Hans Christian Schmidt (V), 1999-04-07:
Nu skal han da ikke begynde at gå fra det gode forslag, han kom med, om, at han vil med ind og mærke.
Jeg har forstået det som en positiv tillkendegivelse med hensyn til belastningsindekset, og den siger jeg tak for.
Vi er på rette vej nu, og når vi er glade for belastningsindekset, ja, så hænger det jo sammen med Venstres bekymring for miljøet.
Vi synes, det er vigtigt, at befolkningen kan træffe de rigtige valg, og det kan den jo ikke, uden den bliver oplyst om, hvad produkterne indeholder.
Så vil jeg sige til hr. Martin Glerup: Jamen jeg har jo netop tilkendegivet her i min tale - og jeg skal gerne sige det igen - at det efter Venstres opfattelse er hårdt tiltrængt, at listen over uønskede stoffer revideres.
Vi kan derfor bakke helt op om regeringens forslag.
Bedre kan man vel ikke få det som regeringsparti, at vi faktisk bakker op om forslaget.
Og til hr. Steen Gade vil jeg kun sige, at når jeg nævner hovsaløsningen, så er det jo, fordi det jo virkelig var noget, der var et hovsa i.
Pludselig kom det op, at nu skulle man til at forbyde det middel, som hed et antibegroningsmiddel, og man begyndte at diskutere, om skibene skulle hejses op, og om de skulle spules osv.
Jeg siger blot, at det da var noget af et hovsa.
Man kan være for eller imod, men jeg tror da nok, at de fleste - jeg tror endda, det gælder ministeren - gerne havde set, at vi kunne have fået det ind i en samlet debat, hvor vi kunne prioritere det; altså én samlet debat, hvor vi forholder os til alting og ikke skal have sådan nogle enkeltelementer ud. Jeg tror også - i øvrigt også for selve debatten, for hele kemikaliedebatten - at det er langt bedre, at vi kommer ind og får en samlet fremstilling og en samlet prioritering.
Jeg skal svare på det sidste her.
Allerførst vil jeg citere fra min tale: »Det er ikke rimeligt at afvente det endegyldige bevis for et stofs skadelige egenskaber i tilfælde, hvor der er risiko for alvorlige skader på mennesker eller miljø.«
Så det er helt klart. Jeg må nok sige, jeg oplever måske mere debatten her i dag, som om SF og Enhedslisten har det problem, at de jo gerne skulle se, om de ikke kunne finde Venstre og så beskylde Venstre for et eller andet.
Men det er altså noget, de så må se ud ad vinduet efter, for det lykkes dem ikke rigtigt. Så opfinder de et par ting, som vi så skal diskutere.
Sandheden er jo den, og det vil jeg da godt sige til hr. Søren Kolstrup: Jamen et belastningsindeks fortæller jo netop, hvad der er i et stof, hvordan det belaster miljøet.
Og jeg svarede hr. Søren Kolstrup ved at sige meget præcist, at hvis hr. Søren Kolstrup havde nogle forslag, så synes jeg, at han skulle komme med dem; så var vi meget villige til at se på det.
Nu er vi jo kommet med ét, og vi ser gerne på det andet.
Ellers vil jeg kun sige til hr. Steen Gade omkring det, at vi var inde at kigge på det: Til oplysning for dem, der ikke ved så meget om det her antibegroningsmiddel, så var det faktisk sådan, at diskussionen opstod ved, at det i starten skulle forbydes.
Herefter havde vi et samråd i Miljø- og Planlægningsudvalget, og dér noterede jeg med tilfredshed, at man så gik ind i en forhandling og kom i en diskussion, og man skulle så prøve i samarbejde at finde ud af det - det, som i øvrigt altid præger en god, sund miljødebat: at man i samarbejde finder ud af det.
Vi synes, det er fint, at man går ind og kigger på midlerne.
Vi synes bare ikke, man skal kigge enkeltvis på dem.
Der kan selvfølgelig være nogle, der er så farlige.
Men jeg vil da sige, at vi føler os jo da på ret sikker grund, eftersom netop også hele strategien her lægger op til, at vi går ind og kigger på alle de elementer, som jeg nævnte i min ordførertale.
Så det går nok.