runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Nu er det jo lige før, det begynder at blive interessant, for hvis hr. Jes Lunde havde en bemærkning til, kunne han komme
herop og sige, at nu er han tilhænger af, at vi skal meldes ind i euroen.
Når hr. Jes Lunde står heroppe og siger, at han gerne vil være med til at påvirke udviklingen på de områder, og at der sikkert er masser af muligheder i Økofinrådet, bliver hr. Jes Lunde altså nødt til at konferere med sine folk i Europaudvalget, for dér kan man konstatere, at det godt kan være, at vi kan påvirke gennem Ecofin, men at det bare er sådan, at der er nogle, der holder møde før.
Det gør nemlig de 11, og så har økonomiministeren den særlige udfordring, at så sidder der nogle tilbage og fortæller økonomiministeren, hvad man er blevet enig om, og det er da ikke særlig godt, og derfor er det et politisk projekt.
Men det er ikke det samme, som at det ikke er noget, som har betydning for dansk valuta og dansk beskæftigelse.
Selvfølgelig har det det, for det angiver de rammer, vi bevæger os inden for.
Det er derfor, vi har det samfund, vi har i dag.
Jes Lunde (SF), 1999-10-07:
Det synes jeg var en god erkendelse fra hr. Buksti, og så er vi da kommet lidt længere i debatten, hvis man begynder at erkende, at det er et rent politisk projekt.
Jeg hørte bare statsministerens tale forleden sådan, at det drejede sig om, at det var nødvendigt af hensyn til dansk beskæftigelse, det var nødvendigt af hensyn til dansk økonomi, af hensyn til dansk valutasikkerhed, osv. osv. osv.
Hvis vi kan få det skåret væk - hvis vi kan blive enige om, at det er pjat, at det overhovedet ikke er det, det handler om, men at det, det handler om, er politik - så synes jeg, det er meget tilfredsstillende.
Så får vi en mere kvalificeret debat.
Jeg er enig i, at vi selvfølgelig skal deltage på den europæiske scene med at diskutere beskæftigelsespolitik osv. osv., og der er masser af muligheder i Økofinrådet for at tage initiativer på det felt.
Det er bare om at komme i gang, og regeringen har vores fulde støtte til det arbejde.
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Det, som er den afgørende misforståelse i hr. Jes Lundes tilgang til det her, er, at hr. Jes Lunde giver det indtryk, at ØMU'en og euroen er et økonomisk projekt.
Det er det ikke; det er et politisk projekt, til dels fordi vi allerede i dag er bundet til euroen.
Så hvis der er nogle, der mener, at det ikke giver problemer, vil jeg sige, at vi allerede har problemerne.
Det afgørende er, hvordan og hvorledes vi sikrer os indflydelse på de ting, som er afgørende for udviklingen i Danmark.
Derfor er det et politisk projekt, og det er en fejl at sige, at det er en integrationistisk glidebane.
Det er det ikke, det bestemmer vi fuldstændig selv.
Jes Lunde (SF), 1999-10-07:
Socialdemokratiet gør jo en stor indsats i øjeblikket for at fortælle os alle sammen, at nu skal vi lære at elske euroen; vi skal skynde os at sige ja til den, det er simpelt hen nødvendigt af hensyn til beskæftigelse og økonomi.
Må jeg spørge: Hvorfor skal vi egentlig tro på det, når den mest anerkendte ekspert, vi overhovedet har på feltet, den mand, som har haft ansvaret for Danmarks valutapolitik i årtier, tidligere nationalbankdirektør Erik Hoffmeyer, siger, at det ikke er økonomisk nødvendigt?
Han kan ikke få øje på de økonomiske fordele i det projekt, han betragter det som et rent politisk projekt.
Hans synspunkt er: Ja, hvis det, man vil, er at sætte damp på integrationen i EU, så skal man da gå med i det.
Og det er vel også den del, der er nemmest at få øje på.
Hvis man vælger at gå ind i det her, kommer der yderligere fart på integrationen, og så er man nødt til at afgive suverænitet på stadig flere felter.
Men hvorfor i alverden skulle vi gøre det, når det ikke er økonomisk nødvendigt for os?
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Ja, selv om vi har fået en ny procedure, vil jeg da gerne overholde den.
Jeg synes, det er stærk tobak fra hr. Bendt Bendtsen.
Det arbejde, vi sætter i gang, vil være noget af det mest fremtidsorienterede og visionære, der endnu er lavet.
Problemet er, at man hele tiden har diskuteret den nye situation ud fra fortidens analyser, og det kan godt være, at der er problemer med konkurrenceevnen; det er der mange forklaringer på.
Men det er i hvert fald sikkert, at det ikke er noget, som er slået igennem på erhvervslivets indtjening; det er sådan, at man har en god konkurrenceevne i dette land.
Men regeringen har hele tiden været bevidst om, at det drejer sig om, at det skal vi også fastholde. Der er mange elementer i det.
Der er løn, der er valutaudviklinger osv., og der er markedsadgang.
Men i stedet for at være så sur på det her skulle hr. Bendt Bendtsen hellere tage og være lidt mere positiv og gå ind i den nye tids tankegang i stedet for at hænge fast i fortidens dogmer.
Det var faktisk præcis det, der var signalet, at vi er ganske klar over, at der findes alle mulige mere eller mindre tåbelige projekter og måder at aktivere folk på.
Det, som vi bare har sagt, og det er det, vi er fuldstændig åbne over for, er, at vi ikke mener, at det er et spørgsmål om, hvorvidt man skal aktivere folk eller ej - det har faktisk haft stor betydning -
men det, det drejer sig om, er, at det skal ske på en ordentlig facon og netop med respekt for de pågældendes værdighed, og det er det, som vi gerne vil strække hånden ud til og bede om samarbejde om.
Vi har også vores tanker - hvis det var sådan, at jeg gjorde dét til det helt store problem; jeg synes faktisk, der er en række andre ting - men det dér er vi meget enige om.
Men aktiveringen skal altså ikke være sådan.
Den skal, som arbejdsministeren har sagt, være et klap på skulderen; den skal ikke være et nakkedrag.
Jo, man skal i meget høj grad spare op.
Men det, som jeg kan konstatere med hr. Bendt Bendtsens udsagn her, er, at hr. Bendt Bendtsens frygt for, hvordan og hvorledes de her forskellige tiltag påvirker opsparingen, er sådan lidt selektiv.
Så vidt jeg kan huske, var hr. Bendt Bendtsens parti også med i den reform af efterlønnen, som blev gennemført, hvori man faktisk foretog en modregning af en del af den opsparing, som de pågældende ældre mennesker har bidraget med. Så derfor vil jeg bare sige: Det er altså ikke noget, som hr. Bendt Bendtsen åbenbart er fremmed over for.
Det er noget, som har fungeret i fuldt flor under den borgerlige regering, som hr. Bendt Bendtsens parti selv var med i.
Derfor synes jeg, man skal tage og stoppe det her hykleri og så i stedet forholde sig til, hvordan og hvorledes man prioriterer, så man sikrer kvaliteten i hjemmehjælpen og i ældreservicen for de grupper, som faktisk også har behov for forbedringer i dag, i stedet for at stille sig op og være fortaler og forkæmper for de mest velstillede ældre i det her land.
Men vi ved jo godt, at det er det, De Konservative hele tiden har gjort.
Det er jo også derfor, de går ind for, at man ikke skal have indtægtsregulering af folkepensionen, som man i øvrigt har i dag.
Frank Aaen (EL), 1999-10-07:
Venstre snakker om visioner, og jeg skal love for, at Venstre i dag i Jyllands-Posten har luftet en vision, der vil noget.
Venstres skatteordfører har fremlagt en plan, der over de kommende år vil fjerne skatter og afgifter for 150 mia. kr. Hvor meget er 150 mia. kr.?
Jamen det er halvdelen af statsbudgettet.
Det er mere end det, der er afsat til sundhed, til socialområdet og til undervisning på statsbudgettet.
Det er da en vision.
Jeg vil gerne have at vide af fru Ulla Tørnæs: Er det Venstres politik, at vi skal halvere statsbudgettet?
Ulla Tørnæs (V), 1999-10-07:
Til fru Mimi Jakobsen: Sidste år indgik Venstre sammen med den nuværende regering og CD et forlig om hele udlændingelovgivningen, og det står vi naturligvis ved.
Mimi Jakobsen (CD), 1999-10-07:
Fru Ulla Tørnæs nævnte fra talerstolen, at Venstre arbejder for en firkløverregering, og nævnte de fire partier, og det kommer jo heller ikke bag på nogen.
Det er også sagt ved flere lejligheder, at CD endnu ikke har taget stilling til, hvad vi vil gøre efter næste valg; det gør vi, når valget bliver udskrevet.
Det er heller ikke nogen nyhed.
Men det, der lige nu er meget vigtigt for os, er at få fru Ulla Tørnæs' reaktion på: Vil fru Ulla Tørnæs fra denne talerstol give mig ret i, at med de udtalelser, der er faldet om de fremmede på det årsmøde, der netop er overstået, har fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti sat sig fuldstændig uden for indflydelse på den flygtninge- og indvandrerpolitik, som en i givet fald borgerlig firkløverregering vil føre?
Det er meget, meget vigtigt, for penge og teknikker og paragraffer og alle mulige praktiske indretninger kan man altid tale om, men det her er vores hjerteblod.
Derfor vil jeg mindeligt bede fru Ulla Tørnæs om at give et klart svar på det her, for det er virkelig vigtigt.
Ulla Tørnæs (V), 1999-10-07:
Til hr. Thulesen Dahl
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-07:
Jamen det har jeg forstået.
Jeg har også forstået, at Venstre ønsker, at der bliver fastlagt en afstemning - det var vist til efteråret 2000 - og så kunne vi komme med i 2002 eller 2003, naturligvis forudsat, at vælgerne er enige med Venstre i, at man skal skrotte kronen.
Det har jeg forstået er Venstres bud.
Men det ser jo ikke ud, som om Venstre og regeringen umiddelbart er enige om det, og derfor er der stadig en risiko for, at der pludselig skal komme en folkeafstemning listende som en tyv om natten for at tage befolkningen på sengen og udnytte en eller anden pludselig stemning - tre meningsmålinger i rap, eller hvad man nu tror på kan skaffe et flertal hjem for at skrotte kronen.
Og derfor er det da afgørende, hvis Venstre siger, der skal være god tid til debatten: Hvad er god tid?
Er god tid 6 måneder? Er god tid, at der minimum skal være 10 måneder?
Eller er man enig med Dansk Folkeparti i, at der som minimum bør være 12 måneder fra det tidspunkt, man udskriver en folkeafstemning, og til den afholdes, så vi er sikre på i den danske befolkning, at vi ikke lige pludselig får en folkeafstemning trukket ned over hovedet, fordi der er en eller anden pludselig stemning? Vi har noteret, at statsministeren har åbnet mulighed for, at der kan komme en sådan pludselig afstemning, ved at lukke op for muligheden eller risikoen - alt efter temperament - for en ekstraordinær socialdemokratisk kongres.
Men hvad er Venstres bud på det her?
Ulla Tørnæs (V), 1999-10-07:
Jeg skal blot gentage, at jeg er enig med hr. Thulesen Dahl i, at der skal være god tid til en debat.
Vi ønsker ikke, sådan som man måske kunne forestille sig at den nuværende regering gør, at komme listende som en tyv om natten og forsøge at presse et dansk ØMU-medlemskab ned over hovedet på vælgerne.
Vi mener, der skal være en god debat, og der skal naturligvis være tid til den.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-07:
Fru Ulla Tørnæs sagde for et øjeblik siden, at Venstre stiler mod en firkløverregering, og sagde videre, at det naturligvis forudsætter, at vælgerne er enige i dette mål.
Må jeg gøre fru Ulla Tørnæs opmærksom på, at det vel også forudsætter, at Dansk Folkepartis vælgere er enige i dette mål, og det kan man godt tvivle på at Dansk Folkepartis vælgere er.
Det, der ellers er ideen med min nye runde her, er, at jeg gerne vil holde fru Ulla Tørnæs fast på det, hun ikke svarede på i den tidligere runde.
Ideen med det her nye fremragende system er jo netop, at man kan holde ordføreren fast, men hvis man skal holde ordføreren fast på at give et svar, så forudsætter det selvfølgelig, at ordføreren også vil svare.
Mit spørgsmål fra før var: Hvor lang tid er den minimumsperiode, som Venstre mener er nødvendig, fra en folkeafstemning om euroen bliver udskrevet, til den afholdes, hvis man skal sikre en ordentlig debat?
Jeg har forstået på Venstres ordfører, at man først mener, vi får en debat om euroen, i det øjeblik en folkeafstemningsdato er fastlagt.
Så må vi andre jo spørge:
Hvad er minimumskravet så til den periode?
Er man i Venstre enig med Dansk Folkeparti i, at den minimumsperiode eksempelvis bør være 12 måneder, så vi sikrer en fair debat?
Mimi Jakobsen (CD), 1999-10-07:
Det gør CD naturligvis også, og det gør man jo, indtil der kommer en situation, hvor der kræves en ændring af en eller anden grund.
Der er ingen af os, der kender den omskiftelige verden - det gør fru Tørnæs heller ikke - men at en sådan lov bare skulle gælde i al evighed, ved vi jo alle sammen ikke er tilfældet.
Og derfor må jeg - uden at jeg kender situationen og forudsætningerne for en eventuel lovændring - igen spørge:
Når eller hvis den situation kommer, at der skal ske ændringer i en sådan lovgivning med hensyn til regler, bestemmelser og administrativ praksis, vil fru Tørnæs så herfra love os, at Dansk Folkeparti ikke får nogen indflydelse på de ændringer?
Det er meget, meget vigtigt, at en sådan regering i givet fald vil basere sig på et bredt flertal til den anden side i Folketingssalen, ligesom den nuværende regering har gjort sig bestræbelser for at få et bredt flertal om denne sag.
Det er meget vigtigt, dette her.
Ulla Tørnæs (V), 1999-10-07:
Jeg skal blot for en ordens skyld lige understrege, at en firkløverregering naturligvis vil være en regering bestående af De Konservative, CD, Kristeligt Folkeparti og Venstre.
Blot så hr. Estrup ikke er i tvivl.
Først skal jeg lige understrege over for hr. Jørgen Estrup, at efter Venstres opfattelse er kriminaliteten for høj i Danmark.
Det er med til at skabe utryghed blandt mange borgere, og det skal vi naturligvis gøre noget ved.
Så spørger hr. Jørgen Estrup: Hvad er Venstres mål for en borgerlig-liberal regering?
Også her vil jeg sige, at vores er mål uforandret.
Vi stiler mod at kunne danne en firkløverregering efter næste folketingsvalg.
Det forudsætter naturligvis, at vælgerne er enige i det, men det er vores mål, og så må vi jo se, hvad de parlamentariske muligheder er for at få gennemført den politik, som firkløveret bliver enigt om.
Jørgen Estrup (RV), 1999-10-07:
Jeg tror, det var hr. Jes Lunde, som tidligere under debatten konstaterede, at der var dannet et makkerpar mellem fru Ulla Tørnæs og fru Pia Kjærsgaard.
Men der er i hvert fald sket det, kan jeg konstatere efter at have læst, hvad fru Pia Kjærsgaard sagde på landsmødet, at jeg har nøjagtig det samme spørgsmål til Venstre, som fru Pia Kjærsgaard stillede.
Og det er dog en ret unik situation, så derfor vil jeg gerne gentage, hvad fru Pia Kjærsgaard sagde på landsmødet - jeg tror ikke, hun har fået svaret - hun sagde: Venstre må altså nu, så vælgerne forstår det, melde klart ud: Hvad er det, Venstre vil i forhold til det ny borgerlige regeringssamarbejde? Det spørgsmål, der derfor skal stilles til Venstre, er: Er man klar til, at det bliver Dansk Folkeparti, der kommer til at præge den nye borgerlige regerings udlændingepolitik, eller ønsker man, at det bliver hr. Arne Melchior og CD? Det synes jeg er et godt, klart spørgsmål.
Ulla Tørnæs (V), 1999-10-07:
Venstre vil gerne være med til at forbedre hjemmehjælpen de steder, hvor der er behov for det.
Vi vil gerne give borgerne et frit valg.
Vi vil gerne give borgerne mulighed for selv at vælge, hvem der skal varetage såvel den praktiske som den plejemæssige del af hjemmehjælpen.
I og for sig har jeg aldrig nogen sinde selv forstået, at i hele ens lange liv bestemmer man selv, hvem man vil lukke indenfor i sit private hjem, men i det øjeblik man har behov for hjælp, så er det pludselig henne på kommunen, det besluttes, hvem man skal lukke indenfor i sit eget hjem. Borgerne bør da have mulighed for selv at vælge, hvem der skal udføre ikke bare den praktiske hjælp, men også plejedelen, og det er det, vi har stillet forslag om i forbindelse med vores oplæg til finanslovdrøftelserne.
Det så vi gerne at vi kom i en dialog om og også gerne med SF, altså princippet om at give borgerne øgede valgmuligheder.
Jes Lunde (SF), 1999-10-07:
Det synes jeg da var et skuffende svar.
Jeg troede, det her var et kampråb til politisk handling.
Her er der nogle punkter med, hvad Venstre virkelig vil, og så er det bare en polemik imod et regeringsforslag.
Venstre vil ikke forbedre hjemmehjælpen overhovedet, man har tillid til, at det foregår godt, som det er i dag, alle får den hjemmehjælp, de skal have, punktum, færdig.
Så der er ikke noget i det.
Så meget for så socialt et løfte, ikke?
Der var ingenting i det.
Ulla Tørnæs (V), 1999-10-07:
De ældre, der har været igennem den kommunale visitation og har fået bevilget hjemmehjælp, har jeg tillid til er de ældre, som har et reelt behov.
Jeg er faktisk af den overbevisning, at kommunerne er meget påpasselige med, hvem der bliver visiteret til hjemmehjælp, og hvem der ikke bliver visiteret til hjemmehjælp.
Og er man én gang visiteret til hjemmehjælp, så har man også krav på at få en ordentlig
hjemmehjælp, og det er lige præcis derfor, Venstre ikke kan acceptere, at der nu kræves en ekstra skat af en gruppe af landets pensionister, som har et reelt behov for hjemmehjælp
Man kunne sige: Hvorfor stiller regeringen ikke forslag om, at de rige borgere i Danmark skal betale for at komme på hospitalet, for at få behandling på sygehuset?
Dér er man også visiteret til en behandling, som man har krav på, og som man har en forventning om at få.
I og med at vi jo altså har landets højeste skattetryk, er det ikke rimeligt oveni at forlange en ekstra betaling i form af en brugerbetaling.
Jes Lunde (SF), 1999-10-07:
Nu kan man selvfølgelig diskutere, hvor meget et løfte fra Venstre er værd efter den debat, vi nu har haft i et stykke tid, men jeg vil alligevel spørge:
Når Venstres ordfører
i talen her lover, at det, Venstre vil, er, at vores ældre kan få en ordentlig hjemmehjælp, når de ikke kan klare sig selv, betyder det så, når vi kommer nogle måneder senere hen på året her, at hvis SF stiller et forslag om en pulje penge til kommunerne, der gør, at de kan yde en bedre hjemmehjælp, så vil Venstre stemme for det?
Er der handling bag ordene?
Og når Venstres ordfører her siger, at vi skal have øgede valgmuligheder for børnefamilierne, når det gælder tilrettelæggelse af børnepasningen, betyder det så, at Venstre vil stemme for, hvis SF foreslår en børnepasningsgaranti, så vi er sikre på, at der er mulighed for at få passet ungerne i alle kommuner her i landet?
Vil Venstre stemme for det?
Er der nogen konsekvens i det katalog her, eller er det bare, at Venstre gerne ville tage sig social ud og ikke er det i virkeligheden, når det kommer til stykket?
Jørgen Estrup (RV), 1999-10-07:
Jeg kan høre af stilen, at alt er, som det var, og at det skal blive, som det er.
Men vi har jo altså i et stykke tid ikke set Venstre ved regeringsmagten
, så derfor er det måske lidt interessant at vide, hvad man egentlig vil efter et folketingsvalg. Men jeg må vel så konstatere, at ét er, at vi altså har prøvet at finde ud af, hvem der tegner Venstre, og det er Venstres formand, noget andet er, at nu vil vi også gerne vide, hvor Venstre er.
Det er åbenbart også Venstres formand, vi skal spørge her, men jeg ved ikke, om Venstres formand har tænkt sig at tage ordet.
Ulla Tørnæs (V), 1999-10-07:
Jamen som jeg sagde tidligere til fru Mimi Jakobsen, har vi et forlig om udlændingelovgivningen - et forlig, som også CD
er en del af -
og det står vi naturligvis ved.
Der er ingen af os, der kan forudse, hvad der måske skal ske af ændringer på hele det område, men er der en borgerlig-liberal regering med CD's deltagelse, vil der naturligvis ikke kunne vedtages ændringer, uden at også CD sidder med ved bordet.
Jes Lunde (SF), 1999-10-07:
Jo, men det er jo så også i orden, hvis De Konservative havde et brugbart alternativ.
Jeg er enig i, at vi skal sige, at alle, som vi i øjeblikket har i aktiveringssystemer, og alle, der er i en eller anden form for ledighed, dem ansætter vi i den offentlige sektor pr. 1. januar.
Det er der jo ikke nogen
der gør sig forestillinger om.
Jeg synes, det er helt fint, hvis vi kan få en større kvalitet i aktiveringen, sådan at der er perspektiv for den enkelte i, hvad vi stiller op af uddannelse, at vi meget, meget gerne laver en øget indsats, får et bedre samarbejde med det private erhvervsliv, f.eks. som man er i gang med i Horsens, hvor man får det private erhvervsliv til at tage imod nogle af de ledige.
Det synes jeg er super.
Men er Det Konservative Folkeparti ikke kommet så langt i stoffet endnu, at også Det Konservative Folkeparti erkender, at det ikke er nok?
Har man ikke den erkendelse, at det ikke er nok?
Der vil være nogle mennesker, hvor det eneste alternativ, sådan som regelsættet i øjeblikket er, er, at de skal aktiveres igen og igen og igen og igen; de kommer ingen vegne.
Det betyder, at vi spilder de offentlige midler, det betyder, at vi misbruger de menneskers tid, at vi behandler dem uværdigt, og det er dér, vi så siger i fællesskab, SF og CD: Der er det mere logisk og meget bedre at ansætte dem i nogle ordinære job, så de får lov til at lave et fornuftigt stykke arbejde.
Bendt Bendtsen (KF), 1999-10-07:
Jeg vil gerne gentage endnu en gang, at synspunktet er det samme.
Det Konservative Folkeparti mener, at vi skal have en ordentlig sektor på hele det område, som fru Mimi Jakobsen står og fremkommer med, men det rejser altså det fundamentale problem, at vi ikke mener, at vi klarer arbejdsløsheden ved ansættelser i den offentlige sektor.
Mimi Jakobsen (CD), 1999-10-07:
Nu behøvede hr. Bendtsens bestræbelser jo heller ikke alene at være rettet mod den offentlige sektor.
Hr. Bendtsen kunne jo bl.a. gå ind og yde en behjertet indsats inden for f.eks. hjemmeservice, for der har vi jo faktisk private ansættelser
i private virksomheder - skabt af ledige oven i købet.
Men lad det nu ligge.
Som jeg siger, det altafgørende er ikke, at det er i den offentlige sektor; men det altafgørende er, at man skal finde vejen frem, siger hr. Bendtsen.
Det kan være omsorg, det kan være rengøring, det kan være pasning, nogle af de ting, der altid er blevet set ned på, men som er hjertet i alt det i den offentlige sektor, hvor der er direkte kontakt mellem den, der har brug for hjælpen, og den, der kan give den.
Det er nogle af de bedste job, man kan udbyde, for de vækker i den grad glæde og tilfredshed, og de er så afgørende for de mennesker, der skal have dem.
Vi ved alle sammen, at de mangler, og det er jo ikke nyopfundne job.
Det er job, der alle sammen var her for 30 år siden.
Der var 300.000-400.000 servicejob i både den offentlige og den private sektor, der er væk i dag.
Det er bare det, jeg efterlyser en forståelse for, i stedet for at man fokuserer på det med offentlig sektor: adr-bvadr, privat sektor: hurra.
Bendt Bendtsen (KF), 1999-10-07:
Der kan ikke herske nogen tvivl om, at Det Konservative Folkeparti mener, at vi skal have en ordentlige service, ligegyldigt om vi taler om sygehuse, plejehjem eller andre steder.
Her diskuterer vi aktivering, om vejen frem i aktiveringen er at ansætte folk i den offentlige sektor.
Og vi mener, at det er en forkert vej at gå.
Det er det, vi stilfærdigt siger.
Vi kan jo så høre, at der er andre end os, der siger det.
Altså jeg kan da sige, at Det Konservative Folkeparti er klar over alderskrimineringen af de 50-60-årige ledige.
Vi er også åbne, når der nu skal forhandles på det her område igen. Vi har faktisk i tidligere folketingssamlinger været fremme med et øget løntilskud, selv om vi ikke mener, at tilskud er en god ting; men vi har faktisk tænkt på at prioritere nøjagtigt den gruppe, fru Mimi Jakobsen nævner, så den får fortrin, når vi skal prøve at skaffe job, og vi mener altså ikke, det er den rigtige vej kun med ansættelse i den offentlige sektor.