runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 1999-02-11:
Når vi siger, at vi ønsker mere ideologi i Folketinget, tror jeg, det er, fordi de fleste danskere - og vi kan også se det på vælgervandringerne - faktisk har svært ved at se, hvad der er de egentlige forskelle i moderne politik.
Når hr. Peter Duetoft siger: Vi vil ikke have, der bliver udtrykt kritik af regeringen i dag, så sker det ikke.
Jeg mener ikke, det skaber klarhed.
Alle og enhver ved, at der er forskelle på den solidariske linje, som Enhedslisten står for, som SF står for, og som Socialdemokratiet en gang imellem står for, og så det samfundssyn, som Venstre står for, og som de udtrykker klarere i nogle perioder og mindre klart i andre perioder.
Forskellen er der jo, men bl.a. på grund af CD's indsats bliver det svært at få øje på den.
Det, vi har fat i her, er efter min opfattelse i virkeligheden midterpartiernes skadelige rolle for den politiske debat i Danmark forstået på den måde, at når midterpartierne, herunder CD, markerer, at det vil de ikke have, så haver de andre store partier at lægge det, de egentlig talt ønsker at udtrykke, til side.
Nu er vi lige ved at få afklaret, at indholdet af vedtagelsen er varm luft.
Det er så i orden, siger hr. Peter
Duetoft.
Vi må jo så tage til efterretning, at hr. Peter Duetoft synes, at det er vigtigt, at vi vedtager varm luft.
Det, der er det egentlige i denne udtalelse, er jo det, der ikke står.
Det, der er denne udtalelses fornemmeste formål,
er jo at forhindre, at et flertal i Folketinget udtrykker kritik af regeringen.
Jeg synes egentlig talt, at det er en lidt underlig målsætning at have, at her i Folketinget må der altså af en eller anden grund ikke udtrykkes kritik af regeringen, som der jo ellers var lagt op til, og som et flertal synes.
Jeg synes, det er et meget godt eksempel på, at midterpartierne er med til at gøre den politiske debat meget besværlig at forstå.
Søren Søndergaard (EL), 1999-02-11:
Jeg synes, hr. Duetoft skal have muligheden for at uddybe sit svar, og derfor går jeg så op igen.
Det er da klart, at det virker underligt, at man laver et forslag til vedtagelse, hvor man ikke skriver det, som hr. Duetoft nu siger; man skriver nogle eksakte ting, som man vil gøre noget ved.
Så viser det sig, at om de eksakte ting er man uenig med det resultat, at der ikke kan gøres noget ved dem.
Man kan ikke med udgangspunkt i finanslovpartierne lave den forbedring af hjemmehjælpen, som der lægges op til i dette forslag til vedtagelse, fordi man ikke er enige om det.
Man må så komme over til SF og Enhedslisten, og vi vil gerne hjælpe med at lægge stemmer til CD's udmærkede forslag om hjemmehjælpen.
Derfor er det her papir indholdsløst, og problemet i en lidt bredere sammenhæng - og det er jo den, vi har prøvet at rejse her i dag - er jo, at vi tror, det er sådan noget, der er med til at skabe politikerlede: Man sidder inde i Folketinget og vedtager, der skal være bedre hjemmehjælp.
Det vedtager CD og Venstre efter at have siddet og aftalt en vedtagelse, og derefter behandler man et forslag om bedre hjemmehjælp, og så stemmer Venstre selvfølgelig imod.
Det synes vi ikke er klædeligt.
Kim Behnke (FP), 1999-02-11:
Hr. Duetoft fik formuleret en interessant sætning - kan jo hænde - som gik ud på, at i Danmark skulle vi ikke have det sådan, at der var valg hvert andet år.
I Danmark skulle vi have stabilitet omkring regeringer.
Må jeg minde hr. Duetoft om, at vi i Danmark har haft valg i 1973, 1975, 1977, 1979, 1981, 1984, 1987, 1988, 1990.
I alle disse år var der faktisk folketingsvalg ca. hvert andet år.
Hvorfor?
Ja, det var selvfølgelig, fordi det ikke var muligt at skabe flertal i Folketinget for en seriøs og ordentlig politik.
Hvorfor har vi så haft situationer siden 1994 og 1998, hvor der næsten har været en hel valgperiode?
Er det så, fordi der føres en bedre politik?
Nej, det er
Søren Søndergaard (EL), 1999-02-11:
Det er jo fuldstændig korrekt, at CD's selvopfattelse er at være fluepapiret på midten og tiltrække så meget, som det er muligt.
Og det er jo en rolle, som man kan vælge, og det er en fuldstændig legal rolle.
Men bliver hr. Peter Duetoft alligevel ikke en lille smule bekymret, når det nu viser sig, at den vedtagelse, som vel ikke mindst på CD's foranledning er blevet strikket sammen, faktisk ikke indeholder noget som helst.
Jo, den indeholder nogle ord.
Nogle af ordene lyder, at regeringen opfordres til et bredt samarbejde om forslag, der kan sikre bedre hjemmehjælp.
Så har vi fået oplyst, at her i eftermiddag skal der behandles et forslag fra CD, et ganske fortrinligt og udmærket forslag om bedre hjemmehjælp, og jeg ved ikke, om det er et flertal, men i hvert fald det største af de partier, der har skrevet under på den her vedtagelse, lavet sammen med hr. Duetofts parti, ja, de vil stemme imod CD's forslag om bedre hjemmehjælp.
Kort sagt, det her indeholder intet andet end varm luft.
Er det trods alt ikke for lidt for CD at have den rolle at være samler omkring varm luft?
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-02-11:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører ikke længere kan være til stede i salen, skal jeg holde vores ordførertale, og den bliver ikke lang.
Vi har ikke nogen lyst til at forlænge den her i øvrigt spændende debat.
Kristeligt Folkeparti mener, at regeringen og statsministeren på en række områder ikke har indfriet de forventninger, som de skabte før og under valgkampen i marts 1998, men vi er af den helt klare opfattelse, at spørgsmålet om, hvorvidt valgløfterne er indfriet eller ej, må afklares mellem vælgerne og statsministeren og ikke her i Folketingssalen.
til et bredt samarbejde i forlængelse af finanslovaftalen
, og vi medvirker ligeledes gerne til løsningen af en række problemer, der trænger sig på i forhold til børn, ældre og sundhed, og vi fastholder selvfølgelig at støtte den aftale, som vi selv er medforslagsstiller til.
Søren Søndergaard (EL), 1999-02-11:
Hele denne her diskussion, siger statsministeren, hænger sammen med, at Enhedslisten er sur over, at regeringen har lavet finanslovforlig uden om Enhedslisten.
Det er, hvad det hele handler om i henhold til statsministeren.
Jeg synes, det er bekymrende, at statsministeren ikke har forstået mere af den kritik, vi rejser.
Så bare for at illustrere det, vil jeg tage et eksempel, der overhovedet ikke har noget med finansloven at gøre:
Lige op til det sidste valg var der faktisk en sag om Politiets Efterretningstjeneste, som vi havde en vis interesse i.
I den sag kommer regeringen, statsministeren og justitsministeren, med et klokkeklart løfte: Hver en sten i den sag vil blive vendt!
Hver en sten i den sag vil blive vendt, var løftet.
Nu er der gået næsten et år, og hvad er der så sket?
Ja, der er fremsat et lovforslag, og alt tyder på, at det kan finde et flertal i salen, men det bliver ikke forhandlet.
Og i hundredvis af spørgsmål ligger ubesvarede.
Jeg ved ikke, om vi tidligere har haft en sag her i Folketinget, hvor i hundredvis af spørgsmål ligger ubesvarede i et år, men det har vi altså i denne her sag.
Og det er jo derfor, vi er bekymrede for, at det ikke bare er finansloven, men at der også er en række andre spørgsmål, hvor vi må konstatere, at vi desværre ikke helt har kunnet stole på de løfter, som regeringen har givet.
Holger K. Nielsen (SF), 1999-02-11:
Og jeg så i ånden, at nu ville der blive draget den konklusion, at Socialdemokratiet ikke ville gentage det kunststykke, man lavede før jul.
For statsministeren må jo indrømme, at det har givet store vanskeligheder for Socialdemokratiet.
Og i forlængelse af det, vi har hørt i dag, vil jeg sige, at jeg har meget svært ved at forstå, at man overhovedet skulle have i tankerne at gå ind i et større samarbejde med partiet Venstre, og derfor undrer det mig, når jeg til sidst alligevel hører statsministeren sige: Vi er robuste folk.
Man kan altså også blive for naiv i forhold til, hvad man tror man kan klare af tilsmudsning og af ydmygelser fra andre partier.
Burde man ikke i stedet sige: Jamen hvorfor skal vi dog gå ind i dét?
Ja, i nødstilfælde i små sager nok også med andre partier såsom Venstre, men alligevel satse helt anderledes.
Burde dét ikke være konklusionen for statsministeren?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-02-11:
Hr. Holger K. Nielsen stillede mig et spørgsmål, som jeg gerne vil svare på, også fordi tiden før desværre ikke tillod mig at svare på hr. Holger K. Nielsens første indlæg under debatten.
Jeg var glad for hr. Holger K. Nielsens fremhævelse af, at nu må vi se at komme videre, nu må vi til at se fremad, og jeg er ganske enig.
Og jeg synes, jeg må sige, at hvis jeg kan opfatte SF's melding derhen, at SF også tager det alvorligt, at vi selvfølgelig må indrette vores økonomiske politik efter det, når forholdene omkring os ændrer sig, og at SF også tager det alvorligt, at når befolkningssammensætningen her i landet ændrer sig, så vi bliver flere ældre og færre yngre, har det også sine konsekvenser, så vil det heller ikke mangle på samarbejdsvilje fra regeringen, hverken i forhold til SF eller i forhold til andre.
Det har aldrig været regeringens stil at holde partier udenfor, som er ansvarlige og parate til at påtage sig et ansvar, og det vil det heller ikke være fremover.
Vi skal her i foråret i gang med - håber jeg - at forhandle forsvarsforlig, og det vil vi gøre en meget stærk anstrengelse for, og dér vil vi selvsagt søge de samarbejdsparter, som vi erfaringsmæssigt ved er parate til at påtage sig et ansvar på dette område.
Jeg skal endnu en gang slutte med at sige, at jeg håber, at debatten i dag ikke har gravet grøfter for alvor, men at vi kan komme videre med vores politiske arbejde.
Det er på vores politiske arbejde og vores evne til at samarbejde, vi skal bedømmes.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-02-11:
Nu er statsministeren jo løbet ind i nogle taletidsbegrænsninger heroppefra, og derfor er det jo ikke til at vide, hvad der var i manuskriptet, som statsministeren ikke nåede frem til, men det, som jeg synes havde været naturligt efter sådan en lang debat, som Folketinget har haft her i eftermiddag, var jo, at statsministeren havde givet Folketinget en redegørelse for, hvad statsministeren har lært af det forløb.
Det har også været rejst tidligere under
debatten
Det får vi måske ikke ved denne lejlighed, men så kan det jo være, man kommer tilbage til spørgsmålet, om ikke andet så i debatter uden for huset, hvor statsministeren åbenbart vil være mere meddelsom.
Karen Jespersen (V), 1999-02-11:
Det forslag, vi skal til at behandle nu, handler om, hvilken pension førtidspensionister skal have udbetalt, når de går fra at være førtidspensionister til at være folkepensionister.
Og jeg vil gerne til en start gøre opmærksom på, at førtidspensionen jo er en pension, der gives for et tab af erhvervsevne, medens folkepensionen er en alderspension, der indtil videre gives, når man er fyldt 67 år, og som træder i stedet for en arbejdsindkomst.
Det betyder også, at de beløb, som man får udbetalt, når man er på mellemste og højeste førtidspension, nemlig det, der hedder erhvervsudygtighedsbeløbet og invaliditetsbeløbet, først og fremmest er en kompensation for pensionistens manglende indtjeningsevne i forhold til jævnaldrende erhvervsaktive.
Der er fra tid til anden en diskussion om, med hvilken begrundelse invaliditetsbeløbet og erhvervsudygtighedsbeløbet gives, men hvis man læser førtidspensionsrapporten, hvori jo også forskellige handicaporganisationer deltog, så fremgår det dér, at det først og fremmest er en kompensation for manglende indtjeningsevne, og det er altså også begrundelsen for, at den falder væk, når man når folkepensionsalderen.
Folkepensionen er jo også af en sådan størrelse, at man som hovedregel går ned i indtægt sammenlignet med den indtægt, man havde i den erhvervsaktive alder.
Og det er altså også forklaringen på, at man som førtidspensionist ikke længere får udbetalt invaliditetsydelsen og erhvervsudygtighedsbeløbet, når man bliver folkepensionist. Det er jo også sådan, at man som folkepensionist ifølge pensionsloven kan få særlige tilskud som et supplement til folkepensionen, hvis den af den ene eller anden grund ikke dækker ens aktuelle behov.
Derfor er det min holdning, at vi fastholder det sæt af regler, vi har i dag, og det er selvfølgelig også under hensyntagen til de økonomiske muligheder, der er, da det også vil være en ret dyr ordning at fortsætte med at udbetale invaliditetsbeløbet oven i folkepensionen.
Men det vil jo være sådan, at vi fortsat vil se på hele regelsættet omkring førtidspensioner og folkepension, og vi skal jo bl.a. have en debat om det i morgen, men forslaget her kan regeringen ikke støtte.
Jacob Buksti (S), 1999-02-11:
Det er sådan til min forståelse af, hvad hr. Holger K. Nielsen mener.
Jeg kan forstå, at løfter sådan er noget særligt noget, og så er der nogle programpunkter, dem behøver vi ikke tage så alvorligt.
Sådan forstod jeg det.
Og derfor vil jeg bare spørge hr. Holger K. Nielsen, om det så, når hr. Holger K. Nielsen kæmper for, at de danske EU-forbehold står mejslet i runer i den dér fremtidige regeringsdiskussion, som hr. Holger K. Nielsen lægger op til, er en forudsætning for, at SF overhovedet er med, at de stadig væk er mejslet i runer. Eller vil det være sådan, at hr. Holger K. Nielsen på et tidspunkt skal ud og sige til vælgerne: Ja, det sagde jeg dengang, men nu bliver vi nødt til, af hensyn til udviklingen og de dér fire-fem andre partier, at lave en EU-politik, som måske ikke er SF's?
Peter Duetoft (CD), 1999-02-11:
Til hr. Holger K. Nielsen: Det er bare for historieskrivningens skyld.
Vi kunne jo netop ikke indgå et generelt stort finanslovforlig.
Det, vi gjorde, var at stå sammen om en lille flig af finansloven, hvor vi var enige, men der var en klar markering af, at dette ikke var et generelt finanslovforlig, for det var vi for langt fra hinanden til.
Jeg synes bare ikke det skal stå uimodsagt, at vi har indgået sådan et.
Det gjorde vi ikke.
Men jeg er da enig med hr. Holger K. Nielsen i, at hvad der sker om mange år, kan vi jo ikke vide noget om. Verden kan ændre sig.
Der var jo også folk i denne her sal, der var meget langt fra hinanden i udenrigspolitikken for år tilbage, men jeg kan forstå, at nu varer det ikke så længe, før vi stemmer sammen om diverse udsendelser af folk til udlandet og sådan noget.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-02-11:
Jo, ifølge Venstres forslag til vedtagelse vil Venstre gerne have bedre forhold for børnefamilierne, for de syge og for de ældre.
Men samtidig taler fru Ulla Tørnæs om bedre forhold for erhvervslivet, og vi kender jo alle sammen Venstres holdning til landbruget.
Er der overhovedet en befolkningsgruppe, Venstre ikke lefler for i dagens debat?
Alle skal have bedre forhold, ingen skal betale, og skatten skal sættes ned.
Synes Venstre virkelig, det er seriøst?
Var det ikke på tide, at Venstre begyndte at vise sit sande ansigt?
Holger K. Nielsen (SF), 1999-02-11:
Jo, men tingene forandrer sig jo også.
For 5 år siden ville hr. Duetoft jo have stået her og have afvist muligheden af, at der kunne laves aftaler om finansloven mellem CD og SF.
Det er der faktisk lavet.
Tingene udvikler sig.
Formentlig også for CD.
Så lad os nu vente at se.
Lad os få den her diskussion, og det er det, vi er optaget af i øjeblikket.
Så siger hr. Buksti, at jeg er hellig, fordi SF jo også må give, hvis man skal lave et samarbejde.
Jo, men der er jo forskel på, om man har nogle programpunkter, man fremlægger, og så direkte løfter.
Når statsministeren står og siger i grundlovstaler, i 1. maj-taler, ved forskellige lejligheder: Jeg lover, at i min regeringstid vil der ikke blive rørt ved efterlønnen, så er det da et ganske håndfast løfte, som vælgerne må have en vis forventning om bliver overholdt. Når statsministeren i valgkampen siger: Jeg er en garant for, at der ikke bliver rørt ved de danske undtagelser, så må det dog give anledning til en vis bekymring eller overraskelse, når selv samme regeringsparti på første dag, hvor ØMU'en er i gang, går og snakker om, at vi skal have ophævet ØMU-undtagelsen.
Der er altså forskel på så konkrete og kontante løfter og så det, at man har et politisk program, hvor alle jo godt ved, også vælgerne, at intet parti kan få 100 pct. af sit program gennemført.
Ulla Tørnæs (V), 1999-02-11:
Til hr. Holger K. Nielsen vil jeg sige, at jeg selvfølgelig helst ser, at et bredt samarbejde indbefatter hele den borgerlige fløj, men at det brede samarbejde jo også kan indbefatte andre partier.
Men det er vigtigst for mig at understrege, at med vores forslag til vedtagelse giver vi regeringen en udstrakt hånd til fortsættelse af et samarbejde, og det håber jeg som sagt at statsministeren vil tage anerkendende imod.
Hr. Søren Søndergaard spørger, hvilke garantier Venstre vil give for den nuværende efterløn eller de regler, vi nu får vedtaget om efterlønnen.
Her har vi klart understreget, at vi har indgået en aftale med regeringen, og den aftale står vi selvfølgelig ved.
Vi har oven i købet strakt os så langt som til at sige, at en kommende borgerlig-liberal regering med Venstres deltagelse ikke agter at ændre i de regler, som vi nu får vedtaget, så vi står ved det, som forhåbentlig inden længe bliver vedtaget her i Folketinget.
Karen J. Klint (S), 1999-02-11:
Fremskridtspartiet ønsker med sit lovforslag nr. L 155 at øge førtidspensionisternes økonomiske forsørgelsesgrundlag, når de overgår til folkepension.
Der peges i lovforslaget på, at førtidspensionister skal bibeholde det invaliditetsbeløb, der er givet efter § 13 i lov om social pension.
Nu er det som allerede sagt ikke sådan, at dette beløb - uanset dets navn - gives som en kompensation for ekstraudgifter på grund af éns handicap eller lidelse, men som en kompensation for, at lidelsen eller handicappet reelt begrænser vedkommendes muligheder for supplerende erhvervsindtjening.
Den socialdemokratiske gruppe finder, at førtidspensionister ligesom alle andre må tåle en indtægtsnedgang ved overgangen til folkepension, i alt fald på de pensionsdele, der kan sammenlignes. Vi vil ikke afvise, at der i en kommende tilpasning af pensionsregler kan være andre forhold eller ydelser, som handicappede bør bevare uanset alder.
Vi kender alle kritikken af, at ledsageordningen stopper ved de 67 år.
Men en debat om sådanne forhold og finansieringen heraf ønsker vi inddraget i en samlet helhed frem for at trække enkeltydelser ud i en særskilt lovgivning.
Den socialdemokratiske gruppe kan ikke støtte det foreliggende lovforslag.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-02-11:
Naturligvis bliver pensionssparerne usikre, når Venstre her fra Folketingets talerstol gang på gang fortæller disse, jeg må næsten sige usandheder.
Man kan selvfølgelig godt sige, at den koster 30-40 mia., men så er det jo over et langt stræk af år.
Jeg må også sige, at der ikke bliver sagt noget om, at pensionssparerne via pensionskasserne får betydelige forbedringer, i og med at der nu kan investeres 50 pct. af pensionsindestående i aktier; en ganske betydelig forbedring, som mange har kvitteret for.
Jeg må også sige, at pensionskasserne jo siger noget helt andet end det, vi hører fru Ulla Tørnæs sige her i dag.
De taler faktisk om, at det fortsat er utrolig fornuftigt at spare op til pension, så i det tilfælde er Venstre altså også i konflikt med pensionskasserne.
Jan Petersen (S), 1999-02-11:
Jeg spurgte fru Ulla Tørnæs, hvorfor man holder en tale, der indeholder kritik og for så vidt lige så godt kunne udtrykke mistillid - for det mener man vel - og dernæst præsenterer en vedtagelse, som ikke indeholder kritik og slet ikke mistillid.
Jeg bliver nødt til at bede fru Ulla Tørnæs forklare mig og befolkningen, hvad Venstre vil med den vedtagelse.
Vil man samle Folketinget om ingenting?
Eller vil man samle Folketinget om at bakke regeringen op? Fru Ulla Tørnæs valgte også at undlade at svare mig på, hvorvidt det indgik i Venstres analyse af valgkampen, om ikke det kunne være, at vælgerne svigtede og snød Venstre for regeringsmagten netop på grund af Venstres egne løfter.
Jeg må sige om den vedtagelse, som Venstre har fremsat, at i hvert fald i sammenhæng med den tale, fru Ulla Tørnæs holdt, er det med talen og vedtagelsen, som det er med musefælden og musen.
Der er altid gratis ost.
Ulla Tørnæs (V), 1999-02-11:
Lad mig starte med at takke fru Pernille Blach Hansen for den korte og meget præcise gennemgang af Venstres valgprogram, Venstres principprogram.
Det kunne sådan set ikke siges klarere og tydeligere.
Så spørger hr. Jan Petersen, hvad Venstre vil med vedtagelsen i dag.
Vi vil gerne forsøge at spore en - for mig at se - for Folketinget ikke særlig relevant debat ind på en relevant vej, nemlig en vej, der har betydning for rigtig mange borgere her i samfundet.
Det handler om børnefamilierne, det handler om de syge, det handler om de ældre, og så handler det frem for alt om dansk samfundsøkonomi helt overordnet, og her jeg tænker jeg selvfølgelig først og fremmest på betalingsbalancen.
Det var nogle af de ting, jeg forsøgte at påpege i min ordførertale. Med selve vedtagelsen ønsker vi, som jeg allerede har nævnt, at give regeringen en udstrakt hånd til et fortsat bredt samarbejde, så vi netop kan sikre, at vi fortsætter arbejdet med de reformer af det danske velfærdssamfund, som blev igangsat med finanslovaftalen.
Jeg skal bare nævne dagpengereform, reformen af efterløn, medicintilskud, boligsikring m.m. - alt sammen noget, der blev iværksat med finanslovaftalen.
Det arbejde ønsker vi at fortsætte, og jeg synes såmænd, at regeringen burde overveje at stemme for vores forslag til vedtagelse, for så vil vi netop kunne fortsætte i den gode takt, vi indledte med finanslovaftalen.
Så kom hr. Jens Peter Vernersen igen ind på, hvorvidt det kan betale sig at spare op til pension eller ej.
Til det vil jeg blot sige, at alt taget i betragtning er det jo en kendsgerning, at regeringen med pinsepakken har straffet pensionsopsparerne.
Jeg nævnte i min ordførertale ikke ét eneste kroner og øre-beløb, men i hvert fald er det helt sikkert, at hvis man tager alt i betragtning, skader pinsepakken pensionsopsparingen.
Det er en klar og kynisk kendsgerning, og det er noget, som vi i Venstre ikke er tilhængere af.
Tværtimod ønsker vi at tilskynde til privat opsparing, og derfor er vi meget kede af den effekt, som pinsepakken på sigt vil få for den private opsparing.
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-02-11:
Det, jeg hæftede mig ved i fru Ulla Tørnæs' ordførertale, var den megen snak om brudte løfter over for egne vælgere, og det kunne godt få én til at stille spørgsmålet: Hvordan har Venstre det med deres egne vælgere i spørgsmålet om brudte løfter? Jeg har et lille citat her: »De mange love og regler om arbejdsløshedsdagpenge, sygedagpenge, førtidspension, folkepension og kontanthjælp erstattes af én samlet lov om kontantydelser.
Det er taget fra Venstres oplæg Velfærd og Valgfrihed.
Hvor er det forslag blevet af?
Hvor er det forslag blevet af?
Venstre og Det Konservative Folkeparti foreslår, at man skal have været medlem af en a-kasse i mindst 3 år for at opnå ret til dagpenge.
Hvor er det forslag blevet af?
Adgangen til orlov begrænses ved, at der kræves en aftale mellem arbejdstageren og arbejdsgiveren om orlov, at der kræves genbesættelse af den ledige stilling, og at ledige ikke kan gå på orlov.
Hvor er det forslag blevet af?
Hvad med løftebrud?
Hvad med løfterne over for egne vælgere?
Hvornår kommer de forslag?
Frank Aaen (EL), 1999-02-11:
Jeg skal takke for svaret og tolkningen af forslaget til vedtagelse.
Det, der står klart efter det svar, vi fik, er, at børnefamilierne, de ældre og de, der er på venteliste til sygehusene, kan få mere udlicitering og et friere valg stillet i udsigt af partiet Venstre. Ikke én krone mere, ikke én ansat mere, ikke én eneste hjemmehjælper mere.
Det er udlicitering og et friere valg, der er Venstres bud til dem, der har for lidt velfærd i dag. Jeg kunne sådan set godt tænke mig at vide - men det må vi vende tilbage til senere i ordførerrækken - om de øvrige medforslagsstillere har samme tolkning af den udtalelse.
Jeg må sige, at jeg synes, det er forbavsende, at det er, hvad man har at byde på.
Men det svarer jo godt til finanslovaftalen, så på den måde er der logik i tingene.
Men de sidste måneder viser jo tydeligt, at det er Venstre, der er regeringens parlamentariske grundlag.