runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Hækkerup (S), 2005-05-27:
Nu er det ikke EU, der bestemmer.
Vi er imod, at der skal være nitrit og nitrat i økologiske produkter.
Vi anerkender bare også, at det ikke nødvendigvis alene er her i det danske Folketing, at det bliver besluttet.
Vi synes som alle andre, at man skal gøre alt, hvad man kan, for at påvirke de steder, hvor de beslutninger træffes.
Dem, vi i virkeligheden skal presse allermest, er jo de repræsentanter, der forhandler på vegne af Danmark, som skal sikre, at det danske hensyn til og det danske ønske om, at nitrit og nitrat ikke kommer i økologiske produkter, vinder genklang i EU.
Det er ministeren, det er kommissæren, og vi må holde dem fast på, at de må gøre, hvad de kan, for at sikre forbrugerne.
Martin Henriksen (DF), 2005-05-27:
Dansk Folkeparti er imod, at man tilsætter disse tilsætningsstoffer i forbrugerprodukter under dække af at tage hensyn til forbrugerne.
Nitrit og nitrat er ikke stoffer, vi fra Dansk Folkepartis side ønsker at indføre i økologiske produkter, og vi synes heller ikke, at mænd, kvinder og børn uden at være klar over det skal indtage disse stoffer, da de er skadelige.
Tilsætningsstoffer af denne art tilgodeser under ingen omstændigheder almindelige mennesker.
Jeg vil dog gerne tilkendegive over for jubeleuropæerne her i Folketinget, at der faktisk er noget, som fungerer rigtig godt i EU, og det er industriens lobbyarbejde.
Det er fantastisk, så langt man kan nå med en stor tegnebog.
Man kan fuldstændig ignorere almindelig sund fornuft og tilsidesætte forbrugernes sikkerhed.
Man kan indføre stoffer, som gravide kan videreføre til deres ufødte børn.
Hvis vi mener noget med forbrugerbeskyttelse og forbrugeroplysning, så er dette forslag et godt skridt på vejen.
Det er nu, regeringen på Danmarks vegne i EU klart skal tilkendegive, at Danmark ikke er tilhænger af tilsætningsstoffer, som forringer folkesundheden, og hvis EU alligevel går ind og tillader disse stoffer, burde Danmark arbejde for nationale regler.
Det ville være ærgerligt, hvis EU dikterede Danmark at skulle tillade nitrit og nitrat i økologiske fødevarer, og det ville være ærgerligt, hvis ikke vi fra dansk side pålagde industrien
klart og tydeligt at informere om disse stoffer.
I sidste ende er det op til den danske befolkning at tilkendegive sin holdning til udviklingen inden for Unionen.
I Dansk Folkeparti ser vi dog ingen grund til kritikløst at acceptere EU’s beslutninger, hvis de er i modstrid med folkesundheden og danske interesser.
Dansk Folkeparti er af den overbevisning, at det er rimelig klart og tydeligt at oplyse forbrugerne omkring nitrit og nitrat, og at det er en udmærket idé, Enhedslisten i dag er kommet med.
Dansk Folkeparti støtter forslaget.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-27:
Det giver jo altid lidt anledning til betænkelighed, når et så umage par som Enhedslisten og Dansk Folkeparti finder fælles fodslag.
Det er måske også en understregning af hensigten med det her beslutningsforslag, for det er jo i høj grad også en del af kampagnen mod EU.
Når det kommer dertil, har vi det sådan i Det Konservative Folkeparti, at vi er meget, meget tilfredse med den linje, som regeringen har lagt.
Vi bakker også op om, at man kontinuerligt arbejder for, at anvendelsen af nitrat og nitrit begrænses mest muligt af hensyn til fødevaresikkerheden.
Jeg vil også gerne her fra talerstolen i dag kvittere over for ministeren for de tiltag og de initiativer, man aktuelt har taget.
Jeg synes, det er et klart tegn på, at man fra dansk side i EUsamarbejdet forsøger at præge den her retning mest muligt hen imod de danske ønsker.
Jeg er fuld af tillid til, at ministeren også vil varetage de danske interesser optimalt her.
Så synes jeg også, at forslaget er interessant med hensyn til mærkningen af vores fødevarer.
For der ligger jo i beslutningsforslaget, at vi faktisk skal sige farvel til vores E-numre, måske ikke direkte, men det kan blive en konsekvens af det, som Enhedslisten foreslår her.
Jeg mener faktisk, at det fungerer ganske godt, men dermed ikke sagt, at vi ikke er positive i Det Konservative Folkeparti for at kigge nærmere på, hvordan vi kan styrke markedsføringen af vores E-numre og i befolkningen styrke kendskabet til vores E-numre.
Det er vi meget åbne over for.
Når det gælder Ø-mærket, mener vi i Det Konservative Folkeparti, at vi er bedst tjent med, at Ø-mærket fortsat er et kontrolmærke, der viser, at producenten er underlagt økologikontrol af de danske myndigheder.
Jeg mener ikke, det er rigtigt, at vi laver Ø-mærket til et kvalitetsmærke, og det er også den opfattelse, som arbejdsgruppen under Familie- og Forbrugerministeriet deler – og i øvrigt også Det Økologiske Fødevareråd.
Jeg må skuffe forslagsstillerne med, at vi i Det Konservative Folkeparti ikke kan støtte dette beslutningsforslag.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2005-05-27:
Jeg vil ikke gøre nogen hemmelighed af, at jeg er en af dem, som fra starten har kæmpet imod gmo, men også været med til at slås for – jeg sad godt nok ikke i Folketinget på det tidspunkt – at vi fik en aftale.
Men jeg er også meget glad for, at Enhedslisten stiller det her forslag, for bare fordi vi har lavet en aftale, må jeg sige til ministeren, er det altså ikke en seng til at ligge i og hvile sig.
Der skal fortsat arbejdes på det område her.
Den historie om genmodificerede organismer, vi har læst indtil nu, er ikke nogen køn historie.
Det er nærmest den ene skandale efter den anden, hvor store selskaber har sendt produkter på markedet med den meget tydelige, åbenlyse hensigt, at de vil ud og tjene nogle hurtige, lette penge.
Og det har det båret præg af.
Det har ikke været i samfundets interesse.
Når brugen af gmo skal være i samfundets interesse, er det ikke kun de store firmaers økonomiske interesse, der skal styre det.
Så skal vi have det offentlige ind og være med, og det tror jeg i virkeligheden godt vi kunne blive nogenlunde enige om.
I forbindelse med medicin har vi fuldt ud accepteret, at man bruger genmodificerede organismer.
Der har det en samfundsmæssig vinkel.
Det, vi har set indtil nu i forbindelse med markdyrkning, er en sørgelig historie.
Forslaget her opererer med regioner, og når vi snakker om regioner i Europa, kunne man da godt forestille sig – det er det, der har været noget fremme om – en østrigsk region, at Østrig f.eks. på basis af sin meget høje økologiske dyrkningsandel ønskede en region, hvor de havde lov til at slippe for gmo.
Jeg kan ikke se nogen grund til, at vi ikke fra dansk side skulle støtte, hvis der var en sådan region i Europa, der ville det, for når vi lukker op for gmo, skal vi også sørge for, at der er et alternativ.
Med hensyn til tekniske produkter, kemikalier og også gmo, som vi bruger i vores dyrkning, har vi meget tit den historie, at vi står med noget, der lige nu er ganske ufarligt, og så opdager vi et år efter, at det slet ikke var ufarligt, og den historie skal vi lære af.
Omkring fuld mærkning er vi helt med på, at vi mangler en mulighed for at mærke kødprodukter og sådan noget, hvor der er indgået gmofoder, og det skal vi arbejde for.
Det tror jeg da vi kan blive enige om.
Som det er nu, er det kun økologien, der er fri, og det er en dårlig situation.
Med hensyn til kontrol af enkeltprodukter har vi lidt en situation, hvor det er de firmaer, som lancerer et enkelt produkt, som også skal give oplysningerne til vurdering af det, og der er der lidt for meget hemmelighedskræmmeri mellem de enkelte firmaer.
De siger, at hvis de oplyser alt omkring, hvordan de har lavet deres produkter, så kan andre stjæle det, og det tror jeg er med til at skabe en vis lukkethed, hvilket også Enhedslisten har stillet nogle spørgsmål om.
Det skal vi også have åbnet mere op for.
Vi er meget interesserede i at gå positivt ind i snakken og få holdt os vågne på det her område.
Ole Glahn (RV), 2005-05-27:
Jeg forstår hr. Per Clausens spørgsmål sådan, at hr. Per Clausen også tænker på den økologiske produktionsform, og der er ingen tvivl om, at vi i Det Radikale Venstre er meget optaget af de muligheder, der ligger der.
Jeg mener ikke, at det her er ensidigt.
Jeg mener, at der forskes på flere områder, for der skal være de alternativer, og det skal selvfølgelig også sikres, og det ligger også i den aftale, vi har indgået, at økologerne får en sikker produktionsmulighed, hvor deres produktionsmuligheder ikke bliver ødelagt af, at der er gmo-producenter i nærheden.
Der er afstandskriterier, og der er andre hensyn at tage.
Per Clausen (EL), 2005-05-27:
Men er hr. Ole Glahn ikke enig med mig i, at det godt kan være et problem, at hvis vi siger, der er store internationale koncerner, der forsker i det her ved at udvikle, for det kan de tjene penge på, så siger vi fornuftigvis, at vi også må have en uafhængig offentlig forskning på det her område.
Risikerer man så ikke, at den forskning, der kunne være i alternative måder at organisere landbrugsproduktionen på, som ikke omfattede gmo, og som måske også kunne give nogle bud på, hvordan man kunne løse sultproblemer osv. i den tredje verden, bliver nedprioriteret og forsvinder helt, sådan at vi altså får en situation, hvor vi aldrig nogen sinde ville finde ud af, at der var et alternativ, fordi vi fokuserede så ensidigt på gmo med de problemer og risici, der er i det?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-05-27:
Nu havde De Konservatives ordfører jo så travlt med barnets tarv.
Det, som jeg kan forstå på den konservative ordfører er problemet ved, at homoseksuelle skulle adoptere, er, at disse børn risikerer at blive udsat for f.eks. mobning, som der står i den svenske rapport, hvor der har været enkelte tilfælde af mobning i forbindelse med, at man kom i puberteten og var barn af homoseksuelle forældre.
Det er konkret det, der henvises til i rapporten.
Jamen hvis det er sådan, at det er nok til, at man så ikke kan blive forældre, må det vel ud fra den logik betyde – hvis man skal have sådan en eller anden konsekvens i sin argumentation – at folk af anden etnisk herkomst ikke kan adoptere.
Vi ved jo, at man bliver udsat for en risiko for mobning, hvis man har forældre, der har en anden hudfarve, ligesom vi ved, at hvis forældrene ikke sørger for, at man får opereret sine flyveører i en meget tidlig alder, er der også risiko for mobning.
Mener den konservative ordfører, at det er ting, der er så alvorlige, at man ikke skal kunne få børn?
For det er jo præcis det, der er parallellen til at sige, at fordi der er enkelte pubertetsbørn i Sverige, der har været udsat for mobning, fordi deres forældre var homoseksuelle, er der ikke nogen homoseksuelle, der må adoptere.
Per Clausen (EL), 2005-05-27:
Måske overraskende – hvad ved jeg?
Jeg har to bemærkninger, og den første er, at uanset hvor meget man snakker om sameksistens, så forhindrer de sameksistensregler, der er i dag, ikke, at der kan ske spredning – og det tror jeg også at ministeren må erkende.
Hele pointen i at have mulighed for at lave gmo-fri zoner, er, at man i nogle dele af Europa kan vælge at sige, at her vil vi f.eks. have en økologisk dyrkningsmetode eller en anden dyrkningsmetode, hvor vi så er sikre på at der ikke sker spredning af gmo.
Vi har jo netop denne gang valgt, fordi vi er blevet så realistiske, at fremsætte forslaget som et forslag om, at Danmark skal arbejde i EU for, at vi kan få mulighed for at gøre det også i Danmark.
Det skal ingen hemmelighed være, at Enhedslisten gerne så, at Danmark var en gmo-fri zone, men her går vi altså den langsommelige vej gennem EU.
Jeg vil bare spørge: Er pointen ikke, at man ikke kan forhindre spredning med de nuværende regler, og at det derfor ville være ganske godt at satse på muligheden for at kunne lave gmo-fri zoner?
Hans Christian Schmidt (V), 2005-05-27:
Men jeg er nødt til at sige, at forslaget, som er fremsat her, i realiteten handler om at give EU-landene mulighed for at indføre et generelt forbud mod genetisk modificerede afgrøder i hele landet eller i en del af landet, og der siger jeg bare, at det rummer reglerne ikke mulighed for.
Så vil jeg godt lige knytte en bemærkning til det om, hvad vi i grunden ser af erfaringer.
Der har jo tidligere været store problemer med gmo i økologisk foder, men økologerne og Plantedirektoratet har gjort en stor fælles indsats, og det betyder, at vi nu kan håndtere de her ting.
Kontrolresultaterne for 2004 viser, at der er styr på tingene.
Der er kun fundet ét parti med en overskridelse i hele 2004, og jeg kan næsten bedst bruge økologernes ord, når de siger: Den fælles indsats har nyttet noget.
Det her viser jo, at når erhverv og myndigheder arbejder sammen, opnår vi de bedste resultater.
Det er den vej, vi skal.
Per Clausen (EL), 2005-05-27:
Realiteten er jo, at øget anvendelse af gmo i Danmark vil føre til flere spredningssager.
Det er jeg sådan set ikke i tvivl om, og det vil også vise sig.
Det kan man jo også se i de lande, hvor man har brugt gmo meget mere intensivt i mange år, hvor der findes en lang række problemer.
Men meget tyder jo på, at EU’s kontrolforanstaltninger, når det handler om import, i hvert fald ikke fungerer så godt, for der har i den seneste tid været masser af eksempler på, at der er kommet gmo ind i Europa, som ikke burde være kommet ind.
Ministeren siger, at reglerne ikke giver mulighed for gmo-fri zoner.
Nej, det ved vi godt, det er præcis derfor, vi stiller det her forslag, og jeg vil gerne spørge ministeren: Hvorfor skulle Danmark i Europa ikke kunne slås for, at de lande/regioner/områder, som ønsker at være gmofri, skulle have den frihed?
Hvad er det, der gør, at man ikke skal have mulighed for at have den frihed?
Hans Christian Schmidt (V), 2005-05-27:
Sådan skal man ikke stille det op, for det, det handler om, er selvfølgelig, at vi kæmpede en kamp, og at vi har fået nogle regler.
Nu er der så en ny kamp her, og bl.a. det med indførelsen af majs er jeg meget enig med Enhedslistens ordfører i.
Jeg har sagt, at jeg synes, det er godt, at Kommissionen handler hurtigt, men jeg synes selvfølgelig, at det er helt uacceptabelt, at det sker alligevel.
Derfor kommer der så en række opstramninger, og det er vi meget tilhængere af.
Med hensyn til kontrolresultater, som også bliver efterspurgt, vil jeg bare sige, at jeg altså bedst kan lide den måde, som økologerne selv siger det på: Den fælles indsats har nyttet noget.
Vi må jo konstatere, at kontrolresultaterne for 2004 viser, at der er styr på tingene.
Der har jo været tider, hvor der ikke har været det, hvor vi har set gmo i økologisk foder.
Men når økologer og Plantedirektoratet går sammen, når de viser, hvordan det skal håndteres, når de derefter fremlægger resultaterne af det, ja, så viser det sig med al tydelighed – og det er endda på økologiområdet, som jeg tror optager os alle meget, ligesom det andet område – at når erhverv og myndigheder arbejder sammen, så opnår vi de bedste resultater.
Det er den vej, vi skal, sammen med økologerne, og det er også den vej, vi har tænkt os at gå.
Torsten Schack Pedersen (V), 2005-05-27:
Et bredt forlig besluttede principper for, hvordan gm-afgrøder skal håndteres i Danmark.
Så regeringen og et bredt flertal i Folketinget efterlever faktisk de målsætninger, som Enhedslistens beslutningsforslag påpeger, netop at undgå spredning af gmo.
Den danske model med sameksistens bygger på forsigtighedsprincippet og på, at det er brugeren, der har ansvaret for at undgå spredningen, og reguleringen på området skal naturligvis ske på et fagligt grundlag.
Når der er givet tilladelse i EU til dyrkning af en gm-afgrøde efter meget grundige og tilbundsgående undersøgelser, kan gmo anvendes i EU, og der kan ikke laves nationale forbud.
Derfor er det vigtigt, at vi laver nationale regler om afstandskrav og håndtering m.v.
Det er det, vi netop har gjort i den danske sameksistenslov, som et bredt flertal i Folketinget står bag.
Loven er fleksibel, således at opstår der problemer, uforudsete spørgsmål eller andet, vil det blive taget op.
I Venstre ønsker vi, at teknologiens muligheder går hånd i hånd med en sikkerhed for natur og mennesker.
Derfor ser vi åbent på gmo, når godkendelsesprocedurer og sikkerhedsforanstaltninger er så grundige, som de er.
De danske regler om sameksistens er netop med til at forhindre utilsigtet spredning af gmo i naturen.
Indsatsen mod spredning vil på baggrund af den aftale, der er indgået, undergå løbende tilpasninger til de faktiske behov.
Ændrer behovet sig, får aftalen et eftersyn.
Dermed mener vi i Venstre, at vi har et godt regelsæt i Danmark for at forhindre spredning af gmo i naturen, og Venstre kan på baggrund af disse betragtninger ikke støtte beslutningsforslaget.
Per Clausen (EL), 2005-05-27:
Jeg er enig med hr. Torsten Schack Pedersen i, at de regler, vi har i Danmark, begrænser risikoen for spredning.
Det er da bedre at have regler end ikke at have regler.
Men det, der står tilbage, er, at det ikke vil forhindre spredning.
Det mener jeg også står helt klart, og det fremgår også af den diskussion, der var, da man vedtog sameksistensloven,
at sådan er det.
Så spørger jeg bare hr. Torsten Schack Pedersen om, hvorfor det nu er så vigtigt for Venstre og for regeringen at forhindre, at man i regioner rundtomkring i Europa får muligheden for at sige: Her vil vi ikke løbe den risiko for, at der sker spredning; her vil vi af forskellige grunde satse på, at det skal være en gmo-fri zone.
Hvad er forklaringen på, at det er så grimt med tanken om gmo-fri zoner?
Torsten Schack Pedersen (V), 2005-05-27:
Med sameksistensloven og aftalen sikrer vi, at risikoen er minimeret efter alle henstillinger fra eksperter fra området, så jeg mener, vi i udpræget grad har taget højde for at undgå spredning.
Det står enhver frit at lave en frivillig aftale om at lave et gmo-frit område.
Hvis landmænd i et område siger: Vi vurderer, at vi ved at lave en frivillig aftale kan opnå en markedsfordel – fint, så står det selvfølgelig enhver frit for.
Hvis man skal lave generelle undtagelser, kræves det, at man skal kunne påpege, at der er nogle faglige grunde, der taler herfor, og hvis det kan påvises, så er der en mulighed.
Ellers må jeg sige: Frivillighedens vej giver altså mange muligheder, og det synes jeg sådan set er et instrument, som er ganske fornuftigt at kunne benytte i denne sag.
Per Clausen (EL), 2005-05-27:
EU-reglerne i dag er sådan, at man ikke kan lave gmo-fri zoner; det forstår jeg godt.
Men det, jeg ikke forstår, er, hvorfor Venstre, som engang snakkede om det nære samfund og den slags ting, mener, at et flertal i en region eller et område ikke skal have mulighed for at sige: Hos os vil vi ensidigt satse på nogle dyrkningsmetoder, som ikke er forenelige med anvendelsen af gmo.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at ikke nok med, at man siger, at sådan er EU-reglerne, så derfor kan vi ikke gøre det i Danmark – for det er sådan set rigtigt nok – men man siger også: Vi vil heller ikke i EU arbejde for, at der skal være en mulighed for, at man i forskellige regioner kan gøre det her.
Hvis hr. Torsten Schack Pedersen er bange for, at det, der ligger bag vores forslag, er, at vi har ønsket at stille et forslag om, at Danmark skal være gmo-fri zone, så har hr. Torsten Schack Pedersen ret: Det ønsker vi.
Men pointen er, at han bare kan få det stemt ned bagefter.
Torsten Schack Pedersen (V), 2005-05-27:
Jeg vil gentage: Muligheden for, at man lokalt laver frivillige aftaler, er der for enhver.
Hvis landbrugerne i et område siger, at de vurderer, at her vil det være en fordel, og at de ser en mulighed ved at kunne markedsføre deres område som gmo-frit, så er det enhver frit for at indgå en frivillig aftale om det.
Det synes jeg sådan set er en mulighed, som hr. Per Clausen så må opfordre landmænd rundtomkring til at bruge.
Men jeg synes ikke, at vi skal lave et system, som giver mulighed for uden hensyntagen til faglige argumenter eller frivillighed at pålægge nogen disse principper.
Mette Gjerskov (S), 2005-05-27:
Vi Socialdemokrater har en sund skepsis over for gensplejsning, men vi er også nuancerede.
Vi er ikke teknologifjendske.
Vi mener, at ny genteknologi kan give os nogle muligheder: muligheder for et bedre miljø, hvis planter kan dyrkes med mindre sprøjtemidler; mulighed for større sundhed; bedre fordeling af verdens goder, hvis gensplejsning kan komme de fattige lande til gode.
Tag f.eks. golden rice – en gensplejset ris, der har et stort indhold af A-vitamin.
Det er faktisk et vitamintilskud, som måske kan være med til at redde op mod en million børn hvert år fra at blive blinde.
Men – og der er også et men – desværre har vi de sidste hundrede år også set eksempler på, at ny teknologi er blevet brugt helt ukritisk.
Derfor mener vi, at hvis vi skal dyrke gensplejsede planter, skal der være en god grund til det.
Der skal være en nytteværdi og ikke bare en ekstra gevinst for store selskaber, som så kan sælge endnu flere sprøjtemidler.
Og vi har også meget stramme regler.
Vi Socialdemokrater deler mange forbrugeres ønske om at vide, hvad det er, de spiser – forbrugernes frie valg.
Men det forudsætter, at maden er mærket.
Derfor går vi også ind for gmomærkning af maden, og vi er enige med forslagsstillerne i, at også kød fra dyr, der er blevet fodret med gensplejsede planter, skal mærkes.
Vi tror faktisk, at danske forbrugere er interesserede i at få mere at vide om de betingelser, dyrene har levet under, inden dyrene blev slagtet.
Men der er nogle ting, vi skal have drøftet under udvalgsbehandlingen, nemlig de nærmere rammer.
Hvad skal der f.eks. ske med kalve, der ikke selv har fået gmo-foder, men som er født af køer, som er fodret med gmo?
Den slags situationer skal vi have klarhed over.
Spørgsmålet om gmo-fri zoner vil vi også gerne drøfte i udvalget, og vi er jo sådan set enige i intentionerne bag forslaget.
Jeg kunne da godt forestille mig, at lodsejerne på Samsø gik sammen om at holde markerne på Samsø gmo-fri.
Men om det skal være en del af de kommende regioners kompetence, sådan som det ligger i det her forslag, at kunne oprette gmo-fri zoner, er vi nok lidt mere tvivlende over for.
Hertil kommer, at der kan være juridiske spørgsmål, og der er forholdet til ekspropriationsbestemmelser og hundrede og sytten andre ting, som vi er nødt til at have undersøgt.
Det må vi have afklaret under udvalgsarbejdet.
Lad mig afslutningsvis opsummere, at vi går ind for forbrugernes frie valg også på det her område.
Mad skal mærkes, så vi ved, hvad det er, vi spiser.
Gensplejsningsteknologien medfører nogle gode muligheder, men også risici.
Vi har brug for en afklaring af nogle spørgsmål, men vi går positivt ind i udvalgsarbejdet.
Det nye eksempel, som Enhedslistens ordfører nævner, går jeg ud fra er det med rotter og majs, der har været i medierne i de sidste par dage.
Jeg har konsulteret den nye europæiske fødevareautoritet, og der siger de, at der altså ikke er nogen problemer i den sag.
Ellers vil jeg da til Enhedslistens ordfører sige, at vi står bag sameksistensloven.
Men vi står altså også bag, at forligspartierne er enige om, at vi skal evaluere den danske model 2 år efter lovens ikrafttrædelse, dvs. om et års tid.
Per Clausen (EL), 2005-05-27:
Nu er der forskellige opfattelser også af, hvor effektivt EU’s kontrolforanstaltninger fungerer.
Der er synspunkter og har været synspunkter fremme i debatten om, at der, når tingene tager for lang tid, kommer et vist pres på den videnskabelige ekspertise, hvad angår at godkende ting, og om, at man lige præcis har problemer med at hive de her informationer ud af de ganske få store multinationale selskaber, som har den største fornøjelse af gmo.
Mette Gjerskov (S), 2005-05-27:
Vi vil gerne tage alt det, der har relevans for sameksistenslovgivningen, med ind i evalueringen, for vi synes faktisk også, at det er utrolig vigtigt, at vi har skarp kontrol på det her område.
Men jeg deler måske ikke Enhedslistens ordførers opfattelse af, at det er en lukket verden.
Det tog mig 2 minutter på internettet at finde både Monsantos udtalelse og fødevareautoritetens udtalelse, efter at det var blevet bragt i radioen forleden dag, så jeg deler måske ikke lige i denne her situation den opfattelse af, at det er en meget lukket verden.
Der er ingen tvivl om, at vi skal have nogle kontrolforanstaltninger, så vi føler os trygge ved de gensplejsede planter, der bliver dyrket.
Vi er som sagt kritiske, men vi er også nuancerede; vi kan også se, at der er nogle muligheder.