Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-11-22:
Det er skuffende, men ikke overraskende, at vi stadig i Venstre er så uenige med regeringen om forholdet mellem stat og borger.
Vi har i Venstre gennem årene i mange sammenhænge rejst spørgsmålet, om der overhovedet er en fornuftig sammenhæng mellem de forskellige borgeres retssikkerhed, og om der overhovedet er et retfærdigt forhold mellem de sanktioner, som borgerne idømmes for større eller mindre lovovertrædelser.
Det ønsker vi med denne forespørgsel lavet om.
Hvordan kan det f.eks. være, at selv de mennesker, der har begået de mest bestialske forbrydelser, har maksimal retssikkerhed, både hvad angår sagens undersøgelse, hvad angår domsforhandlingen og afsoningen?
Ja, også senere i livet er disse forbrydere sikret et særligt hensyn, idet de er sikrede imod, at det offentlige videregiver oplysninger om deres forbrydelser.
Vi har tidligere her i Folketinget på Venstres foranledning drøftet adgangsbestemmelser, vi har drøftet den måde, skattevæsenet og veterinærvæsenet og andre myndigheder behandler sagerne på.
Der er et fravær af sagsbehandlingsregler, så borgerne efter vores opfattelse alt for ofte må betegnes eller i hvert fald nærmest føler sig retsløse.
Den retsløshed gælder også i visse tilfælde for de sager, der ender med offentliggørelse af kontrolrapporter for personer eller erhvervsdrivende.
Jeg mener ikke, det er noget argument at blive ved med at tale om, at det er så forskelligartede sager, det drejer sig om.
Derfor kan man godt have nogle fælles procedureregler og retsgarantier, og det er dét, vi er optagede af.
Fru Dorte Bennedsen nævnede ordet brandsikkerhed, men problemet er jo netop, at en restaurant, der overtræder reglerne om brandsikkerhed, overhovedet ikke har den samme retssikkerhed som en brandstifter, for nu at sætte det i relief.
Det kan man godt undre sig over, specielt i disse menneskerettighedstider, hvor man taler så meget om borgernes ret til fair trial og om beskyttelsen af retten til følsomme oplysninger.
Det er jo sjovt at høre, at på den ene side kan forældre ikke værge sig mod mennesker, der er dømt for grove sexforbrydelser, for dét må man ikke få noget at vide om, men er det væsentlig mindre lovovertrædelser, så skal de hænges ud. Vi påstår ikke, at det skal være gratis eller risikofrit at overtræde den lovgivning, vi taler om i dag.
Det er naturligvis, som både statsministeren og justitsministeren har været inde på, en afvejning.
Vi vægter blot tingene anderledes.
Det kan være middelalderens gabestok, der bruges her som sanktion, uden at vi altid overvejer, om der måske var andre og mere hensigtsmæssige former for sanktioner, og derfor ønsker vi helt præcise betingelser og procedureregler i disse sager.
Der skal være klare ansvarsregler, hvor myndighederne begår fejl.
Vi er ikke uenige i, vil jeg godt sige, at der på visse områder i vores samfund må være en effektiv kontrol, men i et demokrati må det altså også være muligt for offentligheden og for pressen at overvåge myndighedernes magtudøvelse.
Det er det, der er for vanskeligt i dag.
I begyndelsen af det nye årtusinde demonstrerer regeringen igen alt for tydeligt, at retssikkerheden fortsat er bedre for røvere, rockere og rovmordere end for bønder, bagere og brugtvognshandlere.