Line Barfod (EL), 2004-12-02:
Det er utroligt, som ministeren kan tale uden om en masse ting.
Problemet er jo, at hvis man ikke giver kommunerne økonomi til at løfte de opgaver, de har, er der ikke meget kommunalt selvstyre, fordi de ikke kan være med til at bestemme over tingene.
Problemet er jo, at man ikke giver kommunerne mulighed for f.eks. at sætte gang i arbejdspladser og andet, fordi man fastholder meget strengt, hvad kommunerne må og ikke må.
Problemet er jo, at man ikke sikrer, at regionerne kan gøre meget mere, men tværtimod sætter nogle meget skarpe begrænsninger og heller ikke her sikrer en ordentlig økonomi, så regionerne må langt mindre, end amterne må i dag, og problemet er, at man laver en voldsom centralisering.
I sit sidste svar indrømmede ministeren jo til allersidst, at på et par enkelte områder bliver det ministeren, der bestemmer.
Derfor vil jeg gerne gentage mit spørgsmål, som ministeren slet ikke svarede på: Er ministeren enig med hr. Kristian Thulesen Dahl fra Dansk Folkeparti i beskrivelsen af, at det bliver kommunernes opgave at være entreprenører for de opgaver, staten ønsker at få løst?
Helt ærligt: Hvad er det for en snak om, at pengene ikke følger med?
Denne regering har fulgt den kurs, at hele det råderum, der har været i den offentlige økonomi på baggrund af 2010-planen, vi overtog fra den tidligere regering, netop er gået til kommuner og amter.
Staten har været på slankekur, og pengene er lagt ud i kommuner og amter.
Sådan er det.
Denne regering sørger selvfølgelig for, at de ressourcer, der skal til for at løse kommunernes nye opgaver, følger med opgaverne ud til kommunerne.
Og hvad skal vi så bruge de nye kommuner til?
Jo, vi skal bruge de nye kommuner til mange forskellige ting, ikke mindst bruge til at lave en ny geografi, hvor der kommer en »vi-følelse«, og hvor man har mulighed for at påvirke sine egne levevilkår.
Det er netop derfor, vi i modsætning til fru Line Barfod går ind for, at kommunerne skal have et større ansvar på planområdet, miljøområdet, erhvervsområdet, kulturområdet, turismeområdet, musikskoleområdet osv. osv.
Det er sådan set det, der er hovedformålet med den reform, vi laver.
Jeg tror, ministeren ville have godt af at lytte til folkeoplysningen og lære noget om, hvad oplysning går ud på, i stedet for at lytte til magikere om, hvordan man kan bilde folk noget andet ind end det, tingene i virkeligheden handler om.
Jeg synes, det er utroligt at høre ministeren tale om, at denne reform går ud på decentralisering og på at give kommunerne flere opgaver osv., samtidig med at vi kan se, at der sker en voldsom centralisering.
Allerede i dag er økonomien i kommunerne utrolig hårdt presset, og hvad hjælper det, at kommunerne får etiketter på nogle nye opgaver, hvis de ikke har nogen penge at udføre dem for, og hvis der kommer en voldsom central styring af, hvordan opgaverne må udføres?
Jeg vil gerne høre, om det også er ministerens opfattelse af, hvordan fremtiden tegner sig for den store decentralisering, som ministeren mener der er tale om.
Det gælder jo for alle de partier, der nu markerer sig, at i foråret var der ikke nogen som helst vilje til at flytte nogen som helst opgaver ud til kommunerne; sådan er det altså.
Men hvad gjorde vi andre så?
Jo, vi tog altså ansvaret.
Der er tale om en massiv opgaveflytning til kommunerne – en massiv opgaveflytning til kommunerne.
Der er tale om en massiv økonomiflytning, som giver flere penge til kommunerne, og der er også tale om at flytte medarbejdere ud til kommunerne, men alligevel skal vi høre på, at det er et centraliseringsprojekt.
Nej, vist er det ej, vist er det ej
Nu må man altså gøre tingene op med sig selv.
Jamen hvad er problemet?
Jeg kan jo forstå, at kommunerne ikke får en eneste ny opgave.
En anden dag skal vi høre, at hele den sociale sektor bryder sammen, fordi kommunerne får opgaverne.
Jamen hvad er problemet, hvis kommunerne ikke får en eneste ny opgave?
Man må vælge: Hvad er det vi gør?
Decentraliserer vi, eller centraliserer vi?
Sandheden er, at vi gør begge dele.