Søren Kolstrup (EL), 2000-12-01:
Ja, der er jo tre synspunkter, der har været ridset op under denne debat.
Der har været den markedsøkonomiske betragtning, som jo har sin egen glade optimisme og hviler utrolig meget i sig selv, og hvorom man kan sige, at politikere i meget høj grad er overflødige.
Men der sidder da et par stykker af dem, der gerne alligevel vil være lidt til stede og italesætte markedsøkonomien.
Men den model går jo ud på, at har man en lav beskatning, så ilter man og skaber gåpåmod hos de private investorer, og det er jo et synspunkt, der har sin egen logik.
Det, der selvfølgelig for Enhedslisten er mere interessant, er, når de nuværende regeringspartier gør brug af nogle af de samme begreber, som vi andre gør, »bæredygtig udvikling«, og også erkender - det gjorde den socialdemokratiske ordfører, det gjorde jeg, og sådan forstod jeg også den radikale ordfører - vigtigheden i, at vi skaber et pusterum til at få udviklet de nye energiteknologier.
Og derfor må Enhedslisten jo blive ved med at spørge disse partier: Hvordan kan vi sikre os, at der kommer en sammenkobling mellem det forhold, at vi skal have speedet solenergiteknologien op, ikke bare så den ligger i niche, men så der bliver givet standardtilskud, så den breder sig ud over hele samfundet, og så just på et tidspunkt, hvor energiressourcerne i Nordsøen er ved at slippe op? Men jeg kan konstatere, at regeringen tilsyneladende på det her punkt er angst for at drage konklusionerne af sine egne synspunkter.
Vi kan ikke få lokket ud af regeringspartierne, hvordan de vil være konsekvente i forhold
til deres egne synspunkter.
Jeg vil godt kort ridse fem begrundelser op.
Vi risikerer i fremtiden at blive udsat for energiprisstigninger af længere varighed.
Derfor kan der være al mulig grund til at strække udviklingen i Nordsøen.
Punkt 2: Vi har en interesse i en høj, varig selvforsyning.
Derfor er det vigtigt, som andre ordførere har været inde på, at sikre, at Nordsøens ressourcer bruges som supplement til udbygning med vedvarende energi.
Det tredje argument er, at den teknologiske udvikling stadig væk speedes op på det her område.
Det har jo været eventyrligt at se, hvordan de vandrette boringer f.eks. har medført, at indvindingsgraden er steget, hvordan boreplatformene er blevet billigere i pris.
Men netop fordi vi kan konstatere, at omkostningerne daler, kan der også være en interesse i at strække ressourcerne. Og endelig for det fjerde: Jeg erkender fuldt ud, at der er mulighed for at indvinde mere, at man gør nye fund, absolut, men det mest ædruelige er dog at tage udgangspunkt i de godkendte planer, og dér må vi konstatere, at der vil ske
et fald i produktionen både for gas og for olie henholdsvis i 2005 og for olien sandsynligvis meget før.
Det sidste, jeg skal gøre opmærksom på, er jo, at man sagtens kan operere med begrebet private foretagender.
Enhedslisten synes, det er en dum idé, men uanset om man opererer med private foretagender eller ej, er det vigtigt for os at præcisere, at værdierne i Nordsøen tilhører befolkningen, tilhører fællesskabet, og derfor har fællesskabet selvfølgelig en interesse i og en forpligtelse til at drøfte, hvordan vi ud fra miljøhensyn og ud fra nogle fordelingsmæssige synspunkter kan sikre, at disse knappe ressourcer kommer alle i samfundet til gode.
Enhedslisten vil i den kommende tid gerne bidrage til, at regeringspartierne ikke bliver præget af den usikkerhed, som har præget dem i debatten i dag, hvor de jo har erkendt, at de ikke har et afklaret synspunkt på den her sag, hvor man vakler mellem et langsigtet synspunkt og et mere kortsigtet synspunkt, og vi vil bestemt meget konstruktivt bidrage til hele tiden at sikre, at det langsigtede synspunkt sker fyldest.
Det kan så undre os utrolig meget, at regeringen, når man på beskatningsområdet er ved at bevæge sig ind i en klar position, har svært ved at gøre det her på miljøområdet og stadig væk ikke tør tage et helt banalt ord som produktionslofter i sin mund.