runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Dam Kristensen (S), 1999-04-21:
Man kunne jo stille spørgsmålet: Er det ikke mærkeligt at tale om eksport at økologiske fødevarer, samtidig med at vi er i en situation, hvor der er vanskeligheder med at tilfredsstille den efterspørgsel, der er?
Derfor, vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen
, er jeg meget glad ved, at én af de ting, som er klart fremhævet i »Aktionsplan II«, rent faktisk også er eksportmuligheder både på kort, mellemlang og på lang sigt.
Jeg kan give hr. Keld Albrechtsen håndslag på, at netop den del af »Aktionsplan II«, som den øvrige »Aktionsplan II«, vil vi fokusere på i den kommende tid.
Det er jo ikke sådan, at tiden er ved at løbe fra os, for som sagt er vi stadig væk i en underskudsproduktion herhjemme, men jeg synes, det er vigtigt, at vi fusionerer os i forhold til det.
Derfor mener jeg også, at med den beslutning, som Fødevareudvalget har taget, som jeg synes er en fornuftig beslutning, at man vil bruge en dag på at sætte fokus på »Aktionsplan II«, må det så afstedkomme, at der ud fra det kan genereres en debat, hvor vi kan sætte en række af anbefalingerne i gang.
Det vil jeg være optaget af.
En af de ting, jeg vil være optaget af, er netop at få fokuseret på eksportmulighederne, og det er en bred vifte, vi her taler om: det er at undersøge markedspotentiale, det er produktudviklingsmidler, det er, at vores statskonsulenttjeneste følger disse markeder og dermed kan melde tilbage til små og mellemstore virksomheder.
Altså hele det setup, der ligger i »Aktionsplan II«, de dele, der ligger også i forhold til eksport, vil jeg bare sige til hr. Keld
Albrechtsen, er jeg også optaget af, for her er potentiale både på mellem og på lang sigt.
John Vinther (KF), 1999-04-22:
Jeg skal også gøre det kort og blot sige, at om end SF's forslag jo er betydelig mere udbygget og betydelig mere detaljeret end det forslag fra Enhedslisten, vi lige har behandlet, handler det jo om det samme.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1999-04-22:
SF's forslag skal ligesom Enhedslistens forslag ses ligesom lidt revet ud af tid og sted, for det drejer sig jo om at skynde på en proces, som nu er gået i gang.
Den model, SF lægger frem, er bestemt interessant, men det er vist en model, man kan kalde for Mercedesmodellen.
Nu gør jeg mig ikke til fortaler for, at vi kommer ud af det med en Skodamodel, men lige midt imellem ville måske være passende.
Jeg tror godt, vi kan blive enige om principperne for en model.
Men når vi skal gå ind i egentlige forhandlinger, er spørgsmålet, hvad det så skal koste.
Det, vi bruger af midler på det her, vil jo give afledte virkninger på nogle af de andre ting, vi også gerne vil gennemføre, og det er vel først på det tidspunkt, hvor der skal være egentlige forhandlinger, vandene kommer til at skilles.
Det kan man jo godt gøre på papir, men som regel er det svært at få tingene til at passe.
Jeg kan i hvert fald godt forstå intentionerne.
Jeg kan også godt forstå, man gerne vil gøre noget godt for området, og i spørgsmålet om at få et mere enstrenget system og i højere grad give folk mulighed for at forsørge sig selv, så de selv kan bidrage til nogle af de ydelser, de skal bede om i dag, er vi helt med fra CD's side.
Jeg ser derfor forslaget som en del af den løsning, som vi finder frem til til sin tid, og derfor skal det da også hilses velkommen.
Anders Samuelsen (RV), 1999-04-22:
Jeg skal på Det Radikale Venstres vegne meddele, at vi ikke kan støtte forslaget, som det ligger her, også med henvisning til det arbejde, som nu er gået i gang.
Jeg vil alligevel godt sige tak for forslaget i den forstand, at det påpeger nogle problemstillinger, som det er relevant at tage med i det arbejde, der nu er gået i gang.
På den måde kan det altså være med til at virke som en inspiration i det kommende arbejde, men samlet set er det ikke et forslag, vi kan støtte.
Dér, hvor vi for alvor skal stå vores prøve og se, om vi kan finde fælles fodslag, er ikke så meget med hensyn til at påpege problemstillingerne; det er med hensyn til at finde frem til løsningsmuligheder: hvilke værktøjer skal bruges og i hvilket omfang?
Frank Aaen (EL), 1999-04-22:
Som det fremgik af den forrige debat, er vi selvfølgelig langt hen ad vejen enige i det, som SF her har lagt frem som forslag til folketingsbeslutning. Vi har læst den henvendelse, der er kommet fra De Samvirkende Invalideorganisationer, som gør opmærksom på nogle problemer, der efter deres opfattelse findes i forslaget, og det er vi faktisk langt hen ad vejen enige med DSI i.
F.eks. er det beløb, der gives mulighed for at kunne tjene ved siden af pensionen, for lille, og man er ikke vidtgående nok, når man taler om de handicapbetingede merudgifter; der er ikke nogen grund til at nedsætte beløbet, som det foreslås.
De har også en lang række andre indvendinger mod forslaget, som jeg sådan set gerne vil høre
SF's ordfører kommentere, for jeg er sikker på, at hr. Villy Søvndal også har set henvendelsen.
Jeg vil bare sige, at hvis det kommer til en seriøs udvalgsbehandling af SF's forslag, vil vi langt hen ad vejen gå ind for de kritikpunkter, som er rejst af DSI.
Men det ændrer ikke ved, at vi langt hen ad vejen synes, det er et godt forslag, og at vi vil støtte det, men altså stille nogle ændringsforslag.
Inge Refshauge (DF), 1999-04-22:
Som til det foregående forslag kan jeg kun sige, at Dansk Folkeparti er enig langt, langt hen ad vejen.
Mange af de tanker, som SF lægger frem, er også vores, selv om det måske skulle undre hr. Villy Søvndal.
Vi vil meget gerne have, at der gives en ensartet pension, uanset om man er enlig, gift eller samlevende, for det er personen, der skal tilkendes førtidspensionen.
Vi er også enige i, at beløbet skal være bedre, nemlig den maksimale dagpengesats, som jeg sagde ved det foregående forslag.
Vi er også enige i, at pensionsansøgerne skal høres langt mere i sagsbehandlingen og have en ordentlig begrundelse, hvis en lægeerklæring underkendes.
Dansk Folkeparti ser også gerne, at de nuværende førtidspensionister får et økonomisk løft, når pensionsreformen gennemføres.
I Dansk Folkeparti vil vi ligeledes arbejde for, at sagsbehandlingen i førtidspensionssagerne kommer til at foregå noget mere smidigt.
Det kan ikke være rimeligt, som vi fik fortalt sidst i Socialudvalget, hvor Landsforeningen af Førtidspensionister gav eksempler på 6 til 8 års behandlingstid i kommunerne af pensionssager.
Det er bestemt ikke befordrende for ansøgernes helbred. Som sagt er der mange, mange ting, vi kan støtte i dette forslag, og vi mener, det er et godt grundlag at diskutere på, når vi skal til at lave reformen.
Men som jeg sagde ved behandlingen af det foregående forslag, er vi jo indkaldt af socialministeren for at tale førtidspensionsreform, så derfor anser vi det for rimeligt at vente og se, hvad socialministeren har i gavepakken.
Tove Videbæk (KRF), 1999-04-22:
SF's beslutningsforslag om et nyt førtidspensionssystem er meget sympatisk.
SF har ret i, at der bør indføres et enklere system, forbedrede ydelser og øget retssikkerhed på en eller anden måde.
Der er mange positive, men for os at se også nogle negative elementer i SF's forslag.
Socialministeren har meldt ud, at regeringen nu er gået i gang med et samarbejde om et udspil til en ny lov om førtidspension, og derfor synes vi, at socialministeren skal have chancen for at løse denne opgave.
Derfor kan vi ligesom ved B 102 sige, at vi vil give socialministeren mulighed for at løse problemet, og vi kan derfor ikke umiddelbart tilsige vores støtte til dette forslag.
Men ligesom tilfældet var med det forrige forslag, mener vi, at det er et meget positivt initiativ, og vi støtter helt og fuldt de gode intentioner i det.
Erik Larsen (V), 1999-04-22:
Hr. Villy Søvndal sagde, at i det gældende system viser det sig, at de, som i virkeligheden ingen arbejdsevne skulle have, og som er på højeste førtidspension, arbejder lige så meget som dem, der er på de andre satser, og det er en konklusion, som jeg faktisk er enig i.
Men er hr. Villy Søvndal ikke også enig i, at det, som i det nuværende system får mange til at vælge et mindre job fra, er de problemer, der er, når man mister andre former for ydelser og rettigheder; altså modregningen, kan vi sige, fra det offentliges side er så stor, at incitamentet simpelt hen mangler. Jeg vil også gerne bringe det på banen, netop fordi jeg synes, det er en vigtig ting i de kommende drøftelser, at vi prøver at finde nogle modeller, sådan at det kan betale sig at arbejde for alle de grupper, vi her taler om, og at modregning og samspilsproblemer ikke æder det hele op.
Jeg tror, det er en væsentlig barriere for nogle til at udnytte det.
Jeg vil gerne netop se på de spørgsmål i de kommende drøftelser.
Anders Samuelsen (RV), 1999-04-22:
Først vil jeg lige kommentere det dér med, hvem der er blevet sat på plads, og hvorvidt den radikale ordfører er blevet sat på plads.
I det tilfælde, at jeg skulle være blevet sat på plads - og det, jeg har sagt, er, at ting skal gøres ordentligt, og at der skal bruges den tid på det, som der skal bruges - så er resten af Folketinget sådan set også blevet sat på plads; så er statsministeren blevet sat på plads, som har sagt det samme, så er socialministeren også blevet sat på plads af sig selv, så det virker rimelig mærkværdigt, hvis man kunne drage den konklusion.
En anden ting, som til gengæld kunne undre mig noget, var den dér meget klare afvisning af, at der skulle være en sammenhæng imellem, hvad for en ydelse man får, og den eventuelle motivation i forhold til at tage et arbejde, for her lægger SF's ordfører utrolig stor vægt på, at det er nogle helt andre ting end spørgsmålet om penge, som gør, at folk gerne vil være på arbejdsmarkedet.
Det strider 100 procent imod den argumentation, som SF's ordfører på arbejdsmarkedsområdet i dag brugte som sit primære kritikpunkt mod efterlønsordningen, den fleksible del af efterlønnen.
Så ved jeg ikke, om der er brug for en eller anden form for koordinerende møde mellem de to ordførere.
Villy Søvndal (SF), 1999-04-22:
Det er nogle af de spørgsmål, som jeg synes er interessante at arbejde videre med, når vi skal mødes i kredsen.
Jeg synes nu, at det må vække til eftertanke, at hvis man procentvis kigger på de tal, vi kender nu, med hensyn til, hvor mange på den høje pension, der arbejder ved siden af pensionen, og hvor mange på den lave pension, der gør det, så ville jeg umiddelbart forestille mig, at der var flest på den lave pension, der gjorde det.
Og det var det, jeg anvendte som argument for, at jeg ikke tror, at det økonomiske incitament i det her er afgørende.
Og så skal jeg selvfølgelig ikke tolke; det kan selvfølgelig også være svært - det forstår jeg godt - efter at være blevet sat på plads, men sådan opfattede jeg det nu, og jeg tror endda, at jeg sagde »eftertrykkeligt på plads«, for jeg synes, at det er lidt underligt, at mens vi arbejdede på at få det her arbejde til at skride frem, gik hr. Anders Samuelsen i tide, og synes jeg også, i utide, ud og sagde det, næsten som om hr. Anders Samuelsen selv var omfattet af det begreb, der hedder restarbejdsevne, hvor man mere ser vanskeligheder end muligheder. Selve ideen med at skifte til funktionskriteriet er, at man skal se muligheder i stedet for vanskeligheder, og dér kunne man måske ønske sig, at hr. Anders Samuelsen en gang imellem også gik ud med et bud i offentligheden, der gik på mulighederne for at lave en førtidspensionsreform.
Indtil nu har jeg kun hørt hr. Anders Samuelsen i offentligheden tale om vanskeligheder.
Men det kan være, det er mig, der hører det forkert, og jeg tager debatten i dag som et udtryk for, at i hvert fald regeringen og socialministeren er optaget af så hurtigt som muligt at afslutte en førtidspensionsreform.
Anders Samuelsen (RV), 1999-04-22:
Se, det er lige netop den grundlæggende pointe for Det Radikale Venstre, at der er en række muligheder, som man ikke skal torpedere ud fra en opfattelse af, at intet kan lade sig gøre, netop fordi vi har en tro på, at utrolig meget kan lade sig gøre; ikke alt er muligt, men til gengæld er intet umuligt, er den opfattelse, vi arbejder efter.
Så bliver tingene mere komplicerede, end hvis det var så enkelt, at ikke noget kunne lade sig gøre, for så kunne vi jo bare give folk en tilstrækkelig stor ydelse og parkere dem.
Det, som jeg nu glæder mig til som det næste efter at have fået denne udredning også på tallene fra SF's ordfører, er så, når nu vi snakker om at sætte på plads, at SF's ordfører, hr. Villy Søvndal, går op og sætter sin arbejdsmarkedsordfører eftertrykkeligt på plads, fordi han altså ikke har fattet, at der er andre værdier i at være på arbejdsmarkedet end lige netop pengene.
Villy Søvndal (SF), 1999-04-22:
Jeg tror, der er to barrierer, som jeg i hvert fald møder, når jeg får henvendelser i førtidspensionssager.
Den ene er den, hr. Erik Larsen nævner, og det er også derfor, vores forslag indeholder det element, at man godt kan tjene ved siden af førtidspensionen uden at blive modregnet.
Den anden barriere tror jeg måske er lige så vigtig, og det er, at det menneske, der vover sig ud på arbejdsmarkedet og spørger: Risikerer jeg nu, i en situation, hvor jeg skal ud og prøve noget, jeg ikke har prøvet før, at hvis det lykkes for mig, så tager myndighederne min pension? Jeg tror, der er mange der har den overvejelse, og dér tror jeg, vi skal give folk den sikkerhed - vi har jo allerede til dels gjort det, men endnu kraftigere; en slags moratorium kunne man sige - hvor vi siger: I får den frie ret til at afprøve det, for vi forstår godt usikkerheden, fordi I ikke kan være sikre på, om jeres helbredsmæssige tilstand tillader, at I fortsat kan det her, og om det betyder, at er man på arbejdsmarkedet, så framelder man sig pension.
Så risikerer vi, at folk ikke tager springet.
Dér synes jeg, vi skal turde være relativt large i det dér system over for dem.
Erik Larsen (V), 1999-04-22:
På Venstres vegne skal jeg også sige, at vi ikke kan støtte SF's forslag.
Der er ét punkt i SF's forslag, hvor vi har et klart andet synspunkt, nemlig i spørgsmålet omkring et enstrenget system, hvor vi mener og tror, at et tostrenget system bliver det, som giver den bedste reform.
Men det er jo ting, som vi har talt om tidligere i dag, og vi vender tilbage til det senere igen, og derfor skal jeg heller ikke gøre mange yderligere kommentarer i forbindelse med SF's forslag.
Men jeg vil dog godt alligevel fremhæve det, som SF har sat op som punkt nr. 6, og det er spørgsmålet om at gennemføre en forbedret retsstilling for førtidspensionisterne i ansøgningssituationen.
Det er et af de spørgsmål, som har optaget mig meget i længere tid, og jeg synes, at SF her har fremsat nogle forslag, nogle ideer, nogle tanker - man kan kalde det, hvad man vil - om at styrke retsstillingen, om at forbedre mulighederne for at kontrollere, at lægekonsulenter og speciallæger ikke overtræder deres kompetence.
Jeg synes, det er et udmærket bud på at styrke retssikkerheden, og jeg håber også på den baggrund, at de her spørgsmål og de her bud kommer til at indgå i de drøftelser, som vi skal have om en kommende førtidspensionsreform.
Det er vigtigt, at retssikkerheden er så stor som mulig for de mennesker, der kommer i den ulykkelige situation, og jeg har som andre, tror jeg, her i salen mange eksempler liggende på, at lægekonsulenter har overtrådt deres kompetence i sagsbehandlingen i henhold til de regler, der er gældende for deres embedsudøvelse.
Så jeg vil ellers ikke på nogen måde trække enkelte elementer frem, men jeg synes, jeg her har trukket et område frem, som jeg gerne ser, vi får med i en kommende reform, og jeg synes, det er et seriøst og godt bud, SF har på det.
Bjarne Laustsen (S), 1999-04-22:
Jeg ved godt, at det kan være farligt at se tilbage, når man er så tæt på målstregen, for man risikerer jo at snuble; men det har alle dage været god socialdemokratisk fornuft at lære af de ting, man har oplevet, så selv om vi er tæt ved målstregen med efterlønsreformen, synes jeg alligevel, at det er værd at knytte et par ord til det hændelsesforløb, der i over et halvt år næsten daglig har ryddet forsiderne.
Først og fremmest er det værd at holde fast i, at det, der undervejs blev udråbt til at være Socialdemokratiets Waterloo, faktisk er blevet en god forretning og en god ordning, som befolkningen har taget til sig.
Kun 5 pct. har afmeldt efterlønskontingentet, og når vi kommer ud til møder om efterlønnen, viser det sig, at befolkningen faktisk har stor forståelse for, at vi med den demokratiske udvikling in mente var tvunget til at handle, hvis ikke Danmark skulle få en kritisk mangel på arbejdskraft.
Folk forstår, at danskernes valg stod mellem at udnytte seniorernes ressourcer bedre eller acceptere en markant nedgang i velstanden.
Folk kan ikke lide, når man ændrer det, de kender, slet ikke når man glemmer at informere dem ordentligt om hensigterne først.
Efterlønsforløbet er derfor ikke noget, vi har i sinde at gentage; men vi kan være stolte af, at det med alle odds imod os gennem godt politisk håndværk er lykkedes os at lave en ordning, som seks partier og deres 142 mandater bakker op om, og det selv om flere af partierne ellers længe har villet afskaffe efterlønsordningen helt.
Med reformen har vi effektivt fjernet befolkningens motiver til at hamstre efterløn.
Når jeg kalder efterlønsreformen et godt politisk håndværk, er det et svar på tiltale.
Jørn Pedersen (S), 1999-04-22:
Ja, jeg vil godt starte med at understrege, at jeg mener det samme, som jeg gjorde for en times tid siden, da vi startede behandlingen på B 102.
Jeg gjorde netop rede for synspunktet om, at der er nogle overordnede ting, vi er interesserede i omkring det her, og jeg synes, SF er kommet med et godt input.
Jeg agter ikke at gå ind og kommentere alle punkterne nu, det får vi jo rig lejlighed til
senere, men kun sige, at vi ikke støtter forslaget.
Til gengæld er jeg ret sikker på, at forslaget vil blive livligt diskuteret i mange sammenhænge i den kommende tid, og det hilser jeg da stort set velkommen.
Så med de begrundelser vil jeg afvise forslaget.
Anders Samuelsen (RV), 1999-04-22:
Og så antydede hr. Villy Søvndal ligesom, at det at sende et signal om at kigge mere på folks ressourcer i stedet for på deres begrænsninger måske mere er et spørgsmål om kosmetik.
Om det så bliver 2 år, ved jeg ikke.
Én ting er i hvert fald helt sikker: Selv om det så varer 3 år - det tror jeg ikke på at det gør, og det har jeg i hvert tilfælde intet ønske om at det skal gøre - vil det faktisk stadig væk være inden for denne regerings levetid, og derfor vil man også kunne holde det inden for regeringsgrundlaget.
Knap 3 år mener jeg selvfølgelig.
Karen Jespersen (V), 1999-04-22:
Men man kan jo sige, at tempoet langt hen ad vejen er op til deltagerne selv.
Og udtrykket forhandlinger har været brugt, bl.a. af hr. Frank Aaen, og dér vil jeg gerne sige, at det er for mig at se ikke forhandlinger; det er - og det mener jeg virkelig -
at tilvejebringe grundlaget for, at vi kan tage hul på nogle forhandlinger.
Og jeg mener altså, at det første møde, vi har holdt, viser - og jeg tror, det næste møde med de fire andre partier også vil vise det - at der faktisk er temmelig mange ting, vi trænger til at få belyst ordentligt, før vi kan træffe beslutning.
Jeg er enig med hr. Frank Aaen i, at der ligger et godt grundlag i Førtidspensionsudvalgets rapport, men når vi snakker ydelser og særordninger osv., er der altså en række skruer at skrue på, som får ret store konsekvenser for de mennesker, vi snakker om, og for de penge, de får mellem hænderne, og det trænger vi altså til at få belyst, så vi kan sige: Nu er vi altså enige om, at når vi skruer så meget på den skrue, giver det de konsekvenser.
Og det grundlag har vi altså ikke, men når vi får det, vil det give et langt bedre udgangspunkt for at nå frem til noget.
Og vi er altså i en anden situation, når der er tale om egentlige forhandlinger, for det her er sonderinger og drøftelser, som hr. John Vinther kaldte det, men jeg er helt med på, at det skal gå så hurtigt som muligt.
Villy Søvndal (SF), 1999-04-22:
Jeg vil gerne kvittere for socialministerens tilsagn om, at det skal gå så hurtigt som muligt.
Jeg tror, det er et klogt tilsagn til alle politiske partier, for jeg tror, der er en meget stor forventning om, at der skal ske noget, både fordi det har været diskuteret så længe, og fordi det står i regeringsprogrammet.
Så det vil jeg kvittere for, og vi vil stadig med stor lyst deltage i arbejdet.
Så skal jeg svare hr. Anders Samuelsen:
Jeg mener ikke, at jeg omtalte funktionskriteriet som noget, der kun er optik, og som ikke har noget indhold.
Men jeg er enig i, at det forudsætter grundige diskussioner, men det ligger jo i Førtidspensionsudvalgets anbefalinger, at man skifter til det kriterium, så det er ikke noget nyt.
Jeg tror også, der er sendt så mange politiske signaler om det fodskifte, at alle er klar over det.
Så jeg vil bare sige igen: Det er ikke en uoverstigelig forhindring, for det er noget, vi har arbejdet med i årevis, så vi ved, hvad det er, og vi kender det oven i købet fra andre lande.
Så det må ikke bruges som undskyldning for en udskydelse af det, men dér er jeg meget glad for det meget klare tilsagn fra socialministeren om, at vi skal arbejde så hurtigt som muligt, og jeg antager, at det også gælder Det Radikale Venstre.
Frank Aaen (EL), 1999-04-22:
Først om forhandlinger og sonderinger: Jeg har ikke været så længe på Christiansborg, men jeg har været her længe nok til at vide, at de afgørende forhandlinger sker under sonderingerne, for dér bliver positionerne låst fast, og derefter er det kun småting, der rettes.
Jævnfør bare nogle af forløbene omkring efterlønnen.
Dér var det godt nok finanslovforhandlinger, men de var jo på det punkt nærmest kun sonderinger, men de bandt jo efterfølgende i selve lovgivningsarbejdet.
2 til 3 år!
3 år efter, at vi har fået det udredningsarbejde, der sådan set skulle danne grundlag for en lovgivning, er mange år.
Kan vi ikke få aflivet, at 2 til 3 år er en mulig tidsramme?
Inge Refshauge (DF), 1999-04-22:
I Dansk Folkeparti kan vi godt tilslutte os det meste af det, Enhedslisten har oplistet i dette beslutningsforslag.
Dansk Folkeparti har mere end én gang bedt om at få en førtidspensionsreform, og vi har bestemt vores forestilling om, hvordan den skal se ud.
Vi vil gerne have, at en førtidspension skal tilkendes en person uden skelen til, hvad en eventuel ægtefælle eller samlever har af indtægter.
Vi ønsker, at der fremover kun skal være to satser, nemlig den mellemste og den højeste førtidspension.
Det vil give førtidspensionisterne et økonomisk løft.
Vi vil også arbejde for, at invaliditetstillægget skal følge med over i folkepensionen.
I Dansk Folkeparti mener vi også, at der skal ses alvorligt på den retssikkerhed, førtidspensionister på fleksjob har.
Lægekonsulenterne er jo et helt kapitel for sig.
Dansk Folkeparti har stillet spørgsmål til ministeren om lægekonsulenternes kompetence og har da også fået et svar.
Det er bare synd, at speciallægerne ikke også har fået det læst.
Socialministeren har nu indkaldt ordførerne til møde den 28. april, og vi vil gerne se, hvad socialministeren har at byde på.
Derfor er vi positive over for beslutningsforslaget, men kan ikke støtte det. Dansk Folkeparti er godt klar over, at sådan en førtidspensionsreform ikke kan laves fra den ene dag til den anden, men Dansk Folkeparti vil arbejde konstruktivt med i udformningen af reformen.
Og vi ved, at det bliver et omfattende arbejde.
Det er jo ikke bare gjort ved, at man forhøjer pensionerne; der skal langt mere til, og det bliver et stort arbejde.
Dansk Folkeparti vil gerne deltage i dette arbejde.