Ole Stavad (S), 2004-01-28:
Jeg vil godt starte med at sige, at jeg ikke vil klandre hr. Freddy Dam, den foregående ordfører, for ikke at kunne svare på alle detaljer i det her meget omfattende lovforslag, og jeg vil også sige, at det er en umulighed at give nogen som helst form for dækkende beskrivelse af lovforslaget på de 5 minutter, vi har til rådighed til vores ordførertale.
Det her skulle egentlig være seks-syv lovforslag.
Det er helt forskellige love, det er helt forskellige problemstillinger, og derfor bliver det også nogle overordnede bemærkninger, jeg bliver nødt til at holde mig til.
Lovforslaget bærer overskriften forenkling.
Jeg må sige, at det er meget indviklet at forenkle.
Jeg vil turde påstå, at der nok ikke er så mange her i salen - måske lige bortset fra nogle nede i hjørnet - som ville bryde sig om at blive hørt i det og i konsekvenserne af det.
Det er også en del af problemstillingen.
Selv vi, der har arbejdet politisk med skat i mange år, har meget svært ved at gennemskue, hvad det så er, de regler, man indfører her, kan bruges til.
Jeg synes ikke, når jeg har læst bemærkningerne grundigt igennem, at jeg får særlig meget hjælp.
Der er en lang række områder, hvor jeg sidder tilbage med en oplevelse af ikke at have nogen sikkerhed for, hvad en ændret adfærd kan medføre.
Hvad betyder f.eks. den ændrede regel om en dispensation, hvor man siger, at de fleste, der søger, får den, og derfor ændrer man det, for der er jo også dem, der nu ved, at de ikke vil få den, og de vil jo typisk lade være med at søge?
Hvad kan man bruge det til?
Det andet er, at man nu giver mulighed for at give succession i opsparingsordningen inden for virksomhedsskatteordningen til en ægtefælle, men hvordan er mulighederne for at flytte den opsparing, der er foretaget af den ene ægtefælle over til den anden ægtefælle, hvis det er sådan, at den anden ægtefælle har en lavere indkomst, hvor det så betyder en lavere beskatning?
Vil det også kunne lade sig gøre der, hvor der fortrinsvis er tale om passive investeringer som i ejendomme til udlejning?
Derfor mener jeg, at der er vældig mange spørgsmål, som vi må stille, og som vi håber at få kloge svar på, som kan retlede os og vejlede os.
Så mener jeg i forhold til det spørgsmål, som både hr. Jacob Buksti og jeg stillede til Venstres ordfører om
indeksering, som har sin egen meget mærkelige forhistorie,
at vi er inde i nogle bemærkninger, som grænser til en vildledning af Folketinget.
Man skal faktisk over i kommentarerne til de indkomne høringssvar, før vi får den ærlige udlægning af, hvad virkeligheden er.
Det er ikke fair og rimeligt, for ikke at sige det stærkere: Det er uacceptabelt - det er uacceptabelt.
Det går jeg ud fra vi også bliver nødt til at vende tilbage til.
Og så er der problemet med, at man, efter at vi havde måttet bruge meget tid på skatteministeren og hans system for at få ham til at erkende, at man fuldstændig mærkeligt tilfældigt - ingen kan give en forklaring på hvorfor og hvordan - havde indført en hjemmel om, at man kunne indeksere på gamle ejendomme frem til 1993, selv om der direkte findes lovtekst, der siger, at det kan man ikke.
Dengang, vi tog fat på den første omgang, udsendte man fra Skatteministeriet cirkulærer, der udbredte det til alle og sagde: Det skal I bare gøre.
Første gang, vi så begynder at gå virkelig hårdt til den, beder vi om at få Justitsministeriet ind, som siger, at de ikke vil blande sig i det.
Det mener jeg i øvrigt er et problem, for det kan gøre, at vi er nødt til at opbygge en juridisk enhed i Folketinget, og det er jeg ikke særlig glad for, for jeg tror
ikke, det giver bedre lovgivning, at vi sætter to juridiske systemer til at slås med hinanden.
Men glædeligvis bad skatteministeren så kammeradvokaten om at komme med et notat, det vil jeg godt takke for.
Og kammeradvokaten når frem til den klokkeklare konklusion, at det her var direkte ulovhjemlet.
Han når så frem til, at han ikke vil kalde det for en ulovlig forvaltning.
Det undrer jeg mig egentlig over.
Kammeradvokaten siger også i sit notat, at det på den måde, lovgivningen er gennemført, er sikret, at alle kan få et fradrag, der svarer til værdien i 1993.
Men nu kommer skatteministeren med et lovforslag, hvor han indfører det, som aldrig har været meningen, aldrig har været lovhjemlet, som har været en forvaltning, der er i direkte strid med lovgivningen.
Det eneste svar, jeg kan finde, er, at han tidligere har sagt, at hvis man ikke gjorde det, så kunne det være i strid med skattestoppet.
Jeg vil godt slutte med at takke hr. Freddy Dam for, at han signalerede åbenhed i forbindelse med det spørgsmål, for det tolker jeg sådan, at der i hvert fald fra Venstres ordførers side er en parathed til, at vi ser grundigt på det her i fællesskab under udvalgsbehandlingen.
Det bliver der brug for.
Jeg kan næsten ikke lade være med at følge op på rosen for forenkling; hvem vil ikke gerne forenkling?
Det tror jeg alle gerne vil, hvis ikke det har nogen uheldige konsekvenser.
Så om summen af det her lovforslag er en forenkling eller det modsatte tror jeg det er alt for tidligt at tage stilling til. Vil hr. Mikkel Dencker love, at han vil være lige så optaget af at få afdækket konsekvenserne, også muligheden for unddragelser og undvigelser af en normal beskatning, som vi andre er, og at han vil være med til at værne imod, at folk, der bare er rige nok, ikke behøver at betale skat på lige fod med andre?