Tom Behnke (FRI), 2000-12-01:
Jeg er for så vidt enig i meget af det, som fru Jette Gottlieb sagde.
Jeg tror egentlig, at det er et meget godt udtryk for, at alle partier her i Folketinget har en interesse i, at det her område bliver varetaget så godt som muligt, og at de, der har brug for hjemmehjælp, til tiden får den hjemmehjælp, der er nødvendig.
Men se, det, der så undrer mig, hvis jeg skal starte med lige at samle op på fru Jette Gottliebs seneste indlæg her, er, at Enhedslisten jo altså har den holdning i forhold til forslaget her - og vel i det hele taget - at hvis ikke alle kan have glæde af en ny ordning, så er der ingen, der skal have glæde af den.
Det er egentlig synd, for hvis det skal være moralen, hver eneste gang vi diskuterer et lovforslag, så er vi nødt til at forkaste alle lovforslag.
Det er jo ikke hensigtsmæssigt. Lad os nu se i øjnene, at langt hovedparten af dem, der modtager hjemmehjælp, ville have stor gavn og glæde af det her forslag.
Det, vi jo oplever igen og igen, er, at hvert eneste år, når vi når frem til juni måned, sidder man ude i kommunerne og siger: Hold da op, medarbejderne skal have sommerferie, det havde vi slet ikke taget højde for, det har vi slet ikke nået at tage bestik af, vi har slet ikke nået at lave planer for, hvordan sommerferien skal afvikles for vores medarbejdere.
Det skal der gøres noget ved.
Det er ikke rimeligt, at de, der har behov for hjemmehjælp, ikke får den, fordi medarbejderen er på ferie, på afspadsering, kursus, osv., osv.
Det er bestemt ikke nogen kritik af medarbejderne, for medarbejderne skal selvfølgelig have de rettigheder, som de har, men hjemmehjælpsmodtagerne bør også have deres rettigheder.
Derfor har vi i Frihed 2000 flere gange fremsat forslag om, at man som hjemmehjælpsmodtager simpelt hen skal have et retskrav på at få sin hjemmehjælp.
Når først man er visiteret til hjemmehjælp, bør man have et retskrav på, at den hjemmehjælp bliver udført.
Det vil Folketinget ikke være med til, og det er selvfølgelig, fordi hjemmehjælpsmodtagerne, i det øjeblik man giver dem det retskrav, har mulighed for at henvende sig et andet sted og bede nogle andre om at udføre opgaven og sende regningen direkte videre til kommunen.
Men det vil man ikke.
Nu kommer beslutningsforslaget her, som vi jo støtter, og som præcis løser op for det problem, vi her omtaler.
Forslaget er jo ikke et enten-eller.
Det er jo ikke enten kommunen eller et privat firma.
Det er jo ikke det, kommunerne skal tage stilling til, og det er ikke det, kommunerne skal indrette sig på.
Det er et både-og.
Lad mig sige som indledning til de fire punkter, der er i beslutningsforslaget, at punkt 1 er vi for så vidt ikke helt enige i.
Vi mener ikke, at det er hensigtsmæssigt, at kommunerne skal indgå en aftale med et privat firma.
Vi mener heller ikke, at det er rimeligt, at kommunerne på den måde bestemmer, hvem den alternative private leverandør er, for hvad er vi så ude i?
Så er vi ude i, at hjemmehjælpsmodtageren kan vælge mellem to ting.
Hvorfor begrænse valget?
Hvorfor skal det kun være et valg mellem kommunen og ét privat firma?
Hvorfor ikke lave et fuldstændig frit valg?
Når en hjemmehjælpsmodtager, der ringer til et hvilket som helst firma, der yder den her slags ydelser, og beder dem om at komme og udføre opgaven, bør det være sådan, at det selvfølgelig kan lade sig gøre.
Hvad så med prisen, vil mange spørge.
Jo, men det er jo ikke sværere, end på mange andre områder: Man går ind og sætter en enhedspris og siger, at det er det, det vil koste, og det er det, kommunen er klar til at betale for hjemmehjælpen.
Det er så det, man kan pålægge kommunen at betale, når man har bestilt en hjemmehjælper til at komme og udføre opgaven.
Er hjemmehjælperen dyrere, må man selv spæde til i den sidste ende.
Så egentlig kunne vi godt tænke os, hvis forslaget havde startet med punkt 2, nemlig at den enkelte modtager af hjemmehjælpen skal kunne vælge.
Det er lige præcis det, det hele handler om, nemlig at man kan vælge.
Valget vil jo også have den sidegevinst, at leverandørerne af de her ydelser vil konkurrere om at gøre det bedst muligt til størst mulig tilfredsstillelse for hjemmehjælpsmodtageren, for hvis ikke de gør det, så vælger hjemmehjælpsmodtageren en anden leverandør.
Det er altså alt andet lige et klart kvalitetsløft, det her vil bevirke.
Og man sender regningen videre til systemet, til kommunen.
Det er en udmærket måde at have hånd i hanke med, hvad det er, man er berettiget til, og hvad det er, man har fået leveret.
Dermed vil man efterfølgende også kunne dokumentere, om man har fået det, som man er berettiget til at modtage.
Så med andre ord støtter Frihed 2000 naturligvis forslaget.