runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Heiselberg (V), 2004-01-21:
Jeg vil gerne sige, at Venstre ikke er indstillet på, at de umiddelbart skal gå ind med nogle ekstra tilskud.
For som det har været nævnt, er det HUR, amternes trafikselskaber, der har ansvaret.
Men det, jeg synes vi skal prøve at koncentrere os om, og det er jo også det, som trafikministeren allerede nu har sat i gang, er jo at se på, om det kører og opererer, sådan som det skal.
For jeg mener og har den opfattelse, at de fem selskaber, som driver den kollektive trafik, må kunne gøre det på en bedre og også billigere måde.
Så kan jeg ikke lade være med at nævne, at her i hovedstadsregionen er der rent faktisk 1,8 millioner indbyggere, så det må være muligt, at en sådan befolkningstæthed kan danne grundlag for, at man kan have en fornuftig kollektiv trafik, der også kan klare sig med de almindelige prisstigninger, som kommer med løn- og prisstigningerne.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-21:
Jeg må sige, at den her sag bekymrer mig, fordi statsministeren nu i realiteten jo blåstempler.
Som den, der har det øverste ansvar for afgørelse af sager vedrørende inhabilitet, blåstempler statsministeren ved sin passivitet nu i realiteten den fremgangsmåde og den afgørelse, miljøministeren traf, selv om alt, når man tager de kendsgerninger frem, der ligger i rapporten, jo tyder på, at han rent faktisk var inhabil.
Det er der i hvert fald vægtige argumenter for at han var.
I og med at statsministeren ikke vil tage stilling til det spørgsmål, så blåstempler han nu en praksis, der betyder, at borgmestre, ministre og andre med betydningsfulde poster kan gå ind og råde over bevillinger til fordel for deres venner.
De kan selv direkte gå ind og træffe afgørelse i sager til fordel for f.eks. deres kommende arbejdsgiver.
Jeg er meget ked af, at vi skal stå i den her situation, men det er et skred, der sker, med statsministerens svar.
Et ubehageligt skred i retning af sløseri og vennetjenester.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-21:
Ombudsmanden har foretaget en undersøgelse af spørgsmålet om miljøministerens habilitet.
Ombudsmanden har kritiseret, at miljøministeren ikke undergav spørgsmålet om sin mulige inhabilitet nærmere overvejelser og traf foranstaltninger til afklaring eller afværgelse af det.
Som nævnt har jeg noteret mig Ombudsmandens kritik og miljøministerens beklagelse, og jeg lægger stor vægt på, at sager af tilsvarende art, der måtte opstå i fremtiden, bliver behandlet i overensstemmelse med det, der er anført i Ombudsmandens redegørelse.
Jeg kan fuldstændig henholde mig til, hvad jeg allerede har svaret, og jeg har altså ikke mere at tilføje.
Christian H. Hansen (DF), 2004-01-21:
Hr. Jens Kirk gør opmærksom på, at Venstre støtter det her lovforslag.
Det ville også måske virke mærkeligt, hvis andet var tilfældet.
Det her med de 400 ejendomme tror jeg nu egentlig var noget, man oprindelig havde skrevet, for det er ren ønsketænkning, og man opdagede så i forslaget, at det kun var 4.
Men hvis man går ind og kigger i den her betænkning nr. 1429, så kan man jo se, at lovforslaget på rigtig mange områder er blevet endnu mere udvidet, endnu mere liberaliseret, kommet endnu længere væk fra en strukturudvikling, end eksempelvis dansk landbrug har ønsket på nogle områder.
Hr. Jens Kirk var selv inde på lidt omkring fortrinsstilling osv.
Hvordan har hr. Jens Kirk det egentlig med, at man går meget længere, end landbrugserhvervet egentlig selv ønsker?
Og hvorfor mener hr. Jens Kirk og Venstre, at det faktisk er er en rigtig god idé, at man gør det?
Jens Kirk (V), 2004-01-21:
Til hr. Mogens Nørgård Pedersen vil jeg sige, at jeg tror, at landmandens sunde fornuft vil træde ind, hvis man kommer ud for det eksempel, hvor man skal købe en ejendom f.eks., som hr. Nørgård Pedersen beskriver det, på den anden side af fjorden.
Så vil man ved købet overveje, hvor store omkostningerne i grunden er ved, at man måske skal køre 20 eller 30 km for at komme tværs over den fjord, og spørge, om det også er umagen værd.
Så jeg tror, at den sunde fornuft vil træde i kraft her, som den jo i øvrigt ofte gør.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-21:
Tak for det.
Så vil jeg spørge hr. Jens Kirk, om det så ikke var en fordel, hvis afstandskravene dog trods alt var mindre end de 10 km.
Men 10 km er dog langt.
Jens Kirk (V), 2004-01-21:
Jeg vil sige til hr. Mogens Nørgaard Pedersen, at man selvfølgelig kan finde eksempler, hvor det virker uhensigtsmæssigt.
Men hvis man i øjeblikket f.eks. bruger en maskinstation, så vil det nok også i fremtiden være sådan, at den så arbejder på begge sider, hvis det f.eks. skulle være på begge sider af Limfjorden.
Jeg tror, at det er de få eksempler, vi kommer ud i her,
og ellers vil en luftlinje altid være at foretrække, fordi vi så i fremtiden undgår den diskussion om, hvilken vej der er den nærmeste.
Vi har haft ualmindelig mange diskussioner om, at »hvis jeg lige kører den vej, ja, så når jeg lige derover inden for den grænse«.
Det slipper vi for nu, men jeg erkender, at der kan findes nogle eksempler, som ikke lige er så logiske, som det kunne ønskes.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-21:
Jeg går ud fra, at hr. Jens Kirk mente, at det var 4 ejendomme, som landmændene kunne eje, og ikke 400, for så er vi ude i nogle store arealer.
Jeg tror, det var en fortalelse.
Men nu, vi er ude på de store afstande og på lang sigt, så vil jeg da gerne spørge hr. Jens Kirk, om 10 km afstand i luftlinje virkelig er hensigtsmæssig.
Vi er nogle, der bor i nærheden af en fjord.
Det betyder altså, at man kan eje en ejendom på begge sider af en fjord - f.eks. Limfjorden.
Man kan eje en ejendom på begge sider af Lillebælt.
Måske er begrænsningen på de 10 km lagt ind for, at man ikke skal kunne eje på tværs af Storebælt.
Så der ligger selvfølgelig en begrænsning. Men er det ikke uhensigtsmæssigt, at afstandskravene er så vidtstrakte, når det så samtidig er i luftlinje, hvilket vil give noget uhensigtsmæssig transport mellem ejendomme?
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-21:
Kristendemokraterne er enige i formålet med lovforslaget om at bevare produktionsgrundlaget, naturen, miljøet og de landskabelige værdier for landbrugsjordene.
Vi kan også være enige i intentionerne i lovforslaget om at lægge større vægt på hensynet til naturværdierne, end der er i den bestående lov. Advokatsamfundet nævner i sit høringssvar til lovforslaget, at lovforslaget vil være et indgreb i den almindelige ejendomsret, og at sådanne indgreb bør indeholde en klar lovhjemmel.
I forslaget nævnes det i en række tilfælde, at det er ministeren, der fastlægger bestemmelsernes endelige indhold.
Kristendemokraterne er enige i Advokatsamfundets vurdering. Vi vil gerne under udvalgsbehandlingen se på, hvordan det kan ændres, så antallet af bemyndigelser til ministeren i dette lovforslag begrænses.
Dermed vil det også være muligt mere præcist at fastlægge omfanget af jordbrugernes udgifter ved forslaget.
Kristendemokraterne mener, at der skal opstilles klare regler, der betyder, at kompensation kan gives efter samme retningslinjer, som gælder ved regulering efter naturbeskyttelsesloven.
Det nævnes i bemærkningerne, at lovforslaget kun i begrænset omfang medfører administrative byrder for erhvervslivet.
Kristendemokraterne vil gerne under udvalgsarbejdet have belyst nærmere, i hvilket omfang lovforslaget er en administrativ byrde for jordbrugserhvervet at administrere.
Vi vil indgå konstruktivt i udvalgsarbejdet.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-21:
Vi vil i Enhedslisten vælge ikke at anskue dette lovforslag i sammenhæng med det efterfølgende.
Hvorfor vi gør det, vil fremgå af det, jeg siger under det næste lovforslag.
Vedrørende det her lovforslag har vi som udgangspunkt en positiv holdning, idet vi må erkende, at det ikke er et forslag, der virkelig flytter hegnspæle.
Det er ikke et forslag, der fører til, at vi pludselig får en masse natur og en mere nænsom drift af jorden sådan i almindelighed, men lovforslaget går dog lidt i den positive retning. Vi vil godt kigge på det, som hedder § 3-områderne, hvor hr. Kristen Touborg har været inde på en problemstilling i den forbindelse.
Vi mener ikke, at vores naturlige enge og overdrev i øjeblikket er godt nok beskyttet.
Det gælder også virkningerne af gødskning og sprøjtning, som jo også fra den landbrugsproduktion, der ligger et stykke væk, truer engene og overdrevene f.eks. via ammoniakforurening.
Her vil vi godt se på, om der er muligheder for at forbedre vilkårene for § 3-områderne, også for de nye § 3-områder.
Vi vil gerne have en redegørelse fra ministeren med hensyn til § 9 i høringsudkastet, som blev taget ud for at blive flyttet over i naturbeskyttelsesloven, så vidt jeg har forstået.
De er åbenbart blevet taget ud af det her lovforslag.
Jeg ved ikke, hvad begrundelsen er, men det kan selvfølgelig godt være, at det er bedre, at de er i naturbeskyttelsesloven.
Men det er jo ikke godt, hvis det er udtryk for, at de er røget ud ad bagdøren. Med hensyn til klageadgang for de berørte parter har vi lidt svært ved at forstå, at det kun skal gælde tre organisationer ud over de direkte berørte.
Vi vil gerne se på, om man kunne udvide den kreds, der har klageadgang.
Med de bemærkninger vil vi se positivt på forslaget
under udvalgsbehandlingen.
Jens Kirk (V), 2004-01-21:
Nu er det ikke første gang, vi rører ved landbrugsloven.
Vi har jo omskrevet den mange gange siden 1967.
Men nu laver vi altså en ny, og det har vel været sådan hidtil, at hver eneste gang vi var færdige og blækket var tørt, så var landbrugsloven ude af proportioner med virkeligheden.
Jeg har ikke hørt nogen her på Christiansborg sige, at de troede på, at det blev mere økonomisk attraktivt at være landmand, og at man således skulle opnå ret meget højere priser pr. enhed end dem, der hidtil har været.
Vi må nok erkende, at der i fremtiden skal produceres på hver enkelt ejendom for, at man skal kunne få en arbejdsindkomst ud af det.
Martin Lidegaard (RV), 2004-01-21:
Som flere ordførere allerede har været inde på, skal L 112 jo selvfølgelig ses i tæt sammenhæng med L 113, men jo i virkeligheden også med flere andre spørgsmål, vi har oppe på landbrugsområdet i øjeblikket, herunder implementering af hele CAP-reformen, som vi jo skal have en forespørgselsdebat om senere i denne samling, fordi de alle sammen vævet ind i hinanden handler om noget så basalt som, hvordan vi vil bruge det danske land.
Hvordan skal balancen være mellem naturen og landbruget?
Hvordan skal balancen være mellem de forskellige bedriftsformer?
Vi skal jo om lidt vende tilbage til hele diskussionen om store og små landbrug, og derfor vil jeg i denne omgang i forhold til L 112 koncentrere mig lidt om balancen mellem naturen og de åbne landskaber på den ene side og landbrugsbedriften på den anden side, for det er jo både-og, og for Det Radikale Venstre er der ikke nogen tvivl om, at i de år, vi går ind i nu, vil vi se en lidt anden balance i forholdet mellem de to. Vi har behov for at få mere natur og udvikle mere natur i Danmark, og vi har også behov for at finde ud af, om man kan finde nogle helt nye former for naturpleje, hvor man kan kombinere landbrug og natur i nogle nye samværsformer.
Det er måske der, at jeg savner lidt grundigere behandling i det nuværende lovudkast. Vi ved jo godt, at meget af den natur, vi har, er
kulturlandskaber.
Det er der ikke nogen grund til at lægge skjul på.
Med disse overordnede betragtninger kan jeg fuldt tilslutte mig det, som flere ordførere har været inde på i forhold til nogle af de høringssvar, vi har fået.
Med de ord har jeg også tilkendegivet, at Det Radikale Venstre går positivt og offensivt ind i forhandlingerne, idet vi ønsker at blive en del af det grundlag, der kan give et mandat til ministeren.
Kristen Touborg (SF), 2004-01-21:
Nu er det jo sådan, at det er mig, der skal svare på spørgsmål, og ikke mig, der skal stille spørgsmålene, men dette får mig til at tænke over, hvorfor regeringen har sat det her ind i loven, hvis ikke der skulle være en hensigt med at have de 15 år stående.
Det kan godt være, at hr. Thor Gunnar Kofoed synes, at jeg er unødvendig mistroisk, men jeg går ud fra, at når regeringen sætter det her ind i loven, så har det også en hensigt, og da jeg kender en smule til naturarealer og en smule til amtsligt arbejde, så er det baggrunden for de bemærkninger, jeg er kommet med.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-01-21:
Jeg vil gerne spørge hr. Kristen Touborg: Hvad er det, der får hr. Kristen Touborg til at tro, at de arealer, der ikke har været dyrket i op til 15 år, lige pludselig er attraktive at dyrke igen, når tilskudsordningerne lægges om og miljøkravene til landbruget strammes osv.?
Hvad er det, der lige pludselig gør det meget attraktivt, så man skal være nervøs for det?
Kristen Touborg (SF), 2004-01-21:
Det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, at der er tale om et forslag med et bredt formål om bevaring af produktionsgrundlaget, naturen, miljøet og de landskabelige værdier, og det er jo et formål, som jeg tror vi alle kan tilslutte os som værende et udmærket grundlag for at lave denne her lov; det synes vi også er hensigtsmæssigt.
Loven åbner så mulighed for genopdyrkning af arealer, der har henligget udyrket i op til 15 år.
Der er vi noget nervøse for, om ikke man svækker beskyttelsen af § 3-områder i naturbeskyttelsesloven.
Det finder vi er problematisk.
Nu er jeg godt klar over, at områder, der i øjeblikket er § 3-områder, ikke er omfattet af den nye bestemmelse her, men jeg tror også, det er sådan ude i det virkelige liv, at der er en hel del områder, som i virkeligheden ville være omfattet af § 3, hvis det var sådan, at man ellers havde haft en regulær registrering af dem.
Jeg tror, at der er en hel del områder, der ligger hen nu,
som egentlig opfylder bestemmelserne i § 3, men som ikke er registeret som sådan, og jeg ville egentlig godt spørge ministeren, om ikke det giver anledning til betænkelighed, og hvordan man ville kunne klare den problemstilling.
Er det ikke sådan, at det vil svække § 3-beskyttelsesområderne?
Det er vi noget bange for.
Men der er nogle udmærkede ting i lovforslaget her, så vi vil gå ind og deltage aktivt i udvalgsbehandlingen, og så er det jo så med henblik på at forandre nogle af de bestemmelser, der er i loven.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-01-21:
Som det allerede har været nævnt, skal lovforslaget jo ses i sammenhæng med det næste, vi skal behandle, nemlig lov om landbrugsejendomme.
Herved påbegyndes en nyskrivning, en gennemskrivning, af de love, de regulerer driften af landbrugsjorder og udøvelse af landbrugserhvervet.
Selv om lovforslaget her skal regulere driften af landbrugsjorder, omfatter det faktisk alle jorder, der kan dyrkes planter på, dog undtagen vores haver.
Loven viderefører den gældende landbrugslovs regler om drift af jord, men der lægges større vægt på varetagelse af naturværdier og miljøhensyn, end der gør i den gældende lovgivning, og det er vi i Det Konservative Folkeparti meget tilfredse med.
Det bliver også sådan - som det vist også har været nævnt - at alle arealer nu skal holdes fri for opvækst af træer og buske, dels af naturhensyn, dels fordi arealerne så uden større besvær kan tages i dyrkning igen.
Alt i alt er det et godt og fornuftigt forslag, som Det Konservative Folkeparti kan støtte.
Christian H. Hansen (DF), 2004-01-21:
Dansk Folkeparti hilser det her forslag velkomment.
Med lovforslaget giver man efter vores opfattelse nu begreber som naturhensyn og naturbevarelse en mere fremtrædende position, hvilket er godt.
Der er også tale om en lov med et rimelig bredt formål, som er beskrevet i selve forslaget og også i den skriftlige fremsættelse, nemlig formålet om bevaring af produktionsgrundlaget, naturen og miljøet og de landskabelige værdier.
Overordnet må det siges, at de enkelte organisationers høringssvar har været særdeles positive, dog med bemærkninger om, at høringsfristen har været for kort, og det er jo aldrig positivt, når noget sådant kommer frem.
Men der er en enkelt bemærkning fra en af de høringsberettigede, som jeg vil kommentere.
Det er bemærkningen fra Det Økologiske Råd, som henviser til, at det i § 5 er beskrevet, at visse landbrugsjorder er undtaget fra kravet i stk. 1 om friholdelse af opvækst af træer og buske. Især i punkt 6 gøres der opmærksom på dette, nemlig med hensyn til visse arealer, der er meget våde og stejle eller på anden måde er vanskelige at rydde med maskiner, eller som er vanskeligt tilgængelige.
Her har Det Økologiske Råd gjort opmærksom på, at fritagelsen for rydning på skrænter og i vanskeligt tilgængelige områder faktisk vil være i modstrid med naturbeskyttelseslovens § 3 om, at disse tilstande bevares.
Det vil vi i Dansk Folkeparti gerne have belyst nærmere under det kommende udvalgsarbejde.
Vi mener ikke, at man skal indføre en lov nu, som måske strider imod noget, der står i en lov, så derfor vil vi gerne have de to ting fuldstændig afklaret.
Vi ser positivt på de ting, der er opridset omkring mulighederne for at bekæmpe eller forebygge udbredelsen af uønskede plantearter, f.eks. bjørneklo, for ejerens eller brugerens regning, såfremt et påbud i henhold til en offentliggjort indsatsplan ikke er efterkommet inden for en nærmere fastsat tidsfrist.
Der står i øvrigt i stk. 3 til sidst, at ministeren herunder kan fastsætte, at bekæmpelsen sker helt eller delvis for ejerens eller brugerens regning.
Man bør måske overveje, om man skulle ændre ordet kan til skal.
Med disse positive bemærkninger - det synes jeg selv i hvert tilfælde -
vil Dansk Folkeparti være positiv under den kommende udvalgsbehandling.
Ritt Bjerregaard (S), 2004-01-21:
Det er et komplekst lovområde, vi skal behandle i dag, dels forslaget om drift af landbrugsjorder, dels forslaget om landbrugsejendomme, som vi behandler efterfølgende.
Og så mangler vi endda ét, nemlig et tredje om dyrehold, som jeg håber vi får, så vi kan se de tre forslag i sammenhæng.
Det er nogle meget principielle og vigtige emner, og dertil kommer både forhandlingerne om vandmiljøhandleplanen, hvor vi også er ved at gå i gang med forhandlinger og drøftelser, og EU's landbrugsreform, som vi under en forespørgselsdebat vil få lejlighed til at drøfte.
De mest principielle diskussioner ligger i behandlingen af L 113 om landbrugsejendomme, og det skal jeg vende tilbage til, men altså først behandler vi driften af landbrugsjorder.
I Socialdemokratiet er vi enige med ministeren i formålet med lovforslaget, og vi er samtidig glade for, at natur, miljø, dyrevelfærd, sundhed, kvalitet, landskabelige værdier og bæredygtigheden har fået en klarere placering.
Vi er også enige i plejepligten, og vi vil bruge udvalgsbehandlingen til at finde ud af, om der er noget i landbrugsordningerne, der gør det vanskeligere at klare den.
Samtidig finder vi, at de internationale forpligtelser både gennem Cardiffprocessen, Natura 2000, habitatdirektivet og vandrammedirektivet må indgå i de videre forhandlinger, også selv om vi er helt opmærksomme på - hvilket høringssvarene jo også understreger - at det er miljøministerens ansvarsområde. Det er vigtigt, at vi også fra fødevarepolitisk hold tager hånd om sammenhængene og lever op til EU-forpligtelserne.
Derfor vil vi gennem udvalgsbehandlingen afklare, om lovforslaget i den konkrete form lever op til målsætningerne.
Vi agter også her at inddrage rapporten fra Wilhjelmudvalget, der påpegede, at Danmark var et af de lande, der havde det mindste areal afsat til natur.
I det hele taget er der en hel del, som vi regner med at se nærmere på under det kommende udvalgsarbejde.
Så vi ser frem til at kunne gå i dybden med sagerne for derigennem at sikre, at loven til fulde lever op til sit formål, nemlig både at bevare natur, miljø og landskabelige værdier og produktionsgrundlaget.
Jens Kirk (V), 2004-01-21:
I dette lovforslag samles gældende regulering af drift af landbrugsjorderne inden for Fødevareministeriets område.
Reglerne om drift af jord i den nuværende landbrugslov samt særregler om f.eks. bekæmpelse af flyvehavre indgår i den nye lov.
Loven omfatter således al dyrkningsbar landbrugsjord, ikke kun den, der er i omdrift.
Forslaget indeholder tillige nye bestemmelser om især hensynet til miljø, natur, landskab m.v. og udgør den samlede ramme for regulering af drift af landbrugsjorden både nationalt og i EU.
Baggrunden for forslaget er anbefalingerne i betænkning nr. 1429 fra Udvalget om forenklinger i jordlovgivningen.
I lovforslaget er reglerne fra den hidtidige landbrugslovs afsnit om dyrkningspligt.
Derfor skal forslaget ses i sammenhæng med lovforslaget om landbrugsejendomme.
Med loven indføres en såkaldt plejepligt.
Det betyder, at arealer, der er taget ud af almindelig drift, skal holdes fri for opvækst af træer og buske, dels af naturhensyn, dels af hensyn til, at arealer uden større besvær kan inddrages i dyrkning igen.
Bestående natur, der ikke er lysåben, skov og anden lovlig beplantning underlægges ikke denne rydningspligt.
Der foreslås som noget nyt anmelderet ved etablering af natur eller henliggen som udyrket areal, der giver mulighed for inden for 15 år at genopdyrke arealet, uanset at arealet i mellemtiden måtte have opnået en naturtilstand, der ville betyde beskyttelse efter § 3 i naturbeskyttelsesloven.
Rydningspligten bortfalder ved etablering af skov eller anden beplantning over 0,5 hektar, når dette anmeldes.
Lovforslaget giver fødevareministeren hjemmel til at fastsætte regler, hvorigennem der tages hensyn til landskabelige værdier i forbindelse med drift af landbrugsjorderne.
Det er de gældende regler om skovplantning fra landbrugsloven, som overføres til denne lov.
Desuden får amtsrådene mulighed for at stille krav om skærmende beplantning ved bestående skæmmende tekniske anlæg.
På den måde kan der ud fra et samfundsmæssigt hensyn tages hensyn til landskabelige værdier.
Endvidere medfører lovforslaget, at fødevareministeren kan fastsætte regler om bekæmpelse og forebyggelse af udbredelse af uønskede plantearter, der kan skade afgrøderne, naturen og landskabet.
Det svarer til den gældende lov om flyvehavre, som samtidig ophæves.
Reglen vil som noget nyt også blive brugt til at give amtsråd og kommunalbestyrelser bedre muligheder for at bekæmpe kæmpebjørneklo.
Fødevareministeren kan også bestemme, at andre plantearter er uønskede.
Endelig gives der med lovforslaget mulighed for, at kommuner fortsat kan foretage bekæmpelse af muldvarpe og mosegrise og kan tage betaling herfor.
Den gældende lov om bekæmpelse af muldvarpe og mosegrise foreslås ophævet.
Lovforslaget samler altså alle gældende regler på området og indfører bestemmelser såsom plejepligt til gavn for naturen.
Venstre støtter forslaget.
Lene Espersen (KF), 2004-01-21:
Jeg kan sige, at jeg er tilfreds med det kommissorium, der foreligger, og jeg er også helt sikker på, at det arbejde, som kommissionen vil udføre, er et arbejde, der vil komme rundt om alle de her problemstillinger, som har været oppe at vende.
Så jeg ser ingen grund til at mistænkeliggøre hverken det arbejde, der pågår lige nu, eller det arbejde, der måtte pågå i den kommende tid, hvor det er kommissionen, der må udføre de her undersøgelser og afhøringer og træffe de beslutninger og de konklusioner, som det måtte danne grundlag for.
Jeg har meget svært ved at se, at der skulle være noget at kritisere i denne her sag.
Jeg mener, at de forhold, der for nylig er blevet omtalt, passer ind i kommissoriets virke.
De vil nu blive undersøgt, og derfor synes jeg også, at det, man skal gøre, er at lade kommissionen arbejde med sagen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 2004-01-21:
Derfor kunne man tro, at ministeren var interesseret i, at der ikke lå en masse sager og rumlede, som ministeren ikke havde noget kendskab til. Man kan sige, at den eneste grund til, at denne her sag med nogen fornuft kan puttes ind i Dan Lynge-kommissionen, jo er, at denne her person, der solgte våben rundtomkring, altså også solgte våben til Dan Lynge.
Hvis nu han havde solgt sine våben til nogle andre, så ville den jo ikke naturligt have hørt ind under Dan Lynge-kommissionen, så skulle man måske have nedsat en ny kommission, der skulle have behandlet, om det var rigtigt, at politiet så igennem fingre med, at en person solgte våben, uden at vedkommende blev stoppet eller anklaget.