Kim Behnke (FRI), 2000-12-01:
Hvis den forespørgsel, vi i dag har om kulbrinteressourcerne på Nordsøen, havde været afholdt for 10 år siden - hvad den jo også blev - så var den blevet, hvad den jo dengang også blev, et politisk kampfelt, hvor Folketinget blev delt, endda oven i købet meget kraftigt delt.
I dag kan vi konstatere, at der sidder en enkelt marxistisk enklave i Enhedslisten, som mener, at det, der foregår og er foregået på Nordsøen, i stedet for skulle være foregået i statens regi.
Vi har den opfattelse i Frihed 2000, at vi har grund til at takke de selskaber, ikke mindst danske selskaber, som har foretaget gigantiske investeringer i Nordsøen og dermed gjort det muligt for Danmark at være selvforsynende både med olie og gas, hvilket har sparet den danske samfundsøkonomi for kæmpestore milliardbeløb, som vi ellers skulle have anvendt på import af olie, kul og gas fra andre lande, og en afhængighed af deres forsyninger.
I dag er tilfældet det, at det faktisk er Danmark, der er i stand til at eksportere både olie og gas, og dermed er det samfundsøkonomisk også en kraftig fordel for vores betalingsbalance, at vi rent faktisk kan tjene penge på det her.
Det, som Enhedslisten ikke forstår, er, at olie og gas, altså kulbrinteområdet, er et marked.
Der er altså ikke tale om, at hr. Søren Kolstrup og en lille studiekreds skal sidde og bestemme, hvad de synes, der skal ske i Nordsøen.
Det er et marked, hvor der hele tiden bliver gjort nye fund.
Det er et marked, hvor der hele tiden bliver udviklet nye teknologier, som gør, at de fund, der allerede er gjort, kan blive udnyttet endnu bedre. Men betingelsen for, at det marked kan fungere, er, at der er en mulighed for at tjene nogle penge.
Hvis ikke selskaberne har udsigt til at tjene penge, ja, så holder de op med at efterforske.
Hr. Søren Kolstrup må forstå, at hver gang der bliver sat en boreplatform op derude, og man borer bare ét hul, så koster det mellem 220-240 mio. kr.
Risikoen er jo, at der hverken er olie eller gas i det hul.
De investeringer bliver kun gjort, så længe der er udsigt til at tjene penge.
Når så hr. Søren Kolstrup har den opfattelse, at det, vi skal gøre, er, at vi skal lave et produktionsloft, fordi hr. Søren Kolstrup og hans lille marxistiske studiekreds har besluttet, hvad de synes, der bør hentes af olie og gas på Nordsøen, så går hr. Søren Kolstrup OPEC-landenes ærinde.
Så går hr. Søren Kolstrup oliemilliardærerne i Mellemøstens ærinde, for konsekvensen af et dansk produktionsloft er jo ikke, at markedet indretter sig efter det.
Det påvirker ikke oliepriserne i Rotterdam.
Det eneste, der sker, er bare, at oliemilliardærerne i Mellemøsten udfylder det hul, der opstår, når Danmark holder op med at levere til markedet.
Så det er en køn alliance, hr. Søren Kolstrup har indgået med de arabiske oliemilliardærer.
på Nordsøen en bjørnetjeneste, for når det selskab, som gennem måske mange år har boret mange huller, endelig finder noget, så meddeler de til Energistyrelsen, at nu vil de gerne erklære fundet for kommercielt. Og så får de at vide fra Energistyrelsen, hvis ellers hr. Søren Kolstrup bestemte, at det kan de desværre ikke få lov til, fordi de støder imod produktionsloftet. Sådan en virkelighed kan vi ikke have, eller rettere sagt, det har man prøvet under kommandoøkonomien i det tidligere Sovjetunionen.
Da var det 5-års-planer, der bestemte, hvor meget olie og gas, der skulle udvindes.
Og hvad fik man ud af det?
Det, vi har brug for, er, at der er konkurrencedygtige forhold på Nordsøen.
Det, der er det allermest afgørende for, om der er konkurrencedygtige forhold, er, at vi har et skatte- og afgiftssystem i Danmark, som ikke markant afviger fra det, der er andre steder.
Så vil milliardinvesteringer fortsat blive foretaget.
Men det skal også være et robust system, som fungerer, når olieprisen er 10-11 dollar pr. tønde, hvad jeg håber, den snart bliver igen af hensyn til verdensøkonomien, men altså som hos os er robust, når vi har oliepriser som i øjeblikket på over 30 dollar pr. tønde.
Vi håber, at der ved kommende udbudsrunder, sjette, syvende, ottende osv., vil være masser af olieselskaber, der melder sig, for en udbudsrunde repræsenterer ikke bare, at ressourcerne bliver udtømt.
En udbudsrunde repræsenterer også en pligt til at lave ny efterforskning og dermed forøge chancen for, at vi også fremover har olie og gas fra den danske del af Nordsøen.
Hvis endelig hr. Søren Kolstrup vil gøre noget for de fremtidige generationer, så skulle hr. Søren Kolstrup foreslå et norsk princip, nemlig at alle de penge, der kommer ind i statskassen, disse årlige 6-7 mia. kr., blev lagt i en oliefond fremfor at blive brugt på den årlige finanslov.
Men hr. Søren Kolstrup har lige indgået en politisk aftale om netop at bruge flere af oliemilliarderne til skade for de kommende generationer. Lad mig så til sidst sige, at jeg faktisk synes, hr. Søren Kolstrup burde undskylde over for Folketinget, for Folketingets Energiudvalg har netop holdt en teknisk gennemgang, hvor vi en hel eftermiddag gennemgik alt det her, men hr. Søren Kolstrup glimrede ved sit fravær.