Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-02-26:
Hvis fru Helle Sjelle virkelig mener det sidste, hun sagde, altså at et flertal er forudsætningen for at gå foran, vil jeg da godt sige, at det vil vi da gerne være med til.
Men det forudsætter selvfølgelig, at fru Helle Sjelle mener det alvorligt. Jeg vil i øvrigt sige, at med det lovforslag, der er fremsat, er der lagt op til at fortsætte en de facto-opdeling af Danmarks natur i en A-klasse og en B-klasse.
Hvis man skal starte med den positive udlægning, er det, at EU's naturbeskyttelsesdirektiv tvinger regeringen til at øge beskyttelsen af 7,5 pct. af Danmarks areal, mens den negative udlægning er, at regeringen stort set kun interesserer sig for den naturbeskyttelse, som EU's regler foreskriver.
SF ønsker, at naturen uden for de internationale beskyttelsesområder skal beskyttes på det samme niveau, som gælder for de internationale beskyttelsesområder.
I 2001 fik vi Wilhjelmudvalgets rapport, og det ville jo have været oplagt, at regeringen havde taget udgangspunkt i de mange anbefalinger fra Wilhjelmudvalget ved udarbejdelsen af lovforslaget.
Men det har den ikke gjort.
I stedet har den lavet en lappeløsning, som lige præcis sikrer, at man lever op til de internationale regler - måske.
Man har i hvert
tilfælde sigtet efter at gøre det på et så lavt niveau som muligt, så sent som overhovedet muligt og for de færrest mulige penge, og på nogle områder sker der slet ikke noget.
Under alle omstændigheder står det i hvert fald klart, at regeringen ikke har intentioner om at stoppe tilbagegangen af den biologiske mangfoldighed af arter og levesteder frem til 2010, som det ellers var foreskrevet.
På mange måder minder det, der sker her, om den politik - eller strategi i regeringens egen terminologi - som regeringen har lagt på klimaområdet.
Man siger, man vil leve
op til internationale forpligtelser, og så forsøger man at gøre det på en sådan måde, at man kommer lettest muligt over gærdet og med den ringest mulige effekt herhjemme.
Det er en meget trist sammenligning. Det fremgår af Politiken i dag, at regeringen siger, at den har afsat ekstra beløb i 2003 og 2004, og at den ikke rigtig ved, om det kommer til at koste flere penge frem til 2009, men det problem vil man se på til den tid, eller også regner man med, at det bare bliver en anden regering, der må klare sagerne.
Med hensyn til de nye regler i § 19 ser vi et ganske stort problem, fordi EU-fuglebeskyttelsesområderne ikke nødvendigvis hænger sammen med eller overlapper de § 3-beskyttede områder.
Det giver faktisk mulighed for, at man kan gøre de områder, der ligger uden for de § 3-beskyttede områder, til en pengemaskine.
De nye regler beskytter ikke tilstrækkeligt mod ændringer af tilstanden i alle fuglebeskyttelsesområderne, sådan som det er tilfældet med § 3-områderne, og derfor er det efter vores mening ikke tilstrækkeligt i sammenligning med EU's krav.
Det handler bl.a. om mulighederne for ændret afgrødevalg, der kan skade fuglelivet, forøget gødskning m.m. Jeg vil også lige sige et par ord om adgangskravene.
Det, der er kommet med i lovforslaget, er den frivillige aftale, der er indgået mellem landbruget, Danmarks Naturfredningsforening og Friluftsrådet.
Vi synes, det er meget, meget ærgerligt, at man ikke har medtaget alle de anbefalinger, der kom fra et faktisk enigt Adgangsudvalg
, og jeg synes, det er lidt interessant, når det ses i lyset af, at vi faktisk har brugt meget, meget tid i dag på at diskutere skovbørnehaver og børns adgang til skovene. Regeringspartierne og Dansk Folkeparti var meget, meget aktive med at spørge, hvordan vi overhovedet kunne finde på at sige, at der var nogen problemer.
Når man har den holdning til skovloven, er det for os at se ganske ufatteligt, at man ikke har en tilsvarende holdning til Adgangsudvalgets anbefalinger, men derimod igen prøver at krybe over gærdet, hvor det er lavest, ved kun at tage den frivillige aftale med.