runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sandy Brinck (S), 2004-01-14:
Først skal jeg takke for besvarelsen.
For Socialdemokratiet er det afgørende, at det offentlige og det frivillige Danmark ikke bliver hinandens konkurrenter.
Vi skal ikke spilde hinandens gode kræfter på at kunne det samme og slås om opgaverne.
Vi skal derimod bruge den forskellighed, der ligger i at være henholdsvis offentlig og frivillig, til at skabe bedre hjælp og støtte til dem, som har behov, altså skabe mere fællesskab.
Vi ønsker, at folk, der bor i Danmark, er medborgere.
Man er ikke bare kunder i en butik, hvor man vælger på det offentliges hylde, og man er heller ikke bare skatteyder, så man, når man har betalt sin skat, blot kan regne med, at al medmenneskelighed kommer fra kommunen.
Derfor er det for os vigtigt, at vi politisk understøtter det civile Danmark uden at omklamre det. Kunsten er målrettet at arbejde for synergien mellem systemet og civilsamfundet.
Det var jo også derfor, at vi i sin tid lavede charteret for samspil mellem de frivillige organisationer og det offentlige Danmark.
I november fik vi den seneste redegørelse om § 115, som opstiller erfaringerne, men så sandelig også udviklingspotentialer for samarbejdet med frivillige organisationer.
Faktisk er der noget i rapporten, der tyder på, at det går lidt den forkerte vej i øjeblikket, hvor flere kommuner afskaffer deres frivillighedspolitik, hvor vi i stedet meget gerne så, at der var flere end blot den halvdel, som i dag har en frivillighedspolitik.
Det fremgår også af rapporten, at der stadig er nogen uklarhed i forhold til begrebet frivillighedspolitik og også uklarhed i forhold til, hvad de øremærkede penge i § 115 kan bruges til.
Der er således nogle helt klare opgaver at tage fat på.
Dels bør det at skabe og afklare en frivillighedspolitik op i gear igen og meget gerne med rådgivning og informationsarbejde fra Kontaktudvalget for frivilligt socialt arbejde, dels er det set med vores øjne
Ifølge rapporten er der stadig bekymring hos nogle frivillige organisationer omkring ligeværdigheden i det samarbejde.
Se, det er netop ligeværdigheden, partnerskabet, gensidigheden, som skal skabe den synergi, vi ønsker, og derfor skal der til stadighed arbejdes videre med konkrete modeller for sådanne partnerskabsaftaler.
Hvis jeg lidt mere konkret skulle pege på nogle områder, hvor vi indholdsmæssigt ser potentialer, er et oplagt område de udstødte, mennesker, som føler sig svigtet af det offentlige, hvor sagsbehandlerne hænger dem langt ud af halsen, og hvor socialforvaltningen sukker dybt, når borgeren henvender sig.
Her kan de frivillige noget; de kan bygge bro og skabe tillid både til systemet og også til, at den enkelte faktisk kan komme videre.
Et andet område er ældreområdet, hvor mange ældre desværre er ensomme.
Et tredje område kunne være børn og unge i risiko for marginalisering.
Her gør mange foreninger, både sports-, musik- og spejderforeninger, meget for at inddrage dem, og også her kan man få meget ud af det.
Det afgørende er klarheden om samarbejdets form, opgavernes fordeling, og at man indgår som hinandens supplement og ikke hinandens konkurrenter.
Vi skal bruge kræfterne konstruktivt, vi skal bruge hinandens kræfter bedre.
Line Barfod (EL), 2004-01-14:
Vi er jo alle sammen enige om, at det er vigtigt, at vi får bygget nogle flere boliger til ældre og handicappede, men jeg ville godt høre, om Det Konservative Folkeparti også mener, at man så skal sige, at kommunerne også i øvrigt skal have ret til at lave visitering på boligmarkedet.
Vi har jo generelt en boligmangel.
Skal man så ikke også ind og vurdere, om det er rimeligt, at der bor en familie på kun to personer i en kæmpe bolig, hvor der sagtens kunne bo 10 mennesker?
Burde vi ikke snarere samfundsmæssigt sige, at her synes
vi altså ikke, at de to skulle have lov til at bestemme, at de ville bo sådan.
De skulle faktisk bo 10 mennesker i det hus, fordi vi ikke har råd til at bygge så mange boliger, som der egentlig er behov for.
Hvad er det, der gør, at det lige er ældre og handicappede, der ikke skal have ret til selv at bestemme, om de nu altså gerne vil flytte til en anden boligtype?
Hvis Det Konservative Folkeparti virkelig mener, at det er en del af det kommunale selvstyre at lave sådan en indgriben i boligmarkedet, hvad er det så, der gør, at det så ikke også skal gælde for alle andre på boligmarkedet?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-14:
Som jeg har sagt tidligere under lignende behandlinger af lignende forslag, er det vurderingen i Det Konservative Folkeparti, at den visitation, den vurdering af, om ældre skal på plejehjem, af hvilke behov de har, og
hvilken plejebolig de skal i, er en del af det kommunale selvstyre.
Det er et kommunalt anliggende at vurdere, hvilket behov den enkelte ældre i den enkelte kommune har, og det er naturligvis noget, man skal vurdere sammenholdt med de forskellige andre tilbud, der er i den enkelte kommune.
I Det Konservative Folkeparti ønsker vi at bevare det kommunale selvstyre.
Det gør vi altså også på det her område, og vi mener, at det mest saglige er at sikre, at de ældre, der har de største behov i den enkelte kommune, også får et tilbud, der passer til den enkelte ældre, når man tager højde for, hvilke tilbud der i øvrigt er i denne kommune.
For så lige at gøre lidt op med den her taldiskussion, så er det jo sådan, at vi i forbindelse med det frie valg faktisk har pålagt kommunerne at lave opgørelser over ventetiderne på de forskellige tilbud i de forskellige kommuner. Inden vi så tager diskussionen om det ene og det andet tal, skal jeg på forhånd sige, at jeg ikke står med tallene her, men det er faktisk sådan, at kommunerne er pålagt at lave de tal i forbindelse med de frie valg.
Så derfor kan vi jo under udvalgsarbejdet se på de tal, der måtte være kommet ind på nuværende tidspunkt.
Men Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte det her forslag.
Det har vi heller ikke kunnet før.
Vi vil langt hellere sikre, at pengene bliver brugt der, hvor der er størst behov for det, og derfor ønsker vi fortsat, at der skal være en faglig vurdering af, hvilke behov den enkelte måtte have for plejehjem, plejebolig osv.
Pia Kristensen (DF), 2004-01-14:
Det kan jeg da svare meget kort på.
Det kan vi sådan set bede Socialministeriet om at undersøge og om at komme med nogle tal for.
Vi laver et udvalgsspørgsmål på det, og så får vi forhåbentlig nogle konkrete tal på bordet.
Margrethe Vestager (RV), 2004-01-14:
Jeg vil derfor spørge, om fru Pia Kristensen vil gøre noget konkret for, at ventelister, og hvor lang tid man står på venteliste, igen kan blive offentligt tilgængelige tal?
Det er tit sådan, at Dansk Folkeparti har en bedre adgang til regeringens ører og vilje end nogen af os andre.
Pia Kristensen (DF), 2004-01-14:
Det vil vi da meget gerne.
Vi har ikke lyst til at holde nogle tal hemmelige.
Nu er det jo sådan med tal, at når man kigger på den ene rapport og den anden rapport, så kan de være meget forskellige.
Nu hørte jeg jo lige nylig diskussionen mellem hr. Villy Søvndal og hr. Flemming Oppfeldt, hvor de var meget uenige i forbindelse med to statistikker.
Men vi ønsker da ikke at hemmeligholde tal.
Tværtimod skal de frem i lyset.
Det er ikke os, der har været med til at lægge dem i en skrivebordsskuffe.
Og desuden tror jeg da nok, hr. Villy Søvndal ved, at vi i Dansk Folkeparti taler højt om de manglende plejehjemspladser og om de manglende handicapboliger.
Hvis vi havde i sinde at skjule, at der var mange ældre, der ventede på plejehjemspladser, eller at der var handicappede til handicapvenlige boliger, så tav vi.
Vi er interesseret i at få tallene frem, for det vil sandelig også betyde, at vi så har et reelt tal for, hvad vi egentlig mangler af boliger. Jeg vil så lige sige, at i satspuljeforhandlingerne er midlerne blevet afsat til at opføre handicapegnede boliger. Der diskuterede vi netop også, hvad det egentlig er, vi skal opføre, og at vi måtte have en undersøgelse af, hvad mangelen
egentlig bestod i, og hvilken type boliger vi skulle have.
Villy Søvndal (SF), 2004-01-14:
Det kan jeg godt forstå.
Jeg vil heller ikke bebrejde fru Pia Kristensen, at hun ikke har tallene, for regeringen og Dansk Folkeparti har jo afskaffet de her tal.
Og så er det vel klart nok, at fru Pia Kristensen ikke har de tal, som man har valgt at afskaffe. Men mit principielle spørgsmål er: Hvis nu man er optaget af at løse det her problem, hvorfor starter man så med at afskaffe tallene?
Hvad har bevæggrunden været for regeringen og Dansk Folkeparti for, at de her tal ikke måtte være offentligt tilgængelige?
Det minder næsten om Sovjet i gamle dage.
Når der kommer et ubehageligt tal, så fjerner man det.
Hvorfor gør man det?
Hvis fru Pia Kristensen har ret i, at hun vil løse det her problem, vil hun så være med til sammen med oppositionen at sikre, at vi får de ventelistetal igen?
Pia Kristensen (DF), 2004-01-14:
Jeg har ikke tallene her, men vi ved fra ældreorganisationer og fra handicaporganisationer, at det er et stort problem, at mange meget svage ældre ligger i deres egne hjem og er så svage, at de ikke kan klare sig selv og faktisk har brug for pleje i alle døgnets timer.
Det ved vi.
Det er virkeligheden.
Tallene har jeg ikke her hos mig.
Villy Søvndal (SF), 2004-01-14:
Fru Pia Kristensen siger, at det er et forkert tidspunkt, fordi vi først skal have opfyldt behovet for dem, der har det reelle behov.
Jeg vil spørge, hvor mange det er.
Vi andre har jo ikke så store muligheder for at vide det, for regeringen og Dansk Folkeparti har jo afskaffet ventelisterne.
De sidste ventelistetal, vi har,
er fra 2001.
Så syntes man ikke om det billede længere, og så skar man det væk.
Hvor mange venter?
Er det ikke forudsætningen for at handle, at man har de der tal?
Eller skyldes det, at man har fjernet dem, at de var så ubehagelige i forhold til Dansk Folkepartis løfter, at man synes, det var rart at få dem helt fjernet fra virkeligheden?
Jørn Pedersen (S), 2004-01-14:
Ja, det kunne jeg godt finde ud af at regne ud, for man kunne jo passende spørge ude i kommunerne, så mange vi nu end ender med at få: Hvor mange har I på venteliste?
Og så kunne man tælle dem sammen.
Det tror jeg ville være en god idé, så man kunne få lidt mere overblik.
Jeg synes, det er lidt irriterende, at den sidste opgørelse, vi har, er fra 2001.
Det ville være rart at få nogle nyere tal på bordet.
Pia Kristensen (DF), 2004-01-14:
Så vil jeg gerne spørge Socialdemokraternes ordfører, om Socialdemokraterne har en plan for, hvordan man kan regne det behov ud.
Jørn Pedersen (S), 2004-01-14:
Det vil jeg gerne svare på, for det kommer an på, hvor mange
der er behov for - så enkelt er det jo - så længe vi ikke kan få opgørelser over, hvor mange der står på venteliste, for det er sådan set en forudsætning for, at vi kan begynde at lave regnestykkerne for, hvor meget vi skal have bygget. Det er jo ikke ret mange år siden, man i Boligministeriet - det var dengang, der stadig væk var et boligministerium - lavede beregninger, der viste, at der ville komme en voldsom efterspørgsel, når de store årgange blev ældre.
Jeg synes, det er temmelig logisk, at det er det, der vil ske.
Pia Kristensen (DF), 2004-01-14:
Hr. Flemming Oppfeldt spurgte Socialdemokraternes ordfører, hvor mange penge Socialdemokraterne har sat af.
Der kom ikke noget svar, og jeg kunne egentlig godt tænke mig at få det at vide, så derfor spørger jeg igen.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-01-14:
Jeg vil hellere have et system, hvor kommunerne vurderer ud fra, om man er handicappet, ud fra, om man kan bevæge sig og ud fra forskellige kriterier.
Altså at det er kommunerne, der vurderer, i stedet for bare at sige, at det er dem, der først kommer på listen, og det er dem, der laver de bedste ansøgninger, der kommer igennem.
Det synes jeg er mere ansvarligt, og Venstre har
Der bliver bygget mange flere boliger i dag, end der blev bygget tidligere.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-14:
Som konservativ må jeg sige, at det er et lovforslag, som det er meget svært at være uenig i, vi her behandler.
Præciseringen af kvindekrisecentrenes virksomhed ser vi som en naturlig sammenhæng med den styrkede indsats, som også har haft stor betydning for os, og som også er lavet i satspuljeforligskredsen.
Døgnhusene for personer med sindslidelser, som har været en forsøgsordning siden 1990, er vi glade for nu kan komme til at indgå i den brede vifte af tilbud, der skal være til gruppen af sindslidende.
Døgnhusene er for os at se en ganske udmærket mellemvej: Man er ikke på et sygehus, en institution, men i noget, der minder om at være i eget hjem, dog med den nødvendige støtte, som man kan have behov for.
Da vi også er meget glade for ordningen med, at man har mulighed for at passe handicappede børn i eget hjem, er det jo også en helt naturlig følge heraf, at vi også ønsker, at de forældre, der påtager sig den nogle gange meget store opgave, naturligvis også skal have mulighed for at opspare pension, så de ikke i alderdommen skal være ringere stillet, fordi de har gjort en stor indsats for deres handicappede barn.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-01-14:
»Finder statsministeren det betryggende, at et revisionsselskab i den grad påvirker lovgivningen, som det fremgår af en telefax af 25. januar 2002, under forhandlingerne i Skatteministeriet, 14 dage før et lovforslag fremsættes, og benytter argumentet skattestop for at undgå, at et eller måske flere skattehuller lukkes?«
Skriftlig begrundelse
Oplysningerne er udleveret via aktindsigt i Skatteministeriet
den 18. december 2003.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-14:
Det er ret fantastisk.
Når jeg nu én gang har gjort det klart, at jeg hverken kan eller vil svare på den konkrete sag, som jeg ikke har kendskab til, og så meget mere, når der er igangsat en undersøgelse eller bliver igangsat en undersøgelse i andet regi.
Det må foregå i andet regi.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-01-14:
Det ønsker jeg.
Det, spørgsmålet går på, er, om det er acceptabelt og troværdigt, at en koncerns revisionsselskab deltager.
Jeg synes egentlig, at vi her på det sidste spørgsmål må kunne få et svar fra statsministeren om, hvordan statsministeren ser på det.
Er det acceptabelt?
Er det troværdigt, at man får en paragraf ud, der efterfølgende giver et skattehul med mange, mange milliarder i fradrag?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-14:
Som sagt ønsker jeg ikke at kommentere den konkrete sag, som jeg ikke har kendskab til.
Men med hensyn til det principielle vil jeg gerne sige til hr. Jacob Buksti, at jeg ikke umiddelbart ser noget behov for ligefrem at indskærpe den kritiske sans.
Den håber jeg i hvert fald som en selvfølge er til stede hos alle, der modtager råd udefra, hvad enten det er ministre eller embedsmænd eller for den sags skyld folketingspolitikere, som også modtager mange råd, bl.a. når man modtager deputationer i folketingsudvalgene.
Jeg kan godt give hr. Jacob Buksti ret i udviklingen i retning af mere koncentration inden for rådgiverbranchen.
Jeg tror, vi skal brede det længere ud end bare til revisorer, for der er jo rådgivere inden for alle sektorer, og derfor er det jo heller ikke kun Skatteministeriet, det her handler om.
Det er jo generelt et spørgsmål om den rådgivning, ministerier modtager.
Der kan jeg godt være enig med hr. Jacob Buksti i, at tendensen til koncentration jo også betyder, at der kan være større sammenfald mellem dem, der giver råd, og dem, der bliver berørt af de råd.
Og det bør generelt give anledning
Jacob Buksti (S), 2004-01-14:
Jeg drister mig trods alt til at stille yderligere spørgsmål, selv om jeg kan forstå, at statsministeren jo ikke nødvendigvis er særlig optaget af at svare. Jeg synes godt, jeg vil høre, om statsministeren ikke mener, at det er noget, der så i givet fald bør indskærpes for fremtiden.
Når det nu er sådan, at man kan konstatere, at revisorbranchen også i dette land har en stærkere og stærkere koncentration, og det i øvrigt er sådan, at skatteforhold er noget meget kompliceret, hvilket statsministeren ved bedre end nogen, og man derfor har behov for ekspertise, har statsministeren så ikke det synspunkt, at når man så anvender den ekspertise, skal man også være forsigtig med, hvad man gør?
For ellers kommer man jo i den situation, som vi har her, hvor man kan konstatere, at en uge efter, at PricewaterhouseCooper henvendte sig til Skatteministeriet, er den paragraf, som PricewaterhouseCoopers kunde kan profitere af med et milliardstort fradrag, fjernet.
Mener statsministeren ikke, man bør indskærpe, at man skal forholde sig kritisk til de råd, man får?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-14:
Nu synes jeg, at hr. Ole Stavad skal passe på ikke at komme
for højt op i omdrejninger.
Den holdning, jeg har til besvarelse af det spørgsmål, er fuldstændig identisk med den holdning, som ministre før mig, også statsministre, har haft i lignende sager.
Hr. Ole Stavad ved udmærket godt, at linjen er klar, at når denne sag skal kulegraves af en undersøgelseskommission, så hverken kan eller vil jeg kommentere den her i Folketingssalen.
Det har jeg sagt for lang tid siden, og det bliver ikke anderledes af, at der bliver stillet flere spørgsmål. Der er ikke tale om hverken arrogance eller foragt over
for Folketinget, men respekt for, at undersøgelsen nu altså finder sted i et andet regi, hvad hr. Ole Stavad i øvrigt selv har bedt om
Det må hr. Ole Stavad så også respektere.
Ole Stavad (S), 2004-01-14:
Jeg synes, det er meget særegent, at vi står med en meget principiel problemstilling, som har været meget omtalt, og som var oppe i Folketinget inden jul.
Derfor strider billedet af, at statsministeren skulle være uvidende om og ikke have kendskab til nogen former for indhold, imod alt, hvad jeg kender til statsministerens grundighed.
Det sidste var sådan set en ros. Derfor vil jeg også godt sige, at jeg ikke mener, at statsministeren, fordi der er nedsat en undersøgelse i en konkret sag i forhold til ministerens gøren og laden, kan lade være med at forholde sig til den.
Jeg synes, at det sidste svar, som statsministeren gav til hr. Jens Peter Vernersen, var udtryk for en magtfuldkommenhed hos en statsminister og en arrogance over for Folketinget, som jeg synes, statsministeren skulle lægge af sig.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-01-14:
Ja, jeg kunne jo forstå, at vi ikke kunne komme længere med spørgsmålet om, hvorvidt det var acceptabelt og troværdigt.
Det næste spørgsmål går så mere på, om statsministeren finder det betryggende, at det foregår på den måde?
Der synes jeg måske, at det er nok så vanskeligt for statsministeren at sige, at statsministeren ikke har kendskab til den konkrete telefax, idet jeg præcis har henvist til telefax af 25. januar 2002, som er udleveret fra Skatteministeriet blandt de tusind bilag, vi fik.
Her fremgår det jo fuldstændig klart og tydeligt, at man har forhandlet den paragraf ud, i øvrigt formentlig helt efter ønske fra regeringen, fordi man har brugt argumentet, at det er et brud på skattestoppet, at det er i strid med regeringens erhvervspolitik, at det det her foregår.
Derfor er spørgsmålet: Er det betryggende, at det foregår på den måde, når det koster milliarder af kroner?
Så må jeg jo annoncere over for statsministeren, at det pågældende bilag, vi har fået, må indgå som en del af et åbent samråd, så statsministeren kan forberede sig yderligere.
Jeg vil også godt sige i den her sammenhæng: De her drøftelser mellem PricewaterhouseCoopers foregår 14 dage, før lovforslaget fremsættes.
Lige bestemt den paragraf tages ud.
Det må statsministeren da synes er dybt påfaldende.
Det skal også ses i sammenhæng med, at regeringen ved skatteministeren ganske kort tid derefter svarer Skatteudvalget: Det er ikke regeringens politik at lukke det skattehul.
Det ligger der et fuldstændig klart svar på, men det må vi så drøfte i det åbne samråd, når ikke vi kan komme længere med det her.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-14:
Jeg vil overhovedet ikke kommentere den konkrete sag, som jeg ikke har kendskab til, og jeg kan, hvad angår det principielle i rådgivning, henholde mig til, hvad jeg allerede har sagt.
Ole Stavad (S), 2004-01-14:
Men statsministeren bliver nødt til at forholde sig til - efter min opfattelse - at vi har et konkret eksempel på, at man ovre i Skatteministeriet sidder og forhandler med en revisionsvirksomhed, der er direkte interessent i en sag på sin klients vegne, hvor konsekvensen er, at skatteministeren tager det pågældende element ud af lovforslaget.
Det har den virkning, at den virksomhed, som revisionsfirmaet er revisions- og rådgivningsvirksomhed for, får et milliardfradrag.
Vil statsministeren ikke meget klart tage afstand fra en sådan procedure og love, at sådan noget ikke bør gentage sig?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-14:
Generelt vil jeg sige, at når man modtager råd fra andre, skal man jo altid forholde sig kritisk til de råd, man modtager.
Man skal altid sætte sig ind i, om den, der giver råd, kan have en særlig baggrund for at give netop det råd.
Der er embedsmændene i et ministerium eller en minister jo ikke anderledes stillet end f.eks. medlemmerne af Folketingets Skatteudvalg, som modtager deputationer udefra, og som også kritisk må vurdere, hvad baggrunden nu er for, at de pågældende kommer og siger, som de gør, eller rådgiver, som de gør.
Der er alle jo i samme båd.
Det er klogt at modtage råd udefra, for det kan man undertiden blive klogere af, men det er også klogt at forholde sig kritisk til de råd, man modtager.
Jacob Buksti (S), 2004-01-14:
Jeg kan forstå, at statsministeren generelt mener, at man skal omgås kontakten med disse revisionsfirmaer med tilpas forsigtighed.
Derfor vil jeg gerne have statsministeren til at bekræfte, at statsministeren naturligvis er klar over, at revisionsfirmaer ikke bare er bærere af en ekspertise på revisions- og skatteområdet, men også har klare interesser som sælgere af produkter, og om statsministeren derfor ikke mener, at det kan være et problem, hvis man kan se, at der er en direkte og klar forbindelse mellem en kontakt fra et større revisionsfirma og så den ændring af loven, som foretages med klar favorisering af den kunde, hvis interesser revisionsfirmaet varetager.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-14:
Jeg har ikke noget kendskab til den konkrete sag, jeg ønsker
Jens Peter Vernersen (S), 2004-01-14:
Nu er der det helt specielle i forhold til det spørgsmål, jeg har stillet her, at PricewaterhouseCoopers er revisor for den koncern, som har fået milliarder i fradrag.
Det, som jo fremgår af den bekræftelse, der er på forhandlingen, og det, vi har fået at vide via aktindsigt, og som statsministeren selvfølgelig også har adgang til, er jo, at man netop har forhandlet den paragraf ud af regeringens lovforslag, som kunne have lukket skattehullet.
Det fremgår helt tydeligt.
Man forhandler den paragraf ud med begrundelsen, at den for det første er et brud på skattestoppet, og så forhandler man den ud med den begrundelse, at det ville medføre en betydelig øget beskatning, hvis man får lukket det hul.
Lader man altså hullet stå åbent, vil det medføre en forbedring for selskabet. Det er den helt konkrete begrundelse, der ligger i det mødereferat, der er sendt fra PricewaterhouseCoopers, og det er jo ikke hvem som helst derovre, det er Ove Lykke Zeimer, en af partnerne i selskabet, der har sendt den bekræftelse.
Gør det ikke statsministeren bekymret, at det forholder sig på den måde?