Morten Homann (SF), 2004-06-04:
Der er blevet stillet ganske mange spørgsmål til det her lovforslag i forbindelse med udvalgsarbejdet, men et meget stort og meget vigtigt spørgsmål er i hvert fald ikke blevet besvaret bare antydningsvis, og det er spørgsmålet om, hvorfor det her skal gennemføres.
Vi står i en situation, hvor der ikke mindst i storbyer mangler lejeboliger, hvor folk, som ikke har store indkomster, har problemer med at finde et ordentligt sted at bo.
Derfor skriger det til himmelen, at det er fuldstændig tåbeligt at lave et forslag, som reducerer mængden af lejeboliger, for det er det, der sker med det her forslag.
Lejeboliger skal sælges og konverteres til ejerboliger.
Så helt grundlæggende i forhold til det helt store problem på boligmarkedet trækker det her forslag i den fuldstændig forkerte retning.
Hvis man gør sig den ulejlighed at se lidt på internationale erfaringer med det her, så vil man også finde ud af, at erfaringerne trækker meget klart i en bestemt retning, for det viser sig, at det skaber en større boligmangel, især hos de dårligst stillede, som kan have brug for at have de her lejeboliger.
Det gør det vanskeligere at løse de boligsociale problemer, fordi der simpelt hen bliver færre boliger at anvise til, Det er igen folk, som er socialt i knibe, folk, der er blevet ramt af arbejdsløshed, skilsmisse, der står i en situation, hvor de ikke kunne få anvist tag over hovedet.
Man har allerede i dag i de store byer problemer med det
her, ikke mindst i København, hvor man desperat mangler boliger at anvise til folk.
Endelig er det også entydigt, at det her forslag vil forstærke den uheldige tendens, der er til at danne ghettoer, hvor der i nogle boligområder sker en større og større koncentration af folk med sociale problemer, mens andre boligområder er fuldstændig klinisk renset for sociale problemer og slet ikke er med til at løfte denne byrde.
Beboerdemokratisk er det også svært at se, hvad man får ud af det her.
Tværtimod er det en klar svækkelse af beboerdemokratiet, at beboerne, som i dag gennem den almene sektor har en væsentlig indflydelse på deres dagligdag, på deres boligsituation, får beboerdemokratiet kraftigt indskrænket.
Som det også er blevet berørt tidligere, er det her efter SF's bedste vurdering på kant med grundloven, idet der efter SF's vurdering er tale om en form for ekspropriation.
Det må afklares siden hen ved domstolene, men det er klart, at i og med at der er tale om privat ejendom, som ved det her forslag pålægges solgt, kommer man på kollisionskurs med nogle af de grundlæggende principper, som man kunne forvente, at specielt den borgerlige regering ville stå vagt om.
Endelig er det en skrøne, at det her vil føre til nybyggeri.
Jeg vil gerne slå meget fast, at der ikke vil blive bygget en eneste bolig yderligere efter det her forslag.
Det, der vil ske, er, at for hver gang man har fået solgt tre lejeboliger, får staten afhjulpet sin udgift til at bygge en ny.
Så det er et spørgsmål om, at man tager penge, som i dag er lejernes ejendom, og bruger til at fylde i den i forvejen slunkne statskasse.
Det her vil være med til at afhjælpe regeringens skattestopproblem, men det har ikke noget at gøre med, at der vil blive bygget flere boliger.
Statens udgifter til at få bygget de boliger, den alligevel skulle bygge, bliver betalt af lejerne på den her måde.
Det er ikke underligt, når man har været igennem de mange problemer, der er forbundet med det, at det stort set har været umuligt at opdrive nogen, som vil anbefale det her forslag.
Jeg har meget sjældent oplevet et forslag, som i den grad kunne samle folk på tværs af de ellers gældende skel på boligområdet om at advare imod det.
At lejerorganisationer og boligorganisationer advarer imod det her, er jeg helt sikker på, at både regeringspartierne og ministeren vil afvise i en håndevending, men det, der jo har været pudsigt, er, at helt entydigt har også kommuner, ejerlejlighedsejerne, Rådet for Socialt Udsatte og ejendomsmæglerne advaret imod denne her model.
Det har stort set været umuligt at opdrive nogen, der gik ind for den.
Det lykkedes til høringen at opdrive én kommune ledet af en Venstreborgmester, som godt kunne tænke sig at sælge, godt nok ikke efter den model, som regeringen foreslår.
Én kommune, som dog ønskede en anden model end den, regeringen foreslår, er alt, hvad man kunne præstere.
Ellers blev folk bredt advaret imod det, som regeringen er i gang med.
Derfor må man stå tilbage med et spørgsmål om, hvorfor i alverden regeringen begiver sig ud på det her hævntogt mod de almene boliger.
Det er klart, og det har ledende kræfter i regeringen også tidligere påpeget, at man er inspireret af Margaret Thatchers dybt liberalistiske projekt i England, hvor hendes store ideologiske slagnummer var at sælge offentligt ejede almene boliger.
Det er klart, at økonomi- og erhvervsministeren er blevet sendt i byen for på regeringens vegne at skulle gennemføre det her meget liberalistiske projekt.
På bundlinjen må stå, at det ene og alene er et ideologisk projekt.
Der er ikke nogen saglig grund til det.
Det forværrer jo de problemer, der i forvejen er på boligmarkedet, det vil entydigt ramme de dårligst stillede, men det er altså det liberalistiske, ideologiske projekt, som økonomi- og erhvervsministeren godt hjulpet af Dansk Folkeparti her om lidt vil gennemføre.
SF synes, at det er den stik forkerte retning at gå i på boligmarkedet.
Det er den slags løsninger, der er behov for på boligmarkedet, og vi vil med sikkerhed stemme imod det her håbløse forslag fra regeringen.