Ulla Tørnæs (V), 2002-02-28:
Lad mig starte med at sige, at jeg er fuldstændig enig med Socialdemokratiets ordfører, hr. Frank Jensen, som indledte sin ordførertale med at beskrive det helt overordnede formål med uddannelse, nemlig at uddannelse består af en samfundsmæssig investering og naturligvis også en personlig investering.
Det er jeg helt enig med hr. Frank Jensen i.
Hr. Frank Jensen efterlyste efterfølgende regeringens uddannelsespolitiske vision.
Den er meget præcist angivet i regeringsgrundlaget, hvor det helt klart og tydeligt fremgår, at vi ønsker uddannelser, som er helt i top.
Vi ønsker, at det danske uddannelsessystem kan matche de internationale uddannelser, uddannelserne i andre lande, for det er ganske enkelt en forudsætning for, at Danmark også i fremtiden kan begå sig i en stadig stigende international konkurrence.
Det tror jeg ikke hr. Frank Jensen og jeg kan blive uenige om.
Vi har netop indledt en række forhandlinger i folkeskoleforligskredsen, netop for at sikre, at folkeskolen kommer på et internationalt niveau, hvor vi kan matche andre lande, så vi ikke i fremtiden støder på OECD-undersøgelser og andet, hvor vi måske får dumpekarakter i enkelte fag.
Det er i den sammenhæng mit mål, at den danske folkeskole kommer på niveau med vore nordiske nabolandes, og det håber jeg er et mål, som resten af Folketingets partier også ønsker at nå.
Der har undervejs i debatten været meget fokus på kvantitet.
Det handler om at få så mange gennem uddannelsessystemet som muligt, har man nærmest fået indtryk af, når man som jeg har siddet og lyttet til debatten, men jeg vil godt sige, at for regeringen handler det ikke kun om kvantitet, men som sagt også om kvalitet.
Det er imidlertid helt klart målet, når vi taler om unge, at alle skal have en kompetencegivende uddannelse, og det er præcis derfor, at vi med de forslag, vi har lagt frem, har lagt vægt på, at der skal ske en omprioritering.
Vi ønsker at lægge større vægt på de uddannelser, der giver egentlig kompetence, for dermed at sikre, at man får en egentlig kompetencegivende uddannelse og en uddannelse, hvor man er sikret beskæftigelse efterfølgende.
Så vil jeg gerne sige, at når vi taler om kvalitet i uddannelserne, handler det for regeringen ikke kun om øgede ressourcer, for øgede ressourcer alene øger ikke nødvendigvis kvaliteten i uddannelserne.
Der skal andre elementer i spil.
Vi har nævnt åbenhed og gennemsigtighed i uddannelsessystemet, og vi har nævnt, at ledelsen skal være bedre enkelte steder i uddannelsessystemet, herunder folkeskolen, hvor vi gerne vil diskutere, hvordan vi kan få en egentlig ledelsesuddannelse, så vi får en mere professionel ledelse af folkeskolen.
Så har der undervejs i debatten været nævnt et par elementer, som har spillet en stor rolle, specielt i ordvekslingen mellem Venstres og de øvrige partiers ordførere.
Der blev bl.a. nævnt en eventuel flerårsaftale for erhvervsskolerne, og jeg vil gerne understrege, at jeg er principielt tilhænger af, at der skabes flerårsaftaler, også vedrørende erhvervsskolerne.
Jeg vil gerne her i dag benytte lejligheden til at give et tilsagn om, at jeg gerne vil indlede drøftelser om en flerårsaftale for erhvervsskolerne.
Jeg er også åben over for at diskutere de elementer, som var på bordet allerede i efteråret, for på den måde at sikre, at erhvervsskolerne får nogle andre muligheder end dem, de har i dag.
Ved at sidde og lytte til debatten i dag har jeg forstået, at de to lovforslag, som jeg har fremsat, L 78 og L 79, heldigvis har fået en ekstra behandling i Folketinget, i og med at en stor del af debatten faktisk har vedrørt lige præcis L 78 og L 79.
Det er ret usædvanligt, at lovforslag får en sådan ekstra behandling, men jeg vil alligevel benytte lejligheden til at gentage noget af det, som jeg sagde under førstebehandlingen af L 78 og L 79.
Regeringens forslag om at nedlægge den fri ungdomsuddannelse er, som det er sagt, udtryk for en klar prioritering fra regeringens side.
Vi har på intet tidspunkt lagt skjul på, at vi mener, det er en kostbar omvej gennem uddannelsessystemet for en række unge mennesker.
Det er en kostbar omvej for den enkelte, men det betyder også en ekstra udgift for samfundet som sådan. Med hensyn til daghøjskoledelen vil jeg også gentage, at her er der tale om en hel klar regelforenkling.
Daghøjskolerne får et meget enklere regelgrundlag at operere ud fra.
Daghøjskolerne bliver en kommunal opgave, og dermed kommer daghøjskolerne til at indgå som et lokalt tilbud.
Det tror jeg i virkeligheden vil styrke billedet af daghøjskolerne lokalt.
Med hensyn til aftenskoledelen af lovforslag nr. L 79
vil jeg gerne takke fru Marianne Jelved, som på konferencen i går trods alt understregede, at regeringen ikke ønsker at nedlægge aftenskolerne eller folkeoplysningen.
Det er nemlig ingenlunde hensigten med L 79, og det tror jeg heller ikke bliver resultatet, når L 79 bliver vedtaget.
Jeg er helt enig med fru Marianne Jelved i, at folkeoplysningen naturligvis fortsat vil spille en rolle i det danske samfund, også efter vedtagelsen af L 79.
Jeg mener selv, vi har fundet en fin balance mellem det offentlige tilskud til den mere fritidsbetonede del af undervisningssektoren, her altså den folkeoplysende del, og egenbetalingen.
Jeg er overbevist om, at folkeoplysningens ædle rolle, traditionen med folkeoplysningen, vil fortsætte, også efter vedtagelsen af L 79.
Derudover har jeg klart tilkendegivet i form af et betænkningsbidrag til L 79, at jeg vil se på den konkurrenceforvridning, som oplysningsforbundene udsættes for i form af den skævvridning, der er imellem de forskellige voksenuddannelsestilbud; her tænker jeg naturligvis på VUC.
Noget bliver rettet op med L 78, hvor der bliver mulighed for, ganske vist efter rådslagning med AOF-bestyrelsen, at indføre deltagerbetaling på VUC-enkeltfag, så der bliver rettet op på nogle af de skævheder, der findes.
Det er en kendsgerning, at lige præcis konkurrenceforvridningen med de øvrige uddannelsestilbud er noget af det, som folkeoplysningsforbundene angler efter at få rettet op på.
Har man lige konkurrence, har man naturligvis også helt andre muligheder, og jeg er ret sikker på, at folkeoplysningsforbundene lægger stor vægt på, at vi får set på det.
Jeg håber, fru Marianne Jelved vil være med
til at se på, hvordan vi skaber bedre vilkår for fremtidens folkeoplysning ved at give oplysningsforbundene fair vilkår og fair konkurrencebetingelser.