Connie Hedegaard (KF), 2005-05-24:
Der skal ikke herske tvivl om, at indsatsen over for hormonforstyrrende stoffer er et højt prioriteret område for regeringen.
Vi arbejder med en målrettet indsats over for hormonforstyrrende stoffer, som bygger på en strategi, som vi tidligere har fastlagt i Miljø- og Planlægningsudvalget.
Den strategi har tre strenge, som samlet set er nødvendige for at sikre den optimale indsats.
Først og fremmest skal vi have mere viden om årsagssammenhænge og effekter.
Derudover er udvikling af internationalt anerkendte testmetoder og kriterier for hormonforstyrrende stoffer vigtige for at nå til den tredje streng, som så er regulering.
Lad mig slå fast, at der for mig at se er tale om et internationalt og komplekst problem, som også kræver internationalt samarbejde og en fælles indsats.
Danmark har allerede nu ydet og yder fortsat en betydelig international indsats på området.
Det gør vi forskningsmæssigt, det gør vi i forbindelse med udvikling af testmetoder og kriterier, og det gør vi på det reguleringsmæssige område.
Selvfølgelig har vi også mulighed for at iværksætte nationale initiativer som f.eks. forbud og grønne afgifter, men som sagt er regeringen af den opfattelse, at det er den internationale indsats, der batter i det lange løb.
Der er allerede afgifter på ftalater i en lang række produkter, men jeg har bedt Miljøstyrelsen om nærmere at vurdere effekten af denne afgift sammen med Skatteministeriet, og der er gået en dialog i gang mellem Miljøstyrelsen og skatteministeren specifikt med henblik på at vurdere denne ftalatafgift.
Så kan den vurdering sammen med ny viden fra EU om ftalaterne danne grundlag for den videre indsats.
Jeg tror, at vi kan blive enige om, at brugen af afgifter kun er fornuftig, hvis den har en effekt på forbruget.
Ellers er det bare en ny skat uden formål.
Efter min bedste overbevisning vil en afgift på f.eks. kosmetik ikke i sig selv ændre forbrugernes valg.
Den type valg er nemlig mere styret af andre hensyn end prisen, og her tænker jeg f.eks. på markedsføring og ønsket om at have bestemte mærkevarer.
Endelig må vi ikke glemme, at der ikke er proportionalitet mellem prisen på kosmetikproduktet og prisen på de enkelte kemikalieråvarer, der anvendes i produktionen.
Hvad gør Danmark så på f.eks. kosmetikområdet?
Ja, der arbejder vi løbende for at få hormonforstyrrende stoffer i kosmetik reguleret i EU.
Allerede nu er der i EU forbud mod anvendelse af de stoffer, der er klassificerede for at have effekter på fostre og forplantningsevne.
Når man taler om kosmetik, fremhæver man også ofte parabener og syntetiske muskforbindelser, og det er rigtigt, at visse parabener og syntetiske muskforbindelser er mistænkt for at have hormonforstyrrende egenskaber.
Jeg ved, at Miljøstyrelsen følger udviklingen på det område meget tæt, og så snart vi får oplysninger om nye undersøgelser af stoffer med hormonforstyrrende egenskaber, sender vi dem til EU-Kommissionen, så effekterne og stoffernes anvendelse i forskellige produkter kan vurderes.
Andre reguleringer spiller også ind, når det drejer sig om kemikalier.
F.eks. fastsættes kravene om anvendelse af denatureringsmidler i alkohol af told- og skattemyndighederne i produktionslandet.
Et af de mest anvendte denatureringsmidler er ftalaten DEP, der i mange EU-lande er tilladt til anvendelse i sprit.
Det er den for at undgå misbrug af den afgiftsfrie sprit til drikkevarer.
Danske producenter af kosmetiske produkter har imidlertid oplyst til Miljøstyrelsen, at de er gået over til andre denatureringsmidler, selv om anvendelsen er vurderet sikker af EU's Videnskabelige Komité for Forbrugerprodukter.
I forbindelse med EU's risikovurdering af DEP arbejdes der allerede på at begrænse risikoen ved at nedsætte baggrundsbelastningen og særligt vurdere behovet for at begrænse udsættelsen gennem medicinsk udstyr og fødevareemballage.
For fødevareemballage er der allerede grænser for, hvor meget der må afgives, og udsættelsen for ftalater gennem fødevarer bliver i øjeblikket vurderet af Den Videnskabelige Komité for Fødevarer.
M039s33743417tojo.fm Page 3403 Tuesday, August 16, 2005 9:41 AM
Med hensyn til medicinsk udstyr har Sundhedsministeriet igangsat en kortlægning af forbruget af ftalatholdigt medicinsk udstyr på de danske sygehuse, og den undersøgelse og resultatet af den vil også indgå i det igangværende EU-arbejde.
Det er selvfølgelig vigtigt at se på alternativerne, for i de her tilfælde er der jo tale om nødvendige produkter, og de danske erfaringer med alternativer kan så bruges i andre lande.
Men vi taler altså her også om produkter, hvor der ikke altid er et alternativ, men hvor anvendelsen er fuldstændig nødvendig.
Der giver det vel også sig selv, at en øget afgift sådan set hverken gør fra eller til.
På forskningsområdet er der allerede afsat 40 mio. kr. over 3 år på finansloven for 2003 til en styrket forskningsindsats på området hormonforstyrrende stoffer.
De midler bliver brugt til at belyse sammenhængen mellem udsættelse for hormonforstyrrende stoffer og miljø- og sundhedsproblemer.
Projekterne vil give os et værdifuldt bidrag til den samlede viden og forståelse af de hormonforstyrrende stoffer.
Der er faktisk allerede i dag gjort meget omkring information om hormonforstyrrende stoffer, men det er et område med usikker viden, og det er vanskeligt at komme med målrettet information på det nuværende grundlag.
I forhold til forbrugerinformation kan jeg i øvrigt oplyse, at der er igangsat en evaluering af Informationscenteret for Miljø & Sundhed, og selve evalueringen er netop offentliggjort fra centeret i dag.
Det giver os jo så et grundlag for med den evaluering i hånden at vurdere den fremtidige indsats, hvad angår forbrugerinformation.
Den nuværende kontrakt med centeret udløber ved årets udgang, og inden da skal man på baggrund af evalueringen finde ud af, hvad der skal ske videre frem.
Jeg er helt enig i, at kontrol er et meget vigtigt område, når vi taler om det her felt.
Det er derfor også en del af regeringsgrundlaget, at der skal ske en øget indsats mod farlige ikketilladte kemikalier i produkter og børns legetøj.
Vi skal også have flere tilsynskampagner.
Som sagt er der allerede meget i gang, og jeg vil gerne understrege, at processen i EU med at vurdere risikoen for kemikalier er en dynamisk proces, hvor ny viden kontinuerligt bliver brugt til at fastsætte regler, samtidig med at risikovurderingsprocessen fortsætter.
Vi har f.eks. nu opnået enighed i EU om forbud mod ftalater i legetøj, før risikovurderingen er afsluttet.
Her er tale om regler, der for de farligste ftalater går langt videre end de danske regler.
På den anden side må vi erkende, at vi har brug for viden om kemikalierne for at skelne mellem kemikalier, hvor der er risiko, og kemikalier, hvor anvendelsen er sikker.
Det er derfor, at den nye kemikalieregulering REACH er så vigtig og, som det vil være alle her bekendt, jo også er et højt prioriteret område for Danmark.
Til slut vil jeg gerne fremhæve, at hormonforstyrrende stoffer ligesom andre særlig problematiske stoffer er omfattet af den ny kemikalieregulering, men da der ikke er kriterier og heller ikke testmetoder til at identificere alle de hormonforstyrrende stoffer, er det muligt efter en konkret vurdering at få hormonforstyrrende stoffer omfattet af godkendelsesordningen.
Hertil kommer, at Europa-Kommissionen styrkes med to danske eksperter fra Miljøstyrelsen.
På kosmetikområdet er det lige sket her pr. den 1. maj 2005, og på REACH sker det fra den 1. september i år.
Afslutningsvis vil jeg konkludere, at regeringen samlet set har så mange initiativer i gang, at initiativerne i B 61 ikke er nødvendige.
Jeg mener faktisk, at vi har en bred vifte af tiltag i gang, og jeg mener ikke mindst, at de bærer præg af det, der er vores grundsynspunkt, nemlig at vi når længst med det her ved at kigge på det i en større sammenhæng end den isolerede nationale danske.
Som det også fremgik af mit indlæg, er det jo ikke sådan, at vi ikke bruger afgifter.
Det er også sådan, at der tilbage fra 1999 er en afgift på ftalater på 140 pct. i forhold til råvareprisen.
Men det, jeg siger, er, at man skal bruge det meget omhyggeligt.
Men f.eks. når vi taler om ftalater, er det også temmelig vigtigt, at der skal være nogle alternativer.
Afgifter kan jo ikke virke adfærdsregulerende på områder, hvor der ikke er alternativer.
Man kan sige, at der, hvor det kan dokumenteres, at der er en risiko, er det jo først og fremmest EUreguleringen, der for alvor er det redskab, der batter noget.
Det kan jeg se fru Elsebeth Gerner Nielsen nikker til.
Det er jo det, der på lang sigt er det spor, der virker.
Der rører hr. Per Clausen ved noget af det, der er det helt centrale i den danske position i forbindelse med forhandlingerne om REACH, for der lægger vi netop meget vægt på, at man skal presse på for, at der skal være substitution.
Det er lige præcis den tankegang, der gør, at det er utrolig vigtigt, at man skal animere virksomhederne og kemikalieindustrien til at tænke i alternativer.
Der skal presset være, og det er jo netop en dansk position i forbindelse med REACH.
Jeg tror simpelt hen, at der er en delvis gal præmis her, for jeg har lige til Folketinget sendt sådan en status på syv hormonforstyrrende stoffer, og der er faktum jo, at på de seks – uden at der egentlig konkret er påvist det ene eller det andet eller det tredje, og det har været igennem alle instanser i EU – har det allerede fået konsekvenser.
Så sker der noget.
Så kommer der ændringer.
Derfor synes jeg bare, at man godt som sidste udvej kan have den nationale afgiftsregulering.
Nu synes jeg, at ftalater, som foreslås her, kun er et betinget godt eksempel, for det er stadig væk et af de områder, hvor det ikke kan virke adfærdsregulerende.
For den baby, der ligger og har brug for nogle bestemte rør på neonatal afdeling, og hvor der ikke er alternativer til de ftalater, der er, hjælper afgiftsregulering jo ikke ret meget.