Lene Espersen (KF), 2004-04-15:
Beslutningsforslaget fra Enhedslisten pålægger regeringen at fremsætte lovforslag, som indebærer en markant sænkning samt en omlægning af retsafgifterne i civile retssager, således at loven kan træde i kraft den 1. januar 2005.
Som bekendt stemte de nuværende regeringspartier for 4 år siden imod den daværende regerings markante forhøjelser af retsafgifterne, og jeg vil gerne slå fast, at den nuværende regering ønsker at gøre det billigere at føre
civile retssager ved domstolene.
Regeringen har allerede taget det første konkrete skridt til at gøre det billigere for borgerne og erhvervslivet at få behandlet en sag ved domstolene, og her tænker jeg på det lovforslag om en forenklet inkassoproces, som vi netop har behandlet.
Det lyder enkelt, og som nævnt er regeringen også enig i dette sigte.
Men så enkelt, som forslagsstillerne fremstiller det, er det imidlertid ikke, for det nytter jo ikke noget, at et flertal i Folketinget beslutter at sætte retsafgifterne ned, hvis der ikke også er et flertal, der kan blive enige om, hvordan en sådan nedsættelse skal finansieres.
Spørgsmålet om en markant nedsættelse af retsafgifter må nu engang være et finanslovspørgsmål.
Retsafgifternes størrelse har i de seneste år i flere omgange været til debat også her i Folketingssalen.
Regeringen har i den forbindelse tilkendegivet, at vi vil se nærmere på retsafgifterne i civile retssager.
Det fremgår også af finanslovaftalen mellem regeringen og Dansk Folkeparti for 2003.
Betænkningen indeholder således bl.a. et forslag til en samlet omlægning og nedsættelse af retsafgifterne for civile retssager.
Retsplejerådets betænkning er sendt i høring, og høringen er endnu ikke afsluttet.
Først når det er sket, vil vi have det fulde grundlag for at gå videre med sagen.
Et helt afgørende spørgsmål i den forbindelse er naturligvis finansieringen af en retsafgiftsnedsættelse.
Hvor stort et beløb det drejer sig om for statskassen, afhænger af, hvordan det konkrete forslag bliver udformet, men jeg kan f.eks. nævne, at beslutningsforslaget selv nævner et indtægtstab på i størrelsesordenen 100 mio. kr. Hvordan et provenutab af den størrelsesorden skal finansieres, går beslutningsforslaget imidlertid let hen over.
Beslutningsforslaget indebærer således, at regeringen på forhånd bindes til at fremsætte et lovforslag om en markant nedsættelse af retsafgifterne, selv om det måtte vise sig umuligt at nå til enighed om finansieringen.
Det er ikke ansvarlig politik, og regeringen kan naturligvis ikke støtte, at vi på den måde skal bindes til at fremsætte et lovforslag, der vil medføre et betydeligt indtægtstab for staten, uden at finansieringen er på plads. Regeringen er derimod indstillet på, at spørgsmålet om en nedsættelse og en omlægning af retsafgifterne skal indgå i de kommende politiske drøftelser om næste års finanslov.
Jeg vil gerne slå fast, at regeringen kan støtte nedsættelser af retsafgifterne under forudsætning af, at et forslag herom kan finansieres i forbindelse med efterårets finanslovforhandlinger.
Som det fremgår af det, jeg har sagt, er den rigtige fremgangsmåde efter regeringens opfattelse, at retsafgiftsreglerne tages op i forbindelse med efterårets finanslovforhandlinger, så det sikres, at den nødvendige finansiering af en afgiftsnedsættelse er på plads, inden der fremsættes et lovforslag.
Den proces er der allerede lagt op til og taget hul på i forbindelse med finanslovaftalen for 2003 og med Retsplejerådets betænkning fra januar i år.
Man kan derfor også sige, at forslagsstillerne til beslutningsforslaget forsøger at sparke en åben dør ind.
Alle er velkomne til at gå ind ad denne dør, men det forudsætter naturligvis, at man også er villig til at betale entreen.
På den anførte baggrund kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget.
Jeg takker da også for, at der blev plads til et par pæne ord til ministeren undervejs.
Det er jo fuldstændig korrekt, at det var på Enhedslistens initiativ, at vi i sidste samling havde en diskussion specifikt på det her område.
Vi valgte jo så, da den store betænkning forelå, for at det var muligt at fremsætte lovforslag i denne samling, at udskille dele af betænkningen og sige, at her har vi behov for at få høringssvar tilbage på et tidligere tidspunkt, så der var en mulighed for at fremsætte et lovforslag, der gerne skulle forenkle inkassoprocessen.
Jeg takker for den opbakning, der er hele vejen rundt i Folketingssalen.
Men det er selvfølgelig klart, at vi da gerne medvirker til at besvare spørgsmål af mere teknisk karakter, som f.eks. fru Line Barfods indvendinger og alternative forslag til det, som vi nu ud fra en samlet vurdering har fundet var den bedste måde at skrue lovforslaget sammen på.
Det er også korrekt, at man kunne ønske sig, at niveauerne lå et andet sted, og at det her lovforslag måske havde større økonomiske konsekvenser til glæde for de borgere, som det omhandler.
Men det er, hvad vi fandt var det rigtige niveau at lægge os på ud fra en samlet betragtning.
Vi går selvfølgelig ind i udvalgsarbejdet med et åbent sind, og det betyder selvfølgelig også, at vi lytter til de indvendinger, der måtte være omkring teknikken i det her.
Det er jo ikke meningen, at det skal være bøvlet og bureaukratisk.
Det er først og fremmest for at få lavet en forenkling til glæde for de borgere, som har ubestridte pengekrav, og hvor opfattelsen jo er, at vi bare skal sørge for, at det kører igennem systemet så hurtigt, som det er muligt til glæde for samfundet som et hele.
Tak for opbakningen.