Per Stig Møller (KF), 2004-03-30:
Det bliver en helt central opgave at sikre, at de nye medlemslande hurtigst muligt bliver integreret fuldt ud i det indre marked til gavn for både dem selv og os.
De ti nye medlemslande er ikke store økonomier.
Tilsammen kommer de til at stå for bare ca. 5 pct. af EU's BNP, men mange af dem har imponerende vækstrater.
Litauen har f.eks. sidste år haft en vækst på 9 pct., og levestandarden i Slovenien er tæt på niveauet i flere af de gamle EU-lande i Sydeuropa.
Det vil være til stor gavn for både dem og os, at de hurtigst muligt bliver ordentligt integrerede i det indre marked.
Lige så vigtigt bliver det at sikre, at rammerne for det udvidede EU bliver tilrettelagt på en sådan måde, at samarbejdet bevarer sin effektivitet og sin handledygtighed.
Vi har tidligere i dag talt om, at et af hovedformålene med forslaget om en ny forfatningstraktat for EU netop er at styrke EU's beslutningsdygtighed i en situation med 25 eller flere medlemmer.
Forfatningstraktatens svar er flere flertalsafgørelser og færre muligheder for, at et lille mindretal kan blokere.
Det er vigtigt at fastholde fællesskabstilgangen.
Det er vigtigt at fokusere på helheden og at undgå sektor- eller nettofordelsbetragtninger. Vi skal ikke ende i at få direktorater og pionergrupper, fordi EU ikke kan beslutte sig i den nye 25-gruppe.
Vi skal ikke have lande, der går foran, fordi resten ikke vil følge med, men vi skal fortsætte den fælles beslutningsmåde.
Mens regeringskonferencen først og fremmest handler om at tilpasse EU's institutioner og beslutningsprocedurer til det udvidede EU, så handler de finansielle rammer om at tilpasse EU's politiske og finansielle prioriteter til det udvidede EU. Det bliver vigtige, men også vanskelige forhandlinger, som må forventes at fortsætte ind i 2005 og måske i 2006.
Regeringen vil i forhandlingerne bl.a. lægge vægt på, at der sker en målrettet prioritering af EU's samhørighedsmidler til fordel for de mindst velstående lande og regioner, dvs. i første række de nye medlemslande.
Derudover må der sikres midler til øget forskning, uddannelse og innovation på europæisk plan samt til den nødvendige styrkelse af EU's retlige og indre samarbejde og EU's eksterne relationer.
Den anden prioritet er stabilitet.
det, at EU må styrke partnerskabet med vores naboområder, hvis vi skal modvirke den ustabilitet uden for EU, som uvilkårligt giver konsekvenser inden for EU's egne grænser.
Der er ingen tvivl om, at også EU's indre sikkerhed og stabilitet vil få høj prioritet i dette og de kommende år.
På den dystre baggrund af terrorangrebene i Madrid
vil ikke mindst samarbejdet om terrorbekæmpelse blive intensiveret.
Regeringen støtter, at EU's styrkes som omdrejningspunktet
for medlemsstaternes internationale samarbejde på dette område.
EU må se på terrorisme i alle dens aspekter både inden
for og uden for Europa.
Vi må sikre fuld gennemførelse af de forskellige tiltag, som er vedtaget i EU siden 2001.
Regeringen støtter oprettelsen af en antiterror- og terroristkoordinator inden for rammerne af Rådets Generalsekretariat.
Jeg vil også gerne fremhæve den vigtige rolle, som Kommissionen kan få i bestræbelserne på at bekæmpe terrorismens rødder ved at fremme en langsigtet, økonomisk, social og politisk udvikling i de lande, hvor håbløsheden danner alt for god grobund for terrorisme.
En sådan ny kommissær kan sikre en effektiv udnyttelse af Unionens forenede økonomiske midler.
Den nye kommissær kunne også udgøre et samlingspunkt for det helt nødvendige transatlantiske samarbejde med henblik på at fremme demokrati og menneskerettigheder i hele det mellemøstlige område.
Det retlige og indre samarbejde i EU har generelt fået fornyet fremdrift siden Det Europæiske Råds møde i Tampere i 1999.
Det gælder bl.a. det civilretlige samarbejde, arbejdet
med at sikre EU's ydre grænser, bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet, forhindring af illegal immigration og meget mere.
I løbet af i år vil vi også tage skridt til yderligere styrkelse af RIA-samarbejdet, altså retlige og indre anliggender.
Regeringen ser frem til Kommissionens forventede udspil over sommeren til næste fase, det såkaldte Tampere II.
Den tredje hovedprioritet for Kommissionen var altså den bæredygtige vækst, og det er nødvendigt i en tid, hvor globaliseringen betyder stærk international konkurrence og udflytning af arbejdspladser i stor stil.
Det kræver en aktiv indsats over en bred front for at overvinde de svagheder, der kendetegner Europas økonomi i dag, og som hæmmer vores konkurrenceevne.
Det handler om ufleksible arbejdsmarkeder, overregulering af virksomhederne, for ringe forsknings- og innovationsindsats
f.eks. Alt sammen er dette med til at svække væksten og forhindre os i at høste fordelene ved globaliseringen.
Med Lissabonstrategien har vi i EU sat os for at gøre EU til verdens mest konkurrencedygtige vidensbaserede økonomi i 2010, men med det nuværende tempo når vi ikke alle strategiens ambitioner.
Det ved vi godt, og derfor har vi også på topmødet her over torsdag-fredag besluttet at sætte vækststrategien i vejret.
Et af målene er større produktivitetsstigninger, det er at være på forkant med den højteknologiske udvikling.
Det er også baggrunden for regeringens initiativ til øgede investeringer i forskning, teknologisk udvikling og uddannelse både på nationalt plan og i EU.
Det bliver desuden en særlig opgave at integrere
EU's nye medlemmer i Lissabonstrategien.
Denne Lissabonstrategi skal midtvejsevalueres i 2005.
Kommissionen spiller en afgørende rolle i forberedelsen af denne evaluering.
Fra dansk side vil vi bidrage aktivt og konstruktivt.
Det er vigtigt med en grundig forberedelse af forårstopmødet i 2005, der er faktisk kun et år til. Vi hilser derfor Kommissionens udpegelse af en forberedende gruppe med den tidligere hollandske premierminister Wim Kok i spidsen velkommen.
Vi får ikke flere chancer for at vise, at EU er på rette spor frem til 2010.
Vi må være parate til at tænke nyt for at styrke konkurrenceevnen og den jobskabende vækst.
Med den dagsorden vi har foran os, turde det være klart, at EU er uomgængelig som rammen for det fremtidige europæiske samarbejde.
Spørgsmålet om, hvorvidt Danmark skal være med i EU eller ej, hører fortiden til.
EU-samarbejdet er nødvendigt for at sikre et helt Europa og for at møde de økonomiske, globale udfordringer, som vi står over for.
EU-samarbejdet giver Danmark indflydelse på de afgørende politiske beslutninger for Europa og for os selv.
Derfor skal vi nu sætte alle kræfter ind på at præge den europæiske udvikling gennem en aktiv og konstruktiv indsats, og det kan vi jo så begynde med i dag. Forhandling