Karen Hækkerup (S), 2005-05-25:
Venstres overborgmesterkandidat i København, hr. Søren Pind, har været ude med et forslag, som går ud på, at man skal undersøge alle narkomaner, og at man, når man støder på dem i det offentlige rum og de er påvirkede af deres narkotikamisbrug, skal indfange dem.
Man skal teste dem, og bliver de fundet positive i sådan en test, skal de sættes i fængsel uden dom, hvis ikke de ønsker at gå i behandling.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge, om justitsministeren mener, at det er en gangbar, mulig løsning til at få løst vores narkotikaproblem, og om ministeren mener, at de løsningsforslag, som Venstre i København og også hr. Søren Pind fremfører, er nogle, der har en gang på jorden.
Skriftlig begrundelse
Venstres kandidat til overborgmesterposten i København, Søren Pind, har fremsat et forslag om, at stofmisbrugere skal kunne indfanges og testes, og hvis de er stofpositive, fjernes fra åben gade og skal kunne indsættes i fængsel, hvis de nægter at gå i behandling.
Jeg vil blot sige, at det jo er meget tydeligt, at der er de to modpoler.
Der er den ene modpol, som hedder interneringslejre eller fængsler, hvor vi burer folk inde uden dom, og så er der den anden modpol, som oppositionen i Danmark ønsker, nemlig at oprette sundhedsrum, som skulle være heller, hvor narkomanerne kunne indtage deres stof med henblik på at få overskud til at gå i behandling.
Regeringen har så valgt at sige: Det ene er ekstremt, og det andet er også ekstremt, så vi fortsætter bare den linje, som vi har kørt, og som man har kørt i Danmark de sidste 30 år, og som vi jo alle sammen ved desværre ikke har virket.
Jeg er ked af, at det var det, som vi fik ud af de her spørgsmål i dag.
Men jeg er dog glad for og tryg ved, at jeg både fra justitsministeren og nu også fra sundheds- og indenrigsministeren har fået bekræftet, at man dog trods alt ikke vil opføre interneringslejre for narkomaner.
Så langt så godt.
Og derfor er det jo også ret fornuftigt, da fru Karen Hækkerup jo selv i et tidligere spørgsmål efterlyste kompromiser, at kompromiset mellem to modpoler repræsenterer regeringens politik.
Det handler ikke om bare at fortsætte, nej, det handler om en skærpet indsats.
Det er sådan set baggrunden for regeringens oplæg »Kampen mod narko«, hvor vi i øvrigt har haft den glæde, at man meget bredt i Folketinget har bakket op, også da man skulle finde de økonomiske ressourcer til den handleplan.
Og jeg vil bestemt ikke være den, der er ked af det, hvis vi også i forbindelse med de satspuljeforhandlinger, der skal i gang i efteråret, på ny kan give hele det her politikområde et serviceeftersyn.
Jeg er dybt, dybt uenig i, at ingenting har virket, dybt, dybt, dybt uenig.
Hvis man sammenligner vores situation, så har vi fuldstændig lige så meget kontrol over det her, som man har i en række sammenlignelige lande.
Det er stadig væk sådan, kan man sige lidt firkantet, at der er flere, der ikke er narkomaner, end der er narkomaner; tilgangen er meget beskeden.
Det er sådan set ikke et område, hvor man bare kan sige, at der ikke er nogen succes.
Men det er klart, at hvis man foregøgler sig, at man når en situation, hvor man kan skabe et samfund helt uden narkomaner, så har man altså sat sit forventningsniveau så højt, at det aldrig nogen sinde kan indfries. Og det er vel det, der står tilbage, at både hr. Søren Pind og fru Karen Hækkerup har den vision, og den er flot at have, men hvis man tror, at der er nemme løsninger til at virkeliggøre den vision, så tror man altså galt.
Og derfor bekræfter spørgetiden mig i, at det også på det her punkt er den helt rigtige kurs, regeringen følger.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Forslaget sattes til forhandling.