runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-05:
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at der jo ikke ligger noget lovforslag på området endnu, så detaljerne kan hr. Keld Albrechtsen ikke spørge helt ind til.
Men der bliver spurgt om regeringens sigte, og det vil jeg gerne svare på.
Vi lægger vægt på, at så mange almene lejere som muligt får mulighed for at overtage deres bolig, såfremt de ønsker det.
Lejerne i afdelingen, hvor den indestående gæld overstiger boligernes markedspris, skal have den samme mulighed for at købe deres bolig som andre lejere i almene bebyggelser, alt andet må siges at være urimeligt.
på 30 pct.
Her må jeg korrigere hr. Keld Albrechtsen, der er ikke tale om en rabat.
Lejeren betaler 70 pct. af markedsprisen ved køb af boligen, og de resterende 30 pct. er en udskudt betaling, det er ikke en rabat.
Rent praktisk sker det ved, at lejeren får et rentefrit stående lån fra en nyoprettet fond under Landsbyggefonden, og det stående lån forfalder til betaling, når ejeren fraflytter boligen, sælger eller udlejer den.
Der er altså ikke tale om, at boligerne sælges med rabat.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-05:
Skal svaret forstås sådan, at man kan købe lejligheden til markedsprisen, også i de tilfælde, hvor gælden i ejendommen målt pr. lejlighed overstiger markedsprisen?
Sådan måtte jeg høre svaret.
Det er i virkeligheden et ganske rystende svar, for det betyder jo, at der bliver et tab ved salget.
Hvem skal så dække det tab? Er det de tilbageværende lejere, der skal dække det tab, er det kreditforeningen, som så ikke får tilbagebetalt en del af obligationslånene?
Jeg må indrømme, at jeg sjældent har hørt noget så uansvarligt som det svar, ministeren lige er kommet med, hvis jeg da har forstået det rigtigt; der er selvfølgelig den mulighed, at jeg ikke har forstået svaret i dets fulde konsekvens.
Men kunne jeg ikke få ministeren til lige at forklare, hvem der skal dække det tab?
Jeg kan selvfølgelig godt se, at ideen fra regeringens side er, at på den måde kan man jo give folk et stærkt incitament til at købe en lejlighed, for i dag betaler de jo husleje i forhold til gældens størrelse.
Hvis de så kan skubbe gælden væk og lade nogle andre betale gælden og købe til en markedspris, der måske er lavere, fordi det kan være, at det ikke er de mest attraktive lejligheder, vi her snakker om, så kan man måske ligefrem få en huslejenedsættelse ud af den samlede manøvre.
Men så er vi da også ovre i noget, der er fuldstændig usmageligt og uansvarligt i enhver henseende, for så sender man bare regningen videre til nogle andre, og hvem skal betale?
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-05:
Det er min vurdering, at der kun i et meget begrænset antal tilfælde vil blive tale om salg af boliger, hvor den indestående gæld overstiger boligernes markedspris, eller at der med andre ord sker salg med underskud.
Vi opererer med markedspriser.
Det skyldes bl.a., at regeringen arbejder med en fredningsperiode for nyt alment byggeri, hvilket vil sige, at lejerne i disse almene boliger først kan købe efter en årrække, så den indestående gæld ikke vil være så stor.
Jeg kan se, at der er to situationer, hvor der kan blive tale om underskud.
For det første kan det ske ved salg i områder, hvor prisniveauet på ejerboliger er lavt, som hr. Keld Albrechtsen siger.
For det andet kan det ske i såkaldt problemramte afdelinger, hvor der er optaget større lån bl.a. til udbedring af byggeskader.
Det vil ske lidt oftere, at gælden overstiger de 70 pct. af markedsprisen, som lejeren skal betale i forbindelse med købet.
Hvis der bliver underskud, fremskaffes det manglende beløb ved et lån i Landsbyggefonden, lånet betales tilbage ved overskud fra senere salg.
I første omgang må vi sige, at underskuddet som sagt dækkes ved et lån fra Landsbyggefonden, og lånet tilbagebetales så med overskuddet fra senere salg i afdelingen.
Hvis det ikke er indbetalt inden 10 år, dækkes det af det samlede salgsprovenu fra de almene boliger, som lejerne har købt i hele landet.
Det er det, der er tanken, men jeg må endnu en gang sige til hr. Keld Albrechtsen: Der ligger endnu ikke noget lovforslag, vi ser stadig væk på sagerne, og hr. Keld Albrechtsen får jo mulighed for at stille spørgsmål, når vi kommer så langt.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-05:
Jeg må indrømme, at det bliver mere og mere rystende for hvert svar.
Men jeg vil da medgive ministeren, at han i hvert fald svarer fuldstændig åbenhjertigt på de her spørgsmål, og man kan ikke beskylde ministeren for at ryste på hånden.
Så siger ministeren, at han ikke regner med, at det bliver særlig mange lejligheder, og så nævner ministeren de områder, hvor der er mange sociale problemer.
I det kvarter, jeg bor i, har vi mange tusinde
lejligheder, hvor gælden væsentligt overstiger markedsprisen, fordi markedsprisen sandsynligvis vil være forholdsvis lav, fordi vi i det boligkvarter har en stor koncentration af sociale problemer.
Det ved ministeren godt, det er det område i Århus, hvor også Gellerupparken ligger.
Hvordan kan ministeren vide, at man kan være sikker på, at der ikke bliver solgt ret mange lejligheder dér, når man nu får et redskab i hånden, hvor man simpelt hen kan slette gælden, man kan slippe af med gælden ved hjælp af den manøvre?
Og så skal alle de andre lejere i hele landet oven i købet via Landsbyggefonden finansiere den pengemaskine.
Jamen det er da helt utroligt. Er det forstået rigtigt, at alle de andre lejere i landet oven i købet skal betale det?
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-05:
Ja, det er jo svært for mig som minister at bekræfte, om hr. Keld Albrechtsen kan forstå det.
Men en af de situationer, hvor salg med underskud kan forekomme, er jo, som det er nævnt, ved salg af boliger i såkaldt problemramte afdelinger. Samtidig er det jo netop i disse afdelinger, at salg af boliger såvel til lejerne i afdelingerne som til folk, der kommer udefra, vil kunne udgøre en særlig positiv effekt i form af en mere varieret beboersammensætning.
Så vil jeg gerne gøre det helt klart for hr. Keld Albrechtsen, at hvis der kommer underskud ved et salg, bliver det jo ikke de tilbageværende lejere i boligafdelingen, der kommer til at betale for det.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-05:
Nej, det forstod jeg også godt.
Men nu nævnte ministeren Landsbyggefonden, og alle lejere, altså alle dem, der bor i alment byggeri, og som er omfattet af indbetalingspligten, indbetaler til Landsbyggefonden.
Ministeren sagde også, at efterfølgende, hvis det heller ikke kunne skaffe pengene ind, så skulle de tages fra den nye Nybyggerifonden.
Det vil sige, at det ville gå fra det almene nybyggeri - altså også fra lejere - bare nogle andre lejere.
Så ministeren vil nu lave en ordning, hvor man i en boligafdeling kan gå ud og vedtage salg af lejligheder til en pris, der ligger under den gæld, der står i lejligheden, således at der opstår et underskud, som andre så skal dække. Jeg vil godt bede ministeren bekræfte, at det altså er lejernes penge, der ligger i Landsbyggefonden, og det er vel også lejernes penge, der ligger i Nybyggerifonden, for det var jo meningen, at den skulle gå til nybyggeri.
Ministeren har jo selv sagt, at ideen med det her var, at der skulle komme noget nybyggeri af almene boliger i stedet for dem, der blev solgt.
Men det gør der ikke, fordi pengene skal bruges til at finansiere det underskud, der opstår, når man sælger lejligheder til en pris, der ikke dækker gælden.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-05:
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at det er regeringens politik at øge boligmassen.
Vi har sagt, at det ligger på et niveau på omkring 50.000-60.000, og det ekstraprovenu, der kommer ind, skal indgå i en fond.
Så skal der bygges flere boliger, samtidig med at regeringen har fremlagt en boligpakke, hvor der bygges flere handicapboliger, flere almene boliger.
Der bygges flere ældreboliger, der bygges private udlejningsboliger, vi bygger kollegier, vi bygger ungdomsboliger.
Og så kan vi gå til Landsbyggefonden, som vi også har brugt til at nedsætte kommunernes indskudskapital, så vi får bygget flere boliger.
Det, der er opgaven ved det her, er at øge antallet af boliger i Danmark.
Sådan må det være.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-05:
Jeg forstår det sådan, at ministeren nu i ramme alvor meddeler Folketinget, at han har tænkt sig at lave et lovforslag, der vil pålægge Landsbyggefonden, at den nu skal bruges til at finansiere et underskud, der opstår ved fuldstændig uansvarlige beslutninger om salg af almene boliger i situationer, hvor salgsindtægten ikke kan dække den gæld, der er i den pågældende ejendom.
Det er ud over de penge, ministeren i forvejen har taget fra Landsbyggefonden, som dog i et vist omfang overføres til nybyggeri, og det er lejernes penge, fordi de er opsamlet i Landsbyggefonden ved indbetalinger fra lejerne.
Ministeren må undskylde, at jeg gentager spørgsmålet, men jeg er simpelt hen så rystet over, at vi kan høre en minister stå og bebude en sådan hæmningsløs uansvarlighed.
Men jeg må sige, jeg er dybt rystet.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-05:
Jeg kan forstå, at hr. Keld Albrechtsen nu har gentaget spørgsmålet fem gange under det her spørgsmål, men jeg kan jo ikke blive ved med at svare det samme fem gange, så jeg vil henholde mig til de svar, jeg allerede har afgivet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-05:
»Vil ministeren oplyse, om det er korrekt, at en boligafdelings henlæggelser tilhører ejerforeningen efter et bortsalg af almene boliger?«
Når jeg stiller spørgsmålet, er det selvfølgelig bl.a., fordi det er et spørgsmål, jeg selv mange gange har fået, når jeg har deltaget i offentlige møder om denne sag.
Det er et utrolig vigtigt spørgsmål: Hvad kommer der til at ske med de penge, som lejerne i en boligafdeling har sparet op i fællesskab for at kunne reparere tage og vinduer og vandrør og alt muligt andet, og som jo er lejernes fælles penge i boligafdelingen?
Hvad bliver ejendomsforholdet til de penge, når der er foretaget en udstykning af lejlighederne, og lejlighederne overgår til ejerforeningen?
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-05:
Endnu en gang: Der er ikke fremsat noget lovforslag, og detaljerne er ikke på plads, men jeg vil godt oplyse hr. Keld Albrechtsen om, hvad der er regeringens sigte.
Det er, at de beløb, som afdelingen har henlagt til vedligeholdelse af afdelingens ejendomme, forbliver i afdelingen efter et salg.
Der er tale om henlæggelser, som skal anvendes til dette bestemte formål, altså vedligeholdelse af afdelingen.
Det forhold ændrer salget ikke på.
Der sker altså ikke nogen overførsel af afdelingens henlæggelser til ejerforeningen.
Ejerforeningen kan derfor ikke disponere over henlæggelserne, så hr. Keld Albrechtsen behøver hverken at frygte eller blive rystet over, at lejernes penge vil komme de nye ejere til gode.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-05:
Tak for svaret.
Hvis man læser den redegørelse, ministeren sendte ud, og som ligger til grund for det lovforberedende arbejde, kan man se, at beslutningerne vedrørende vedligeholdelse af det, der tidligere var en almen boligafdeling, overgår til ejerforeningen, og i ejerforeningens bestyrelse er de tilbageværende lejere repræsenteret ved boligselskabet, ikke ved afdelingsbestyrelsen.
Jeg vil godt spørge: Betyder det, ministeren nu siger, at de henlæggelser, der lå i den tidligere boligafdeling, skal opdeles mellem dem, som er ejere, og dem, der stadig væk er lejere?
Og hvis det er sådan, hvem skal så administrere de to dele af henlæggelsesmidlerne?
Hvordan vil en ejerforening kunne træffe beslutning om vedligeholdelse af et tag, hvis ejerforeningen ikke kan råde over de henlæggelser, der er opsparet til det formål? Jeg er godt klar over, at ministeren ikke kan svare på detaljer i dag.
Men det her er jo det helt principielle i sagen, og derfor overrasker det mig, at ministeren kan mene, at en afdeling, som er opløst, og som ikke længere har nogen afdelingsbestyrelse med nogen som helst beføjelser, stadig kan være i besiddelse af sine henlæggelser.
Det håber jeg ministeren kan svare på.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-05:
Jeg vil gerne sige, at sigtet er, at når den første lejer køber sin bolig, bliver ejendommen opdelt i ejerlejligheder eller udstykket i selvstændige matrikler, og der etableres en ejerforening til at varetage de fælles anliggender, f.eks. den udvendige vedligeholdelse af ejendommen.
Ejerforeningen finansierer som alle andre steder udgifterne til vedligeholdelse af ejendommen ved bidrag, de såkaldte fællesudgifter fra de enkelte ejerlejlighedsejere.
Den almene afdeling kommer til at stå som ejer af de ikkesolgte lejligheder og skal derfor betale fællesudgifter for disse lejligheder.
Lejerne vil skulle betale husleje som hidtil, men en del af lejen vil gå til betaling af fællesudgifterne.
Afdelingen vil naturligvis i relevant omfang kunne anvende de henlagte midler til betaling af fællesudgifterne.
Endnu en gang, hr. Keld Albrechtsen:
De nærmere detaljer er ikke på plads, men det er klart, at vi må sige, at der hele tiden skal være en balance mellem de to beboergrupper på stedet.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-05:
Tak for det svar.
Det gør tingene en lille smule klarere, og jeg vil igen komplimentere ministeren, fordi han svarer så rent ud af posen.
Det vil altså sige, at vi står i den situation, at de tilbageværende lejere ganske vist på papiret har den del af de opsparede henlæggelser, som svarer til det antal lejligheder, de bor i.
Men de dispositioner, der skal træffes, f.eks. beslutninger om vedligeholdelse af tag, træffes af ejerforeningen for hele afdelingens vedkommende, altså også for det tag, der er over de lejligheder, hvor der bor lejere.
Så kan ejerforeningen trække pengene ud af lejernes henlæggelser ved simpelt hen at træffe de beslutninger, og så skal pengene derefter overføres til ejerforeningens budget.
Sådan forstod jeg det, og det er meget klargørende.
Jeg vil godt spørge: Har jeg forstået mekanikken i det rigtigt?
Det betyder jo i virkeligheden, at ejerforeningen dermed disponerer fuldt ud over alle henlæggelserne.
Er det ikke rigtigt?
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-05:
Jeg vil gerne sige endnu en gang, at detaljerne i det lovforberedende arbejde ikke er helt på plads.
Jeg taler ud fra, hvilket sigte regeringen har, og vi mener altså, at de midler, som afdelingerne har henlagt til vedligeholdelse, fortsat skal anvendes til det formål, dvs. til vedligeholdelse af selve afdelingen.
Man kan naturligvis ikke gå ud fra, at de nye ejere og lejerne altid skal have fælles interesser, men jeg er altså sikker på, at vi nok skal få skruet en ordning sammen, som vil kunne fungere i praksis.
Kunsten er jo, som jeg sagde
før, at finde balancen mellem de to forskellige beboergrupper.
Hvis man ser sagen fra de nye ejeres side, handler det jo om at gøre deres situation så lig ejerlejlighedsejernes situation som overhovedet muligt, og set fra lejernes side handler det om, at deres vilkår så vidt muligt overhovedet ikke påvirkes af, at der sker salg i en afdeling.
Vi er nødt til at lade hensyn fra begge sider indgå i vores lovforslag, vi arbejder for det, og det, jeg lægger op til, er at finde en rimelig balance i den problemstilling.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-05:
Tak for det.
Det sidste spørgsmål handlede om, hvem der kan disponere over pengene, men jeg vil lige vende tilbage til selve ejendomsspørgsmålet, og jeg vil godt spørge ministeren: Hvem har helt præcis den juridiske ejendomsret til de henlæggelser, som lejerne har?
I dag er det jo ikke den enkelte lejer, der ejer henlæggelserne.
Jeg bor i en almennyttig lejlighed, men jeg ejer ikke mine henlæggelser, for vi har jo fælles eje af afdelingen.
Men afdelingen er ikke en juridisk person og kan som sådan ikke administrere de penge.
Den har ikke juridisk ejerskab, det er boligselskabet, der i dag har ansvaret for disse penge.
Derfor vil jeg godt spørge - og det er også det, der ligger i spørgsmålet - hvem har så ejendomsretten til disse henlæggelsesmidler, som ikke flyttes direkte over i ejerforeningen?
Den bliver de efterhånden fisket over i, og det vil jeg vende tilbage til, men de bliver først trukket ud og sat på en særlig konto.
Hvem administrerer og har ansvaret
for den konto?
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-05:
Jeg mener, jeg efterhånden har svaret på det her gentagne gange, men jeg vil da godt fortsætte lidt endnu.
Endnu en gang: Det kommende lovforslag, som regeringen håber at kunne fremsætte for et velvilligt flertal i Folketinget, er jo ikke på plads; detaljerne er ikke på plads.
Jeg har redegjort for, hvad sigtet med det er, og så må hr. Keld Albrechtsen vente, til det kommer. Så kan alle spørgsmålene stilles.
Jeg har gjort det klart, at det er regeringens sigte, at når den første lejer køber sin bolig, bliver ejendommen opdelt i ejerlejligheder eller udstykket i selvstændige matrikler, og at der etableres en ejerforening til at varetage de fælles anliggender.
Ejerforeningen finansierer som alle andre steder udgifterne til vedligeholdelse af ejendommen ved bidrag til fællesudgifterne fra de enkelte ejerlejlighedsejere, og den almene afdeling kommer til at stå som ejere af de ikkesolgte lejligheder og skal derfor betale fællesudgifter for disse lejligheder.
Lejerne skal betale husleje som hidtil, men en del af lejen vil gå til betaling af fællesudgifterne.
Jeg må sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg ikke kan komme det nærmere i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-05:
Jeg er helt med på, at ministeren ikke kan svare på tekniske detaljer, og derfor holder jeg mig også udelukkende til helt principielle spørgsmål.
Ministeren må jo have tænkt meget grundigt over ejendomsforholdet, for ministeren har baseret sig på den påstand - som jeg ganske vist mener er forkert - at afdelingen ejes af afdelingen selv, som dermed ifølge ministerens logik også må eje henlæggelserne.
Nu tager ministeren så nogle af henlæggelserne og giver dem til ejerforeningen, og andre fører han over i en helt ny juridisk konstruktion, som ministeren kalder afdelingen.
Men det, der var afdelingen før udstykningen, er jo ikke afdelingen efter udstykningen, for den har jo mistet sin juridiske substans.
Jeg kan høre på ministeren, at han ikke har øvet sig i juraen.
Det har selvfølgelig også sammenhæng med, at de udtalelser, ministeren kommer med, kan få stor betydning for kommende retssager, og derfor forstår jeg godt, hvis ministeren er meget forsigtig.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren, om vi kan få et notat om dette principielle juridiske problem.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-05:
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen: Lovforslaget er ikke skrevet, men jeg udfærdiger gerne et notat til hr. Keld Albrechtsen om de juridiske forhold på området.
Jeg kan ikke svare nærmere på det i dag, men jeg har svaret på begge hr. Keld Albrechtsens spørgsmål, og jeg kommer det ikke nærmere.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-05:
»Vil ministeren oplyse, om det er korrekt, at en ejerforening frit kan disponere over en boligafdelings henlæggelser efter et bortsalg af almene boliger?«
Jeg siger tak for tilsagnet om et sådant notat, og så vil jeg vende tilbage til det, som spørgsmålet her handler om, nemlig hvem der kan disponere over beboernes henlæggelser, når der sker udstykning af en tidligere almen afdeling og efterfølgende salg af lejlighederne.
Ministeren siger i sit svar, som jeg siger mange tak for, at det bliver ejerforeningen, der skal træffe beslutningerne om vedligeholdelse af de fælles arealer, tage og vinduer, og om malerarbejder, asfaltarbejder, fælleslokaler, ansættelse af varmemestre, osv. osv. - alle disse udgifter varetages af ejerforeningen.
Men de penge, der skal bruges til at betale disse udgifter, skal ligge i en særlig kasse, som ministeren vil oprette til henlæggelserne. Så siger ministeren, at efterhånden som ejerforeningen træffer beslutning om at bruge disse penge, bliver de
opkrævet hos den tidligere boligafdeling.
Jeg ved ikke, om ministeren kunne beskrive det system en lille smule mere - ikke detaljerne i det, men bare det helt principielle i det.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-05:
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at når vi når så langt, at lovforslaget ligger i salen, bliver der mulighed for at stille spørgsmål om alt det her. Jeg har fortalt om regeringens sigte.
Jeg har svaret på det, jeg kan, og jeg kan ikke uddybe det, jeg er kommet med i dag, nærmere, for lovforslaget foreligger ikke på nuværende tidspunkt.
Hr. Keld Albrechtsen kan blive ved med at grave og grave i problemstillingen.
Lovforslaget er ikke lavet på nuværende tidspunkt, men jeg vil komme tilbage, når det er færdigt.
Det er jo efterhånden ved at udvikle sig til en tale imod salget af almene boliger, og jeg er meget glad for, at hr. Keld Albrechtsen tilbyder sig som servicemendarbejder for ministeriet.
Men jeg glæder mig til at komme tilbage, når nu lovforslaget engang er udfærdiget, og lad os så tage diskussionen derfra.
Svend Aage Jensby (V), 2003-11-05:
En fremtidig beslutning vil blive baseret på rationelle, militære, økonomiske overvejelser af hensyn. Sådanne overvejelser og beregninger kan man jo netop ikke gøre uden at inddrage det bestående og eventuelle andre muligheder.
Det ligger jo i det.
Der var jeg også glad, da jeg så det brev fra Frederiksværk Kommune, som hr. Hækkerup venligst sendte over i forbindelse med sit spørgsmål, hvor man til slut fra kommunens side skriver: Vi ønsker, at fremtiden for søværnets grundskole bliver afgjort på grundlag af militære og finansielle overvejelser.
Vi ønsker ikke, at fremtiden for søværnets grundskoler afgøres ud fra regionalpolitiske betragtninger, hvilket vi mener, at en eventuel flytning til Frederikshavn er udtryk for.
Jeg gentager, der bliver foretaget en lang række militærfaglige og økonomiske analyser om hele den omvæltning, som det danske forsvar skal gennemgå.
Og dermed har jeg også svaret på spørgsmålet. Selvfølgelig vil det indgå i overvejelserne, om det militærfagligt og økonomisk er fornuftigt at blive på søværnets grundskole, som den er i dag.
KL. 13.55
Nej, jeg kan i hvert fald garantere hr. Hækkerup, at der ikke er noget kommissorium, der bliver tilsidesat.
Forsvarskommandoen er i gang med en lang række analyser.
Disse analyser er end ikke tilendebragt, og når de bliver det, så bliver de behandlet i Forsvarsministeriet.
Herunder vil også indgå: Hvad er det rationelle, det økonomiske, militærfaglige i at blive i Auderød, som det er i dag?
Sandy Brinck (S), 2003-11-05:
Når skatteministeren siger, at skatteministeren følger udviklingen tæt, synes jeg, det er bemærkelsesværdigt, at skatteministeren ikke svarer på det spørgsmål, jeg stillede, nemlig om skatteministeren har en smertegrænse.
Uanset hvad skatteministeren anfører af formodet positive elementer, kan man altså kun bruge hver krone én gang, og når den tages ét sted fra og gives ud til de private sundhedsforsikringer, har vi den krone mindre at bruge i det offentlige sundhedsvæsen.
Hvor er ministerens smertegrænse, og er regeringen af den opfattelse, at det offentlige sygehusvæsen simpelt hen ikke har brug for flere penge
Er det det, der er sagens kerne?
Jacob Buksti (S), 2003-11-05:
Jeg vil godt spørge ministeren, om det er en åbenbaring, ministeren har fået, at det koster det her.
I det svar, der er givet på alm. del i Skatteudvalget, bilag 15
- det er oversendelse af spørgsmål 280, som er stillet den 1. oktober, hvor der er bedt om en oversigt over de provenumæssige virkninger af regeringens forskellige skatteforslag - fremgår det nemlig af oversigten, at provenuvirkningen på årsbasis af skattefrihed for arbejdsgiverbetalte sundhedsbetalinger er 35 mio. kr. Samtidig får vi altså denne rapport fra samme ministerium, hvor udgiften er fem gange så høj.
Hvad er forklaringen på det?