Aage Frandsen (SF), 2002-02-07:
Noget af det flotteste, som Danmark har skabt inden for uddannelsesområdet, er folkeoplysningen, som har til formål at give alle mulighed for ad den vej at blive oplyst og få forskellige former for kompetencer.
Lyset skulle ej være for de lærde blot.
Skal man tale om noget, der er særlig dansk, noget, vi kan sige, vi har bidraget med fra dansk side til omverdenen,
er det folkeoplysningen og højskolerne.
Folkeoplysningen er vokset ud af højskoletraditionen og har været noget af det mest eksperimenterende, vi har haft på uddannelsesområdet.
Jeg vil bare nævne nogle af eksperimenterne, som er blevet til noget vedvarende, nemlig den almene voksenuddannelse og hf på VUC, daghøjskolerne og produktionsskolerne og indtil forleden også den fri ungdomsuddannelse.
Danmark er kendt og respekteret verden over for sin folkelige oplysningsvirksomhed.
Ikke bare er vi kendt for at være stedet, hvor der arbejdes med denne eksamensløse, livskompetente folkeoplysning, men Danmark er også et sted, som andre er kommet til for at forsøge at finde en måde at gribe tingene anderledes an på.
Vi ved jo, at skal vi have et velfungerende, demokratisk samfund, er det ikke nok, at vi har eksamensskoler og rationelle holdninger, for de kan ikke bære samfundet alene.
Men det kan kolde hjerner ej forstå.
Med dette lovforslag brydes der noget i årtiers tradition i folkeoplysningen.
Dagen i dag og den dag, dette lovforslag bliver vedtaget, vil være en mærkedag, en meget sort mærkedag i folkeoplysningens og den danske uddannelsestraditions historie.
Samlende kan man sige om dette forslag, som indeholder mange elementer, at det skal begrænse friheden.
Vi vil ikke afvise, at der kan være grund til at lave nogle afgrænsninger
af, hvad folkeoplysning er, men vi afviser kraftigt, at man vil lave en brugerbetaling af denne karakter.
Vel er der mennesker, der måske godt kan betale noget mere i brugerbetaling, men netop nogle af de mennesker, som netop skulle have glæde af folkeoplysningen, vil fremover fravælge den af økonomiske grunde.
Et særligt problem i den forbindelse er den øgede brugerbetaling, der ligger i lovforslaget, og som rammer forskellige typer af handicappede.
Folkeoplysningen er reelt det eneste sted, hvor handicappede tilbydes undervisning, som er tilrettelagt under hensyn til deres særlige behov, men hvor den faglige kerne samtidig fastholdes. Den folkeoplysende virksomhed har været stedet, hvor man har været lydhør og haft forståelse for, at også handicappede har brug for undervisning, men tilrettelagt på en helt særlig måde med udgangspunkt i deres handicap.
Handicappede kræver nemlig, at der tages forskellige hensyn, men at fagene og emnerne er de samme.
Det er en måde at få en ligeværdighed på ud fra den forskellighed, som de lider under, når de har et handicap.
Undervisningen finder bl.a. sted på almindelige skoler, hvor den også er tilrettelagt ud fra særlige behov, men vi må se i øjnene, at denne mulighed reelt forsvinder for blinde, døve og psykisk syge.
Nedskæringerne på daghøjskoleområdet var jo nok ventede.
Vi ved jo, at de partier, som nu danner regering, ikke er særlig vilde med daghøjskolerne, og Det Konservative Folkeparti har endda foreslået, at de skulle afskaffes, så derfor kommer det ikke helt bag på os.
Daghøjskolerne er vokset ud af folkeoplysningstraditionen og har netop givet nogle bestemte mennesker mulighed for at højne deres oplysningsniveau og komme videre.
Daghøjskolen er jo en højskole, hvor undervisningen er særligt tilrettelagt med henblik på, at eleverne skal kunne komme ud på arbejdsmarkedet, ud over at den har en almendannende funktion.
Et daghøjskoleophold har for mange mennesker været med
til at styrke selvtilliden.
Det har været begyndelsen til, at de gik i gang med et uddannelsesforløb med henblik på at komme ud på arbejdsmarkedet, og derfor er det også meningsløst, hvis man alene vurderer daghøjskolernes succes ud fra, hvor mange der umiddelbart kommer ud på arbejdsmarkedet.
Daghøjskolerne er jo netop det første trin i de menneskers forsøg på at etablere en selvtillid, der kan give mulighed for uddannelse.
At regeringen også foreslår at afskaffe den fri ungdomsuddannelse, var der ingen, der sagde noget om før valget; man sagde tværtimod, at man ville ændre den.
For os er den fri ungdomsuddannelse en uddannelse for forskellige typer unge, som ikke umiddelbart passer ind i det traditionelle uddannelsessystem.
Den er for det første beregnet for nogle unge, som har brug for at blive afklarede, inden de vælger en ungdomsuddannelse, for det andet har unge, der er droppet ud af et uddannelsessystem, brug for den, og for det tredje er den beregnet for nogle unge, som man kan sige har et lidt skævt forhold til de traditionelle uddannelser.
Hvis den fri ungdomsuddannelse bliver nedlagt, er der mange unge, der givetvis ikke får en uddannelse, og der er også unge, der vil knække halsen i forsøget på at komme videre.
Modstanderne af den fri ungdomsuddannelse har ved forskellige lejligheder afsløret, at de har svært ved at acceptere, at der er uddannelser, som hverken Finansministeriet via Undervisningsministeriet eller arbejdsmarkedets parter er i stand til at styre i detaljer
gennem centralt fastlagte planer og eksaminer.
Regeringen og ikke mindst Venstre har talt om frihed - frihed for den enkelte, mennesket frem for systemet, hedder det -
men friheden gælder åbenbart ikke for de unge mennesker, der i samarbejde med vejledere selv vil styre deres uddannelse.
Her er det systemet, der skal bestemme.
Dette lovforslag er det største tilbageskridt i folkeoplysningens historie.
Meget af det, der er bygget op gennem årtier, smadres med ét slag.
Men der kommer atter en dag, og bliver der politisk mulighed for det, er det klart, at SF vil være med til at ændre tingene, så vi genetablerer folkeoplysningen, som vi har kendt den, også den fri ungdomsuddannelse.
Vi har viljen, og får vi magten, vil vi gøre det.
Danmark er et rigt land, men materiel rigdom forhindrer ikke, at der er åndelig fattigdom, og med dette lovforslag bliver Danmark åndeligt fattigere.
Det er Frihedsdanmark, der taber, og det er Systemdanmark, der vinder med dette lovforslag.
Højskoletænkningen har tabt til handelshøjskoletænkningen.
Lyset skal åbenbart være for de lærde blot.
Jeg vil slutte med et citat, som for os siger meget om folkeoplysningen og hele den tænkning, som vi har kendt i halvandet hundrede år, om højskole og folkeoplysning.
Jeg går ud fra, at de, der er til stede her, ved, hvor citatet er fra, ellers burde de måske ikke have været ordførere på sagen.
Jeg citerer: »Oplysning være skal vor Lyst, er det saa kun om Sivet, men først og sidst med Folkerøst Oplysningen om Livet; den springer ud af Folkedaad og vokser, som den vugges, den straale i vort Folkeraad, til Aftenstjernen slukkes!« Vi håber, at vi kan vende tilbage med en anden lovgivning, når dette forslag er vedtaget, for det er den sorteste dag i folkeoplysningens historie efter vores opfattelse; men der kommer atter en dag.
Vi afviser selvfølgelig lovforslaget fuldstændig i sin helhed.