Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-01-31:
Med beslutningsforslaget pålægges regeringen at fremsætte lovforslag, som sikrer, at dagpengemodtagere og kontanthjælpsmodtagere i aktivering i private eller offentlige virksomheder aflønnes overenskomstmæssigt.
Det fremgår af bemærkningerne til forslaget, at formålet er at forenkle reglerne for aktivering af ledige dagpengemodtagere og kontanthjælpsmodtagere og samtidig sikre personer i aktivering retten til overenskomstmæssig løn. Samtidig henvises der til Arbejdsrettens dom fra juni 2002.
I den konkrete sag fandt Arbejdsretten, at en gruppe kontanthjælpsmodtagere i individuel jobtræning på en privat virksomhed udførte arbejde, som også ellers ville blive udført som almindeligt lønnet arbejde, hvorfor de havde krav på overenskomstmæssig løn.
Forslagsstillerne konkluderer, at ingen kommuner i dag formentlig respekterer kravet om, at der i individuel jobtræning ikke må udføres arbejde, der ellers ville blive udført.
Med efterårets forligsaftaler om en reform af den aktive beskæftigelsespolitik er der bl.a. lagt op til betydelige forenklinger af de nugældende regler for aktiveringsforløb i private og offentlige virksomheder.
Jeg kan ikke her gennemgå forliget i alle dets enkeltheder, men må i stedet henvise til forligsteksten.
I forhold til det fremsatte beslutningsforslag
vil jeg dog gerne skitsere nogle af de aftalte principper for, hvordan forligspartierne forestiller sig, at deltagelse i aktive tilbud ude på private og offentlige virksomheder fremover bør foregå.
Et af de centrale emner i aftalen er en forenkling af hele løntilskudsområdet.
Med virkning fra den 1. juli 2003 er det hensigten at samle de mange nugældende løntilskudsordninger.
Ydelsen under ansættelse med løntilskud forventes at blive overenskomstmæssig løn med mulighed for særligt aftalt løn ved anvendelse af sociale kapitler og/eller særlig lovgivning. Dog vil det for ledige dagpengemodtagere i tilbud med løntilskud på offentlige virksomheder fortsat gælde, at timelønnen ikke kan overstige det lovmæssigt fastsatte timelønsloft.
Hertil kommer, at lønnen efter fradrag af arbejdsmarkedsbidrag skal ligge på niveau med personens forsørgelsesydelse dog mindst 82 pct. af højeste dagpenge.
I de tilfælde, hvor der er brug for en afklaring af beskæftigelsesmål og optræning og afdækning af personens faglige, sproglige eller sociale kompetencer,
vil der desuden blive mulighed for deltagelse i tilbud om virksomhedspraktik. For ledige dagpengemodtagere vil ydelsen svare til de individuelle dagpenge og for andre den hidtige ydelse, som de har modtaget.
I forhold til det fremsatte beslutningsforslag bør det i denne sammenhæng understreges, at der i forligskredsen har været enighed om ikke at opretholde kravet om, at der kun må udføres arbejde, der ellers ikke ville blive udført.
Der er med andre ord tale om en ændring i forhold til de nugældende regler for individuel jobtræning.
Hensigten med virksomhedspraktik er træning af faglige, sproglige og/eller sociale kompetencer på en offentlig eller privat arbejdsplads samt afklaring af erhvervsmål, f.eks. forud for ansættelse med løntilskud.
For at sikre mod en utilsigtet brug af virksomhedspraktik har det været en afgørende forudsætning for forligspartierne, at sådanne forløb skal være begrænset i tid, og at der naturligvis ikke må være tale om konkurrenceforvridning.
Det er samtidig aftalt, at der på den enkelte virksomhed skal være et rimeligt forhold mellem antallet af ordinært ansatte og antallet af personer i tilbud.
Det gælder i øvrigt også, hvis der er tale om tilbud om ansættelse med løntilskud.
Med forligsaftalen om flere i arbejde er der altså ikke lagt op til, at deltagelse i aktive tilbud ude på virksomhederne generelt bør ske til overenskomstmæssig løn.
Først når den enkelte gennem sin deltagelse i tilbuddet har vist, at han eller hun kan udføre almindeligt arbejde og deltage på arbejdspladsen på lige fod med sine kolleger,
Regeringen kan derfor ikke støtte det fremsatte forslag.