runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Sjelle (KF), 2006-01-24:
Det må jo egentlig være rimelig simpelt: Er Socialdemokratiet parat til at indføre brugerbetaling i det danske sundhedsvæsen til gengæld for, at man så på et andet område nedsætter brugerbetalingen?
Det er jo det, der bl.a. lægges op til i det her forslag.
Jeg forstår ikke, at man går med til at undersøge nogle ting, hvis man allerede på forhånd siger, at det vil man ikke.
Og omvendt: Hvis man nu undersøger de her ting, og det kan jeg forstå at Socialdemokratiet er parat til, så virker det lidt mærkværdigt, at man støtter noget, hvis man alligevel ikke er parat til at støtte det bagefter.
Så ja eller nej, støtter man og er man parat til at indføre brugerbetaling på et senere tidspunkt i sundhedsvæsenet?
Lene Hansen (S), 2006-01-24:
Et analysearbejde ville nok have været rigtig gavnligt for alle ordførerne, hvis vi på den baggrund kunne udvikle os videre i den her diskussion.
Det er jo fuldstændig umuligt at stå her og sige, at så skal brugerbetalingen stige på tandlægeområdet og sænkes på det andet område, uden at vi egentlig har haft tid til virkelig at gå i dybden i det.
Helle Sjelle (KF), 2006-01-24:
Jeg må indrømme, at jeg er lettere forvirret.
På den ene side siger man fra Socialdemokratiets side, at man er parat til at støtte det her forslag, og på den anden side væver man lidt rundt vedrørende brugerbetaling.
Men det kan vel ikke være så svært.
I selve forslaget står der: Det centrale er, at en omlægning af brugerbetalingen er en omlægning af brugerbetalingen.
Der står også et andet sted i forslaget, at præmissen er, at den samlede brugerbetaling ikke øges.
Det vil sige, at man faktisk støtter, at man går ind og ser på de her ting, og så er det, jeg bare spørger: Hvor er det så, at man skal sætte brugerbetalingen op, hvis det skal være udgiftsneutralt?
Hvad er det for områder?
Det er punkt 1.
Punkt 2 er: Er man parat til at indføre brugerbetaling?
For ellers hænger de her ting jo ikke sammen.
Lene Hansen (S), 2006-01-24:
Det kan jeg kun bekræfte, og jeg skal beklage, at jeg udelod det i mit svar til fru Birgitte Josefsen, men det er jo selvfølgelig et led i en større helhed.
Hver eneste gang vi diskuterer finansloven, vil vi jo selvfølgelig prøve på at tage højde for det her spørgsmål.
Men lad os da sætte os ned sammen og se at finde en vej frem.
Lone Møller (S), 2006-01-24:
Jeg skal først beklage, at fru Lene Hansen skal stå og forsvare nogle af mine udtalelser.
Jeg har jo desværre ikke mulighed for det selv, ellers gjorde jeg det gerne.
Det er mere, fordi fru Birgitte Josefsen siger, at Socialdemokratiet jo ikke har afsat midler på deres finanslovforslag.
Derfor vil jeg da gerne bede fru Lene Hansen om at bekræfte, at Socialdemokratiet på sit finanslovforslag har afsat 50 mio. kr. netop til paradentosebehandling.
Lene Hansen (S), 2006-01-24:
Det lyder som et forslag, vi umiddelbart ville kunne støtte, men som jeg sagde, er der altså grundlag for, at vi alle sammen kan blive meget klogere, og det her forslag ville kunne kvalificere debatten væsentligt.
Nu taler man meget om samarbejde mellem netop SF og De Radikale og os.
Det vurderer jeg egentlig ikke som noget usandsynligt udspil eller løfte her fra vores side.
Kamal Qureshi (SF), 2006-01-24:
Selvfølgelig kan man altid blive klogere af at tænke sig om.
Det vil der jo ikke være nogen herinde der vil sige nej til, men ikke desto mindre må man også erkende, at det jo ikke er en debat, der er opdaget i forbindelse med det her forslag.
Diskussionen omkring sundhedssektoren og uligheden i sundhedssektoren og prioriteringen i sundhedssektoren og brugerbetaling i sundhedssektoren er jo en debat, der er foregået i mere end i et årti, i hvert fald i den periode, jeg har fulgt med i det, så det er ikke en ny debat.
Derfor er det vel ikke for meget forlangt af et parti, der ligesom har en idé om at komme i regering, at det kommer med nogle bud på, hvad man kunne tænke sig at gøre på et af de områder, hvor vi helt åbenlyst er enige om, at der er en skævvridning, hvad angår egenbetaling, nemlig på tandområdet.
Tandområdet er et af de steder, hvor vi ved, at der er en social ulighed, fordi egenbetalingen er en væsentlig medvirkende årsag til, at nogle fravælger at gå til tandlæge.
Så der vil det være relevant nok at spørge: Vil Socialdemokratiet være villig til at sige, at hvis de kom til magten og kunne disponere over de penge, der er – det har SF jo gjort; SF har jo afsat penge til bl.a. det område – så ville man være villig til at afskaffe egenbetalingen for de laveste indtægtsgrupper?
Lene Hansen (S), 2006-01-24:
Jeg synes, man fra spørgerens side foregriber en diskussion, som egentlig kunne udvikle sig på baggrund af et analysearbejde.
Jeg nægter sådan set at gå ind i en diskussion på et løst grundlag.
Kamal Qureshi (SF), 2006-01-24:
Vi kan jo konstatere, at der er et solidt flertal i Folketinget, som ikke ønsker øget brugerbetaling på sundhedsområdet.
Det kan man sige at der vil være, uanset hvem der sidder i regeringen, kan jeg jo næsten konstatere.
Men så vil jeg gerne spørge Socialdemokratiet, også for at få lidt mere kød på diskussionen: Har Socialdemokratiet også den samme logik, som ministeren lagde for dagen, der hedder, at man kun vil nedsætte brugerbetalingen på enkelte områder, hvis brugerbetalingen går op på andre områder, det vil sige, at man fastholder kassens størrelse og siger, at brugerbetalingsandelen på de enkelte områder skal reguleres inden for kassens størrelse?
Eller vil man være indstillet på – lidt i forlængelse af det, fru Majbrit Berlau også var inde på – at skaffe penge til at fjerne brugerbetalingen på eksempelvis tandområdet for eksempelvis dem med de laveste indtægter og sige, at det skal være gratis at gå til tandlæge for dem, uden at man nødvendigvis øger brugerbetalingen på andre områder?
Lene Hansen (S), 2006-01-24:
Vi møder jo op her i dag for at diskutere et forslag, der er fremsat af Det Radikale Venstre.
Det forslag går i al sin enkelhed ud på, at man skal starte et analysearbejde af, hvordan vi har indrettet vores sundhedssystem.
Vi har indrettet os på en måde, der åbenbart gør, at uligheden vokser.
Og hvorfor gør den så det?
Det var egentlig det, der lå bag forslagsstillernes forslag, går jeg ud fra, og det har vi forholdt os til.
Vi ønsker en diskussion af hele brugerbetalingsområdet, vi ønsker en diskussion af hele vores sundhedssystem.
Hvad er det for nogle mekanismer, der gør, at man oplever, at uligheden bliver større?
Birgitte Josefsen (V), 2006-01-24:
Socialdemokratiet går jo fra at tale i medierne om, at der skal indføres brugerbetaling, og så nu fra ordførerens side til at sige, at man sådan set gerne bredt vil afskaffe brugerbetalingen.
Derfor vil jeg gerne høre ordføreren, hvorfra pengene skal komme, hvis man skal afskaffe brugerbetalingen på de områder, som fru Lene Hansen nævnte,
jeg har bemærket, at der ikke er afsat nogen penge i Socialdemokratiets finanslovforslag.
Lene Hansen (S), 2006-01-24:
Det har aldrig været partiets politik.
Jeg tror, man har taget Lone Møllers udtalelser lidt mere seriøst i visse aviser end godt var.
Partiets politik er og står uændret, at vi går imod, at der indføres brugerbetaling på lægebesøg, på hospitalsindlæggelse osv., men vi afviser ikke en diskussion af hele brugerbetalingssystemets indretning.
Birthe Skaarup (DF), 2006-01-24:
Det er jo klart, at der er nogle her, der så undrer sig lidt, for vi har jo kunnet læse i pressen, at Socialdemokratiet ønsker brugerbetaling på visse dele af sundhedsvæsenet, herunder når vi skal gå til praktiserende læge, når vi skal have vagtlæge eller indlægges på sygehus.
Jeg kan ikke lade være med at sige, at fru Lone Møller den 30. december i Politiken udtaler, at hun ikke kan se, at det skulle betyde noget, at danskerne skal betale et mindre beløb for at gå til læge.
Er det ikke partiets politik mere?
Lene Hansen (S), 2006-01-24:
Eftersom jeg står her som ordfører, så er det selvfølgelig partiets holdning, jeg giver udtryk for.
Birthe Skaarup (DF), 2006-01-24:
Jeg har selvfølgelig lyst til at spørge fru Lene Hansen, om det her er fru Lene Hansens egenhændige udmelding omkring brugerbetaling, el ler om det er Socialdemokratiets politik på området.
Jeg vil gerne følge op lidt senere.
Lene Hansen (S), 2006-01-24:
Det ville selvfølgelig blive modtaget med meget stor interesse, hvis der kom et beslutningsforslag, hvorefter man fjerner brugerbetaling fra f.eks. tandlægeområdet.
Det er da helt sikkert.
Det ville vi da se på med meget stor interesse.
Men hvad der ellers i øvrigt skulle ligge i sådan et spor, må forhandlinger jo så egentlig vise.
Det er ikke bare sådan at stå og ryste noget ud af ærmet og sige, at sådan og sådan skal det være.
Majbrit Berlau (EL), 2006-01-24:
Men det må jo være sådan, at Socialdemokraterne som et af Danmarks største partier nu engang har en vision, når man ønsker at gøre et stykke arbejde.
Der står i papiret, man skal komme med nogle anbefalinger til en mere social indretning af brugerbetalingssystemet i Danmark.
Det var det, jeg spurgte, hvordan Socialdemokraterne så ønsker skal se ud.
Det må man da have en politisk holdning til.
Hvad nu, hvis Enhedslisten – hvad vi godt kunne have planer om at gøre – fremsætter et forslag om, at f.eks. brugerbetaling til tandlæge skal helt væk for lavestindkomstgrupperne?
Ville det være et forslag, Socialdemokraterne støttede?
Er det sådan, det skal være?
Er det indkomstbetinget?
Hvad er det for nogle visioner, Socialdemokraterne har?
Lene Hansen (S), 2006-01-24:
Det havde måske kvalificeret debatten, hvis vi havde fået et grundlæggende analysearbejde, før vi kastede os ud i en debat, der egentlig hviler på misforståelser og halve fortolkninger.
Vi mener ikke, at vi skal have mere brugerbetaling, men vi mener måske, at brugerbetalingen kunne indrettes anderledes.
Vi så gerne brugerbetalingen afskaffet.
Men denne sal ønsker ikke at gå den vej.
Derfor siger vi: Lad os se på brugerbetalingens indretning.
Hvorfor betaler vi så meget for at gå til tandlæge?
Hvorfor betaler vi for at gå til psykiater?
Hvorfor betaler vi på områder, som det måske i virkeligheden er ulogisk at vi betaler for?
Det er sådan set bare den diskussion, vi gerne ville have kvalificeret.
Lone Møller (S), 2006-01-24:
Allerede inden forslaget her har været behandlet, har der jo været meldinger ude fra de forskellige partier.
Noget af det, som flere partier også allerede har sagt her i dag, er: Hvorfor nu en handlingsplan for gigt?
Skal vi have handlingsplaner på alle områder?
Der er jo ingen tvivl om, at der, hvor vi har lavet handlingsplaner, har området fået et løft.
Og jeg vil ikke være så bekymret over at have handlingsplaner for alle diagnosegrupper.
Der er ingen tvivl om, at de sætter fokus på områderne, og at de er med til at styrke dem.
Men jeg vil selvfølgelig være tilfreds med alle tiltag, der kan vedtages i denne samling, for at få styrket gigtområdet.
Det er omkring 700.000 danskere, der lider af en gigtsygdom, og der er ingen tvivl om, at der vil komme flere til i de kommende år.
Og hvorfor vil der det?
Det vil der bl.a., fordi vi har et stigende antal ældre og vi desværre også har et stigende antal overvægtige.
For de mennesker, som er ramt af en gigtsygdom, har det store konsekvenser med kroniske smerter, kronisk træthed, fysisk handicap og sociale begrænsninger.
Hvis vi kigger på gigt, er det den næstdyreste sygdomsgruppe kun overgået af psykiske sygdomme, og den koster samfundet ca. 34 mia. kr. om året.
Det vil sige, at der er midler til at gå i gang.
Og hvis vi ser på, hvor mange ansøgninger der kommer til førtidspensionsområdet, så er 20 pct. af ansøgningerne begrundet i sygdom i bevægeapparatet, og 48 pct. af alle langtidssygemeldinger skyldes problemer i bevægeapparatet.
Derfor har vi med et stort og omfattende problem at gøre.
Og alene af den grund mener vi, at det er vigtigt at få sat yderligere fokus på området.
Der er ingen tvivl om, at der er meget stor forskel på, om man bor i Øst- eller i Vestdanmark med hensyn til, hvordan man bliver behandlet.
Vi taler så meget om i disse år, at vi også skal undgå udstødning fra arbejdsmarkedet, at man skal blive længere på arbejdsmarkedet.
Derfor er det utrolig vigtigt, at der også bliver sat fokus på de områder.
Patientuddannelse har i hvert fald i nogle af de eksempler, der har været, givet en god erfaring, og derfor er det noget af det, som vi mener man burde vedtage i en national handlingsplan.
Det skal ikke blot stå i en rapport fra Sundhedsstyrelsen, hvor man anbefaler det, men lader det være mere eller mindre frivilligt op til kommunerne.
Derfor er der ingen tvivl om, at vi vil forsøge at få afdækket en stor del af det her område under udvalgsarbejdet.
Vi vil også følge nøje op på ministerens udmeldinger her i dag, og det ville være rart, hvis vi i fællesskab kunne igangsætte et initiativ, som styrkede hele det her område.
Om det så bliver en national handlingsplan, eller hvad vi skal kalde den, ved jeg ikke, blot der kommer en forstærket indsats, og at det ikke er noget, der bare skal udvikle sig i takt med, at vi får en ny kommunalstruktur.
Birgitte Josefsen (V), 2006-01-24:
Nu vil jeg gerne på baggrund af rapporten, der ligger fra Sundhedsstyrelsen, vente på, at Sundhedsstyrelsen kommer med nogle initiativer på hele det område, der hedder de kroniske syge, ligesom jeg vil sige, som jeg sagde i min ordførertale, at jeg kan se, at mange kommuner på nuværende tidspunkt i den planlægning, de er i gang med, har været inde at beskrive, at de vil opprioritere det her område og netop fokusere på patientundervisning og patientskoler.
Så jeg har tiltro til, at det kommunale selvstyre virker.
Lone Møller (S), 2006-01-24:
Nu er det jo ikke alle kommuner, der er blevet større.
Der er faktisk en meget stor del af landets kommuner, som sådan set har samme størrelse, som de hele tiden har haft.
Der kan jeg da i hvert fald sige uden at være ekspert og uden at have det nøjagtigt, at det ikke står lige godt til alle steder.
Det er noget af det, som jeg i hvert fald tror har en meget god virkning.
Kunne fru Birgitte Josefsen forestille sig, at Venstre ville være med til at lave et forslag til, at kommuner blev forpligtet til at oprette patientuddannelser?
Birgitte Josefsen (V), 2006-01-24:
Jeg synes, vi skal se det i en sammenhæng med det, ministeren også var inde på, nemlig rapporten, vi har fået, om de kroniske sygdomme, hvor der er en række anbefalinger.
Jeg forventer, at der på baggrund af den rapport fremkommer nogle initiativer, og de skal selvfølgelig også koordineres ud til de kommunale instanser.
Men når jeg siger, at jeg har tiltro til, at der bliver fokuseret på området i de nye, store og stærke kommuner, så er det i forbindelse med, at jeg går ind og kigger på netop de mange ansøgninger, der kom, hvor man gerne ville have lov til at oprette pilotprojekter i forbindelse med sundhedscentre, og hvor mange af dem netop har fokuseret på området de kroniske sygdomme.
Jeg tror ikke, det har været – i hvert fald ikke i manges bevidsthed – højt prioriteret hidtil, men nu er der jo også et incitament i kommunalreformen til at yde en indsats på det forebyggende område.
Lone Møller (S), 2006-01-24:
Jeg er meget enig med Venstres ordfører i, at det er en stor kommunal opgave.
Men kan det så ikke bekymre Venstres ordfører, at vi jo faktisk lige har modtaget noget materiale fra Gigtforeningen, hvor man har prøvet at lave en opgørelse over, hvor mange borgere der er i de forskellige kommuner, som har fået diagnosticeret en gigtsygdom?
Der er faktisk nogle steder i landet, hvor der slet ikke er nogen, der har gigt, og det er jo kun glædeligt, hvis befolkningen dér er så sund, men det kunne måske også hænge sammen med, at det ikke er et område, man prioriterer.
Derfor vil jeg gerne spørge: Hvordan tror Venstres ordfører, at vi kan sikre en prioritering og vende udviklingen, blot fordi vi nu får nogle nye kommunestreger?
Birgitte Josefsen (V), 2006-01-24:
Der er derfor al mulig grund til at sætte fokus på hele kronikerområdet, der er al mulig grund til at udtænke løsningsforslag med henblik på at forebygge og udvikle behandlingsmetoder og forske på området kroniske sygdomme.
Vi ved også, at den 1. januar 2007 træder en kommunalreform i kraft, der medfører, at mange nye udfordringer på sundhedsområdet bliver lagt ud til primærkommunerne.
Vi ved, at det betyder mange udfordringer for kommunerne, men vi ved også, at det kan komme til at betyde mange muligheder for borgerne.
Bl.a. er der jo et flertal her i Folketinget, der vedtog en sundhedslov i foråret, hvor vi præciserede, at den kommunale indsats over for den patientrettede forebyggelse skulle omfatte genoptræning, patientskole og rehabilitering.
Jeg nævner det for at gøre opmærksom på, at med hensyn til det punkt 4, som forslagsstillerne har beskrevet i bemærkningerne til beslutningsforslaget, kan de være rolige.
Der er i sundhedsloven fokuseret på, at kommunerne skal tilbyde patientundervisning og oprette patientskoler.
Jeg står her med en af de ansøgninger, der kom fra kommunerne – 1 ud af 63 – hvori man ønskede at få lov at oprette et pilotprojekt gående ud på at oprette et sundhedscenter.
Det er blot et eksempel ud af mange, der viser, at der fokuseres på patientundervisning, på forskning og på de kronisk syge og forebyggelse.
Ikke nok med, at kommunerne er opmærksomme på, at de skal igangsætte patientskoler, de har faktisk forstået opgaven hundrede procent.
Der etableres samarbejdsfora med det mål, at både almen praksis, regioner og kommuner får et fælles fodslag i indsatsen over for de mange borgere, der har pådraget sig kroniske sygdomme.
Der fokuseres på at udvikle standardplaner, således at der er sammenhæng mellem forløbet for rehabilitering på sygehuse, opsporing hos almen praksis og et eller flere kommunale tilbud; det kan være genoptræning, opfølgning og patientskoler til udslusning i form af netværksløsende tilbud, eksempelvis i samarbejde med patientforeninger.
I Venstre kan vi allerede nu se, at netop den nye opgavefordeling på sundhedsområdet vil medføre et større fokus på den forebyggende del, og der er taget hånd om den patientrettede del.
Mange gigtlidelser og andre kroniske lidel ser kan forebygges eller udskydes ved at være opmærksom netop på det at leve sundt og have en sund livsstil, og det er noget af det, der vil være fokus på i primærkommunerne.
I finansloven har Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti afsat 15 mio. kr. årligt over en 3-årig periode, hvor man skal forske i slidgigt, og under Beskæftigelsesministeriet er der fokuseret på en arbejdsmiljøindsats over for tunge løft
, så alt i alt synes vi, at man er på vej i den rigtige retning, men vi medgiver, at det er vigtigt, at man sætter fokus på området.
Vi kan ikke støtte det forslag, der ligger, og som vi behandler i dag.
Charlotte Fischer (RV), 2006-01-24:
Det var bare for at være helt sikker på, at jeg forstår det rigtigt, at man kan sige, at set med ministerens øjne var det det helt rigtige at få hjerteplanen og kræftplanen, som jo også er succeser, solstrålehistorier, men derefter er det måske meget mere en tværgående tænkning, man skal søge, og det gælder også på diabetesområdet, som jo rummer nogle af de samme problemstillinger, som gælder på gigtområdet.
Er det rigtigt forstået?
Kort, præcist og målrettet kunne man godt udtrykke det på den måde.
Lise von Seelen (S), 2006-01-24:
Jeg takker for mange af de tilkendegivelser, hvor det nævnes, at man har sympati for forslaget.
Det er vi rigtig glade for.
Vi hører, at der er opbakning til, at vi faktisk udvider, så vi også får primærsektoren og ældreplejen med ind, og jeg deler fuldstændig synspunktet i fru Charlotte Fischers udtalelser om, at de private hospitaler sandelig også kunne være interessante i den her sammenhæng.
Det er jeg helt enig i.
Vi har jo skrevet en økonomi ind i forslaget, og man kan sige, at en af grundene til, at vi har den økonomi med, er, at vi har kigget lidt til den bevilling, der er til selskabet i dag.
Den bevilling ophører jo som sagt til nytår, så vi opfatter faktisk, at den økonomi, der er her, er meget fornuftig i forhold til det, der kunne komme ud af det.
Det er en rigtig god investering.
Det er en god investering både i mennesker, som undgår fejl, og det er en god investering i forhold til økonomien i sundhedsvæsenet.
Det synspunkt deler vi fuldstændig.
Forslaget her er et ønske om at have én samlet organisering af det, der vedrører patientsikkerhed.
Vores forslag er blevet til i lyset af, at selskabet har en bevilling, der udløber ved årsskiftet, og vi er absolut ikke optaget af, at der skal være et parallelsystem i forhold til selskabet.
Vi opfatter det sådan, at de erfaringer, der er lavet i selskabet, har så stor værdi, at dem mener vi bestemt vi skal bygge videre på, og at vi skal give det noget mere muskelkraft.
Det er en af grundene til, at vi kan komme videre, men forslaget her går jo også langt videre end det, der foregår ude i selskabet i dag, netop fordi vi udvider områderne og vi forsøger at få det samlet.
Det er utrolig vigtigt, der er kontinuitet i det.
Derfor glæder vi os over tilkendegivelserne om opbakning til forslaget, og vi glæder os til den videre behandling.
Afstemning
Majbrit Berlau (EL), 2006-01-24:
Vi opfatter det her forslag som værende et skridt i den rigtige retning, og derfor vil vi støtte det.
Vi kan tilslutte os alle de gode kommentarer, der er kommet om, at patientsikkerhed er et område, som vi skal prioritere højt.
I Enhedslisten ønsker vi dog at gå et skridt videre.
Vi har derfor fremsat et forslag om, at offentligt ansatte skal have langt større adgang til at få støtte til at bruge deres ytringsfrihed, såfremt de støder på problemer på deres arbejde, problemer, som skal synliggøres.
Det synes jeg ligger meget godt i tråd med bemærkningerne til forslaget, hvor Socialdemokraterne skriver, at mange ansatte overvejer at skifte job på grund af risikoen for skader eller patientuheld eller andre ting.
Der ønsker vi simpelt hen at etablere et råd, hvor man som læge, sygeplejerske eller andre inden for sundhedssystemet kan henvende sig, bruge sin ytringsfrihed, og så vil det råd kunne rådgive en i forhold til at gå offentligt ud med de problemer, man er stødt på.
For vi ved, at sundhedssystemet er et lukket system, hvor problemerne i alt for høj grad – meget beklageligt – holdes så at sige inden for hjemmets fire vægge, i stedet for at man går offentligt ud med det, så man kan akkumulere den viden, der skal til, for at f.eks. et hospital eller en behandling bliver bedre.
Men vi synes, det her er et skridt i den rigtige retning.
Jeg håber, at den åbenhed, som Socialdemokraterne har lagt for dagen i det her forslag, også vil gælde, når vi videreudbygger med et ytringsfrihedsråd, som jo ikke er til for patientsikkerheden, men som selvfølgelig vil være et rigtig godt element i forbindelse med at skabe bedre patientsikkerhed, og som primært vil tage sig af sundhedspersonalets ret til ytringsfrihed.
Men forslaget her er et skridt i den rigtige retning, og jeg vil sige tak for et godt forslag.