Thor Pedersen (V), 2002-02-01:
Hr. Ole Sohn spørger til kommunernes overholdelse af kommuneaftalen fra juni måned sidste år.
Regeringens melding er selvfølgelig, at når man indgår en aftale, så overholder man den, og vi har en klar erindring om, at da Kommunernes Landsforening og dens formand, Anker Boye, kom ud efter forhandling med den tidligere finansminister og den tidligere regering, så var udsagnet, at »vi har fået alt, hvad vi ønskede os.«
De var meget tilfredse. Og det er altså den ramme, man var så tilfreds med, der er sprængt.
Regeringens formodning er, at man i de nye byråd forsøger at vurdere, hvad man skal bruge af penge, hvordan økonomien ser ud for 2003, og at nye medlemmer af byrådene også får lov til at påtage sig det ansvar selv at være med til at bestemme, hvordan man fordeler midlerne i erkendelse af, at aftalesystemet jo er båret af, at man forsøger at overholde aftalerne.
Der kan være forklaringer på, at det ikke kan lade sig gøre på delområder, men det mindste, man må gøre, er at forsøge at overholde aftalerne, for ellers har man ikke noget aftalesystem.
Den forventning, regeringen har, er, at kommunerne også vil nå frem til en erkendelse af det.
Udsagnet om, hvor pengene ligger, er jo ikke rigtigt.
Hr. Ole Sohn siger, at det er på ældreområdet, men det er jo på hele budgetområdet.
Når en kommune skal se, hvor det er, den bruger pengene eller ikke bruger pengene, ser den på samtlige konti.
Problemet opstod, efter at kommunerne havde indgået aftalen, i og med at de fik ekstra penge, der var en efterbetaling af aktieselskabsbeskatningen i et niveau på op mod 800 mio. kr., og det er for så vidt de penge, der egentlig blev tilført budgetterne i strid med den aftale, som var indgået med regeringen.
Men som sagt forventer vi, at kommunerne analyserer deres egen økonomi og har en dialog med regeringen.
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil spørger om omlægning og prioritering og tilførsel af midler til universiteterne: Jamen jeg har jo sagt, at vores forslag er, at der i alt på området er en ramme på yderligere 400 mio. kr., der også vedrører universitetsmiljøet, men at processen er at analysere de midler, der i forvejen er på området, inkl. sektorforskningen, og her afdække, hvordan man etablerer et meget målrettet, fremadrettet universitetsmiljø, også med nye strukturer, nye ledelsesformer og i større samklang med det private erhvervsliv. Vi har ikke sagt, at det ikke kan medføre, at der skal flere penge til, sådan vil det være.
Det er regeringen også indstillet på, og det vil også i de drøftelser, der kommer, måske i forbindelse med finanslov 2002, i hvert fald være noget af det, vi vil forholde os til, når vi kender resultatet af den undersøgelse om sektorforskning, der skal indbygges i finansloven for 2003. Hr. Morten Helveg Petersen spørger om overholdelse af Mifresta-rammen: Altså forliget for os er, at i år 2005 skal man have et niveau på 0,5 pct. af BNP, og når vi siger, at vi vil optage forhandlinger med partierne, er det altså i foråret før næste års finanslov for at få en drøftelse af, hvad man gør, og hvordan man forholder sig til, at det europæiske billede er ændret, at de Østlande, der tidligere fik en væsentlig del af disse midler, nu er en del af EU, og at disse midler så skal afløses af betaling og støtteordninger fra EU på et meget højere niveau.
Det er vi nødt til at forholde os til, det vil vi drøfte, og vores opfattelse er, at det forlig hedder altså 0,5 pct. i år 2005 og heller ikke før. Hr. Ole M. Nielsen spørger til de 2 mia. kr.: Jamen det er det samlede beløb, der er til rådighed for Øststøtte i år 2002, som også er i år 2003.
Der er altså et rullende budget, der kører over flere år, så det, der er opgaven, også i de drøftelser, vi skal have, er jo egentlig, at de midler udfases, samtidig med at EU-fællesskabet overtager støtten.
Men niveauet er på 2 mia. kr., og hvis der er bedt om et skriftligt svar, kommer der også et skriftligt svar til udvalget.