runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 1997-12-17:
Jeg synes sådan set, det er meget modigt af Venstre og De Konservative at køre denne kampagne mod en styrkelse af selskabsligningen, og det er lige før, man må drage den konklusion, at V og K er forsvarere for alle mulige skattehuller.
Hvor de end findes, er man tilhængere af at bevare dem, særlig hvis det er erhvervslivet og de rigeste, der nyder godt af det.
Det er endnu værre, når man oplever, at kommunerne med V's og K's aktive støtte tager de ansatte som gidsel, at man
lige pludselig begynder at sige, at kommunerne nok vil strejke og fyre folk, i stedet for at de skal fortsætte ligningsarbejdet.
Derfor er det helt klart, at vi støtter skatteministerens ændringsforslag for på den måde at få sat en stopper for den gidseltagning og den revolverpolitik, som der også har været i forløbet her, og som har forhindret, at vi fik en rolig forhandling om, hvordan dette her kunne udmøntes.
Der var ved førstebehandlingen et stort flertal for, at vi skulle have et roligt forløb i starten af næste år, men nu er vi selvfølgelig nødt til at sige, at den usikkerhed ikke kan eksistere, og derfor må man træffe beslutningen i år.
Det er vi helt enige i.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-17:
Det Radikale Venstre støtter lovforslaget om at overføre selskabsligningen fra kommunerne til staten.
Det er ikke et forslag, som var med i finanslovforslaget, men i forbindelse med finanslovforhandlingerne kom det frem, at nogle af forligspartierne ønskede denne ændring af ligningen for selskabers vedkommende, og Det Radikale Venstre sagde ja.
Og landets love gælder jo for alle landets kommuner og ikke blot for de store kommuner, og det kan ikke være rigtigt, at der i nogle af de små kommuner er selskaber, som ikke har været lignet i 20 år.
Det er der eksempler på, og så er der da noget galt, og så kan det ikke nytte noget, at man siger, at kommunerne gør alting perfekt, gør alting rigtigt, og at man bare skal lade det ligge hos kommunerne.
Nej, der skal være et overordnet ansvar, og det skal ligge centralt, og landets love skal selvfølgelig følges i alle kommuner også på dette område.
Ved førstebehandlingen havde jeg indtryk af, at De Konservative sagde nej fortrinsvis på grund af hastværket, og at man i princippet var helt enig i, at der skulle være en koncentrering af selskabsligningen uden for kommunerne, og derfor undrer det mig lidt, at hr. Flemming Hansen efterfølgende har været så negativ over for forslaget.
Det stemmer i øvrigt godt overens med den konservative holdning, der tidligere har været til centralisering af selskabsligningen.
Ved tidligere lejligheder har jeg haft indtryk af, at det var noget, De Konservative gik ind for.
At Venstre går imod det, har vi hele tiden vidst, men at
De Konservative går imod det nu, undrer os, for man har tidligere været positivt indstillet over for det.
Som sagt går Det Radikale Venstre ind for lovforslaget her, og vi vil sørge for også at få en god forhandling om detaljerne til udfyldning af rammerne efter nytår.
Jes Lunde (SF), 1997-12-17:
Jeg tror, det vil vise sig i praksis, at der ikke er nær så mange, der lytter til de borgerlige partier i denne sag, som de borgerlige partier tror, og derfor tror jeg heller ikke, den usikkerhed kommer til at eksistere i praksis.
Kim Behnke (FP), 1997-12-17:
Hr. Jes Lunde beskriver så malerisk det behov, der kan være for, at staten går ind og pålægger kommunerne at fastholde de her ligningsopgaver.
Men hvordan skal den lokale kommune løse den opgave, hvis medarbejderne er væk, hvis medarbejderne har valgt at søge andre steder hen, simpelt hen fordi de ikke tror på dette projekt, og fordi de er usikre på, hvordan deres stilling vil være fremover?
Vil hr. Jes Lunde så også have en ny paragraf, der siger, at staten kan gå ind og pålægge de pågældende medarbejdere at blive der?
Ellers hænger tingene jo ikke sammen, for man kan jo ikke pålægge nogen at løse en opgave, hvis der ikke er medarbejdere til det.
Sonja Albrink (CD), 1997-12-17:
Jeg skal kort fortælle hr. Flemming Hansen, at det her handler om ansvar.
Flemming Hansen (KF), 1997-12-17:
Så må jeg endnu en gang spørge fru Sonja Albrink: Opfatter fru Sonja Albrink dette forslag som udtryk for regelforenkling?
Og fru Sonja Albrink talte om medarbejderne, men det har jeg ikke gjort, for det gjorde hr. Peter Brixtofte ganske fremragende.
Men tror fru Sonja Albrink virkelig, at borgerne og de erhvervsdrivende i dette land betragter dette lovforslag som udtryk for regelforenkling?
Mon de gør?
Jeg stiller mig stærkt tvivlende, for jeg har ikke hørt om en eneste, hverken blandt skattechefer eller erhvervsdrivende eller andre borgere, der har den opfattelse.
Frank Dahlgaard (KF), 1997-12-17:
Er det korrekt forstået, at der er skolerejser - måske ikke den foreliggende - og udflugter, som er en del af undervisningen, som må betragtes som en del af undervisningen, og som man derfor har krav på at deltage i, men som man jævnfør grundloven og andre bestemmelser faktisk ikke kan opkræve forældre- eller elevbetaling for, så det i de situationer, som vel er de fleste - det er så også et spørgsmål - ikke er deltagelsen, som er frivillig, men spørgsmålet, om man vil betale eller lade kommunen betale.
Er det rigtigt forstået?
Frank Jensen (S), 1997-12-17:
Politimesteren finder ikke grundlag for at antage, at nogen i Enhedslistens folketingsgruppe eller ansatte på partiets kontor her på Christiansborg har været involveret i planlægningen eller gennemførelsen af aktionen i fru Pia Kjærsgaards have.
Denne efterforskning betragter politimesteren i Gentofte som afsluttet.
Frank Dahlgaard (KF), 1997-12-17:
Ja tak.
Så vil jeg spørge, hvornår der kommer en lovmæssig afklaring på det her.
Jeg kan forstå på ministeren, at den er undervejs.
Er ministeren enig i, at der er et påtrængende behov for at få afklaret, hvorledes reglerne skal være på det her område?
Har jeg forstået ministeren rigtigt, at han ønsker - ligesom i øvrigt Det Konservative Folkeparti ønsker det - at der naturligt skal være en vis forældrebetaling i en række sammenhænge, men at det på den anden side skal sikres, at når det drejer sig om meget dyre udlandsrejser langt væk og måske også med et tvivlsomt indhold, skal det ikke være sådan, at eleverne eller deres forældre kommer i den tvangssituation at måtte betale flere tusinde kroner.
Har man flere børn, kan det blive en stor belastning for typisk et lille mindretal af eleverne eller deres forældre.
Dertil spørgsmålet: I den foreliggende situation med en Londonrejse er der vel typisk tale om noget, som er et led i undervisningen: engelsk, engelsk kultur, London.
Derfor er det vel sådan i denne situation, at deltagelsen er obligatorisk og betalingen frivillig.
Er det ikke rigtigt?
Søren Søndergaard (EL), 1997-12-17:
Jeg vil bare takke for ministerens klare understregning af, at ingen på Enhedslistens kontor i Folketinget har været involveret i planlægningen eller gennemførelsen af den pågældende aktion.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-12-17:
»Deler ministeren opfattelsen af, at forhøjelsen af pesticidafgiften i 1995 og den forhøjelse, som er aftalt som led i finanslovsaftalen for 1998 mellem regeringen og SF, stort set ingen adfærdsregulerende effekt har, og at det derfor bliver størrelsen af nettoprovenuet og anvendelsen heraf, der er afgørende for miljøeffekten?«
Det, der så understreger, at det heller ikke har haft nogen særlig adfærdsregulerende effekt,
er, at det dengang blev skønnet, at provenuet i et normalår ville være 215 mio. kr., og nu skønnes det, at provenuet i et normalår vil være 230 mio. kr.
Så det kan i hvert fald ikke aflæses i selve provenuet, at der har været en adfærdsregulerende effekt.
Så jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren på den baggrund vil svare på spørgsmålet?
Svend Auken (S), 1997-12-17:
Jeg kan svare ganske kort: Jeg deler ikke hr. Hindrup Andersens pessimistiske vurdering.
Da vi i 1995 vedtog afgiften på pesticider, skete det på grundlag af en række faglige rapporter, som med nogen usikkerhed pegede på, at det ville påvirke pesticidforbruget i nedadgående retning med 5 til 10 pct.
Det fremgår af de seneste vurderinger, som jeg har redegjort for over for Folketinget i et svar til hr. Frank Aaen, at pesticidforbruget faktisk er faldet.
Hvor meget, der så kan tilskrives afgiften, er selvfølgelig svært at sige, men det burde være oplagt, at den højere pris får landmændene til at være mere opmærksomme på mulighederne for at bruge nedsatte doseringer, for at undgå overflødige sprøjtninger, for at anvende mekanisk bekæmpelse og for at skifte til afgrøder og sorter, der kræver mindre brug af bekæmpelsesmidler.
Det forventes, at den bebudede forhøjelse af afgiften - altså den aftale, som jeg skal komme tilbage til i et senere svar til hr. Hindrup Andersen - vil føre til en yderligere reduktion i forbruget på godt 10 pct.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-12-17:
I et notat fra Skatteministeriet står der også, at provenuet - altså den gamle afgift - i 1999 skønsmæssigt vil falde til 200 mio. kr. fra de 230 mio., som det vil udgøre i 1998, som vil være et normalår, og dér offentliggøres det, at det alene skyldes nedsættelsen af EU's landbrugspriser, som skønnes at reducere forbruget, fordi der bliver mindre kornareal.
Der er altså ikke fra Skatteministeriets side noget sted lagt op til, at selve afgiften i sig selv har en adfærdsregulerende effekt på den enkelte hektar i det konventionelle landbrug.
Jeg vil derfor gerne spørge ministeren endnu engang: Hvorfra har ministeren sin dokumentation af, at det har en adfærdsregulerende effekt?
Svend Auken (S), 1997-12-17:
Jeg tror, at prismekanismen virker i et kapitalistisk samfund.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-12-17:
Det er jo et generelt svar, og det tror jeg også på nogle områder.
Vi har den opfattelse, at vi nøje skal studere de enkelte afgifter ud fra, om de kan have en adfærdsregulerende effekt eller ej.
Og det er der mange afgifter der har, men lige netop pesticidafgiften har ikke en sådan effekt, hr. minister.
Det har den altså ikke.
Det er nemlig ikke så meget prisen, der er afgørende for, om man bruger pesticiderne eller ej - det er et enten-eller - tværtimod kan man desværre sige.
Jeg tror, at den måde, afgifterne er skruet sammen på, måske har betydet en tendens til at gå over til de mere bredspektrede pesticider, fordi de er lidt billigere end de pesticider, der er specialpesticider.
Svend Auken (S), 1997-12-17:
Efter vi har fået afgifterne, er der rent faktisk sket et fald i forbruget, og jeg tror, at vi får et yderligere fald.
Jeg synes ikke, at vi behøver at være så uenige på dette her punkt, for det er jo indlysende, at det, som hr. Hindrup Andersen er optaget af, er, at der ligger en meget betydelig effekt i den måde, man anvender provenuet af afgiften.
Det er jeg uden videre enig med ham i.
Vi har jo netop aftalt at sætte os sammen i de kommende dage og prøve at finde frem til en løsning med udgangspunkt i den i øvrigt fornuftige aftale, der er indgået mellem Socialistisk Folkeparti og regeringen, for at se, om vi kan finde et fornuftigt fælles grundlag at arbejde videre på.
Derfor synes jeg, at det måske ville være lidt ærgerligt, hvis vi nu vanskeliggjorde de drøftelser, vi skal have på et venskabeligt grundlag, ved at tale os fra hinanden i denne her proces.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-12-17:
»Vil ministeren medvirke til, at hele merafgiften fra den fordoblede pesticidafgift, som er aftalt i finanslovsaftalen for 1998 mellem regeringen og SF, anvendes til miljøformål, f.eks. ved at der ved lov lægges loft over tilbagebetalingen til landbruget?«
Spørgsmålet drejer sig om tilbageføringen til landbruget, hvor det i 1995 blev aftalt, at afgiften skulle være 4,3 promille af det, de fik tilskrevet i grundskylden.
Det, der så er sket siden,
er, at jordpriserne stiger, og det betyder, at tilbageføringen vil være på 200 mio. kr. i 1999.
Samtidig falder provenuet på grund af indskrænkninger af arealet, så der er en manko på 50 mio. kr. Ved en uændret afgift vil den mekanisme, der er i lovgivningen, betyde, at der skulle reduceres i godskrivelsen hos landmændene til en værdi af ca. 50 mio. kr.
Det er baggrunden for, at jeg spørger, om ikke ministeren synes, at det vil være rimeligt, når man nu laver en ny afgift, at man sætter er loft over den, for at få netop det, som jeg kunne forstå ministeren var enig i, nemlig et så stort og frit provenu som overhovedet muligt.
Det, jeg spørger om, er altså, om mekanismen er rigtig forklaret, og om ministeren vil være med til at få sat et loft over tilbagebetalingen til dansk landbrug.
Svend Auken (S), 1997-12-17:
Jeg vil svare ved meget konkret at fortælle, hvad vi har aftalt med Socialistisk Folkeparti, og hvad der er vores provenuskøn: Vi regner med ved en fordobling af afgiften med ikrafttrædelse pr. 1. juli til næste år, at der vil være et merprovenu til disposition på 70 mio. kr. De skal bruges til yderligere at nedbringe pesticidforbruget herhjemme, et mål, som hr. Bent Hindrup Andersen og jeg jo er helt enige om.
Pengene skal bruges til forskning og udvikling med hensyn til grundvand og miljø.
De skal bruges til uddannelser og tilskud til konsulenttjeneste med henblik på at minimere
pesticidanvendelse og så støtte til Økologiens Hus
Der er også penge til dyrkningsrestriktioner, kompensation, overvågning af vandmiljøet osv.
Jeg tror, at den aftale - men nu får vi lejlighed til at snakke det nærmere igennem - vil sikre, at pesticidforbruget bliver begrænset både ved afgiftsvirkningen og ved anvendelsen af provenuet.
Vi har set det samme, når det drejer sig om CO2-afgiften, som vi også har talt om.
Og det er den samme gode tankegang, der ligger her. Så kan man altid diskutere spørgsmålet om mere eller mindre, og det synes jeg vi skal give os den fornødne tid til.
Vi medvirker meget gerne til at belyse alle spørgsmål.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-12-17:
Jamen det, der undrer mig, er jo netop, at man, når man indgår den aftale, som man indgår med SF, så accepterer, at man forlods skal betale de 50 mio. kr. tilbage i 1999 til landbruget, som de ikke skulle have haft, hvis vi havde en uændret afgift.
Dér kan jeg forstå på ministeren, at det kan vi godt tale om, men at de 70 mio. kr., der ligger i l998, ikke betyder en begrænsning og opbremsning i tilbagebetalingen, men jeg kan se af opgørelserne, at tilbagebetalingen til dansk landbrug i 1998 stiger fra 170 mio. kr. til 176 mio. kr.
Frank Jensen (S), 1997-12-17:
Svaret er, at jeg deler hr. Søndergaards opfattelse af, at det ikke er betryggende, hvis det er sådan, at oplysninger om efterforskningsskridt i forbindelse med fundet lækkes til pressen af dansk politi.
Og jeg har ikke nogen formodning om, at det her skulle være lækket fra dansk politi.
Svend Auken (S), 1997-12-17:
Det er klart, at der selvfølgelig er nogle sammenhænge i det, hr. Hindrup Andersen her fremdrager.
Jeg ville stadig væk mene, at det ville være klogest - det er ikke, fordi jeg er modstander af forhandlinger her i salen også om alvorligere emner, men indimellem kan det være godt med lidt vestibulesnak, før vi mødes her i salen.
Jeg vil nødig ødelægge noget for hr. Hindrup Andersen her op til jul!
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-12-17:
Det er jo miljøministeren bekendt, at jeg er utrolig ked af, at det ikke var os, der fik lejlighed til at indgå en aftale på vandmiljøområdet om kvælstof, en aftale, som kunne have levet op til de dagsordener, vi har om kvælstof, og som siger, at økologisk drift skal være en del af løsningen.
Så jeg vil spørge ministeren: Hvis der ikke sker forandringer ved det, synes ministeren så ikke, at det er beklageligt, når vi nu har en enstemmig vedtaget dagsorden om, at pesticiderne og den økologiske drift skal være en del af løsningen?
Når det drejer sig om kvælstof, er det godt nok ikke en enstemmig beslutning i Folketinget, her var det regeringen, SF og Enhedslisten.
Jeg synes, at det er på tide, at det fik et ordentligt løft i forbindelse med pesticidforhandlingerne, og vil spørge ministeren: Hvorfor har man ikke taget det med i den aftale, der ligger nu?
Svend Auken (S), 1997-12-17:
Der foregår heldigvis i øjeblikket en rivende omstilling til økologisk drift, og vi prøver så godt, vi overhovedet kan, at finde måder at hjælpe på.
Nogle af eksemplerne er støtte til Økologiens Hus, fremme af uddannelse, informationsaktiviteter, og de dyrkningsrestriktionsaftaler, som vi talte om før, kan også fremmes.
Selv om jeg godt ved, at hr. Hindrup Andersen ikke er begejstret for den form, så kan de også have den virkning, at de fremmer den økologiske drift.
Det går faktisk ret godt på det område, og regeringen støtter meget den udvikling.
Jeg synes, at hr. Hindrup Andersen i stedet for at være meget utilfreds kunne føle en vis personlig stolthed over at være med til at medvirke til, at det faktisk bevæger sig i den rigtige retning.
Jeg er ligesom hr. Hindrup Andersen ked af, at han og hans parti ikke er med i kvælstofaftalen.
Det er en vidunderlig ting: Sidde her i Folketinget - kort før jeg kommer her ind i salen - hvor alle partierne, der er med i aftalen, den borgerlige opposition, SF osv., overgår hinanden i at finde ud af, hvordan vi kan lave så meget naturgenopretning som muligt med våde enge, skovrejsning og sådan noget.
Det er simpelt hen den bedste oplevelse, jeg har haft i lang tid i det danske Folketing.
Og jeg ville frygtelig gerne have haft hr. Hindrup Andersen med i den aftale.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-12-17:
Jeg er også utrolig glad for, at der er gang i den økologiske omstilling.
Jeg vil blot gerne sige, at hvis man bare skulle opfylde den målsætning, der var i landbrugsministerens plan, om at få 7 pct. omlagt, så når man den altså ikke, hvis der ikke tages yderligere initiativer.
For mig at se er det mest effektive - i hvert fald når det drejer sig om pesticider - at få omlagt så mange hektar som muligt til økologisk, fordi dér bruges slet ikke pesticider, og derfor synes jeg, at ministeren kryber lidt udenom.
Det er første gang, der har været besluttet noget i det danske Folketing - siden vi er kommet herind - om vandmiljø, hvor der ikke har været taget særlige initiativer til fremme af økologisk omstilling og økologisk drift.
Jes Lunde (SF), 1997-12-17:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ikke ministeren er enig i, at hr. Hindrup Andersen har misforstået verden. Der er adskillige initiativer til styrkelse af økologien i de aftaler, vi har lavet: Der er et øget offentligt indkøb af økologiske varer, hvor man tager hensyn til, hvad der er muligt at finde på markedet, og sørger for at købe noget mere dér, hvor produktionen er i gang.
Der er afsat en pulje til at styrke afsætningen på det økologiske område.
Og med de her dyrkningsrestriktioner, hvor pænt store landområder - måske 5-10 pct. af jorden - bliver pålagt restriktioner om at være både pesticidfri og kunstgødningsfri, ja, dér vil det kun give mening at dyrke økologisk.
Er ministeren ikke enig i, at det, vi her står over for, i virkeligheden er det, der kommer til at være grundlaget for et tigerspring for økologien.
Frank Aaen (EL), 1997-12-17:
Jeg skulle lige spørge ministeren, om det sidste svar skal tages som udtryk for glæde over, at man ved at fravælge Enhedslisten og i stedet vælge V og K som aftalepartnere fik reduceret målsætningen fra 40.000 t til et sted mellem 35.000-40.000 t reduktion, og at landbruget fik gennemført, at halvdelen af kvælstofforureningen - nemlig den, der kommer fra staldene - ikke er omfattet af aftalen, hvilket den havde været, hvis aftalen var blevet lavet med Enhedslisten.
Svend Auken (S), 1997-12-17:
Til hr. Frank Aaen: Jeg glæder mig bare over det, jeg har, og det er ikke så ringe endda.
Jeg synes, at selve det, at vi prøver at løse et miljøproblem på en måde, der skaber et større naturindhold på andre områder, og hvor det erhvervsmæssige og det miljømæssige bliver balanceret fornuftigt af i forhold til hinanden, er godt.
Jeg mener ikke, at der er nogen ringere målsætning i den aftale, vi nu har indgået, end der kunne have været i en, vi kunne have indgået med Enhedslisten.
Men på ét punkt har hr. Frank Aaen ret, og det er, at med den aftale, der nu ligger, er der ikke taget højde for spørgsmålet om den fordampning og dermed udledning til luftmiljøet med et senere - hvad hedder det - når det falder ned igen-problem.
Det har vi ikke med her, men det ligger jo heller ikke i den oprindelige vandmiljøplan, det ligger heller ikke i nitratdirektivet, men det arbejder vi meget gerne videre med.
Så vil jeg gerne sige til hr. Jes Lunde, at jeg holdt mig i mit svar alene til spørgsmålet om anvendelsen af pesticidafgiften.
Men nu har man chancen, når det drejer sig om pesticidafgiften.
Frank Aaen (EL), 1997-12-17:
Jeg vil bare sige, at vi såmænd ikke er så kede af, at vi ikke er med i en aftale.
Når vi om ti år kan se, at den ikke virkede, så er vi sådan set glade for, at vi ikke er med.
Vi havde bare gerne været med i en aftale, som havde virket allerede fra nu af.
Men mere positivt skal jeg tage ministerens svar før om fordampningen af kvælstof, den forurening, der stammer derfra: at regeringen står frit til at lave en aftale, der tager fat i den del af kvælstofforureningen.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-17:
Nu var jeg jo i Folketinget, dengang man oprindelig lavede vandmiljøplanen, og jeg kunne ikke støtte den, fordi jeg ikke kunne tro på, at det ville hjælpe noget.
Nu står vi så i den samme situation: man vedtager en ny vandmiljøplan sammen med de borgerlige og SF, hvor man på afgørende elementer har svækket den med det resultat, at vi om nogle få år, som hr. Frank Aaen var inde på, kommer til at opleve den samme tragedie én gang til.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren, om han ikke har forståelse for, at det netop på den historiske baggrund og den 10-års-periode, vi har været igennem, hvor det viste sig, at det ikke virkede, at Enhedslisten var nødt til at stille skrappe og effektive krav for i givet fald at kunne medvirke til en sådan vandmiljøplan.
Svend Auken (S), 1997-12-17:
med Enhedslisten.
Jeg skal sige til hr. Aaen, at når det drejer sig om den opgave, vi har sat os - forligspartierne omkring kvælstofaftalen - så drejer det sig om at opfylde målsætningen, og det drejer sig om markbidraget i vandmiljøplanen hverken mere eller mindre.
Med hensyn til opfyldelsen er planen - i modsætning til den oprindelige vandmiljøplan - skruet elegant sammen, idet vi har angivet det middel, der skal tages i anvendelse, hvis vi ikke kan komme op på de 35.000-40.000 t, som der i hvert fald mangler til opfyldelsen af vores målsætning, og det er en reduktion ud fra en miljømæssig vurdering af gødningsnormerne kombineret med en afgift på forbruget over normerne.
Det tror jeg egentlig er en vældig god aftale, men lad os nu se den først.
Vi er ved undfangelsen.
Vi har ikke set barnet endnu.
Skal vi så ikke lade være at begynde at være
meget fordømmende over for barnet, før vi har set det?
Jeg kan kun sige, at der i øjeblikket sidder seks partier og er meget optaget af, at det skal blive velskabt.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-12-17:
Jeg vil da gerne sige til miljøministeren, at det ligger os stærkt på sinde at få fjernet pesticiderne fra dansk landbrug, og vi havde da - ligesom Venstre siger, at de gør -
egentlig helst set det udfaset ved et forbud.
Vi støtter også alle de initiativer, der går i den retning.
Det, jeg bare ærgrer mig lidt over, er - nu håber jeg også, at der er en lidt anden opløst situation -
at hvis ikke Enhedslisten sidder med ved bordet hele tiden, så har økologien ikke den fremtrædende plads, den skal have. Det er jeg ked af.
Jeg mener sådan set, at ministeren har en udmærket dagsorden, man godt kunne stikke alle andre parter i øjnene, når man forhandlede pesticideafgift: at det enstemmigt er besluttet, at økologien skal være en del af strategien for et pesticidefrit grundvand.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bortfaldet spørgsmål