runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-08:
Jeg har umiddelbart svært ved at forstå, hvorfor fru Margrethe Vestager ikke også kan have en fornemmelse af, at nogle af de ting, der kommer til at foregå, også vil have en forebyggende effekt.
Det er klart, at det er svært at forebygge, før vi har draget nogle erfaringer, men jeg forestiller mig da f.eks., at når man følger den sociale indsats, vil det virke forebyggende i forhold til fremtidige socialt udstødte.
Jeg forestiller mig, at den årlige rapport om de svagestes situation vil kunne bruges til at se på, om de tiltag, man har lavet, rent faktisk forbedrer situationen og derfor også vil virke forebyggende.
De forslag til forbedringer, de også skal komme med,
er jo netop for at forebygge, at flere kommer ud i de samme problemer.
Så mener jeg faktisk også, at det er forebyggende i forhold til at få nye problemer, at man netop kan få hjælp til at blive inddraget i resten af samfundet.
Selv om det ikke står direkte nogen steder, så mener jeg, at mange af de tiltag, der rent faktisk er inden for det sociale råd, vil være med til at være forebyggende.
Margrethe Vestager (RV), 2002-02-08:
Jeg anerkender fuldt ud muligheden for, at de erfaringer, som et netværk omkring socialministeren måtte kunne opsamle, kan være af betydning for det forebyggende arbejde.
Det er derfor, jeg har så utrolig svært ved at forstå, hvorfor det forebyggende arbejde ikke må være en del af denne kreds' kommissorium. Hvorfor skal det vente?
Hvorfor skal det ikke være en del af her og nu-initiativerne, som ifølge fru Charlotte Dyremose ikke kan komme i gang hurtigt nok?
Hvorfor må man ikke tænke forebyggelse ind i det, man gør i nuet?
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-08:
Jeg kan gudskelov give fru Margrethe Vestager ret i, at det er de færreste, der lider af alle fem problemer på én gang.
Gudskelov da for det.
Derfor mener jeg faktisk, at det er ganske så konstruktivt at sætte mennesker med speciale inden for hvert af områderne om det samme bord, og jeg forestiller mig ærlig talt ikke, at de kommer til at slås.
Jeg forestiller mig faktisk, at de kan trække på hinandens erfaringer, så man ikke kun får løst hjemløseproblemet, men samtidig får løst det problem, at man f.eks. skulle være sindslidende.
Her mener jeg faktisk, at det er meget fornuftigt at have mennesker sat sammen, der har dybtgående forståelse for hvert af problemerne.
De kunne måske lære noget samarbejde, som kunne være konstruktivt, og som i forhold til den tidligere debat muligvis også kunne bruges i det forebyggende arbejde for disse mennesker.
Margrethe Vestager (RV), 2002-02-08:
Jeg skal bare spørge til fru Charlotte Dyremoses forståelse
af, hvordan man samtidig kan være så at sige personlig ekspert ved at være direkte forankret i et område og så samtidig kan se på problemerne på tværs, for det må være en forholdsvis snæver gruppe, man kan vælge ud fra, hvis personerne skal kunne se på tværs ud fra personlig erfaring på samtlige de områder, som nævnes.
Det vil sige, at man skal være en hjemløs prostitueret narkoman med sindssyge.
Der kan ikke være så forfærdelig mange i den kreds, og det kan i virkeligheden gøre, at vi kender de ti, det drejer sig om.
Derfor: Det der med på den ene side at ville det tværgående og på den anden side ville, at det skal være folk, som har den personlige erfaring, har jeg stadig væk svært ved at forstå.
Jeg har også stadig væk svært ved at forstå, hvad det er, der er galt med det nuværende arbejde, om det, man i virkeligheden vil, er, at man vil samle de svageste grupper om det samme bord og sige: Så må I i øvrigt selv slås.
Det er jo det, der er det tankevækkende ved det: Hvornår skal det her råd have lejlighed til at sige imod?
Hvornår skal det her råd kunne forholde sig til det fremadrettede?
Hvornår skal det her råd kunne forholde sig til noget og meddele sig til offentligheden uden om regeringen?
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-08:
Det Konservative Folkeparti ønsker en hurtig indsats for de svageste i vores samfund.
Vi mener derfor, det er vigtigt at få samlet et råd, som konstruktivt kan arbejde for bedre forhold for de svageste grupper.
Det kræver indsigt og stærke kræfter, og vi ønsker at få dem samlet på ét sted.
Vi vil her med det sociale råd give de svageste grupper en mulighed for at få deres eget talerør samlet i én krop, og det er jeg sikker på vil gøre dem stærkere samtidig med, at det vil være med til at løse problemer både for hjemløse, for stofmisbrugere, prostituerede, sindslidende og alkoholikere og dem, der måtte have flere af disse problemer.
Der vil derfor med det sociale råd kunne gøres en samlet indsats også på tværs af de problemer.
De skal udarbejde en årlig rapport over de svagestes situation.
De skal komme med konstruktive forslag til forbedringer, de skal sørge for at inddrage de svageste i resten af samfundet, og så vil det give regeringen mulighed for at rådføre sig med nogle, der faktisk arbejder med det her til daglig. Derfor er det vigtigt at vælge personer med indsigt og erfaring også i den praktiske viden.
Det vil give regeringen mulighed for at rådføre sig med et råd, der rent faktisk ved, hvad de taler om, som ikke bare har beskæftiget sig med enkeltproblemer for de svageste, men også med problemer på tværs.
Vi Konservative mener ikke, det er nødvendigt at trække aktstykket tilbage.
Det er en ganske almindelig procedure, og vi ønsker at føre den igennem for hurtigst muligt at kunne gøre en indsats for de svageste.
Derfor ønsker vi ikke at støtte forslaget.
Da Kristeligt Folkepartis ordfører ikke kan være til stede, skal jeg til sidst hilse fra dem og sige, at de heller ikke kan støtte forslaget.
Henriette Kjær (KF), 2002-02-08:
Nu har fru Pia Kristensen jo ikke ansvaret for, at Narkotikarådet nedlægges, det har regeringen.
Det er et forslag, vi har fremsat. Det skyldes bestemt ikke, at vi synes, at Narkotikarådet har udført et dårligt stykke arbejde, eller det har været nogle inkompetente mennesker, der har siddet der, tværtimod.
Jeg synes, de har gjort et godt stykke arbejde.
Men det er, fordi vi ønsker en bredere indsats, at man ikke bare ser på narkotikaområdet, men at man også ser på de andre indsatsområder, jeg har nævnt med psykisk syge, hjemløse, prostituerede.
Så det er simpelt hen derfor.
Villy Søvndal (SF), 2002-02-08:
Jeg vil ikke anfægte Dansk Folkepartis ret til at have den holdning, de har, det har vi alle sammen som politiske partier ret til.
Men bare for at sikre, at vi er på linje vidensmæssigt, så indeholder det nuværende Narkotikaråd f.eks. ikke alene tidligere, men også nuværende misbrugere.
Så det kan ikke være grunden til, at man vil noget nyt.
Man kan mene, hvad man vil om eksperter, men en ekspert er vel en person, der i en årrække har arbejdet med det her område.
Ude i felten altså, ikke bag et skrivebord, hvor man har flyttet papirer, men en som har været helt der ude, hvor det brænder på, som f.eks. formanden Preben Brandt, som har sit eget projekt »UDENFOR«, som daglig færdes ude i miljøet.
Er han ikke ifølge fru Pia Kristensens opfattelse en af de virkelige eksperter, og falder meget af den argumentation, der så lige blev fremført, i virkeligheden ikke fuldstændig til jorden igen?
Pia Kristensen (DF), 2002-02-08:
Jeg vil sige til fru Line Barfod, at det, jeg ser som en fordel, er, at det er flere forskellige grupper, der bliver samlet i ét råd, så man ikke kun sidder og behandler narkomaner for sig og hjemløse for sig osv.
Det er det, jeg ser som en fordel.
Jeg ser det også som en fordel, at det er ikkeeksperter, der kommer til at sidde i det råd, for det går jeg ud fra at det er, når de skal håndplukkes ude.
Det kunne være, at der kunne komme nogle ind, som har været tidligere misbrugere, og det ville da være de bedste eksperter at have siddende i sådan et råd og komme med gode ting til forebyggelse osv.
Så vil jeg sige til fru Margrethe Vestager: Lad det dog starte op.
I stedet for, at vi skyder det ned på forhånd og dødsdømmer det, inden det i det hele taget er kommet i gang, så lad det starte op, og lad os så prøve at se, hvordan det kan udvikle sig.
Det er jo klart, at der skal tages stilling til og evalueres på, om det nu også virker efter hensigten.
Men giv det dog en chance.
Margrethe Vestager (RV), 2002-02-08:
Jeg vil sige mange tak for fru Pia Kristensens svar på mit spørgsmål omkring det forebyggende.
Jeg synes ikke, der er nogen grund til at binde det sammen med den økonomiske indsats.
Det må være en del af regeringens prioritering i forhold til det råd, man får, hvordan man vil sørge for at følge op med en økonomi og en praktisk udførelse i forhold til det forebyggende.
Jeg mener heller ikke, at Dansk Folkepartis arbejde for at få det forebyggende ind i det her kommissorium skal være fanget op af, at man så skal stille med en finansiering i samme øjeblik, man har skrevet ordet forebyggende.
Jeg håber meget, at Dansk Folkeparti vil sikre i forbindelse med den behandling af aktstykket, som måske bliver en realitet, hvis ikke dette her beslutningsforslag nyder fremme, at man arbejder med kommissoriet, sådan at man får en bredere tilgang - ikke kun til en her og nu-løsning af dybe sociale problemer, men også i forhold til forebyggelsen.
For jeg syntes, det var en meget udmærket tilgang, fru Pia Kristensen havde til mit spørgsmål.
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Fru Pia Kristensen siger, at Dansk Folkeparti støtter det her forslag, fordi man synes, at det er et godt forslag, og man mener, at det vil være et godt initiativ med det her råd.
det, det her råd skal beskæftige sig med, som vil være så godt?
Og hvad er det, man mener har været negativt ved de råd, der nu bliver nedlagt?
Hvad er det f.eks. Narkotikarådet ikke har gjort godt nok?
Hvorfor skal Narkotikarådet nedlægges og det her råd oprettes i stedet?
Så synes jeg også, det er utrolig positivt at høre, at man gerne vil have det forebyggende arbejde med, men betyder det, at Dansk Folkeparti vil stille som betingelse for at godkende det her råd, at det forebyggende arbejde kommer med ind under rådet?
Pia Kristensen (DF), 2002-02-08:
Jeg vil bare sige til hr. Villy Søvndal, at jeg misforstod spørgsmålet.
Jeg troede, det var sådan noget med hemmelige aftaler.
Det, vi ved om rådet, er det, som alle her i Folketinget ved, og som sagt synes vi, det er tiltalende med det råd, og det er derfor, vi støtter det.
Med hensyn til forebyggelse så tror jeg, at jeg har sagt det før fra denne her talerstol, da vi behandlede et andet forslag, at fra Dansk Folkepartis side mente vi, det også var meget vigtigt at se på forebyggelsen.
En af mulighederne kunne jo være, at det også blev lagt ind under det råd.
For når man sidder og ser konsekvenserne af det, der er sket, og man også skal tage stilling til, hvad der videre skal ske, må det ligesom være helt naturligt, at der også kommer noget forebyggelsessnak med ind i det råd.
Villy Søvndal (SF), 2002-02-08:
Jeg synes næsten, det bliver værre og værre, for jeg troede faktisk, der var en kommunikation, så Dansk Folkeparti vidste, hvad det var, man var så begejstret for.
Så kunne man dog forstå det.
Men nu er vi en situation, hvor man er himmelbegejstret for noget, man ikke ved, hvad er.
Man må sige, at det i ordets egentlige forstand er et støtteparti, der er fundet.
Man må til gengæld også sige, at man i så fald er langt nede på knæ.
Så anvendte jeg ikke udtrykket en logrende hund.
Jeg holder meget af hunde, og en hund kan jo tænke og sådan noget.
Jeg vil nærmere anvende udtrykket en dikkende lammehale.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-08:
Jeg er sikker på, at vi vil se, at de mennesker, der kommer til at være i det her råd, vil have en bred forståelse for og indsigt i det forebyggende arbejde.
Men jeg vil sige til både fru Line Barfod og fru
Margrethe Vestager
Vi har en bred socialpolitik i Danmark.
Derfor er det her en meget lille del af den, og derfor skal vi selvfølgelig med hele den sociale indsats også se på den forebyggende indsats på den måde, som fru Line Barfod netop definerede den.
Hans Andersen (V), 2002-02-08:
Som det tidligere er bemærket, ønsker jeg, at et fremtidigt råd for socialt udsatte tager fat og har fokus på det helt centrale, nemlig at varetage helheden, og at et sådant råd får deltagelse også af brugere, ikke kun af systemfolk - som et svar til fru Margrethe Vestager.
Og så er det vigtigt, at rådet både er med- og modspiller.
Hvis ikke jeg husker meget forkert, har ministeren også her fra talerstolen
tidligere i en debat om det samme bemærket, at det både skal være med- og modspiller. Om uafhængigheden: Jamen jeg tror på, at der med det forslag, der ligger, er uafhængighed, og at rådet selvfølgelig skal være med- og modspiller til de forslag, der kommer.
Margrethe Vestager (RV), 2002-02-08:
Jeg vil gerne bede Venstres ordfører om at præcisere, hvad det er, der er galt med de eksisterende typer af organisering inden for det sociale område.
Hvad er det præcis, der er galt med dem, som gør, at de har forskertset muligheden for at sidde i et socialt råd?
Hvad er det helt præcis?
For de vil jo kunne lære noget af det, de vil kunne lære, hvordan de kan bringe sig tilbage i en situation, hvor de vil kunne rådgive minister, regering og Folketing.
Det andet er det om uafhængigheden.
Der står i ministerens aktstykke: »Rådet skal være uafhængigt af Socialministeriet
, men for at sikre sammenhæng med Socialministeriets aktiviteter på området foreslås det, at Socialministeriet varetager sekretariatsfunktionen.« Hvis ikke det er det nærmeste, man kommer en tilståelsessag, så ved jeg ikke, hvad det er, for rådet må åbenbart ikke lave ting, som ikke kan ses i sammenhæng med Socialministeriets øvrige aktiviteter.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-08:
Børns sikkerhed og velfærd er selvfølgelig væsentligt for Det Konservative Folkeparti, som det er væsentligt for sikkert alle andre herinde.
Børn bruger meget tid i institutioner, og det er derfor også vigtigt, at de forhold, de er i institutionerne under, er gode, sikre og sunde.
Det er klart.
Men ellers er det faktisk et lokalt kommunalt ansvar.
Man skal tænke sig om også i den konkrete situation ude i den konkrete institution, at man ikke foretager sig dumme ting, der kan skade det enkelte barn eller være en risiko for børns sundhed.
Jeg har set den pjece, som ministeren omtalte, der giver
et rigtig godt overblik over den lovgivning, der er i forbindelse med børn og børn i daginstitutioner.
Når man også læser pjecen, er det faktisk en ganske god pjece, og jeg kan give indtil flere ordførere ret i, at det var et tiltrængt overblik, men det er faktisk også et ret godt overblik, man får, når man læser denne pjece. Men man får også indsigt i en anden ting, nemlig det store problemfelt, der er i, at der faktisk er lovgivning inden for utrolig mange fagområder, der omhandler børn.
Der er bl.a. noget fra Erhvervsministeriet, Sundhedsministeriet, Arbejdsministeriet, nu Beskæftigelsesministeriet, og Miljøministeriet, ligesom der faktisk er europæiske rammer, som er blevet gjort til danske rammer.
Så det er et utrolig bredt spektrum, og jeg er fuldstændig enig med forslagsstillerne i, at det selvfølgelig er med til at forvirre situationen omkring børneinstitutionerne.
Men det gør jo også, at vi ikke bare sådan kan gå hen og lave en samlet lov.
, så vi rent faktisk har de fagfolk, der har bedst forstand på områderne, til at udforme loven på de forskellige områder. Så er der betragtningerne om forældrenes rolle, og jeg kan sådan set kun være enig i, at det er utrolig vigtigt, at forældre tager aktivt del i deres lokalområde.
I det hele taget - og det mener man jo næsten selvsagt som politiker - er det vigtigt, at vi alle sammen tager ansvar for vores samfund, og det gælder på alle niveauer.
Ligesom det gælder herinde landspolitisk, gælder det selvfølgelig også i lokalmiljøet og ude i forældrebestyrelserne.
Jeg kan kun opfordre folk til at tage ansvar for deres lokalmiljø, men det er desværre ikke noget, vi kan tvinge dem til via lovgivningen.
Jeg mener som sagt ikke, at det er helt realistisk at samle en arbejdsmiljølov for børn, men jeg er glad for den pjece fra ministeriet, som jeg nu har haft mulighed for at stifte grundigt bekendtskab med.
Der kan selvfølgelig være erfaringer i de forskellige kommuner, og jeg synes, at det kan være ganske udmærket, at man også centralt er med til at formidle disse til de forskellige kommuner.
En overordnet lov mener jeg desværre er urealistisk.
Pia Kristensen (DF), 2002-02-08:
Jeg vil sige til fru Tove Videbæk: Nej, vi synes bestemt ikke om, at man laver burbørn, og vi er meget bevidste om, at det er sket i et par år, hvor der har manglet institutioner, på grund af et stigende antal børn.
Man har virkelig stoppet mange børn ind.
Og det er noget, som vi, der sidder i en kommunalbestyrelse, råber højt op om og gør noget ved ude i kommunerne.
Stadig væk mener vi, at det skal være en kommunal lokal opgave, og gudskelov har vi nogle stærke forældrebestyrelser, der gør opmærksom på de problemer, og så må kommunerne jo rette ind og forsøge at løse problemerne. Til SF's ordfører: Jamen det kan godt være, jeg er fejloplyst
Selvfølgelig ønsker vi også nogle regler, men vi synes til gengæld, at forældrebestyrelse, kommune og institution må finde ud af nogle regler, der er bedst lige for deres institution.
Det kan vel ikke være så vanskeligt.
Man kan vel få øje på de ting, der er noget galt med.
Lene Garsdal (SF), 2002-02-08:
Fru Pia Kristensen fra Dansk Folkeparti siger, at børnene i forvejen er omfattet af en arbejdsmiljølov, men det er jo ikke sandt.
Det er kun de voksne, pædagogerne, der er omfattet af arbejdsmiljøloven.
Det er netop det, der er en af ideerne med det her forslag.
Så jeg vil spørge fru Pia Kristensen: Hvorfor skal børnene ikke være omfattet af en arbejdsmiljølov? Jeg kan forstå, at det er fordi, fru Pia Kristensen tror, at de allerede er omfattet, at man vil stemme imod.
Tove Videbæk (KRF), 2002-02-08:
Dansk Folkeparti har lige fået en ny ordfører for dyrevelfærd, og tillykke med det.
Vedrørende dyrevelfærd er der jo meget eksakte og nøjagtige regler for, hvordan tingene skal være, for at dyrene har det godt, bl.a. er der meget konkrete, eksakte og præcise regler for, hvordan de bure skal se ud, som hønsene skal være i, og vi taler om burhøns, men vedrørende børnene, som er Danmarks fremtid, er der ingen regler for, hvor mange børn man må proppe ind i et rum.
Synes fru Pia Kristensen ikke, det er et problem?
Og var det ikke en idé, at Dansk Folkeparti også fik en ordfører for børnevelfærd?
Pia Kristensen (DF), 2002-02-08:
Dansk Folkeparti mener ikke, at der skal laves miljølove for børn i institutionerne.
I forvejen er institutionerne omfattet af de almindelige love i kommunerne, såsom sikkerhed omkring bygninger, arbejdsmiljø og embedslægeinstitutionen.
Hvad angår embedslægernes opgaver i institutionerne, er det allerede sådan, at embedslægen kan udstede både forbud og påbud over for såvel kommunale som selvejende institutioner. Dansk Folkeparti ved godt, at visse kommuner til tider overbelægger børneinstitutionerne, fordi man mangler pladser, og at det giver problemer med pladsmangel og støj, og det er selvfølgelig ikke i orden.
Her må forældrebestyrelserne gribe ind, og det gør de også i stor udstrækning, og herefter må kommunerne så gribe ind og få rettet op på de forhold.
Vi mener, det er en kommunal og lokal opgave, og reglerne skal overholdes.
De fleste børn i dag tilbringer meget af deres tid i institutionsmiljøet, og fra kommunernes side skal man selvfølgelig sikre et godt miljø og en god kvalitet.
Alle er interesserede i, at børn har det godt i de forskellige pasningsordninger.
Dansk Folkeparti mener dog ikke, at en decideret miljølov vil være garant for det, så derfor afviser vi forslaget. Vi mener til gengæld, at det bedste vil være, at de kommunale myndigheder i samspil med forældrebestyrelser og personalet i daginstitutionerne finder de løsninger, som er det bedste for alle parter, ligeledes skal man selvfølgelig se til, at gældende regler overholdes.
René Skau Björnsson (S), 2002-02-08:
Det kan af og til virke godt træls at stå heroppe og behandle de samme beslutningsforslag igen og igen, men lige netop det her beslutningsforslag om sikkerhed og sundhed for børn i daginstitutionerne vil jeg gerne takke Enhedslisten for, at de hyppigt genfremsætter, for det har hjulpet til med at fastholde et meget vigtigt fokus, nemlig forholdene for vores børn i daginstitutionerne. Der er gjort meget, især under den tidligere regering,
og det arbejde vil vi gerne fortsætte i Socialdemokratiet. Der blev bl.a. sendt en pjece ud med regler, der gælder for daginstitutionerne, så forældre og ansatte lettere kan orientere sig om, hvad deres rettigheder, muligheder og ansvar er.
Det er især gennem det
projekt, at vi i den gamle regering forsøgte at forbedre kvaliteten af de offentlige pasningstilbud.
For der er brug for forbedringer.
Man behøver ikke at
være fra Enhedslisten for at forarges over overfyldte, støjplagede og nedslidte daginstitutioner, historier, der med jævne mellemrum dukker op i medierne
Og jeg skal da gerne indrømme, at pasningsgarantien, som vi lagde og fortsat lægger stor vægt på, måske i nogle kommuner er blevet sikret på den nemme måde ved blot at overfylde børnehaverne og vuggestuerne. Vi mener fortsat, at hovedansvaret for børnepasningen er og bør være et lokalt ansvar.
De fysiske rammer bliver kun optimalt sikret gennem et samspil mellem pædagoger, forældre, tilsynsmyndigheden og kommunalbestyrelsen, ikke gennem regler presset ned ovenfra.
I den nuværende situation er vi imidlertid bange for, at det kvalitetsudviklende arbejde, vi satte i gang med KID-projektet, som altså netop skulle nå målene uden central styring, kunne gå hen og blive endnu et offer for vores nye regerings spareiver.
Hvis socialministeren kan love os, at det positive arbejde på det lokale niveau fortsættes og udvikles, ser vi fortsat ikke nogen grund til at støtte
Men skulle det arbejde komme under pres, når kommunerne skal proppes ind i skattestoppets spændetrøje, kan vi godt se fornuften i at regulere området fra centralt hold.
Vi vil derfor gå positivt, men kritisk ind i arbejdet
med forslaget under udvalgsbehandlingen.
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Først til det sidste: Det glæder mig meget at høre, at ministeren er indstillet på, at der skal sættes penge af til fortsættelse af projektet, og jeg håber da, at ministeren også vil kæmpe for, at der bliver sat penge af, og kommer det ikke igennem under satspuljeforliget, så på almindelig vis over finansloven.
I forhold til spørgsmålet om regler er jeg enig i, at det ikke er nok, at man har nogle regler.
Det er også derfor, vi har foreslået, at der skal være et tilsyn, der kan komme ud og sikre, at reglerne bliver overholdt, og som kunne give påbud for at sikre, at de bliver overholdt, samt at der er et fælles tilsyn, der skal se på alle reglerne i forhold til daginstitutionerne, i stedet for at det er mange forskellige myndigheder, der skal komme og kontrollere, om reglerne er opfyldt. Det er det tilsyn, vi meget gerne vil have indført, samtidig med at vi gerne vil have afsat en pose penge til at sikre, at man kan indrette daginstitutionerne, så de lever op til kravene, for det er der mange daginstitutioner der ikke gør i dag.
Henriette Kjær (KF), 2002-02-08:
Til fru Line Barfod: Det er lidt et spørgsmål om, hvordan man løser denne her opgave, for jeg er fuldstændig enig i, at den er alvorlig, og at den skal løses.
Der var noget med, at der var et mellemrum, der var for stort, og dér fik de altså påbud om, at der var en planke, der skulle på, så det mellemrum blev mindre, så børnene netop ikke kunne hænge ud af mellemrummet, så der var jo gjort noget forkert.
Reglerne er der, men det er åbenbart svært at få formidlet, at de er der, og der tror jeg netop ikke, at det vil hjælpe noget med en samlet miljølov.
Det er bare flere regler, og »hvordan skal vi sætte os ind i dét?«.
Derfor tror jeg, at det hjælper at sende brev ud og få debatten i institutionerne og også i kommunerne, for de skal være opmærksomme på det her, det tror jeg sådan set er mere effektivt.
Så til fru Tove Videbæk: Jeg er meget indstillet på, at KID-projektet skal fortsætte, så om satspuljeforligspartierne vil, kommer det også til det.