Ole Løvig Simonsen (S), 1997-11-06:
Som det fremgik af temamødet i går, og som også flere ordførere har tilkendegivet, er forslaget her det første lovforslag, der fremkommer efter Lejelovskommissionens betænkning, og jeg vil gerne sige, at på nogle ganske væsentlige områder, som jeg vil komme nærmere ind på, har der været bred enighed.
For det første har det været nævnt af alle ordførerne, at vi får en regelforenkling, og jeg vil gerne understrege, at det har også været et af formålene.
Vi har nu ikke alene samlet aftalerne mellem udlejer og lejer i én lov, også på en lang række andre områder er der sket regelforenklinger, og det betyder faktisk, at når vi engang er færdige - hvis ellers der ikke kommer for mange krummelurer på, man kan jo aldrig afvise, at der skal laves forskellige kompromiser - skulle der gerne komme et lovforslag ud af det, som er meget mere tilgængeligt end de tidligere love.
Det næste, jeg gerne vil understrege, er retssikkerheden.
Det er faktisk også blevet nævnt af de fleste ordførere, og jeg vil gerne sige til hr. Kim Behnke, som nu skyndsomt har forladt salen, at det er rigtigt, at fru Kirsten Jakobsen flere gange har påpeget det.
Nu er det kommet med, og det er ikke bare kommet ud af den blå luft, vil jeg gerne tilkendegive.
Det er kommet med, fordi vi har haft nogle forsøg i Århus og Københavns Amter, og disse forsøg har vist, at de midler, vi har brugt, har haft en gavnlig virkning.
Det vil altså sige, at vi har opnået det, vi tilsigtede, nemlig at få løst problemerne, før de blev til uløselige konflikter, der ødelagde både samvær og samarbejde inden for en boligafdeling.
Det tredje punkt, jeg gerne vil understrege, og som jeg synes er vigtigt, er beboerklagenævnene som sådan, og her kan man vel sige, at vandene begynder at skilles lidt.
Det er den retssikkerhed, som beboerklagenævnene skal varetage og dermed sikre, at vi ikke får uløselige konflikter, som jeg tidligere har nævnt.
Men det, der ligger bag hr. Jens Hald Madsens bemærkninger, er måske mere et spørgsmål med hensyn til huslejenævnene.
Det skal jeg ikke afvise, og jeg skal i denne forbindelse blot henvise til, at så vidt jeg erindrer, har Lejelovskommissionen gjort opmærksom på, at man syntes, det var en god idé med huslejenævn over hele landet.
Men der skal ikke ændres ved kommunens ret til at bestemme, om man vil regulere eller ej, og derfor kan jeg også allerede sige til hr. John Vinther, at det er jo indlysende, at når vi laver forbrugerklagenævn i den almennyttige sektor med de deraf følgende retslige regler, skal vi også have dem i den private sektor, for tingene skal jo hænge sammen.
Det er også derfor, vi har valgt en sådan administrationsmodel, at de kan eksistere i sammenhæng med de eksisterende huslejenævn de steder, hvor man ønsker det.
Dernæst er der spørgsmålet, om beboerklagenævnene skulle kunne gå længere - med andre ord ikke kun beslutte en betinget opsigelse, men simpelt hen en direkte opsigelse.
Det er ikke kun et ønske fra Det Konservative Folkeparti, men også fra Boligselskabernes Landsforening.
Nu er det jo så heldigt, at hr. John Vinther også er jurist, og det har altså noget at gøre med, at en lejlighed er noget, beboeren sætter megen pris på, og så kan man ikke bare gøre sådan.
Jeg skal gerne tilkendegive, at den rådgivning, vi har fået fra Justitsministeriet, går på, at det vil være utrolig betænkeligt at give beboerklagenævnene den kompetence, uden at der er en advokat eller andre sagkyndige til stede.
Jeg ved udmærket godt, man altid kan klage til Boligretten, og selvfølgelig skal man kunne det, for der skal være en ankeinstans.
Men jeg er selvfølgelig villig til både at diskutere og lytte til, hvilke andre tilkendegivelser der måtte være.
Det bliver så også en tilkendegivelse over for både hr. Villy Søvndal og hr. Keld Albrechtsen.
Jeg ville nok være
blevet noget overrasket, hvis ikke i det mindste hr. Villy Søvndal og hr. Keld Albrechtsen havde været positive over for lovforslaget, og det skyldes jo ikke mindst, at både hr. Keld Albrechtsen og hr. Villy Søvndal har kontakt til den almene sektor.
Ikke mindst hr. Keld Albrechtsen har haft det og har det vel stadig væk, selv om han ikke er formand længere, så derfor kender han problemerne.
Jeg har ligesom kunnet lytte mig til, at man mener, at bestemmelserne om de ting, der kan indbringes for beboerklagenævnet, er for vidtgående og for upræcise.
Men vi ved jo alligevel godt, hvad vi taler om, så derfor er det ikke kun et spørgsmål, om man synes, de er for gummiagtige eller for upræcise.
Der skal være plads til et skøn, men det er da også muligt, vi kan diskutere spørgsmålet og i hvert fald komme frem til en præcisering af, hvad det er, vi taler om.
Jeg ved selvfølgelig ikke, om det er sådan ude i Gjellerupparken, at man ikke må uddele materiale fra Venstre.
Jeg ved ikke, om det skulle være en adfærd, som er uhensigtsmæssig.
Jeg vil slet ikke nævne Enhedslistens valgmateriale, for det ville være helt forkert, for det er selvfølgelig ikke dér, vi vil hen.
Men jeg forstår også godt, at hr. Keld Albrechtsen sætter sagen på spidsen på den måde, og det er i og for sig en tilkendegivelse af, hvad der ligger i det.
Til gengæld vil jeg også gerne sige, at det har været utrolig svært at finde nogle præcise formuleringer uden at tage hensyn til, at der også kan være andre ting med i billedet, men vi må se på i fællesskab, hvordan det skal gøres.
Så var der et konkret spørgsmål: Tænk nu, hvis beboerdemokratiet skulle finde på at vedtage noget ulovligt, det ville jo ikke være så godt.
Men man kan jo ikke vedtage noget ulovligt, og jeg vil sige, at for et par år tilbage fik
boligministeren vedtaget en lov om accessorisk virksomhed, der tilkendegiver, hvad man kan og ikke kan i et boligselskab, en boligafdeling.
Og ikke nok med det:
På baggrund af den debat, der har været, har jeg i øvrigt også indprentet disse ting over for kommunerne, der jo har tilsynet her.
Derfor må vi til at skelne imellem, hvad beboerklagenævnet kan, og hvad det kommunale tilsyn skal.
Sådan ligger det, og det er også et svar til hr. Kim Behnke
Det afgørende er, at beboerklagenævnet ikke på alle områder erstatter det kommunale tilsyn, selvfølgelig gør det ikke det.
Det er kommunen, der har tilsynet med, at boligselskaberne, afdelingerne, foreningerne overholder lovene.
Det har vi præciseret indtil flere gange, og det er en tilkendegivelse, som jeg mener vi var enige om, da vi vedtog loven i sin tid.
Så har spørgsmålet om varslingsregler og andre ting også været oppe.
Selvfølgelig kan der være nogle spørgsmål om procedure eller husleje, og hvis man ikke overholder varslingsreglerne, er der selvfølgelig en procedure, man kan forholde sig til; det er klart nok.
Men jeg må også tilkendegive, at jeg har fået flere eksempler på, at man i afdelinger forskellige steder rundt omkring i landet ligesom har set stort på, hvordan reglerne var, når man skulle afholde generalforsamling og andre ting, og her må jeg sige: Den går altså ikke!
Det er klart, at så kan nogle beboere, oven i købet helt med rette, føle, at de ikke kan give sig til kende, fordi der ikke var et ønske om at følge spillereglerne, og det er disse ting, jeg mener der skal tages højde for.
Så vil jeg gerne sige til fru Sonja Albrink, at det har rent faktisk vist sig i de eksempler, vi har haft - ikke mindst fra klagenævnet i Århus - at konfrontation var en god idé.
Jeg har ikke undersøgt, om den var frivillig eller tvungen, men det, at parterne - både den forulempede part og den anden, der måske ikke syntes, at han eller hun havde forulempet andre - fik talt sammen om tingene, havde i de fleste tilfælde været afgørende for, at man fandt en udvej.
Det er netop også det, jeg ønsker, nemlig at vi får taget fat
på problemerne, før de bliver til uløselige konflikter til skade for både den enkelte lejer og så sandelig også for lejerfællesskabet. Jeg ser frem til en positiv forhandling i udvalget.
Vi er selvfølgelig fra regeringens side klar til at forhandle med alle partier, og jeg vil gerne have lov til at sige, at vi skulle vel nok i dette tilfælde, hvor man stort set er enige om principperne, kunne nå frem til en lovgivning, som kan samle et virkelig bredt flertal her i Folketinget.