runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2002-03-22:
Da den konservative ordfører, fru Charlotte Dyremose, ikke kan være til stede i dag, skal jeg holde det konservative indlæg under denne sag.
Vi Konservative ønsker at tilskynde danske virksomheder til at have et godt og sundt arbejdsmiljø.
Men det skal jo ikke være sådan, at siger man ordet arbejdsmiljø til en selvstændig erhvervsdrivende, rejser nakkehårene sig af frygt for alle de administrative byrder, som det lille ord med den store betydning har ført med sig under den tidligere regering. Vi Konservative vil noget andet.
Men vi tror ikke, det nytter noget at dænge de danske virksomheder til med administrative forordninger og forskrifter.
Der skal hellere fokuseres på det, det drejer sig om: miljøet på den enkelte arbejdsplads for den enkelte medarbejder. Den generelle arbejdsmiljøafgift er i sammenhæng med certifikater og tilskudsordninger et temmelig bureaukratisk system.
Virksomhederne bliver med denne ordning udsat for urimelige afgifter og ikke mindst urimelige mængder af administration i forbindelse med ordningen, for slet ikke at nævne den store offentlige administration, der også følger med.
En lille og, kan man sige, ganske opfindsom detalje er, at virksomheder faktisk med ordningen kan søge et tilskud til afgiften.
Tænk, et tilskud til at få dækket afgiften!
Er det sat ind for at øge mængden af administration, spørger man sig selv.
Var der ingen, der tænkte, da man behandlede det lovforslag: Hvorfor lave en afgift og så bagefter et tilskud til at dække den? Kunne vi dog ikke gøre det lidt mere simpelt end det?
Åbenbart ikke.
Man må sige, at ordningens nidkærhed er total.
Har man f.eks. derhjemme ansat en rengøringshjælp og opgiver det til myndighederne, ja, så lyder regningen på 65 kr. til ordningen. Ikke et betydeligt beløb, men dog alligevel en tilskyndelse til yderligere at benytte sig af sort arbejde. Det kan vi simpelt hen ikke være bekendt.
Vi Konservative ønsker bureaukratiet ud af de danske virksomheder, så den gode dialog og det gode arbejdsmiljø i stedet for kan komme til.
Og dette forslag er et godt skridt ad denne vej.
Om der så er virksomheder, der af egen drift gerne vil arbejdsmiljøcertificeres, er en anden sag, det skal de fortsat være velkomne til.
Carsten Hansen (S), 2002-03-22:
Så lidt om principperne, fordi Dansk Folkeparti jo ikke er så bange for brugerbetaling på mange andre områder.
Der er brugerbetaling på efter- og videreuddannelse, brugerbetaling på det ene og det andet, der afskaffes råd og nævn og puljer, og danskere skal bare betale selv.
Hvorfor kan vi ikke lave brugerbetaling på folks dårlige arbejdsmiljø?
Lad os tage fat i dem, som ikke hører med, lad os høre lidt mere om princippet.
Det andet er, at med fru Pia Kjærsgaards bemærkning og de meget positivt ladede bemærkninger fra andre fra Dansk Folkeparti om hjemmehjælpen osv., hvorfor må de så ikke få BST?
Det er jo en del af hele incitamentpakken.
Jeg ved godt, det var lavet som en bekendtgørelse, men det var jo en del af hele den pakke og den aftale, der var.
Er det da ikke rimeligt, at samtlige grupper har BST og en ordentlig bedriftssundhedstjeneste i forhold til det arbejde, de laver?
Lad os nu få et svar på det.
Bent Bøgsted (DF), 2002-03-22:
Jeg skal ikke blive ved med at spilde hr. Søren Søndergaards tid i salen her i dag, men jeg vil stadig væk sige, at Dansk Folkeparti er villigt til at se på problemerne, hvis ulykkestallet skulle stige, hvad Dansk Folkeparti ikke tror vil ske.
Jeg håber og tror på, at de initiativer, der bliver lagt for dagen, kan vi nå det samme resultat med.
Bjarne Laustsen (S), 2002-03-22:
Jeg skal også gerne gøre det kort, for jeg vil gerne følges med hr. Bent Bøgsted til Nordjylland, så kunne vi måske forhandle i flyveren på vej hjem.
Men jeg synes alligevel sådan i forhold til Folketingstidende, at det kunne være rart at få bekræftet følgende: At de lovforslag, vi behandler her i dag, jo er udtryk for, at den nuværende regering vil fjerne incitamentpakken, hvoraf en del også var spørgsmålet omkring udbyggelsen af BST.
Og der vil jeg gerne høre, om Dansk Folkeparti er enigt i, at der er sket et stop, og i hvor lang tid det stop skal vare.
Er Dansk Folkeparti enigt i, at det er meget, meget vigtigt, at vi har bedriftssundhedstjeneste i alle brancher i Danmark?
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-22:
Jeg er selvfølgelig glad for, at Dansk Folkeparti vil se på sagen, når nu antallet af arbejdsulykker stiger igen i kraft af de ting, som bl.a. Dansk Folkeparti nu er ved at gennemføre.
Det var ellers gået ned i en periode.
Og det kan man jo godt svare på.
Altså man kan jo godt svare på spørgsmålet om det princip
, uanset om det lige er noget aktuelt i dag eller ikke i dag, om det er rigtigt, at de arbejdsgivere, som har et dårligt arbejdsmiljø, skal betale, mens de arbejdsgivere, der ikke har et dårligt arbejdsmiljø, ikke skal betale.
Det princip synes jeg godt man kan forholde sig til.
Charlotte Antonsen (V), 2002-03-22:
Jeg var sådan set tilfreds med hr. Bent Bøgsteds svar her.
Jeg går da også ud fra, at Dansk Folkeparti naturligvis mener, at hvis virksomhederne har et dårligt arbejdsmiljø og overtræder loven, så får de bøder, og om nødvendigt så må de lukke.
Sådan er det vel allerede i dag.
Det er for mig at se lidt vanskeligt at følge den argumentation, der kommer fra Socialdemokratiet, for mener Socialdemokratiet virkelig, at de regler, der er på arbejdsmiljøområdet, er så dårlige, at det hele er så elendigt, at man kan tale om, at hvis virksomheder holder loven, så kan de alligevel have et meget dårligt arbejdsmiljø?
Så skulle man da have tænkt sig om for 9 år siden, da det hele startede med den forrige regering.
Selvfølgelig er der da ikke tvivl om, at man ikke skal acceptere virksomheder, som har et dårligt arbejdsmiljø og ikke overholder loven.
Naturligvis ikke.
De skal om nødvendigt lukke.
Sådan er det da.
Det går vi da alle sammen ind for.
Bent Bøgsted (DF), 2002-03-22:
Jeg skal gøre det kort, nu da det er fredag eftermiddag, for så skal vi ikke spilde hr. Søren Søndergaards tid herinde.
Jeg vil også gerne hjem med flyveren her i aften.
Hvis det viser sig, at de her nye tiltag, som regeringen siger, den vil lave på området, skulle svigte, så vil vi gerne være med til at se på noget, det er helt sikkert.
Jeg tror, det var et svar, der dækkede det hele.
Men vi ser stadig væk frem til, hvilke initiativer regeringen kommer med på området.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-03-22:
Derfor har vi stillet dette spørgsmål, for vi vil jo kunne se, at antallet af arbejdsulykker går op,
når der nu ikke er den fornødne kontrol i Arbejdstilsynet.
Den har man jo været med til at reducere i den finanslov, som man har vedtaget, og derfor ved vi jo, at der ikke bliver så meget kontrol. Nu ved vi også, at man fjerner incitamentsordningerne og nærmest vel også kommer i den situation, at hvis man var bankrøver, ville man få at vide, når man gik ud af døren: Vi tager lige dine penge, men ellers får du bare lige en lille formaning om, at det, du her har gjort, ikke er tilfredsstillende.
Med hensyn til dårligt arbejdsmiljø går jeg virkelig helt klart ud fra, at det også er Dansk Folkepartis holdning, at man siger, det er ikke noget, man vil gå på kompromis med.
Men jeg glæder mig til at høre fra hr. Bent Bøgsted, om det virkelig er det, der er tilfældet.
Carsten Hansen (S), 2002-03-22:
Det var hr. Bent Bøgsteds bemærkninger om, at hvis det går den anden vej, så skidt, og at lønmodtagerne skal samarbejde osv., der fik mig på talerstolen.
Hvis det fald, vi nu har set, der er indtruffet i antallet af arbejdsulykker og arbejdsbetingede lidelser, viser sig at gå den modsatte vej, er Dansk Folkeparti så villigt til at genindføre det princip, som hr. Søren Søndergaard talte om, nemlig brugerbetaling for dem, som har et dårligt arbejdsmiljø, der, hvor det virkelig går ud over mennesker, der, hvor arbejdsgiverne hverken kan eller vil?
Jeg ved godt, vi har massevis af dygtige og gode arbejdsgivere, der lægger vægt på et ordentligt arbejdsmiljø, det er nemlig vigtigt for dem også i forhold til sygedagpenge og alt muligt andet.
Er Dansk Folkeparti villigt til at se på det princip, hvis det går den anden vej?
Det kunne være interessant at få at vide.
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-22:
Derfor vil jeg bare helt klart have hr. Bent Bøgsted til at afklare, hvad Dansk Folkeparti har af holdning til det princip, der består i, at arbejdsgivere, som har et dårligt arbejdsmiljø, skal betale for det, hvorimod arbejdsgivere, som har orden i arbejdsmiljøet, kan slippe for at betale.
Hvad synes hr. Bent Bøgsted om det princip?
Bent Bøgsted (DF), 2002-03-22:
Jeg vil starte med hr. Søren Søndergaard: Firmaer, der er meget dårlige, må for min skyld gerne lukke.
Det generer ikke mig, hvis de er nødt til at lukke.
Til hr. Ole Vagn Christensen: Jeg tror på, at vi kan opnå en forbedring på arbejdsmiljøet, hvis regeringen lytter til arbejdsmarkedets parter, ikke bare arbejdsgiverne, men også lønmodtagerne.
Det er det, som jeg siger, at regeringen har sagt, den vil.
Og så er vi nødt til at holde den fast på, at den gør det.
Ad den vej tror jeg, vi kan opnå et godt arbejdsmiljø.
Jeg mener stadig væk, der er en mulighed for, at organisationerne kan tage det med i deres overenskomstforhandlinger.
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-22:
Jeg er fuldt på det rene med, at Dansk Folkeparti ikke er med i regeringen
, men på det, vi hørte, lød det faktisk, som om man i hvert fald så har underlagt sig arbejdsgivernes synspunkter.
Det kan være en misforståelse.
Det kan godt være, at Dansk Folkeparti ikke er et rent arbejdsgiverparti. Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge for at få det afklaret eller det modsatte - i hvert fald få det bekræftet eller afkræftet - om Dansk Folkeparti principielt har noget imod, at det er sådan, at de arbejdsgivere, der har et dårligt arbejdsmiljø, skal betale.
De skal mærke det også på pengepungen, at de har et dårligt arbejdsmiljø, mens de, som har et godt arbejdsmiljø, skal slippe for at betale.
Er det et princip, som Dansk Folkeparti kan gå ind for?
Ole Vagn Christensen (S), 2002-03-22:
Til hr. Bent Bøgsted: Nej, det er vi fuldstændig klar over.
Det er derfor, vi stiller spørgsmålene til Dansk Folkeparti.
I det øjeblik det viser sig, at denne her politik, der nu lægges op til, spiller fallit, og antallet af ulykker stiger igen, så går jeg virkelig ud fra, at Dansk Folkeparti er interesseret i at tage den svageste parts interesse.
Og den svageste part er de mennesker, som er blevet ramt af arbejdsulykker.
Det var 7.000 færre end tilfældet var for 1997, som det tidligere er nævnt her.
Hr. Bent Bøgsted går vel helt klart også ind for, at det både er afgift og bod, vi taler om i det øjeblik, man ikke vil lave et godt arbejdsmiljø, for ellers svarer det jo til, at man går ind og stjæler i banken og bliver taget ved døren og får konfiskeret beløbet, men i og for sig ingen straf får. Og det system tror jeg da ikke, hr. Bent Bøgsted går ind for.
Bent Bøgsted (DF), 2002-03-22:
Jeg vil starte med at svare hr. Bjarne Laustsen.
BST falder ligesom lidt uden for det her lovforslag, men jeg tror nok, at ministeren selv har svaret på det i et samråd, hvorunder ministeren blev spurgt, hvor lang tid det her stop skulle vare.
Og der bekræftede ministeren, at det var et midlertidigt stop, hvorefter BST så skulle udbygges igen, når vi kom til år 2003.
Det blev sagt i et samråd.
Det tror jeg også godt hr. Bjarne Laustsen kan huske.
Til hr. Søren Søndergaard: Jeg skal ikke blive ved med at spilde din tid her i salen...
Carsten Hansen (S), 2002-03-22:
Den skal blive meget kort, det var bare for at rette en lille misforståelse.
Jeg sagde til hr. Lars Barfoed, at hvis ordningen var bureaukratisk, så lad os da kigge på det.
Det vil vi da meget hellere frem for bare at afskaffe den, nu, det er begyndt at gå den rigtige vej.
Det var såmænd dér, tilbuddet lå. Så skal jeg undskylde, at jeg stillede spørgsmål, når hr. Lars Barfoed havde en andens ordførertale.
Jeg ved jo, at det normalt ikke er kutyme, det var mig, der ikke tænkte på det, men hr. Lars Barfoed nævnte det faktisk.
Lars Barfoed (KF), 2002-03-22:
Jeg må sige, at hr. Carsten Hansen altid er velkommen til at stille nogle gode spørgsmål.
Så beklager jeg, at jeg åbenbart overhørte det lille ord hvis, men det noterer jeg mig.
Så jeg konstaterer, at hr. Carsten Hansen ikke finder ordningen bureaukratisk.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-03-22:
Nu har vi hørt om skatter, og at der er tale om beskatning.
Vi har hørt det fra beskæftigelsesministeren, og vi har hørt det fra fru Charlotte Antonsen.
Jeg tror, at folk ville være glade for en skat, de fik tilbage.
Det er jeg helt sikker på, det tror jeg befolkningen ville se frem til, og jeg tror ikke, nogen ville føle, at det var noget, der var særlig mærkbart i deres pung.
Men jeg er nødt til at tage ordet i denne sag for at spørge: Vil fru Charlotte Antonsen erkende, at risikoen er større for at blive ramt af en arbejdsulykke på en lille virksomhed med ned til fem ansatte?
Hvis fru Charlotte Antonsen vil det, vil vi gerne høre, hvordan man vil erstatte det værn, som er blevet bygget op, ved, at der er givet en sikkerhedsrepræsentant nogle beføjelser, så han er ligeværdig over for arbejdsgiveren.
Charlotte Antonsen (V), 2002-03-22:
Først til hr. Søren Søndergaard: Jamen vi har et kæmpebureaukrati af skatteregler
og hvad ved jeg, som virksomhederne skal holde styr på, og hvis medarbejderne i virksomheder med mellem fem og 10 ansatte - og det er altså ikke ret mange i forvejen - også skal sidde ved skrivebordet et vist antal timer, er det klart, at i den tid, alle medarbejderne sidder ved et skrivebord for at udfylde det ene eller det andet eller det tredje, sker der sikkert ikke så mange ulykker.
Vi har endda for nylig set, at der er kommet undersøgelser frem, der siger, at museskader måske alligevel ikke eksisterer.
Hvis man vil følge Enhedslistens tankegang, er det klart, at hvis vi alle sammen er offentligt ansatte og sidder bag et skrivebord, går det hele godt.
Men det tror vi ikke på.
Vi tror, at man er nødt til at have en privat sektor, der skal trække læsset og sikre velstanden her i samfundet, og for at forbedre forholdene for de mindre virksomheder kan man sige, at vi forsøger faktisk at hjælpe med til, at de mindre virksomheder kan blive så store, at de får råd til at gøre noget mere, f.eks. afskærme noget bedre.
Det gør vi bl.a. ved at hjælpe dem med at beholde en større del af pengene selv.
Det er da rigtigt, at en ganske lille virksomhed måske ikke har råd til de store investeringer i første omgang.
Det ligger næsten i sagens natur, så vi håber da, at vi får flere større virksomheder ud af vores indsats, og vi håber i øvrigt også, at der kommer nogle små virksomheder i den anden ende af skalaen.
Hr. Bjarne Laustsen spørger om særreglen for havnepladser.
Den har vi ikke tænkt os at pille ved, snarere
tværtimod.
Det er jo netop sådan, at hvis der er nogle helt specielle problemer vedrørende arbejdsmiljøet på mindre virksomheder, også dem med under 10 ansatte, har man allerede i dag muligheder for at lave særregler.
Det gælder for havnearbejdspladser, og man kunne også forestille sig, hvis der kommer dokumentation for det, at der kunne blive behov for det andre steder.
Men her taler vi om nogle specielle tilfælde, hvor der er en begrundet mistanke, så den regel har vi ikke tænkt os at pille ved. Så til sidst til fru Lene Garsdal: Jamen problemet er vel, at det bedste er det godes værste fjende.
Vi ville da gerne have en verden, hvor man altid kunne bedømme, hvem der var gode, og hvem der var dårlige, og hvor de, der altid gjorde det rigtige, havde lidt mere tilovers, især når vi taler om dette felt.
Men det lader sig ikke gøre i praksis, og det, fru Lene Garsdal spørger til, ville i givet fald være grundlovsstridigt, for man kan ikke have en skat, som svinger efter forgodtbefindende.
Lene Garsdal (SF), 2002-03-22:
Det er de gebyrbelagte tilsyn igen.
Ideen med dem er jo, at de skal ske dér, hvor problemerne er størst, og det er jo et princip, som vi forstår, at også Venstre hylder, at man skal tage de alvorligste problemer først.
Det er jo netop det, der er ideen med de gebyrbelagte tilsyn.
Det blev også bemærket, at det er urimeligt, at også de virksomheder i de belastede brancher, der har et godt arbejdsmiljø, skal have gebyrbelagt tilsyn.
Så vil jeg gerne spørge: Hvis det ikke havde været alle, ville man så ikke have klandret det tidligere forslag for, at der ville være konkurrenceforvridning, så dem med det dårligste arbejdsmiljø kunne udkonkurrere dem med det gode?
Bjarne Laustsen (S), 2002-03-22:
Hvis vi sammenholder dette lovforslag med tidligere ændringer, som ministeren har foretaget, har man stoppet muligheden for at udstede administrative bøder.
Det var faktisk på den måde, man fik rigtig mange virksomheder til at komme i gang med at overholde de regler, for vi ved jo, at der var masser af virksomheder, der lod hånt om de regler, vi tidligere havde.
Jeg kan nu forstå på fru Charlotte Antonsen, at man også er imod den særregel, der findes for havnepladser og for byggepladser, hvor man går ned til fem ansatte.
Kan vi se frem til det?
Så forstår jeg selvfølgelig også på fru Charlotte
Antonsen, at det ærgrer voldsomt, at man ikke kan gennemføre det, man har skrevet i konkurrenceevnepakken, at man også ville fjerne APV, for ellers vill det også have stået på listen i dag.
Men det er der jo heldigvis en EF-dom, der har sat en stopper for i Tyskland.
Og så kan jeg endelig forstå, at fru Charlotte Antonsen hellere vil sende politiet frem for Arbejdstilsynet ud til hjemmearbejdspladser.
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-22:
Jeg forstår ikke logikken i Venstres standpunkt, hvis udgangspunktet altså er at ville imødegå arbejdsulykker.
Det kan være, der er en anden logik, men hvis udgangspunktet er, at man vil imødegå arbejdsulykker, forstår jeg det ikke. Der har i lang tid været en forpligtelse for arbejdsgiverne i henhold til arbejdsmiljøloven, hvad angår arbejdspladser med under 10 ansatte.
Men på trods af det har vi kunnet konstatere, at risikoen for at blive udsat for en alvorlig ulykke er større på mindre arbejdspladser med under 10 ansatte end på arbejdspladser med f.eks. mellem 10 og 20 ansatte, og så må man da spørge: Hvad gør vi ved det?
Men hvad er det så, der foreslås her, at der skal gøres ved det?
Ingenting!
Det foreslås, at ordningen med valgte sikkerhedsrepræsentanter på mindre arbejdspladser skal afskaffes.
Der er ikke noget forslag om, at man gør noget ved de ulykker, der sker på mindre arbejdspladser, andet end at henvise til den forpligtelse, der altid har været der.
Hvordan hænger det sammen?
Charlotte Antonsen (V), 2002-03-22:
Hr. Bjarne Laustsen spørger, om der sker ulykker på de små virksomheder.
Ja, der sker ulykker på de små virksomheder, og der er endda en tendens til, at der sker flere ulykker på de små virksomheder end på de store.
Men det ændrer altså ikke ved, at hvis der kun er seks ansatte på en virksomhed, kan vi ikke se, at det gavner chancen for at undgå arbejdsulykker, at de ansatte skal sendes på kurser og holde officielle møder af den ene og den anden art.
Vi mener ikke, at en virksomhed med kun fem, seks eller syv ansatte er så uoverskuelig, at man er nødt til at sætte det store bureaukrati ind.
Det er alene det, der er baggrunden
for forslaget, for det er naturligvis rigtigt, at der også sker ulykker på små virksomheder.
Så blev der spurgt om de gebyrbelagte tilsyn, og det er også svar til fru Lene Garsdal: Det, vi sætter spørgsmålstegn ved, er jo ikke, om virksomhederne skal betale, men hvor mange gange virksomhederne skal betale for det samme. Realiteten er jo, at virksomhederne allerede har betalt én gang over skatten, og nu skal de så betale en gang til, hvis de tilfældigvis tilhører en branche, hvor der er mange ulykker.
Men hvis man tilhører en branche, hvor der er mange ulykker, mon man så ikke i forvejen har nok at gøre med at forsøge at rette op på forholdene, så man kan få bedre overskud af virksomheden?
Jeg tror i virkeligheden, at pengene bliver bedre investeret ved at blive liggende i virksomheden, når vi forudsætter, at vores arbejdsmiljølovgivning er i orden, og at de krav, der stilles fra myndighedernes side, er korrekte.
Lad os dog så koncentrere os om, at de bliver overholdt, i stedet for at komme rendende med det ene krav om betaling efter det andet.
Lene Garsdal (SF), 2002-03-22:
Det er med hensyn til de gebyrbelagte tilsyn.
Det er jo et godt princip, at det er forureneren, der betaler, og jeg vil gerne høre, om fru Charlotte Antonsen hellere ser, at Arbejdstilsynet via skattebetalte kroner skal tage ud på de virksomheder med det dårlige arbejdsmiljø, frem for at de selv skal betale for tilsynet.
Så har jeg bemærket, og det vil jeg da gerne kvittere for, at når det gælder Arbejdstilsynets adgang til private hjem, har regeringen modereret sig.
Tidligere var alt - også erhvervsmæssigt arbejde -
omfattet af begrænsningerne i det lovforslag, der først blev fremsat.
Bjarne Laustsen (S), 2002-03-22:
Nu vil jeg ikke mobbe fru Charlotte Antonsen, for jeg er faktisk selv imod mobning, men jeg vil tillade mig at stille et par spørgsmål.
Med hensyn til de gebyrbelagte tilsyn hænger de faktisk meget sammen med det forslag, som vi behandlede tidligere.
I vores konstruktion var det sådan, at man slap for den afgift, hvis det man havde et certifikat, og det må jo så betyde, at Venstre synes, at de gode virksomheder og deres lønmodtagere skal betale for det omfattende tilsyn på de virksomheder, som i den grad tillader sig at svine med arbejdsmiljøet.
Men det var jo netop det, vi sørgede for, at man var fri for efter det gamle system.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-03-22:
Jeg takker hr. Bjarne Laustsen for omsorgen for, om arbejdsgiverne får pengene tilbage.
Det synes jeg er utrolig rørende. Jeg vil godt sige, at vi da er villige til at diskutere alle ordninger, der kan fremme et godt arbejdsmiljø.
Med hensyn til tallene for arbejdsulykker skal jeg få dem fremsendt til udvalget.
Bjarne Laustsen (S), 2002-03-22:
Jeg vil gerne spørge beskæftigelsesministeren her til afslutning om nogle ting, som han ikke kom ind på, men som ordførerne har diskuteret her under behandlingen, for det er faktisk væsentlige spørgsmål.
Det første er, om ministeren kan bekræfte, at der faktisk har været et fald i antallet af arbejdsulykker inden for de sidste 9 år.
Så er der spørgsmålet om belønningsordningen.
Er det ikke rigtigt, at der står i handlingsplanen for år 2005, at der skal indføres økonomiske incitamenter, og at der har været overvejelser om en belønningsordning, som parterne på arbejdsmarkedet faktisk har støttet, men at borgerlige partier i dette Ting afviste at gå ind for ordningen, fordi der ikke var bred opbakning? Så vil jeg gerne høre, hvorfor regeringen ikke kunne stemme for det forslag, som Kristeligt Folkeparti stillede.
Når man nu er imod den afgift og ikke selv vil stille forslag om den, var der trods alt mulighed for at stemme for det forslag fra Kristeligt Folkeparti, som vi stemte om forleden aften, og som gik ud på at afskaffe afgiften pr. 1. juli.
Det må da være bedre at få den afskaffet den 1. juli i stedet for at vente helt til næste år, når man er imod den.