Inge-Lene Ebdrup (V), 2003-02-20:
Jeg vil i min ordførertale starte med at knytte ord til L 87, som omhandler bopælspligt i helårsboliger.
Forslaget indebærer, at nyopførte eller nyindrettede boliger umiddelbart skal overgå til helårsbeboelse og ikke som i dag benyttes til andre formål end helårsbeboelse.
Efter vores mening betyder dette forslag, at fleksibiliteten i den enkelte kommune eller det enkelte område indskrænkes betydeligt.
Det vil nemlig sætte kommunernes ret til at detailprojektere gennem planlovens regler om kommuneplaner og lokalplaner på dette område ud af kraft.
Derfor afviser vi dette forslag og fastholder kommunernes ret til at bedømme situationen i hvert enkelt tilfælde, således at vi får den mest dynamiske struktur.
Dog vil jeg lige knytte et par ord til forslagets sigte, nemlig at Enhedslisten vil sikre udenlandsdanskere og folketingspolitikere og andre, der har brug for at have en bolig, der ikke benyttes som helårsbeboelse, men benyttes i forbindelse med arbejde eller besøg i landet, øjensynlig med henvisning til den trængte boligsituation, der er nogle steder i landet.
Jeg synes, det er prisværdigt, at Enhedslisten vil forsøge at gøre noget ved boligmangelen.
Jeg kan dog ikke lade være med at sige, at det her forslag er et udtryk for en holdning om, at den enkelte kommune ikke kan varetage sin egen planlægning, og derfor skal lovgiverne blande sig i alt til mindste detalje.
Det synes jeg er at undervurdere vores byråd og deres dømmekraft.
Den holdning har vi ikke og kan derfor heller ikke støtte forslaget.
Så er der L 85, forslag til lov om leje.
Det forslag er, som nogle af de andre, stort set en genfremsættelse af tidligere lovforslag, og Venstres holdning har på det her punkt heller ikke ændret sig.
Forslaget indeholder en lejelov, der fuldstændig regulerer boligområdet og indebærer, at alle kommuner reguleres, altså at der indføres omkostningsbestemt husleje m.v., og at alt nybyggeri ikke længere alene er omfattet af reglerne om markedsleje, men også af omkostningsbestemt husleje.
Jeg vil ikke fordybe mig yderligere i forslaget, blot sige to ting.
For det første kan vi med det her forslag hundrede procent sikre os, at der ikke bliver bygget så meget som én eneste privat udlejningsbolig, og de private lejeboliger, der allerede er opført, vil stå i en meget usikker økonomisk situation, da deres forudsætninger for lejeindtægter fuldstændig vil ændres.
For det andet er dette forslag udtryk for total planøkonomisk tankegang, hvor det frie initiativ overhovedet ikke betaler sig.
Det er derfor ikke svært at komme til konklusionen: Venstre støtter ikke forslaget.
Endelig er der i dette bunkebryllup af forslag fra Enhedslisten forslaget om øget boligydelse til studerende og boligydelse til uddannelsessøgende i kollegier og ungdomsboliger, L 43.
Forslaget indebærer en ændring i forhold til i dag, hvor man ikke kan få boligstøtte til kollegieværelser og ungdomsboliger uden eget køkken.
Dernæst vil Enhedslisten, hvis jeg forstår forslaget ret, tildele alle studerende en væsentlig højere boligstøtte end i dag.
Forslagets sigte er at forbedre de studerendes og de uddannelsessøgendes økonomi betragteligt.
Det er selvfølgelig pænt af Enhedslisten, at de vil give de unge flere penge mellem hænderne, men vi er uenige i fremgangsmåden.
Dels vil denne højere boligstøtte skabe et stort gab mellem de studerende og andre ikkepensionister med samme indkomst og husleje som studerende.
Dernæst vil vi hellere satse på, at der er gode og billige boliger nok til de studerende.
Der er i denne regerings tid blevet satset langt højere på boliger til unge, end der er set i mange år: ommærkning af små almene boliger, 1 mia. kr. til private ungdomsboliger, bedre forhold for selvejende ungdomsboliginstitutioner, flere værelser og endelig nedsættelse af grundkapitalen.
Jeg vil dog medgive, at der er en gruppe blandt de studerende, som vi gerne vil arbejde for får en bedre økonomi; det er gruppen af enlige forsørgere.
Vi synes nemlig, at netop den gruppe behøver et større råderum, dels fordi der er store omkostninger forbundet med at være enlig forsørger, og dels fordi det er svært som enlig at have studierelevant erhvervsarbejde og passe barn eller børn samtidig.
Vi arbejder derfor for, at SU'en til denne gruppe øges - altså den direkte støtte.
Samlet set synes vi, at L 43 er en forkert prioritering af de offentlige midler og kan derfor heller ikke støtte dette forslag.