Ove Hygum (S), 1998-03-31:
Jeg vil starte med at erklære mig fuldstændig enig med dem, der har tilkendegivet, at det er et komplekst område, og jeg ser frem til, at en lang række af de mere tekniske spørgsmål, der er rejst, bliver yderligere belyst i forbindelse med Arbejdsmarkedsudvalgets arbejde.
Der er efterlyst definitioner på, hvad der skal til, for
at man opfattes som selvstændig erhvervsdrivende og lignende, og jeg vil da gerne medvirke til, at vi ser på, om der er ting, der kan præciseres, for det må jo være et hovedhensyn for dette Ting, at det, der bliver produktet - de vedtagne love og bekendtgørelser - er anvendeligt og umiddelbart administrerbart og forståeligt. Når jeg nu indledningsvis har sagt, at det er overordentlig kompliceret, støder det lidt an mod, at jeg egentlig meget gerne ser en hurtig behandling.
Jeg håber, at man i Arbejdsmarkedsudvalget vil tage positivt imod en opfordring til, at vi søger en hurtig løsning på de spørgsmål, der er rejst, også fordi der i lovgivningen er et forslag om, at man, hvis man har været i klemme i systemet, har mulighed for inden årets udgang at søge om at komme ind i systemet igen.
Jo hurtigere vi får tingene frem til endelig beslutning, jo bedre er mulighederne for, at vi kan gøre noget i de situationer, hvor nogle er kommet i klemme.
Jeg vil til hr. Knud Erik Kirkegaard og andre sige vedrørende de 37 timer, at det er en utilsigtet virkning, hvis lovforslaget efterlader det indtryk, at vi fremover påregner at fastsætte den ugentlige arbejdstid gennem denne form for lovgivning.
Det er ikke hensigten, og det har ikke været hensigten.
Når hr. Knud Erik Kirkegaard siger, at han er stærk modstander af, at man gennemfører arbejdstidsnedsættelse ved lov, og at han forudsætter, at det er jeg også modstander af, kan jeg svare, at jeg naturligvis foretrækker, at arbejdstidsnedsættelser gennemføres gennem kollektive overenskomstforhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter, om end jeg dog har været vidne til, at Folketinget ved en tidligere lejlighed - jeg tror, det var tilbage i 1985 - påtog sig en opgave i denne her sammenhæng, men lad det ligge.
fra dette lovforslag, vil jeg gerne sige, at der i alle tre instanser i ankesystemet, dvs. både i arbejdsløshedskassen, i Direktoratet for Arbejdsløshedsforsikringen og i Arbejdsmarkedets Ankenævn, har været enighed om, at den pågældendes aktiviteter må anses for at være selvstændig virksomhed i relation til arbejdsløshedsforsikringen.
Det følger af reglerne, som i øvrigt i sin tid blev vedtaget af et enigt Folketing, at det ikke er foreneligt med modtagelsen af overgangsydelse at drive selvstændig virksomhed.
Den pågældende måtte derfor udtræde af ordningen. Men der er også enighed i denne sal om, at konsekvenserne har været for voldsomme i forhold til forseelsen.
Det vil vi nu ændre med dette lovforslag, så det bliver muligt at blive i overgangsydelsesordningen, selv om man i et mindre omfang har overtrådt reglerne om selvstændig virksomhed.
Derfor skal han også tilbagebetale den overgangsydelse, han har modtaget med urette.
Derudover har der været flere, der har efterlyst en debat om begrebet de 200 timer i forbindelse med efterløn, og hertil vil jeg sige, at regeringen i sit regeringsgrundlag har anført, at der skal ses på efterlønsordningen.
Tilskyndelsen til gradvis tilbagetrækning skal styrkes, og der er en bemærkning om, at den gradvise tilbagetrækning på delefterløn skal blive et reelt alternativ til fuld efterløn.
Jeg tror på, at arbejdsmuligheden inden for de 200 timer også fra mange andre sider vil blive bragt op til diskussion i forbindelse med en generel drøftelse af hele efterlønsordningen.
Så vil jeg afslutte med at benytte lejligheden til at sige, at jeg - det er første gang, jeg har lejlighed til at sige det her fra denne talerstol - ser frem til et frugtbart samarbejde med Folketingets Arbejdsmarkedsudvalg.