runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Knud Erik Hansen (SF), 2000-11-28:
Det kan godt være, man ikke ønsker at svare, men jeg synes
faktisk, debatten efterlader i hvert fald ét stort spørgsmål om det, man nu lige har vedtaget, nemlig om man vil arbejde for at sikre fuld efterlevelse af associeringsaftalen mellem EU og Israel
Er det her kun en papirtiger?
hvad er det, man faktisk vil gøre?
Når man har vedtaget noget her i Folketinget med så stort et flertal, må man faktisk have nogle forestillinger om nogle handlinger, som man godt vil foretage sig, og da man ifølge aftalen kan træffe passende foranstaltninger, synes jeg faktisk, det kunne være godt at høre både fra udenrigsministeren og også fra den radikale ordfører, hvad det er, man har i tankerne, at det her skal medføre.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-11-28:
Heller ikke Det Radikale Venstre kan hjælpe Enhedslisten med støtte til dette forslag, og det kan vi først og fremmest ikke, fordi vi simpelt hen er uenige i hensigten.
Bestemmelser, som bliver taget vedrørende beskatningen i EU-sammenhæng, skal have indvirkning på det indre marked, for at EU kan have noget med dem at gøre.
Og det er der faktisk adskillige bestemmelser på skatteområdet, der har.
Jeg vil godt nævne det seneste gennembrud, nemlig rentebeskatningen, som netop er blevet vedtaget i Ecofin.
Det er simpelt hen et gennembrud for solidariteten.
Og jeg forstår ikke, hvordan Enhedslisten fuldstændig kan se bort fra denne landvinding.
Men det er jo selvfølgelig et rent religiøst spørgsmål, som jeg har opgivet at indoktrinere hr. Keld Albrechtsen om.
Der er altså som sagt begrænset kompetence til EU på dette område, der er også enstemmighed på områderne, og vi har ingen betænkeligheder ved at gå videre ad den vej.
Men vi vil godt sige, at uanset der ikke er stor kompetence på området til EU, så nærmer skattesystemerne sig jo hinanden alligevel, og den nys indgåede aftale om rentebeskatning er jo en illustration af dette.
Det hænger jo simpelt hen sammen med, at personer - især yngre personer - rejser over hele EU, tager arbejde i kortere eller længere tid i de andre EU-lande og derfor selvfølgelig bliver opmærksomme på forskellene i beskatningen i de forskellige lande.
Det afspejler sig selvfølgelig også i de enkelte landes beslutningsprocesser, at der er grupper af arbejdstagere, som rejser meget mellem de forskellige lande og derfor bliver opmærksomme på de forskelle, der er.
Det er ganske naturligt, at det så bagefter afspejler sig i den lovgivning, som de enkelte landes parlamenter vedtager.
Susanne Clemensen (CD), 2000-11-28:
Vi er naturligvis i CD meget enige med de andre ordførere, der har anført, at personbeskatning er og skal være et nationalt anliggende.
Det fremgår jo også af den Edinburghaftale, vi har om det, og de drøftelser, vi siden hen har haft, bl.a. omkring folkeafstemningen her den 28. september 2000.
Så jeg skal nøjes med at henvise til det, som udenrigsministeren lige har sagt her i dag, og som vi fuldt ud støtter.
Vi kan derfor ikke se nogen grund til at støtte det her beslutningsforslag.
Birthe Skaarup (DF), 2000-11-28:
Da vores ordfører, hr. Kristian Thulesen Dahl, ikke kan være til stede her i salen, har jeg lovet at fremføre følgende: Dansk Folkeparti kan støtte det her forslag.
Vi finder ikke, at EU skal blande sig i danske skatteforhold, hverken i forhold til skattesystemets opbygning eller i forhold til skatternes størrelse. De ændringer, vi ønsker af det danske skattesystem, skal gennemføres af det danske Folketing på baggrund af ønsker i den danske befolkning og ikke gennem styring fra Bruxelles.
Beslutningsforslag nr. B 40 gør det klart, at Danmark ikke vil finde sig i indblanding udefra i forhold til den måde, vi organiserer os på, og denne holdning støtter vi i Dansk Folkeparti. Derfor fuld støtte her fra Dansk Folkeparti.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-11-28:
Da vi tidligere diskuterede Enhedslistens forslag om beslutning vedrørende handelsaftaler, havde jeg nogle betragtninger om, hvordan vi kan køre forhandlingerne under regeringskonferencen, og dem synes jeg faktisk også gælder på det her område.
Altså, det gælder klart om løbende at følge med i, hvad sker der af bevægelse i forhandlingsspillet, og hvor der er grund til, at vi giver nogle klare meldinger, hvis det er ved at gå i forkert retning.
Det er nu ikke denne her bestemmelse, der bekymrer os mest.
Det er klart, der kan være en diskussion, om det nu er yderligere suverænitetsafgivelse eller ej.
Jeg synes, det er lidt utydeligt.
Den står ikke eksplicit nævnt i artikel 94; nu kommer den til at stå der.
Men hvis substansen er, at det ikke betyder, man faktisk skal vedtage ekstra, jamen så er der måske ikke reelt tale om yderligere suverænitetsafgivelse; men det er jo i sidste ende også et spørgsmål om en juridisk vurdering, om man synes det.
Det, der måske også er spørgsmålet, er, om det er den her artikel, vi fra Danmarks side skal lægge mest vægt på bliver ændret.
Der står faktisk fortsat, at man kun kan vedtage ved enstemmighed.
Vi havde ønsket i SF, at man på selskabsskatteområdet kunne gå videre og få flertalsafgørelser om minimumssatser på selskabsskatter.
Det har vi så ikke fået, og det kommer nok heller ikke igennem, men hvis vi kan holde det lidt i live, så er der da en mulighed for via den her paragraf stadig væk at lægge pres på nogle af de lande, der ikke vil være med.
Jeg ved godt, England står stejlt på, at de ikke vil være med, så det er sikkert lidet sandsynligt, men det åbner da stadig væk mulighed for, at vi kan lægge det pres.
Det er stadig væk en artikel, der gælder enstemmighed.
Det er klart, og det synes jeg da også, hr. Keld Albrechtsen må tage som et tilsagn - det vil jeg godt give som tilsagn fra SF's side - at vi ikke ønsker en artikel, der åbner op for personskatter.
Men jeg hører faktisk også, at hvis regeringen kom hjem med en artikel, som åbner op for personskatter, så tror jeg faktisk, at det vil møde ganske stor modstand. Og den modstand vil vi da også støtte, hvis det viser sig at blive tilfældet.
Henriette Kjær (KF), 2000-11-28:
Da vores ordfører på området, fru Lene Espersen, ikke kan være til stede, har jeg lovet at fremføre følgende: Enhedslisten fremsætter her et typisk paradeforslag, der alene har til hensigt at skræmme vælgerne ved at påstå, at EU kan harmonisere personskattelovgivningen.
Dette er ikke tilfældet.
Som fremhævet utallige gange er der indskrevet i Traktaten, at det enkelte medlemsland skal have mulighed for at føre sin egen fordelingspolitik, jf. erklæringen fra Det Europæiske Råd i Edinburgh.
Dette er yderligere suppleret med Folketingets vedtagelse den 5. oktober 2000, hvor regeringen pålægges ikke at acceptere eventuelle traktatændringer, der undergraver det danske velfærdssystem.
Som udenrigsministeren har svaret Enhedslisten, er der ikke meget nyt under solen i formandskabets forslag.
At EU forsøger at lave fælles aftaler om grænseoverskridende problemer, f.eks. minimumsbeskatning af renteindtægter af opsparing, så man ikke usolidarisk kan gemme pengene på hemmelige konti, er efter vores mening kun positivt.
Vi er ligeledes tilhængere af, at man laver en udtømmende liste over området med miljøafgifter, hvor man kører med minimumssatser og beslutter med kvalificeret flertal.
Hvis miljøafgifter skal batte noget, nytter det ikke, at Danmark stiller sig i spidsen og lukker danske virksomheder med brandskatning. Enhedslistens forslag er usammenhængende og giver ikke et retmæssigt billede af, hvad forhandlingerne egentlig drejer sig om.
Personbeskatning er et nationalt anliggende, og vi bestemmer selv vores fordelingspolitik.
Vi kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget, som vi mener hviler på et fejlagtigt grundlag.
Charlotte Antonsen (V), 2000-11-28:
Hr. Keld Albrechtsen ved udmærket godt, at artikel 94 har været benyttet til at regulere personskat, nemlig som det blev nævnt: Direktivet om gensidig bistand ved opkrævning af direkte og indirekte skatter.
Så det har allerede været benyttet, og derfor er det for sent.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-28:
Jeg tager kun ordet på nuværende tidspunkt, fordi fru Charlotte Antonsen kom med den påstand, at toget var kørt på personskatteområdet i EU.
Selv om den danske befolkning ganske vist aldrig har fået noget at vide om det, så er personskatter underlagt EU, og derfor er det for sent nu at komme og nedlægge veto. Men det er da heldigvis sådan, at hvis der er et flertal i den her forsamling, som ønsker at nedlægge et veto, så kan det faktisk endnu nås, fordi det på det her område indtil nu kun er enstemmighed, der kan bruges.
Der er ikke indført flertalsafgørelser
, selv om Frankrig og Tyskland altså nu presser hårdt på for at få det, også på de direkte personskatter.
Men der er faktisk stadig væk enstemmighed.
Og vi foreslår, at man bruger enstemmigheden til at nedlægge veto, hvis der kommer nye forslag, og vi foreslår altså også, at man nedlægger veto mod nye traktatbestemmelser. Så det kan være, at fru Charlotte Antonsen ikke synes, vi skal nedlægge veto, men det er forkert af hende at give befolkningen det indtryk, at vi ikke kunne, hvis vi ville.
Charlotte Antonsen (V), 2000-11-28:
Vi kan heller ikke hjælpe Enhedslisten med et veto til dette forslag.
Traktatartiklen, artikel 94, har allerede været brugt som grundlag for at lave regler på skatteområdet, som udenrigsministeren lige har gennemgået, så alene af den grund er det jo alt for sent at forsøge at nedlægge veto.
Løbet er kørt.
Dernæst må jeg sige, at Venstre ikke har den store frygt
Vi har i forvejen det højeste skattetryk i verden.
Vi har de fleste skatter og afgifter i verden, så uanset hvad man skulle kunne finde på i EU af minimumsbeskatning, ville det jo aldrig komme til at berøre os på nogen praktisk måde.
Så vi er ikke særlig bange for, hvad der sker på det her område.
Når det så er sagt, synes vi faktisk, at det, formandskabet lægger op til, er en god idé, nemlig en klargøring af den artikel, der regulerer skatteområdet i stedet for artikel 94, som man kan kalde en slags gummiparagraf, der kan regulere alt muligt inden for Fællesmarkedet, selv om den, som det blev nævnt, hidtil kun har været benyttet til en regulering på skatteområdet.
Vi synes altid, det er en god idé at klargøre i stedet
for at benytte gummiparagraffer
Vi tror ikke på, at det nogen sinde bliver relevant.
Vi har ikke fantasi til at forestille os, at der nogen sinde skulle være behov for en harmonisering af nogle skattesystemer.
Det er ikke et grænseoverskridende problem, og derfor er det ikke nødvendigt, at man regulerer det i EU.
Jens Peter Vernersen (S), 2000-11-28:
I bemærkningerne til beslutningsforslaget henvises til bilag 2 til Europaudvalget, hvori udenrigsministeren har givet en redegørelse for EU-formandskabets forslag om flertalsafgørelser.
Som det fremgår, fastholdes der enstemmighed på skatteområdet på en række nævnte områder som harmonisering af love, administrative bestemmelser vedrørende afgifter og indirekte skatter.
Ligeledes fastholdes der enstemmighed vedrørende bestemmelser
om indbyrdes tilnærmelser af medlemsstaters love og administrative bestemmelser om direkte skatter
Og så er der omtalt, hvor der lægges op til kvalificeret flertal, hvor der er tale om at undgå skattesvig, hvor der er tale om at undgå skatteunddragelser, og hvor der er tale om tekniske ajourføringer.
Der lægges også op til kvalificeret flertal vedrørende teknisk ajourføring i forbindelse med merværdiafgifter, punktafgifter, kapitaltilførselsafgifter.
Det vil sige, der på det område jo ikke er væsentligt nyt i forhold til det gældende.
Der laves også en negativ afgrænsning, således at det afklares, at merværdiafgiftens omfordeling af momsindtægter mellem medlemsstaterne ikke er omfattet af nogle regler for flertalsafgørelser.
Der er altså ikke lagt op til en harmonisering af personskatten i EU, men der er lagt op til et samarbejde for at forhindre skattesnyd og skatteunddragelse på personskatteområdet.
Og det er nu også på det seneste aftalt, at der skal udveksles oplysninger om bankindeståender, der tilhører skatteydere bosiddende i andre lande, altså et initiativ, der sikrer, at der ikke ligger penge i bankindeståender, som man ikke har kendskab til.
Vi synes i Socialdemokratiet, at man under disse forhandlinger er på rette vej.
Det var også det, som udenrigsministeren jo gennemgik i sit indlæg, som jeg i øvrigt støtter fuldt ud, og Socialdemokratiet kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-11-28:
Det, jeg efterlyste, var ikke det svar, at man havde en dialog, og det, jeg hørte, udenrigsministeren sagde, var faktisk, at man fortsat havde dialog, man snakkede.
Det, vi diskuterer her, er, om man vil anvende den del af aftalen, som siger, at man kan træffe passende foranstaltninger, og det er mere end at snakke.
Så mit spørgsmål til udenrigsministeren var: Er man indstillet på at finde passende foranstaltninger?
Det kan godt være, udenrigsministeren ikke vil sige nu, hvad det er for nogle, men der kunne da gives et tilsagn her ved at sige: Vi vil godt være med til at se på at finde passende foranstaltninger, for det kan måske være nødvendigt.
Jeg mener, det er nødvendigt, men udenrigsministeren kan sige, det måske kan være nødvendigt, for at vi overhovedet kan få det her til at bevæge sig.
Søren Søndergaard (EL), 2000-11-28:
Det er jo højst tænkeligt, der foregår noget, vi ikke ved.
Der foregår utrolig meget, vi ikke ved.
Derfor synes jeg, det kunne være godt, hvis udenrigsministeren kunne løfte sløret for, hvad der så sker i de forhandlinger, man har med Israel, hvor udenrigsministeren eller andre fra EU-kredsen tager de der rapporter op, der kommer fra Amnesty og alle de andre om den udbredte tortur i israelske fængsler, især af palæstinensiske fanger, og siger, at det her er fuldstændig uacceptabelt, det er i modstrid med alle internationale konventioner, det kan vi ikke leve med.
Hvad siger israelerne så til den danske udenrigsminister
og de andre EU-udenrigsministre, og hvordan reagerer EU-udenrigsministrene så på det, israelerne siger?
Kan vi ikke få kastet lys over det; det synes jeg kunne være interessant.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-28:
Vedtagelsen forpligter regeringen til at gøre netop det, der står, nemlig at sikre fuld opfyldelse af aftalen, og det gør vi jo ved at bruge de instrumenter, som aftalen indeholder, bl.a. den dialog, som vi løbende har med Israel.
Det er her, disse spørgsmål skal drøftes, og det vil i hvert fald være et led i dette. Dertil kommer, at der jo er en løbende dialog mellem Israel og alle EU's lande på bilateralt niveau, og her vil vi selvfølgelig også fra dansk side gøre vores til at leve op til det, som Folketinget har vedtaget.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2000-11-28:
Når jeg taler om, det er en dyr løsning, er det også ud fra, at vi i de seneste år har brugt kolossalt mange midler for netop at udvide det offentlige sundhedssystem, og med den tilførsel, der er, og den udvikling, der er sat i gang, tror jeg på, det bliver en dyr løsning, hvis vi oven i det skal til at putte midler i behandling på privathospitaler.
Den linje, der er lagt, er jo netop lagt, for at de her ventelisteproblemer skal kunne løses i den offentlige sektor. Selvfølgelig er vi i Socialdemokratiet også klar over, at mange læger bruger deres fritid til at behandle i det private hospitalsvæsen, men for os at se ville det være mere hensigtsmæssigt, hvis de brugte den tid, der kunne være, i det offentlige sundhedssystem.
Det er da fuldstændig rigtigt, at der også fra Socialdemokratiets side er ideologi i det her, og for os er det vigtigt at have et offentligt sundhedssystem, som er stærkt, og som kan løfte den her opgave, så vi ikke får en forskelsbehandling af folk med hensyn til, hvem der bliver behandlet i den private sektor og hvornår.
Ester Larsen (V), 2000-11-28:
Er hr. Keld Albrechtsen virkelig slet ikke klar over, at de mennesker, det her forslag omfatter, er mennesker, som - nu ved jeg ikke, om hr. Keld Albrechtsen har tid til at høre?
- i forvejen er kendte på kommunekontoret.
De er i forvejen i hænderne på socialrådgivere, og det er deres samlede vurdering af, at her må kommunen gribe ind og trække i en nødbremse, for at den pågældende ikke ryger ned ad en social sliske.
Det er mennesker, der står på sygehusenes venteliste, hvor de bliver prioriteret på en anden måde, hvor de bliver prioriteret efter alvorlighed.
Og hvis ikke de kan rykke op der, er det kommunen, der kan gå ind og sige: Jamen den konkrete sag her fører til social og menneskelig deroute, hvis ikke der sker noget her og nu.
Det går man ind og vurderer, og det kræver ikke et enormt bureaukrati.
Jeg kunne så godt tænke mig at få en udlægning af den socialdemokratiske ideologi.
Hvornår må man arbejde sammen med private virksomheder, og hvornår må man ikke?
Mange kommuner og stadig flere kommuner sender i dag ganske lovligt borgere til private hospitaler og kursteder for at få skrevet speciallægeerklæring.
Jeg har forstået, at ministeren er indstillet på, at kræftpatienter godt må blive behandlet i udlandet på privathospitaler, hvis bare de deltager i forskningsprojekter.
Har jeg misforstået noget?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-28:
Der var to spørgsmål, der blev rettet til mig vedrørende bureaukratiet.
Det forekommer rimelig enkelt, at når man skal indrette et visiterings- og bevillingssystem, vil der naturligvis derudaf vokse et kommunalt bureaukrati.
Det kender vi i alle systemer, som skal tage stilling til ansøgninger om visitering og bevilling.
Det bekymrer mig lidt, hvis man i Venstre og De Konservative ikke er klar over de administrative konsekvenser af at indrette nye bevillingssystemer.
Man ynder jo ellers at snakke om, at vi skal passe på, at det hele ikke bliver bureaukratisk, osv., osv.
Men det er jo nok, fordi man har en ideologisk hensigt med det her, nemlig at flytte nogle penge over til nogle privathospitaler, og hensigten helliger jo så midlet.
Så vil jeg godt sige til fru Birthe Skaarup: Jo, det er uacceptabelt, at mennesker med ryglidelser skal vente så længe.
Det kan vi godt blive enige om.
Jeg ved ikke, hvor Dansk Folkeparti var henne i forbindelse med finansloven.
Vi samarbejdede med regeringspartierne - jeg er ikke finanspolitisk ordfører, undskyld mig - om at tilvejebringe nogle penge.
Vi tog også ansvaret for at prøve at skaffe
nogle penge til det.
Det er den vej, vi må gå.
Hvis Dansk Folkepartis signal skal forstås sådan, at de gerne sammen med Enhedslisten vil være med til at prøve at få nogle flere midler til sundhedsvæsenet, sådan at vi kan gå ind direkte og gøre noget ved det her - ubureaukratisk, direkte og så billigt og effektivt som muligt - ja, så er vi da med, naturligvis; det kan Dansk Folkeparti være evig forvisset om.
Man kan bare komme og stille op i køen sammen med os andre, der gerne vil løse den opgave, men da ikke ad den snørklede, bureaukratiske, underlige vej, som V og K nu foreslår, og som i virkeligheden har alle mulige andre formål
end at tilgodese lige netop en hjemmehjælper med rygsmerter.
Ester Larsen (V), 2000-11-28:
Jeg vil gerne have hr. Keld Albrechtsen til at beskrive dette enorme bureaukrati, der venter forude.
Hvad er det for noget?
Dette forslag tager udgangspunkt i virkeligheden, i de eksempler vi har på kommuner, der har sendt patienter på privathospitaler.
De eksempler, jeg kender, og som har været omtalt i pressen, drejer sig om danskere, som har været i en økonomisk trængt situation, om uddannelsessøgende, om ganske almindelige gennemsnitsdanskere.
Der er ingen eksempler på, at en kommune har brugt penge på velstillede danskere for at få dem behandlet på et privathospital.
Det er ikke det, der er kommunens opgave, og det ville også være forkasteligt.
Det drejer sig om dér, hvor mennesker bliver klemt og kvast i systemerne.
Men jeg vil gerne have et svar på spørgsmålet om dette enorme bureaukrati.
Henriette Kjær (KF), 2000-11-28:
Hr. Keld Albrechtsen mener, at det her vil betyde et enormt bureaukrati.
Hvorfor det?
Er hr. Keld Albrechtsen ikke enig i, at når man én gang er visiteret fra sin læge, så er man visiteret? Når jeg snakker om en lægelig konsulent, så kunne det være som hjælp, en, der ikke skulle være der mange timer, og som kunne være konsulent i flere kommuner og kunne se på, hvor man kunne få privat behandling i udlandet eller herhjemme. Men det er da slet ikke noget, der behøves.
Det kræver ikke den store indsats af en sagsbehandler at finde ud af, hvem der kunne have behov for en hurtig behandling, så man undgik de her sociale og meget sørgelige følger.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2000-11-28:
O.k., så må jeg hellere gå ned igen.
Kan man ikke?
Nå, men så vil jeg bede om fru Henriette Kjærs kommentar til ...
Birthe Skaarup (DF), 2000-11-28:
Jeg vil gerne spørge hr. Keld Albrechtsen, hvad Enhedslisten har gjort omkring finansloven for år 2001 for netop at hjælpe den gruppe mennesker, som det her lovforslag omhandler.
Og så vil jeg godt spørge hr. Keld Albrechtsen, om hr. Keld Albrechtsen synes, det er rimeligt, at folk skal gå i halve år med store smerter og tage medicin og have et dårligt familieliv, en dårlig økonomi, fordi de ikke kan komme til en udredning af deres sygdom.
Endelig vil jeg da også spørge hr. Keld Albrechtsen, om hr. Keld Albrechtsen er klar over, hvor mange pladser der eksempelvis er i det private sundhedsvæsen og i det offentlige, og hvad faren er ved det private.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-28:
Med hensyn til det sidste var min sprogbrug - borgerlige - i denne her sammenhæng møntet på Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti.
Undskyld den manglende præcision.
Så kan man forstå på fru Ester Larsen, at det nu pludselig er de svageste grupper, det handler om.
Men fru Henriette Kjær har jo stået og forklaret os, at det er nøglemedarbejdere på virksomhederne og i det offentlige.
Der er altså to forskellige forklaringer og udlægninger af, hvem der egentlig er målgruppen for det her, kan man så forstå.
Man vil skabe et nyt bureaukrati, som skal dobbeltbehandle spørgsmålet om sygdomsbehandling her i landet og efter retningslinjer, som Det Konservative Folkeparti og Venstre åbenbart er dybt uenige om, når det kommer til stykket.
Så spørger fru Henriette Kjær: Er det ikke uacceptabelt, at en hjemmehjælper med rygsmerter skal gå i lang tid på en venteliste?
Jo, naturligvis er det det.
Men er løsningen så, at vi skal bruge enorme summer på at opbygge et nyt kommunalt bureaukrati, mens hjemmehjælperen stadig væk går med rygsmerter?
Og så bruge en masse ressourcer på at overflytte medarbejdere fra fungerende sygehuse til eksperimentalsygehuse af privat art, som måske og måske ikke en dag kommer til at fungere?
Jeg tror ærlig talt, at det varer mange år, før der er nogen hjemmehjælpere, der kommer til at få nogen som helst behandling for noget som helst efter den model, men jeg tror nok, at der er en masse kommunale medarbejdere, der vil få noget mere beskæftigelse med at flytte blanketter fra det ene system til det andet og tilbage igen.
Det er nok den sikre virkning af det.
Om den papirflytning så giver yderligere rygskader eller ej, skal jeg ikke kunne sige, men at bilde nogen ind, at det her skulle bringe en eneste hjemmehjælper med rygsmerter i tidligere behandling end i det nuværende
system,
er ikke sagligt.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2000-11-28:
Jeg har et spørgsmål til fru Henriette Kjær.
Jeg vil gerne ...
Birthe Skaarup (DF), 2000-11-28:
Hr. Keld Albrechtsen spurgte, hvor Dansk Folkeparti var henne under finanslovforhandlingerne.
Jamen det var da et rigtig godt spørgsmål.
Jeg har ventet længe på, at det spørgsmål skulle komme.
Vi har jo hørt statsministeren fortælle, at alle partier skulle indbydes til finanslovforhandlingerne; det løfte holdt statsministeren faktisk ikke.
Og det er svar til ...
Og det er et svar til hr. Keld Albrechtsen: Dansk Folkeparti var ikke indbudt til finanslovforhandlingerne uvist af hvilken grund.
Vi ville meget gerne være med på det sundhedspolitiske område, men hvis hr. Keld Albrechtsen kan gøre noget for det en anden gang, så er det fint.
Ester Larsen (V), 2000-11-28:
Fru Anne-Marie Meldgaard peger selv på, at 71 pct. af patienterne bliver behandlet akut, og de patienter, som har brug for en akut behandling, bliver henvist af de praktiserende læger eller af speciallæger.
Det, forslaget her tager sigte på, er mennesker, der står på venteliste, altså mennesker, der ikke er omfattet af akut behandling.