runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-24:
... at vismændene drøfter denne mulighed, som Økonomiministeriet ikke tager op.
Ministeren er vel klar over, at det ikke bare er de her 47 sider, som vismændene er kommet med nu, der analyserer tingene.
Vismændene har jo jævnligt gennem årene beskæftiget sig med det her og i deres rapport fra foråret 1997 ganske indgående.
Så siger ministeren, at vismændene begynder at tale om muligheden af en flydende kronekurs, men at det jo er ren teori, og at det jo ikke er det, det drejer sig om.
Jamen det kan det jo være, og her er vi måske inde ved sagens kerne.
For hvis dansk valutapolitik for tid og evighed er at knytte sig til D-marken og nu euroen, så kan vi jo lige så godt opgive kronen.
Men hvis vi ønsker at have muligheden for at skifte - det er jo det, der er det vigtige - så skal det jo også drøftes.
Og da euroen nu er faldet så voldsomt og har trukket kronen med ned, er vi kommet til et tidspunkt, hvor det er naturligt at drøfte, om man ikke skulle gå over til en flydende valutakurs-politik.
Jeg siger ikke, jeg går ind for det, men jeg synes det er værd at drøfte.
Det synes vismændene også.
Vil ministeren ikke medgive det?
Og vil ministeren så ikke medgive, at det ikke bare er teori?
Sverige ligger 18 km herfra.
Sverige er ikke et teoretisk land.
Sverige har en flydende krone.
Sverige har i dag en rente, som er under den tyske, både den korte og den lange rente.
I kraft af den svenske valutapolitik kan man føre en selvstændig pengepolitik og har i dag - vil ministeren bekræfte det?
- en investeringsrente under den tyske.
På den baggrund må ministeren vel erkende, at det måske er meget relevant ...
Marianne Jelved (RV), 2000-05-24:
Det er dog utrolig vanskeligt at kommunikere bare en lille smule sagligt.
Når jeg anfører sidetallene, så er det for at give Det Økonomiske Råd en chance for at forklare sig med hensyn til, at det ikke har så mange aspekter med, som regeringen har i sin meget store rapport.
Det er jo selvfølgelig klart, at man ikke kan have det samme analysemateriale med på 47 sider, som man kan have på over 500 sider.
Det er ingen som helst kritik af Det Økonomiske Råd fra min side.
Det er også fuldstændig klart, at Det Økonomiske Råd er uafhængigt, ligesom DUPI er uafhængigt, i min måde at se tingene på.
Og jeg anfægter ikke Det Økonomiske Råds muligheder for at være uafhængigt.
Og jeg vil også gerne sige til hr. Thulesen Dahl, som jeg er ved at svare lige nu, at Det Økonomiske Råd selvfølgelig har ret til at have nøjagtig de konklusioner, det vil, men jeg har til gengæld også ret til at forholde mig til det faglige i det.
Det har jeg sådan set ikke engang gjort endnu.
Jeg har bekræftet, hvor der er sammenfald mellem Det Økonomiske Råds og regeringens konklusioner på det faglige niveau.
Der er ingen uenighed.
Så vil jeg godt tage det næste skridt og sige: O.k., hvori består så uenigheden?
Hvad er det for en anden analyse, Det Økonomiske Råd laver?
Det er meget, meget centralt, at Det Økonomiske Råd siger, at det er den effektivitsgevinst, den fordel, der er ved at være med i den fælles valuta, der skal vejes op over for det forhold at have en selvstændig pengepolitik til sin rådighed.
Det betyder på almindeligt dansk, at DØR, Det Økonomiske Råd, forudsætter, at vi kan bruge pengepolitikken uafhængigt af euro-området, eller sagt på en tredje måde, at Danmark har en flydende valutakurs.
Det er jo den forudsætning, Det Økonomiske Råd lægger ind, og det er ikke det valg, vi har den 28. september, og det ved både Dansk Folkeparti og hr. Frank Dahlgaard.
Det er jo ikke et valg med hensyn til, om vi skal være med i den fælles valuta eller vi skal have en flydende valutakurs-politik.
Det har et meget, meget bredt flertal i Folketinget bekræftet.
Selv Dansk Folkeparti har bekræftet det.
Så det er ikke det, der er interessant.
Man ser kun på det rent teoretisk, og det synes jeg selvfølgelig er et handicap for diskussionen.
Der er desværre ikke tid til at svare på hr. Keld Albrechtsens spørgsmål.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-05-24:
Et af de vigtigste argumenter fra ministerens side i forhold til det spørgsmål, der er stillet, var antallet af sider i en rapport.
Jeg synes, det var meget, meget tankevækkende og et svar, vi bestemt kan bruge også i den videre debat.
Men det, jeg vil spørge økonomiministeren om i relation til det her, er, om ministeren kan huske, at økonomiministeren har haft et indlæg i aviserne, bl.a. den 12. maj i Herning Folkeblad, hvor ministeren ironiserer over, at euromodstanderne synes, at den rapport, Økonomiministeriet kom med, var et partsindlæg, og i ironiseringen af det siger økonomiministeren så, at det er, fordi DUPI er underlagt Udenrigsministeriet.
Så kan læserne jo selv regne ud, at så må det være bestilt arbejde og betalt af offentlige midler osv.
Og dér skriver økonomiministeren så videre, at Det Økonomiske Råd efter sigende også skulle komme med et kapitel om den fælles valuta her i maj, men Det Økonomiske Råd er også på finansloven, så den kan man vel heller ikke regne med?
Altså underforstået, at selvfølgelig kan man regne med Det Økonomiske Råd, ligesom ministeren mener, at man kan regne med de øvrige rapporter.
Og det, der så er sket her på det seneste, er, at vismændene og Det Økonomiske Råd så kommer med en rapport, som ministeren ikke lige havde regnet med, og derfor skal regeringen nu af al magt forsøge at underløbe de konklusioner, de økonomiske vismænd kommer med, for at stå med sin politiske holdning om, at Danmark skal være med, og at et ja er det eneste saliggørende den 28. september.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-24:
Vil ministeren ikke i det mindste medgive - efter nu også at have haft lejlighed til at se på vismændenes redegørelse - at de fordele ved et nej, som f.eks. er forbundet med, at man vil have nogle langsigtede valgmuligheder til f.eks. at få en valutaordning som den, man i dag har i Sverige eller i England, jo slet ikke nøgternt er beskrevet i ministerens rapport? Og tilsvarende, når vi ser på ulemperne i forbindelse med et ja, må ministeren vel også medgive, at de jo overhovedet ikke er beskrevet i ministerens egen rapport. Og vil ministeren ikke også medgive, at den skræmmekampagne, som ministeren forsøgte at føre med hensyn til konsekvenserne af et nej, og som vi dog heller ikke har hørt så meget til på det sidste - det skal jeg medgive - herefter jo må betegnes som aflyst? Det håber jeg vi kan få tilsagn fra ministeren om.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-24:
Jamen det var et skuffende svar, for det indeholder konkrete fejl: Ministeren siger, at der ikke er nogen økonomer uden for Folketinget, som har anfægtet den over 500 sider tykke rapport fra Økonomiministeriet, men det er jo ikke tilfældet.
Jeg var selv inviteret over i Økonomiministeriet - og tak for det, det er ministerens fortjeneste - sammen med nogle af mine folk i Nationernes Europa, nemlig professor Hans Aage fra Roskilde Universitet og lektor Henrik Kureer fra Køge Handelsskole, nationaløkonomer, og vi havde et 3 timers møde med forfatterne bag rapporten, ministeriets embedsmænd, et godt, konstruktivt møde, hvor vi påviste en lang række fejl og mærkelige forudsætninger og underlige vurderinger.
Det har jeg så fået svar på for nylig, men det er altså ukorrekt, at det ikke er anfægtet fra fagøkonomisk side uden for Folketinget.
Det har Nationernes Europa gjort, og vi er ikke amatører.
Så vil jeg spørge ministeren, om det er antallet af sider, det kommer an på?
For så har jasiden jo vundet.
Det er også dem, der har pengene, ressourcerne og embedsmændene.
Men kunne en forklaring være, at de økonomiske vismænd er uafhængige af særinteresser og uafhængige af regering og Folketing og ser nøgternt på tingene?
Og hvis man føjer det til, som ministeren ikke læste op fra vismændenes konklusion, så siger de om de fire gevinster, som ministeren siger at man hæftede sig ved - og det er rigtigt - at disse gevinster vurderes ikke at være af stor betydning for den langsigtede udvikling i dansk økonomi.
Og længere nede siger de - og er det ikke rigtigt, vil jeg spørge ministeren - at når man så vejer ulemperne med, nemlig at vi ikke kan føre vores egen penge- og valutakurspolitik, så er det samlet set vismændenes vurdering, at de økonomiske konsekvenser ved medlemskab er små og usikre.
Det var flere spørgsmål, som jeg håber at ministeren vil svare på.
Marianne Jelved (RV), 2000-05-24:
Jeg synes i bund og grund, at det er ret letsindig tale, hr. Frank Dahlgaard kommer med, når jeg skal være helt ærlig.
Danmark har møjsommeligt på baggrund af Poul Schlüters og Henning Christophersens meget vigtige beslutning i 1982 oparbejdet et økonomisk-politisk resultat, som det er meget vanskeligt at finde magen til i vores omverden. Der er en stor grad af politisk stabilitet i Danmark omkring det grundlag, det er sket på.
Det skal man ikke kaste over styr for noget, som er meget usikkert.
Det, der er vigtigt for danske virksomheder, der eksporterer, er, at der er stabilitet på deres eksportmarkeder, at der er stabile forhold mellem de danske økonomiske vilkår og de eksportmarkeder, virksomhederne eksporterer til.
Det er det, vi skal tjene penge på i Danmark.
Det er det, der skal finansiere vores velfærdssamfund.
Det er ikke godt for danske virksomheder at være udsat for store valutaudsving.
Det må svenske virksomheder erkende, og det må britiske virksomheder erkende, også i dag.
Pernille Sams (KF), 2000-05-24:
Ja, om lidt vil vi sikkert opleve, at det her og det følgende beslutningsforslag bliver stemt ned.
Efter førstebehandlingen af de to forslag, såvel i denne her folketingssamling som i sidste folketingssamling, havde vi ellers en klar følelse af, at der var en chance for at kunne få i hvert fald SF i tale, fordi SF havde holdninger, der på mange måder lå meget tæt på det her forslag, som er præget af sund fornuft, og som er præget af fremsyn med hensyn til, hvad det danske erhvervsliv har brug for.
Derfor må vi jo nu sige, at det er dybt beklageligt, selv om vi i 2 år har forsøgt at komme i infight med SF og få dem til at præsentere, hvad deres bekymring ved det her forslag var, og hvad de så ville have sat i stedet for, at SF har valgt ikke at turde følge deres egentlige holdninger, men har ladet deres stemme tilfalde regeringsforslaget, som er blevet fremsat netop i disse dage. Jeg vil gerne sige, at det forslag, som regeringen har fremsat for at afværge SF's sympati for vores forslag, er langt, langt dårligere.
Regeringsforslaget er udtryk for dobbeltbeskatning, hvor man først skal betale 40 pct. af medarbejderaktiens værdi til staten og derefter skal betale 60 pct. af det resterende beløb, når man sælger aktien, en kæmpe dobbeltbeskatning.
Det er et dyrt og dårligt forslag, og derudover er det et bidrag til endnu en fuldstændig uoverskuelig regel i det virvar af medarbejderaktieregler, der allerede findes på det danske marked.
Jeg vil bare sige, at vi opgiver ikke det her forslag.
Vi mener stadig, der er brug for det, og vi vil stadig kæmpe for det.
Til sidst skal den sunde fornuft såmænd nok sejre, måske endda med SF's stemmer i et senere forløb, hvem ved, for der var så mange ting, der sagde mig, at vi burde have kunnet mødes i denne her sag.
Så jeg beklager meget, hvis det nu bliver stemt ned, hvilket meget tyder på, og så vil jeg håbe på, at vi alligevel kan tage sagen op, for i og med, at regeringens forslag bliver vedtaget senere med SF's stemmer, er
problemet ikke løst; det er snarere blevet forværret.
Ole Sohn (SF), 2000-05-24:
Jeg bliver da oprigtigt ked af det, når fru Pernille Sams bliver skuffet over mig, så derfor synes jeg også, jeg har behov for at forklare mig lidt.
De holdninger, SF har givet udtryk for i forbindelse med aktieoptioner og medarbejderaktier, har vi også givet udtryk
for både offentligt og i Erhvervsudvalget og i Skatteudvalget. Nu er virkeligheden jo bare den, at siden Det Konservative Folkeparti fremsatte sit beslutningsforslag har regeringen fremsat sit udspil. Det er udstyret med udmærkede elementer, og det er befængt med dårlige sider, og nogle af de dårlige sider har fru Pernille Sams redegjort for her, og dem indgår vi selvfølgelig i en fuldstændig seriøs debat om, forhåbentlig også sammen med Det Konservative Folkeparti, sådan at vi kan gøre forslaget bedre dér, hvor der måtte være nogle fejl i det.
Det er jo sådan set en meget smuk tanke, at nogle af de innovative virksomheder, som bliver hjulpet i gang via VækstFonden, og som også bliver succeshistorier, efterfølgende kan bidrage med nye midler til VækstFonden, som kan hjælpe andre i gang. Det er sådan set et ædelt ønske, som i virkeligheden er udtryk for en iværksætterånd, som jeg også håbede og troede og tror at Det Konservative Folkeparti vil støtte, når den tid kommer.
Jann Sjursen (KRF), 2000-05-24:
Da lovforslaget går tilbage til udvalget mellem anden- og tredjebehandlingen, skal jeg blot tilkendegive her, at Kristeligt Folkepartis stilling til de ændringsforslag, som er til behandling her ved andenbehandlingen, er den, at vi støtter de af justitsministeren stillede ændringsforslag og går imod de af Det Konservative Folkeparti stillede ændringsforslag.
Sonja Albrink (CD), 2000-05-24:
Jeg skal på CD's vegne tilkendegive, at vi indstiller de under nr. 1 og nr. 2 stillede ændringsforslag og ministerens ændringsforslag til vedtagelse, og vi vil stemme imod lovforslaget, såfremt de ikke bliver vedtaget.
Peter Skaarup (DF), 2000-05-24:
Vi har i Dansk Folkeparti redegjort for vores opfattelse af det her forslag.
Vi synes, at det er et forslag, der er meget undervurderet.
Det går ind og regulerer alt, hvad der hedder prøveløsladelser, udgange osv. fra fængslerne, og vi synes, det er en regulering, der går i den forkerte retning.
Der er på flere punkter tale om, at der bliver lempelser.
Som eksempel kan jeg bare nævne en enkelt ting, som fremgår af § 80, nemlig at det nu bliver muligt, at en eventuel prøveløsladelse af livstidsdømte kan ske straks efter afsoning af 12 år af livstidsstraffen.
Det er for os at se
en helt afgørende krænkelse af den retsbevidsthed, der er i den danske befolkning.
Vi er stærke kritikere af, at det lykkedes f.eks. Jønke og andre koldblodige mordere at komme ud efter en relativt kort periode.
Han kom ud efter 10 år af de 16, han egentlig var blevet idømt, og nu ser vi også, når det gælder livstidsdømte, at det, der egentlig skulle være livstid,
bliver lige pludselig måske kun 12 års fængsel.
Vi tror, det er et afgørende brud på retsbevidstheden, og derfor støtter vi selvfølgelig ikke det forslag.
Vi stemmer imod det, men vi stemmer for de forslag, som er stillet af De Konservative, og vi vil også støtte de forslag, som Venstre vil stille mellem anden- og tredjebehandlingen.
Helge Adam Møller (KF), 2000-05-24:
På baggrund af hr. Søren Søndergaards spørgsmål er jeg ekstra meget glad for, at vi sagde, at »den absolutte hovedregel burde være«, for deri ligger jo også, at der kan være særlige undtagelser.
Jeg har ikke selv nærmere defineret hvilke undtagelser, men jeg vil sige, at det eksempel, hr. Søren Søndergaard nævnte, vil jeg klart synes var en undtagelse, og den konservative folketingsgruppe vil ikke støtte den person eller de partier, der måtte ønske en sådan oplysning.
Anne Baastrup (SF), 2000-05-24:
Jeg skal hermed på SF's vegne meddele, at vi stemmer imod de af Det Konservative Folkeparti stillede ændringsforslag og stemmer for de af justitsministeren stillede ændringsforslag.
Vi har i SF overvejet at stille nogle ændringsforslag i forlængelse af vores betænkningsbidrag, men omvendt har vi jo så ved de ændringsforslag, vi måtte stille vedrørende ophævelse af censur, vedrørende domstolskontrol i forbindelse med hensættelse i strafcelle m.v., altid det valg, om vi skal forsøge at få fat i de ti fugle eller vi skal gribe den fugl, vi har fået i hånden.
Vi har valgt at gribe den fugl, vi har fået i hånden, idet vi forleden dag stillede spørgsmål til justitsministeren og nu har fået bekræftet, at justitsministeren nu agter hurtigt at nedsætte et udvalg, der skal tage stilling til, hvordan vi kan få sikret, at indsatte får en reel beskæftigelse og får mulighed for en reel uddannelse, og at der er et snævert samarbejde med kommunerne, når de bliver løsladt.
På den baggrund kan SF støtte lovforslaget, og vi agter ikke at komme med ændringsforslag til tredjebehandlingen.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-24:
Men det spørgsmål, som rejses, er jo, om EF-Domstolen på den her måde kan få indflydelse på retsplejen i Danmark, for det må ikke ske.
Jeg synes ikke, at ministerens svar var krystalklart, må jeg sige.
Jeg synes faktisk overhovedet ikke, at ministeren berørte det spørgsmål, jeg stillede.
Frank Jensen (S), 2000-05-24:
EF-Domstolen har den kompetence, som er tillagt EF-Domstolen traktatmæssigt, så jeg forstår ikke, hvorfor hr. Albrechtsen gør det spørgsmål afgørende for, hvorvidt hr. Albrechtsen
muligvis vil støtte forslaget
Jeg læser betænkningen sådan, at hr. Albrechtsen og Enhedslisten havde tænkt sig at støtte rammeafgørelsen om, at den gamle konvention fra 1929 om falskmøntneri nu skulle moderniseres sådan, at vi har et effektivt værn mod falskmøntneri.
Det er jo ikke alene i forhold til euroen, det er også i forhold til forfalskninger af dollar og yen.
Den er jo fastlagt ved traktat.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-24:
Jeg vil godt bede ministeren afklare, om den oplysning er korrekt eller ej, for hvis den er korrekt, så er det klart, at så kan ingen med anvendelse af sin sunde fornufts brug stemme for det her forslag. Derfor går jeg også ud fra, at det ikke er korrekt, men jeg vil godt bede ministeren besvare spørgsmålet.
Pernille Sams (KF), 2000-05-24:
Jamen jeg deler da på mange måder sympatien for VækstFonden, absolut.
Jeg deler også sympatien for, at VækstFonden tilføres midler.
Jeg deler så til gengæld ikke SF's og regeringens ønske om at gøre VækstFonden til sådan et mere socialt arbejdsmarkedsinstrument, som man nu er i gang med, og hvor man bl.a. vil bruge de her penge, som ryger ind i forbindelse med medarbejderaktieordninger, til at lave VækstFonden om til sådan en ny form for satsreguleringspulje, hvor man skal gøre sociale arbejdsmarkedstiltag og sociale integrationstiltag via VækstFondens penge og via medarbejderaktieordningens penge.
Det deler vi absolut ikke sympatien for.
Ole Stavad (S), 2000-05-24:
Som jeg oplever det, så er det måske snarere partierne bag beslutningsforslaget, der ved at bringe sagen til afstemning i salen har ændret i hvert fald hovedargumentationen siden førstebehandlingen.
Jeg har hidtil forstået, at det er likviditetsdiskussionen, som har optaget også partierne i højre side af salen.
Vi har påpeget, at der er nogle problemer dér.
Det har vi gjort med den konkrete førstebehandling af regeringsforslaget, vi havde i går, men jeg tror ikke, at det er hensigtsmæssigt, at vi genoptager den her.
Fru Pernille Sams havde ikke mulighed for at være med til debatten i går og derfor den misforståelse, der tilsyneladende er i den konservative folketingsgruppe, som klart blev imødegået og dokumenteret var forkert under debatten i går: Der er med regeringens forslag i sagens natur ikke på nogen måde tale om en dobbeltbeskatning, men der beskattes i forhold til, hvad det er, og i den udstrækning man modtager optioner, der erstatter en løn, beskattes disse som løn, hvorimod stigninger derefter beskattes som almindelig aktieindkomst.
Så jeg glæder mig over, at den saglige tilgang, som et flertal havde under førstebehandlingen, er blevet fastholdt.
Det forslag, vi havde til første behandling i går, og som genfremsættes til oktober, kan erhvervslivet og virksomhederne allerede nu begynde at påregne at planlægge ud fra også har gode udsigter til at blive vedtaget, sådan at det fra den 1. januar 2001 kan blive en praktisk del af politikken for dansk erhvervsliv.
Karen Rønde (V), 2000-05-24:
Med hensyn til det første stillede ændringsforslag fra Det Konservative Folkeparti er vi med en enkelt undtagelse af den opfattelse, at vi mener, at ændringsforslaget er for indgribende.
Derfor kan vi ikke støtte ændringsforslaget, og vi vil ved tredjebehandlingen og i tillægsbetænkningen stille nogle ændringsforslag.
Med hensyn til det andet ændringsforslag vil vi undlade at stemme.
Vi synes, at det konservative forslag er et skridt
i den rigtige retning, men vi ønsker ikke en mulighed for prøveløsladelse for livstidsdømte.
Vi ønsker at fastholde, at skal en livstidsdømt på fri fod, så skal det ske ved benådning efter grundloven. Med hensyn til det tredje ændringsforslag, som er stillet af justitsministeren, kan vi meddele, at vi støtter
en revisionsbestemmelse.
Det er en god idé at følge op på den lovgivning, vi laver her.
Med hensyn til L 146 kan jeg oplyse, at Venstre støtter det første ændringsforslag.
Med hensyn til de som nr. 2 og 3 stillede ændringsforslag kan jeg oplyse, at vi undlader at stemme,
Med hensyn til det af justitsministeren stillede ændringsforslag, nemlig nr. 4, kan vi naturligvis støtte forslaget.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-24:
Så kommer de økonomiske vismænd med en rapport, som i sin helhed er offentliggjort nu her i disse minutter, men hvis konklusion vi har kendt i en uge, og som siger, at når det drejer sig om samfundsøkonomien, så er der ikke nogen særlige fordele at hente.
De er i hvert fald, hvis de er der, små og usikre. Og det kræver jo unægtelig en forklaring. Hvordan kan Økonomiministeriets økonomer køre en stor rapport, som er en lovprisning, og så kommer Det Økonomiske Råds uafhængige økonomer med en helt anden konklusion?
»Hvad er forklaringen på, at de økonomiske vismænd betegner euroens økonomiske fordele for Danmark som »små og usikre«, mens Økonomiministeriets embedsmænd er helt anderledes europositive i deres 577 sider tykke rapport?
Skriftlig begrundelse
De økonomiske vismænd er uafhængige af særinteresser og uafhængige af regering og Folketing.
De kan derfor skrive nøgternt, sagligt og afbalanceret uden større ricisi for deres karrieremuligheder.
Anderledes står det til med embedsmændene i Økonomiministeriet, som er underlagt en eurofanatisk minister, der betegner euroen som »en fantastisk succes«, uanset at euroen er faldet meget kraftigt i kurs over for stort set alle valutaer i verden.
Frank Jensen (S), 2000-05-24:
Hr. Thulesen Dahl
vil jeg gerne give tilsagn om, at jeg i skriftlig form kunne lave sådan en redegørelse som den, hr. Thulesen Dahl ønsker, nemlig en beskrivelse af, hvad man kan bruge de her oplysninger til, man udveksler mellem politimyndighederne bl.a. om kampen mod fodboldhooliganismen, men det kunne jo lige så vel være, når højreekstremisterne laver deres Rudolf Hess-marcher osv. Så jeg vil gerne give tilsagn om en redegørelse for, hvad oplysninger, der udveksles mellem politimyndighederne, kan bruges til med henblik på at nægte indrejse til sådan nogle begivenheder, for det kan man naturligvis gøre, og det gøres også.
Og det er dér, hvor der er oplysninger, der er så, om jeg så må sige, håndfaste, at de kan beskrives som, at der her er tale om et klart forsæt til at forstyrre den offentlige orden i Danmark, så kan man nægte tilladelse til indrejse til sådan et konkret arrangement.
Til hr. Søren Søndergaard skal jeg sige, at allerede i min indledende besvarelse af spørgsmålet beskrev jeg, hvordan det fandt sted i forbindelse med semifinalen i UEFA Cup mellem Leeds og Galatasaray, og selv om der her, så vidt jeg har læst i aviserne i hvert fald, var ca. 25.000 politifolk udkommanderet til den her kamp, kunne man altså ikke forhindre, at to rivaliserende tilrejsende grupper kom op at slås og endda med meget store personskader og endda med to dødsfald til følge. Så det understreger altså også, at næsten uanset hvor stor og massiv en politistyrke man anvender i det her, så er det, hvis grupperne har det forsæt, at de vil op at slås, svært at forhindre det. Og det samme, når spørgsmålet så drejer sig om indrejse:
Dér skal vi gøre, hvad vi kan, men vi skal selvfølgelig også sørge for, at vi ikke ødelægger de positive oplevelser, størstedelen af borgerne har, bl.a. ved store fodboldarrangementer.
Det skulle vi jo nødig tage fra resten
af befolkningen på grund af et heldigvis begrænset antal, der kommer med det formål at lave ballade.
Hermed sluttede spørgsmålet.