Børge Klit Johansen (KRF), 2000-04-07:
Der skal ikke herske tvivl om, at Kristeligt Folkeparti ønsker fornuftige konkurrenceforhold for danske vognmænd, og vi er stolte over den effektivitet og professionalisme, som den danske transportsektor er præget af.
Eksportvognmændene har det utrolig svært i de her dage, og jeg har her de sidste par dage talt længe og inderligt med en af vore store eksportvognmænd, som fortalte mig, at hans omsætning stiger og stiger, men han køber ikke en eneste bil, og han ansætter ikke en eneste chauffør.
Han ansætter flere på sit kontor og mere administrativt personale.
Når man så graver i det og spørger: Hvad er problemet? Er det de 23 øre eller de 23 øre sidste sommer, eller er det sammenligningen med andre lande?
Han fik regnskabsafdelingen til at køre det ud, og hans bilag viser, at der ingen forskel er på det, han rent faktisk giver for sin diesel i Danmark og i Tyskland.
Så hvis der er en konkurrenceforskel, så er det altså ikke dér.
Han siger, det gør så ondt; det gør så ondt, fordi det, der sker, er, at når de skal give tilbud på noget, så siger de også til kunden: Ja, vi har altså ikke råd til at sende en af vores egne biler, så der kommer en polak og henter det og kører det.
Når vi stemte imod afgiften i december, så skyldtes det det, som hr. Kolstrup så levende har illustreret for os her i dag, nemlig den direkte kobling mellem dieselafgiften og det behov, der var for 300 mio. kr i Jernbanestyrelsen til genoprettelse af skinnenettet og til forskelligt andet inden for DSB's og Jernbanestyrelsens regi.
Vi fandt det umoralsk og kunne ikke acceptere den direkte kobling.
Samtidig vil vi meget nødigt fremstå som Venstre, der gik med i et politiforlig, fordi man havde fiflet lidt rundt, og så sige: Jamen så bruger vi ikke de 300 eller 400 mio. kr. til det.
Det, som jeg også sagde til hr. Hovmand og hr. Kaj Ikast under DSB-forhandlingerne i oktober, var: Jamen altså, hvis ikke de her penge bliver brugt inden for jernbaneområdet - hvis vi i øvrigt accepterer, som vi gør i Kristeligt Folkeparti, at der skal være en vis lighed mellem afgiftsniveauet og brændstofpriserne i Danmark og i Tyskland - så er jeg sikker på, at så vil skatteministeren bare gå hen og bruge pengene til noget andet.
Det tror jeg er den virkelighed, vi lever i.
Vi stemte imod på grund af den direkte kobling mellem de 300 mio. kr. og så den mangel, der var i Jernbanestyrelsen.
Vi ønsker ikke, at vognmændene skal finansiere jernbanerne.
Det argument med den omvendte grænsehandelsfilosofi, der ligger i forslaget - undskyld til Venstre - kan vi altså ikke acceptere.
Der bliver ikke flyttet én eneste bil hjem til Danmark på grund af de 23 øre.
Der bliver ikke én eneste bil
mere med danske nummerplader og danske chauffører.
Vognmændene græder da, når de skal sende en polsk bil ud
at hente deres varer, og jeg forstår godt, at de drømmer om at få flere biler med deres eget firmanavn på og med gode, danske chauffører til at køre dem.
Vi har et andet problem med det her forslag.
Det er, at vi principielt ikke går ind for ufinansierede forslag, og vi må altså erkende, at de her penge er brugt, og vi kan ikke acceptere den finansieringsmodel, der ligger i det.
Vi tror ikke på, at pengene kommer tilbage derfra.
Vi kan så stadig væk beklage, at der er den her kobling, men pengene er brugt, og det må vi så leve med. Hvis der er forhold, der gør, at de danske eksportvognmænd har nogle direkte konkurrenceforvridende forhold, så må vi se på disse forhold og ikke isoleret på dieselafgiften.