Anders Samuelsen (RV), 1999-04-20:
I Det Radikale Venstre har vi som udgangspunkt meget stor sympati for det forslag, SF har fremsat om etnisk ligestilling, og vi er da også enige med forslagsstillerne i, at det danske arbejdsmarked har store problemer med at få skabt etnisk ligestilling.
Målet er vi altså enige om.
Når vi taler om det rummelige arbejdsmarked og om at forsøge at dæmme op for marginaliseringen i samfundet, hører etniske minoriteter også med i billedet; det er vi fuldstændig enige i.
»Nye« danskere har i lige så høj grad som »gamle« danskere, eller hvad vi nu skal kalde dem, krav på at få muligheder på arbejdsmarkedet.
Når det så er sagt, er det vigtigt at understrege, at der rent faktisk er blevet iværksat mange initiativer, som har til formål at løse det problem, og vi vil meget gerne se de initiativer virke.
Det er initiativer, som skal være med til at skabe en holdningsændring over for personer med anden etnisk baggrund, og helt grundlæggende er etnisk ligestilling på arbejdsmarkedet jo et holdningsspørgsmål.
Hvordan får vi så ændret holdningen til personer med anden etnisk baggrund hos både arbejdstagere og arbejdsgivere?
I Det Radikale Venstre tror vi mere på frivillighed end på tvang, og det er derfor her, vores enighed med SF må høre op.
SF foreslår for det første, at reglerne om etnisk ligestilling skal ændres, så de svarer til reglerne for kønsligestilling; men Folketinget vedtog allerede i 1996 forskelsbehandlingsloven, der i høj grad ligner ligebehandlingsloven.
Det er faktisk kun 3 år siden, og alligevel har loven allerede nu formået at sætte en masse initiativer i gang.
I Det Radikale Venstre mener vi ikke, det er vejen frem.
Der er som nævnt allerede sat en række initiativer i gang på det offentlige arbejdsmarked, ikke bare på centralt plan, men også rundt omkring i mange af landets kommuner, og det er sket på helt frivillig basis.
Der er - det medgiver jeg - lang vej igen, ingen tvivl om det.
Men hvad hjælper regler, hvis vi ikke får ændret holdningerne? Holdningerne er det centrale, og holdningsændringer, der er holdbare, fremmes bedst ad frivillighedens vej.
For det tredje foreslås det, at arbejdsmarkedsrådene i højere grad skal forpligtes til at overvåge og styrke indsatsen for at integrere etniske minoriteter på arbejdsmarkedet.
Heller ikke dette forslag er vi særlig begejstrede for, og vi deler arbejdsministerens holdning på dette punkt.
Generelt mener vi, at man altid bør være opmærksom på, hvilke negative signaler man kan være med til at sende ved at sætte fokus på en bestemt gruppe gennem pålæg.
Det kan altså også medføre en række negative konsekvenser for andre grupper, som er marginaliserede.
Endelig foreslår SF, at det offentlige skal stille krav om en etnisk ligestillingspolitik hos de virksomheder, som offentlige virksomheder og institutioner handler med.
Et udvalg under Erhvervsministeriet er som bekendt ved at undersøge spørgsmålet, men allerede nu vil jeg dog meget gerne advare stærkt imod, at man forfalder til at tro, at vi f.eks. gennem en slags kvoteordningstiltag løser nogen problemer.
For at sætte tingene på spidsen vil jeg sige: Vi byder ikke engang kvinder kvoteordninger, netop fordi det i sig selv er nedværdigende ikke at være tilknyttet arbejdsmarkedet på grund af evner, men fordi man er en del af en kvote.
Så selv om Det Radikale Venstre deler SF's bekymring over den manglende etniske ligestilling på arbejdsmarkedet, kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
dreje sig om holdningsbearbejdelse.