Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-05-27:
Som det fremgår af overskriften på denne forespørgsel til sundhedsministeren, er presset på de børnepsykiatriske afdelinger historisk højt.
Tal fra Amtsrådsforeningen peger på, at i årets første kvartal stod over 1.900 børn på ventelister til en psykiatrisk udredning, og at mange af dem har ventet i op mod 1 år.
Det er i bund og grund uanstændigt og uacceptabelt.
Antallet af sengepladser er steget, antallet af ansatte er steget osv., men samtidig er antallet af børn, der bliver henvist til psykiatrisk udredning og behandling, også steget markant.
Derfor må vi også spørge os selv, hvorfor så mange børn henvises.
Det er den udfordring, vi også skal have klaret sideløbende med en fortsat fokus på nedbringelse af ventelister.
Vi har gjort meget gennem de sidste år for at få
bedre vilkår på området, bl.a. er der hvert eneste år tilført flere millioner kroner, senest med Psykiatrihandlingsplanen, men der er lang vej endnu, og vi skal fortsat skærpe indsatsen.
I Socialdemokratiet er vi tilhængere af en helhedsorienteret tilgang til problemet, hvor alle de relevante sektorer tages med på råd: sundheds-, social- og undervisningssektoren.
Sundhedsministeren har også allerede været inde på, at man skal bygge bro imellem de forskellige sektorer.
Det er nu engang nemmere at løse et problem i opløbet, end når det er sprunget ud i fuldt flor.
F.eks. skal lærere og pædagoger blive bedre til at opdage og håndtere børnenes psykiske lidelser.
En henvisning til en psykiatrisk behandling må aldrig blive en måde at springe over, hvor gærdet er lavest, på.
Det hjælper ikke børnene.
Mange kommuner er allerede i gang med en styrket indsats, hvor udredningen sker som kombination af psykologisk og lægelig undersøgelse og pædagogisk observation, og det tyder på at være en succes.
Et andet sted, vi også kunne ønske os en bedre indsats, er på PPR-området, altså den pædagogisk-psykologiske rådgivning.
Der skal tænkes nyt, og for os at se betyder det bl.a. øget brug af psykologisk bistand til børnene.
PPR-systemets behandlingsmuligheder bør være brugt, før et barn eller en ung henvises til psykiatrisk udredning.
Med den mangel, der er på speciallæger, skal vi prøve andre veje, og i de faglige kredse er der efterhånden accept af, at vi også skal lade andre end psykiaterne klare udredningsarbejdet.
Erfaringer fra Norge peger på gode erfaringer med øget inddragelse af psykologisk bistand.
Det ville også være med til at understrege kommunernes ansvar for børnene.
En høj henvisningsprocent er jo desværre også et tegn på en høj sygeliggørelse.
Hvis vi tager målsætningen om at skabe en rummelig skole seriøst, kan det ikke være rigtigt, at så mange ikke kan passe ind og få den nødvendige opmærksomhed og omsorg i skolen og det sociale system.
Bliver flere problemer klaret i opstarten i skolerne og i det sociale system, vil det automatisk have positiv virkning på ventelisterne, og det vil efter vores bedste overbevisning også være bedre for børnene.
Man har allerede gjort sig visse erfaringer rundtomkring i amterne med f.eks. at tage ud og lære lærere og pædagoger bedre om, hvordan de kan blive bedre til at rumme børnene.
Og det har også hjulpet.
Vi opfordrer derfor i dag til, at man har en fortsat helhedsorienteret tilgang, hvor problemets årsag tages med i overvejelserne, og hvor alle relevante sektorer inddrages.
Heri er en betragtning over ventetidernes længde både med hensyn til udredning og behandling naturligvis påkrævet.
Der er for os at se brug for, at regeringen, som den jo også har tilkendegivet, gerne vil tage opgaven alvorligt og reelt sørge for en langt bedre og tidligere indsats, så familier og børn får en rettidig og anstændig hjælp.
Og derfor støtter vi som sagt det vedtagelsesforslag, der ligger her i dag.