gratis.
Jeg siger bare, at den del af forslaget, der omhandler betaling for behandling på sygehus, medvirker vi ikke gerne til.
Aage Frandsen (SF), 2000-12-05:
I Folketingets Skatteudvalg kunne vi jo selvfølgelig godt have indstillet forslaget til ikkevedtagelse; men det ændrer ikke ved, at det ikke kun er i et udvalg, at man tager stilling, det gør man også i Folketingssalen, og det gør man også i den situation, hvor man tager en sag til afstemning. Det vil sige, at der er masser af faser undervejs.
Så vil jeg gerne begrunde, hvorfor jeg er uenig i noget af den argumentation, som ligger i det papir, vi har fået.
Man anvender f.eks. argumentationen »på grund af dets ikke ganske uvæsentlige og økonomiske konsekvenser«.
Det er for mig principielt fuldstændig ligegyldigt. Hvis det er et ændringsforslag, der mangler identitet, så er det ligegyldigt, om det vedrører 100.000 mennesker, om det vedrører flere milliarder, eller det kun vedrører få mennesker, og det kun vedrører få tusinde kroner.
Det vil sige, at den skærpende omstændighed, som bruges som argument, er jeg uenig i, og derfor kan vi jo ikke bruge det som argument.
Så vil jeg også godt sige til spørgsmålet
, om flertallet altid har ret.
Nej, flertallet har netop ikke altid ret, fletallet har ikke altid ret, og det vil sige, at jeg er fuldstændig ligeglad med, hvad flertallet beslutter med hensyn til, om man mener, noget har identitet eller ikke har identitet.
Det mener jeg er en forpligtelse, vi alle sammen har, hver enkelt af os som folketingsmedlem, og det er ikke noget med, at flertallet bestemmer, når der er tale om identitet eller ikkeidentitet. Min bemærkning om, hvad man ellers gør, går udelukkende på, at jeg synes, det er interessant, at nogle vil udvise megen nidkærhed i forsvaret for grundloven, når det drejer sig om denne lov, der vedrører skat, mens jeg har manglet en tilsvarende nidkærhed i nogle andre situationer, og det vender jeg gerne tilbage til.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-12-05:
Vi synes i SF, det er bekymrende, at vi, hver gang vi har et forslag om indfødsret, skal have en stor principiel debat, hvor man rejser tvivl om, hvorvidt disse mennesker skal have deres statsborgerskab.
Det, vi taler om her, er mennesker, der har levet i en del år i Danmark - 4, 5, 6, 7, 8, måske 10-15 år - og har fungeret i Danmark i den årrække og gerne vil være fuldgyldige danske statsborgere og gerne vil deltage i det danske samfund med de politiske rettigheder, det giver, når man er dansk statsborger.
Det synes vi de fortjener.
De er en del af det danske samfund, og vi vil godt være med til at sikre, at de også fuldt ud politisk kan fungere i det danske samfund.
Mariann Fischer Boel (V), 2000-12-05:
Jeg vil gerne gøre det fuldstændig indlysende klart også over for Socialdemokratiets ordfører, at det her hverken drejer sig om decimaler eller om økonomi for den enkelte skatteyder.
Det her drejer sig om principper for, hvad man kan stille af ændringsforslag i forbindelse med et én gang fremsat lovforslag, og det er dér, vi fra Venstres side mener at kæden hopper af.
Det er altså principperne, det drejer sig om.
I forbindelse med oversendelse af nogle ændringsforslag fra skatteministeren vedrørende lovforslag nr. L 59 opstod der, for så vidt angår ændringsforslag nr. 1, nogen diskussion om identiteten i forhold til det oprindelige forslag.
Der var så drøftelser på embedsmandsplan mellem udvalgsafdelingen og Lov- og Parlamentssekretariatet, og der er så kommet et responsum fra Lov- og Parlamentssekretariatet om deres vurdering af sagen omkring identitetsspørgsmålet.
Fra Venstres side er vi af den klare holdning, at ændringsforslaget ikke vedrører det samme problem og det samme formål som i det oprindelige forslag fra skatteministeren.
Vi har ikke på noget tidspunkt under førstebehandlingen drøftet noget, der bare tangerede ændringsforslagets indhold, og der er jo ikke nogen tvivl om, at ændringsforslaget medfører skærpede forhold for op imod 700.000 skatteydere. På det grundlag havde vi en drøftelse i Skatteudvalget, og flertallet ønskede, at man fastholdt ændringsforslaget i det oprindelige lovforslag.
Fra Venstres side synes vi, det havde været både mere klædeligt og mere rigtigt, om skatteministeren havde trukket sit ændringsforslag og fremsat et nyt forslag med det nye indhold omkring det skrå skatteloft. Der er ikke nogen tvivl om, at spørgsmålet omkring identitet i den her sag bevæger sig i gråzonen mellem juraen og politikken, og det er så derfor, vi har truffet den endelige afgørelse, at forslaget nu bliver kaldt tilbage til udvalget efter anden behandling, og så udsætter vi tredjebehandlingen til så sent et tidspunkt som overhovedet muligt for dog at give mulighed for, at folk, der bliver berørt af det her forslag, kan komme på banen.
Men som sagt havde vi fra Venstres side hellere set, at forslaget havde kørt den klare, rene linje som sit eget forslag, i stedet for at vi står i en situation, hvor vi ikke rigtig kan skille jura og politik.
Poul Nødgaard (DF), 2000-12-05:
Den skal nok blive minikort, for jeg har kun et enkelt spørgsmål til hr. Tom Behnke efter den lange opremsning, som
jeg selvfølgelig også selv kunne have bragt. Når hr. Behnke i sin ordførertale siger, at han kunne tænke sig at få foretaget en såkaldt anonymisering, således at Folketinget overhovedet ikke kunne se noget som helt andet end, at de og de numre ikke skulle have dansk statsborgerskab, så kan jeg ikke rigtigt forstå, at hr. Behnke kan stå og læse alle de dér ting op. Det, jeg tror hr. Behnke mener - jeg ved ikke, om det er sådan, men det kan vi så få at vide - er, at Frihed 2000 måtte være imod en anonymisering, der betyder, at Folketinget ikke kan blive bekendt med, hvorfor man har udtaget de enkelte ansøgere af lovforslaget.
Det er i hvert fald vores opfattelse i Dansk Folkeparti, og jeg vil håbe, det er sådan, hr. Tom Behnkes indlæg skulle forstås.
Men jeg forstod det faktisk lidt anderledes, altså at hr. Tom Behnke gerne ville have lagt et slør over det hele.
Det er vel næppe tilfældet, eller er det?
Knud Erik Hansen (SF), 2000-12-05:
Jeg vil da godt sige til hr. Tom Behnke, at det er klart, at vi godt kan debattere det her.
Det, der er problemet, er, hvis den underliggende dagsorden hele tiden er, at vi ikke kan tolerere folk med anden etnisk baggrund, dem vil vi ikke have, og alt, hvad vi kan gøre for at genere dem, gør vi.
Det er jo den underliggende dagsorden.
Men sådan hører jeg ikke hr. Tom Behnke sige det.
Det går på nogle konkrete ting om kriminalitet, men som jeg faktisk synes er problematisk, når det bliver remset op, som det bliver gjort her. Disse mennesker har fået deres dom.
Hvis deres kriminalitet havde været så grov og deres tilknytning til Danmark havde været så lille, var de blevet udvist.
Det er de ikke blevet, men de har fået deres dom.
Så synes vi, det er helt urimeligt at straffe dem en ekstra gang i stedet for at give dem ret til at leve som fuldgyldige borgere i det danske samfund.
Dorte Bennedsen (S), 2000-12-05:
Men jeg synes også, det er værd at sige, at ud af de 152 har de 104 fået betingede domme, og det er betingede domme, der ligger sådan godt tilbage.
Og ud af dem, som er straffede, ligger straffene typisk på 30-40 dage og helt ned til 7 dage.
Der er tre, der har fået straffe over ½ år, men de ligger til gengæld 13-14 år tilbage.
Vi har dog den holdning i vores retssamfund, at folk skal straffes.
Når det gælder indfødsret, bliver de ikke bare straffet, de får pålagt en rimelig lang karenstid, og når den er overstået og de har holdt sig kriminalitetsfri, så får de lov at få indfødsret.
Jeg synes, hr. Tom Behnke glemte at forklare detaljerne i dette her, nemlig at tre fjerdedele kun har betingede straffe, og de er gamle.
Tom Behnke (FRI), 2000-12-05:
Til hr. Nødgaard vil jeg gerne sige, at det, jeg talte om i forhold til anonymiseringen, var den debat, vi havde under førstebehandlingen.
Jeg kan godt sige, at vi i hvert fald ikke i Frihed 2000 har noget ønske om at tage ansøger nr. NN og sige, at han eller hun har gjort det og det.
Det er vi ikke interesseret i.
Det, vi er interesseret i, er, at de ansøgere, der ikke opfylder de kriterier, vi ønsker at stille, bliver pillet ud.
Men i hele den anonymiseringsdebat er vi nået så langt, og det var så det, jeg sagde, at Folketingets medlemmer faktisk ikke ved, hvad det er, de stemmer om, og derfor ønsker vi at ændre den procedure til næste gang.
Det er sket denne gang, fordi det var for teknisk vanskeligt at få det lavet om i sidste øjeblik, men næste gang ønsker vi altså at få præciseret, hvem af ansøgerne det er, vi ønsker udtaget på grund af kriminalitet, ikke med navns nævnelse, men listet op puljevis.
Mere anonymiseret kan vi ikke gøre det, for så bliver det ikke muligt at stemme om ændringsforslagene.
I forhold til SF vil jeg gerne lige sige: Det dér med en anden etnisk baggrund er jo ikke tilfældet.
Det er jo ikke et lovforslag om, at andre etniske minoriteter ønsker at opnå dansk statsborgerskab.
Det, lovforslaget handler om, er personer, der ikke har dansk statsborgerskab og ønsker at få dansk statsborgerskab, og det er, uanset om de har den samme etniske baggrund eller en anden etnisk baggrund.
Så hele den dér debat om etnisk baggrund har vi ikke med inde i billedet.
Vi skelner mellem dansk statsborgerskab eller ikkedansk statsborgerskab, og vi er ligeglade med, hvor de i øvrigt kommer fra.
Har man voldtaget en person under 12 år, så er det for os ligegyldigt, om man kommer fra Libanon, Australien, USA eller Tyskland.
Det er fuldstændig ligegyldigt.
Vedkommende skal ikke have dansk statsborgerskab.
Så simpelt er det.
Vi skelner ikke.
Til hele den debat, som SF og andre prøver på at kaste på os, om, at det er en debat om etniske minoriteter, må jeg sige: overhovedet ikke, overhovedet ikke.
Vi ønsker ikke engang at deltage i den debat.
Vi diskuterer statsborgerskab og ikke noget som helst andet.
Og til det, som SF's ordfører sagde om, at de ville være blevet udvist af Danmark, hvis det virkelig havde været så groft: Det ville man ikke være blevet efter de regler, der var dengang.
Reglerne er blevet strammet en anelse op siden, men det er altså, som det er i dag.
Det er ikke, som det var
dengang, da de her ansøgere begik deres kriminelle handlinger.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-12-05:
Det er lige for at kvittere, for jeg synes faktisk, at jeg sagde til hr. Tom Behnke, at jeg ikke oplevede, at det, hr. Tom Behnke gav udtryk for, var et angreb på etniske minoriteter, men jeg oplevede, at en del af debatten her var det.
Vi er så uenige om det med kriminaliteten, og det var så det, jeg sagde.
John Vinther (KF), 2000-12-05:
Fru Dorte Bennedsen spørger, hvilken holdning der ligger bag Det Konservative Folkepartis ændringsforslag.
Der ligger åbenbart den modsatte af Socialdemokratiets holdning.
I Det Konservative Folkeparti opfatter vi det at blive tildelt dansk statsborgerskab som et blåt stempel.
Man skal huske, at alternativet til ikke at få dansk statsborgerskab jo ikke er, at man sendes ud af landet.
Man har stadig fuldt lovligt ophold i Danmark.
Der er det altså vores holdning, sagt til fru Dorte Bennedsen, at har man begået visse typer af kriminalitet, forbrudt sig mod narkolovgivningen, begået personfarlig kriminalitet, ja, så skal man altså ikke kunne blive dansk statsborger.
Det er baggrunden for De Konservatives ændringsforslag.
I øvrigt synes jeg, det er bemærkelsesværdigt, at fru Dorte Bennedsen kommer med et sådant angreb, der åbenbart udspringer af, at Det Konservative Folkeparti netop ikke har ændret i sine bemærkninger i betænkningsbidraget.
Jeg synes, det er et lidt mærkværdigt angreb.
Dorte Bennedsen (S), 2000-12-05:
Det er i og for sig ikke et angreb, der skyldes, at der ikke er ændret i bemærkningerne.
Jeg sagde tværtimod, at De Konservative har fastholdt det gamle system.
Det var sådan set mig, der åbnede ballet om bemærkningerne for nogle måneder siden, og jeg synes, De Konservatives bemærkninger er en god illustration.
Den ukyndige læser må altså tro, at disse otte numre, der er pillet ud, har begået drab, drabsforsøg, voldtægt og grov narko- og økonomisk kriminalitet, og så må man jo sige til sig selv: Så er det da mærkværdigt, at domstolene kun idømmer betingede domme, for så er der da noget helt rivegalt i vores samfund, hvis den type grov kriminalitet ikke pådømmes hårdere.
Jeg synes, de konservative bemærkninger holdt op mod realiteterne i de konkrete sager i ændringsforslaget er en god illustration af, at vi skulle prøve endnu en gang.
Der er jo ikke nogen, der kan tvinge nogen til noget, men jeg synes, vi skulle prøve at videreføre debatten i udvalget om, hvordan vi udformer bemærkningerne, så de på den ene side er rimeligt klare og på den anden side ikke hænger konkrete personer ud.
Poul Nødgaard (DF), 2000-12-05:
Det er faktisk en kort bemærkning til fru Dorte Bennedsen
Men man forsøger ligesom gang på gang, når vi behandler disse indfødsretslovforslag, lige så stille at hutle dem igennem Folketinget, og jeg synes altså, vi skulle prøve at indføre
en ordning, så indfødsretslovforslag behandles nøjagtig på samme måde, vi behandler alle andre lovforslag. Jeg har siddet og lyttet til indlægget fra fru Dorte Bennedsen, der nu gennem mange år har været Socialdemokratiets ordfører på dette område, og jeg synes egentlig, fru Dorte Bennedsen virker helt upåvirket af situationen og af, hvad der egentlig rører sig i befolkningen med hensyn til det at tildele dansk statsborgerskab.
Jeg gætter på, at også fru Dorte Bennedsen i sin valgkreds og ude rundtomkring, hvor hun mødes med folk, møder bekymringen
over, hvor let det er at opnå dansk statsborgerskab
Så vil jeg også lige spørge om en anden ting, og det er vedrørende anonymisering.
Jeg går da ikke ud fra, at fru Dorte Bennedsen er indstillet på, at Folketinget helt skal køres ud på et sidespor, når der tildeles dansk statsborgerskab.
Det må fortsat være sådan ...
Dorte Bennedsen (S), 2000-12-05:
Til hr. Poul Nødgaard kan jeg sige, at jeg kan da godt overveje fremover at gå på talerstolen og sige: Som det fremgår af betænkningen, støtter Socialdemokratiet forslaget, som det foreligger. Hvad baglandet angår, må jeg sige til hr. Poul Nødgaard:
Nej, jeg møder det faktisk meget, meget sjældent, og når jeg sætter mig ned og prøver at forklare folk, hvad det handler om, og hvordan vi gør, og jeg prøver at forklare reglerne, finder jeg i modsætning til hr. Nødgaard forståelse for det.
Men hvis man spørger på den rigtige måde, som jeg har indtryk af, at hr. Poul Nødgaard gør, får man selvfølgelig også de set med egne øjne rigtige svar.
Om anonymisering: Nej, jeg ønsker ikke anonymisering. Jeg ønsker ikke - og det er det, jeg har forsøgt at forklare både her i salen og i udvalget, hvor jeg gerne vil fortsætte diskussionen - at tvinge nogen til noget, hvad angår bemærkninger.
Men jeg synes, vi alle kan have en interesse i, at vi ikke kommer til at hænge personer ud på en uheldig måde, for det hele bliver jo lagt ud på nettet.
Det er jo ikke de pågældendes ansvar, ansvaret er vores, og jeg synes, vi skal opføre os ordentligt over for folk, også selv om vi piller dem ud af forslaget.
Jens Peter Vernersen (S), 2000-12-05:
Den her ændring drejer sig jo om decimaler, og derudover kan man selvfølgelig også sige, at den drejer sig om politik.
Det har jo helt tydeligt bragt mange diskussioner blandt de borgerlige, og vi har nu lige hørt, at Venstres skatteordfører, fru Mariann Fischer Boel, har tilkendegivet Venstres synspunkt i sagen.
Der bliver skrevet i det materiale, vi har fået, at det har ikke uvæsentlige økonomiske konsekvenser.
Den ikke uvæsentlige økonomiske konsekvens er efter de oplysninger, der også er os tilgængelige, 52 kr. om året for skatteydere, som betaler skat oppe i topskatteniveauet.
Det er i øvrigt også den begrundelse, man bruger i spørgsmålet om, hvorvidt der er identitet, og der må jeg sige, at spørgsmålet om økonomi jo for så vidt ikke har noget med identitet at gøre, det er jo mere et spørgsmål om, hvorvidt der er sammenhæng imellem ændringsforslaget og lovforslaget, og vi har tilkendegivet, at vi synes, at det er i orden, at man har stillet det ændringsforslag, og også stemmer for ændringsforslaget, så vi ikke skal igennem med en ny lovbehandling.
Lad mig også sige, at nu bliver der jo tid, hvis der skulle komme deputationer for at diskutere disse decimalspørgsmål med Skatteudvalget; det tvivler jeg nu meget på, men der bliver jo i hvert fald mulighed for det frem til tredje behandling.