Karen Hækkerup (S), 2005-04-28:
Der var engang, hvor vi talte om, at Danmark skulle være et foregangsland.
Når vi nu beder om, at der bliver indført sundhedsrum for stofmisbrugere, taler vi ikke længere om, at vi skal gå foran.
Vi håber bare på at få lov at følge med den udvikling, der er rundtomkring i verden, og som viser sig at have stor succes.
Succes forstået på den måde, at narkomaner får færre skader, bliver mindre syge og får bedre mulighed for at komme ud af det misbrug, de er i.
Vi har haft den samme narkotikapolitik i mange år, og man skal ikke gå særlig langt væk fra denne sal, før man når Vesterbro, og før man der vil se, hvad det er for en virkelighed, mange af vores medborgere lever i.
Jeg tror sådan set, at har man først set en kvinde sidde på Vesterbro og trække bukserne ned og lede efter en åre, der ikke er for betændt til at stikke sig i, så har man fået øjnene op for, at det, de mennesker har brug for, det, narkomanerne har brug for, er omsorg, værdighed og hjælp.
Det er ikke fordømmelse.
Der er brug for, at vi tør prøve en anderledes model, en anderledes metode end den, vi har brugt i årevis, for den, vi har brugt i årevis, kan vi jo se ikke fungerer.
Derfor appellerer vi til, at vi tør prøve noget nyt.
Så kan det da godt være, at det ikke er lige så succesfuldt, som vi nu tror, men lad os dog for pokker prøve det af.
Lad os dog se, om vi ikke kan få skabt nogle bedre resultater.
Lad os se, om vi ikke kan få lavet færre skader på narkomanerne, få givet dem et bedre liv og få flere ud af det misbrug, de er i.
I januar 1998 anbefalede Narkotikarådet sundhedsrum, det, der dengang hed fixerum.
Anbefalingen var baseret ud fra skadereduktionssynspunkter.
Nu har den borgerlige regering så nedlagt Narkotikarådet, men behovet for sundhedsrum er der jo sådan set stadig væk, og de argumenter, der blev brugt for over 7 år siden, holder også stadig væk.
Så er det rigtigt, som indenrigs- og sundhedsministeren siger, at der er diskussioner, der skal tages, at der er grænsetilfælde, der skal drøftes, men at indføre sundhedsrum er ikke et skridt på vej mod at legalisere hårde stoffer.
Det er tværtimod at erkende, at virkeligheden er, at der er hårde stoffer i Danmark, at der er medborgere, der er afhængige af hårde stoffer, og som har brug for hjælp og omsorg.
Hvis man skal hjælpe, skal man hjælpe folk i den situation, de er i, og ikke hjælpe ud fra en situation, man ville ønske sig at de var i.
Skal folk være modtagelige for at modtage hjælp, kræver det, at de har rolige forhold, at de ikke lever alt for kaotisk, og at de ikke bliver presset ud i de forfærdelig stressede situationer, som de narkomaner, der er hårdest belastede, bliver hver eneste dag.
Vi mener, at tiden må være moden til, at vi skifter den kendte narkotikapolitik ud og får en ny, for den gamle er simpelt hen en forbudspolitik, som er gennemsyret af betontænkning.
Sundhedsrummene, som fungerer rundtomkring i verden, har i øvrigt succes, og derfor er det svært at forstå, at nogle vil tale imod, at vi får lov at prøve.
I Københavns Kommune afsætter man penge til at have sundhedsrum.
Vesterbro Lokalråd anbefaler, at der oprettes sundhedsrum.
Hvorfor er det, at regeringen ikke vil være med til at prøve?
Lad os dog give det en chance og se, om ikke der er bedre svar end dem, vi har prøvet de sidste 30 år.