runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erik Mortensen (S), 2002-04-30:
Til hr. Kristian Jensen vil jeg bare sige, at vi selvfølgelig har forståelse for en sådan ordning.
Vi har også medvirket i fuldt omfang.
Vi har faktisk været med til at etablere ordningen.
Vi har også udvidet den sådan, at netop forskere jo er fritaget for efterbeskatningen, men på den betingelse, at de først bliver godkendt af et forskningsråd eller en forskningsinstitution.
Det er jo netop den parallel, vi gerne vil have også til såkaldte ledende medarbejdere.
Om det er klart i strid med EU-retten, er der ikke nogen, der siger.
Ministeren siger, at den vil være problematisk i forhold til EU-retten, og denne vurdering deles af Justitsministeriet.
Det er jo ikke helt det samme, som at den er klart i strid med EU-retten, overhovedet ikke, og det står gentagne gange i de svar, der er kommet fra ministeriet. Til fru Charlotte Dyremose vil jeg også godt sige, at de 52.000 kr. pr. måned i sig selv jo burde være en kvalifikation, kan man sige.
Men da spørgsmålet om kvalifikationer og vurderinger er nøje kædet sammen med spørgsmålet om, hvorvidt der findes dansk arbejdskraft inden for grænsen, så er det to ting, som tilsammen skal være med til at bedømme vedkommende.
For hvis den samme kvalifikation i forvejen findes hos en person i Danmark, er der jo ikke nogen grund til at give en præmie til en udefra.
Det er sådan set det, der er baggrunden for det, og det matcher helt klart den hollandske ordning. Så jeg synes, at vi i alle sammenhænge har prøvet på at matche netop vores omgivende lande i den her ordning.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-04-30:
Jeg kan helt tilslutte mig hr. Kristian Jensens spørgsmål og stille et yderligere spørgsmål til den socialdemokratiske ordfører, som handler lidt om det her med kvalifikationerne.
Nu er det jo sådan, at man skal tjene noget i retning af
52.000 kr. om måneden for overhovedet at komme i betragtning til det her
Der er det, jeg spekulerer på, om den socialdemokratiske ordfører ikke deler min forventning om, at virksomhederne tager en vis stilling til, om den pågældende medarbejder er rimelig højt kvalificeret, inden man udbetaler en løn i den størrelsesorden.
Det er jo ikke alle og enhver, der får en løn i den størrelsesorden, der er tale om her, og derfor forestiller jeg mig i hvert fald, at man har taget en vis stilling til, at den pågældende medarbejder er temmelig højt kvalificeret.
Mener den socialdemokratiske ordfører så ikke, at vi kan tage det som et meget godt udgangspunkt for, at der er behov for den enkelte medarbejder?
Kristian Jensen (V), 2002-04-30:
Det var også næsten for godt til at være sandt, at Socialdemokratiet ville være med til at gennemføre et forslag, der vil styrke dansk erhvervsliv og øge muligheden for, at man kunne tiltrække gode medarbejdere og nøglemedarbejdere udefra og lade dem blive i landet til gavn for dansk erhvervsliv også ud over de 7 år, som i dag gælder.
Spørgsmålet til hr. Erik Mortensen gælder den del af Socialdemokratiets og andre partiers ændringsforslag, der vedrører statsborgerskab.
Jeg vil spørge hr. Erik Mortensen: Vil han med Socialdemokratiets forslag bare lukke øjne og ører og gennemføre de ting, skønt den danske sagkundskab og de danske ministerier klart viser, at de vil være i strid med EU-retten?
Er Socialdemokratiet kommet så langt væk fra regeringsmagten på under ½ år, at man ikke længere har tillid til, at de danske embedsmænd kan vurdere den slags sager i god ro og orden?
Erik Mortensen (S), 2002-04-30:
Ved første behandling af L 108 var Socialdemokratiet bestemt ikke afvisende over for forslaget, men der var al mulig grund til at give det en ekstra tænkepause i udvalget. Det har resulteret i to ændringsforslag stillet af Socialdemokratiet og Kristeligt Folkeparti.
Der var stor opbakning selv fra Dansk Folkeparti, som dog var mest sindet at stemme imod, men selvfølgelig havde stor sympati for forslagene, fordi de var både fornuftige og konstruktive.
Det førte selvfølgelig med sig, at vi oversendte forslagene til skatteministeren til en teknisk vurdering,
fordi der var al mulig grund til at formode, at de ville blive vedtaget.
Sådan gik det imidlertid ikke.
Dansk Folkeparti præsterede endnu en gang at vende 180 grader, og jeg kan da kun lykønske skatteministeren med, at han her har gjort den billigste politiske handel, jeg nogen sinde har oplevet.
Det var ikke meget, Dansk Folkeparti skulle have for at træde tilbage fra arenaen, det må man sande.
Men tilbage står besvarelsen af de spørgsmål, som vi sendte over.
Dels det første, hvor vi peger på, at såkaldte eksperter, der kommer til Danmark under en speciel skatteordning, skulle have deres kvalifikationer vurderet, og samtidig skulle det vurderes, hvorvidt der allerede fandtes dansk arbejdskraft i landet.
Det næste var, at brugerne ikke måtte være danske statsborgere.
Begge spørgsmål blev besvaret af ministeren: Det med kvalifikationer osv. var stort set umuligt, og hvad angår dansk statsborgerskab, var det antagelig i strid med EU-lovgivningen.
Imidlertid havde ministeren jo selv svaret på forhånd vedrørende en hollandsk ordning, hvor netop bedømmelse af kvalifikationer, og spørgsmålet om, hvorvidt der allerede fandtes arbejdskraft inden for Hollands grænser, er en del af den hollandske holdning.
Om den svenske ordning svarede skatteministeren, at man der for nylig har vedtaget en ordning, hvori det netop indgår, at man ikke kan være svensk statsborger og bruge ordningen.
Til de uddybende spørgsmål blev der svaret vedrørende den hollandske model, som ministeren selv havde beskrevet, at den kendte man ikke noget til i ministeriet.
Om det danske statsborgerskab svarede ministeren: Jeg kan konstatere, at man i Sverige har anlagt en anden vurdering af EU-retlige spørgsmål, end vi har i Danmark.
Så har jeg faktisk et problem med at forholde mig til, hvordan man skal tackle et sådant lovforslag som det foreliggende.
Dels med støtte fra Dansk Folkeparti, som åbenbart er vendt 180 grader uden saglig begrundelse, dels med to svar på spørgsmål, som for mig og for Socialdemokratiet er yderst relevante og selvfølgelig også relevante i forhold til de lande, vi i øvrigt sammenligner os med.
Hvis ikke det er tilfældet, kan jeg også godt meddele, at i hvert fald Socialdemokratiet ikke kan stemme for forslaget ved tredjebehandlingen, hvis Dansk Folkeparti skal være garant uden at begrunde sin holdning
Christian H. Hansen (DF), 2002-04-30:
fordi jeg var meget i tvivl om, hvad Kristeligt Folkeparti mente.
Men nu kan jeg forstå, at Kristeligt Folkeparti deler opfattelse med Dansk Folkeparti, og det er jeg glad for.
Sandy Brinck (S), 2002-04-30:
Hvis jeg forstod Venstres ordfører korrekt, sagde Venstres ordfører, at det ikke var hensigtsmæssigt alene at kigge på det strafferetlige i det lovgivningsmæssige.
Kan Venstres ordfører så ikke klargøre, hvordan Venstre stiller sig til Kristeligt Folkepartis forslag til vedtagelse, som jo netop har et langt bredere sigte end det, som Venstre er medforslagsstiller til, og netop alene handler om det strafferetlige i det lovgivningsmæssige?
Birthe Skaarup (DF), 2002-04-30:
Jeg tror, det er lige meget, hvad der bliver gjort fra regeringens og det parlamentariske grundlags side; så er det faktisk dårligt.
Jeg kan eksempelvis nævne psykiatrien, bekæmpelse af spiseforstyrrelser og forebyggelse af børneastma.
Irene Simonsen (V), 2002-04-30:
For nylig hørte jeg en sen aften på Program 1 en fantastisk god udsendelse om unge og deres oplevelser med den påvirkning, de havde i form af den ekstreme eksplosion, der har været i de pornografiske medier, og den måde, det fremstilles på.
Der var flere unge mennesker i studiet, og hvor var jeg glad for at høre de fornuftige unge mennesker, meget realistiske i forhold til sig selv, i forhold til deres eget liv og i forhold til deres kommende seksualliv, netop hvordan de i den grad kunne skille fiktion fra virkelighed og finde ud af, hvordan tingene hang sammen, og ikke lod sig påvirke af det.
Tror fru Sandy Brinck, at alle unge mennesker i den grad bliver påvirket af de pornografiske oplevelser, de har?
Tror fru Sandy Brinck ikke, at de unge mennesker er i stand til at skille fiktion fra virkelighed?
Christian H. Hansen (DF), 2002-04-30:
Tak for fru Sandy Brincks svar.
Fru Sandy Brinck er inde på, at begrundelsen simpelt hen er, at det er blevet et bredere udgangspunkt, og derfor kan man godt støtte det nu.
Vi kan altså konstatere, at i år 2000, da vi havde debatten, var der simpelt hen ikke noget udgangspunkt fra regeringen, og derfor blev det ikke så bredt.
Der var ikke noget fra regeringen.
Nu er det så blevet bredere, nu kommer det fra nogle andre, og så er det bredere.
Derfor må jeg spørge igen: Hvorfor foretog den tidligere regering sig ikke noget på det her område?
Det er ikke ret lang tid siden, vi havde debatten.
Sandy Brinck (S), 2002-04-30:
Først til hr. Christian H. Hansen fra Dansk Folkeparti:
Forskellen på før og nu er, at det, som i dag er blevet fremsat som et forslag til vedtagelse fra Kristeligt Folkeparti, SF og Enhedslisten, har et helt andet udgangspunkt, et meget bredere udgangspunkt, der handler om, hvordan den pornoficering, som vi alle er enige om er sket, påvirker bl.a. unge menneskers forhold til køn og forhold til seksualitet.
Det er et meget bredere sigte, et meget bredere udgangspunkt frem for blot det strafferetlige og det lovgivningsmæssige.
Til fru Irene Simonsen vil jeg sige: Jeg sagde ikke, at der ikke var noget problem i kiosker, men jeg mener faktisk ikke, det er dér, vi har det største problem.
Jeg mener faktisk, at det største problem er, at vi i reklamer, på billboards, alle mulige steder, og når vi bare skal tage bussen, bliver præsenteret for billeder, som har en seksuel motivering.
Derfor synes jeg, at det er vigtigt, at vi får et bredere perspektiv på den her debat.
Desuden synes jeg måske nok, at det kunne være sjovt at vide, hvordan man ville realisere forslaget om kiosker.
Irene Simonsen (V), 2002-04-30:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge fru Sandy Brinck, når hun nu siger, det ikke er så problematisk med den her pornografi i kiosker m.v., hvor det så er, det store problem er ifølge fru Sandy Brinck.
Christian H. Hansen (DF), 2002-04-30:
Jeg kan forstå, at fru Sandy Brinck har opfattet, at Dansk Folkeparti har haft indflydelse på det forslag, der ligger fra regeringen og Dansk Folkeparti.
Der var jo nogle før, der forsøgte at sige, det ikke var tilfældet, men det er rart at få konstateret, at det er det.
Så vil jeg gerne spørge fru Sandy Brinck, om der ikke i den debat, der har været, netop har været meget fokus på det
med kiosker
I øvrigt står der også, men det er ikke sikkert, det er omdelt endnu, kiosker m.v., så det er lidt mere omfattende end bare kiosker.
Så vil jeg gerne spørge fru Sandy Brinck til allersidst: Når man nu kan støtte et andet forslag til vedtagelse, og man kan konstatere, at rimeligvis den samme debat havde vi i år 2000, da var det bare en anden justitsminister, hvorfor har man så ikke allerede dengang taget de skridt, som man nu lægger op til, og som man mener er så vigtige at tage nu?
Det må altså undre.
Irene Simonsen (V), 2002-04-30:
Nu er jeg ganske klar over, at det ikke er min opgave lige i den her situation at stille spørgsmålene tilbage igen.
Men jeg kan dog undre mig over, at hr. Jann Sjursen ikke lægger mærke til, at vi netop i vores forslag siger, at der skal arbejdes for klare regler, så unge under 15 år ikke bliver konfronteret med pornografisk materiale i kiosker m.v.
Jann Sjursen (KRF), 2002-04-30:
Jeg synes ærlig talt, at fru Irene Simonsen prøver at skabe nogle kunstige modsætningsforhold her i Folketingssalen.
Sådan forholder det sig ikke.
Det tror jeg var en fejltagelse.
Men lad nu det være.
Det var det.
Der var ikke noget af det, jeg kunne være uenig i.
Men mit spørgsmål er: Hvis fru Irene Simonsen mener, det helt skal overlades til forældrenes ansvar, hvordan kan man så fremsætte et forslag om at arbejde for klare regler, så man sikrer, at unge under 15 år ikke bliver konfronteret med pornografisk materiale i kiosker m.v.? Det er vel ikke alene forældrene, der skal sørge for det? Det er vel ikke forældrene, der skal ud og forhandle aftaler med brancheorganisationerne for at sikre, at børnepornografisk materiale ikke bliver lagt frem i kiosker osv. Det er da noget, som vi her fra Folketingets side må sikre rent faktisk sker.
Eller skal vi slet ikke have nogen regler på det her område?
Er det det, Venstre vil?
Nul regler eller hvad?
Irene Simonsen (V), 2002-04-30:
Jeg vil blot igen påpege vigtigheden af, at vi ikke endnu en gang her i Folketinget tager ansvaret fra forældre, tager den ret, de også har til selv at skulle vurdere, beslutte, have dialog med deres børn om, hvad der er rigtigt, hvad der er forkert, for tærsklen er igen forskellig for den enkelte familie. Hånden på hjertet.
Der er ingen forældre, det er i hvert fald ganske få, virkelig en minimal del af de danske forældre, som ikke ved, hvornår pornografi er skadelig eller gavnlig for deres børn, og i den grad har en indsigt i det.
Det er deres børns ve og vel, deres børn, som de vil det bedste, og vi skal sikre, at de stadig væk selv står med ansvaret, uden at smagsdommere og kloge politikere med forskellige indstillinger kommer og blander sig i det.
Med hensyn til hvad fru Bodil Kornbek spørger om med ligestillingsministeren: Jamen hvis ligestillingsministeren vil have en undersøgelse på området, og hun har lovet det, så er jeg da helt sikker på, at den laver hun også.
Så er den
sådan set ikke længere.
Jann Sjursen (KRF), 2002-04-30:
Jeg vil også gerne holde lidt fast i, hvad det helt konkret er i det andet forslag til vedtagelse, altså forslaget fremsat af Kristeligt Folkeparti, SF og Enhedslisten, som er Venstre imod.
Hidtil har fru Irene Simonsen jo bare helt generelt afvist forslaget til vedtagelse.
Men jeg vil gerne gentage mit spørgsmål fra før
: Er Venstre imod, at der indgås aftaler med relevante brancheorganisationer om udøvelse af selvkontrol vedrørende billedporno i det offentlige rum? Er Venstre imod, at ligestillingsministeren får den støtte, som jeg tror ministeren har brug for, til at iværksætte den undersøgelse, som ministeren selv i et svar til fru Bodil Kornbek den 3. januar har sagt ministeren ville iværksætte, men som endnu ikke er iværksat?
Hvad er det Venstre i givet fald har imod, at disse to punkter bliver gennemført, og at man i øvrigt så sikrer en effektiv håndhævelse af de eksisterende regler vedrørende beskyttelse af børn og unge mod pornografi?
Har Venstre noget konkret imod de punkter?
Bodil Kornbek (KRF), 2002-04-30:
Det er fuldstændig korrekt, at vi hver især selvfølgelig har nogle opfattelser af, hvilken påvirkning pornografien har.
Det er klart.
Men en konkret viden har vi altså ikke på det her område, og der vil jeg godt citere, hvad ministeren for ligestilling har svaret mig på et § 20-spørgsmål den 3. januar 2002.
Hun siger følgende: »Hvorvidt pornografi på kabel-tv og internet har indflydelse på opfattelsen af kønsrollerne, er et aktuelt emne, som der har været megen diskussion om.
Problemet er dog, at denne diskussion på nuværende tidspunkt er baseret på formodninger.
Der mangler med andre ord facts om pornografiens indflydelse.
Jeg vil derfor tage initiativ til, at der iværksættes en undersøgelse af problemstillingen.«
Vi bygger altså mange af de holdninger, vi har, på formodninger.
Derfor er det Kristeligt Folkepartis helt klare holdning, at vi må have en viden for at kunne være konkrete og målrettede og sætte ind, så det kommer til at virke.
Irene Simonsen (V), 2002-04-30:
Først vil jeg starte med at svare hr. Jann Sjursen: Hvorfor iværksætte en undersøgelse af noget, vi ganske udmærket ved en hel masse om?
Vi går ind i en konkret handling om at få billedpornografien fjernet i kiosker, så børn under 15 år ikke har direkte adgang til den.
Det andet, vi gør opmærksom på, er, at det er forældrenes ansvar at have en dialog.
Anne Baastrup (SF), 2002-04-30:
Jeg vil godt spørge fru Irene Simonsen helt kort: Er det ikke bare en afværgedagsorden, der er fuldstændig indholdsløs, som regeringspartierne har fået overtalt Dansk Folkeparti til at hoppe på?
Det synes jeg bare fru Irene Simonsen skal bruge som besvarelse.
Sandy Brinck (S), 2002-04-30:
Når Venstres ordfører henviser til, at Venstre ikke kan støtte forslaget fra bl.a. Kristeligt Folkeparti, fordi forældrenes rolle ikke er fremhævet særlig tydeligt, så vil jeg godt spørge fru Irene Simonsen: Hvor i det forslag til vedtagelse, som Venstre er medforslagsstiller til, er forældrenes rolle fremhævet?
Jann Sjursen (KRF), 2002-04-30:
Jeg synes egentlig, det er lidt mærkeligt, at fru Irene Simonsen klandrer, at det forslag til vedtagelse, som Kristeligt Folkeparti er medforslagsstiller på, ikke tager udgangspunkt i, at forældre har ansvar for børnene.
Det, vi kan beslutte her i Folketinget, er nogle konkrete initiativer, som vedrører det ansvar, Folketinget som lovgiver rent faktisk har, og jeg må spørge fru Irene Simonsen fra Venstre, om der er noget i det forslag til vedtagelse, som Kristeligt Folkeparti har været med til at fremsætte, som Venstre er imod.
Er Venstre imod, at der skal iværksættes en undersøgelse af f.eks. den påvirkning, som pornoficeringen og seksualiseringen af det offentlige rum har på vores børn og unge?
Det synes jeg da kunne være interessant at vide.
Er Venstre imod, at der indgås aftaler med brancheorganisationerne om udøvelse af selvkontrol vedrørende børnepornografi?
Det synes jeg da man må kunne svare på fra Venstres side.
Irene Simonsen (V), 2002-04-30:
Til fru Sandy Brinck kan jeg oplyse, at vi bestemt kan se mange gode intentioner i det forslag, som Kristeligt Folkeparti fremsætter, men jeg må blot gøre opmærksom på, at den vigtigste rolle er forældrenes, og det fremgår simpelt hen ikke tydeligt nok.
Vi skal passe på, hvor ansvaret kommer til at ligge; at det ikke lige pludselig bliver en offentlig opgave at have ansvaret for, hvordan børn skal påvirkes af billedpornografi.
Jeg vil meget gerne starte med at takke Dansk Folkeparti for overhovedet at bringe dette emne på banen.
Det har længe ligget både mig og Venstre på sinde at få en debat om området og samtidig få belyst, hvor vigtigt et ansvar forældre står med, når hele den grafiske verden og alle de oplysningsmuligheder, der er rundtomkring, ændrer sig.
Vi kan ikke sige det tydeligt nok: Forældrene står med et kæmpe ansvar for at oplyse deres børn og for at have en dialog med deres børn om netop de ting og de oplevelser, de har med pornografien omkring sig.
Samtidig må jeg sige, at det jo først og fremmest er sådan, at lovgivningen i dag beskytter børn og unge mod at blive udnyttet, bl.a. gennem den seksuelle lavalder for børn på 15 år, forbuddet i straffeloven mod salg til unge under 16 år og bestemmelsen i politivedtægten om omdeling og udbredelse af pornografi.
Det er dog blevet nemmere at få adgang til pornografien gennem nye medier som f.eks. internettet og nye måder at kommunikere på i samfundet.
Folk er generelt blevet mere tolerante over for billedpornografien, samtidig med at tolerancegrænsen på mange områder i samfundet også har oplevet samme tendens.
Tærsklen for, hvad der er acceptabelt, er nu engang anderledes, end den var for 30 år siden.
Jeg skal dog ikke undlade at sige i den sammenhæng, at det virker anstødende på mig, når jeg kommer i kiosker med mine børn og ser, hvor pornografien er placeret, og jeg vil klart støtte det forslag, der nu er stillet om, at vi skal kigge på området.
Det er utrolig vigtigt, at de indgår i en dialog om det pornografiske, det, de ser
omkring sig, og hvad det kan betyde for dem.
Den kraftige og ensidige fokusering på mere lovgivning om pornografien tager nemlig også fokus væk fra det centrale, nemlig at de unge skal lære sig selv og deres krop at kende, så de kan trække deres egen personlige grænser, for de udvikler sig jo.
Men denne oplysning skal ske gennem samtaler og åbenhed over for forældrene og lærerne i skolen.
Sandy Brinck (S), 2002-04-30:
Jeg spurgte sådan set ikke om forskellen mellem de to forslag til vedtagelse, den kan jeg læse, nej, jeg spurgte, hvor i det forslag til vedtagelse, som Venstre er medforslagsstiller på, forældrenes rolle står beskrevet.
Så må jeg sige, at det undrer mig lidt, at Venstres argumentation for ikke at kunne støtte det forslag til vedtagelse, som bl.a. Kristeligt Folkeparti har foreslået,
er en henvisning til, at det er for bredt.
Da jeg hørte justitsministerens besvarelse, syntes jeg netop, at det var glædeligt, at justitsministeren havde bredden med.
Justitsministeren nævnte Kulturministeriet, Erhvervsministeriet, videnskabsministeren, hele den bredde, som faktisk bør inddrages sammen med al den øvrige offentlighed.
Så det undrer mig, at Venstre som regeringsbærende parti synes, at det er bredden, som gør, at man ikke kan støtte det andet forslag til vedtagelse.
Søren Krarup (DF), 2002-04-30:
Det vil sige, at det er en samvittighed, der er bundet i forhold til det danske folk.
Her er vi valgt til at tage vare på det danske folks velfærd, sikre dets eksistens i dets eget hjem.
Det forudsætter bl.a., at vi ikke slår døren op på vid gab, sådan at man blander et hjem og et herberg, men fastholder, at et hjem er intet herberg.
Det er denne samvittighed, som dette Folketing burde vide sig forpligtet på, og ikke hr. Kamal Qureshis forhold
til gamle koner
Jeg påskønner, at han hjælper dem, og det skal man også gøre, men derfor skal man ikke ophæve den samvittighedsfuldhed, man som dansk lovgiver har i forhold til det, der hedder indfødsret.
Det er en samvittighed i forhold til det danske folk.
Kamal Qureshi (SF), 2002-04-30:
Det er jo en interessant debat, hr. Anders Møller og jeg får her.
Jeg vil gerne spørge hr. Anders Møller: Hvor mange børn er det, der skal have skiftet hofter?
Hvor mange børn er det, der skal have nye knæ?
Hvor mange børn er det, der får gavn af den ventetidsfokusering, som regeringens 1,5 mia. kr. er sat af til?
Hvor mange børn er det, der står på ventelister til den form for kirurgi, til den form for behandlinger, som regeringen har fokuseret på i forbindelse med de 1,5 mia. kr. til sundhedssektoren?
Jeg må ærligt indrømme, at det, jeg hører fra amterne, det, jeg hører fra hospitalerne, og det, jeg i øvrigt også hørte, dengang jeg selv var læge, er og var, at der ikke er forfærdelig mange børn på ventelister til de kirurgiske operationer, som regeringen har valgt at prioritere.
Men det kan være, at det er en anden virkelighed, jeg har befundet mig i.
Så vil jeg gerne høre, om ikke det er korrekt, at alle amter, også i høringssvarene til regeringens forslag, har anført, at det her giver en belastning på de medicinske afdelinger, fordi man sluser ressourcerne over til kirurgien og den elektive kirurgi i sig selv.
Anders Møller (V), 2002-04-30:
Uden at det nødvendigvis skal udvikle sig til sådan en stor sundhedspolitisk debat, vil jeg da bare gerne slå fast, at de 1,5 mia. kr., der er afsat, for så vidt ikke specifikt har noget med børn eller ældre at gøre, men de skal jo komme det samlede sundhedsvæsen til gode.
Så taler hr. Kamal Qureshi sådan lidt nedladende om samlebåndskirurgi.
Nu ved jeg jo ikke, om fru Jensen, der står på venteliste til en hofteoperation, føler, at det er et problem at skulle stå dér.
Men at vi samtidig skulle nedprioritere de medicinske behandlinger, er jo ikke korrekt.
Hvorfra ved hr. Kamal Qureshi det?
Kan hr. Kamal Qureshi ikke bekræfte, at også medicinsk elektiv behandling er omfattet af regeringens ekstra indsprøjtning på 1,5 mia. kr.?