Hans Christian Schmidt (V), 2004-04-15:
Jeg vil gerne starte med at takke for indlæggene her i debatten om lovforslaget om udvidelse af sommerhusområder i kystnærhedszonen.
At udlægge nye sommerhusgrunde kan være et blandt flere redskaber til at skabe lokal vækst, og det eksempelprojekt, som ministeriet har gennemført, viser jo, at der i langt de fleste tilfælde vil være positive økonomiske effekter forbundet med at udlægge nye sommerhusgrunde i yderområderne, også selv om effekten selvfølgelig svinger fra sted til sted. Vi må selvfølgelig sige, at initiativet jo ikke kan stå alene som udviklingspolitisk redskab.
Det har heller aldrig været meningen. Udlæg af nye sommerhusgrunde vil tilgodese befolkningens adgang til at eje eller bruge sommerhuse og på den måde bidrage til rekreative og naturmæssige oplevelser.
Det er vigtigt, at de nye sommerhusgrunde placeres rigtigt, både i forhold til natur og landskabsinteresserne, udviklingsmulighederne i turismeerhvervet og befolkningens rekreative interesser.
Der skal med andre ord findes en balance mellem beskyttelse og benyttelse.
Det er også baggrunden for, at lovforslaget åbner mulighed for, at der udarbejdes landsplandirektiver for maksimalt 8.000 nye sommerhusgrunde, og det er begrundelsen for, at disse udlægges på en række betingelser.
Udvidelsen af sommerhusområderne retter sig primært mod landets yderområder, hvor det kan være et af de instrumenter, der kan styrke området gennem bl.a. turisterhvervet.
Se, de nye sommerhusgrunde skal placeres bag ved allerede eksisterende sommerhusområder og bag ved den ca. 300 m brede strandbeskyttelses- og klitfredningszone.
Der vil altså ikke blive tale om at udbygge arealer mellem eksisterende sommerhusområder.
Det har selvfølgelig været trist at opleve, hvor megen tid der er blevet brugt til at fortælle nogle forkerte ting om forslaget i stedet for at fortælle det, som forslaget indeholder. Udpegningen af de konkrete sommerhusområder, der skal udvides, vil ske i et landsplandirektiv på baggrund af ansøgninger fra regionplanmyndigheder og kommuner.
Det er regionplanmyndighederne, altså amterne og kommunerne, der gør det her sammen. I lovforslaget kræves det, at kommunerne og regionplanmyndighederne sammen skal godtgøre, at udbygning af de eksisterende sommerhusområder kan ske uden at skæmme landskabet, og også godtgøre, at der kan forventes en positiv lokaløkonomisk effekt af udvidelserne.
Lovforslaget har været fremlagt til høring, og Miljøministeriet har modtaget i alt 40 høringssvar.
I høringssvarene er der efter min opfattelse overvejende bred opbakning til lovforslaget.
Selvfølgelig er der nogle, der er imod, men der er overvejende bred opbakning.
I den forbindelse vil regionplanmyndigheder og kommuner blive inviteret til at indsende konkrete forslag til placering af nye sommerhusgrunde, og den proces, eller i hvert fald første del af den, forventer jeg vil kunne afsluttes i løbet af efteråret.
Jeg ser frem til debatten i udvalget om lovforslaget, og jeg er også sikker på, at vi i samarbejde kan få afklaret de spørgsmål, som er blevet rejst i debatten.
Men det er klart, at der er nogle ting, som jeg er nødt til at svare på allerede nu, for de kan jo efterlade dem, der måtte følge debatten, i en usikkerhed om, hvad der dog bliver sagt fra den her talerstol.
Lad os starte fra en ende af.
Jeg tror, at det var Det Radikale Venstre og Enhedslisten, som sagde noget med, at man burde gå ud og udlægge arealer til hoteller.
Det kunne man jo gøre.
Ud over reservationer til nye hoteller er der også udlægning til lejrskoler, campingpladser samt mulighed for udvidelser af omkring 50 eksisterende hoteller.
Der er også i nogle byer udlagt reservation til nye eller udvidede feriehoteller kystnært.
De ligger i byzone og er ikke talt med i opgørelsen.
Jeg ved ikke, hvad Enhedslisten og Det Radikale Venstre tænker på, men man har lige stået og sagt til nogle ordførere, at det er ufatteligt, at man vil udlægge sommerhusgrunde, når man allerede har tomme grunde, der ikke er bebyggede.
Så kan man jo blive overrasket over et forslag her i dag fra Det Radikale Venstre og Enhedslisten om, at man burde gå ud og tænke kreativt og udlægge nye områder til reservationer til feriehoteller, når man ved, at der alene er
70 konkrete reservationer til feriehoteller og feriecentre, og når man ved, at der også er plads til at udvide 50 allerede eksisterende hoteller.
Man kan jo godt føre debatten på det niveau, men det er lidt ærgerligt, for det fører hele tiden diskussionen hen til, at der skal være konflikt.
Det er måske det, der er lidt trist i den her debat, nemlig at det mere går ud på, om vi nu kan få nogle konflikter, end at vi kan løse de her miljøproblemer, at vi kan skabe noget vækst derudeomkring.
Jeg tror, det må være svært at forstå det, når man ud fra en helt almindelig tilgang vil sige, at sætter man beskæftigelse i gang og byggeri i gang osv., så vil det give arbejde til nogle af de mange inden for byggeriet.
Så må det være svært at høre på, at det nok skal ordnes på en anden måde. Så må jeg også sige, at jeg jo er blevet meget overrasket over at høre 800 ha; jeg tror, det var fru Elsebeth Gerner Nielsen, der gjorde meget ud af det med 800 ha.
Jeg vil minde om, at i vandmiljøplan III har vi nøjagtig beskyttet 148.000 ha i de 300 m, vi har lagt uden om de særligt følsomme områder.
Det blev vedtaget i vandmiljøplan
Jeg ved ikke, hvor det er, fru Elsebeth Gerner Nielsen genfinder, at det skulle være natur, der nu skal ligge
sommerhuse på.
Hvis man vil gå ind og læse forslaget, og det vil jeg da varmt anbefale, vil man jo kunne se, at det netop ikke er sådan, at de kan lægges i de naturområder.
Det har i øvrigt også været fremme, at der, hvor man tror, de fleste vil blive lagt, er på landbrugsjord.
Der var en artikel fremme om, at nogle havde været ude og se på, at det i høj grad ville blive landmændene, der ville tjene på det.
Det skal jeg ikke gøre mig klog på, men jeg vil bare sige, at hr. Mogens Nørgård Pedersen sagde det meget tydeligt, at man jo mindst lige så
Det er altså 800 ha, vi taler om.
Jeg synes, at 800 ha er meget, men man skal altså se det i forhold til, at vi nu i randområder med zoner på 300 m har beskyttet særligt følsom natur på 148.000 ha.
Jeg er nødt til at sige, at muligheden for landsplandirektiver blev indført i 1976, og landsplandirektiver er bindende regler for indholdet af planlægning, som udarbejdes på ministerens ansvar ud fra saglige, faglige kriterier.
I lovforslaget foreslås gennemført en proces, hvor miljøministeren får bemyndigelse til at udlægge maks. 8.000 nye sommerhusområder gennem at anvende hjemmelen i planlovens § 3 til at udstede landsplandirektiver.
Fru Elsebeth Gerner Nielsen siger det med, at det skulle være en udvanding af planloven, men jeg vil godt sige, at man bruger præcis planlovens § 3 til at gøre det.
Jeg kan være overrasket over, at hvis ikke det havde været meningen, man skulle gøre det, hvorfor har man så ikke fjernet det, da man havde tid til det?
Det er jo, fordi det er meningen, at det er den måde, det skal ske på.
De konkrete projekter, der nu skal indbygges i landsplandirektivet,
skal så komme fra projektforslag, som kommuner og amter i samarbejde har indsendt til ministeriet. Jeg synes altså, at når man kigger på det her, så bliver det dét, man kalder et regionplantillæg, men selvfølgelig udarbejdet af ministeriet og selvfølgelig af landsplanafdelingen, som kender det her.
Derfor vil det jo blive et fantastisk godt og gennemarbejdet materiale, som bagefter sendes ud.
Jeg skal ikke komme mere ind på de økonomiske vurderinger osv., men jeg føler trang til at nævne, at der jo er nogle kriterier for de her udvidelser.
Man får det til at lyde, som om der ikke rigtig er kriterier for det.
Der er fem helt afgørende: maksimalt udlæg af 8.000 sommerhusgrunde for hele landet, primær placering i landets yderområder, placering bag ved eksisterende sommerhusområder, placering bag ved ved strand- og klitfredningszonen på 300 m, kommune- og regionalplanmyndigheder skal godtgøre, at naturlandskabsværdier ikke tilsidesættes, og at der kan forventes en lokaløkonomisk effekt. Jeg siger det, for det er jo fuldstændig afgørende, at der nu ikke er nogen, der bliver vildledt i det her og tror, at der ikke findes retningslinjer.
Der findes netop retningslinjer, der helt udtrykkeligt siger, at man ikke kan komme i betragtning, hvis ikke man kan godtgøre, at natur- og landskabsværdier ikke tilsidesættes ved udlægget.
Så er det, man bliver lidt forstemt, når man kan høre nogle stå og sige fra talerstolen: Det vil jo være arealer, man nu tager fra naturen, trods det, at man, hvis man læser forslaget, så ved, at det er sådan, at forslaget netop lægger op til at for at komme i betragtning, vel at mærke uden for zonen på 300 meters strand- og klitfredning - så det bliver ikke noget i nærheden af en kyststrækning, det ved man godt - så skal det kunne godtgøres, at natur- og landskabsværdier ikke tilsidesættes, og at der kan forventes en lokaløkonomisk effekt.
Jeg har sagt alt det her, for man må kigge på natur- og landskabsinteresser, og det er sådan set der, jeg godt vil føre en bemærkning hen.
Det er jo en national interesse at bevare de åbne kyster, så de kan opleves som landskabelige helheder med høj natur- og landskabsværdi.
Der stilles altså særlige krav til udvidelse af de eksisterende sommerhuskommuner, som jeg lige har været inde på.
Amter og kommuner skal godtgøre, som jeg sagde, at en udbygning af de eksisterende sommerhusområder kan ske uden at skæmme landskabet; nye sommerhuse skal placeres, som jeg sagde, bag ved allerede eksisterende sommerhusområder; strand- og klitfredningszonen skal friholdes. Der vil ikke blive tale om udbygning af arealer mellem eksisterende sommerhusområder, og de nye områder skal planlægges med henblik på at øge kvaliteten i det samlede sommerhusområde.
Så kunne man have stillet nogle krav og sagt, at man mente, at der var flere ting, der skulle opfyldes.
Men en blank afvisning fra visse partier henleder jo tankerne på, som hr. Keld Albrechtsen var inde og benyttede lejligheden til, at vi midt i en sommerhusdebat skal diskutere vandmiljøplan III.
Nej, det deltager jeg slet ikke i, for det var meget enkelt, for tallene og forudsætningerne blev sådan set afleveret af de partier, der fik udregnet deres forslag.
Så det behøver jeg slet ikke at sige noget om.
Men jeg kan bekræfte, at netop de forudsætninger, netop de tanker, der lå til grund for det, som skulle regnes ud, gav nogle skrækkelige tal på tab af arbejdspladser og investeringer i milliardklassen.
Det gjorde selvfølgelig, at de to institutioner af de partier fik besked på at ændre i forudsætningerne, og det gør de jo, og så kommer der nogle andre tal.
Men at udlægge det, som om der var embedsfolk i de to institutioner - de er i øvrigt de samme, som regnede den første vandmiljøplan II ud - der skulle have siddet og lavet det på bestilling, det synes jeg simpelt hen ikke er fair over for embedsfolk.
Der må man sige, at det er ens egne oplysninger, der bliver beregnet.
Jeg er selvfølgelig glad for debatten, vi får her, men jeg havde håbet på, at der var flere partier, der ville vise ansvar i dag og sige, at man ville gå med ind og sikre, at de yderområder, som har det svært nok i forvejen, også fik en lille chance her.
Det synes jeg nok man kan.
Det er 800 ha, vi taler om.
Jeg vil stadig væk opfordre de partier til at gå ind i en konstruktiv debat i udvalget og stille de spørgsmål, de gerne vil have afklaret.
Det skal vi gerne være behjælpelig med, men også komme med et åbent sind, så vi sammen kan gøre noget, når vi ved, at der intet vil ske ved naturen og miljøet.
Tværtimod vil det måske give det et løft ved de grønne kiler, som jeg lige har nævnt.
Så håber jeg, man vil være indstillet på at yde en indsats, så vi sammen kan få det her forslag bragt igennem Folketinget.