Lene Espersen (KF), 2003-04-24:
Forslaget omfatter i alt syv punkter, og de første fem punkter er fortrinsvis økonomiske punkter, idet de navnlig går ud på at afskaffe retsafgiften i civile sager og at foretage en væsentlig udvidelse af de statsfinansierede ordninger vedrørende retshjælp og fri proces.
De sidste to punkter vedrører spørgsmål, som ikke er rent økonomiske, nemlig bevisbyrdens fordeling i retssager mod det offentlige og oprettelse af en offentlig og gratis domsdatabase.
Også her er det dog klart, at der er tale om forslag, som indirekte kan have meget betydelige økonomiske konsekvenser for det offentlige.
Forslaget kommer i forlængelse af og overlapper også til dels de to andre beslutningsforslag, vi har under behandling
i denne samling
Jeg tænker her på SF's forslag til folketingsbeslutning nr. B 25 om forbedring af mulighederne for at opnå fri proces og Enhedslistens eget forslag, B 66,
om en forenklet inkassoproces
Som nævnt overlapper de tre beslutningsforslag i nogen grad hinanden, og de har alle det fælles mål at forbedre borgernes adgang til domstolene.
Det er en målsætning, som regeringen fuldt ud deler, og derfor er hovedparten af de spørgsmål, som behandles i beslutningsforslaget, også allerede under overvejelse i Justitsministeriet.
Retsplejerådet forventes inden udgangen af året at afslutte en samlet gennemgang af alle de økonomiske ordninger, der har betydning for borgernes adgang til domstolene.
Ud over de regler om retsafgifter, fri proces og retshjælp, der omfattes af beslutningsforslagets punkter 1-5, omfatter gennemgangen også reglerne om retshjælpsforsikring og sagsomkostninger. Som jeg tidligere har givet udtryk
i forbindelse med førstebehandlingen af B 25 og B 66, ønsker regeringen at afvente helhedsvurderingen, før der tages stilling til reformer på området.
Dette er selvfølgelig ikke ensbetydende med, at vi ikke kan have en foreløbig og frugtbar diskussion af de spørgsmål, som Enhedslisten rejser, men det må dog nødvendigvis være sådan, at regeringen ikke på forhånd kan lægge sig fast på bestemte løsningsmodeller.
Hertil kommer, som jeg også nævnte indledningsvis, at Enhedslistens forslag vil medføre så betydelige merudgifter
for staten, at det næppe er realistisk at forestille sig, at det vil kunne gennemføres i den foreliggende form.
Afskaffelsen af retsafgiften i civile sager vil således i sig selv medføre et årligt provenutab for staten på 190 mio. kr., og oven i disse millioner skal lægges et betydeligt millionbeløb til gennemførelse af de foreslåede udvidelser af ordningerne vedrørende retshjælp og fri proces.
Enhedslistens forslag hører med andre ord ikke kun hjemme i den retspolitiske debat, men i lige så høj grad i debatten om det kommende års finanslov, og regeringen kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Hvis jeg skal knytte nogle bemærkninger til de enkelte punkter i beslutningsforslaget, vedrører punkt 1 som nævnt en afskaffelse af retsafgiften i civile sager, således at afgiften erstattes af et fast gebyr i lighed med, hvad der kendes fra Sverige.
Regeringen er opmærksom på spørgsmålet om retsafgiftens størrelse, og det indgår som bekendt som et led i den aftale om finansloven for 2003, som regeringen og Dansk Folkeparti har indgået, at regeringen bl.a. på baggrund af Retsplejerådets kommende betænkning vil vurdere, om der er grundlag for en omlægning af retsafgiftssystemet.
Det tager vi fat på, så snart Retsplejerådets betænkning foreligger.
Forslagets punkter 2 til 5 vedrører lempelse af betingelserne, herunder de økonomiske betingelser, for offentlig retshjælp og fri proces.
De går i samme retning som SF's beslutningsforslag nr. B 25, og jeg kan derfor i vidt omfang henholde mig til de bemærkninger, som jeg fremsatte ved førstebehandlingen af dette forslag den 26. november 2002.
Jeg gav i den forbindelse bl.a. udtryk for, at de økonomiske og indholdsmæssige betingelser for at få fri proces ikke bør vurderes isoleret, men i sammenhæng med de andre økonomiske forhold, der har betydning for borgernes adgang til domstolene, og det samme gælder reglerne for offentlig retshjælp.
Retsplejerådet er langt fremme med sine overvejelser om disse emner, og det vil ikke være rigtigt af mig at foregribe den politiske stillingtagen på disse to områder.
Jeg er enig med Enhedslisten i, at der kan være behov for at se nærmere på nogle af de forhold, som nævnes i beslutningsforslagets bemærkninger, men det er som nævnt også præcis det, som Retsplejerådet er i fuld gang med.
I forslagets punkt 6 foreslås det, at bevisbyrden generelt skal være omvendt i sager mod offentlige myndigheder, således at det ved sagsanlæg mod det offentlige altid er det offentlige, der skal godtgøre, at der ikke er begået fejl.
Dette er et meget vidtrækkende forslag, som på afgørende vis vil bryde med helt grundlæggende principper for bevisbyrdens fordeling i dansk ret.
Sager mod det offentlige omfatter en meget bred vifte af sagstyper, der har sit udspring i meget forskelligartet lovgivning.
Det gælder også de sagsområder, som er nævnt i beslutningsforslagets bemærkninger, og som henhører under henholdsvis socialministerens og beskæftigelsesministerens ressort.
I beslutningsforslagets sidste punkt foreslås det, at alle domme skal offentliggøres i en offentlig og gratis domsdatabase.
Spørgsmålet om offentlighedens adgang til domme og kendelser i både civile sager og straffesager er et spørgsmål, som også optager regeringen, og jeg kan oplyse, at jeg i begyndelsen af næste folketingssamling vil fremsætte et lovforslag, der som en helt central nyskabelse vil indebære, at civile domme fremover frit skal kunne udleveres og offentliggøres, og at straffedomme skal kunne udleveres, hvis de er under 1 år gamle og offentliggøres i anonymiseret form.
Hermed åbnes der op for, at domme vil kunne gøres offentligt tilgængelige i langt videre omfang, end vi kender det i dag.
Herudover kan jeg oplyse, at Domstolsstyrelsen fortsat arbejder med planer om en offentlig domsdatabase, men at gennemførelsen af dette projekt naturligvis må afhænge af, om udgifterne til at etablere og drive domsdatabasen vil stå i rimeligt forhold til den nytteværdi, den vil få i praksis.
Det kommer så nok til at tage noget længere tid, og vi kan ikke gøre facit op på forhånd, men tiden må vise, når Retsplejerådet er færdigt, hvilke overvejelser regeringen vil gøre sig.
Som sagt er nogle af punkterne også aftalt med Dansk Folkeparti i forbindelse med finanslovforhandlingerne, og derfor mener jeg også, at mange af tingene er noget, der hører under den slags forhandlinger.