Søren Søndergaard (EL), 2003-02-07:
Det er jo tydeligvis en bunden opgave, som regeringen her har præsenteret sin løsning på.
EF-direktivet om ligebehandling uanset race eller etnisk oprindelse fra år 2000
har jo længe ligget og luret på en udformning, og det har vi så fået regeringens bud på. Vi synes også, når man nu var i gang, at det ville have været oplagt at inddrage religion og tro og seksuel orientering.
Vi forstår ikke helt, hvorfor det ikke er sket,
men det får vi måske en forklaring på. Hvis vi går direkte til det centrale punkt, så har der været uenighed i det udvalg, som har forberedt lovforslaget.
Og det er jo helt klart den bløde model, som vi ser arbejdsgiverne har advokeret for, som har vundet debatten om, at der skulle laves et selvstændigt administrativt organ. Vi har tidligere under debatter her i Tinget støttet ideen om et klageorgan, og det gør vi fortsat.
Efter vores opfattelse
vil borgere, som føler sig udsat for forskelsbehandling på grund af deres race eller etniske baggrund - og det er netop fuldstændig ligegyldigt, hvilken race eller hvilken etnisk baggrund det drejer sig om - langt nemmere og mere smidigt kunne få en afklaring, ikke medhold, men en afklaring af deres sag med et sådant organ. Det har regeringen ikke ønsket.
Og i mangel af bedre, fordi EU nu presser på, har man besluttet at placere en hybrid af et organ i det nye Institut for Menneskerettigheder.
Det er ærlig talt
ikke nogen storslået løsning, og slet ikke når man af bemærkningerne kan se, at dette organ har fået stækket vingerne i forhold til at være aktivt og udfarende i sin bekæmpelse af diskrimination.
Vi synes slet og ret, den her løsning er for slap.
Så til det spørgsmål, som Dansk Folkeparti og hr. Søren Krarup har rejst.
Det er i hvert fald min helt klare opfattelse, at det, der skal forfølges, det, der er det afgørende at få forfulgt, er folks handlinger.
Det er ikke specielt interessant, hvad folks holdninger er.
Og det her er jo primært - og det fremgår jo også - rettet mod spørgsmålet om handlinger, herunder den handling, som hedder chikane.
Jeg finder det fuldstændig uforståeligt, at hr. Søren Krarup kan sige, at chikane ikke er en handling.
Det er da bestemt en handling.
Men det er selvfølgelig klart, at der som i al anden lovgivning er en afgrænsning, og hvis det her skal bruges til at forhindre, at hr. Søren Krarup fortæller vittigheder i Dansk Folkepartis gruppe om gruppemedlemmer, der taler vendelbomål, jamen så synes jeg da, det er fuldstændig absurd.
Og hvis det på nogen måde kan fortolkes ud af det her, at det kan bruges til det, skal vi da have sat nogle blokeringer ind.
Det må vi kunne arbejde på i udvalget og få stillet nogle spørgsmål og få forhindret det.
Selvfølgelig skal folk da have de holdninger, de ønsker at have.
Selvfølgelig skal de da også kunne give udtryk for dem.
Men de må ikke give udtryk for dem i en chikanerende form, og de må ikke give udtryk for dem i en handlende form,
det vil sige at lade eventuelle negative holdninger i forhold til bestemte grupper på grund af race eller andre ting komme til udtryk i bestemte handlinger.
Og det synes jeg egentlig er relativt enkelt.
Og så kan vi jo kigge på det, når forslaget kommer, hvis det er det, Dansk Folkeparti ønsker.