Ole Stavad (S), 1999-05-12:
Jeg vil godt starte med at takke hr. Flemming Kofod-Svendsen for de bemærkninger, han kom med.
Man kan også sige det på jysk, som bondemanden sagde, da han klippede grisen: Meget skrig og skrål, men grumme lidt uld.
Omvendt er det på den anden side et særdeles nødvendigt lovforslag, for med elliberaliseringen skrider hele grundlaget for den afgiftslov, vi skal forvalte efter.
Forudsætningen i den eksisterende lovgivning er, at el sælges til godkendte priser, hvor man kan gøre op, hvor meget brændsel der indregnes i elprisen, og den pris, der godkendes i Elprisudvalget, er den, man sælger til.
Den retstilstand eksisterer allerede i dag stort set ikke længere, ikke mindst når vi ser på det jysk-fynske område.
Derfor er denne reparation her nødvendig, og derfor er jeg da også glad for at kunne konstatere, at der i hvert fald med de bemærkninger, der er faldet her i dag, med sikkerhed ikke bør være noget flertal imod, at den lovgivning vedtages. Jeg synes, at hr. Flemming Kofod-Svendsen havde nogle interessante betragtninger til sidst.
Det er selvfølgelig de enkelte partier, der gør op med sig selv, hvordan de vil forholde sig til lovforslaget.
Jeg er overbevist om, at man ikke kan finde noget citat - og skulle man finde det, så vil det være forkert - hvor jeg har forsøgt at lægge det, der er mit ansvar, nemlig håndhævelsen af loven, over på andre.
Derfor vil jeg gerne understrege, at det ansvar vedstår jeg; det ansvar er en ministers.
Omvendt kan jeg ikke helt lade være med at undre mig en lille smule over visse diskussioner i forløbet, for det er
vel også i Folketingets interesse, at den minister, der sidder, overholder og varetager loven i overensstemmelse med det, som Folketinget har vedtaget
Jeg må i hvert fald konstatere, at hvis det er sådan, at en minister ikke gør det, så er det ikke kun et Folketings ret, så er det næsten et Folketings pligt forholdsvis hurtigt at sørge for, at den pågældende ikke fortsætter som minister i frygtelig lang tid.
Jeg kan så heller ikke lade være med at sige til nogle
af de bemærkninger, der er faldet - jeg tror specielt, det var hr. Frank Dahlgaards - at man kunne få den forkerte opfattelse, at det, vi sad og forhandlede, som nu ikke blev til noget i denne omgang, var noget, der ville betyde en skærpelse i forhold til fjernvarmeforbrugerne.
Det var det modsatte.
Hvis vi tæller det sammen over den årrække, hvor vi indkørte det med overgang, var det nogle hundrede millioner kroner, det var på den anden side af den halve milliard kroner, vi ville få mindre ind i statskassen, end vi ville få, hvis det er sådan, at vi fastholder eksisterende lovgivning. Det synes jeg er et lidt vigtigt signal med den debat, der har været i offentligheden.
Det er så også rigtigt, som det er fremgået af ordførerbemærkningerne, at det ville betyde, at nogle af de centrale kraftvarmeværker måtte tåle en stigning i afgiften, der lå i størrelsesordenen op imod 20-30 kr. om måneden.
Derfor synes jeg, det var kloge ord, hr. Kim Behnke sagde, og jeg tror, det ville være klogt, at vi også snakkede lidt sammen til efteråret om, hvordan vi skal indrette den endelige lovgivning fremadrettet, for jeg synes, at det, hr. Kim Behnke har sagt både ved det foregående lovforslag og ved det her, signalerer, at han har en stor indsigt i området og også en saglig indgang til området, og det takker jeg for.
Det kan jeg have stor forståelse for.
Ville det være en rimelig retstilstand på sigt?
Er hr. Kim Behnkes indgang ikke også, at vi bør sigte imod - med de overgange, der nu skal til - en ligestilling, som vil betyde, at nogle af dem, der har de højeste afgifter, kan få en vis lempelse, og at de, der har de absolut laveste, kommer til at betale en anelse mere?
Er det ikke rimeligt også efter hr. Kim Behnkes måde at opfatte tingene på?
Som sagt skal jeg takke for, at der har været en rimelig venlig modtagelse af lovforslaget.
Jeg vil da opfordre til, at de, der siger, de ikke vil forhindre, at det bliver vedtaget, men samtidig har tilkendegivet, at de nok ikke vil stemme for, overvejer, om de synes, det er en hensigtsmæssig måde, for med det, jeg har sagt her, har jeg også meget kraftigt tilkendegivet, at de ikke påtager sig noget ansvar, som er mit, men alene er med til at sikre, at vi har en lovgivning, der også kan fungere i et elliberaliseret marked. De problemer, vi forsøgte at løse med hensyn til de meget store forskelle, derunder for barmarksværkerne, som hr. Kim Behnke var inde på, forsvinder jo ikke, fordi vi ikke har magtet at løse dem i denne her omgang.
Det er derfor, jeg på regeringens vegne har bebudet, at jeg ville gøre mig umage for, at vi kan finde en model, som jeg selv tror ligger forholdsvis tæt på det, vi forhandlede, og vi var faktisk tæt på et resultat med det, vi havde ude til høring, som kan bære igennem til efteråret.
Jeg håber så, at vi undgår en turbulens med nogle misforståelser, selv om jeg godt ved, det er besværligt, når man sidder i en proces og ting bliver blandet sammen.
Vi laver nok, om jeg så må sige, en reparation, som er helt nødvendig nu, men mange vil forhåbentlig også være med til at klare det fremadrettede, når vi mødes til en ny folketingssamling til oktober.