Helle Sjelle (KF), 2004-03-23:
I de senere år har ligestillingsdebatten været præget af fornyet aktivitet.
Det er glædeligt at konstatere, synes jeg.
Det er atter blevet legitimt at diskutere ligestilling mellem kønnene eller mangel på samme.
Men debat er som bekendt ikke altid tilstrækkeligt.
Ligestilling kommer ikke af sig selv, og det er ikke tilfredsstillende, at et moderne velfærdssamfund lægger sig til hvile på laurbærrene i selvtilfredshed over det, der er opnået, siden der for alvor kom gang i ligestillingslovgivningen i 1970'erne.
Det er heller ikke nok, at vi slår os til tåls med, at vi nok med tiden skal overvinde det efterslæb, der er.
Også her i 2004 er der brug for en aktiv og vedholdende indsats, for at ligestillingsniveauet bliver bedre.
Målet er i grunden så enkelt, at det burde være indlysende, nemlig at mænd og kvinder frit skal kunne vælge det liv, de hver især ønsker. Det enkelte menneskes ressourcer skal værdsættes, og køn må ikke udgøre en barriere hverken i arbejdsliv eller privatliv.
Men det betyder selvfølgelig ikke, at vi skal gøre mænd og kvinder ens.
Det er jo som bekendt en fysisk umulighed - og heldigvis for det.
Man kunne tilføje, at der er mange andre forskelle i samfundet, som vi heller ikke skal forsøge at fjerne, men tværtimod udnytte positivt, f.eks. etniske, kulturelle eller aldersmæssige forskelle.
Men ligestilling betyder altså, at vi skal være lige og have lige muligheder i tilværelsen, og det skal vi naturligvis kæmpe for.
Derfor er det også vigtigt, at ligestillingsministeren ca. en gang om året kommer med en perspektiv- og handlingsplan for ligestillingen, som efterfølgende debatteres her i Folketinget.
I år 2003 har ministeren naturligvis haft travlt med at realisere handlingsplanen, som er blevet omsat til konkrete aktiviteter på en fornuftig måde.
I Det Konservative Folkeparti har vi været godt tilfredse med resultaterne. Men det er som sagt utrolig væsentligt at holde skarpt fokus på fremtiden. Vi synes, det er fornuftigt, at ministeren i år har valgt en konsekvent prioritering, således at der kun er to nye indsatsområder.
Det vil give mulighed for at komme til
bunds inden for områderne
Det betyder, at arbejdet igen i år omhandler bekæmpelse af vold mod kvinder, handel med kvinder, integration, ungdom og kønsroller, kvinder i ledelse, forskning og kommunalpolitik som særlige indsatsområder for ligestillingsarbejdet, kønsmainstreaming samt et arbejde med at gøre arbejdsmarkedet mindre kønsopdelt, bl.a. for at mindske lønforskelle mellem mænd og kvinder.
De nye tiltag omfatter fokus på mænd og ligestilling samt en aktiv og ligestillet alderdom.
Det understreges jo navnlig i disse dage af den barselfond, som arbejdsmarkedets parter er nået til enighed om i overenskomstforhandlingerne.
Jeg mener, at det er en af de største og mest bemærkelsesværdige forbedringer på ligestillingsområdet i Danmark i mange, mange år.
Jeg håber på, at den til fulde vil opfylde sit primære formål, nemlig at gøre det langt mere attraktivt for virksomheder at ansætte yngre kvinder og fremme deres karriere meget mere fordomsfrit end tidligere.
Men den vil forhåbentlig også have en langt mere vidtrækkende effekt.
Resultatet af en barselfond vil levere et klart bevis på, at både arbejdsgivere og arbejdstagere, både mænd og kvinder har gavn af at fremme ligestillingsinitiativer og ikke af at bremse dem.
Det synes vi lover godt for fremtiden.
Jeg tror, det er meget vigtigt, at man også tager hul på at diskutere alderdommen, stort som småt, og der er mange ting at diskutere inden for det område.
Det er klart, at der kan være et efterslæb med hensyn til pension.
Jeg har ikke på nuværende tidspunkt den store, forkromede løsning på, hvordan vi lige med et snuptag løser det problem.
Men jeg er meget fortrøstningsfuld ved, at ministeren i det hele taget har sat alderdommen på dagsordenen. Det synes jeg er godt.