Kim Behnke (FRI), 2000-11-16:
Da vi indførte ordningen med muligheden for, at en arbejdsgiver kunne stille en pc til rådighed for en medarbejder, var vi blandt dem, der tiljublede ordningen, både fordi det er med til at fremme den teknologiske udvikling i Danmark og det er med til at fremme efteruddannelsen af medarbejdere - vi er på det punkt langt bag efter det, man oplever i andre lande, som har større geografi, nemlig at en masse efteruddannelse af folk foregår hjemme foran computeren, frem for at man skal rejse langt for at kunne komme til undervisning - og også ud fra en miljøbetragtning: Vi ønsker at fremme den udvikling, hvor vi får det, der på moderne dansk vist nok hedder fjernarbejdspladser, nemlig hvor man kan løse en række arbejdsopgaver hjemme fra en computer frem for at skulle sætte sig i bil, tog, fly eller på cykel for at køre frem til en arbejdsplads og være med til at belaste miljøet ad den vej.
Specielt på det område har erfaringerne fra USA vist, at store virksomheder som forsikringskoncerner har kunnet reducere deres kvadratmeter kontorareal med op mod en tredjedel, og det er klart, at når de medarbejdere ikke længere har brug for at have et kontor, ja så har de heller ikke længere brug for at køre til kontoret.
Ud fra alle de betragtninger roste vi og støttede ordningen, da den blev iværksat.
Men vi kunne også se, at udviklingen i Danmark jo ikke altid går så hurtigt som i udlandet; folk er lidt skeptiske, folk er lidt konservativt indstillede.
En række - specielt inden for den finansielle sektor - gjorde det, at de stillede krav om, at medarbejderne skulle have et såkaldt pc-kursus, sådan at computeren ikke blot blev brugt af børnene til spil og internetsurfing, men at den blev brugt til noget konkret.
Der var nogle fra fagbevægelsen, der kritiserede det, fordi »der var jo nok en skjult dagsorden om, at så skulle folk have arbejde med hjem«.
Vi har glædet os over, at senest har Dansk Handel og Service indgået en aftale med HK, som netop går ud på at regulere, hvordan hjemmearbejde så skal udføres.
Men det var stadig væk sådan, at det primært var de medarbejdere, som virksomheden kunne se en interesse i at stille en computer til rådighed for, der fik det.
Først da man fik åbnet op for den mulighed, at medarbejderen selv medfinansierede computeren, ja så kom der hul på, at også medarbejdere lidt længere nede i hierarkiet fik glæde af ordningen.
Den radikale ordfører drister sig til at sige, at der er nogle, der har misbrugt ordningen.
Jeg synes faktisk, det er urimeligt, al den stund - som hr. Kristian Jensen jo ganske glimrende dokumenterede - det faktisk er fremgået af offentlige publikationer, hvordan man kunne indrette sig.
Der er ikke tale om et misbrug.
Der er tale om, at folk har brugt ordningen.
Når nogle er så optaget af de arbejdsløse, førtidspensionisterne og andre, og hvor de får adgang til en computer, skal jeg hilse og sige
, at når de, der har et arbejde, kommer hjem, er det lokale folkebibliotek jo altså lukket.
Hvem er det, der har tid til at gå ned på folkebiblioteket og bruge de computere, som vi skatteydere har stillet gratis til rådighed for dem?
Så der er rige muligheder i det danske samfund for, at man kan få adgang til en pc, hvis man ellers har lyst og interesse.
Til allersidst vil jeg sige noget om det andet element - nemlig om det med den frie telefon.
Og der vil jeg gerne sige, at den løsning, ministeren har fundet frem til, faktisk er tiltalende, men ministeren kan gøre sig selv og sit system en tjeneste, så vi ikke skal have diskussioner ude hos ligningsmyndighederne: Vi synes, at det er for spinkelt formuleret, når der på side 5, 2. spalte nederst, bare står: »En arbejdsgiverbetalt telefonforbindelse, der kan anvendes til datatransmission, f.eks. ISDN ...«.
Det er ministeren nødt til - enten i lovbekendtgørelsen eller på anden vis - at præcisere og beskrive grundigere, for den teknologiske udvikling går så hurtigt, så om ISDN vil man om fem år sige: Hvad var det?
Der er for længst muligheder for, at folk kan være opkoblet gennem kabel-tv-forbindelser, satellitforbindelser, mobiltelefonforbindelser osv., og for at det her ikke skal være et skænderi ude hos de lokale ligningsmyndigheder, vil jeg opfordre ministeren til, at det punkt, som kun fylder tre linjer i beskrivelsen, men som netop kan give anledning til diskussion, er man i vejledningen grundig i beskrivelsen af, sådan at vi ikke efterfølgende skal til at have sager rundtomkring, som skatteankenævn og andre skal belastes med, og vi er jo enige om, hvordan det her nu skal være. Så sæt pen til papir og giv en god beskrivelse af det, som kan være til gavn for skatteborgerne og for de lokale ligningsmyndigheder.