runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Kaalund (S), 2001-03-01:
Det ligger i Schengenaftalerne, at de, der nu administrerer disse ordninger, skal på kontrolbesøg ved ydre grænser, og man skal, hvad vi i øvrigt også har været udsat for, på kontrolbesøg, som sikrer, at ydre grænser er i orden og på plads, når det i øvrigt nu skal igangsættes.
I øvrigt har det jo fungeret mellem ganske mange EU-lande i adskillige år, og det nye er jo bl.a., at de nordiske lande kommer med i ordningen.
Vi er blevet gennemgået, og der er blevet sagt god for vores ydre grænsekontrol, som vi opbygger den.
Det gælder først og fremmest Kastrup Lufthavn, hvor der kommer omkring 150 flere politifolk ud til at tage de indflyvninger, der måtte give problemer, og det gælder også i Billund og andre steder.
Det vil i øvrigt løbende blive fulgt op med kontrol af, at funktionerne er i orden.
Så det er vi rimelig fortrøstningsfulde over for. Selvfølgelig vil der være steder, der giver nogle indkøringsvanskeligheder.
Vi ved, at der har været problemer bl.a. i Grækenland, og vi ved, at der også kan være problemer i den sydlige del af Spanien osv., hvor der sker en vis tilstrømning bl.a. fra Afrika.
Der kommer en del over osv.
Men de ydre grænser vil være klart bedre, og vi er ret fortrøstningsfulde.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-01:
Det er sådan et helt paradoks i diskussionen, at man virkelig kan forsøge at fastholde en sådan argumentation, men det gør hr. Kaalund, så det er dét.
Men det, jeg gerne vil have hr. Kaalund til at bekræfte, er, at det også er en forudsætning for Schengen og en forudsætning for afskaffelsen af de nationale kontrolsteder, at den ydre kontrol er tilstrækkelig, at de ydre grænser er sikre.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Per Kaalund, om han og Socialdemokratiet er af den opfattelse, at de ydre grænser er tilstrækkelig sikre på nuværende tidspunkt, om Socialdemokratiet kan stå inde for, at vi trygt og roligt kan afskaffe den nationale grænsekontrol, fordi de ydre grænser på nuværende tidspunkt er sikre.
Jeg synes, det kunne være interessant at få den oplysning.
Poul Nødgaard (DF), 2001-03-01:
Nu er der jo mange, der får politiske rettigheder, bl.a. derigennem, at de kan stemme til kommunalvalgene efter en vis periode.
Så alene det, hr. Knud Erik Hansen gør det op i, at man skal have et dansk statsborgerskab, så man kan komme hen og stemme, mener jeg ikke er noget argument.
Jeg kunne så ønske mig, at hr. Knud Erik Hansen kunne bekræfte, om vi to kunne følges ad over i Justitsministeriets Indfødsretskontor, så kan vi sidde side om side med en kop kaffe ved siden af os og gå 50-60 ansøgninger igennem, for så tror jeg, hr. Knud Erik Hansen vil få et helt andet syn på den her sag.
Per Kaalund (S), 2001-03-01:
Jeg kan indlede med at sige, at Socialdemokratiet ikke kan anbefale det foreliggende forslag, og jeg kunne egentlig indskrænke mig til at gentage og henvise til vores argumentationer fra forespørgselsdebatten fra den 6. februar, altså for 3 uger siden, som jo var en forespørgsel, der havde næsten samme indhold og ordlyd som dette forslag, der er til forhandling i dag.
Men jeg vil ganske kort understrege, sådan som vi ser på det, at formålet med Schengenaftalen er at styrke bekæmpelse af international grænseoverskridende kriminalitet.
Det er narkohandel, det er illegal indvandring, det er menneskesmugling, det er menneskehandel, det er vedrørende stjålne biler, våben, ammunition osv., alt dette, vi kender som kriminalitetsformer, der dels er i vækst og dels skal bekæmpes, og det gør vi altså bedst sammen med andre lande.
Grænsen består, og det gælder både mellem Sverige og Danmark ude på Øresundsbroen, det gælder den dansk-tyske landegrænse i Sønderjylland.
Det, der er tale om, er, at vi styrker de ydre grænser, dvs. at det vil blive betydelig lettere for borgere at bevæge sig mellem EU-landene.
I øvrigt tilføres der jo adskillige nye politifolk - det er i størrelsesordenen 150 yderligere politifolk - bl.a. til bekæmpelse af kriminalitet og til kontrol ved de ydre grænser.
Vi ved, at der er en forstærket indsats i baglandet i grænseområdet, det gælder både på den tyske og den danske side, og vi ved, at der er et øget samarbejde om kriminalitetsbekæmpelse, dels efterforskningsmæssigt via Europol, dels via reglerne i Dublinkonventionen om, at når en person første gang kommer til et EU-land og bliver tjekket, så kan man spare det i andre lande.
Endelig er der spørgsmål om fingeraftryksregistre, og der er spørgsmål om disse såkaldte SIS-registre, der registrerer bl.a. kriminelle.
Så Danmark er godt forberedt her til den 25. marts, og i øvrigt ville Dansk Folkepartis forslag betyde, at den nordiske pasunion, der har været gældende nu i ca. 50 år, ville ligge i ruiner.
Hvis man fulgte det her forslag, ville alle danske grænser, både landegrænsen og den dansk-svenske grænse på Øresundsbroen, blive ydre grænser.
Det ville kræve, at vi danskere skulle vise pas, når vi rejste til de nordiske lande, og omvendt skulle nordiske borgere, der rejser til Danmark, også vise pas.
Det ville være en helt uholdbar situation.
Så vi ser frem til, at dette kommer i gang, og at det kommer til at virke.
Der vil selvfølgelig være nogle indkøringsproblemer det ene og det andet sted, men vi er helt sikre på, at det bliver til gavn og glæde.
Derfor støtter vi selvfølgelig, at Schengen går i gang,
også her den 25. marts,
og kan ikke, som sagt, anbefale forslaget fra Dansk Folkeparti.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-03-01:
Som det allerede er sagt fra fru Dorte Bennedsens side, er det sådan, at de personer, der er omfattet af lovforslaget, opfylder de kriterier, som er opstillet af Folketinget. Nogle opfylder umiddelbart kriterierne, og nogle, forholdsvis få i forhold til, hvor mange det handler om, har været til nøjere granskning i Indfødsretsudvalget, og et flertal har fundet, at de kan erhverve dansk indfødsret, og i dette flertal har Det Radikale Venstre befundet sig.
Så alt i alt kan Det Radikale Venstre støtte lovforslaget.
Dorte Bennedsen (S), 2001-03-01:
Jamen det er jo oplysninger, som ethvert medlem af Indfødsretsudvalget har, fordi vi får dem forelagt, så vi kan jo bare tage vores papirer frem og tælle sammen.
Det er under 50 mennesker ud af mere end 2.000.
Poul Nødgaard (DF), 2001-03-01:
Af de lister, jeg havde med mig til Indfødsretsudvalgsmødet, sad vi i hvert fald i Indfødsretsudvalget og sagde ja og nej til begge listerne.
Og jeg vil godt sige til fru Dorte Bennedsen, at jeg trods alt har været herinde i 10 år, og jeg er ikke i tvivl om, at de ansøgninger, vi behandlede i morges, ikke er på det foreliggende lovforslag, det er jeg ganske udmærket klar over.
Men hver gang vi ser et lovforslag, har vi et antal af dem, hvor man har givet dispensation fra de almindeligt gældende regler.
Jeg kunne foreslå fru Dorte Bennedsen, der tilhører et af regeringspartierne, at man fremover, når vi får et lovforslag, får at vide, hvor mange der opfylder de almindelige regler, som regeringen er enig med Venstre om, og hvor mange - altså bare antallet - der er på hver ansøgning ud af de mange tusinde dér, som har fået dispensation fra de almindeligt gældende regler.
Det synes jeg man kunne skrive i bemærkningerne.
Der skrives kun nogle ganske få linjer.
Det ville være en udmærket bemærkning, for så skal vi ikke længere stå og strides om det i hvert fald og bruge Folketingets tid.
Dorte Bennedsen (S), 2001-03-01:
Ja, men jeg synes bare, oplysningerne skal være korrekte.
De sager, vi behandlede i morges i Indfødsretsudvalget, vedkommer ikke det her forslag, de vedkommer det næste forslag.
Og i øvrigt var der ikke 20, der var 7 på listen, hvor der skulle tages stilling til, om vi ville dispensere.
Så var der det, der hedder en forelæggelsesliste på 9, hvor det ikke handlede om dispensation, men det er en lang teknisk forklaring.
Men der var 7, der vedrørte dispensationer.
Jeg drømmer ikke om, at vi bliver enige om tingene, men lad os dog forholde os til de faktiske kendsgerninger, så man ikke siger, at der var en hel masse, hvor vi har dispenseret fra reglerne, eller at man som nu her siger, at der var mindst 20 i morges.
Der var 7.
Poul Nødgaard (DF), 2001-03-01:
Det er jo meget ejendommeligt, at lige fru Dorte Bennedsen går på talerstolen og fremfører dette, for vi har netop her i morges haft møde i Folketingets Indfødsretsudvalg, og jeg tror, der var omkring 22 stykker på, der skulle have dispensation.
Det var der jo, vil jeg sige til fru Dorte
Bennedsen - se selv på sagen - omkring 20 var der i hvert fald.
Og i mange af de tilfælde, hvor man ønsker dispensation fra de almindeligt gældende regler, som regeringen sammen med bl.a. partiet Venstre har lavet, drejede det sig om stor gæld til det offentlige.
Det husker jeg at mange af dem i hvert fald drejede sig om.
Men det er rigtigt, hvad fru Dorte Bennedsen siger, at hovedparten af dem, der står på det store lovforslag, vi behandler i dag, opfylder de regler, som et flertal i Folketinget, bl.a. regeringen og så partiet Venstre, har lavet.
Men det, vi siger, er jo, at de regler er vi ikke tilfredse med, for i det øjeblik folk har begået omfattende kriminalitet, skal de ej heller efter en karensperiode have lov til at komme på et forslag om dansk statsborgerskab.
Så skal de, når der er tale om alvorlige forbrydelser, for evigt fratages muligheden for at søge dansk statsborgerskab.
Så enkelt kan tingene beskrives.
Frank Jensen (S), 2001-03-01:
Det kan næppe komme som nogen stor overraskelse for forslagsstillerne, at regeringen ikke kan støtte forslaget.
Schengensamarbejdet har som bekendt to overordnede formål.
Det andet er at styrke samarbejdet om bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet og illegal indvandring.
Baggrunden for de nordiske landes fællesbeslutning om at tilslutte sig Schengensamarbejdet har dels været, at vi er enige i disse målsætninger, dels at vi har ønsket at bevare og videreføre den nordiske pasunion i en europæisk sammenhæng.
I 1997 besluttede Folketinget med et stort flertal, at Danmark kunne indtræde i Schengensamarbejdet.
Den danske tiltrædelsesaftale blev herefter ratificeret i september måned 1997.
Siden da har Folketinget ved adskillige lejligheder på ny drøftet konsekvenserne af Danmarks deltagelse i Schengensamarbejdet.
Herudover redegjorde statsministeren i går i Folketingets spørgetid for spørgsmålet om politiets fremtidige indsats i grænseregionerne.
Folketinget er desuden løbende blevet orienteret både om udviklingen i Schengensamarbejdet og om det forberedende arbejde med henblik på Danmarks indtræden.
Den seneste skriftlige redegørelse blev oversendt til Retsudvalget og Europaudvalget den 5. februar i år.
Den 1. december sidste år besluttede Rådet, at de nordiske lande med virkning fra den 1. januar i år skulle tilsluttes Schengen Information System, og at de øvrige Schengenregler skulle bringes i anvendelse i de nordiske lande den 25. marts i år.
Beslutningen blev truffet på baggrund af Rådets konstatering af, at det forberedende arbejde i de nordiske lande nu er så langt fremme, at forudsætningerne for at bringe Schengenreglerne i anvendelse er opfyldt.
Forud for rådsmødet blev Retsudvalget og Europaudvalget orienteret om afgørelsen, som i øvrigt blev forelagt for Europaudvalget med henblik på forhandlingsoplæg.
Fra dansk side er vi klar til at bringe det fulde Schengenregelsæt i anvendelse med virkning den 25. marts.
De andre nordiske lande er ligeledes klar til og indstillet på at bringe Schengenreglerne i anvendelse på denne dato.
Schengen Information System er allerede taget i anvendelse, det skete den 1. januar i år, og politiet er i fuld gang med at indlægge danske oplysninger i Schengen Information System.
Der er for mig at se ingen tvivl om, at vi med Schengen Information System og de øvrige dele af Schengensamarbejdet står godt rustet i kampen imod den grænseoverskridende kriminalitet og den illegale indvandring, og der er for mig at se heller ingen tvivl om, at lovlydige borgere vil opleve det som en lettelse, at vi ikke blot kan fastholde rejsefriheden i Norden, men også udvide den til at omfatte hele Schengenområdet.
Sammenfattende vil jeg derfor sige, at regeringen ikke kan støtte det foreliggende beslutningsforslag.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-01:
Jeg indrømmer, at mine driftsmæssige erfaringer er lige så begrænsede som ministerens.
Det er dværghøns, jeg har haft, så det er i endnu mindre skala. Men jeg må sige, at ministerens beskrivelse af kompromisløshed vender tingene lidt på hovedet.
Ministeren har åbenbart indgået et kompromis med nogle andre, og så er det kompromisløst, hvis Enhedslisten ikke bare vil skrive under på det kompromis, som ministeren har lavet med nogle andre.
Men når vi snakker kompromis, mener vi et kompromis, som vi selv deltager i med regeringen, og det er vi indstillet på, selv om det er, som om hverken ministeren eller fru Dorte Bennedsen rigtig hører, at jeg siger det.
Men vi skal jo også kunne se os selv i øjnene efter at have stemt med den grønne knap, og der er altså et etisk problem forbundet med de 40 kg.
Jeg tror ikke, nogen vil kunne stå model til det, når de har set det.
Nu fik fru Dorte Bennedsen udlagt det, som om Enhedslisten havde en kompromisløs holdning.
Det har vi ikke.
Jeg sagde bare, at det ikke kan nytte, at det bliver en uændret udgave af det forslag.
Og det er vel ikke helt urimeligt, at de partier, der skal være med, som regeringen gerne vil have med, også har en lille smule indflydelse på tingene.
Og det, Socialdemokratiet forlanger af Enhedslisten, er, at vi skal skrive under på, hvad Socialdemokratiet dikterer.
Sådan spiller klaveret altså ikke, må jeg sige til fru Dorte Bennedsen, hverken i den her sag eller i andre sager.
Så kan man jo vælge at gennemføre det sammen med De Konservative, og det kan vi ikke gøre noget ved.
Så gennemført det bliver det jo.
Men man behandler ikke Enhedslisten på den måde, i hvert fald ikke, hvis man vil opnå resultater.
Det ville da også være helt urimeligt, at Socialdemokratiet skal diktere, hvad Enhedslisten skal stemme for.
Kan vi ikke begynde forfra i den diskussion, fru Dorte Bennedsen, og så prøve at nærme os hinanden.
For det vil Enhedslisten godt være med til.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-03-01:
Med vedtagelse af erhvervspakken i forbindelse med finanslovaftalen for 2001 blev virksomhedernes generelle saldoafskrivningssatser jo sat ned fra 30 til 25.
Og det er klart, at det får den effekt, at det bliver mindre attraktivt at investere i bl.a. de her energibesparende foranstaltninger, og hvis virksomheden så ikke har nogen indtjeningsevne, så får den jo ikke megen glæde af den sænkede selskabsskat.
Med det her beslutningsforslag lægges op til, at reglerne bliver lempet, sådan at virksomhederne kan straksafskrive energibesparende driftsmidler og øvrige udgifter til bygningsvedligeholdelse, der virker energibesparende.
Det er klart, at det på den måde med en straksafskrivning bliver meget mere attraktivt at investere i nyere og renere teknologi for at prøve at høste nogle af de besparelser på energiregningen, og den er jo afgjort ikke faldende, og derfor synes vi, at der er mange gode intentioner i beslutningsforslaget.
Vi kan måske til en forandring være enige med skatteministeren i, at der kan være behov for nogle justeringer i en måske lidt tung model, men ellers er vi fra Venstres side indstillet på at kigge med milde øjne på forslaget under udvalgsbehandlingen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-01:
Nu siger hr. Kaalund så, at kontrollen bliver bedre af, at de nordiske lande indtræder i Schengen.
Hvorfor i alverden skulle kontrollen i f.eks. Spanien blive bedre af, at Danmark indtræder i Schengensamarbejdet? Kontrollen er, som den er.
Vi kan tage hånd om det.
Vi kan se, hvordan det foregår.
Det er hendes skøn på baggrund af en artikel også fra The Economist.
Og så står socialdemokratiets ordfører her og siger: Ja, men når de nordiske lande kommer med, så skal det nok gå, og vi har læst et sted i nogle papirer, at vi kan være fortrøstningsfulde.
Er det virkelig det, Folketinget skal sige ja til at afskaffe grænsekontrollen på baggrund af?
Er det det, Venstre og De Konservative sammen med Socialdemokratiet og andre partier vil sige, at vi afskaffer den nationale grænsekontrol, for vi har læst et eller andet sted, at vi kan være fortrøstningsfulde?
Eva Møller (KF), 2001-03-01:
Også Det Konservative Folkeparti er indstillet på at se på dette beslutningsforslag med positive øjne.
Det har, sådan som vi læser det, to udmærkede formål: Det vil gerne gøre det bedre for erhvervslivet afskrivningsmæssigt, og det vil gerne gøre en del for at opfylde de målsætninger, som Danmark har på det energipolitiske område.
Vi ved jo, at erhvervslivets afskrivningsmuligheder er forringet dels med erhvervspakken, dels med pinsepakken, og det vil man kunne rette op på ved hjælp af dette forslag.
Og vi ved, at energipriserne belaster virksomhederne meget voldsomt, og der er ingen tegn på, at det ser ud til at blive bedre.
Når dette er sagt, vil jeg gerne sige - det kan vi forhåbentligt få nærmere belyst under udvalgsarbejdet - at vi naturligvis er betænkelige ved, at vi ikke har nogen som helst idé om, hvilken økonomisk belastning der ligger for staten her, fordi vi ikke ved, hvilket omfang det vil få.
Vi kan også godt se nogle vanskeligheder ved, at det måske kan være meget besværligt at administrere for erhvervslivet, men det afhænger jo til dels af hvilken model, man til sin tid vælger.
Og vi vil selvfølgelig, hvis det bliver til virkelighed på et senere tidspunkt, være indstillet på, at der skal vælges en model, som er så lidet administrativt belastende for erhvervslivet som overhovedet muligt. Generelt vil vi se på forslaget med positive øjne.
Aage Frandsen (SF), 2001-03-01:
Forslagets formål må vi opfatte som værende primært, at man ved forskellige foranstaltninger forsøger at begrænse energiforbruget og dermed også søger at begrænse
forureningen
Et sådant formål kan man jo ikke være uenig i, men spørgsmålet er bare, hvordan man skal opnå et sådant formål, hvordan man kan tilskynde virksomhederne til at handle fornuftigt. Det fremgår af bemærkningerne, at baggrunden for forslaget er, at forskellige brancher har ytret utilfredshed med, at industrien har fået tilført en årlig sum på 175 mio. kr., medens øvrige erhverv ikke har fået tilført yderligere tilskudsmidler, og så fremhæves der nogle bestemte synspunkter på Dansk Handel & Service.
Det er sådan problemstillingen, men man kan spørge, om det så ikke er bedre, hvis man endelig vil lave noget, i stedet for at bruge tilskudsmodellen.
Vi er for at sige det mildt ret negative over for hele tiden at bruge afskrivningsmuligheder, fradragsmuligheder, som noget, der skal være tilskyndende.
Det kan være fornuftigt i mange henseender.
Som en generel regel er det fornuftigt, men hvis man vil gøre noget helt særligt og specielt, er det fornuftigere, hvis man vil gøre noget i den retning, at gøre det mere selektivt i form af tilskud.
Derfor er det også lidt underligt, når baggrunden er, at industrien har fået tilskudsordninger, at man så siger, at den skal have en anden ordning.
Derfor synes vi, uanset at formålet med forslaget er - går vi ud fra - miljømæssigt, energimæssigt og ikke en støtte til erhvervslivet, at det er en forkert måde at gribe det an på.
Derfor er det rimeligere at se på, i hvilket omfang der er tale om den der diskrimination.
Det er legitimt nok, men vi synes ikke, at det, det her forslag skal tilgodese, skal løses på den måde, og derfor støtter vi ikke forslaget.
Klaus Kjær (DF), 2001-03-01:
Dansk Folkeparti kan støtte forslaget om, at virksomhederne kan få lov til at foretage straksafskrivninger for energiforbedringer.
Forslaget er begrundet med, at det har til hensigt at tilskynde virksomhederne til at investere i og vælge mere energibesparende alternativer.
Og det er jo ikke så tosset en idé, når der til forslaget knyttes den betingelse, at der ikke kan gives offentlig støtte til anskaffelse af energiforbedrende aktiver, når der er foretaget straksafskrivninger.
Hertil kommer, at da der i beslutningsforslaget er fastsat et maksimalt straksafskrivningsgrundlag på 250.000 kr. om året, vil rentetabet være begrænset, og omvendt vil den foretagne straksafskrivning forbedre virksomhedernes likviditet til gavn for konkurrenceevnen, f.eks. over for Holland, som siden 1991 har haft adgang til at straksafskrive på særligt miljøvenligt og energibesparende udstyr.
Som sagt kan Dansk Folkeparti støtte forslaget, men jeg kan forstå på Socialdemokratiet og også på SF, at man ønsker at bruge andre instrumenter, f.eks. de grønne afgifter og tilskudsordninger, så man til enhver tid kan foretage justeringer på den skatteskrue.
Anders Samuelsen (RV), 2001-03-01:
Beslutningsforslaget her opfordrer til, at der indføres mulighed for skattemæssige straksafskrivninger for erhvervsmæssigt benyttede driftsmidler, for udgifter til forbedringer og vedligeholdelse af erhvervsmæssigt benyttede bygninger, der virker energibesparende.
Det er imidlertid vigtigt, at der er en rimelig overensstemmelse mellem aktivernes reelle værdiforringelse og den skattemæssige afskrivningstakt.
En alt for hurtig afskrivningstakt vil ganske vist igangsætte flere investeringer, men det nytter ikke, hvis de er samfundsmæssigt urentable og kun gennemføres på grund af skattebegunstigelser.
Som nogle måske vil kunne høre, er det næsten samme ordførertale, som jeg har holdt én gang tidligere i dag, og det er også med samme begrundelse, altså at det er et ganske uliberalt forslag, at vi ikke kan støtte det.
Vi kan ikke støtte komplicerende forslag i vores lovgivning.
Vi må have Venstre eller nogle andre frem på banen med nogle bedre forslag.
Frank Aaen (EL), 2001-03-01:
Jamen som andre kan vi heller ikke andet end støtte hensigten, men vi afviser også metoden.
Det gør vi, for ved at give det over skatten er det et tagselvbord, som i øvrigt gør det meget vanskeligt at kontrollere, om der kommer nogen miljømæssig effekt ud af det, og derudover er det skattemyndighederne, der i højere grad end miljømyndighederne bliver rodet ind i den konkrete sagsbehandling.
Vi er af den opfattelse, at kombinationen af afgifter og målrettet tilbageføring i form af tilskud er en meget mere effektiv måde og også er en meget nemmere kontrollerbar måde at opnå, at man f.eks. får nogle energibesparelser i erhvervslivet.
Så med den begrundelse: Vi kan ikke støtte forslaget.