runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-13:
Det kan godt være, man gør det på forskellige måder og fortolker reglerne på forskellige måder i forskellige virksomheder.
Det skal jeg ikke kunne afvise.
Men man gør det jo inden for de rammer, som er udstukket af Skatteministeriet og vedtaget i lovgivningen.
Der er nogle generelle rammer, der gælder, og de generelle rammer kan jo også gælde her, og så kan vi ligesom enhver anden virksomhed så lave den tilpasning, som vi ønsker.
Men forudsætningen for, at vi kan gøre det, er selvfølgelig, at vi har en fælles forståelse for, at de generelle rammer, der skal gælde herinde, er de samme generelle rammer, som Skatteministeriet har udstukket for de virksomheder, der er i det øvrige samfund.
Det er klart, at der vil være en række diskussioner.
Når man har truffet den beslutning om, at udgangspunktet skal være det samme, vil der være en række diskussioner om, hvordan det så konkret skal fortolkes, præcis ligesom der i enhver anden virksomhed er en diskussion om, hvordan det konkret skal fortolkes.
Men forudsætningen for, at vi kan gå ind i det, er selvfølgelig, at vi bliver enige om, at der skal være denne lighed som udgangspunkt.
Og det er derfor, forslaget er formuleret på denne her måde.
Henning Grove (KF), 2001-03-13:
Nu skulle man jo tro, det var et beslutningsforslag til en minister, man diskuterer her.
Det er det jo ikke.
Her kommer hr. Søren Søndergaard og siger, at nu skal Præsidiet udforme alle de ting. Vi har lavet vores hjemmearbejde i Præsidiet.
Så kan hr. Søren Søndergaard komme med et andet lovforslag, der er udformet på den måde med alle de forbehold. Hvem skal godkende fradragene her?
Ja, skattevæsenet til sidst.
Det ved jeg da godt.
Men skal det være direktøren, skal det være formanden?
Hvem skal godkende det?
Kom da med et konkret forslag, i stedet for det her populistiske bare for at komme i pressen.
Det ved hr. Søren Søndergaard jo lige så godt som jeg.
Hvorfor så ikke komme med et forslag, værsgo?
Så skal vi tage stilling til det.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-13:
Fordi vi som udgangspunkt skal være enige i, hvad det er, forslaget skal beskrive.
Vi skal være enige i, hvad der er udgangspunktet for forslaget.
Skal udgangspunktet være uligheden, som det er i dag, eller skal udgangspunktet være ligheden? I det øjeblik vi træffer beslutning om, at udgangspunktet skal være ligheden, de fælles rammer, kan der komme forskellige forslag, hvor vi selvfølgelig har vores forslag, hvor hr. Grove og hans parti kan komme med deres forslag.
Enhver kan komme med deres forslag, men vi bliver nødt til at blive enige om som udgangspunkt: Skal vi rette os efter de samme rammer, som man retter sig efter i det øvrige samfund, eller skal vi have nogle helt særlige privilegier, som kun gælder for os?
Det må vi have afklaret først, og det er det, vi er ved at afklare med denne her diskussion.
Jeg indrømmer, at det ikke ser ud til, at vi har stort held med at få et flertal for, at det her hus skal fungere, som vi forlanger at resten af samfundet skal fungere.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-13:
Jeg må sige, at vejen er brolagt med utrolig mange dårlige undskyldninger for, at man ikke lige vil gå ind i diskussionen omkring det her.
For det er jo rigtigt, som det er blevet påpeget - sagt til hr. Henning Grove - at udgangspunktet for at diskutere, hvordan reglerne skal se ud, og hvilke beløb der skal sættes af til dette eller hint, jo må være en forudgående diskussion af, om man er enige om, at rammerne skal være de samme, at det her Ting så vidt muligt, så langt man overhovedet kan nå, skal fungere efter de samme regler, som man beder andre om at fungere efter.
Hvor meget der så skal dækkes efter regning, og hvor meget det, der ikke dækkes efter regning, skal beskattes med, kan man så tage en diskussion om.
Dér, hvor Folketinget som institution holder op med at ville dække efter regning, må partierne jo så tage en diskussion internt, om man ønsker at gå videre og dække nogle flere ting, men stadig væk efter regning, som er det grundlæggende princip i det her for alle mulige andre borgere.
Det er den grundlæggende ting, som hr. Grove og Det Konservative Folkeparti må forholde sig til som udgangspunkt
for den debat, man så efterfølgende kan have om de enkelte delelementer.
Henning Grove (KF), 2001-03-13:
Man kan ikke komme med et lovforslag, uden at hele Folketinget er enige om principperne.
Det er en helt anden verden, end jeg er vant til her; der kommer man med sit lovforslag, og så finder man ud af bagefter: Kan vi så få et flertal for det her i Folketinget?
Man aner ikke, hvordan det skal fungere.
Det skal bare være ligestilling, men ligestilling hvordan, med hvad og hvorledes, er der ingen, der ved.
Hvorfor ikke komme med et lovforslag?
Jeg har aldrig oplevet før, at man på forhånd skulle være enige i hele Folketinget, før man kan lave et lovforslag.
Det er en ny taktik.
Så nu forventer jeg ikke mange forslag i fremtiden fra de to partier, der er hårde her.
For de ved på forhånd, at det er svært at finde flertal for deres lovforslag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-13:
Det skal blive ganske kort, for hr. Henning Grove må jo under behandlingen af sådan et beslutningsforslag, som vi har her, kunne svare på, om De Konservative ønsker, at de regler, der gælder for folketingsmedlemmer, helst skal afspejle de regler, der gælder for alle andre i det her samfund, som grundprincip, eller om Det Konservative Folkeparti mener, at der bør gælde en lang række særregler for folketingsmedlemmer i forhold til de regler, der gælder for alle andre borgere.
Det må man jo kunne afkræve et principielt svar på.
Man kunne få den tro, i og med at man jo for en stor del
af folketingsmedlemmernes vedkommende valgte at nedsætte omkostningstillægget, som hr. Ole Løvig Simonsen som ordfører også tidligere var inde på i sin ordførertale, at man forhøjede vederlaget ud fra den tankegang, at man faktisk mente, at det var den vej, man ville gå, men så bare ikke kunne gå længere på det tidspunkt.
Derfor synes jeg, at det da må være naturligt at få en principiel tilkendegivelse fra hr. Henning Grove nu.
Jette Gottlieb (EL), 2001-03-13:
Jeg troede sådan set, at hr. Henning Grove måske oplevede det med sædet i stolen sådan, at et oppositionsparti fremsætter et beslutningsforslag, hvor man fastlægger principper.
Og det er vel bl.a. grunden til, at man kun giver to behandlinger til et beslutningsforslag, fordi man ikke skal igennem en ændringsforslagsfase.
Men når man så fremsætter et beslutningsforslag for at diskutere nogle principper, må det være muligt at få diskussionen.
Så jeg opfatter hele den dér snak, som kommer - også med et stigende skingert tonefald - som ren udenomssnak, fordi man ikke vil gå ind i diskussionens indhold: Ønsker man særregler for Folketingets medlemmer, eller ønsker man at tilstræbe, at Folketingets medlemmer er underkastet samme betingelser, som den lovgivning, vi i øvrigt i flertallet vedtager herinde, underkaster befolkningen?
Henning Grove (KF), 2001-03-13:
Til fru Jette Gottlieb: Det er rigtigt, at vi bruger beslutningsforslag her i Folketinget, hvor vi pålægger ministeren at komme med nogle forslag.
Man kan ikke sådan lige komme og sige: Nu skal Præsidiet ... Vi har gjort ét.
Det er man ikke tilfreds med.
Så må man lave et nyt selv.
Med hensyn til efterløn kan jeg sige for mit eget vedkommende: Mens jeg var praktiserende dyrlæge, er det rigtigt, at hvis jeg ikke var blevet genvalgt, kunne jeg gå tilbage til min praksis, men jeg var da nødt til at skulle have en efteruddannelse på et halvt eller trekvart år for at gå aktivt ind igen.
Så er det da meget rimeligt, at man får sin løn. Sådan er det jo ikke ens.
Nu tager man lige en tjenestemand, eller hvad ved jeg.
Men i Folketinget er der 179 med forskellig baggrund.
Så ved at lave sådan en regel dér, så er den jo heller ikke entydig.
Så skal man jo til at dele op på mange forskellige områder.
Hvem kan så få, og hvem kan ikke få?
Her lægges der op til: Er man arbejdsløs, kan man få.
Er man ikke arbejdsløs, må man gå.
Så enkelt er det jo ikke her i Folketinget.
Jette Gottlieb (EL), 2001-03-13:
Nå, men det var da første gang, vi så fik en substansdiskussion; det var da dejligt.
Men så vil jeg sige, at så må man jo nok også læse de tre linjer sådan lidt mere omhyggeligt, for det, der sådan set er lagt op til, er, at man betragter det som en løngaranti.
Det er det, der ligger i modregning.
Det er kun et spørgsmål om at flytte den hen til det første år.
Det er klart, at hvis man har nogle særlige situationer og ikke har en indtægt og alt det dér, jamen så er det da fornuftigt, at man har en mulighed for at få et eftervederlag herfra.
Henning Grove (KF), 2001-03-13:
Jo, men det viser jo tydeligt, hvor lidt det her beslutningsforslag er gennemarbejdet.
Hvorfor kommer man ikke med noget bredere?
Her kommer det bare, bum, og så tager man ikke hensyn til, hvordan det her Folketing fungerer.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-13:
Jeg forstod hr. Aage Frandsen på den måde, at SF som præsidieparti og som medforslagsstiller og støtte til det, der blev vedtaget i sidste instans, sådan føler sig bundet af den aftale.
Derfor er mit helt enkle spørgsmål: Hvornår føler SF, at man ikke længere er bundet af den?
Altså hvornår føler SF, at man kan tage det her op uden at føle sig bundet af den rolle, man spillede, da det blev vedtaget?
Er det f.eks. efter det næstkommende valg?
Aage Frandsen (SF), 2001-03-13:
Ja, men jeg understregede, at der var ting i det, som vi er klart imod, og vi sagde dengang, at uanset at vi var klart imod, så valgte vi alligevel at stemme for det.
Så er der andre dele i det, hvorom vi siger: Jamen der er noget her, vi synes man burde have fundet en bedre løsning på, men vi har sådan set heller ikke selv fundet en bedre løsning.
Derfor er der forskellige elementer i det her. Det dér med, hvor længe man er bundet af det her, er ikke noget, jeg har overvejet.
Det er jo heller ikke særlig interessant, for det er vel ikke noget med, at der pludselig opstår et flertal, som kunne få det, som blev lavet på det tidspunkt, ændret. Men det er jo ikke noget med, at det her er en aftale, der gælder til evig tid.
Vi fik noget igennem, som vi syntes var lidt bedre end det, der ellers lå, og på nogle punkter fik vi det ikke igennem.
Så det er ikke noget med, at vi siger, at det, der blev lavet dengang, står vi last og brast om; for det gør
vi jo ikke.
Men så er der nogle elementer i det, hvor jeg egentlig også synes, at det nok tager sin tid både for hr. Søndergaard og mig at finde ud af, hvordan vi kan gøre det mere retfærdigt i forhold til befolkningens opfattelse af de her ting og også i forhold til, hvad jeg vil kalde den objektive sandhed om, hvordan det bør være for folketingsmedlemmer og for andre.
Så det kan vi jo godt tage os god tid til at finde ud af.
Jann Sjursen (KRF), 2001-03-13:
Som flere ordførere allerede har været inde på, skal vi ikke så langt tilbage, nemlig kun tilbage til 1999, før vi senest diskuterede de nuværende regler vedrørende folketingsmedlemmernes vederlag og i den forbindelse også spørgsmålet om det skattefri omkostningstillæg og eftervederlag, som er de spørgsmål, som også Enhedslistens beslutningsforslag tager fat på i dag. Jeg vil godt sige, at de forslag, som vi i 1999 var medforslagsstillere til, var kompromisforslag, sådan som vi opfatter det fra Kristeligt Folkepartis side, og som jeg også redegjorde for det i debatten dér.
Vi synes, det var et kompromis, som betød, at reglerne blev bedre end de gamle regler, at de kom mere i overensstemmelse med det, som jeg vil betegne som værende ret og rimeligt.
Derfor sluttede vi op om det kompromis, som vi nåede frem til på det tidspunkt i Udvalget for Forretningsordenen, og jeg vil selvfølgelig gerne i dag på mit partis vegne vedkende mig også vores medansvar for det kompromis og dermed for den lovgivning, der i dag gælder for folketingsmedlemmers vederlag m.v.
Alligevel vil jeg godt sige, at jeg synes sådan set, det er udmærket, at Enhedslisten fremsætter det beslutningsforslag, som de har gjort i dag, og jeg vil også sige, at vi synes, de principper, som Enhedslistens forslag lægger til grund for, hvordan man ideelt set kunne tænke sig bestemmelserne vedrørende vederlag, og især hvordan omkostninger dækkes for folketingsmedlemmer, samt eftervederlaget, er principper, som vi kan tilslutte os.
Vi synes, det er svært at finde argumenter for, at folketingsmedlemmer ikke skulle kunne leve med nogenlunde de samme regler som folk uden for dette hus, når det gælder om at få dækket omkostninger, vel at mærke dokumenterede omkostninger, i forbindelse med arbejde, og jeg synes sådan set også, debatten her i dag til fulde bekræfter, at det er svært at finde god og solid argumentation imod de principper, som Enhedslisten opregner i sit beslutningsforslag her i dag.
Derfor vil jeg sige, at vi ser sådan set positivt på det forslag, som Enhedslisten her har lagt frem.
Det betyder ikke, vi render fra det kompromis, som vi var med i i 1999.
Det var absolut et kompromis, som betød, vi fik bedre regler end dem, der havde været gældende indtil da, men vi synes sådan set, at det kunne blive endnu bedre ved, at man lagde de principper til grund, som der er skitseret i Enhedslistens beslutningsforslag, som vi behandler her i dag.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-13:
Det er korrekt, at der er to elementer i det her forslag.
Det første handler om at få fastslået nogle principper.
Det kan vi ikke få behandlet, forstår jeg på hr. Henning
Det er slet ikke konkret nok.
Det er alt for abstrakt.
Så er der den anden del af forslaget.
Den omhandler sådan set ikke nogen principper.
Den er meget konkret.
Det kan ikke formuleres mere konkret i denne verden.
Det er nemlig et helt konkret forslag om, at folk, der går ud herfra og får en god løn, ikke samtidig skal fortsætte med at få løn fra Folketinget.
Hvad er grunden til, at hr. Henning Grove ikke kan tage stilling til det meget konkrete forslag?
Carsten Hansen (S), 2001-03-13:
Jo, men når vi ved, at CD er et borgerligt parti, der i hvert fald på visse områder ikke har så voldsomt meget imod brugerbetaling,
så undrer det mig med de voldsomt store udgifter, som et dårligt arbejdsmiljø koster, at CD ikke vil være med til, at vi indfører en lille afgift for de virksomheder, der skal have et særligt tilsyn.
Jeg forstår ikke helt den argumentation med det rummelige arbejdsmarked.
Det er jo tværtimod for at fastholde langt flere mennesker på deres arbejdsplads, at vi vil indføre det gebyrbelagte tilsyn og give Arbejdstilsynet nogle flere muligheder, men også samtidig lade dem, som er synderne, i hvert fald de store syndere ifølge ulykkesstatistikken, betale en lille smule mere for det.
Den argumentation forstår jeg simpelt hen ikke, og jeg vil godt sige til fru Susanne Clemensen, at med det menneskesyn, som CD i øvrigt har, så virker det en lille smule underligt på mig.
Charlotte Antonsen (V), 2001-03-13:
Hr. Dyrlund har ret.
Vi har drøftet arbejdsmiljø i mange år
her i huset, og Venstre er kommet med mange forslag til, hvordan vi kan forbedre arbejdsmiljøet.
Meget af det drejer sig om forenkling og om at give virksomhederne ro til at sikre, at arbejdspladsen fungerer ordentligt, men det er klart, at der også er behov for bøder, hvis man overtræder loven osv. Jeg må sige, at det er en noget ejendommelig opførsel, jeg ser fra de socialdemokratiske ordføreres side.
Vi forsøger faktisk at gå ind i en konstruktiv dialog om det forslag fra regeringen, der ligger her.
Det kan da godt være, at man synes, det er interessant og sjovt at regne og efterlyse alle mulige andre forslag, men så må jeg sige: Hvorfor har I ikke taget alle disse andre forslag med, hvis der er andre gode ting, man kunne gøre?
Vi synes, der er en række ting i dette forslag, som er fornuftige, og vi har i øvrigt ved mange lejligheder stemt ja til regeringens forslag vedrørende arbejdsmiljøet og arbejdsmarkedet.
I virkeligheden har der jo tidligere været en tradition for meget brede flertal, men det er noget, som blev forpurret under den forrige arbejdsminister, fru Jytte Andersen.
I stedet for, at man forsøger at få brede flertal i Folketinget bag forslagene, har man i stedet for vendt sig til Enhedslisten og deres autonome.
Men det ændrer altså ikke ved, at Venstre faktisk fortsat synes, det er en god idé med brede aftaler på disse områder, og derfor går vi ind til det arbejde, som kommer efter førstebehandlingen, med henblik på at kunne stemme for forslaget.
Men vi vil gerne have luget de ting ud, vi ikke kan bruge til noget.
Nu har vi fået tre socialdemokratiske ordførere herop, men jeg savner stadig en minister, der kan give mig svar på: Er regeringen overhovedet interesseret i at forhandle med Venstre?
Er det bare parade?
Er det bare et spørgsmål om, at man har sendt en hel masse i byen?
Jeg kan se, at alle render rundt med små lapper, som de måske er blevet forsynet med eller har forberedt hjemmefra, så de kan stå heroppe og hælde vand ud af ørerne, så man kan få et eller andet ejendommeligt billede af, at socialdemokrater er særlig aktive, når det gælder arbejdsmiljøet.
Tilbage står, at det står dårligt til for det danske arbejdsmiljø, selv om vi nu har haft en borgerlig regering i 8 år.
Man kan tale fra nu af og til midnat, men det ændrer ikke ved statistikken, og det er ærgerligt, at det ikke er lykkedes i højere grad at gøre noget...
Thorkild B. Fransgaard (UP), 2001-03-13:
I sin svartale siger arbejdsministeren, at han accepterer, at det bliver sværere at drive virksomhed, og at det vil lette sundhedsvæsenet meget, at vi vedtager det her lovforslag.
Jeg vil godt spørge arbejdsministeren: Hvordan skal det kunne lette sundhedsvæsenet? Og hvorfor skulle det kunne lette sundhedsvæsenet, at der indføres en række gebyrer og administrative bøder til erhvervslivet?
Det kan jeg ikke rigtig få til at hænge sammen.
Hvordan skulle den udgift, der nu er for en virksomhed med 20 ansatte, på 26.200 kr., når de får besøg af Arbejdstilsynet og der mangler en arbejdspladsvurdering, være med til at lette udgifterne for sundhedsvæsenet?
Det vil jeg gerne spørge ministeren om.
Susanne Clemensen (CD), 2001-03-13:
Jeg vil da gerne svare arbejdsministeren.
For jeg synes ærlig talt, at det er ret fantastisk, at man skal høre, at man ikke er interesseret i at varetage arbejdstagernes interesser, at man faktisk ikke er interesseret i at have et godt arbejdsmiljø.
Jeg har bare heroppe fra talerstolen sagt, at det tilpassede tilsyn, som man nu vil belægge med gebyrer, kan man rent faktisk foretage i dag, og det går jeg også ud fra at man gør.
Det er et tilsyn, som både arbejdstagere og arbejdsgivere via almindelig skat har betalt til.
Jeg kan ikke forstå, at det dermed skulle betyde - og jeg tager stærkt afstand fra det - at vi ikke i CD er optaget af at forbedre arbejdsmiljøet. Selvfølgelig er vi det, og det har vi også på en lang række andre områder tilkendegivet.
Men det er simpelt hen for nedværdigende at komme med sådan nogle betragtninger fra arbejdsministerens side heroppe fra talerstolen.
Charlotte Antonsen (V), 2001-03-13:
Jeg vil tage fat på en anden ejendommelighed i arbejdsministerens tale.
Det var det her med retssamfundet, at det sådan er lige meget, fordi der kun er 250 sager om året, og de er alle sammen klokkeklare, og så kan man lige så godt klare det hele administrativt ved at lade det i øvrigt udskældte Arbejdstilsyn rende rundt og give bøder.
Hvis ministeren ikke kan se, at der er meget stor forskel på det nuværende retssamfund og det, som arbejdsministeren og regeringen nu er ved at indføre, må man sige, at så trænger regeringen virkelig til at komme hen og sidde og tænke sig godt om i opposition i stedet for at fortsætte i regering. Derfor vil jeg gerne spørge arbejdsministeren: Er det så også noget, man overvejer at indføre andre steder?
Hvad nu med den bankrøver, der bliver taget på fersk gerning?
Hvad med ham?
Kan han ikke også få en administrativ fængsling, hvis han virkelig bliver taget på fersk gerning og der ikke er nogen tvivl om, at det er ham? Nej, problemet er, at vi plejer at have et retssamfund, som siger, at man er uskyldig, til det modsatte er bevist.
Og det, arbejdsministeren lægger op til her, er det modsatte: at folk bliver skyldige, og så skal de selv komme og bevise det modsatte.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-13:
Undskyld.
Nu løber jeg så stærkt, at jeg løber risikoen for en arbejdsskade på vej op ad trappen her!
Det var til ministerens sådan lidt spidse bemærkning om, at man jo, hvis man mente, at det her var for dårligt eller var forkert, og man alligevel gik ind for et godt miljø, kunne komme med andre forslag.
Mit forslag var faktisk det, som jeg også nævnte, at kigge på effektiviteten i den indsats, der allerede foregår.
Der findes sikkert allerede rapporter fra de seneste 2-3 år, som beskæftiger sig med det.
Men det kunne jeg faktisk godt tænke mig at vi fik kigget lidt på her under udvalgsbehandlingen.
Ove Hygum (S), 2001-03-13:
Til hr. Ole M. Nielsen kan jeg sige, at spørgsmålet om effektivitet i tilsynsvirksomheden også optager regeringen.
Jeg er meget tilfreds med, at Arbejdstilsynet har indført en prioritering af sit tilsyn, sådan at man ofrer flest ressourcer på de virksomheder, der, om jeg så må sige, synder mest, og at man ofrer færre tilsynsressourcer på de virksomheder, der både kan og vil drive en forebyggende overbevisende indsats.
Til fru Susanne Clemensen vil jeg sige, at jeg ikke på noget tidspunkt har påstået, at CD ikke er interesseret i et bedre arbejdsmiljø.
Jeg prøvede faktisk på at give en åbning, i og med at jeg sagde, at jeg ikke vil beskylde nogen for ikke at være optaget af arbejdsmiljø, fordi man ikke vil stemme for det her lovforslag, eller fordi man siger, at der er nogle punkter heri, som man ikke bryder sig om.
Så siger jeg til gengæld: Men det får en langt større styrke og en langt større overbevisning, hvis man kommer med nogle andre ideer til, hvordan vi kan gøre noget ved de problemer, der rent faktisk eksisterer. Og jeg prøvede i og for sig at rose CD for de sympatiske tanker, man redegjorde for ved CD's politiske ledere forrige år, da man talte om det rare samfund.
Jeg kunne bare godt tænke mig at se det udmøntet i nogle mere konkrete ideer.
Til hr. Thorkild Fransgaard skal jeg sige: Jamen jeg beklager, hvis det er svært og for svært at se sammenhængen mellem det, at virksomhederne planlægger det forebyggende arbejde og driver det forebyggende arbejde mere overbevisende, at det skal resultere i færre skader og færre ulykker, og at der derved bliver færre efterfølgende reparationer at foretage for sundhedsvæsenet.
Det er sådan, sammenhængen er.
Så vil jeg til sidst sige til fru Charlotte Antonsen: Tak for det gode råd, der gik ud på, at regeringen trænger til en tid i opposition for at tænke sig godt om.
Jeg synes i forhold til landets største oppositionsparti og dets virke gennem de sidste 9 år, at der er tale om et mærkværdigt råd.
For der er ikke meget for mig, der tyder på, at de 9 år har været brugt til at tænke sig særlig godt om.
Spørgsmålet om retssamfund skal jeg give en yderligere kommentar til, nemlig: Hvis ikke man vil acceptere et bødeforelæg, hvis ikke man vil acceptere, at sagen afgøres administrativt, vil sagen blive afgjort efter de sædvanlige procedurer, og det er involvering af politi, anklagemyndighed
og domstole
Så enkelt er det.