runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-06-01:
Fru Helle Thorning-Schmidt vil jo gerne danne regering sammen med Det Radikale Venstre.
Det er så et problem, at Det Radikale Venstre ikke ønsker at danne regering sammen med Socialdemokratiet.
Det må partierne jo selv rode med, men fru Helle Thorning-Schmidt vil gerne, og så er det, jeg spørger
: Hvor var fru Helle ThorningSchmidt henne, da den tidligere radikale udenrigsminister i en arabisk avis blev citeret for at have sagt følgende: Der har i de seneste 5 år eksisteret et ondsindet angreb mod muslimerne, og disse forsmædelige tegninger imod islam er et led i dette angreb.
Hvor var fru Helle Thorning-Schmidts anmodning om at få et dementi af disse udtalelser henne?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Jeg er ked af her at måtte få nogle nuancer ind i tingene.
Det er jo rigtigt, at hvis man mener, at tegningerne er blasfemiske, så går man til domstolen.
Det har hr. Jeppe Kofod fuldstændig ret i.
Men samtidig havde hr. Mogens Lykketoft også helt tilbage i november – og jeg er sikker på, at hr. Jens Rohde også kan finde det i sin citatsamling –
sagt meget tydeligt, at vi ikke syntes, det var nogen god idé, at statsministeren så hurtigt afviste at tage et møde med de 11 ambassadører.
Der er ingen modsætning i det overhovedet.
Statsministeren kunne have taget et møde med de 11 ambassadører.
Uden problemer kunne han have sagt, hvad der er vores forhold til ytringsfriheden, og de, der følte sig krænket, kunne også være gået til domstolene.
Der er ingen modsætning i det overhovedet.
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Men det mente fru Helle Thorning-Schmidt og hendes partifæller jo ikke dengang, hvor de rent faktisk bad om mødet, og tiden efter.
Det er jo først, da det hele eksploderer, at det sådan for alvor går op for fru Helle Thorning-Schmidt, at man nok burde have taget det møde.
Hr. Jeppe Kofod er jo fuldstændig glasklar: »Hvis man føler, tegningerne er blasfemiske, går man til domstolene ... Det er ikke et anliggende for den danske regering.«
Den 30. september nævner jeg, fordi det er der, tegningerne bliver bragt.
Det står i Politiken den 4. november 2005.
Jeg så ikke nogen socialdemokratisk formand gå ud og ændre linjen hos Socialdemokraterne dengang.
Er det ikke bare bagklogskabens klare lys, der her tændes hos fru Helle ThorningSchmidt?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Vi har jo konstateret hele tiden, at regeringen med statsministeren i spidsen og hr. Jens Rohde har været meget optaget af at søge en splittelse på dette område, således også i dag, hvor man anvender utrolig meget tid på det her spørgsmål.
Der er ikke to holdninger til ytringsfrihed i dette Folketing, og lige meget hvor mange gange hr. Jens Rohde siger, at der er det, så er det faktisk det, der er faktum.
Det er også en del af det danske demokrati, at man har en dialog med dem, man er uenige med.
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Hvorfor så vi så ikke en socialdemokratisk formand gå ud med styrke og sætte sin udenrigsordfører, hr. Jeppe Kofod, på plads, da han den 4. november sagde, at hvis man føler, at tegningerne er blasfemiske, går man til domstolene, dette er ikke en sag for regeringen.
Hvis fru Helle Thorning-Schmidt er så klog i dag, hvorfor var hun det så ikke dengang?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Imamerne bærer et ansvar for, at tegningerne blev bredt ud.
Men jeg er ikke i tvivl om, og det mener jeg faktisk også at forskere har bekræftet tidligere, at hvis man har en holdning om, at man gerne vil indgå i dialog, så bliver man også nødt til at tage en dialog, når nogle beder om det.
Statsministeren har også et ansvar, og selv om det er et lidt mere nuanceret synspunkt, end fru Pia Kjærsgaard magter, så må jeg sige, at det måske kommer tættere på sandheden om, hvem der har ansvaret i denne sag.
Både imamerne og statsministeren må dele noget af dette ansvar.
Pia Kjærsgaard (DF), 2006-06-01:
Er det ikke en god regel, at i en tid med ydre fjender skal man stå sammen?
Der synes jeg klart, at Socialdemokratiet har svigtet i en katastrofal grad.
Jeg må så bare sige til fru Helle Thorning-Schmidt, at det brev, som statsministeren sendte til de muslimske ambassadører, jo umiddelbart blev bakket op af Socialdemokratiet, indtil piben pludselig fik en anden lyd.
Det er det, jeg kalder slingrekurs.
Så skal jeg bare spørge fru Helle ThorningSchmidt: Er det i virkeligheden ikke de i Danmark bosiddende imamer, som foretog en rejse i Mellemøsten, der er den grundlæggende årsag til, at der skete alle de forfærdelige ting?
Burde fru Helle Thorning-Schmidt ikke i meget, meget højere grad vende sin afsky, sin afstandtagen mod imamerne i stedet for, som det har været tilfældet – og det må jeg klart sige at de, der overværede folketingsdebatten sidste januar måned, ikke var et sekund i tvivl om at Socialdemokratiet gjorde – at lægge ansvaret ene og alene på statsministerens skuldre.
Det synes jeg var meget, meget forkert.
Men vil fru Helle Thorning-Schmidt ikke medgive, at det grundlæggende var imamerne, der var årsagen til, at vi så alle de modbydeligheder, som vi så?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Jeg er klar over, det godt kan være vanskeligt for fru Pia Kjærsgaard at se nuancerne i en sag, men dem har Socialdemokratiet faktisk fastholdt hele tiden.
Vi har på intet tidspunkt sagt, at det alene skyldtes statsministerens afvisning af at tage et møde med de 11 ambassadører.
Vi har sagt meget tydeligt, at tegningerne selvfølgelig var inden for ytringsfrihedens rammer, og vi har placeret ansvaret fire steder.
Ansvaret ligger formentlig også hos JyllandsPosten.
Ansvaret ligger også hos de arabiske regeringer, som har opildnet til nogle af de der demonstrationer.
Men jeg er ked af at måtte sige det: Statsministeren er også nødt til at tage et ansvar.
Statsministeren nægtede at tage et møde med de 11 ambassadører, hvor han burde have gjort det, hvor han helt klart kunne have sagt: Det her er vores principper i vores samfund.
En dialog handler også om, at man har dialog med dem, man er uenig med.
Pia Kjærsgaard (DF), 2006-06-01:
Fru Helle Thorning-Schmidt indledte med Muhammedkrisen, som jo har taget en meget stor del af folketingsåret naturligt nok.
Jeg vil bare spørge fru Helle Thorning-Schmidt, som alligevel ikke brugte så lang tid på det, synes jeg, som egentlig var berettiget, om Socialdemokraterne stadig væk har den opfattelse, at det alene er statsministerens ansvar, at det gik, som det gjorde.
For det var jo det, som fru Helle Thorning Schmidt, hr. Jeppe Kofod og ikke mindst hr. Svend Auken fremhævede i Folketingssalen sidst i januar måned.
Jeg vil bare høre, om det stadig væk gør sig gældende.
Jeg synes, at Socialdemokraterne, som på så mange andre punkter, men måske allermest på det her, har udvist en slingrekurs, hvor man har haft utrolig svært ved at finde ud af, hvor Socialdemokraterne egentlig stod.
Men jeg skal sige, at det ene og alene skyldes Socialdemokratiet selv, som har udvist en klar slingrekurs.
Jeg skal bare høre, om det stadig væk er opfattelsen, at det alene er statsministerens ansvar, at vi så ambassadenedbrændinger, flagafbrændinger og al den vold, som skete i Mellemøsten.
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Men det er jo ikke socialministeren, der kan ansætte mere plejehjemspersonale præcis på Fælledgården i København.
Det er fru Ritt Bjerregaard og Borgerrepræsentationen, der kan gøre det.
Det er vel der, den ansættelse skal ske.
Det, vi kan gøre herindefra, er at få undersøgt, om tilsynsrapporterne er i orden.
Vi kan være med til at bidrage til, at plejehjemslederne uddannes bedre, at personalet uddannes bedre.
Vi kan give ressourcer overordnet i en ramme herindefra, og det er det, regeringen gør, det er det, regeringen gør hvert eneste år.
Vi kan sikre, som vi jo har sikret, at uanmeldte tilsynsbesøg på plejehjem er lovpligtige.
Så kan vi jo generelt også sikre en anden holdningsdiskussion, for der er nogle plejehjem, hvor ledelsen fungerer sådan, at både de ældre og de ansatte har det godt.
Mon ikke, at alle kunne lære noget af dem, som gør det godt?
Det synes jeg var den første vej vi kunne gå.
Og nu går jeg så min sidste vej.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-06-01:
Nu kan hr. Jens Rohde jo ikke vide, at det senere hen har vist sig, at tilsynsrapporterne faktisk sagde, at forholdene ikke var i orden.
Det er jo ikke sikkert, at hr. Jens Rohde ved det.
Jeg kunne godt tænke mig i forlængelse af det at henvise til, at allerede i november 2003, for 2½ år siden, kom personalet og sagde, at de var så pressede, at de ikke var i stand til at yde en ordentlig pleje.
Siden er der intet sket, og hr. Jens Rohde står nu her og siger, at det handler om tilsyn og kontrol.
Nej, det handler om flere ansatte, og det har man vidst i 2½ år præcis på plejehjemmet Fælledgården i København.
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Det er jo ikke alene svaret, men det er vel meget relevant, at socialministeren laver en undersøgelse af tilsynsrapporterne, fordi tilsynsrapporterne jo rent faktisk har rost forholdene på Fælledgården.
Når forholdene på Fælledgården er, som de er, og tilsynsrapporterne rent faktisk beskriver en anden virkelighed end den, vi fik præsenteret på fjernsynet, er det vel relevant at gå ind og undersøge tilsynsrapporterne for at sikre, at de tilsynsrapporter, der er der, giver et retvisende billede.
For vi er vel enige om, at der skal være tilsyn på plejehjemmene?
Vi er vel også enige om, at det tilsyn, som skal være på plejehjemmene, skal give så retvisende et billede som muligt?
Når man så oplever, at det ikke er retvisende, må man jo selvfølgelig gå ind og undersøge det.
Det er vel ikke forkert?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-06-01:
I november 2003 modtog Folketingets Socialudvalg et brev fra en gruppe ansatte på et københavnsk plejehjem, et brev, som gjorde opmærksom på, at det var fuldstændig umuligt for dem at give en ordentlig pleje.
De konkluderede: Vi vil ikke behandles som kvæg, hvis vi skal passe jeres pårørende; hvis vi skal passe jeres pårørende, skal I behandle os som mennesker og give os ordentlige arbejdsforhold.
Den daværende socialminister svarede: Det er ikke mit bord.
Til gengæld, da der forleden dag fra det selv samme plejehjem var en fjernsynsudsendelse, sagde den nuværende socialminister, at det dog var oprørende forhold, der var på det plejehjem, og at der nu måtte ske noget, hvorefter hendes konklusion var, at vi nu må lave en undersøgelse af, om kontrollen og tilsynet er i orden.
Mener hr. Jens Rohde, at det er det, der er svaret?
Er det, der er handlingen med hensyn til forholdene på plejehjemmene, at vi nu skal have en undersøgelse af, om kontrollen og tilsynet er i orden?
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Jeg synes faktisk, indlægget taler for sig selv.
Jeg vil bare sige til fru Elsebeth Gerner Nielsen, at det ikke var regeringen, der lavede de 12 Muhammedtegninger.
Det var heller ikke regeringen, der startede den ballade.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-06-01:
Det er underligt, at hr. Jens Rohde vælger at lade være med at svare på spørgsmålet.
Hvis hr. Jens Rohde skulle gøre noget fornuftigt, ville det jo være at forsvare sin sag.
Altså, hvor er det, at regeringen rent faktisk går ind og forsvarer frihedsrettighederne?
Jeg kan ikke se det.
Men til noget helt andet
Jeg lavede her i går aftes en googlesøgning på Muhammed og Danmark, og når man gør det, får man over 3 millioner hits.
Hvis man laver en søgning på H.C. Andersen og Danmark, så får man kun i nærheden af 630.000 hits.
Det er tankevækkende, at regeringens kulturkamp har medført, at det navn, som resten af verden oftest forbinder med Danmark, er navnet på en muslimsk profet.
Det er ret tankevækkende, at H.C. Andersen, oven i købet på sin 200års-fødselsdag, overhales af en udenlandsk profet, når talen falder på Danmark.
Jeg synes i virkeligheden, at regeringen og Venstre er en smule respektløse over for dansk historie og dansk kultur.
Tidligere var Danmark kendt for sin kultur: H.C. Andersen, Kierkegaard, Laudrupbrødrene, dansk design og vær dier som tolerance og frisind.
Finder hr. Jens Rohde det tilfredsstillende, at Danmark i omverdenens øjne er gået fra at være en smuk svane til at være en grim ælling?
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Vi står vagt om alle vores grundlovssikrede frihedsrettigheder.
Fuldstændig!
Nu kunne vi tage en lang diskussion om, hvad der så ellers skal være plads til af frihedsrettigheder.
De diskussioner kan jeg såmænd godt huske med fru Elsebeth Gerner Nielsen, dengang hun var kulturminister, hvor det var min opfattelse, at hun i den grad begrænsede mulighederne for folk til at komme ud og ytre sig i den elektroniske branche.
Det havde vi jo mange diskussioner om dengang.
Alting er jo ikke en menneskeret på den måde.
Det er heller ikke en menneskeret, at man kan komme her til landet og få fuld adgang til alle offentlige ydelser og bare sådan sige: Jamen nu har jeg lyst til at komme til Danmark, og så vil jeg være i Danmark, og så har jeg ret til alt, hvad der findes af ydelser i det her land, på lige fod med alle andre.
Nej, det er rigtigt nok, at det ikke er en del af en frihedsrettighed, som man har ude i verden.
Det kan aldrig blive sådan.
Det er vi i hvert fald imod.
Vi ved godt, at fru Elsebeth Gerner Nielsen gerne vil åbne hele ladeporten og så sige: Velkommen til alle.
Det lyder også smukt, det er bare farligt.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-06-01:
Hr. Jens Rohde elsker at tale om frihedsrettigheder, men kendsgerningen er, at regeringen elsker at tage frihedsrettigheder fra borgerne.
Jeg vil gerne give fire eksempler: Danske statsborgere har ikke længere friheden til at bo sammen med deres ægtefælle og børn i Danmark.
Flygtninge, som er for syge til at lære dansk og derfor ikke kan blive danske statsborgere, får ikke ret, altså frihed, til at tage del i demokratiet.
Forældre har ikke længere friheden til at oprette deres egen friskole på deres egne betingelser.
Staten blander sig i alt.
Så på alle områder underminerer regeringen frihedsrettighederne.
Med én undtagelse: Ytringsfriheden værner regeringen om, i al fald så længe den bruges på en måde, som behager regeringen.
De, der bruger ytringsfriheden på den rigtige måde, bliver f.eks. inviteret til middag på Marienborg.
Alle andre bliver bare defineret som bukke.
Hvad er årsagen til, at man kun kæmper for ytringsfriheden?
Poul Erik Christensen (RV), 2006-06-01:
Det kan jeg jo så kun opfatte således, at man vil fortsætte den skævvridning, den indkomstfordeling, som den nuværende regering praktiserer.
Fru Helle Thorning-Schmidt må jo ikke være uvidende om, at skattestoppets fastlåsning af ejendomsværdiskatten og punktafgifterne ikke er finansieret efter 2010, og hvis skattestoppet fortsætter, vil det kræve betydelige yderligere besparelser.
Det falder jo ikke ret godt i tråd med fru Helle Thorning-Schmidts melding, og jeg citerer: Det koster penge at investere i velfærd.
Der er ikke penge til velfærd, hvis fru Helle Thorning-Schmidt og Socialdemokratiet fortsat vil bevare regeringens skattestop.
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Jo, der er nogle mennesker, som oplever, at der ikke prioriteres til deres fordel ude i kommunerne, men den her regering placerer hele den vækstramme, som der er plads til – det økonomiske råderum i det her samfund er jo ikke ubegrænset – ude i amter og kommuner, mens vi holder staten i en nulvækst.
Så laver vi aftaler med kommunerne og med amterne, det gør vi hvert år med baggrund i netop nogle af de ting, hvor vi ser, at her halter servicen bagefter.
Det er bl.a. derfor, vi har lavet de aftaler om ældreområdet med kommunerne.
Så det gør vi selvfølgelig.
Der påtager vi os også et ansvar, og vi kommer også med pengene.
Men i den endelige prioritering og den endelige forvaltning er vi nødt til at sige, at det skal kommunerne varetage, for det er deres kompetence, det er det lokale selvstyre, og derfor er det også deres endelige ansvar.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Jeg kan forstå, at De Radikale pludselig er blevet meget optaget af at brandskatte boligejerne.
Det var de faktisk ikke op til sidste valg.
Da havde vi jo et fælles skatteloft, vi gik til valg på.
Det ironiske her er, at vores fælles skatteloft, som vi gik til valg på, faktisk ville indbringe mindre i provenu end det skattestop, vi har nu, fordi der er et loft over grundskylden i vores skatteloft, hvad der ikke er i regeringens skattestop.
Så vi ville få mindre i provenu på det skatteloft, vi gik til valg på for lidt mere end et år siden.
Når vi overhovedet går ind i disse velfærdsforhandlinger, handler det netop om at sikre den fremtidige velfærd.
Det handler om, at der skal være nok hænder på arbejdsmarkedet, som kan tage fra og sikre vores økonomi i den fremtidige velfærd.
Det er derfor, vi går ind i de her velfærdsforhandlinger.
Derfor kæmper vi for de offentligt ansatte, vi kæmper for kvaliteten i den offentlige sektor, og vi kæmper for, at det ikke er en spareøvelse.
Det her handler om, at vi skal blive bedre og have en bedre offentlig sektor.
Den er ikke lige så lang som for akademikere, og det er en skævhed.
Det gør vi jo netop ved at sikre, at de, som er ufaglærte, de, der kommer tidligst på arbejdsmarkedet, har ret til 5 års efterløn, og ved at have et langt større fokus end det, regeringen lægger op til, på arbejdsmiljø, så vi sikrer, at mennesker har et sundt liv og et sundt arbejdsliv.
Det er måden at gøre det på.
SF lukker øjnene for de udfordringer, vi står over for, og lukker dermed også for de løsninger, som skal sikre, at vi også på lang sigt har et bedre arbejdsliv for folk og et bedre velfærdssamfund.
Jeg synes, det er en underlig prioritering, SF har valgt.
Ole Sohn (SF), 2006-06-01:
De argumenter anerkender jeg, for det er jo sådan set også det, der er kernen i SF’s politik, nemlig at forebygge frem for at reparere, og forebyggelsen i forbindelse med længere tid på arbejdsmarkedet er jo en investering i arbejdsmiljø og forebyggelse generelt, også i sundhed.
Der er vi enige, men når der nu kommer en dokumentation, som viser, at ufaglærte og korttidsuddannede ikke lever længere, er spørgsmålet: Giver det ikke anledning til overvejelser hos Socialdemokraterne, om det så er det rigtige tidspunkt at komme med en forringelse af efterlønsordningen?
Det er det ene.
Det andet var spørgsmålet om boligbeskatningen, for det er der, hvor oppositionen har en reel mulighed for at lave en skattereform, som er retfærdig for de lavestlønnede og også skaffe penge til øget velfærd.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
De forslag, vi har givet til efterlønsændringer, er meget velafbalancerede.
Så selv om hr. Ole Sohn fremdrager en undersøgelse, så vil jeg lige korrigere en anelse.
For man kan faktisk ikke konkludere, at mennesker med nedslidende arbejde eller ingen uddannelse ikke lever længere.
De lever bare ikke lige så længe, som akademikerne gør, og det kan vi gøre noget ved.
Ole Sohn (SF), 2006-06-01:
Det ene er: Socialdemokraternes forslag til forringelse af efterlønnen bygger jo på en præmis om, at levealderen bliver længere.
Nu er der kommet en dokumentation for, at levealderen for korttidsuddannede og ufaglærte ikke er ble vet længere.
Giver det ikke anledning til at revidere forslaget om forringelse af efterlønsalderen til 62 år?
Det andet er: Da SF for år tilbage rejste forslaget om beskatning af boliger for at få en mere retfærdig skattepolitik, stod vi helt alene med det.
Nu er Det Radikale Venstre blevet klogere og kan se værdien i at lave en retfærdig skattepolitik.
Hvornår kan vi se Socialdemokraterne komme hjem igen?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
I modsætning til regeringen, hvor der jo aldrig er noget at komme efter, har vi faktisk tilladt os at se på de faktiske forhold i Irak.
Tingene er ikke blevet bedre.
Den danske styrke bruger mere af sin tid på indre sikkerhed, end den gjorde før.
Man spørger sig selv, om de danske ressourcer ikke kunne anvendes bedre på at hjælpe med opbygning af Irak, hjælpe civilbefolkningen, hjælpe med at uddanne de irakiske sikkerhedsstyrker frem for den situation, vi har nu.
Det er vores opfattelse, at med en konkret handlingsplan, det irakiske initiativ, som vi har forelagt, kunne vi hjælpe langt bedre end ved at fastholde en styrke i Irak, som er i stor fare, og som bruger utrolig meget tid på indre sikkerhed.
Troels Lund Poulsen (V), 2006-06-01:
Nu tilkommer det ikke mig at stå og belære fru Helle Thorning-Schmidt om, hvornår beslutningen blev truffet, men beslutningen blev faktisk truffet i 2003.
Derfor er spørgsmålet til fru Helle ThorningSchmidt: Hvad er det helt præcist, der er sket med fru Helle Thorning-Schmidts optik, der gør, at fru Helle Thorning-Schmidt mener det diametralt modsatte af, hvad fru Helle ThorningSchmidt mente i 2004?
Det her er ikke et spørgsmål om nuancer, det her er en total kovending fra fru Helle Thorning-Schmidts side.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Først og fremmest vil jeg godt sige, at vi har meget stor respekt og ydmyghed over for det kæmpe arbejde, som de danske udsendte udfører i Irak.
Det er en meget svær opgave, som vi beder dem om at løse, og vi har respekt for deres arbejde.
Fejlen starter et andet sted.
Fejlen starter på det tidspunkt, hvor regeringen med et meget snævert flertal beslutter at gå ind i en Bushledet krig, hvor man ikke har nogen anelse om, hvordan man skal komme ud af den igen.
Det var der, fejlen opstod, og måske skulle man dengang have tænkt på, at man skulle have et bredere flertal bag sig, mere dialog om, hvordan man havde tænkt sig at skabe freden, mere dialog om, hvordan man havde tænkt sig at komme ud af Irak.
Regeringen ligger, som den har redt.
Troels Lund Poulsen (V), 2006-06-01:
Nu hørte jeg fru Helle Thorning-Schmidts tale, og det var jo en tale, der kom langt omkring.
Men jeg tror ikke den nåede helt til Irak i hvert fald, og derfor har jeg et spørgsmål vedrørende den socialdemokratiske politik, hvad angår Irak.
Det har jeg primært, fordi fru Helle ThorningSchmidt i Berlingske Tidende den 4. maj 2004 sagde følgende: »Jeg mener, at vi skal markere langt kraftigere, at vi ikke forlader Irak, før der er et fredeligt, stabilt og demokratisk Irak at forlade ...
Jeg mener godt, at Mogens Lykketoft kunne sige, at det simpelt hen er uansvarligt at trække sig ud af Irak.
Samlet ville Europa stå bedre, hvis vi alle blev.«
Så er det sådan set blot, jeg vil spørge fru Helle Thorning-Schmidt, hvad der er sket i Irak, siden fru Helle Thorning-Schmidt sagde det her, og om fru Helle Thorning-Schmidt mener, at det er ansvarligt at stemme nej til en forlængelse af de danske troppers tilstedeværelse i Irak.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Hvis man gerne vil have mere rimelighed på boligmarkedet, vil jeg anbefale Det Radikale Venstre, at de forsøger at støtte vores politik for de mennesker, der bor i den almene sektor.
Margrethe Vestager (RV), 2006-06-01:
Det bliver mere og mere besynderligt.
Jeg gik egentlig ud fra som en given ting, at fru Helle Thorning-Schmidt kendte den radikale skattepolitik og ikke sådan ligesom prætenderede, at det var noget, der blev draget tilfældigt frem her under afslutningsdebatten.
Det har været det radikale fundament i meget lang tid af den ganske enkle grund, at det, der sker i øjeblikket, er, at det, vi gerne vil have mere af, nemlig arbejde, bliver beskattet så hårdt, at der bliver mindre og mindre mulighed for folk for faktisk at komme i gang, samtidig med at der skabes formuer hos ejere i ejerboligsektoren, som lades fuldstændig ubeskattede hen, bl.a. fordi Socialdemokratiet har tilsluttet sig et asocialt skattestop, der jo er med til at forhindre opfyldelsen af en socialdemokratisk vision om mindre ulighed i det her samfund.
Det er derfor, det klinger hult.