Per Clausen (EL), 2006-01-13:
Jeg er glad for, at debatten har vist, at der stadig er politisk uenighed i Folketinget, når det handler om miljøspørgsmål, selv om jeg kan forstå, at miljøministeren synes, det er lidt af en uskik.
Jeg er også glad for at kunne konstatere, at i hvert fald nogle af indlæggene har vist, at der også er kritik af regeringens ageren fra de andre oppositionspartier, og det synes jeg faktisk er meget godt, for det er der god brug for.
Det er selvfølgelig også positivt, at der på en række områder er en erkendelse af, at der er store miljøproblemer, som ikke er løst, og at det kræver en aktiv indsats, hvis de skal løses.
Det kunne selvfølgelig være fristende at stemme for vedtagelsesforslaget fra Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti, som indeholder den erkendelse, for i deres tilfælde er det jo et stort skridt at tage.
Jeg må dog sige, at på baggrund af at jeg sådan set ikke ser nye handlinger i det, der foreslås, i forhold til det, der blev vedtaget med V 20 i sidste samling, vil vi undlade at stemme til det.
Vi vil stemme for den øvrige oppositions forslag, hvis det ellers kommer til afstemning – ikke fordi vi tror, at den analyse, som har været gennemført, vil føre til nye resultater, men fordi jeg er enig med dem, der har sagt, at det jo kan være en måde til at fastholde fokus på problemstillingen, fastholde, at det er en vigtig problemstilling og være med til at understrege, at når regeringen i en festlig stund lavede en bæredygtighedsstrategi, der handler om, at ressourceforbruget skal reduceres med 75 pct., ville det også på et eller andet tidspunkt være rart at begynde at beskæftige sig seriøst med, hvordan man kan nå det mål – vel vidende at der ikke er tale om faktuel videnskab, så man med sikkerhed og hævet over enhver debat kan fastslå, at man er nået til et resultat.
Jeg synes også, det er meget positivt, at der har været en fælles forståelse af, at det er en kunstig modsætning, når man forsøger at opstille en modsætning mellem på den ene side at gøre noget for natur og miljø og på den anden side at gøre noget for mennesker.
Jeg tror, hr. Eyvind Vesselbo var den første, som erkendte, at den modsætning er falsk.
Det er jo fuldstændig rigtigt, at det i stor udstrækning er de samme påvirkninger, som ødelægger både naturen og miljøet og menneskers helbred, og det er klart, at når man har det udgangspunkt, at det ikke bare handler om at sikre natur og miljø, men også menneskers sundhed, vil det være mange af de samme ting, man skal gøre.
Lad mig bare tage et eksempel: Én ting er, at der er enighed i Folketinget om, at miljøzoner i en eller anden form er godt, og at et stort mindretal går ind for, at der virkelig skal gøres en aktiv indsats, men en anden ting er, at det i virkeligheden handler om en langt mere radikal omlægning af transporten i Danmark, hvis de miljøbelastninger, som transporten medfører, skal reduceres.
Det handler om at omstille i retning af kollektiv trafik, det handler om at udvikle nogle drivmidler, som kan basere sig på vedvarende energi – her har brint indtil nu været det bedste bud – og det handler også om at gøre noget ved omfanget af transporten.
Her har ministeren ret i, at Enhedslisten går ind for nogle grundlæggende forandringer.
Det handler også om at diskutere, hvorvidt det at tilrettelægge en fødevareproduktion på en sådan måde, at sojaproduktionen foregår i Argentina med vældige miljømæssige omkostninger, en stor del af svineproduktionen foregår i Danmark, slagtningen foregår i Tyskland og Polen, og kødet bliver spist i Japan, er en miljømæssigt fornuftig og forsvarlig måde at tilrettelægge produktionen på.
Der er altså en lang områder, hvor der kræves radikale forandringer.
Så skal jeg bare sige, at Enhedslisten ikke har fremlagt sådanne radikale forslag i sit vedtagelsesforslag.
Vi har fremlagt nogle uhyre pragmatiske forslag, og vi har ladet os begrænse af, hvad vi synes er absolut nødvendigt for at løse de miljømæssige, naturmæssige og sundhedsmæssige udfordringer, der fremgår af DMU's rapport, og tage nogle skridt til at sikre, at ressourceforbruget i Danmark fremover giver råderum til vores efterkommere, og så man også i den tredje verden kan få mulighed for en velstands- og velfærdsudvikling, som ikke er dårligere end den, vi har i Danmark.