runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 1999-01-27:
Jeg tror, hr. Erling Christensen har misforstået, hvad jeg sagde.
Enhedslisten går ikke ind for specielt store landbrug, vi går ind for økologiske landbrug, hvad enten de er store eller små.
Så vil jeg godt præcisere mit spørgsmål, for jeg tror ikke, hr. Erling Christensen helt opfangede det.
Det kan være min fejl, men nu prøver jeg at sige det mere præcist. Problemet med det forslag, regeringen har fremsat, er jo, at loftet over jordtilliggender er strammere end loftet over dyreenheder.
Der er altså ikke jord nok, og det medfører, at økologiske landbrug f.eks., som har brug for jord til græsning, brug for jord til foderproduktion, som har et sædskifte, som er forsvarligt i forhold til naturen, jo altså bliver ramt af disse regler; de kan ikke være inden for disse regler.
er blevet til disharmoni.
Jens Kirk (V), 1999-01-27:
Jeg skal ikke bibringe hr. Erling Christensen noget nyt om, hvordan det er ude i praksis, men undertegnede mener nok at vide en hel del om det.
Jeg venter spændt på svaret til hr. Keld Albrechtsen om jordtilliggender, bl.a. til økologisk landbrug.
Men kan hr. Erling Christensen her fra talerstolen sige, hvorfra han har oplysningerne om, at naturgødningsudbredningen er dårligere på større ejendomme end på mindre, eller hvor han har mistanken fra?
Erling Christensen (S), 1999-01-27:
Nej, vil jeg sige til hr. Touborg, jeg tror heller ikke, at pinsepakken har løst alle gårdslagtningsproblemer.
Og det kan også være en pointe, som det blev nævnt, at man kan styrke bæredygtigheden ved at nedlægge ikke bæredygtige brug.
Og derfor er det væsentligt at understrege det, der står i lovforslaget, nemlig at det er bæredygtigheden, vi snakker om. Det var også derfor, jeg svarede fru Mariann Fischer Boel, som jeg gjorde før: at det må vi kigge på under udvalgsarbejdet, for vi er opmærksomme på, som jeg nævnte i min ordførertale, at der er blevet rejst nogle problemer her, som vi vil kigge på.
Ingen er i tvivl om, at problemstillingen i jordbrugskommissionerne måske vil blive firedoblet ved det her.
Så må vi have nogle praktiske ting ind i drøftelserne, når vi har udvalgsarbejdet, og se, om det ene kan imødekomme det andet: det, som fru Mariann Fischer Boel sagde, og det, som blev sagt omkring styrke ved at slagte ikke bæredygtige brug.
Med hensyn til spørgsmålet om en tilladelse til nedlæggelse: Altså, det er jo for os i Socialdemokratiet et spørgsmål om, at vi, samtidig med at vi laver nogle begrænsninger, bevarer muligheden for strukturudviklinger, bevarer muligheden for dynamik i et landbrugserhverv i et dynamisk samfund.
Det er den balance, vi selvfølgelig skal finde, også i det lovforslag her.
Og det samme må jeg vel sige til hr. Keld Albrechtsen.
Der er da ingen tvivl om, at det rigtigt, at der er strammere krav til jord end til dyreenheder, og det var det, jeg også svarede til hr. Jens Kirk, nemlig at det vel er derfor - lad mig så udtrykke det på den måde - at der er så store arealer, der er lagt ud til forpagtninger, for at man kan imødekomme harmonikravene til det her.
Jeg er også bekendt med, at økologi ikke så meget er religion mere, det er cool cash, især inden for malkeproduktionen, og at økologiske mælkeproducenter har problemer med det her.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-01-27:
Så vil jeg godt spørge hr. Erling Christensen: Hvis det nu, når vi nu kommer til at behandle det her i udvalget, viser sig, at de såkaldte harmonikrav, som man har foreslået, faktisk bliver en spændetrøje for økologisk landbrug - og jeg går ud fra, at hr. Erling Christensen er enig i, at det ikke gør noget, hvis det økonomisk kan lade sig gøre også at få en økologisk bedrift til at hænge sammen; at man også rent faktisk skal kunne leve af det -
vil Socialdemokratiet være indstillet på, at vi går ned og kigger det her efter?
Og hvis min påstand om disharmonien i det her rent faktisk er rigtig, er Socialdemokratiet så indstillet på at tage det til sig og lave det om?
Erling Christensen (S), 1999-01-27:
Det er jo spændende at se Enhedslisten i en ny rolle her, når vi nu har fået problemer i den økologiske mælkeproduktion.
Det er lidt interessant.
Vi mener ikke, at stort er godt under alle omstændigheder, heller ikke i økologien, og det var derfor, jeg tidligere svarede hr. Keld Albrechtsen, at jeg synes, man i Enhedslisten skulle overveje lidt, hvad det er, man skipper sig ind på i den politik her, for økologerne kan altså også blive for store.
Erling Christensen (S), 1999-01-27:
Lad os starte i det små så.
Jeg kunne godt tænke mig sådan grundlæggende at spørge, om Venstre ikke ønsker en politisk bestemt struktur; altså en lovgivning på området.
Og for det andet: Er hr. Mejdahls synspunkt så, at der ikke kan skaffes tilstrækkelig indkomst med de maksimumsgrænser, der ligger i lovforslaget?
Kristen Touborg (SF), 1999-01-27:
Venstres ordfører, hr. Christian Mejdahl, roser de frihedsgrader, der blev indført i 1989-loven.
Det får mig til at spørge Venstres ordfører: Er det virkelig Venstres politik for strukturudviklingen, at man finder, det var rigtigt og godt, at vi fik de mængder af gårdslagtninger, vi har set, at vi fik den industrialisering af landbruget, at vi fik den centralisering af landbruget med efterfølgende bulkproduktion og masseproduktion?
Er det virkelig Venstres politik?
For mig at se, så er det jo politikken, som er til gavn
for de få og til skade for de mange, og jeg kan kun sige, at den frihed, som Venstre her var med til at indføre for de få - skal vi sige for herremanden - den fratager man jo samtidig husmanden. Er det virkelig Venstres politik?
Vibeke Peschardt (RV), 1999-01-27:
Jeg vil gerne bede hr. Christian Mejdahl om at uddybe, hvorfor en fordobling, eller som nogle siger, en firedobling af fortrinsstillingen er sådan en torn i øjet på Venstre.
Jeg er godt klar over, at der vil være nogle administrative omkostninger ved det her, som jeg godt mener, amterne kan løfte inden for deres nuværende budgetter, men hvad er det derudover, der generer Venstre?
Christian H. Hansen (DF), 1999-01-27:
Og så vil jeg også gerne spørge Venstre, om man ønsker, at der ikke bliver åbnet muligheder for nye generationer af folk, der gerne vil være aktive i landbruget?
Christian Mejdahl (V), 1999-01-27:
Hr. Erling Christensen spørger, om Venstre ønsker en landbrugslov.
Ja, det gør vi.
Jo, det gør de også, men det er jo ikke alle landmænd, der kommer op på maksimumsgrænserne.
Hvis en landmand med 50 ha ønsker at købe naboejendommen på 25 ha, så er der nogle, og i det tilfælde her endnu flere end tidligere, der kan gøre fortrinsstilling gældende og derfor forhindre ham i måske at komme op på de 70 ha - og det er da ikke noget gods - og det er måske den sidste chance, han har. Der byder sig måske ikke den mulighed før i næste generation i det pågældende område, og det er derfor, vi siger, at det er forkert at lægge den fortrinsstilling ind. Hr. Kristen Touborg spørger, om vi vil fremme mængden af gårdslagtninger.
Det har vi ingen ønsker om.
Vi har ønsker
om, at der er en frihed til at tilrettelægge sin egen bedrift, og principielt er vi af den opfattelse, at en handel imellem to personer ikke burde kunne omstødes af tredjemand. Man kunne få en roligere og en mere hensigtsmæssig arrondering
, hvis det er sådan, at man overlader det til dem, der nu er i brændpunktet.
Fru Vibeke Peschardt spørger, hvorfor det er en torn i øjet, at man har fortrinsstilling.
Det er det bl.a., fordi det i utrolig grad skaber ondt blod rundtomkring i de små samfund, fordi der er nogle, som bruger den fortrinsstilling til at lægge sig i baghjulet og så øjner en chance for at kunne få en bid, den gode bid af en ejendom.
Og så kan bygninger og måske nogle engarealer stå tilbage til ham, der er primær køber.
Derfor er det en torn i øjet på os, at vi oven i købet udvider fortrinsstillingen. Hr. Christian H. Hansen spørger, om gårdslagtningerne skal fortsætte.
Vi har ingen ønsker om gårdslagtninger, men fortrinsstillingen, som den nu stipuleres, som den udvides her, vil i allerhøjeste grad give anledning til, at endnu flere ejendomme splittes op i mindre enheder.
Erling Christensen (S), 1999-01-27:
Venstre ønsker en landbrugslov, jo, og man mener også, at der er tilstrækkelige muligheder for indkomst ved de grænser, der ligger i lovforslaget.
Venstre ønsker altså på en eller anden måde en ramme.
Hvis man ikke går helt over i liberalisme, og man siger, at man vil have en landbrugslov, hvordan skal man så sætte denne ramme?
Hvordan undgår man så at sætte en fortrinsstilling ind, hvis ikke nogle skulle kunne vokse sig helt store?
Venstres ordfører sagde ikke nødvendigvis stor, men at man skulle have nogle rammer.
Vi ved jo alle sammen, at gennemsnitsbruget i Danmark er 47,5 ha.
Her sætter vi en maksimumgrænse på 100 ha.
Det giver dog plads for dynamik og fleksibilitet.
Så når Venstre vil have en landbrugslov, men ikke vil have en fortrinsstilling, hvordan får man det til at passe
sammen?
Kristen Touborg (SF), 1999-01-27:
Jeg må have udtrykt mig dårligt, siden Venstres ordfører ikke forstod, hvad det var, jeg spurgte om.
Det var i hvert fald ikke det, jeg spurgte om, han svarede på. Jeg spurgte nemlig ikke, om Venstre var imod gårdslagtninger.
Jeg spurgte sådan set, om Venstre var tilfreds med den strukturudvikling, der var foregået, siden man tog det store liberalistiske hop ud i tomheden og liberaliserede landbrugsloven fuldstændigt.
Dermed fik vi en masse gårdslagtninger, og dermed fik vi en masse industrialisering og en centralisering af strukturen og ejerskabet i landbruget.
Det var mit spørgsmål, og jeg vil godt supplere spørgsmålet med at spørge, om det ikke er Venstres opfattelse, at det er bedre, at man gennem fortrinsstillingen kan gå hen og styrke f.eks. fire mindre ejendomme i et område, end det er, at der er en storbonde, som overtager hele gården og går hen og slagter den?
Er det ikke Venstres politik?
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-01-27:
Jeg vil gerne spørge hr. Christian Mejdahl, om den ansvarlighed, som Venstre har rost sig så meget af i forbindelse med sin deltagelse i Vandmiljøplan II, er helt slidt op nu, eller om den pragmatisme, som deltagelsen måske snarere var udtryk for, alligevel var for dyr.
Jeg forstår faktisk hr. Christian Mejdahls indlæg nu som nærmest en afvisning af at deltage i forhandlinger og forbedringer, eller hvad vi nu skal kalde det, af regeringens forslag her.
Dér tror jeg på, at vi får brug for Venstres hjælp og Venstre kunne være interesseret i at være med.
Christian H. Hansen (DF), 1999-01-27:
Til hr. Christian Mejdahl: Om fortrinsstillingen skal være 1 eller 2 km, er der ligesom lagt op til, at det er noget, man kan forhandle om.
Har Venstre ikke læst det nye i det her, og det er, at man nu også fremover skal kunne dokumentere et vist praktisk kendskab til landbrug?
Det er noget nyt, der er kommet ind.
Vil hr. Christian Mejdahl bekræfte mig i, at det også er et skridt i den rigtige retning, og det er også noget, der vil hjælpe til?
Christian Mejdahl (V), 1999-01-27:
Hr. Erling Christensen spørger, hvor stort et landbrug skal være.
Det har vi for så vidt intet bud på.
Det overlader vi roligt til det frie initiativ, til landmanden inden for den overordnede ramme.
Vi vil godt være med til at sætte en overordnet ramme i landbrugsloven, og så er det jo den enkelte landmand og landmandsfamilie, som må tilrettelægge bedriften og dermed også selv finde ud af, hvad størrelse der skal til, og hvad man magter.
Hr. Touborg spørger, om vi er tilfredse med strukturudviklingen.
Jamen jeg kan da godt dele det synspunkt, at det går utrolig stærkt, men det er jo ikke kun
i de senere år, det er jo ikke kun siden 1989.
I 1960 havde vi 200.000 landbrug i Danmark, og det er gået jævnt ned.
Hvis man tager statistikken, er der ikke de store udsving, og det er der mange årsager til.
Den første revolutionerende årsag var den grå Ferguson, og der er masser af ting, der påvirker den strukturudvikling, og vi har såmænd ikke set det sidste endnu, uanset hvilken landbrugslov vi vedtager herinde.
Og så spørger hr. Touborg, om jeg vil afvise, at fortrinsstillingen kan styrke nogle mindre ejendomme i området.
Nej, jeg vil selvfølgelig ikke afvise, at der er nogle, der kan blive styrket, men det bliver jo så i nogle tilfælde på en andens bekostning.
Prøv at forestil, at der var de samme regler i et parcelhuskvarter.
Så kunne genboen måske gøre krav på forhaven og de to naboer på halvdelen af haven, og så står man tilbage med parcelhuset og garagen, og hvad så?
Det er jo lidt i den dur, at man kan opleve det i landbruget. Når hr. Ole M. Nielsen spørger, om Venstres ansvarlighed er brugt op med henvisning til Vandmiljøplan II, så forstår jeg ikke helt, hvordan det hænger sammen.
Jeg forstår såmænd heller ikke helt, at spørgsmålet affødes.
Det eneste sted, hvor landbrugsloven har direkte kobling til Vandmiljøplan II, er jo, at våde enge kan regnes med som fradragsarealer.
Det er da en af de gode ting og de rimelige ting, men jeg tror ikke, at vi behøver at flage for, at det er kommet med.
Det er en helt rimelig ting, at det er taget med.
Og så endelig til hr. Christian H. Hansen, der sagde, at nu var fortrinsstillingen jo kombineret med et uddannelseskrav.
Ja, det har jeg selvfølgelig også registreret, men det er nogle utrolig lempelige uddannelseskrav, der er sat ind, så det falder jeg ikke på halen for.
Jens Kirk (V), 1999-01-27:
Det vil jo i fremtiden blive umuligt at få jord inden for en radius på 4 km.
Christian Mejdahl (V), 1999-01-27:
Den socialdemokratiske ordfører, hr. Erling Christensen, begynder så romantisk: Man starter som lille, og så bliver man stor.
Det er der også nogen der gør; men i landbrugslovens terminologi er der jo nogen, der kan komme i vejen med en slæde, inden man måske oven i købet er blevet lidt større.
Og derfor vil jeg godt spørge hr. Erling Christensen, om han vil uddybe baggrunden for, at fortrinsstillingen nu skal udvides fra 1 km til 2 km.
Frank Jensen (S), 1999-01-27:
Det tilsagn vil jeg meget gerne give.
Jeg er også glad for, at Rigsadvokaten i sin første afgørelse har lagt vægt på, at anklagemyndigheden i Danmark vil undersøge mulighederne for, hvis udleveringen til Spanien måtte finde sted - det er jo ikke afklaret endnu - at man så, hvis der ikke sker udlevering til Danmark, hvis der ikke laves en udleveringsbegæring fra dansk side, at man fra anklagemyndigheden i Danmark så vil overveje, hvordan man så kan være behjælpelig med at bringe klagernes sager videre til den domstol, f.eks. i Spanien, der måtte behandle de meget alvorlige anklager mod Pinochet.
Og jeg er enig med spørgeren i, at det er modbydelige anklager, der er rettet mod Pinochet, og jeg er enig med spørgeren i, og jeg ser også helst, at man med hensyn til den type af forbrydelser, der her er tale om, under ingen omstændigheder kan løbe fra dem, selv om man ikke længere er i samme position, som man var, da de blev begået.
Så jeg tror, at spørgeren og jeg holdningsmæssigt har samme syn på de overgreb, der fandt sted i Chile mod borgerne dér, og at vi har en pligt til over for de eksilchilenere, vi har bl.a. i Danmark, men også i en lang række andre europæiske lande, også at vise forståelse for de følelser, som de har.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Kirk (V), 1999-01-27:
Den radikale ordfører var inde på, at f.eks. 90 køer var det, der kunne være på en ejendom med økologisk kvægbrug.
Mener den radikale ordfører samtidig, at så kan vi i grunden opfylde en ung families trivsel på en sådan ejendom, sige, at der er plads til frihed både for medhjælp og for den unge familie, på samme måde som der er plads til frihed hos den øvrige del af befolkningen?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-01-27:
»Vil den danske regering sige nej til en aflytningsaftale mellem EU-landene og USA?«
Skriftlig begrundelse
Ifølge Det ny Notat den 22. januar 1999 forbereder EU-landene en aflytningsaftale mellem USA og EU.
Ifølge avisen fremgår dette af materiale udleveret af det svenske justitsministerium.
Projektet skal omfatte alle former for kommunikation, altså ud over telefonsamtaler også alle former for datatransmissioner.
Det er en kendt sag, som også udførligt omtales i TV-Avisen den 17. januar 1999, at USA råder over et globalt aflytningssystem kaldet Echelon, som aflytter al satellitkommunikation.
Hvis der indgås en aflytningsaftale mellem EU og USA, vil dette nødvendigvis indebære en sammenkobling til Echelon.
Dette betyder, at udenlandsk politi vil kunne aflytte eller tappe kommunikation fra danske borgere eller firmaer.
Ifølge Det ny Notat stiller det svenske justitsministerium krav om, at hvis udenlandsk politi vil aflytte nogen i Sverige, så skal man følge de svenske regler.
Det vil Storbritannien ikke acceptere, da briterne forbeholder sig adgang til at deltage i global aflytning.
Dette hænger uden tvivl sammen med, at Storbritannien er tilknyttet Echelon.
Ifølge Det ny Notat ventes EU's Ministerråd at træffe beslutning om sagen i maj eller juni 1999.
Efter Enhedslistens opfattelse bør Danmark klart sige nej, da en tilkobling til USA's aflytningssystemer vil betyde et brud på helt fundamentale danske retssikkerhedsprincipper, herunder kravet om, at aflytning kun kan finde sted efter dommerkendelse.
Nu viser det sig ifølge oplysninger i Det ny Notat den 22. januar i år, at der forberedes en aflytningsaftale mellem EU
og USA, en aftale, der skal omfatte al form for teletrafik i et globalt - bliver det jo nærmest - aflytningssamarbejde. Det er noget, som ikke kan undgå at blive koblet sammen med det amerikanske aflytningssystem Echelon.
Hvis Danmark bliver koblet på et sådant system, vil det medføre et brud på det afgørende retsprincip, vi har i Danmark, nemlig at det kræver en konkret dommerkendelse at kunne gå ind og foretage aflytning.
Frank Jensen (S), 1999-01-27:
Derimod er Justitsministeriet velbekendt med de internationale forhandlinger, beslutninger m.v., der er omtalt i den artikel, der også henvises til fra Det ny Notat, som er baggrunden for det stillede spørgsmål, og jeg skal søge her at give en kort beskrivelse af, hvad det drejer sig om.
EU's Ministerråd har den 17. januar 1995 vedtaget en resolution om lovlig aflytning af telekommunikation.
Resolutionen indeholder en række anbefalinger om anvendelse af tekniske standarder og specifikationer for telekommunikationsudstyr.
Hovedformålet med resolutionen er at sikre, at lovlige aflytningsforanstaltninger ikke udelukkes som følge af den teknologiske udvikling.
I forlængelse heraf pågår der for tiden forhandlinger på arbejdsgruppeniveau i Rådet om udkast til en ny resolution om lovlig aflytning af telekommunikation med særligt henblik på ny teknologi.
Der er tale om en udbygning af den tidligere vedtagne resolution på baggrund af de seneste års teknologiske udvikling.
Jeg kan endvidere oplyse, at der den 23. november 1995 med henblik på undertegnelse blev vedtaget et aftalememorandum mellem EU-landene og en række tredjelande, herunder Australien, USA, Canada og Norge, om anvendelse af de tekniske standarder og specifikationer på telekommunikationsområdet, som er nævnt i Rådets resolution fra 1995.
For tiden arbejdes der endvidere med en
EU-konvention om retshjælp, som bl.a. omfatter regler om gensidig bistand medlemslandene imellem i forbindelse med aflytning i straffesager.
Både Folketingets Retsudvalg og Europaudvalget er tidligere blevet orienteret om såvel resolutionen fra 1995 som de igangværende konventionsarbejder.
Jeg vil gerne slå fast, at der ikke i forbindelse med de nævnte beslutninger og forhandlinger på nogen måde lægges op til ændringer af de deltagende landes substantielle regler om betingelser for aflytning og andre indgreb i meddelelseshemmeligheden.
I øvrigt er Folketingets Retsudvalg og Europaudvalget som tidligere nævnt orienteret både om resolutionen fra 1995 og om de igangværende arbejder om EU's retshjælpskonvention.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-01-27:
Jeg vil godt spørge ministeren, om vi ikke kan få en lidt mere gennemgribende redegørelse for, hvad det er for forhandlinger, der pågår med USA, Canada, Australien og Norge, om efterretnings- og aflytningssamarbejdet.
Jeg vil også godt spørge ministeren, om det ikke bekymrer ministeren, at Storbritannien, som jo er tilsluttet det amerikanske Echelon-system, og som derfor deltager i aflytning af mennesker, som det her i Danmark ikke er lovligt at foretage, altså via satellitkommunikation, som refereret i Det ny Notat forbeholder sig adgang til at ville have en aflytning også i situationer, hvor det ikke er tilladt efter national dansk lovgivning, hvorimod Sverige jo altså har sagt, at de ikke vil gå med til nogen systemer, som krænker deres nationale regler.
Jeg vil godt spørge ministeren, om ikke ministeren kunne se den virkelighed i øjnene, som findes globalt, nemlig at USA råder over et sådant system, og i stedet for hele tiden at lade, som om det ikke eksisterer, så prøve, at vi sætter os ned og finder ud af, hvad vi stiller op med den udfordring, som vi står over for her i Danmark, og som kan betyde, at retsgrundlaget her i Danmark skrider.
Frank Jensen (S), 1999-01-27:
Vores retsgrundlag skrider ikke, vil jeg sige til hr. Albrechtsen.
Det er sådan, som hr. Albrechtsen er bekendt med, at aflytning af politiet i Danmark kan foretages efter retskendelse.
Der kan ikke foretages brud på det, vi traditionelt kalder meddelelseshemmeligheden i Danmark, det vil sige aflytning af telefoner, e-mails via net, brevåbning osv., uden at der er afsagt en kendelse ved domstolene om det.
Det er der faste regler for i vores lovgivning, i retsplejeloven.
Hr. Albrechtsen spørger, hvad det så er for nogle forhandlinger, der foregår, og jeg har jo sådan set redegjort for, at det er om standarder, sådan at vi sikrer, at de lovlige, givne tilladelser til dansk politi, f.eks. fra domstolene i Danmark, i realiteten kan gennemføres, sådan at vi ikke kommer i en situation, hvor det er den teknologiske udvikling, som forringer politiets efterforskningsmetoder.
Vi har et stort behov for - og det er vi glade for at et meget stort flertal i Folketinget også har givet dansk politi mulighed for - at udnytte den efterforskningsadgang, der er til at foretage brud på efterretningshemmeligheden efter retskendelse, fordi vi herigennem kan afsløre meget alvorlig kriminalitet i vores land.
I øjeblikket drøfter vi jo her i Folketinget, hvordan vi kan give politiet styrkede efterforskningsredskaber imod børnepornografi, der distribueres via Internettet fra computer til computer, hvor vi jo desværre ved, at den form for kriminalitet bliver mere og mere sofistikeret, hvor vi får oplysninger om, at man kan sidde i et land og bestille
seksuelle overgreb mod børn via computere.
Er hr. Albrechtsen slet ikke optaget af, at når vi har et politi, som skal kunne retshåndhæve og forfølge kriminaliteten, at de så har ordentlige efterforskningsredskaber til det?
Det er det, vi vil sikre.
Det er det, regeringen arbejder for.
Så skal jeg endnu en gang oplyse over for hr. Albrechtsen, som implicit lægger i sit spørgsmål, i hvert fald i det mundtlige spørgsmål her, at vi i Danmark skulle have kendskab til et amerikansk aflytningssystem af satellitkommunikation, et såkaldt Echelon-system, at det har jeg tidligere over for hr. Albrechtsen redegjort for i samråd
i Folketingets Europaudvalg: Vi har ikke i Danmark kendskab til det, og vi har fortsat ikke kendskab til.
Peter Skaarup (DF), 1999-01-27:
Jamen jeg vil godt lige spørge justitsministeren som opfølgning på det seneste svar, om det er sådan, at justitsministeren mener, at de muligheder, som man har haft for at finde ud af, hvem der f.eks. stod bag distribution af grov børneporno, at det er her, man finder en mulighed for at finde ud af, hvem det er, der står bag den slags distribution.
Er det regeringens opfattelse, og er det derfor, man forsøger at få indført en sådan aftale omkring de her ting?
I forlængelse af det vil jeg godt spørge justitsministeren, om det ikke vil være problematisk, hvis man forsøger at finde distributørerne via det her, når det under alle omstændigheder efter den nuværende lovgivning ikke er muligt at få fat i distributørerne, medmindre man giver en højere strafferamme end i dag, eller ser ministeren en mulighed her for, at det kan indgå i de anbefalinger, som udvalget vedrørende datakriminalitet skal komme med?