runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2005-12-07:
Når det er interessant at diskutere med socialministeren, er det jo, fordi det er her, ansvaret ligger for at sikre, at de, der har det dårligst i samfundet, ikke sakker bagud i forhold til resten af samfundet, og sikre, at den sammenhængskraft, som vi normalt betegner som den store lighed i det danske samfund, er til stede.
Men når jeg så hører ministerens argumentation her og regeringens i almindelighed, kan man så ikke sige, at man med lige præcis den her ydelse, den her foranstaltning, har et udtryk for regeringens mantra om, at det skal kunne betale sig at arbejde?
Det er vi sådan set ikke uenige i i Det Radikale Venstre.
Vi ønskede bare, at man skulle lave en skattereform, men det har regeringen jo sat en effektiv stopper for.
I forbindelse med den måde, regeringen udmønter mantraet, at det skal kunne betale sig at arbejde, på, er det vel nærmest sådan en slags dynamisk ulighed, man snakker om, altså at ved at gøre nogle fattigere, bliver de mere motiverede, og derfor er det o.k. Er det korrekt forstået?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-12-07:
Ja, det danske samfund er i den grad præget af megen lighed i sammenligning med andre.
Og jeg mener, at den bedste måde at forebygge alt for store økonomiske og sociale skel på er at skaffe mennesker i arbejde.
Den sociale og den økonomiske fremgang skal være en lige mulighed for alle, og det, der bidrager til ulighed i et samfund, er jo, hvis mennesker fastholdes på offentlig forsørgelse.
Det er ikke regeringens mål, og det er vel egentlig heller ikke De Radikales.
Og derfor er det en central bestræbelse for regeringen at få flere mennesker i job.
Som spørgeren er klar over, så hører starthjælpen under beskæftigelsesministeren.
Rockwoolundersøgelsen handler om forsørgelse af flygtninge, og den starthjælp, de modtager, hører under integrationsministeren.
Så en drøftelse af spørgsmålet om størrelsen af forsørgelsesydelserne må altså ske med disse ministre.
Når det er sagt, vil jeg gerne knytte et par kommentarer til Rockwool Fondens undersøgelse.
For en familie med et barn siger den, at Danmark før indførelsen af starthjælpen lå i toppen, hvad angik hjælp til flygtninge.
Vi lå som en klar nummer 1 i forhold til Holland, England, Tyskland, Sverige og Italien.
Men den siger også, at Danmark efter indførelsen af starthjælpen ligger på niveau med Tyskland og Sverige, hvad angår hjælp til flygtninge.
Skulle det så være et problem?
Og det betyder jo, at man der risikerer at låse familierne fast i systemet, og at de i virkeligheden så kun møder andre kontanthjælpsmodtagere, og det modvirker integrationen.
Som integrationsministeren netop har været inde på, ja, så kan vi jo se af tallene, at introduktionsydelsen faktisk virker, og at der er mange, der bliver selvforsørgende.
Og det synes jeg ærlig talt at selv De Radikale skulle glæde sig over.
Morten Østergaard (RV), 2005-12-07:
Jeg synes jo, det ligger åbenbart for enhver, at vi i Danmark desværre er meget dårlige til at integrere flygtninge og indvandrere på arbejdsmarkedet.
Og som vi netop har hørt, er vi sådan set dem i Europa, der trods det tilbyder det laveste ydelsesniveau for de nytilkomne flygtninge og indvandrere, der ikke umiddelbart kommer i arbejde.
Siden starthjælpen blev indført, er det gået sådan med ledigheden for indvandrere og efterkommere, at den er steget støt hvert kvartal helt til udgangen af sidste år.
Så det, der er spørgsmålet til socialministeren i den her sammenhæng, er: Hvordan ser det ud i sådan et lighedsperspektiv?
Når vi nu har været meget dårlige i Danmark til at få indvandrere i arbejde, er det så ikke meget skidt for ligheden i samfundet, at vi holder flygtninge, som ikke umiddelbart kan få et arbejde i de første 7 år, på et niveau, hvor de efter husleje og andet har en købekraft, der svarer til 15 pct. af en dansk industriarbejders?
Er det et udtryk for et samfund, der er præget af lighed?
»Vil ministeren redegøre for, om den økonomiske lighed i Danmark ville blive større eller mindre af, at starthjælpen blev afskaffet?«
Skriftlig begrundelse »Nyt fra Rockwool Fondens Forskningsenhed«, november 2005.
Bertel Haarder (V), 2005-12-07:
Nu blev ordene »gruppeeksamener afskaffes«
jo skrevet i regeringsgrundlaget, før jeg overhovedet blev undervisningsminister, så jeg beder om, at vi slipper for psykologiseringer her, og det kan hr. Per Clausen også godt lade være med.
Regeringen er enig om og har været det meget længe, at der bør foretages en lille opstramning, så vi er helt sikre på, at den enkelte bliver vurderet på sine egne gerninger og det, den pågældende selv siger, og ikke på baggrund af det, andre har sagt eller gjort.
I øvrigt er det ret fredsommeligt, og afstanden mellem os er jo ikke så stor, eftersom fru Majbrit Berlau lægger så megen vægt på, at der også i dag gives en individuel vurdering.
Rasmus Prehn (S), 2005-12-07:
»Hvorfor er DSB’s wildcardordning aldersbetinget i stedet for at være rettet mod studerende?«
Skriftlig begrundelse
kan du købe et DSBwildcard, der giver indehaveren 25 til 50 pct. rabat på rejser i Danmark.
Gennemsnitsalderen for færdiggørelse af studiet for henholdsvis en professionsbachelor og en universitetskandidat er ca. 30 år.
Wildcardordningen gælder derfor ikke for en meget stor del af de studerende.
Mange af de studerende på de lange og mellemlange uddannelser kommer fra udkantsområderne.
Disse studerende har meget brug for wildcardordningen, når de vil besøge familie og venner fra deres hjemegn.
SU’en for en studerende på 27 er ikke højere end for en på 25, derfor virker DSB’s opdeling ikke rimelig.
Heller ikke når man tager i betragtning, at mange 25-årige er færdiguddannede og tjener en god løn.
Denne gruppe har ikke har brug for rabatten.
Det vil være mere rimeligt at gøre wildcardordningen til en studierabat i stedet for en aldersrabat.
Majbrit Berlau (EL), 2005-12-07:
Jeg forstår ikke, at ministeren bare afviser det og siger, at hvis der skal ske en individuel vurdering, skal man gå til individuel eksamen, for virkeligheden er altså en anden.
Jeg synes, det er meget mærkeligt, at ministeren slet ikke tager til efterretning, at når eksaminationen foregår individuelt, men arbejdet op til eksamen er foregået på en helt anden måde, nemlig i grupper, bliver selve gruppeprocessen smadret.
Jeg er forundret over, at ministeren slet ikke tager det til efterretning, og jeg opfatter det sådan, at ministeren står fast på et standpunkt, han én gang har taget, uagtet hvad folk ude i den virkelige verden siger.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-12-07:
Det er ikke korrekt, i hvert fald ikke så vidt jeg er orienteret, at man på asylcentrenes skoler får en undervisning, der står mål med folkeskolens.
Det er ikke muligt på f.eks. skolen i Jelling at tage en 9.-klasses-afgangseksamen, og det skyldes, at man simpelt hen ikke er i stand til at give en undervisning på asylcentrenes skole, der står mål med folkeskolens undervisning.
Så derfor vil jeg gerne gentage mit spørgsmål: Mener ministeren, at den undervisning, der leveres på asylcentrenes skoler, stemmer overens med det, der står i grundloven om, at alle børn har ret til at gå i en folkeskole?
Og mener ministeren, at alle børn har ret til at få en undervisning, der står mål med folkeskolens undervisning?
Som jeg læser grundloven, er det i øvrigt sådan, at alle forældre, der bor i Danmark, har ret til at vælge folkeskolen, men det har de her børn ikke mulighed for.
I gamle dage var det sådan, at børnene kom på den kommunale skole, hvis de kunne følge med i undervisningen.
Kommunerne gik ikke ind og stillede krav om betaling, så derfor havde vi ikke det her problem.
Men nu stiller kommunerne krav om betaling, hvis der kommer et asylbarn ind på den kommunale skole, og da asylcentrene ikke har penge til at betale for det, ja, så er der en hel del børn, der ikke kommer i folkeskole.
Der står helt nøjagtigt i grundlovens § 76: »Alle børn i den undervisningspligtige alder har ret til fri undervisning i folkeskolen«, og det er jo rigtigt, at det betyder gratis undervisning i folkeskolen.
Der står, at alle børn har ret til det.
Derfor vil jeg spørge ministeren: Vil ministeren garantere, at alle asylbørn i Danmark har mulighed for at gå i en almindelig dansk folkeskole, hvis det er sådan, at skolen vurderer, at barnet kan indgå i den almindelige undervisning?
Bertel Haarder (V), 2005-12-07:
Hvem har dog sagt, at de ikke skulle have mulighed for at vælge 10. klasse?
Det har regeringen i hvert fald ikke sagt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-12-07:
Nu hørte jeg jo integrationsministeren i et svar til hr. Morten Østergaard sige, at starthjælpen havde ført til det resultat, som regeringen gerne ville have, og henvise til undersøgelsen fra Arbejdsdirektoratet.
Så vil jeg bare huske ministeren på, hvad konklusionen fra ministeren selv var i forbindelse med, at vi sidst havde den her diskussion oppe, nemlig i foråret på baggrund af en tilsvarende undersøgelse, som dengang blev lavet af en arbejdsgruppe.
Jeg citerer, hvad integrationsministeren sagde om undersøgelsen på daværende tidspunkt: Vi ville gerne have haft tal for, hvor mange modtagere af introduktionsydelsen, der er kommet i arbejde, men de tal har vi desværre ikke.
Så man kan altså ikke konkludere på, hvor mange der kom i arbejde, men hvis intentionen for regeringen var at få flygtninge og indvandrere på en særlig og meget, meget lav ydelse og dermed at gøre folk fattigere, så er det lykkedes.
Men man kan ikke sige noget om det at få folk i arbejde.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-07:
Jeg skal ikke blande mig i, hvordan andre lande indretter sig.
Men regeringen har fundet, at det her er den rigtige måde at indrette det på, at sikre, at de ydelser, man får, sikrer, at det altså også kan betale sig at gøre en indsats, og at vi så også har den forskel på, hvad det er for en ydelse, som vi giver en enlig, og vi giver til nogen med forsørgelsespligt.
Så kunne jeg sende spørgsmålet tilbage.
Altså, Sverige plejer vi godt at kunne sammenligne os med – forarmer svenskerne fuldstændig flygtningene i Sverige?
Morten Østergaard (RV), 2005-12-07:
Jeg kan godt forstå, at ministeren ikke er helt så optaget af Rockwool Fonden som af de papirer, der kommer fra Arbejdsdirektoratet, for det er ikke nogen særlig smuk sammenligning, når man ser på, hvordan nytilkomne her i landet stilles.
Når man så samtidig ved – også fra Rockwool Fonden – at utrolig mange af de flygtninge og indvandrere, som er i arbejde i Danmark, har ganske lidt ud af det, må man sige, at spørgsmålet er: Er det den rigtige strategi entydigt at kigge på, om vi kan forarme folk i en grad, så de får mere ud af at komme i arbejde?
I hvert fald er der jo stadig væk mange, der er på starthjælp efter 3 år.
Men jeg vil gerne holde fast i, at det altså ikke er noget optjeningsprincip, det er et anciennitetsprincip, som vi står ganske alene med.
Her refererer jeg fra Rockwool Fondens Forskningsenheds nyhedsbrev fra november 2005, og jeg citerer: Ingen af disse lande har som Danmark en stærk anciennitetsprofil i deres generelle ydelser.
Der er jeg bare nødt til at spørge igen: Er det noget, som ministeren mener at de andre skulle tage ved lære af, eller er det sådan set noget, vi har, så vi kan få asylansøgere til at søge et andet sted hen end til Danmark?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-07:
Vores tal viser jo, at der er en klar forskel på dem, der er på den høje ydelse fra de gamle regler, og dem, der er på starthjælpen, altså at det har en bedre effekt, end hvis vi havde fastholdt det høje niveau fra starten.
Om det er et optjeningsprincip eller man kalder det et anciennitetsprincip, ja, det er en optjening i antallet af år, man skal have været i Danmark for at få adgang til den meget høje ydelse, hvor Rockwool Fonden jo så også gør opmærksom på, at der topper Danmark, kun overgået af Holland.
Der ligger vi så netop meget højt.
Jeg ved ikke, om hr. Morten Østergaard mener, at vi så samtidig skal sænke kontanthjælps niveauet, om vi også skal nivellere det ned.
Det er ikke det, jeg har hørt.
Det er helt bevidst, at vi har en starthjælp, som man modtager de første år, således at vi sikrer, at det bedre kan betale sig at arbejde.
er for den enlige flygtning, der er på starthjælp.
Så snart vi går over i en familie, så ligger niveauet anderledes, for der tager vi hensyn til, at der er et forsørgelseshensyn at tage, og der ligger vi jo både over Italien og endda Sverige, hvis vi ser på tallene for familier.
Det synes jeg hr. Morten Østergaard skulle tage med.
Morten Østergaard (RV), 2005-12-07:
Det, som ministeren henviser til, har jo ikke noget med Rockwool Fonden at gøre, men derimod noget med det notat, som er kommet fra Arbejdsdirektoratet, at gøre.
Jeg ved såmænd ikke engang helt, om det er offentliggjort endnu eller kun er sivet til pressen, men i hvert fald kan man sige, at det har vi diskuteret de metodiske problemer i tidligere, nemlig at hvis en får arbejde, så ryger den anden af starthjælp osv.
Det, man må konstatere, er i hvert fald, at 51 pct. fortsat er på starthjælp efter 3 år.
Det er jo derfor, det bliver relevant at vurdere, om man så har fundet det rigtige redskab.
I hvert fald kan man sige, at ministeren har en noget speciel opfattelse af begrebet et optjeningsprincip.
Altså, det er jo der, hvor man tjener et eller andet op, det ligger nærmest i ordet; det er jo ikke det, der er tilfældet her.
Det, der er tilfældet her, er et anciennitetsprincip, altså efter hvor længe man har været her.
Og det er vi faktisk det eneste af de lande, som er med i samlingen, som betjener sig af. Når man så kan se, at 51 pct. stadig væk er på ydelsen efter 3 år, er det så rimeligt, at vi fortsat siger til folk, der kommer her, at de skal leve med en købekraft, der svarer til 15 pct. af det, en almindelig dansk industriarbejder har, hvis ikke strategien er at holde folk væk?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-07:
Hr. Morten Østergaard kan have ret i, at det ikke er regeringens strategi, at vi skal styre tilstrømningen til Danmark og tiltrække til Danmark i form af vores sociale ydelser.
Det har vi ingen planer om.
Rockwool Fondens Forskningsenheds undersøgelse om flygtninge og familiesammenførtes økonomi viser, at det i dag i højere grad kan betale sig at arbejde for flygtninge og familiesammenførte, end før regeringen indførte starthjælpen.
Undersøgelsen viser, at flygtninge på kontanthjælp i Danmark ifølge sammenligningen med de øvrige lande er blandt de personer med de bedste vilkår, kun overgået af Holland.
Flygtninge på starthjælp er økonomisk ringere stillet end i de øvrige lande bortset fra Canada.
Med starthjælpen blev der indført et optjeningsprincip, det vil sige, at personer, der har opholdt sig i Danmark i mindre end 7 ud af de seneste 8 år, modtager starthjælp.
Det gælder alle, også danskere.
Formålet med starthjælpen er, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Starthjælpen er i dag på et niveau, der cirka svarer til SU’en.
Det betyder, at den lave ydelse tilskynder den enkelte til at komme i beskæftigelse eller påbegynde en uddannelse, der kan styrke beskæftigelsesmulighederne på længere sigt.
Nye tal fra Beskæftigelsesministeriet viser, at flere introduktionsydelsesmodtagere på starthjælpsniveau kommer væk fra ydelse, end introduktionsydelsesmodtagere på kontanthjælpsniveau gør.
Efter 3 år er det 41 pct. på den lave introduktionsydelse, der er blevet selvforsørgende eller påbegynder uddannelse, mod 28 pct. af de personer, der modtager den høje introduktionsydelse.
Det viser os, at der er en større andel af dem på den lave introduktionsydelse, dvs. på starthjælp, der kommer væk fra ydelse, end af dem, der er på den høje ydelse.
Så starthjælpen har haft den effekt, som regeringen har ønsket, nemlig at det bedre kan betale sig at arbejde.
Morten Østergaard (RV), 2005-12-07:
I sidste uge kom der en rapport fra Rockwool Fonden, der viste en sammenligning af europæiske lande: hvordan man stiller nytilkomne flygtninge og indvandrere i øvrigt, som ikke umiddelbart kan få arbejde.
Der viste det sig, at Danmark i den sammenhæng har en lidt kedelig europarekord, idet vi så ganske klart er dem, der tilbyder nytilkomne det laveste niveau.
Det er så der, jeg gerne vil have ministerens reaktion, for jeg vil gerne høre, om det er en historisk tilfældighed, at det nu engang har udviklet sig sådan af forskellige grunde, eller om det i virkeligheden er en strategi fra regeringens side, at man ønsker, at folk rundtomkring i verden skal vide, at her er det ikke værd at søge asyl, for her giver vi de dårligste vilkår.
Her stiller vi folk dårligst muligt, når de kommer, hvis de ikke umiddelbart kan finde arbejde, så det er nok bedre at tage et andet sted hen.
Eller er det i virkeligheden, hvad vi opfatter det som i Det Radikale Venstre, et problem, som regeringen bør gøre noget ved?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-07:
Nu spørger fru Elsebeth Gerner Nielsen til, om den undervisning, som tilbydes asylansøgerbørn, er i overensstemmelse med grundloven.
Hvis vi skal til at lave en meget skarp vurdering i forhold til grundloven, bør vi nok henvise spørgsmålet til Justitsministeriets Lovafdeling, som er eksperter i det.
Men der står ikke i grundloven, at man har fri adgang til folkeskolen.
I den kommenterede – dem er der vel flere af, jeg er ikke selv jurist – udgave af Danmarks Riges Grundlov fra 1999 bliver det understreget, at det, der menes med »fri«, er gratis undervisning, og det er lige præcis det, som asylansøgerbørnene bliver tilbudt: gratis undervisning.
Og de bliver tilbudt undervisning, der svarer til den, som tosprogede børn også bliver tilbudt.
Hvis børnene får et sprogligt og fagligt niveau, der gør, at de kan træde ind i en almindelig folkeskole, er der også mulighed for det.
Der er mulighed for, at asylcenteret og den lokale folkeskole og kommune kan indgå en aftale, så den mulighed er der.
Men fri undervisning forstås i den kommenterede udgave af grundloven som gratis undervisning, og det har de adgang til.
Morten Østergaard (RV), 2005-12-07:
»Vil ministeren redegøre for sin reaktion på oplysningen om, at Danmark er det land af de syv lande, Rockwool Fondens Forskningsenhed har undersøgt, som sikrer nytilkomne flygtninge dårligst i de situationer, hvor disse ikke straks kan finde arbejde?«
Skriftlig begrundelse »Nyt fra Rockwool Fondens Forskningsenhed«, november 2005.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-12-07:
Jeg vil gerne have ministerens garanti for, at den undervisning, der så bliver givet i asylcentrene, står mål med folkeskolens undervisning.
Det betyder, at børnene efter 9. klasse kan aflægge en helt almindelig 9.-klasses-eksamen svarende til den i folkeskolen.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-07:
Jeg har ikke så meget mere at tilføje.
Jeg synes, vi har et godt tilbud til de asylbørn, som er i Danmark.
Jeg synes, vi har nogle meget fornuftige rammer, og det, som spørgsmålet gik på, var, om vi overholdt grundloven, og der er svaret: Ja, det gør vi.
Morten Østergaard (RV), 2005-12-07:
Det er lidt ærgerligt, at ministeren ikke svarer på mit spørgsmål, men på det tidligere spørgsmål fra fru Elsebeth Gerner Nielsen.
Det, jeg spørger om, er sådan set, om ikke det er rimeligt at betragte asylbørn som nogle, hvis hverdag man skal forsøge at normalisere mest muligt, fordi de sådan set ikke har indflydelse på deres egen livssituation, for så at bruge et andet udtryk.
Den kommer en lille uge for sent, for jeg var der i forrige uge og synes, at de gør et ganske udmærket stykke arbejde.
Det var derfor, det kunne være relevant, hvis ministeren ville tage asylbørnenes tarv og sige: Udgangspunktet er, at de, hvis de er klar til det, skal have lov til at gå i en dansk folkeskole.
Det er sådan set det eneste, vi beder om.
Det er ikke for ministerens skyld, det er ikke for Det Radikale Venstres skyld, det er for asylbørnenes skyld.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-07:
Nej, det er jo altså en lidt underlig måde at stille det her op på.
Det her handler jo ikke om, hvorvidt børn er skyldige eller uskyldige, altså det har jo ikke noget med skyld at gøre.
Det her handler om, hvorvidt vi giver børnene de rigtige tilbud.
Jeg synes, hr. Morten Østergaard skulle tage op og besøge skolen for flygtningebørn i Lynge.
Det er det, der er mit udgangspunkt.
Det her handler ikke om, hvorvidt asylbørn er skyldige eller uskyldige.
Og jeg mener så hel ler ikke nødvendigvis, at det er det rigtige for et asylbarn, der lige er kommet til landet, at det straks sendes ud i en folkeskole, altså at det nødvendigvis er den rigtige løsning for et barn.
Morten Østergaard (RV), 2005-12-07:
De kan være her, fordi deres forældre har fået afvist deres asylsag, og de kan være her, fordi de venter på at få den afgjort, men som udgangspunkt er børnene uskyldige i den sammenhæng, og vi bør tage det udgangspunkt, når vi diskuterer, hvordan vi behandler asylbørn.
Det synes jeg kunne være interessant at få belyst, for jeg forstår ikke, at ministeren siger, at udgangspunktet er, at undervisningen skal foregå i flygtningelejren.
Hvis det er udgangspunktet, og hvis ministeren er enig i, at børnene er uskyldige, så burde man vel egentlig vende det om.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-07:
Jeg vil sådan set holde mig til de regler og de rammer, der blev vedtaget i 1996, da fru Elsebeth Gerner Nielsen selv sad i regering, som handler om, at vi sikrer, at asylansøgerbørnene får tilbudt en undervisning, der svarer til den, som bliver tilbudt i folkeskolen.
Den skal selvfølgelig tilpasses børn, som kommer udefra, ikke har dansk fra start af, og derfor er det indrettet sådan, at den svarer til tosprogede børns, som kommuneskoler også tager imod.
Der ligger i de muligheder, der er i dag, at der, hvis kommunen accepterer det og har plads på skolen, kan indgås en aftale med asylcentrene, og det synes jeg sådan set er en glimrende ordning, og ellers så er der, synes jeg, nogle gode undervisningstilbud til asylansøgerbørnene på vores centre.
Præcis hvordan afslutningen på skoleforløbet er, kan jeg ikke stå her og svare på.
Jeg må blankt erkende, at jeg ikke er forberedt i forhold til et spørgsmål, jeg har fået, der går på, om vi overholder grundloven.
Men jeg vil meget gerne svare skriftligt på det.
Det spørgsmål, som jeg har fået i dag, er, om vi overholder grundloven og sikrer asylbørn en undervisning efter grundlovens bestemmelser.
Det gør vi, de får gratis adgang til undervisning.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bertel Haarder (V), 2005-12-07:
Nu tror jeg lige, vi skal spise lidt brød til.
Hvad med de uddannelsessteder, som ikke anvender gruppeeksamen – dem er der jo nogle af, og de har en ret så god standard, så vidt jeg kan se –
kan det virkelig passe, at individuelle eksamener gør tingene sværere senere hen end gruppeeksamener?
Det tror jeg ikke.
Jeg tror faktisk, det er vigtigt, både for den pædagogiske frihed og metodefriheden i det hele taget og for organisationsfriheden på uddannelsesstederne, at resultaterne bliver målt for den enkelte; det tror jeg er meget sundt.
Når målene er klare, og når den enkelte selv skal bestå en eksamen, kan man være meget mere tryg ved, at der er fuldstændig fri bane til at undervise præcis, som man vil, og udføre så meget gruppearbejde og projektorienteret undervisning, som man vil.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-07:
Undersøgelsen viser, hvor mange der er blevet selvforsørgende.
Der tillader jeg mig så at formode – for det er trods alt det, der ofte sker – at man er blevet selvforsørgende, fordi man er kommet i beskæftigelse.
Men det er rigtigt, at den ikke er delt op i andre årsager til, at man kan være blevet selvforsørgende, f.eks. at ægtefællen er kommet i beskæftigelse.
Men det er jo sådan set også en god historie.
Bertel Haarder (V), 2005-12-07:
Jeg synes, at man skal skelne mellem på den ene side målet med undervisningen og på den anden side midlerne.
Gruppearbejde, projekter osv. er midler til at nå målet, som er, at den enkelte skal dygtiggøres fagligt, og hvis grupperne og projekterne er så gode, som hr. Per Clausen siger – og det tror jeg de er – vil det også give sig udslag i, at den enkelte kan klare en individuel eksamen.
Det er jeg helt sikker på.
Men hvis det ikke er tilfældet, er der jo noget galt med grupperne og projekterne.