runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 1999-04-23:
Der er ingen tvivl om, at hvis man kunne reducere antallet af hoftebrud, ville det være en afgørende god ting dels for at minimere lidelser, dels af hensyn til udgifterne i sundhedsvæsenet.
Derfor er vi i SF tilfredse med, at vi allerede i dag har muligheden for som personligt tillæg efter lægeligt skøn at yde den her hjælp.
Det betyder, at pensionister og ældre, der ikke har så meget, har muligheden
for det, og det betyder, at de, der har bedre råd, selv skal betale.
Vi kunne ikke støtte sidst og heller ikke den her gang.
Jeg har egentlig kun en enkelt tilføjelse.
Efter at have hørt fru Grete Schødts' indlæg må man jo sige, at den dér mere tekniske del af diskussionen vel af mange grunde er svær at gennemføre i et offentligt forum, og det, man måske kunne forestille sig, var, at vi som en del af udvalgsarbejdet gik tættere på de mere tekniske detaljer.
Annie Lunde Hansen (CD), 1999-04-23:
Da CD's ordfører, fru Yvonne Herløv Andersen, ikke kan være til stede i salen på nuværende tidspunkt, skal jeg forelægge følgende: Med forslaget ønsker Enhedslisten at sætte yderligere fokus på hjemmehjælpen.
Det skal ske ved, at staten giver tilskud til hver ansat i hjemmehjælpen, som kommunen ansætter yderligere, beregnet ud fra den besparelse, staten opnår, når en arbejdsløs kommer i arbejde.
Forslaget indeholder også en forbedret uddannelse af de mennesker, der arbejder som hjemmehjælpere.
Krav om en bedre uddannelse er helt nødvendig, idet de fleste mennesker, der i dag modtager hjemmehjælp, er så dårligt fungerende, at det kræver mere end et godt hjerte at påtage sig jobbet.
Så der er derfor god grund til at se på uddannelsen.
Nu er det ikke altid, at profilen på de arbejdsløse passer ind i den jobprofil, hjemmehjælpsområdet har.
Derfor kan der være et problem med den foreslåede beregningsmodel.
Endelig vil Enhedslisten gerne, at kommunerne afbureaukratiserer hele hjemmehjælpsområdet, og det er da også, hvad der har været arbejdet med i de seneste år.
CD mener, at der er god grund til at afvente en evaluering af de tiltag, der er sat i gang på området.
CD mener, at forslaget som helhed er bedst egnet til at tage op i forbindelse med forhandlingerne mellem staten og kommunerne, der påbegyndes om kort tid.
Forslaget er derimod mindre egnet til isoleret behandling i et udvalg. Vi ønsker fra CD at forbedre hjemmehjælpen ved hjælp af den lov og de ankesystemer, der findes i dag.
Det er fastslået, at kommunerne handlede ulovligt og ikke i tråd med de regler, vi har vedtaget herinde.
Det er CD godt tilfreds med og vil følge kommuneforhandlingerne og de kommunale budgetter for år 2000 meget nøje.
Kommer der ikke et tilfredsstillende resultat ud af det, er CD som før tilkendegivet parat til at stramme teksten i loven, så ingen forvaltning er i tvivl om, hvad samfundets forpligtelser er over for de mennesker, der har brug for hjælp.
CD kan ikke støtte forslaget.
Inge Refshauge (DF), 1999-04-23:
Vi har jo som tidligere sagt efterhånden haft nogle debatter omkring hjemmehjælpen her i salen.
Enhedslistens forslag lyder da meget sympatisk og indeholder også elementer, som vi i Dansk Folkeparti tidligere har fremført.
Nu har vi jo fået en ny social- og servicelov, som knap nok har virket et år.
Indrømmet, der har været rigtig mange vanskeligheder netop om kommunernes tildeling af hjemmehjælp.
Men det ser ud, som om det er ved at blive bedre.
Enkelte kommuner har måttet slæbes igennem klagesystemet og har så måttet give hjemmehjælpen tilbage til de mennesker, de har taget den fra. Vi priser jo altid det kommunale selvstyre, og de fleste partier her i Folketinget respekterer da også dette.
I Dansk Folkeparti mener vi dog trods de mange avisskriverier, at de allerfleste kommuner lever op til lovens bogstav.
Hvis ikke, ja, så må også de slæbes gennem klagesystemet.
Vi tror på, at kommunerne uddanner deres personale ganske udmærket, og tror ikke på, at bare man giver nogle flere penge, så ordner alt sig.
Vi tror på, at det er bedre, det foregår i et samspil mellem kommunalbestyrelsen, brugerne, personale og brugernes organisationer ude i kommunerne.
Alt for mange kommunalbestyrelser har drejet skruen om hjemmehjælp så meget, at der nu ikke er mere gevind tilbage.
Og de kommuner, der har gjort det, skal og må være i fokus, indtil de får tingene på plads.
Det er urimeligt, at ældre, syge og handicappede skal være kommunernes spareventil
, når økonomien strammer til.
Det kan vi i Dansk Folkeparti ikke acceptere.
I Dansk Folkeparti så vi jo meget gerne, at brugere af hjemmehjælp fik en garanti for, at når de ikke mere kan klare de daglige gøremål, så træder kommunen til; en såkaldt omsorgsgaranti.
Vi har set kommuner - her kan jeg nævne et par enkelte af de mest grelle, Skive og Viborg samt et bydelsråd her i København - skære helt ind til benet, når det gælder hjemmehjælp.
Det må være slut nu.
I det store og hele kan vi indtil videre støtte forslaget.
Villy Søvndal (SF), 1999-04-23:
Det er også grunden til, at vi for vel efterhånden en måneds tid siden behandlede lovforslaget om at sikre en klarere lovgivning, som giver de ældre en ret til hjemmehjælp, hvis der er nogle opgaver, som de ikke selv kan klare, såsom vask og rengøring osv.
Det er vores opfattelse i SF, at netop det her område er et af de områder, hvor politikerne er meget ude af trit med befolkningens ønske om service, for det er interessant at se, at stort set hver eneste undersøgelse, der bliver lavet, bekræfter, at folk gerne vil betale og oven i købet godt vil betale mere, hvis det betyder, at de ældre får en bedre hjemmehjælp.
Det synes jeg er opløftende, for det er udtryk for, at folk føler et ansvar for de ældre i vores samfund.
Det, man så kan diskutere, er måden, det gøres på, og det er jo så det, vi er i gang med nu.
Enhedslistens forslag indeholder tre elementer:
Det ene er, at der gives tilskud til kommuner, der udvider hjemmehjælpen.
Det synes vi er sympatisk, men vi er enige i, at det indeholder de vanskeligheder, som flere ordførere har været inde på.
Vi er også enige i det andet element, nemlig en udvidet uddannelsesindsats for hjemmehjælpere.
Og vi er også enige i det tredje element, nemlig hvordan styringen af hjemmehjælpen i kommunerne kan afbureaukratises.
Det er bl.a. årsagen til, at vi i det finanslovsforlig, vi lavede med regeringen for halvandet års tid siden, var med til at få afsat 250 mio. kr. til en forbedring af specielt det område.
Som jeg har lyttet mig frem til under debatten, så har regeringssvaret været både fra fru Grete Schødts og fra socialministeren, at det her måtte klares som en del af den generelle del af kommunernes økonomi.
Jeg vil godt sige, at i stedet for at gå ind ad bagdøren med forskellige ordninger var det et ønske om, at man gik ind ad fordøren.
Det er jeg er meget enig med regeringspartierne i, meget enig i.
Hvordan ser det så ud?
Vi havde en forespørgsel for en 14-dages tid siden her i Folketinget, hvor vi diskuterede kommunernes økonomi.
Sådan hørte vi bare ikke forespørgslen i SF, da vi havde den for 14 dage siden, tværtimod.
Jeg kan også se af dagspressen i dag, at finansministeren har holdt en tale, hvor han har nævnt, at
den kommunale økonomi skal strammes endnu mere op.
Hvad betyder det?
Det betyder, at det kommende efterår formentlig vil indeholde endnu en stribe af eksempler på hjemmehjælpsforringelser rundt omkring.
Det tror jeg, og jeg frygter det.
Derfor synes jeg måske nok, at svaret er rigtig nok, at det må klares ved den generelle økonomi, men problemet er bare, at regeringen formentlig planlægger det stik modsatte, nemlig en endnu strammere økonomi, end vi har set i det her efterår.
Og så hænger argumentationen helt oplagt ikke sammen.
Jeg skal runde af med at sige, at vi støtter
Enhedslistens forslag.
Vi mener selv, vi havde et bedre forslag, men det kom vi jo ikke igennem med.
Vi støtter forslaget.
Frank Aaen (EL), 1999-04-23:
Jeg er faktisk ikke bekendt med kommuner, hvor de ældre ikke kan få en bedre hjælp end den, de får i dag.
Men det er rigtigt, at der nogle kommuner, hvor den er meget, meget elendig, og det er faktisk en meget ringe trøst for de ældre, der bor i en kommune, hvor den er meget, meget elendig, at sige: I skal ikke have mere hjemmehjælp, i hvert fald ikke hvor vi hjælper jer.
Det skal kommunen blive ved med at bestemme.
Det er jo ikke nogen hjælp, og derfor er det vores opfattelse - og dér må vi tage udgangspunkt i de ældres behov - at det er vigtigt at sørge for, at der overalt bliver en bedre hjemmehjælp.
Og med hensyn til det problem, som der kan være lidt rigtigt i: at det kan give lidt skævvridning, at man giver mere til de kommuner, der har gjort det dårligt, end til dem, der har gjort det godt, er vores holdning jo, at på sigt skal den direkte støtte erstattes af et generelt bloktilskud, sådan at alle kommuner på sigt får det samme tilskud.
John Vinther (KF), 1999-04-23:
Det er jo ikke første gang, vi har en debat om hjemmehjælpen i denne samling, og jeg tror, jeg vil starte dér, hvor der er en sjælden grad af enighed mellem Det Konservative Folkeparti og Enhedslisten, i hvert fald hvad angår målsætningerne, nemlig i spørgsmålet om, hvordan man i de kommuner, hvor dét er problemet, kan afbureaukratisere og effektivisere styringen af hjemmehjælpen.
Det kan man formentlig gøre på mange måder, og én af dem er selvfølgelig det samarbejde, der er mellem regeringen, Folketinget og kommunerne om, hvordan man bedst effektiviserer og bedst afbureaukratiserer.
Dér er der jo sat noget arbejde i værk, som vi selvfølgelig vil følge med interesse.
Og man kunne måske også gøre det ved at gøre større brug af samspillet mellem det offentlige og det private, og der er sikkert også adskillige andre måder, som man kunne gøre det på.
Vi er også meget enige i, at brugerne skal have en mere direkte indflydelse på tilrettelæggelsen og gennemførelsen af den tildelte hjælp.
Men jeg kan ikke lade være med at spørge Enhedslisten - og jeg medgiver, at det er et rent retorisk spørgsmål, for jeg kender godt svaret, og jeg ved godt, at svaret er nej: Betyder det så, at næste gang, Det Konservative Folkeparti foreslår et effektivt frit valg, et reelt frit valg, kan vi regne med en vis opbakning fra Enhedslisten?
Det tror jeg nu ikke er tilfældet.
For så vidt angår spørgsmålet om at give løntilskud til kommuner, der ansætter arbejdsløse på hjemmehjælpsområdet, er jeg faktisk meget enig i det, hr. Tom Behnke fremkom med: På den måde ville man ene og alene give et skulderklap til de kommuner, der ikke selv kan finde ud af at løse den opgave, hvorimod de mange kommuner, hovedparten af kommunerne, som i dag løser opgaven på fuldt tilfredsstillende vis, faktisk ville blive slået i hovedet på den måde. Så det kommer næppe bag på Enhedslisten, at Det Konservative Folkeparti ikke kan støtte forslaget.
Frank Aaen (EL), 1999-04-23:
Vi har jo altid diskuteret de dér ting, og jeg mener, det er det rene voodoo at sige, at bare vi får udlicitering, får vi også flere ressourcer til de ældre.
Men bare for at være helt sikker på, at vi ved, hvad vi snakker om: Venstre er imod, at der tilføres flere ressourcer til den kommunale hjemmehjælp.
Else Winther Andersen (V), 1999-04-23:
Det med, at de ældre skal have en større direkte indflydelse på den hjælp, de får, og dermed på deres hverdag, kan vi kun være helt enige om.
Der bliver så spurgt om, hvordan frit valg kan give flere penge eller ressourcer.
Jamen Esbjergundersøgelsen - den nævnte jeg ikke, men det har jeg gjort tidligere fra denne talerstol -
viser jo, at der i hjemmehjælpen i Esbjerg kun er en effektiv arbejdstid på mellem 49 og 51 pct.
, og det gælder jo ikke bare én kommune; jeg er sikker på, at man også kunne finde et par andre kommuner af tilsvarende art.
Så der er jo i og for sig direkte penge i systemet.
Og med hensyn til frit valg kan vi jo tage den gamle traver med Græsted-Gilleleje Kommune, hvor det ikke har været dyrere, og hvor de ældre har været mere tilfredse og siger, at de har fået en bedre service, og at den er kommet til tiden, og hvor i hvert fald 80 pct. af dem anbefaler, at man fortsætter med det private firma.
Alene det gør jo, at der ikke er det samme behov.
For vi har diskuteret det her emne op til flere gange her i Folketingssalen i denne samling, og vi har haft samråd med ministrene, og vi har haft udvalgsture.
Så jeg synes måske nok, at debatten her ikke lige er den mest aktuelle.
Men omvendt vil jeg da heller ikke lægge skjul på, at vi i Venstre lægger vægt på, at de ældre, der ikke kan klare sig selv, også skal have et tilbud om hjælp, og det kan være fra det offentlige, men det kan også være fra et privat firma.
Vi vil gerne give de ældre valgfrihed.
Vi vil give dem valgfrihed til selv at vælge, hvilken hjemmehjælp de vil have, og vi vil gerne have, at de ældre også kan vælge et firma.
Og vi har jo oplevet kun at mangle én stemme til at gøre det muligt, at det ikke kun er en bestemt person, man kan vælge.
Vi oplever nemlig, som vi har set tidligere, at tilskud giver en skævvridning i kommunerne.
Det giver en skævvridning med hensyn til det serviceniveau, som den enkelte kommune gerne vil have.
Det gør nemlig, at man siger: Nej, det vil vi ikke.
Vi vil selv være med til at lægge det serviceniveau og ikke lade os friste af de ekstra tilskudskroner.
De ældre vil nemlig gerne selv være med til at vælge den person, der skal komme, og de vil gerne have, at det er den samme person, der kommer hver gang, og at den pågældende kommer til tiden, og de vil selvfølgelig også gerne have, at den pågældende har en uddannelse, der passer til det tilbud, som vedkommende kommer med.
Og den negative debat, der jo har været om meget af hjemmehjælpen, når vi taler om uddannelse, er i hvert fald ikke noget, der hjælper, når folk skal søge om optagelse på den uddannelse, for så oplever de hele faget som et negativt fag, og det er det jo i den grad ikke.
Så hvis nu vi gjorde debatten mere positiv og roste noget af det, der er godt, kunne det jo være, det kunne hjælpe på optagelsen, for det er rigtigt, at det er et problem, at der er så få, der søger, samtidig med at der er så stor en procentdel, der senere hen går over i andre erhverv.
Vi vil også gerne være med en øget udlicitering, og vi vil gerne være med til, at kommunerne betaler en reel pris for det, som hjemmehjælpen koster.
Frank Aaen (EL), 1999-04-23:
Det sidste var der måske nogle åbninger i, hvor vi kan finde en vej til at dyrke det lidt mere.
Men lad os dyrke det sidste lidt.
Grete Schødts (S), 1999-04-23:
Jeg vil godt sige som svar til hr. Tom Behnke, at når vi snakker uddannelser, er vi nødt til at konstatere, at der er færre og færre, der søger ind på uddannelserne i øjeblikket.
Og dér tror jeg det er vigtigt, at vi gør ældreomsorg og -pleje til en vigtig del af uddannelserne og gør det til en succeshistorie at tage de uddannelser.
I øjeblikket er der ledige, som indgår i aktivperioden - og nu vil jeg håbe, at hr. Frank Aaen lytter - ledige, som indgår i aktivperioden, der har mulighed for at gå ind i ældreomsorgen og -plejen, og de har mulighed for at få en uddannelse og mulighed for at blive kørt i stilling, så de er velegnede til at gå ind i hjemmeplejen.
Det er også lidt af min begrundelse for at afvise forslaget, at man faktisk også bruger ledige i hjemmeplejen.
Og hvis der skulle gøres en ekstraordinær indsats over for de ældre og til gavn for de ledige, kunne jeg så tænke mig, at der var den mulighed, at man kunne foretage tilkøb til de ydelser, man ellers er visiteret til.
Det ville jeg meget, meget hellere, og dér kunne jeg godt tænke mig at være med på holdet, der satte nogle aktive ledige piger, måske
lidt ældre piger,
i sving
Frank Aaen (EL), 1999-04-23:
Den socialdemokratiske ordfører startede med at tale så positivt om forslaget, at jeg blev helt glad.
Men så endte det alligevel med, at man vendte fingeren nedad, og jeg forstår egentlig ikke hvorfor.
Det ene argument, jeg lige fangede, var, at det er bedre at forhandle det her med kommunerne, og det har jeg ikke spor imod; men kernen i forslaget med hensyn til økonomien er jo, at vi ophæver grænserne mellem de offentlige kasser.
Grunden til, at der i dag ikke ansættes nogle flere hjemmehjælpere, er jo, at kommunen har hele udgiften, mens staten har hele indtægten i form af besparelser på dagpengeområdet, og hvis det var sådan, at det var den samme kasse, ville man for længst have ansat nogle flere hjemmehjælpere.
Det er altså ikke bare et forhandlingsspørgsmål, det er også et lovgivningsspørgsmål, så jeg kan ikke rigtig se, det skulle være et argument imod forslaget.
Den fik kun lov at leve mindre end 1 år, så blev den aflivet, og kommunerne fik pengene i stedet for.
Men når der ikke kom nogen forbedring af hjemmehjælpen ud af ordningen, var det jo, fordi den var lavet som en 2-årig ordning, og her er der lagt op til, at det skal være en længerevarig ordning, for ellers vil kommunerne ikke bruge den - det er jeg enig i.
Der er i øvrigt også lagt op til, at på lang sigt får kommunerne under ét de penge, der ligger i ordningen, netop for at belønne de kommuner, som i dag har gjort nok for at udbygge hjemmehjælpen.
Så vil de på lang sigt også få noget ud af det.
Tom Behnke (FP), 1999-04-23:
Jeg har et spørgsmål til den socialdemokratiske ordfører, og det er ud fra, at Fremskridtspartiet for så vidt er enigt i, at vi skal have styrket uddannelsesindsatsen og have gjort noget ved styringen af hjemmehjælpen og afbureaukratiseret den noget, så hjemmehjælperen bruger mere tid på egentlig hjemmehjælp end på rent bureaukrati, kontorhold, mødevirksomhed osv. osv.
Årsagen til, at vi i Fremskridtspartiet må sige nej til forslaget, selv om det er positivt at gøre noget mere for hjemmehjælpen, er, at lige præcis den beskrevne måde, den beskrevne model er vi i Fremskridtspartiet ikke enige i.
Jeg vil spørge, om Socialdemokratiets ordfører også er nået til den samme konklusion, som vi er, nemlig at i det øjeblik, hvor man giver tilskud til de kommuner, der ansætter flere hjemmehjælpere og dermed forbedrer forholdene, belønner man reelt de kommuner, hvor der er slendrian.
De kommuner, der i dag gør det, de skal gøre på hjemmehjælpsområdet, får ikke én krone mere, men alle de kommuner, der ikke har levet op til deres forpligtelser, vil fremover kunne få flere penge, hvis de ansætter det antal hjemmehjælpere, de burde have ansat for længe siden.
Forslaget er altså i virkeligheden med til at belønne slendrian, og det er derfor, vi i Fremskridtspartiet siger nej til forslaget.
Grete Schødts (S), 1999-04-23:
Enhedslisten ønsker med dette beslutningsforslag at pålægge regeringen at fremsætte lovforslag om tilskud til de kommuner, der udvider hjemmehjælpen.
Tilskuddet skal gives til hver enkelt person, der ansættes i hjemmehjælpen på normale løn- og arbejdsvilkår, og beregnes ud fra den besparelse, staten opnår, når en arbejdsløs kommer i arbejde.
Det lyder umiddelbart sympatisk, og man kan næsten falde for forslaget.
Men jeg er nu af den opfattelse, at den slags ting er bedre egnet til at indgå i forhandlingerne mellem kommunerne og regeringen, når der en gang om året indgås økonomiske aftaler.
Jeg mener faktisk ikke, lovgivning er egnet her.
I Socialdemokratiet er vi af den opfattelse, at lovgivningen på ældreområdet faktisk er god nok.
Med vedtagelsen af loven om kvalitetsstandarder, hvor kommunerne skal fastlægge deres serviceniveau én gang om året og samtidig tage stilling til, hvilke serviceydelser der kan tilbydes, mener jeg faktisk, vi har et godt værktøj, og som socialministeren også nævnte, har vi taget det initiativ at give kommunerne mulighed for at styre og tilrettelægge anderledes. De kan endda søge om midler til at afhjælpe de gener, der ellers hidtil har været, og de midler kan også medvirke til, at hjælpen kommer mere ud i de enkelte hjem.
Med lov om skriftlige afgørelser - altså at man aftaler med den enkelte bruger, hvilken hjælp og hvilke ydelser der skal gives, og hvornår hjemmehjælpen skal komme - mener jeg også, vi er nået et skridt hen ad vejen.
Vi har engang prøvet her i Folketinget at gennemføre ved lov, at staten kunne yde kommunerne 50 pct. i refusion, hver gang de ansatte en ekstra hjemmehjælper eller for den sags skyld en ledig.
Det gav ikke noget godt resultat, fordi kommunerne faktisk oplevede det, som om vi brød ind i deres selvstyre, og der kom ikke flere ansættelser ud af det.
Kommunerne er faktisk ikke særlig interesserede i at øge serviceniveauet ét år for derefter at skulle sænke niveauet efterfølgende, så det fik vi ikke tak for, kan jeg hilse og sige. Jeg mener og vil godt slå fast endnu en gang, at det er kommunernes ansvar at lave en god ældreomsorg og en god pleje; men jeg tror faktisk ikke, at vi - hvis forslaget her skulle vinde fremme - opnår de resultater, Enhedslisten egentlig peger på.
På Socialdemokratiets vegne skal jeg derfor afvise forslaget.
John Vinther (KF), 1999-04-23:
Det Konservative Folkeparti er af den opfattelse, at det er særdeles vigtigt, at vi prioriterer den forebyggende indsats højt, men som flere af de øvrige ordførere har været inde på,
er det her en genfremsættelse af noget, der er set før i næsten den samme form. Ligesom sidste gang, forslaget blev behandlet, kan jeg også denne gang gentage den konservative tvivl om, om det her nu også vil medføre den meget store besparelse, som forslagsstillerne fremfører i bemærkningerne til forslaget.
Jeg synes også, at forslaget rejser i hvert fald to meget principielle spørgsmål, som jeg synes det kunne være interessant ved en anden lejlighed at tage en mere dybtgående diskussion af.
For det første: Hvis man skal give gratis hoftebeskyttere til alle, der opfylder de objektive kriterier, som er opstillet i det her forslag, skal det så ske uden nogen som helst form for hensyntagen til socialt behov?
Hvis man skal give det her, hvorfor skal man så ikke også give briller?
Hvorfor skal man ikke også give tandpleje og andre ting, som i virkeligheden ud fra en logisk betragtning kunne være lige så rimelige og lige så indlysende?
Vi synes, de her forslag går for vidt, og vi har den opfattelse, at man med den gældende lovgivning, hvor der er mulighed for at yde tilskud til det her som personligt tillæg, er fuldt dækket ind.
Derfor kan vi ikke støtte forslagene.
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-04-23:
Det er til indenrigsministerens bemærkning om, at det var umenneskeligt, at man alene skulle sørge for telte og presenninger og andre fornødenheder, når man hjalp i nærområdet.
En krig er umenneskelig, og jeg tror egentlig, at uanset
hvad vi ville gøre med hensyn til at tage flygtninge herop eller hjælpe i nærområdet, ville vi altid på et eller andet niveau finde det umenneskeligt, for det er ikke normale tilstande.
Sådan er en krig ikke.
Men må jeg minde indenrigsministeren om, at om lørdagen inden denne beslutning blev taget, havde landets statsminister nøjagtig det synspunkt, at der ikke skulle flygtninge her til Danmark.
Var det umenneskeligt, eller hvad?
Men det skulle man altså om lørdagen, så man skal lade være med at blande begreberne sammen, må jeg sige til indenrigsministeren.