Hans Hækkerup (S), 1999-12-09:
Jeg skal først starte med at takke for de venlige bemærkninger, der er kommet om mit svar på forespørgslen.
Jeg har jo fulgt debatten, og der var sådan set ikke ret mange spørgsmål til mig.
Men der var da nogle, først og fremmest stillet af hr. Keld Albrechtsen, og dem skal jeg da også forsøge at besvare.
Men før jeg går i gang med det, vil jeg egentlig godt sige, at man skulle næsten tro, hr. Keld Albrechtsen var journalist, for når jeg bliver ringet op af snedige journalister, starter de med at spørge: Vil ministeren - eller vil du, siger de normalt, når de ringer til mig - bestride sådan og sådan og sådan? Så nævner de et eller andet forhold, og så forklarer jeg glad og fro, hvad jeg mener.
Men når jeg så slår op og læser avisen næste dag, står der, at ministeren erkender et eller andet, jeg aldrig har bestridt, og det er måske også meget godt. Der var nogle eksempler i den måde, hr. Keld Albrechtsen spurgte på, som illustrerede den teknik, og et af dem var: Vil ministeren blive ved med at bestride, at andre lande aflytter dansk kommunikation? Til det vil jeg jo sige, at jeg har ikke nogen sikker viden om, at andre lande aflytter os, men jeg tror så sandelig, at dansk kommunikation aflyttes af andre lande og måske også af organisationer og enkeltpersoner, og hvad ved jeg.
Signalerne spredes jo via satellitter osv., og alle, der har adgang til den rigtige teknik, kan hente dem ned, så jeg bestrider det ikke, og jeg vil heller ikke se i morgen, at jeg erkender det, for jeg tror, det er tilfældet.
Men når jeg så bliver spurgt: Kan ministeren bekræfte oplysningerne i Information om, at Frankrig og Tyskland har et samarbejde om aflytning sådan og sådan, så må jeg sige: Det har jeg ikke noget kendskab til, det har jeg ikke undersøgt, så det kan jeg ikke bekræfte, for for at bekræfte det, kræves det, at man har en sikker viden.
Men jeg tror da, det er meget sandsynligt, at der eksisterer et sådant samarbejde.
Og det samme med ECHELON.
Altså jeg har ikke nogen viden om, at der eksisterer et sådant samarbejde, men det er da meget sandsynligt, at der gør det.
Jeg har faktisk gentaget alle de steder, man har ulejliget sig med at spørge mig, at det er da meget sandsynligt, der eksisterer et sådant samarbejde.
I det hele taget må man vel sige - og hr. Knud Erik Hansen var lidt inde på det, altså det var, som om at hr. Knud Erik Hansen var vågnet op til en verden, hvor han opdagede, at der pludselig var mulighed for at aflytte kommunikation - at det er den virkelige verden.
Det er en teknisk realitet, uanset om man synes, det er ubehageligt eller ej. Og som jeg også har været inde på i mine svar tidligere er det således, at der er kun én måde at tackle det problem på, der er kun én løsning, og det er stærk kryptering.
Altså den mulighed, som er nævnt i Enhedslistens og SF's dagsorden, at man skulle kunne indgå internationale aftaler, hvor lande fraskrev sig muligheden for at lytte på andre landes kommunikation eller den kommunikation, der kom fra andre lande, er simpelt hen urealistisk.
Jeg tror ikke, hvis der er væsentlige nationale interesser på spil, at man så kan få noget land til at fraskrive sig de muligheder.
I hvert fald ville det ikke være de lande, der var interessante.
Og selv om man eventuelt skulle kunne få enkelte lande til at gøre det, ja, så er det helt sikkert, at der ville være en lang række andre lande, som altså fortsat ville aflytte kommunikation fra og til Danmark.
Så vejen frem er ikke internationale aftaler.
Den mulighed er ikke til stede, hvis man vil sikre danskerne.
Det vil tværtimod skabe et fuldstændig falsk indtryk af sikkerhed.
Der er kun én mulighed, og det er kryptering.
Så stillede hr. Keld Albrechtsen også under debatten her et virkelig kryptisk spørgsmål, og jeg var faktisk ved at falde ned af stolen.
Men jeg går ud fra, at det var polemisk ment; ellers har jeg i hvert fald svært ved at forstå det.
Men spørgsmålet var, om forsvarsministeren brugte den særlige undtagelsesbestemmelse, der er i forsvarslovgivningen om, at man under ekstraordinære forhold kan foretage aflytninger og krænke brevhemmeligheden.
Det er selvfølgelig ikke tilfældet.
Og det gør forsvarsministeren jo heller ikke, fordi det, der er tale om her, er jo, at under helt særlige forhold har man mulighed for at beskytte landets forsvar, landets sikkerhedsinteresser.
Men det er under helt særlige forhold, og de foreligger jo bestemt ikke.
Men jeg mener stadig, at det var et meget kryptisk spørgsmål. Så var der et andet spørgsmål, som jeg i øvrigt mener
jeg har besvaret mange, mange gange, nemlig: Aflytter man kommunikation ind og ud af Danmark?
Og der er svaret, at FE's indhentning ikke omfatter danske statsborgere og andre personer, som er bosiddende i Danmark.
Men jeg har også svaret - det svarede jeg såmænd også på i går, men jeg gentager det gerne - at de procedurer, hvormed man rent teknisk set sikrer, at det ikke er tilfældet, har jeg jo omhyggelig redegjort for i Kontroludvalget.
Og det gør jeg netop, fordi Folketinget har et særligt udvalg, hvor man kan gå mere i detaljerne omkring de her spørgsmål, som er belagt med fortrolighed.
Men altså som sagt, jeg gentager gerne mine svar, og så håber jeg, at der ikke én gang til står, at jeg erkender.
Med hensyn til spørgsmålet - og det blev også rejst her - om FE eller Danmark, eller hvem det nu skulle være, omgår de gældende danske regler ved at få oplysninger om danske borgere eller andre personer bosiddende i Danmark fra samarbejdspartnere, så kan jeg sige, at det gør vi ikke.
Forsvarets Efterretningstjeneste får ikke oplysninger af den karakter fra de efterretningstjenester, man samarbejder med.
Den måde, vi udveksler oplysninger på, er anderledes.
Så den sikkerhed ligger der altså også.
Så til sidst: Hr. Knud Erik Hansen havde et spørgsmål, og jeg er jo enig i, at en væsentlig del af det her er den civile trafik også.
Der blev også rejst spørgsmålet om virksomhederne og virksomhedernes interesser, og det er også noget, vi fra regeringens side er meget optaget af.
Og der jeg kan altså sige, at når jeg siger danske statsborgere og andre personer, bosiddende i Danmark, ja, så omfatter det selvfølgelig også danske virksomheder. Og altså: Forsvarets Efterretningstjenestes virksomhed omfatter ikke danske virksomheder. Og i forhold til virksomheder og oplysninger, der ikke hidrører fra Danmark, ja, der må jeg sige, at Forsvarets Efterretningstjeneste ikke driver industrispionage, det er ikke opgaven.
Men det er klart, at man interesserer sig for proliferation af våben, og specielt selvfølgelig spredning af særlig farlige våben, teknologi omkring atomvåben, biologiske og kemiske våben, og selvfølgelig også det, der teknisk set hedder dual use-produkter, altså ting, der kan bruges både civilt og militært.
Og det mener jeg netop er et godt eksempel på nogle af de trusler, som vi skal være meget opmærksomme på, som er den nye tids trusler, og hvor det er nødvendigt netop at have en efterretningstjeneste, der er i stand til at indhente oplysninger, som kan være med til også på den måde at sikre freden.