Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-11:
Der er efter min opfattelse noget sprogligt helt paradoksalt ved, at man, som fru Elisabeth Arnold nu gjorde, kan fremstille en organisation, som grundlæggende er skabt til at bane vejen for globaliseringen og de fri markedskræfters hærgen globalt set, som redskab til at tæmme de samme markedskræfter.
Det faktuelle forløb, kendsgerningerne viser jo altså også, at det heller ikke har kunnet lykkes for nogen at tæmme vilddyret.
Da vi stemte for fire år siden her i Folketingssalen om medlemskab af WTO, gjorde Enhedslisten faktisk opmærksom på den fare, den risiko, som man løb.
Alligevel vedtog - som jeg husker det - alle de andre partier, at Danmark skulle være medlem af det foretagende.
Det kommer vi til at fortryde desværre, og det står mere og mere klart for hver dag, der går.
Jeg har tidligere i debatten nævnt nogle eksempler på, hvordan vi i den kommende tid vil blive tromlet ned af WTO på helt afgørende sundheds- og miljøspørgsmål som f.eks. gensplejsning.
Da vi var med Folketingets Europaudvalg i USA, fik vi den klare melding fra amerikanerne, at de vil have gensplejsning ind på det europæiske marked.
De vil have et system med gensidig godkendelse af gensplejsede organismer.
De vil ikke acceptere, at vi i EU-landene forbyder salg af amerikansk godkendte gensplejsede produkter.
Det vil være et af de krav, som de vil stille med til en afsluttende runde i WTO, ligesom vi ved, at canadierne vil have ophævet vores forbud mod asbest, ligesom vi ved, vores blyforbud trues af WTO, ligesom vi har hormonsagen kørende.
Jeg synes, det er et meget stort problem, at alle de partier, som på række har hyldet frihandelsprincippet, ikke kan se, hvad det er, man er ved at føre os ud i: at man simpelt hen fratager Folketinget muligheden for at føre en selvstændig miljøpolitik, når det gælder handel.
Men desværre er det jo ikke sådan, at problemerne kun rammer Danmark.
De rammer faktisk endnu værre andre steder, f.eks. i ulandene.
Så vores kritik af WTO indeholdt også dengang en advarsel om, at det her vil komme til at koste
Desværre har rapporter jo bekræftet, at de løfter, man gav ulandene i sin tid, om, at de skulle nok få noget kompensation, og de negative virkninger skulle man nok... osv., men nu skulle de først åbne, nu skulle de først opfylde de vestlige landes krav til markedsadgange osv., så skulle de nok få noget kompensation bagefter.
Det har de selvfølgelig ikke fået.
Det er der heller ingen udsigt til at de får.
Arbejdstagerrettigheder diskuterer man nu.
Men hvad går den politik i virkeligheden ud på, som nu også vil lægge arbejdstagerrettighederne ind under WTO?
Ja, det går jo ud på, at så kan ILO, den internationale arbejdstagerorganisation, heller ikke længere få lov til at iværksætte sine sanktioner, uden at de kan underkendes af WTO.
Så mister vi også den organisation som en mulighed for at løfte tingene. Miljøaftaler som Rio osv. trues også af WTO, og det er efter vores opfattelse en katastrofe, at man lægger alle andre regelsæt ind under WTO-reglerne, alle de regelsæt, som burde samles i FN, som burde være udgangspunkt for et FN-arbejde.
Og så havde fru Lene Espersen for lidt siden den frækhed
at påstå, at Enhedslisten ikke har fremlagt nogen konkrete forslag.
Jamen vi har ligesom en lang række græsrodsorganisationer, bevægelser og fagforeninger foreslået, at f.eks. forhandlingerne om en investeringsaftale lægges i FN og ikke under WTO, bl.a. fordi disse investeringsaftaler vil have forfærdelige konsekvenser for ulandene, der vil miste deres muligheder for at kunne kontrollere de multinationale selskabers skalten og valten med deres naturressourcer, med deres arbejdskraft og med deres rigdomme.
Vi har sluppet et vilddyr løs, en tiger, der løber rundt og får smag for blod, og jeg ser ikke nogen ægte vilje hos flertallet her i Folketinget til at forsøge at tæmme dette vilddyr.