runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2004-11-19:
Først vil jeg sige, at jeg glæder mig meget over undervisningsministerens forældresyn.
Det vil jeg have in mente, når vi skal behandle ministerens forslag til ændringer af friskoleloven, for der synes jeg, de vil være meget velanbragte i forhold til, hvilken ansvarlighed man kan forvente af forældre.
Jeg forstår ikke helt, hvordan det er lykkedes for undervisningsministeren at misforstå Det Radikale Venstres holdning til mulighederne for at vælge, hvilken skole ens børn skal gå i.
Så vidt jeg selv husker, indledte jeg min ordførertale med at sige, at vi støtter de muligheder, der er for skolevalg i dag.
Der kan være praktiske, der kan være pædagogiske, og der kan være andre grunde til det.
Så derfor undrer det mig lidt, at undervisningsministeren kan geråde ud i samme problematiske forståelse som den socialdemokratiske ordfører.
Mit spørgsmål er af mere konkret karakter.
Eftersom jeg kan forstå på ministeren, at der har været meget grundige drøftelser, og at det er et meget velforberedt forslag, så kan ministeren måske fortælle os, hvad fordelingen af de 800 nejer er.
Hvem bliver afvist på grund af manglende kapacitet?
Hvem bliver afvist af økonomiske årsager?
Hvem bliver afvist af principielle årsager?
Det er meget centralt for vurderingen af forslaget, fordi det jo netop er kapaciteten, der udløser muligheden for frit valg.
Bodil Kornbek (KD), 2004-11-19:
Det er jo ikke korrekt, og det har jeg heller ikke sagt.
Hvis der er problemer med en elev i folkeskolen, så ved jeg også af egen erfaring, at man vil gøre alt for at finde netop de rammer, der vil være til gavn for den elev, i en af de andre folkeskoler i kommunen.
Det er helt almindeligt at vurdere den enkelte elev og så spørge, hvad vi kan gøre for denne enkelte elev.
Jeg mener også, at det grundlæggende er forkert at tro, at friskoler og folkeskoler er hinandens, hvad skal vi sige, modstandere.
Jeg ser det egentlig sådan, at de kan være medspillere, for det er jo faktisk sådan i dag, hvilket jeg også siger af egen erfaring, at privatskoler også er med til at tage nogle af de børn, hvor folkeskolen bare må sige, at den ikke lige har de rammer, der skal til, til de elever.
Vi må se lidt anderledes på det, og der kan en lokal friskole jo egentlig være med til at løfte nogle af de opgaver, som man ikke altid kan løfte i den enkelte kommunes skoler.
Det mener jeg ikke er forfærdeligt, det mener jeg egentlig er et godt samarbejde, der kan være mellem folkeskolen og friskolen.
Ulla Tørnæs (V), 2004-11-19:
Det kan man jo ikke vide.
Man kan jo ikke vide, hvor mange der er ud over de forældre, der i dag har søgt og har fået ja til, at deres børn kan gå på en anden skole, for man har jo ikke noget krav på det i dag.
Derfor kan man jo ikke drage den konklusion, som fru Margrethe Vestager gør her.
Henrik Vestergaard (V), 2004-11-19:
Jeg er faktisk uenig i, at det er noget, der overflyttes til embedsmændene, for det påhviler jo stadig politikerne at lave de europæiske regler.
Det, der er i multivitaminjuicesagen, er jo, at der er nogle europæiske regler, der regulerer det, og derfor skal de nationale regler ikke regulere det samme.
Det er jo hele tankesættet i, at vi får en fælles lovgivning.
Nu skal man jo ikke give folk det indtryk, at der ikke stadig væk er forbud mod at tilsætte vitaminer og mineraler i fødevarer, også i den europæiske lovgivning, så længe det er sundhedsskadeligt.
Det, det så ikke må være, er, at det ikke må være en teknisk handelshindring, at man generelt siger, at det kan man overhovedet ikke få.
Der er man blevet enige om nogle fælles regler, hvorefter der skal ske en vurdering af det enkelte produkt.
Derfor kan man heller ikke tale om, at det er en glidebane, eller at det dermed åbner for, at det så gælder alle produkter.
Der er også forbud mod anprisninger.
Det, der så bare i den helt konkrete sag er foretaget en vurdering af i Justitsministeriet, er, at når man har sagt fra de danske myndigheder, at det her produkt ikke er sundhedsskadeligt – det har man jo sagt – og derfor kan tillades, så kan man lige præcis for det produkt ikke komme og sige, at multivitamin er en vildledning af forbrugerne, når der nu er tilsat vitaminer.
Men vi vil gerne bakke op om, at ministeren i EU kæmper hårdt for, at vi får så restriktiv en lovgivning for berigede fødevarer som overhovedet muligt.
Vi ser ikke nogen generel begrundelse for berigede fødevarer.
Bodil Kornbek (KD), 2004-11-19:
Der er altså ikke tale om specialundervisning eller sprogklasser.
Det er overhovedet ikke det, spørgsmålet går på.
Det er jo heller ikke alle tosprogede, der går til specialundervisning.
Det mener jeg ville være udtryk for en fordom at tro det, og det tror jeg da ikke at hr. Thomas Adelskov har.
Så jeg vil gentage mit spørgsmål: Skal jeg forstå det sådan, at det frie valg altså ikke gælder for de tosprogede elever?
Skal jeg forstå hr. Thomas Adelskovs svar til fru Pernille Rosenkrantz-Theil sådan, at det frie valg altså ikke gælder for tosprogede elever?
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-11-19:
Jo, men vi har jo altså også i dag kommunegrænser, som rent faktisk gør, at man kan bo i yderkanten af en kommune og derved måske i højere grad engagere sig i det lokalsamfund, som er på tværs af en kommunegrænse.
Og det er rent faktisk derfor, vi så siger, at vi synes, det er naturligt, at man får ret til som forældre at sætte sit barn på en anden skole end kommunens skoler.
Den ret har forældrene ikke i dag, men det er faktisk den ret, vi giver forældrene med det her lovforslag.
Bodil Kornbek (KD), 2004-11-19:
Men det er vel korrekt, at hvis man i dag ligger lige sådan i et grænsefelt, så har man egentlig mulighed for inden for lovgivningen at komme på en skole, der måske ligger i en anden kommune?
Det kan man jo søge om, så muligheden for at kunne opsøge en anden skole er jo ikke helt udelukket i dag.
Med hensyn til det at få indflydelse og påvirke kan vi vel være enige om, at det jo også drejer sig om at tage ansvar i det lokalsamfund, som man er en del af, og det demokrati, der udfolder sig der.
Vi synes jo, det er vigtigt, at man engagerer sig i det og dermed også tager det ansvar på sig.
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-11-19:
Vi ser det bl.a. som værende, at man har mulighed for at øve indflydelse på og påvirke den folkeskole, som måske ligger tættere på en selv, men som i dag ligger i en anden kommune, og hvor man i dag ikke har mulighed for at sende sine børn hen.
Derfor ser jeg det her som værende muligheden for, at man som forælder rent faktisk kan påvirke den skole, der er ens nærmeste skole, hvis det er der, man ønsker at have sine børn gående.
Bodil Kornbek (KD), 2004-11-19:
I bemærkningerne til forslaget står der, at man netop i det frie skolevalg giver forældrene bedre mulighed for at påvirke og øve indflydelse på folkeskolen.
Hvad er det for en mulighed, de nu skal have, som de ikke har i dag, for at øve indflydelse og påvirke folkeskolens udvikling?
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-11-19:
Altså nu er det ikke Albertslundmodellen, vi debatterer i det her lovforslag.
Det her lovforslag drejer sig om et mere frit valg, så derfor vil jeg sige, at med hensyn til integrationsaspektet og det her lovforslag er vi meget opmærksomme på det, men vi har også fra Venstres side været opmærksomme på Albertslundmodellen, og hvad mulighederne er for Albertslundmodellen, og hvorvidt den strider mod eksisterende lovgivning.
Og det er noget, vi kigger på i øjeblikket.
Anne Baastrup (SF), 2004-11-19:
Nu har ministeren jo været ude med en besked om, at hun ville komme med en ændring af folkeskolelovgivningen, som svarer til den såkaldte Albertslundmodel – som Albertslund Kommune i øvrigt for lang tid siden er hoppet fra, fordi den ikke duede.
Skal jeg så forstå fru Gitte Lillelund Bechs svar her således, at regeringen ikke kommer med en slags Albertslundmodel rettet mod bestemte grupper af børn?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-11-19:
Jeg vil gerne følge op på det her med Albertslundmodellen.
I Enhedslisten er vi relativt positivt stemt over for det her lovforslag og synes, det er en rigtig god idé, at der kommer frit valg over kommunegrænser.
Og jeg synes ikke, det er helt rigtigt, når fru Gitte Lillelund Bech siger, at det her ikke handler om Albertslundmodellen.
Det gør det selvfølgelig ikke direkte, fordi der ikke står noget om det i teksten, men det er jo en del af hele den debat, der handler om, i hvilket omfang forældre kan placere deres børn efter eget ønske.
Vi er meget bekymret ved Albertslundmodellen og meget modstandere af, at Albertslundmodellen bliver lovliggjort, fordi vi mener, at det er tvang, og vi i stedet hellere så det frie valg, som der lægges op til med det forslag, som regeringen er kommet med her.
Anne Baastrup (SF), 2004-11-19:
Nu har vi jo sådan med stigende interesse fulgt ministeren og andre folkeskoleforligsordføreres udmeldinger omkring, hvordan man ønsker en ændring af den danske folkeskole, således at der ikke bliver en overvægt af børn med anden etnisk baggrund.
Jeg vil derfor godt spørge fru Gitte Lillelund Bech: Er dette så svaret fra regeringen, eller skal vi nu fremover have et nyt forslag, der går på, at hvis man har anden etnisk baggrund, så har man ikke frit skolevalg, eller hvordan hænger de her udmeldinger sammen med det her forslag?
Margrethe Vestager (RV), 2004-11-19:
Jeg synes jo altså, at mystikken breder sig.
Den titel, som fru Gitte Lillelund Bech læste op, henviser til muligheden for frit skolevalg og en anden skolestruktur i Sverige.
Så vidt jeg husker, lavede man en meget vidtgående skolereform i Sverige, som bl.a. gjorde, at man oprettede en helt ny skoleform, som ligner den skoleform, vi har haft i Danmark i knap 100 år.
Har det ikke strejfet fru Gitte Lillelund Bech, at to samtidigt gennemførte ændringer kan påvirke resultatet, sådan at man ikke kan tage og gennemføre én af ændringerne og forvente at få det samme resultat?
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-11-19:
Med hensyn til at det faktisk styrker det faglige niveau, vil jeg foreslå fru Margrethe Vestager, at fru Margrethe Vestager finder den analyse, der er lavet i Sverige i år 2001.
Den hedder »Konkurrens bildar skola«, hvori man har konstateret og dokumenteret, da man lavede frit skolevalg, og da man lavede en mulighed for at få frie skoler og privatskoler i Sverige, at man faktisk fik hævet niveauet for både de svage og de stærke elever, også på de offentlige svenske skoler.
Med hensyn til sammenligningen med de frie skoler nævnte jeg i min ordførertale, at vi faktisk har haft frit valg mellem offentlig og privat skole siden 1915, fordi det er det, der fremgår af grundlovens § 76.
Derfor synes vi, det er vigtigt, at man også kan have frit skolevalg de offentlige skoler imellem, og det er derfor, vi bakker op om det her lovforslag.
Margrethe Vestager (RV), 2004-11-19:
Ja, nu tillader to korte bemærkninger desværre ikke at gå ind i den meget store kompleksitet, der var i Venstres ordførers tale, men jeg vil gerne have uddybet, hvordan et friere skolevalg styrker fagligheden, som det første.
Og som det andet, hvordan sammenligningen med de frie skoler kommer ind i billedet, for samtidig med det her forslag er der jo sendt et forslag i høring, som gør, at de fri skoler kommer meget, meget tæt på folkeskolens regulering
Er det sådan en særlig Venstrepolitik, at man trækker de frie skoler nærmere folkeskolen, mens man ønsker at slippe folkeskolens skoler fri?
Jeg spørger sådan set helt åbent, for jeg kan hverken finde hoved eller hale i argumentationen.
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-11-19:
Dette lovforslag har vi i Venstre set meget frem til, for forslaget implementerer nemlig et friere valg af folkeskole, end vi har i kommunerne i dag.
I Venstre tror vi på frihed under ansvar, også når det gælder forældrenes valg af skole for deres børn.
Det sker ud fra en klar forventning om, at forældrene er ansvarlige og vil det bedste for deres børn.
I Danmark har vi haft frit skolevalg mellem offentlige og private skoler siden 1915.
Det er indskrevet i grundloven og har skabt grobund for de mange gode frie skoler, som findes rundtomkring i landet.
Erfaringer fra Sverige viser bl.a. også, at frit skolevalg og tilstedeværelsen af frie skoler ikke blot giver plads til udvikling i privatskolerne, men faktisk også betyder, at man hæver det faglige niveau i de kommunale skoler.
Derfor er det naturligt for os at udvide det frie skolevalg til også at gælde inden for folkeskolen.
Forældrene skal have mulighed for at vælge mellem kommunens skoler og på tværs af kommunegrænserne.
På den måde sikres det, at det ikke kun er velhavende forældre, der har det frie valg.
Samtidig giver friere skolevalg et incitament til at nytænke og udvikle den enkelte skole og indebærer, som erfaringerne fra Sverige viser, at niveauet faktisk kan hæves for både svage og stærke elever.
Vi ved, det kan lade sig gøre at lave friere skolevalg mellem kommunens skoler og på tværs af kommunegrænserne.
Det viser den frivillige aftale om friere skolevalg, der allerede er lavet mellem kommunerne i Ringkøbing Amt, og den fungerer uden problemer.
Endelig vil jeg også notere, at lovforslaget tager højde for skolernes kapacitet, idet optagelse på en anden skole end distriktsskolen, som forældrene i parentes bemærket altid har ret til at få deres barn på, sker efter retningslinjer fastsat af kommunalbestyrelsen.
Skrækbilledet med overfyldte klasselokaler på nogle skoler og meget tomme skoler andre steder bliver således ikke til virkelighed.
Virkeligheden er i stedet, at lovforslaget tager hensyn til virkeligheden på skolerne, samtidig med at den giver et friere offentligt skolevalg for forældre og børn.
Og det kan vi kun bifalde fra Venstres side, hvorfor vi naturligt nok støtter lovforslaget.
Hans Andersen (V), 2004-11-19:
Jeg vil bare sige, at det ikke er korrekt, at det, der sker ude i kommunerne i daginstitutionerne, er, at de oplever nedskæringer.
Det handler jo om, at børnetallet i øjeblikket er faldende for den aldersgruppe, og man lokalt ude i kommunerne siger, jamen nu vil vi prioritere og sætte ind der, hvor børnetallet er stigende, nemlig i folkeskolen.
Så handler det jo nu om f.eks. at bruge læreplanerne til at få arbejdet med kvaliteten i det enkelte dagtilbud.
Så i forhold til det med at oprette private institutioner: Ja, det kan ISS gøre, men det kan den lokale idrætsforening jo også gøre.
Jeg synes sådan set, at vi nu skal lade det være op til de lokale ude i de enkelte kommuner at finde ud af, hvordan de vil indrette sig med hensyn til dagtilbud.
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-11-19:
Jeg vil henvise fru Margrethe Vestager til at læse rapporten, hvoraf det meget klart fremgår, at det er konkurrence mellem skolerne, der rent faktisk har ført til, at man har oppet sig alle steder.
Thomas Adelskov (S), 2004-11-19:
Man skal forstå mit svar sådan, at hvis man bliver henvist til specialundervisning, eller man bliver henvist til særlige modtageklasser, så vil man blive henvist til de steder, hvor skolerne har muligheder for at opfylde de behov, som den enkelte elev har.
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-11-19:
Vi kigger meget nøje på Albertslundmodellen og specielt netop på, hvad der virker, og hvad der ikke virker.
Det, vi har en interesse i, men det er jo så ikke noget, der vedrører det her lovforslag, skal jeg også gøre fru Pernille Rosenkrantz-Theil klart, er, at vi får en integration på bedst mulig måde også af vores børn i skolen.
Jeg kan ikke give et klart svar med hensyn til et lovforslag om Albertslundmodellen, for vi overvejer i øjeblikket, hvad det er, vi skal gøre.
Men til gengæld så kan jeg sige, at det, som ligger os meget på sinde – det var også det, jeg sagde i mit første svar til fru Pernille Rosenkrantz-Theil – lige præcis er integration på bedst mulig måde.
Nogle af de ting, som vi jo bl.a. har stået for, som vi også har fået gennemført hernede i Folketingssalen, og som vi nu er ved at implementere derude, er eksempelvis obligatorisk sprogstimulering, og det er, at vi har ophævet kommunernes krav om, at man skal tilbyde modersmålsundervisning.
Det er faktisk det, vi tror på.
Så vi tager en masse små skridt, fordi vi tror, man skal gøre det anderledes, end man gør det i dag.
Men det her lovforslag vedrører jo altså ikke Albertslundmodellen.
Thomas Adelskov (S), 2004-11-19:
Jeg har fuld respekt for, at vi skal diskutere integration og Albertslundmodellen.
Jeg synes sådan set, det er fair, at nogle kommuner har en mulighed for at sige, at det er uhensigtsmæssigt, at der går en meget høj procentdel fremmedsprogede elever på nogle skoler, og at de så forsøger at lave klasser og undervisning på andre af kommunens skoler, hvilket gør, at de sørger for, at der er et ordentligt pædagogisk miljø på samtlige af kommunens skoler, i stedet for at der kun er det på enkelte af kommunens skoler.
Det synes jeg sådan set er udmærket.
Jeg har ikke nogen problemer i forhold til Albertslundmodellen.
Jeg tror, at det, der er afgørende, er, at kommunerne vælger nøjagtigt de redskaber, som passer til de enkelte kommuner, for at løse de store integrationsproblemer, som nogle kommuner står over for.
Så vil jeg lige gøre opmærksom på, at nok kan vi løse meget igennem folkeskoleloven, nok kan vi løse meget igennem uddannelses- og skolepolitik, men en stor del af de integrationsproblemer har jo meget at gøre med boligpolitikken, og det løses altså ikke gennem folkeskolen, hverken ved at være for Albertslundmodellen eller ved at være imod Albertslundmodellen eller ved at lave fritvalg-ordninger.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-11-19:
Nu talte jeg sådan set hverken om specialundervisning eller om modtageklasser.
Jeg talte om Albertslundmodellen som helhed, og nu har jeg fået bekræftet, at det er forligsstof.
Derfor vil jeg gerne spørge, om Socialdemokraterne vil nedlægge veto mod, at Albertslundmodellen bliver gjort lovlig, på baggrund af at man i Albertslund for 1½ år siden droppede modellen, fordi man måtte erkende, at den ikke virkede.
Grunden til, at det spørgsmål er relevant i dag, er selvfølgelig, at Socialdemokraterne sammen med regeringen har lavet et lovforslag, som går i retning af frit valg i stedet for den tvangsmodel, der var i Albertslund.
Det synes jeg selvfølgelig er positivt, men det er selvfølgelig også lidt svært for Enhedslisten at lægge stemmer til det, hvis det er sådan, at man med den ene hånd giver frit valg til de ressourcestærke forældre og med den anden hånd tvinger de ikke så ressourcestærke forældre og dermed børnene til at flytte fra skole til skole.
Thomas Adelskov (S), 2004-11-19:
Selvfølgelig er Albertslundmodellen forligsstof.
Det er forligsstof at diskutere, hvordan man kan sprede eleverne, og hvordan man kan sikre, at der er en fornuftig spredning af eleverne ude i skolerne, således at vi undgår sociale og etniske ghettodannelser.
Det er selvfølgelig forligsstof.
Men det er sådan, skal jeg lige gøre ordføreren opmærksom på, at i dag har kommunerne sådan set mulighed for det, og det vil de også fortsat have, når det f.eks. drejer sig om specialundervisning eller drejer sig om sprogundervisning eller om placering af børnene i modtageklasser, for her gælder det frie skolevalg ikke.
Her er det selvfølgelig et spørgsmål om, at man henviser til de skoler, som har det særlige tilbud, som den enkelte elev har behov for.
Men det er jo ud fra en konkret vurdering af hvert enkelt barn.
Her gælder det frie skolevalg selvfølgelig ikke, for der står man med det problem, at de på de enkelte skoler er nødt til at have det specielle pædagogiske setup, der gør, at de kan håndtere de udfordringer, som det barn står over for.
Derfor er det en helt anden situation, når det drejer sig om bl.a. specialundervisning eller modtageklasser.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-11-19:
Jeg er jo rigtig glad for, at Socialdemokraterne er blevet klogere, forstået på den måde at man nu ønsker et frit valg frem for tvangssprednings modellen ude i Albertslund.
Har jeg forstået det korrekt?
Hvordan stiller Socialdemokraterne sig i dag til Albertslundmodellen, når vi bliver præsenteret for et lovforslag, der går i den stik modsatte retning og i højere grad lægger op til et frit valg på skoleområdet, hvilket jeg og Enhedslisten i hvert fald kan støtte?
Vil Socialdemokraterne afvise en lovliggørelse af Albertslundmodellen?
Det er mit ene spørgsmål.
Thomas Adelskov (S), 2004-11-19:
Vi har jo spurgt KL meget nøje om, hvad det er for problemer, der kunne være i forhold til integrationen.
Der har vi fået det svar tilbage, at man ikke umiddelbart, som lovforslaget er skruet sammen, kan pege på, hvad det skulle give af problemer, men at man jo ikke kan afvise, at det giver problemer senere.
Derfor har vi sagt, at det er vigtigt, at vi følger det meget nøje.
Der er nedsat en følgegruppe, og vi har lavet en aftale om, at lovforslaget senest efter 2 år kan afvikles, såfremt der skulle opstå problemer.
Forligspartierne skal være enige om, at det fortsætter efter 2 år.
Det vil sige, at vi hver især i forligskredsen har en vetoret i forhold til dette forslags fortsættelse.
Så skal jeg lige sige til fru Margrethe Vestager, at der i dag er 4.600 forældre, der vælger at få lov til at vælge en anden skole, men når man hører Det Radikale Venstres tale her i dag, så lyder det nærmest, som om det at flytte skole er et kæmpe problem, og at det burde man slet ikke have lov til.
Derfor synes jeg, at det modsatte spørgsmål retmæssigt er at spørge, om Det Radikale Venstre vil afskaffe retten til og muligheden for, at man kan vælge en anden skole, og dermed afskære de 4.600 fra det.
Vi taler om 800, som får et afslag; nogle får det af kapacitetsmæssige årsager, nogle får det af økonomiske årsager, og nogle får det af principielle årsager.
Margrethe Vestager (RV), 2004-11-19:
Den opfordring fra et af forligspartierne skal jeg selvfølgelig ikke sidde overhørig i forhold til at skaffe viden om, hvad det er, forligspartierne er blevet enige om.
Det gør jeg naturligvis gerne.
Det havde været hensigtsmæssigt i forhold til vurderingen af lovforslaget at vide, hvor mange der blev afvist af kapacitetsmæssige grunde, hvor mange der blev afvist af pædagogiske grunde, og hvor mange der blev afvist af økonomiske grunde.
Det er faktisk meget svært for os, der ikke er en del af forligskredsen at vurdere – men det kan jeg også forstå at det er som en del af forligskredsen – hvad der er realiteten i det, når realiteten ikke er anden, end at hvis der er plads inden for kommunens suveræne ret til at fastlægge kapaciteten, har man ret til at flytte sit barn.
Derfor ville det have været utrolig hjælpsomt, hvis lovforslaget havde haft den kvalitet, at vi havde en faktuel baggrund for dets fremsættelse.
Men jeg skal spørge om en anden ting.
Ordføreren sagde, at hvis der foreligger det mindste tegn på, at integrationsindsatsen mindskes, vil man tage det her op til revision.
Jeg vil bare spørge, om ordføreren kan komme det lidt nærmere med hensyn til, hvad det er for nogle risikomomenter, som man ser ville udløse, at man tager det her op til nærmere overvejelse.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-11-19:
Det er jo meget fint, når Venstres ordfører siger, at man vil integrationen på bedst mulig vis.
Det tror jeg sådan set ikke der er nogen der kan være uenig i.
Spørgsmålet er, hvilken metode vi ønsker at anvende, og det er jo ofte der, vandene skiller.
Jeg synes, der i det forslag, regeringen har lagt frem her, er rigtig fornuftige toner også i forhold til integrationen.
Derfor bekymrer det mig, at man samtidig laver noget, som rent metodemæssigt stritter fuldstændig i den anden retning, nemlig overvejelserne omkring Albertslundmodellen, som jeg mener vil underminere det forslag, som vi beskæftiger os med her.
Derfor er det selvfølgelig væsentligt for os, hvis vi skal ind og støtte det her lovforslag, at man fra Venstres side kan komme med et klart svar på, hvad man har tænkt sig at gøre i forhold til Albertslundmodellen, som baserer sig på tvangsspredning og på en tvangsspredningsmodel, som Albertslund har valgt at gå bort fra, fordi det ikke virkede.
Derfor synes jeg, det ville være rart i forbindelse med det her lovforslag at kunne få en lidt mere klar melding, end jeg synes, Venstres ordfører giver mig.