Nicolai Wammen (S), 2003-10-24:
For et øjeblik siden kom Venstres ordfører med en bemærkelsesværdig udtalelse, nemlig at det, der er blevet udtalt af den professor, jeg har citeret, ikke er sandt.
Det må jo komme an på en nærmere prøve.
Men det illustrerer, at den her debat er vigtig, for hvordan kan vi sikre, at de mere end en halv milliard offentlige kroner, som hvert år uddeles fra de såkaldte produktions- og promillefonde, i fremtiden bliver uddelt på en måde, som sikrer bedre produkter, satsning på økologi, mindre pesticid- og CO2-forbrug samt ikke mindst en fair og gennemskuelig uddeling af de mange penge?
Det er kernespørgsmålene i dagens debat.
For Socialdemokratiet er det helt afgørende, at vi som Folketing vedtager nogle regler, som effektivt sikrer, for det første: At store selskaber ikke får mulighed for at dominere fondsbestyrelserne, og at vi forhindrer mulighederne for interessesammenblanding og kammerateri.
For det andet: At den økologiske drift sikres med fondsmidlerne. For det tredje: At vi som samfund ikke belønner de mest pesticidforbrugende og CO2-udledende sektorer. For det fjerde: At der er et ordentligt tilsyn og gennemskuelighed i forhold til fondene. Og for det femte: At der gives en bred og fair adgang til fondenes midler. Det er den opgave, som Folketinget i dag står over for. For situationen i den danske fødevareproduktion har ændret sig markant fra tiden i 1970'erne, hvor reglerne om fondene så dagens lys.
Dengang var der tale om tidssvarende regler, der kunne sikre et bredt udbud af varer.
Siden er meget sket.
I dag er magten i dansk landbrug blevet samlet på ganske få hænder, så den forskellighed, der tidligere kom mere eller mindre af sig selv, nu er noget, man aktivt skal arbejde for at opnå.
Derfor er det ikke nok med fine ord.
Der skal handling til.
I dag står Folketinget over for et klart valg.
Begge forslag handler om at gøre noget ved problemer, der i dag eksisterer med promille- og afgiftsfondene, men kun Socialdemokratiets forslag griber for alvor fat om nælden.
Efter Socialdemokratiets opfattelse er det derfor nok et lille, men langtfra tilstrækkeligt skridt, ministeren med sit forslag lægger op til, for vi ser flere problemer i ministerens forslag. Vi er langtfra enige i den fremtidige sammensætning af fondsbestyrelserne, som ministeren foreslår.
Her skal repræsentanter fra erhvervssiden stadig have flertal i fondene.
Socialdemokratiet mener, at der er brug for en langt større grad af alsidighed, hvis vi for alvor ønsker at opfylde fondenes mål om at yde tilskud til forskning, produktudvikling, sygdomsbekæmpelse, uddannelse og i sidste ende et godt og varieret udbud af varer i de kølediske, vi som forbrugere har brug for.
Det betyder, at det er helt afgørende, at vi når frem til en sammensætning af fondsbestyrelserne, som reelt sikrer, at det ikke kun er de mastodonter, der sidder tungt på erhvervet, hvis interesser tæller.
Det er vigtigt, at øvrige producenter og forbrugere har en stemme, der er stærk nok til at blive hørt.
De dominerende interesser og personsammenfald imellem fondene og de store virksomheders ledelser må derfor ophøre, og her går ministerens forslag ganske enkelt ikke langt nok, når det gælder om at forhindre, at landbrugets organisationer og de store koncerner stadig vil kunne sidde med flertal i fondene. På den baggrund har Socialdemokratiet fremsat et beslutningsforslag, som helt konkret stiller følgende tre krav til fondsbestyrelsernes sammensætning: For det første at
hver interesseorganisation maksimalt må stille med to medlemmer til en fondsbestyrelse, for det andet at de medlemmer af en fondsbestyrelse, som repræsenterer landbrugets interesseorganisationer, højst må udgøre 40 pct., og for det tredje at maksimalt 25 pct. af bestyrelsesmedlemmerne må have tilknytning til en bestemt virksomhed.
På den måde mindsker vi risikoen for kammerateri
og interessesammenblanding
Men også på andre punkter ser vi problemer i ministerens forslag.
Det gør ikke noget ved de problemer, der er i forhold til økologiske projekter.
Forslaget modsvarer nemlig ikke, hvad økologerne indbetaler gennem afgifter på økologiske produkter.
Det både kan og skal vi gøre bedre.
Med vores forslag lægger vi op til, at økologerne som minimum skal tildeles midler svarende til det, økologerne selv indbetaler.
Vi mener samtidig, at det er en investering, der vil komme producenterne som helhed til gode
Det er uholdbart for både os i dag og for de kommende generationer.
For at bryde den onde spiral mener vi, at der er brug for tiltag, for det er der god mening i.
Endvidere gør ministerens lovforslag ikke noget ved, at der i dag mangler et effektivt tilsyn med fondenes virksomheder og bestyrelsessammensætning, samt at det er vanskeligt for udefrakommende, herunder ganske almindelige borgere, at få indsigt i fondenes forhold.
Derfor lægger vi med beslutningsforslaget op til, at en række oplysninger om bl.a. bestyrelsessammensætning og uddelingspraksis bliver gjort tilgængelige i Erhvervs- og Selskabsstyrelsen og på internettet.
På den måde sikrer vi, at man ikke behøver at sidde i en af bestyrelserne for at kunne gennemskue, hvordan det forholder sig, men at det i stedet bliver muligt for almindelige mennesker at finde ud af, eksempelvis hvilke projekter der får tilskud, og hvilke der får afslag, og med hvilke begrundelser.
Samtidig vil der også blive åbenhed om, hvornår man kan ansøge fondene om penge, hvilket jo er en afgørende forudsætning for, at andre end Tordenskjolds soldater kan få adgang til midlerne.
Derudover foreslår vi, at fondene skal have et mere effektivt tilsyn fra Civilretsdirektoratet og fra Rigsrevisionen.
Dertil kommer, at ministerens lovforslag ikke retter op på, at fondsmidlerne overvejende tildeles få store organisationer, mens enkeltpersoner og enkeltfirmaer er helt udelukket fra at få støtte.
I dag, hvor det på det nærmeste er disse yderpunkter, der tegner produktionen i Danmark, er det ikke længere en holdbar løsning. Som det er nu, har fondsbestyrelserne tilkendegivet, at der ikke gives tilskud til enkeltpersoner eller enkeltvirksomheder, fordi sådanne tilskud antages at være i strid med konkurrencelovgivningen. Ministeren har dog på sin side i et svar på et spørgsmål fastslået, at konkurrencelovgivningen ikke nødvendigvis står i vejen for, at enkeltpersoner eller enkeltvirksomheder modtager støtte, såfremt eventuelle forskningsresultater gøres tilgængelige for alle og de enkelte projekter falder inden for de generelle formål, som fondene skal støtte.
Hvis vi vil det bedste for mangfoldigheden i den danske produktion, skal vi bedre den lille producents vilkår og mulighed for at få del i støtten.
Alt i alt skal der ikke herske tvivl om, at vi fra Socialdemokratiets side mener, at der er brug for ændringer, og at de ændringer, regeringen har lagt op til, er for svage.
Vi vil have en mere håndfast linje, og det mener vi er nødvendigt, hvis man rent faktisk ønsker at komme problemerne til livs.
Ministerens forslag kradser kun lidt i overfladen og endda kun på enkelte af problemerne.
Der er derfor brug for mere markante ændringer, som vores forslag byder på, og vi håber på den baggrund på en spændende debat og en god udvalgsbehandling.