Per Kaalund (S), 2005-03-11:
Som det allerede er fremgået, er der her tale om en genfremsættelse af tre lovforslag, som blev førstebehandlet i den tidligere samling i november måned 2004.
Jeg kan sige, at Socialdemokraterne er enige i behovet for en militær straffelov plus retsplejelov og disciplinarlov, også i fredstid.
Vi er også enige i, at der i forhold til gældende lov sker en væsentlig afkriminalisering i de forslag, der ligger her.
I forhold til L 68, som det hed i november måned, har vi fået en imødekommelse, idet det, der dengang stod i lovforslaget, nemlig forsvarsministerens mulighed for under ekstraordinære forhold at forbyde militært tjenestegørende personels deltagelse i politiske foreninger og offentlige forsamlinger, nu er udgået.
Vi noterer med tilfredshed, at det er taget ud af det lovforslag, vi behandler her.
Der må være lige vilkår i demokratisk henseende også for militært personel i forhold til andre borgere.
Vi er som sagt fortsat positive over for at medvirke til en vedtagelse.
Vi har dog nogle spørgsmål og nogle ting, vi gerne vil have belyst under udvalgsbehandlingen.
Et spørgsmål gælder torturkonventionen, hvor der tidligere her i salen var fremsat et beslutningsforslag om at få inkorporeret torturkonventionen i dansk lovgivning, herunder også i den militære straffelov.
Det vil vi gerne have yderligere belyst.
Der er også spørgsmålet om Den Internationale Straffedomstols artikel 33, hvor der er tale om en formulering, så der kan ske straf efter Den Internationale Straffedomstols regler, men i formuleringen i det forslag, som ligger her, er der en forskel i forhold til, hvad der står i konventionen, og derfor vil vi have dette belyst.
Jeg mener ikke, at der ligger nogen substansforskel, men vi kan jo lige så godt bruge en formulering, der svarer til den, som i øvrigt Udenrigsministeriets repræsentant ved betænkningen har udtrykt ønske om.
Det er sådan, at der, når der er tale om væbnet konflikt, vil ske en skærpelse af straffen for overtrædelse, og det er sådan set det, denne lov handler om.
Der er ikke nogen tvivl om, at når forsvarsministeren har udtrykt, at der er væbnet konflikt i et eller andet område, så er der væbnet konflikt.
Tilsvarende kan ministeren bemyndige en anden person til at sige: væbnet konflikt.
Tilbage står, at der, som vi ser det, kan være nogen usikkerhed hos det militære personale, når de er ude.
Er de under væbnet konflikt, eller er de ikke under væbnet konflikt?
Vi mener, at der ligger nogle gråzoner der, som vi gerne vil søge at få i hvert fald indsnævret.
Med hensyn til ting, som vi ikke nævnte ved den tidligere førstebehandling, men som vi er blevet gjort opmærksom på, er der spørgsmålet om besættelsesmagt, som stort set ikke omtales i betænkningen overhovedet.
Danmark kan risikere at blive besættelsesmagt og har i Irak været en del af en besættelsesmagt, så vi vil stille nogle spørgsmål om, hvilke regler der er gældende, når Danmark er besættelsesmagt, hvilket vi som sagt ønsker belyst i udvalgsbehandlingen.
FN har i sine resolutioner brugt begrebet besættelsesmagt, også i relation til den igangværende Irakkonflikt.
Med hensyn til spørgsmålet om krigsmidler – det er § 36, stk. 2 – har vi også nogle spørgsmål, og de går mere på en del ting, der er opremset i bemærkningerne til lovforslaget og i betænkningen.
Det kan være spørgsmålet om drab på personer, der har nedlagt deres våben, og det kan være spørgsmålet om repressalier over for civilbefolkningen og om, hvilke krigsmidler der kan anvendes.
Der er ret skrappe strafferammer, der er op til livstid på de områder her, og der tror jeg nok, at det vil være en fordel, om det var specificeret mere i selve lovgivningen, på samme måde som det er omkring krigsforræderi i § 28.
Endelig og sluttelig vil jeg sige, at strafferammerne kan virke lidt uoverskuelige, og derfor vil det nok være rigtigt, om udvalget også fik en mere skematisk opstilling af, hvor der sker stramninger, hvor der sker lempelser, og hvad der overhovedet sker med strafferammerne i dette meget omfattende lovkompleks.
Men vi er som sagt positive og agter at medvirke positivt til lovgivningen på dette område.