Bendt Bendtsen (KF), 1998-10-20:
Justitsministeren har lavet et såkaldt opsamlingsheat med det foreliggende forslag.
Der er noget, der er godt, og så er der noget, vi måske kan være en smule bekymrede over, men det kan være, at vi under behandlingen i udvalget kan få sat tingene på plads.
Det ser ud til, at man nu skal ind og lovregulere et område, som hidtil har været ulovreguleret, men som har været båret af det, vi kalder sund fornuft - en fremgangsmåde, som vel at mærke ikke har skabt de store problemer og den store kritik i det daglige arbejde.
Der skal lovgives, og når der detailreguleres så voldsomt, som der er tale om nogle steder i forslaget, kan vi risikere at få nogle utilsigtede problemer.
Det er så åbenbart det, vi er nødt til at gå ind og se på om vi kan få løst.
Det vil vi selvfølgelig arbejde positivt med, men omvendt må vi sige, at lovforslaget også indeholder regler omkring beslaglæggelse, som er groet i De Konservatives have.
Om lovforslaget kan vi sige, at opklaring og bekæmpelse af kriminalitet har stor vægt for os i Det Konservative Folkeparti, når vi går ind og ser på ændringen af reglerne
på området
Umiddelbart kan det se ud til, at det ikke skaber nogen ændringer i de redskaber, politiet i dag anvender i efterforskningen mod kriminalitet.
Vi vil følge det her lovforslag meget nøje og arbejde positivt med det, men vi mener også, at der muligvis er tilretninger, før det egentlig passer ude i virkeligheden.
Her tænker jeg på fotoforevisningen, som er et meget anvendt efterforskningsmiddel til fastlæggelse af en gerningsmands identitet.
I praksis foretages en sådan forevisning ofte ude i marken under efterforskningen, også for at få konstateret, at forurettede ikke kan udpege en gerningsmand.
Hvis disse bestemmelser medfører, at en forsvarer skal være til stede, vil denne efterforskning falde til jorden, og effektiviteten vil forsvinde ud i det blå.
Men hvis vi kan forstå forslaget på den måde, at forsvareren først skal være til stede, når der er rejst en konkret sigtelse mod en person, så kan det se anderledes ud.
Vi har også noteret os Rigspolitichefens høringssvar, hvor man anfører: »En regulering som foreslået vil, således som det påpeges i betænkningen, indebære en begrænsning af politiets adgang til at anvende de nævnte efterforskningsmidler og vil i et vist omfang betyde øget ressourceanvendelse for politiet.« Jeg vil godt spørge ministeren om, hvordan det hænger sammen med oplysningerne på side 41 i forslaget, hvor man skriver, at lovforslaget ikke skønnes at medføre økonomiske eller administrative konsekvenser for det offentlige af betydning.
Jeg tænker her specielt på narkoefterforskningen og den organiserede kriminalitet.
Jeg vil sige om reglerne om beslaglæggelse, at vi har ventet på disse regler siden november sidste år, men valget kom som bekendt i vejen.
Det var en kendelse fra Højesteret fra den 17. juni 1997, der satte en brat stopper for politiets hidtidige praksis ved beslaglæggelser.
Indtil denne dato foretog politiet foreløbige beslaglæggelser til dækning af sagsomkostninger og bøder uden forudgående retskendelse, når den pågældende skyldte penge i det, vi kalder gamle sager.
Det satte Højesteret en stopper for, og siden juni 1997 har man så haft det problem, at politiet ikke kunne foretage denne foreløbige beslaglæggelse, når man traf en kriminel med 50.000 kr. i baglommen, selv om den pågældende skyldte mange penge i både bøder og sagsomkostninger.
Det får vi gjort op med, det er vi tilfredse med.