runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-07:
Jeg må sige, at jeg ikke forstår, at kirkeministeren fortsætter på den boldgade.
Af punkt 109 på side 79 fremgår det fuldstændig klart, at Rigsrevisionen konkluderer, at der ikke har været problemer under tidligere ministre, og på side 83 er der punkt for punkt opregnet alle ministerens forsømmeligheder - alle!
Og lad mig også sige, at de er alvorlige, og de er dybt kritisable.
Det, som virkelig burde gøre ministeren betænkelig, er, at da man finder ud af, at der mangler penge, forklarer man på et møde den 27. maj 2002 - altså efter at man har sat Rigsrevisionen i gang - de folk, der skal administrere det, at de bare kreativt skal overflytte de ca. 15 mio. kr. fra tidligere år.
Fordi pengene ikke slår til, begynder man altså at lave den slags fusk.
Vi har set det tidligere.
Vi så det i 1992, da havde vi
en skatteminister, der gik af på grund af sådan en sag.
Det kom ikke til at betyde, at han ikke blev statsminister, men det var præcis det samme: man lavede den slags overførsler, og det var stort set det samme beløb.
Dengang var det vist godt nok 40 mio. kr., men altså stort set.
Bjarne Laustsen (S), 2003-05-07:
Ja tak, det er fint.
Vi bliver nødt til at holde gryden i kog, for jeg tror, det er en sag, der optager både oppositionen og regeringen.
Det er jo nogle af de folk, der har været marginaliseret i mange år og har været parkeret i dagpengesystemet eller på kontanthjælp, eller hvad ved jeg.
Derfor er det vigtigt, som alle har tilkendegivet.
Nu er ministeren jo ikke kendt for at stille krav til nogen, bortset fra på nogle enkelte frihedsområder, men kunne måske netop gøre det her for at få både private og offentlige arbejdsgivere, det kunne også være staten, til at forstå, at det altså er en opgave, der skal løftes.
Vi er jo langt fra de mål, der var en forudsætning for førtidspension.
Jeg tror, det var 40.000-50.000 fleksjobbere, der skulle skaffes, og det er vi jo langt fra endnu.
Gode henstillinger og den slags ting er selvfølgelig okay, men for at nå de mål tror ministeren så ikke, at der skal mere konkrete initiativer i gang for netop at få de her folk ud på arbejdsmarkedet, som det jo var meningen? Der er jo ingen mening i bare at visitere dem til en anden ydelse.
Mener ministeren ikke, at man har et ansvar for at fortælle Folketingets ansvarlige Kirkeudvalg, når der sker ændringer i økonomien, i stedet for måske at dække over tingene?
Hvilket ansvar mener ministeren egentlig selv, ministeren har i denne sag?
Karen J. Klint (S), 2003-05-07:
»Kan ministeren oplyse, hvorfor Kirkeudvalget ikke blev orienteret om omfanget af leasingaftalerne og om disses omlægning, straks ministeren blev bekendt med dem?«
Skriftlig begrundelse
Det fremgår af beretning til statsrevisorerne om folkekirkens fællesfond, at Kirkeudvalget burde have været orienteret.
Tove Fergo (V), 2003-05-07:
Gode råd, siger fru Karen Klint.
Jo, jeg lytter altid til gode råd, og jeg har svaret Kirkeudvalget med det, som jeg fik oplyst.
Jeg sagde det, jeg vidste, da jeg var i samråd med Kirkeudvalget, og hvad der yderligere skal gøres i sagen, har jeg taget initiativ til.
Jeg har netop taget initiativ
til, at en advokat foretager en undersøgelse af arbejdsgangene i Kirkeministeriet.
Fru Margrete Auken henviser til et citat af mig her i Folketingssalen.
Jeg er ikke helt klar over, hvad det er for et citat, men fru Margrete Auken siger, at jeg her i Folketingssalen har sagt, at der ikke var problemer med Fællesfondens økonomi.
Jo, det var der så sandelig, og derfor tog jeg initiativ til, at Rigsrevisionen foretog en undersøgelse af Fællesfondens økonomi
Det er svaret.
Så forstod jeg ikke helt hr. Vernersens citat, så jeg må nok bede om at få det en gang til, hvis jeg skal svare på det.
Pia Gjellerup (S), 2003-05-07:
Jeg er blandt dem, der mener, at Rigsrevisionens beretning hører til i den afdeling, hvor man kunne sige, at af sagens samlede akter er den måske det mindst belastende.
Det efterfølgende forløb har været meget mere belastende, nemlig vores yderligere kendskab til den viden, ministeren har haft og har udtalt sig på baggrund af, men ikke videregivet, og ministerens forsøg på at beskylde både forgængere og medarbejdere for det værste, der næsten tænkes kan. Derfor vil jeg sådan set gerne holde fast i det, hr. Jens Peter Vernersen opgav, fordi han ikke fik svar i hverken første eller anden omgang: Vil ministeren bare ganske kort bekræfte, at Rigsrevisionen meget tydeligt skriver i punkt 109, at det er Rigsrevisionens sammenfattende vurdering, at kirkeministerens orientering til Folketingets Kirkeudvalg i perioden 1998-2001 var dækkende, og at kirkeministerens forgængere altså har orienteret Folketinget?
Så vil jeg gerne høre meget kort angående det kommissorium, hr. Ole Stavad spurgte til: Hvad påtænker
ministeren?
Skal det omfatte medarbejderne og ministeren?
De nærmere formuleringer venter vi gerne på at se, men påtænker
ministeren, at kommissoriet skal omfatte både medarbejdere og minister?
Margrete Auken (SF), 2003-05-07:
Kan ministeren bekræfte, at hun meget forarget over, at jeg havde antydet noget andet, her i Folketingssalen i maj - altså efter at hun var blevet opmærksom på, at der var problemer i Fællesfonden, og derfor bad rigsrevisorerne undersøge sagen - sagde, at der ikke var spor af problemer med Fællesfonden, og at den var i den skønneste orden?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-05-07:
Jeg synes, det er utrolig vigtigt, at alle muligheder udforskes, for at mennesker kan få en tilknytning til arbejdsmarkedet, få et job, før de bliver sat på førtidspension, så alle muligheder skal da udforskes.
Det er da glædeligt, at kommunerne visiterer flere til fleksjob, og vi må jo så arbejde for, at der så også kommer de job, som er nødvendige. Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-07:
Også for at have tingene fuldstændig på det rene i den debat, der foregår her og nu: Kirkeministeren er vel også bekendt med Rigsrevisionens bemærkninger, hvor man i den sammenfattende vurdering skriver, at kirkeministerens orientering til Folketingets Kirkeudvalg for perioden 1998-2001 var dækkende?
Der er en enkelt krølle med, at der kunne være et problem, men generelt var orienteringen dækkende.
Det står på side 79 i rapporten.
Jeg siger det, for at vi ikke skal fortsætte diskussionen om, at det var andres skyld.
Ministeren har brugt megen tid på det og også på en meget ubehagelig måde, men jeg synes i hvert fald, at det punkt nu må være afklaret én gang for alle.
Bjarne Laustsen (S), 2003-05-07:
»Hvilke initiativer vil ministeren iværksætte for at opfylde visionen om det rummelige arbejdsmarked?«
Skriftlig begrundelse Med en eksplosiv stigning i ledigheden blandt bl.a. fleksjobbere ændres der ved forudsætningerne for førtidspensionsreformen.
Det bliver jo lidt en opfølgning, for netop som afslutning på det sidste spørgsmål sagde beskæftigelsesministeren, at vi så må arbejde på at skabe de job.
Og det er derfor, jeg har stillet spørgsmålet, for jeg mener, at der skal skaffes de der omkring 40.000-50.000 fleksjob, arbejdspladser, som en væsentlig forudsætning for at lave førtidspensionsreformen, i det hele taget for at få et rummeligt arbejdsmarked, der også indebærer skånejob og andre job på andre vilkår.
Hvis det derfor er sådan, at man ikke har det her med, og der ikke er en generel vækst i samfundet - man fristes næsten også til at spørge, om ministeren kan forstå, at virksomheder, der må skære ned endda meget, meget drastisk, har svært ved at overskue at tage folk ind på særlige vilkår, og vi kan altså se, at hele den redskabsvifte, som vi tidligere har haft, er forsvundet, og at det også kniber med den tidlige indsats - så er der god grund til at få et svar på, om vi kan nå de mål, vi i fællesskab har stillet.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-05-07:
Den 1. januar 2003 trådte den ny førtidspensionsreform i kraft.
Et væsentligt element i den reform er, at personer, der har en arbejdsevne, der muliggør en tilknytning til arbejdsmarkedet, også reelt får mulighed for at bruge ressourcerne gennem et arbejde.
Målet er derfor primært beskæftigelse på det ordinære arbejdsmarked og kun, hvis det ikke er muligt, i støttet beskæftigelse, f.eks. et fleksjob.
Sigtet med reformen er således at styrke den aktivrettede indsats og bl.a. sikre, at der er de fornødne fleksjob.
Førtidspensionsreformen bygger bl.a. på den aftale om det rummelige arbejdsmarked og en førtidspensionsreform, som blev indgået i december 2000.
I forbindelse med aftalens indgåelse blev det aftalt, at gennemførelsen af aftalen skulle følges tæt.
Der var ligeledes enighed om, at aftalepartierne har en forpligtelse til at finde en løsning, såfremt forudsætningerne for aftalen ikke holder.
Endelig var der enighed om, at der skal udarbejdes en redegørelse til Folketinget i folketingsåret 2006-2007 om udviklingen på det rummelige arbejdsmarked og på førtidspensionsområdet.
Forligspartierne har således forpligtet sig til at følge op på aftalen og reagere, hvis udviklingen ikke lever op til forudsætningerne.
Beskæftigelsesministeriet og Socialministeriet vil i fællesskab følge udviklingen og løse de problemer, der eventuelt måtte opstå som led i implementeringen af aftalen.
Et væsentligt punkt i denne opfølgning er naturligvis at følge statistikken for antallet af personer, der modtager ledighedsydelse.
Der er således allerede taget skridt til at sikre, at vi kan følge udviklingen og tage de initiativer, der måtte vise sig at være nødvendige.
Bjarne Laustsen (S), 2003-05-07:
Tak for svaret.
Jeg kunne føje til, at det var den 8. december i år 2000, godt og vel midnat, at vi lavede aftalen - en i øvrigt fornuftig aftale, synes jeg.
Men det er jo klart, at hvis den generelle beskæftigelsesudvikling er dårlig, så smitter det også af på det område her. Det tror jeg at ministeren må erkende.
Derfor drejer det sig selvfølgelig om generelt at få gang i beskæftigelsesudviklingen, så vil der også, tror jeg, være muligheder for at få fat her og gøre noget ekstraordinært for det rummelige arbejdsmarked.
Men når det tilsyneladende ikke går helt af sig selv, vil ministeren så være med til, som nogle virksomheder af frivillighedens vej har sagt - jeg tror, at det er Grundfos, der har sådan en politik, som siger: Vi vil gerne have, at 3 pct. af de medarbejdere, vi har, skal være folk på særlige vilkår.
Vil ministeren være med til at sige til arbejdsmarkedets parter, at her er et område, som vi skal have løst samfundsmæssigt, og være med til at sige til virksomhederne: Her er en opgave, I skal være med til at løfte?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-05-07:
Jeg bruger megen tid på at rejse rundt på virksomheder og bl.a. tale om det rummelige arbejdsmarked, og jeg synes, når jeg kommer rundt i landet, at der mange steder gøres en fantastisk indsats på det her område, og at mange virksomheder, det gælder både medarbejdere og ledelse, er meget engagerede i at løse opgaver inden for det rummelige arbejdsmarked.
Så jeg vil gerne fortsætte med at bruge kræfter på det her område.
Hvis jeg må tage et aspekt op i den her sag, så er det spørgsmålet om at sikre, at personer på ledighedsydelse også i den periode, hvor de går på ledighedsydelse, kan få et aktivt tilbud som led i en vurdering af, om de fortsat står til rådighed på arbejdsmarkedet.
Allerede i dag har kommunerne pligt til at sikre, at personer, der er visiteret til et fleksjob, men som aktuelt modtager ledighedsydelse, også står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Kommunerne har, som reglerne er udformet i dag, ikke mulighed for at få refusion af udgifterne til aktivtilbud til personer på ledighedsydelse, som skal have foretaget denne afprøvning.
Jeg har derfor fremsat ændringsforslag til lov om aktiv beskæftigelsesindsats, som sikrer kommunerne refusion, når de giver personer på ledighedsydelse et aktivt tilbud.
Det ændringsforslag mener jeg vil medvirke til at sikre, at ledighedsydelsen ikke bliver en varig passiv ydelse, men at vi hele tiden bestræber os på at skaffe folk rigtigt arbejde.
Nu kan jeg desværre ikke huske tallene for Beskæftigelsesministeriet, men det er bedre på det her område, end det er på sygefraværsområdet.
Jeg vil gerne sende hr. Bjarne Laustsen tallene for vores opfyldelse af det her.
Det vil da kunne misforstås af medarbejdere, og det kan være tungt at forklare.
Men jeg har ikke andet at sige, end at vi følger udviklingen tæt.
Og skulle det vise sig, at det for alvor går den forkerte vej, så vil jeg overveje, hvad vi kan gøre, og så vende tilbage til forligskredsen.
Bjarne Laustsen (S), 2003-05-07:
Det skal ministeren ikke have utak for.
Vi er altid parate til at tage en snak for at finde konstruktive løsninger.
Men jeg spurgte jo, om man troede, at snak alene kunne gøre det, om der ikke skulle mere konkret handling til for det første at få gang i den generelle beskæftigelsesudvikling, sådan at der bliver vækst i stedet for nedgang, og så vi får stoppet den udvikling med, at vi taber arbejdspladser her i Danmark, så der i stedet kommer vækst.
Det tror jeg er vigtigt, for at vi kan løse den anden del også.
Tilbage står jo et spørgsmål om, hvorvidt det er det rigtige system, vi har her, med at man kan parkere folk på ledighedsydelse, i stedet for at man går ud og finder jobbet.
Jeg er godt klar over, at vi har forsøgt netop i reformen fra år 2000 at give nogle økonomiske incitamenter til, at man får en større refusion, hvis man får folk i arbejde. Men det konkrete er, om man vil være med til at tage initiativer fra regeringens side til at løfte den opgave her, sådan at vi kan opfylde visionen om det rummelige arbejdsmarked ved at stille krav først og fremmest til arbejdsgiverne, men selvfølgelig også til offentlige arbejdsgivere.
Det kunne gøres i forbindelse med kommuneforhandlinger og også de forhandlinger, man skal have
med amterne.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-05-07:
Nu vil jeg bare lige svare generelt på hr. Bjarne Laustsens udtalelser omkring arbejdsløshedssituationen.
Det er regeringens forventning, at vi, når krudtrøgen nu endelig har lagt sig i Irak, og international økonomi vender tilbage til mere almindelig gænge, så også vil få en øget vækst i verdensøkonomien og i investeringer og i forbrug, og at det naturligvis også vil være tilfældet i Danmark.
Så vi forudser, at udviklingen senere på året og i begyndelsen af næste år vil vende.
Det vil selvfølgelig også hjælpe på det, vi taler om her.
Bjarne Laustsen (S), 2003-05-07:
Jeg bliver nødt til at spørge ministeren, om ministeren mener, at det er de forkerte mennesker, der er visiteret til fleksjob, når man nu taler om, at man skal dokumentere sin rådighed.
Det er jo trods alt folk, der er blevet visiteret efter en meget, meget grundig gennemgang, hvor man har fundet ud af, at arbejdsevnekriteriet betyder, at de skal have et fleksjob.
Men det er jo umuligt at skaffe et fleksjob.
Det er det generelle billede.
Især i egne af landet, hvor vi har en tårnhøj arbejdsløshed, vender man tilbage og siger, at det næsten er umuligt at få virksomheden til at løfte den opgave, fordi de selv er i færd med at afskedige ordinært personale.
Derfor kan jeg selvfølgelig måske sige, at jeg synes, at det bekymrer mig lidt, når ministeren er tilfreds med udviklingen.
Det er selvfølgelig fint nok at rejse rundt og tale pænt til folk osv., men kunne ministeren selv tænke sig at foregå med et godt eksempel og sige, at vi i staten vil gå foran her?
Man kunne jo også spørge, hvordan det egentlig ser ud i Beskæftigelsesministeriet med hensyn til at opfylde det rummelige arbejdsmarked.
Ministeren var inde på i går i forbindelse med sygefraværet, at Beskæftigelsesministereriet ikke var et godt eksempel sammenlignet med andre ministerier.
Men kunne man ikke selv foregå med et godt eksempel her og sige: Vi bliver nødt til for at opfylde visionen ved selv at gå foran og vise et godt eksempel?
Jeg forsøger netop ikke at overse nogle af de ting her, for ifølge det, ministeren oplyste i sin første del af svaret, kunne jeg forstå, at der i 2001 var 1.000 mennesker på ledighedsydelse, og at der i 2002 var 4.002. Det er jo altså en voldsom stigning, og den var begrundet i, at jo flere der får visitation til fleksjob, desto flere bliver der.
Det hænger skidt sammen for mig, og det er derfor, jeg har rejst spørgsmålet.
Jeg synes, at regeringen skal se med den største alvor på, at det betyder, at de, der er på særlige vilkår, jo i allerhøjeste grad bliver ramt, og at de bliver yderligere marginaliseret, fordi de får sværere ved at vinde fodfæste på arbejdsmarkedet.
Så hvis vi kunne blive enige om at løfte den del af det, så synes jeg, at meget ville være nået.
Jeg vil gerne tilsige beskæftigelsesministeren et møde her i Folketinget i næste uge, måske på nogenlunde samme tidspunkt, fordi det går den forkerte vej.
Jeg kunne nævne to områder: Frederikshavn og Aalborg.
Der er man på vej til, at en femtedel af alle smedene i de to afdelinger er blevet fyret og har gået ledige i lang tid.
Det er begge områder, der har haft en meget kendt sværindustri, men er på sokkeholderne nu, og uden at regeringen har gjort noget ekstraordinært for at hjælpe dem.
Man har afvist alt om at lave en tidlig indsats.
Den sidste virksomhed, Bladt i Aalborg, afskediger 190 medarbejdere.
Så det går altså den forkerte vej.
Og derfor kan jeg lige så godt forberede nu, at der vil komme spørgsmål til næste onsdag.
Det håber jeg behager ministeren.
Der skal være tid til at forberede sig grundigt.
Men det går den forkerte vej, og derfor kan jeg se, at også i de områder er det meget svært at opfylde visionen om det rummelige arbejdsmarked.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-05-07:
Nu er jeg jo ikke forvænt med, at hr. Bjarne Laustsen roser nogle af de ting, som jeg foretager mig.
Men det er for regeringen og for hovedparten af økonomer her i landet en given ting, at opsvinget vil komme tilbage om nogle måneder og til næste år helt sikkert.
Derfor vil mange af de ting, vi taler om her med hensyn til at skaffe plads på det rummelige arbejdsmarked, selvfølgelig også få bedre vilkår.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-07:
»Vil ministeren i store træk redegøre for kommissær Fischlers vurdering på rådsmødet i februar af det udspil til kompromis i WTO's landbrugsforhandlinger, som Stuart Harbinson som formand for landbrugskomiteen netop havde fremlagt?«
»Vil ministeren redegøre for, hvordan det kan gå til, at der ifølge Kommissionens referat fra rådsmødet i februar var »bred konsensus« om kommissærens vurdering, når ministeren
ifølge eget udsagn havde givet udtryk for, at Danmark fandt Stuart Harbinsons forslag velegnet som forhandlingsgrundlag?«
Karen J. Klint (S), 2003-05-07:
»Er ministeren enig i Rigsrevisionens konklusioner om, at ministeren ikke har givet Folketingets Kirkeudvalg fyldestgørende oplysninger?«
Skriftlig begrundelse
Det fremgår af beretning til statsrevisorerne om folkekirkens fællesfond, at samrådssvaret til Folketingets Kirkeudvalg den 11. december 2002 ikke afspejlede den viden om usikkerhed om fællesfondens budget, som ministeriet var i besiddelse af.
Tove Fergo (V), 2003-05-07:
I det indledende resumé i Rigsrevisionens beretning, som jeg jo selv i april 2002 tog initiativ til at få udarbejdet, konstateres det på side 19, at Folketingets Kirkeudvalg med nogle undtagelser, som herefter nævnes, har modtaget fyldestgørende svar på sine spørgsmål.
Undtagelserne var: at de forventninger, som jeg gav udtryk for i samrådene i juni og december 2002 om, at budgettet for 2002 kunne overholdes, var for optimistiske; at dette må ses på baggrund af ministeriets usikre budgetstyring gennem flere år; at Kirkeudvalget burde have været orienteret om omfanget af leasingaftalerne og disses omlægning; at der i ministeriet var viden om den usikkerhed, budgettet var behæftet med, og at samrådssvaret i december 2002 skulle have afspejlet dette.
Desværre var de skøn, som var grundlag for mine forventninger til årsresultatet, for optimistiske, sådan som Rigsrevisionen har påpeget.
Jeg lægger stor vægt på et godt forhold til Kirkeudvalget.
Udvalget bør naturligvis orienteres korrekt, og det vil jeg sikre sker i fremtiden.
Jeg kan desuden oplyse, at jeg med bistand fra bl.a. Finansministeriet allerede har taget skridt til at få etableret en bedre kontrol med og styring af Fællesfondens økonomi.
Karen J. Klint (S), 2003-05-07:
Jeg takker for svaret, men det får mig også til at spørge: Det handler vel ikke kun om, at ministerens skøn var for optimistisk?
Det handler vel også om, at ministeren ikke lyttede til gode venners råd og vejledning.
Vi blev jo i går meget godt bekendt med, at ministeren blev oplyst den 27. maj, i og med at biskop Arendt udsendte et brev i går, som Kirkeudvalget også har fået i kopi.
Jeg har fået den forståelse, at man faktisk servicerede ministeren meget godt med nogle oplysninger og betænkeligheder, så det handler vel også om, at ministeren ikke har lyttet til de gode råd, der blev givet.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-08:
Jeg tror, at hr. Lars Barfoed fik sagt, at Litauen havde stemt ja.
Det har han selvfølgelig lov til at håbe på, men efter de oplysninger, jeg har, finder den folkeafstemning først sted den 10.-11. maj.
Men lad det nu ligge.
Jeg vil godt spørge hr. Lars Barfoed, om han ikke er enig i, at man måske skal være lidt forsigtig med at overdrive de økonomiske gevinster for de nye lande i forbindelse med udvidelsen.
Vi er i en situation, hvor man i kraft af den økonomiske model, som eurolandene er underlagt, har en arbejdsløshed i Tyskland, der, så vidt jeg er orienteret, har passeret de 4 millioner.
Vi har også en stigende arbejdsløshed i Danmark.
Det er, fordi vi frivilligt fører den samme politik, selv om vi ikke er nødt til det.
Ansøgerlandene bliver altså tvunget til at føre en økonomisk politik, der vil føre til øget arbejdsløshed, sådan som vi ser det i Frankrig og i Tyskland i ganske ubehagelig grad.
Derfor synes jeg, at man skal være forsigtig med at forsøge at sammenkæde udvidelsen med en bestemt økonomisk politik, som der ganske vist for øjeblikket er flertal for her i Folketinget.
Det kan forhåbentlig ændre sig ved et kommende valg.
Jeg synes, det er meget uheldigt, at man gennemfører udvidelsen på en sådan måde, at man dikterer en bestemt økonomisk model, som har spillet fallit, og som fører til øget arbejdsløshed med en ganske til vished grænsende sandsynlighed.
Lars Barfoed (KF), 2003-05-08:
Der er efter min mening slet ikke belæg for det, som vi nu hører fra hr. Keld Albrechtsens side, nemlig at det ikke skulle være forbundet med økonomiske gevinster for disse østeuropæiske lande at komme med i det indre marked.
Naturligvis er der det.
Det er klart, som jeg også sagde i mit indlæg, at det vil være forbundet med en langstrakt økonomisk og strukturel udvikling for disse lande, før de kan begynde at høste gevinsten af det indre marked, og før de er konkurrencedygtige. Taler vi så om den økonomiske politik, som man fører i Den Europæiske Union, er det jo en økonomisk politik, som først og fremmest sigter på, at der er en lav inflation, sådan at købekraften kan bevare sin værdi inden for EU-zonen, og i den forbindelse sikrer man sig, at landene fører en fornuftig offentlig udgiftspolitik.
Det er på den lange sigt helt klart med til at fastholde en økonomisk stabilitet og en holdbar økonomisk udvikling, som giver grundlag for en sund beskæftigelsesudvikling, i og med at virksomhederne på det grundlag kan investere og udvikle sig.
Kombineret med, at vi har det indre marked, som nu bliver større, og som giver europæiske virksomheder bedre konkurrencemuligheder på det globale marked, er der ingen tvivl for mig om, at udvidelsen både for de eksisterende EU-lande og for de kommende EU-lande vil føre til en bedre økonomisk udvikling for europæerne.