runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2005-03-29:
Helt i orden.
Det må vi jo så spørge videre til under udvalgsarbejdet.
Om det her med kastebold: Nu har jeg haft mange klienter i Københavns Kommune, som har haft både amts- og kommuneansvar, og jeg har ikke oplevet, at de ikke har følt sig som kastebold mellem forskellige dele af forvaltningerne i København, selv om der kun var ét niveau, nemlig kommunen, som var både amt og kommune.
Med hensyn til at sikre, at der er de nødvendige tilbud, skal jeg så høre De Konservatives bud på, hvordan vi sikrer det.
Hvem skal betale for de tomme pladser?
Hvem skal sikre, at der er de nødvendige tilbud?
Hvis f.eks. Dybkær Specialskole, der har skrevet til os, som har børn fra 13 forskellige kommuner, har et par tomme pladser i en periode, hvem skal så betale?
Hvem er det, der sikrer, at de tilbud vil være der, når der er brug for dem?
Carina Christensen (KF), 2005-03-29:
Jeg bliver nødt til at sige, at det er et meget bredt formuleret spørgsmål, hvor man skal tage højde for enhver tænkelig situation.
Så jeg synes, vi ligesom er nødt til at sige, at det lovforslag, vi behandler, handler om, at vi skal tage stilling til, hvordan vi sikrer specialundervisningen og dem, der har brug for det, på alle felter.
Der er vi meget optaget af at sikre, at man som borger får den bedst mulige behandling fra det offentlige system.
Vi har været glade for, at der nu bliver et ensidigt myndighedsansvar, og at borgerne ved, at de skal ind til kommunen, til dem, der har ansvaret for at visitere og bringe dem videre og give dem de bedst mulige tilbud.
Det er også kommunerne, der står for finansiering osv.
Som borger ved man, at man ikke risikerer at blive kastebold mellem amter og kommuner, som man desværre hører at mange er i dag.
Det er kommunerne, der har det ensidige ansvar fremover, når det gælder specialundervisning.
Og så kan der være nogle specielle tilfælde, hvor en borger kommer ud for en ulykke og får brug for noget genoptræning osv.
Der mener jeg nemlig, at man visiteres via regioner, men jeg vil ikke stå og svare på det.
Jeg vil hellere spørge vores sundhedsordfører, som sidder med det område helt specifikt.
Line Barfod (EL), 2005-03-29:
Jeg har fuld forståelse for, at fru Carina Christensen synes, det er svært at kunne svare på hr. Carsten Hansens spørgsmål, og synes, det er svært at holde styr på alle de her mange forskellige sygdomsgrupper og handicapgrupper osv., men det er jo sådan set et selvskabt problem, for det er regeringen, der kommer med et lovforslag, der forudsætter, at man skal have styr på alt det her.
Det er netop derfor, vi er så bekymrede.
Hvis de ordførere, der støtter det her forslag, ikke er klar over, hvad det er for nogle grupper, det forslag handler om, og ikke har noget overblik over, hvordan det egentlig kommer til at hænge sammen i praksis, så kan jeg godt være dybt bekymret for de mange mennesker, som er dybt afhængige af, at der er en ordentlig offentlig service inden for det her, og for hvem specialundervisning er noget helt andet, end den specialundervisning, vi snakker om for børn, der bare har lidt problemer og har brug for noget ekstraundervisning.
Det, vi taler om her, er nogle af de grupper, der virkelig har behov for hjælp, og derfor vil jeg gerne høre, hvad Konservative har gjort sig af overvejelser om, hvordan man sikrer den sammenhæng, og hvordan man sikrer, at der er de tilbud, der er brug for fremover.
Carina Christensen (KF), 2005-03-29:
Nej, jeg forventer så sandelig ikke, at der kommer flere klager, men jeg synes da, det er positivt, når vi havde muligheden for at udvide klageadgangen, at vi så gjorde det med det her lovforslag.
Så det er vi meget positive over for.
Jeg er da ked af at høre, hvis fru Pernille Vigsø Bagge mener, at vi skal tage klageadgangen ud, men det er jeg da sikker på at hun ikke mener.
Så vi fastholder den udvidede klageadgang.
Det tror jeg at alle vil være glade for, men vi forventer ikke, at der bliver brug for den.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-03-29:
Nu er det bare ikke sådan, at man tager og sætter en masse fagpersoner fra amterne ud i hver enkelt af de nye kommuner, for det kan desværre ikke lade sig gøre.
Jeg har et andet spørgsmål.
: Forventer man ligefrem, at der vil komme flere klager nu?
Carina Christensen (KF), 2005-03-29:
Jamen jeg synes jo, det styrker den faglige ekspertise.
I dag har man nogle personer, der sidder ude i kommunerne og beskæftiger sig med specialundervisning, og vi har nogle personer, der sidder inde i amterne og beskæftiger sig med de samme problemstillinger, og når man så sætter dem sammen, forudsætter jeg, at der kommer en faglig sparring, som vil være gunstig for de borgere, der skal bruge de her personer og det, de nu kan.
Derudover får vi også større kommuner, og det tror jeg også vil give mere fagligt bæredygtige enheder.
Så alt i alt mener jeg rent faktisk, at det her lovforslag styrker fagligheden.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-03-29:
Nu hørte jeg fru Carina Christensen sige, at man med det her lovforslag vil få øget fokus på og ligefrem en styrkelse af den faglige ekspertise i kommunerne.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvordan det konkret skal udmøntes, hvis nu f.eks. en amtsligt ansat med speciale i et eller andet handicap bliver placeret i Frederikshavn, og hvis man så har brug for den ekspertise i en anden kommune i samme region?
Hvordan forestiller man sig at det ligefrem kan være en styrkelse af den faglige ekspertise?
Carsten Hansen (S), 2005-03-29:
Jeg anerkender, at der er en imødekommelse, ved at VISO nu kan rådgive og vejlede kommunerne og lands- og landsdelscentrene, men hvor får vi skabt den klare sammenhæng?
Den er der jo i dag.
Og når fru Carina Christensen siger, at det kan hun ikke lige overskue og det ved hun ikke, så er det jo en erkendelse af, at den sammenhæng mangler.
Det, jeg så vil sige, er, at det er ringere for brugerne og borgerne, end det var tidligere.
Det, som er min pointe med det her, er jo: Vi må have skabt, også for Det Konservative Folkepartis egen skyld og regeringens egen skyld, en sammenhæng imellem de forskellige tilbud.
Hvorfor begrænse valgfriheden for de specialiserede grupper?
Hvorfor begrænse det frie optag?
Hvorfor skal de igennem kommunen?
Kunne det ikke være et sygehus, der visiterede til taleundervisning?
Jeg synes, det lyder helt urimeligt, at man skal ind over kommunen for at få taleundervisning, når man er blevet halvsidigt lammet og i øvrigt har en afasi med svært talebesvær.
Tina Nedergaard (V), 2005-03-29:
Det synes jeg vi skal henlægge til en forespørgselsdebat ved lejlighed, som måske nok kunne være interessant.
Men situationen er her, at økonomien for de omfattede institutioner er udgiftsneutral: Vi bruger ikke flere penge, og vi bruger heller ikke færre penge.
Det er udgangspunktet, og så er vi sådan set ude over den økonomidiskussion, som er relevant i forhold til lovforslaget.
Men det, der er relevant i forhold til lovforslaget, er, at vi nu giver nogle styringsinstrumenter på de enkelte institutioner, så de får langt flere bevægelsesmuligheder.
De kan prioritere langsigtet; de kan vurdere, hvor de vil satse; de kan lave samkøring af undervisningsformer på en anden vis med f.eks. voksenundervisningssektoren.
På den facon kan de faktisk inden for de økonomiske rammer, der er givet i dag, måske få endnu mere ud af pengene og skabe endnu bedre uddannelser, end vi kender dem i dag.
Det er i hvert fald intentionen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-03-29:
Jeg ved godt, at mit efternavn er ganske forfærdeligt at komme igennem.
Hvis det nu er sådan, at ministeren skulle vise sig enten at have ret eller tage fejl, er det så noget, der kan få ministeren til at forandre på, hvad der skal ske omkring det her selveje?
Hvis det nu viser sig, at de her erfaringer ikke var helt så gode, som Venstres ordfører lægger op til, og at man faktisk har en højere gennemsnitsklassekvotient på erhvervsskolerne, får det så ministeren til at ville ændre noget på den her model, fordi erfaringerne ikke var helt så gode?
Så vil jeg gerne bede ministeren ved samme lejlighed – og det bliver selvfølgelig formuleret skriftligt – om at sende de her tal til Uddannelsesudvalget.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-29:
Det er mange strenge, vi skal spille på.
Jeg har også her i påsken læst det uddrag af Lars Olsens bog, som en af de landsdækkende aviser har bragt.
Det er meget skræmmende, og der er ingen tvivl om, at det er en problemstilling, der skal tages hånd om.
Jeg mener også, at det i meget høj grad må være skolen, som skal være med til at løse opgaven.
Der er ikke nogen tvivl om, at de problemer skal løses, og regeringen har også en ghettoplan, hvor bl.a. en programbestyrelse arbejder på at komme med indstillinger.
Men problemet bliver altså ikke løst med det forslag, som i dag er at læse i Berlingske Tidende.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 14
Søren Krarup (DF), 2005-03-29:
Forslaget løser ikke problemet, siger integrationsministeren, men hvad er problemet?
Problemet er, at vi er ved at blive delt i to folk.
Jeg kan ikke lade være med at nævne, at der netop i disse dage udkommer en bog, som er skrevet af socialdemokraten Lars Olsen.
Han gør på baggrund af egne erfaringer med forholdene på Nørrebro opmærksom på, hvordan der er tale om to forskellige folk.
Det er et kulturelt og befolkningsmæssigt spørgsmål, og derfor er det afgørende for løsningen af det, at man fastholder, at det ikke skal kunne lade sig gøre at samle sig i kulturelle enklaver, der vender ryggen til det land, der er og bliver landet, nemlig det danske samfund.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-29:
Jeg mener bare ikke, at det forslag, der bliver stillet i Berlingske Tidende i dag, løser problemstillingen.
Jeg mener ikke, det er løsningen, jeg mener måske oven i købet, at det kan udskyde den.
Det, som er det vigtigste i denne sag, er at få mange flere i beskæftigelse, så de netop kommer i kontakt med resten af det danske samfund og får lært den danske kultur, så der kan komme en bedre balance mellem den kultur, de har med sig – og som jeg sådan set ikke har tænkt mig at forbyde dem at have – og den danske kultur.
Det vil få dem til at fungere i det danske samfund, hvis de er i kontakt med det danske samfund.
Søren Krarup (DF), 2005-03-29:
Jeg kan forstå, at integrationsministeren mener, at integration er et spørgsmål om arbejdsmarkedet, om at komme i arbejde.
Kunne netop det, at man forhindres i at samle sig i ghettoer, hvor kun den fremmede kultur hersker, ikke betyde, at integrationen fremmes, fordi de, der ikke er kommet ind i ghettoen, har mulighed for virkelig at få forbindelse med den danske kultur, der er og bliver forudsætningen for at leve her i landet?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-29:
Jeg er nødt til at sige her, at det ikke er regeringens politik og heller ikke Venstres politik, at vi skal lave en sådan definition af, hvem der kan bo hvor, og min umiddelbare reaktion er, at jeg også tror, det må være et spørgsmål om diskrimination.
I øjeblikket er der et lovforslag fra socialministeren om kommunernes anvisningsret til de boligområder, som er særlig belastede, under behandling her i Folketinget.
De kriterier, som er lagt ind i forslaget og i øvrigt allerede eksisterer i dag, er, at det kan tages med i vurderingen, om folk er på overførselsindkomster.
Problemstillingen er i lige så høj grad, at der er boligområder, hvor alt for mange af beboerne ikke er i arbejde, og at der derved bliver skabt en isolation fra det omkringliggende samfund, så for mig at se gælder det i lige så høj grad om at have fokus på beskæftigelsesindsatsen.
Sat lidt på spidsen vil jeg sådan set mene, at hvis en udlænding har opholdstilladelse og er i god beskæftigelse, ville det faktisk være et plus for et sådant boligkvarter, hvis den pågældende flyttede til det.
Søren Krarup (DF), 2005-03-29:
Jeg vil gerne stille et spørgsmål, der tager udgangspunkt i et andet spørgsmål, som er stillet i dag i Berlingske Tidende af folketingsmedlem hr. Eyvind Vesselbo i forbindelse med disse frygtelige ghettodannelser, som jo betyder, at Danmark i grunden opsplittes i to samfund.
Det er naturligvis helt nødvendigt, at man fra myndighedernes sige forhindrer disse ghettodannelser, og hr. Eyvind Vesselbo foreslår, at man først skal kunne få tilladelse til at flytte ind i en ghetto, når man har opnået permanent opholdstilladelse, dvs. normalt efter 7 år.
Vil integrationsministeren ikke give mig ret i, at det er et fremragende forslag, især når man ser det på baggrund af de rystende tal?
I f.eks. Vollsmose er der i løbet af 10 år sket en fordobling, og det samme er sket i Brabrand, altså i Gellerupplanen.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-29:
Nej, det er ikke optimalt for nogen parter, heller ikke familien, at det er endt med et så langt ophold, og det er jo sådan set også derfor, vi konstant arbejder på at få nogle velfungerende tilbagesendelsesaftaler.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 13
Jesper Langballe (DF), 2005-03-29:
Lad mig lige benytte lejligheden til at sige, at når jeg rejser spørgsmålet, hænger det jo også sammen med, at med det massive flertal, der er i både befolkningen og her i Folketinget for den stramme udlændingepolitik, som Dansk Folkeparti og regeringen har forhandlet på plads, er flygtningelobbyens – den består bl.a. af visse tvjournalister – eneste våben at køre enkeltsager på en manipulerende måde, hvor man slet ikke oplyser om sagernes egentlige baggrund.
Jeg tror da, det er rigtigt, når ministeren siger, at den ballast, de har fået her i Danmark, kan de bruge, når de kommer hjem, og man må vel også sige, at når de nu skal rejse til Armenien, er situationen vel i og for sig ikke værre, end da de kom her til Danmark.
De skal lære et nyt sprog, og det er så det.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-03-29:
I Skive har vi for øjeblikket en udlændingesag, som drejer sig om, at en ung kvinde har fået lavet en røntgenundersøgelse af sine knogler i Irak, og undersøgelsen skulle efter Udlændingestyrelsens vurdering vise, at kvinden ikke er den, hun påstår at være.
Kvinden selv siger, at der må være sket en forbytning af røntgenbillederne, men det korte af det lange er, at i dag er hun i Danmark og har et barn i Danmark med sin mand, der bor i Skiveområdet.
Det, hun nu ønsker, er, at hun må få lavet en ny knogleundersøgelse, eller med andre ord: Hun beder om at få en smule retssikkerhed, for resultatet af den undersøgelse, som er lavet i Irak, får som konsekvens, at hun bliver udvist, selv om hun som sagt har sin mand og sit barn her.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren: Er der ikke en mulighed for at fremme retssikkerheden på området og give ikke bare denne kvinde, men også andre kvinder, der kommer i samme situation, en røntgenundersøgelse her i landet?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-29:
Jeg håber trods alt, at de ting, denne familie får med sig i bagagen efter den tid, den har været her i landet, bl.a. den skolegang, som børnene har haft, er noget, den kan bruge positivt, når den kommer hjem.
Derudover er svaret, at det, som vi konstant arbejder med, er at få nogle fornuftige tilbagesendelsesaftaler med de lande, det som oftest drejer sig om, og her ser vi heldigvis en positiv udvikling i øjeblikket.
Jeg kan bekræfte det, der også allerede har været fremme i pressen om sagen, nemlig at afvisning af asyl i Danmark er blevet givet siden 2002.
Det vil sige, at familien sådan set har været ulovligt i landet siden da, og det er sådan set baggrunden for hjemsendelsen.
Det kan jeg bekræfte.
Angående de lange ophold er jeg enig i, at det ikke er nogen ønskelig situation, at en familie eller enkeltpersoner ender med at være i Danmark i så lang tid og vel at mærke i denne sammenhæng også ulovligt.
Jesper Langballe (DF), 2005-03-29:
Mit spørgsmål drejer sig om sagen om en armensk familie fra Frederikshavn, der er blevet tvangshjemsendt – en sag, som især de nordjyske medier og TV 2 er svømmet over med.
Jeg vil først bede ministeren bekræfte, at i de 7½ år, familien har været her i Danmark, har den fået striber af afslag på opholdstilladelse; at ingen dansk myndighed selv efter de gamle regler fra før 2001 har fundet skygge af begrundelse for opholdstilladelse; at familien hele tiden har vidst, at den dag, der kom en tvangshjemsendelsesaftale med Armenien, ville den blive sendt hjem, og endelig at det ville være en bombe under asylsystemet, hvis man gav humanitær opholdstilladelse, uagtet familien har været ulovligt her i landet i 7½ år.
Så vil jeg for det andet spørge ministeren, om ministeren har gjort sig nogle overvejelser om, hvad man kan gøre for i fremtiden at undgå et sådant ressourcespild af myndighedsarbejde, som tilfældet har været gennem 7½ år i denne sag.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-29:
Målsætningen er helt klart, at den andel, der er i beskæftigelse, skal blive større, og antallet af personer har heldigvis været stigende.
Der er mange strenge at spille på, men hvad der helt præcis kommer til at stå i denne handlingsplan, kan jeg ikke sige noget om i dag.
Det må jeg sige endnu en gang til hr. Morten Østergaard.
I øvrigt er der jo blevet taget en række initiativer, bl.a. til at forbedre danskkundskaberne for de udlændinge, der kommer til Danmark, og dem, der allerede er her.
Vi har kigget på hele uddannelsessystemet for at se, hvor der er noget at tage fat på, vi har lavet en række fleksible ordninger, så folk kan komme i virksomhedspraktik og kombinere det at være i arbejde og tage sprogundervisning, og vi har indført mentorordninger, bare for at nævne nogle få eksempler.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Østergaard (RV), 2005-03-29:
Ja, men jeg går sådan set ud fra, at arbejdet gik i gang for 3 år siden, da VK-regeringen tog over, og i dag står vi altså og kan se, at andelen bliver ringere og ringere set i forhold til beskæftigelsesfrekvensen.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-29:
Jeg må bede hr. Morten Østergaard om at være tålmodig lidt endnu, for jeg kan selvfølgelig ikke stå her og sige det nu.
Arbejdet med handlingsplanen gik i gang allerede lige efter valget, altså for lidt over en måned siden, men jeg kan selvfølgelig ikke her i dag stå og sige, hvad der kommer til at stå i handlingsplanen.
Det vil hr. Morten Østergaard få at vide, når handlingsplanen ligger klar.
Morten Østergaard (RV), 2005-03-29:
Jeg forstår, at ministeren ligesom sin forgænger synes, at det er en vigtig opgave, og jeg forstår også, at som et led i et hav af handlingsplaner har regeringen i sit nye regeringsgrundlag fremlagt, at der også skal være en handlingsplan på dette område.
Som det fremgår, er det jo ret centralt at få skaffet den finansiering, som skal til, for at der kan være et råderum til at skabe øget velfærd, og hvad er det for nogle konkrete initiativer, det ministerudvalg, som skal komme med en handlingsplan, vil barsle med?
Alle kan jo sige, at de vil lave en handlingsplan, men hvad er det for nogle konkrete initiativer, der vil komme?
Kan vi få løftet en lille flig?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-29:
Antallet af beskæftigede indvandrere og deres efterkommere i den erhvervsaktive alder fra 16 til 65 år er faktisk stigende.
Men jeg medgiver – og det er sådan set også det, der står klart og tydeligt i regeringsgrundlaget, og det er vi helt opmærksomme på – at vi slet ikke er færdige med at løse problemerne.
Det er derfor, regeringen bl.a. har besluttet at lave en helt konkret handlingsplan for at sikre, at flere indvandrere og efterkommere kommer i beskæftigelse, så vi har fuldt tag om problemstillingen.
Morten Østergaard (RV), 2005-03-29:
Ifølge Jyllands-Posten den 27. marts 2005 viser en ny opgørelse fra Danmarks Statistik: »... at andelen af indvandrere og efterkommere i den arbejdsdygtige alder, som rent faktisk er i arbejde, i de seneste to år er faldet fra 52,2 pct. til 50,7 pct.«
Jeg vil gerne spørge ministeren, om det ikke giver anledning til bekymring.
Når regeringen nu har gennemført sin strategi for at bremse tilstrømningen og har indført en starthjælp, som skal forsøge at få forarmede folk i arbejde, må det så ikke give anledning til bekymring, at resultaterne er så pauvre, som det nu fremgår af opgørelserne fra Danmarks Statistik?
Jesper Langballe (DF), 2005-03-29:
Jeg takker for svaret og deler ministerens glæde over den aftale, der er kommet i stand med Armenien, og der er vel også en forhåbning om, at vi kan få flere af den slags aftaler i fremtiden.
Men jeg vil godt pege på en enkelt ting i sagen.
Det er hele tiden blevet sagt, at den familie jo er utrolig godt integreret, og det er så vidt jeg kan se også rigtigt.
Men deler ministeren ikke den opfattelse, at problemet er, at familien faktisk aldrig nogen sinde skulle have været integreret?
En asylansøger eller en asylansøgerfamilie, som skal hjemsendes, skal jo netop ikke integreres, for hvis de alligevel bliver det, får det i virkeligheden de umenneskelige konsekvenser for bl.a. familiens børn, som har været påpeget i denne sag.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren, om ministeren har gjort sig overvejelser om, hvad der kan gøres for at undgå den bureaukratiske mølle, som har kørt her med ikke særlig menneskelige konsekvenser.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-29:
Det er en meget konkret sag, som fru Elsebeth Gerner Nielsen præsenterer her, men jeg er ikke bekendt med den og heller ikke med problemstillingen i forbindelse med røntgenundersøgelser.
Derfor er det eneste, jeg kan sige til fru Elsebeth Gerner Nielsen på nuværende tidspunkt, at jeg meget gerne vil kigge nærmere på sagen og se, hvilke problemstillinger der er, og om der er nogle uhensigtsmæssigheder.
Nærmere kan jeg ikke komme det i dag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lovforslaget sattes til forhandling.
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-29:
Jeg vil gerne sige eller i hvert fald konstatere, at jeg er klar over, at Venstres ordfører, fru Tina Nedergaard, er meget godt kendt i det nordjyske.
Der er mange krinkelkroge, det er den mindste region, men der er også langt fra den ene ende til den anden.
Og vi har en række gymnasier, som fru Tina Nedergaard selv siger er i farezonen.
Jeg vil godt høre, om vi kunne få en garanti for, at de her gymnasier ikke lukker, når vi kommer til at få en ny selvejende model, i forhold til at de har været amtsligt styret.
Vi ved, at Nordjyllands Amtskommune har været meget optaget af, at der var lige tilbud og muligheder også i udkantområderne.
Hvis ikke regeringen og regeringspartiernes ordførere går ind og giver en klar garanti for, at det her ikke er målet, og sætter et sikkerhedsnet under, frygter jeg meget for, at nogle af vores gymnasier i yderområderne, som fru Tina Nedergaard er vældig godt bekendt med, må dreje nøglen om, fordi der simpelt hen ikke er det sikkerhedsnet i den her lovgivning.
Tina Nedergaard (V), 2005-03-29:
Det er åbenbart uklart, hvad jeg svarer her.
Nej, intentionen i lovforslaget er ikke at nedlægge små gymnasier.
Intentionen bag forslaget er at give nogle attraktive uddannelsestilbud til unge mennesker over hele landet, uanset hvor det er henne.
Man giver den enkelte institution større mulighed for at inddrage lokale interesser i sin bestyrelse med henblik på at skabe et relevant og godt uddannelsestilbud lokalt, f.eks. i Fjerritslev eller andre steder, hvor det kunne være et problem at rekruttere elever.
Samtidig lægger lovforslaget også op til, at man kan samarbejde på tværs af ungdomsuddannelsesinstitutionerne.
Det er noget, vi har savnet længe.
Fru Anne Baastrup henviser til, at vi er ligeglade med de unge.
Det er jo faktisk fuldstændig omvendt.
Vi tager her et initiativ, som betyder, at de unge kan samarbejde på tværs, og at institutionerne kan samarbejde på tværs, uafhængigt af om det er en erhvervsskole, et alment gymnasium eller en social- og sundhedsuddannelse.