runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2003-10-24:
De unge, nyuddannede landmænd, der ønsker at etablere sig på egen gård - og det vil der forhåbentlig være mange der gerne vil - har jo meget store og voksende problemer på grund af de store kapitalkrav.
Det er vel også bl.a. derfor, at tilgangen til landbrugsskolerne ikke er så stor, som det kunne være ønskeligt, og derfor må samfundet sikre, at det bliver muligt for dem, der ikke er født til at overtage en gård og har yderligere en sølvske i munden, at kunne etablere sig.
YJ-ordningen er en støtteordning, der som alle andre støtteordninger desværre kapitaliseres og dermed er medvirkende til, at ejendomspriserne bliver højere.
Derfor kan man sige, at ud fra en langsigtet betragtning fører den ikke rigtig nogen steder hen.
Den har i virkeligheden det samme problem i sig som landbrugsstøtten.
Men sådan som situationen ligger og med de priser, der er, vil en støtte være nødvendig. Så vidt vi kan se, er den foreslåede udformning af ordningen primært til fordel for dem, der har mulighed for at købe en stor gård, og den kan altså være med til at fremskynde en uheldig strukturudvikling, som allerede sker i et alt for stort tempo i landbruget.
Vi vil hellere gå andre veje, hvor man prøver at opretholde danske familielandbrug, men også går mere i retning af et jordrentebrug, eventuelt endda med jord, som udlejes af staten med fuld råderet og arveret, men uden den jordspekulation, som sker i øjeblikket på grund af de store støtteordninger.
Vi synes, at problemet med lovforslaget, der ligger her, er, at det ikke går i retning af at gøre det muligt for almindelige unge mennesker at etablere sig som landmænd, men snarere fremskynder en strukturudvikling i retning af større og større brug og i retning af fortsat kapitalisering.
Vi vil håbe, at det undervejs under udvalgsbehandlingen kan blive muligt at kigge på satserne for det fradrag, der indføres, og se, om vi kan få dem lavet om, så de ikke vil have den negative konsekvens, som vi desværre er bange for at de kan indeholde.
Kristen Touborg (SF), 2003-10-24:
Ministerens bemærkning til mig om, at det var Landboungdommen selv, der havde bedt om det her, får mig til at spørge ministeren, om ministeren mener, at en sådan lobbyistorganisation kan få en sådan særstilling: hvis man som Landboungdommen selv beder om at få et forhøjet tilskud fra staten og om forbedrede økonomiske forhold, får man det bare.
Er det ministerens opfattelse, at Landboungdommen, som i hvert fald i nogen grad er landmændenes sønner, skal have en fuldstændig åben ret til at påvirke Folketinget, sådan at når Landboungdommen vil noget, retter vi bare ind til højre og gør, som de beder om?
Thor Gunnar Kofoed (V), 2003-10-24:
Nej, jeg tænkte mere på hr. Svend Aukens uddeling af midler tilbage for 10 eller vistnok 7 år siden.
Det var en helt anden ting. Man lægger nu op til, at der er den lukkethed osv.
Man kan også se, hvilke projekter der bliver givet tilskud til.
Det, jeg ville stille spørgsmål til, er det med, at man hverken indirekte eller direkte må have tilknytning til virksomheder inden for landbruget ud over de 40 pct. af medlemmerne.
Det er meget svært at opfylde disse krav, medmindre man overhovedet ingen indflydelse eller viden har på eller om landbrug.
Det vil altså sige, at det kun skal være interesser uden for landbruget, der skal bestemme, at disse penge skal bruges til fremme af landbrugsproduktionen, uanset om det er økologisk eller det er konventionelt.
Er det det, man vil i
Socialdemokratiet, have helt udenforstående mennesker til at bestemme, hvad det er, der skal forskes i til fremme af en produktion?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-10-24:
Tak for debatten, og måske også tak for, at der ikke er direkte proportionalitet mellem titlens længde og varigheden af debatten, for det er unægtelig en lang titel, der er på forslaget.
Men sandheden er jo, når man kigger bag om det her forslag, at det jo i høj grad er en teknikalitet.
De ændringer, som vi nu søger tilslutning til lovgivningsmæssigt, er jo altså resultatet af retsakter og beslutninger, som Folketinget tidligere har forholdt sig til, herunder også spørgsmålet omkring nedsættelsen af den danske repræsentation i Europa-Parlamentet.
Det følger jo direkte af ændringsakten, så der er sådan set i virkeligheden tale om en ekspeditionssag her.
Må jeg så ikke sige til fru Line Barfod, som jeg ikke svarede under den forudgående debat, at det sådan set var efter devisen, at den, der tier, samtykker.
Jeg er selvfølgelig enig i, at man skal bestræbe sig på at overholde allehånde frister, herunder også de frister, der gælder for indhentelse af høringssvar.
Gudrun Laub (V), 2003-10-24:
Lovforslag nr. L 21 har en lang titel, og det er jo, som det fremgår af titlen, ændringer i forbindelse med Østudvidelsen, altså EU's udvidelse.
Det er konsekvenser, som er nødvendige at få på plads, før der skal være valg til Europa-Parlamentet den 13. juni 2004.
Der er først et navneskift i både titlen og konsekvent gennem teksten.
Nu har vi repræsentanter i Europa-Parlamentet, men fremover har vi medlemmer af Europa-Parlamentet.
Antallet af pladser til Danmark er ændret fra 16 til 14. Der er i alt 732 pladser i Europa-Parlamentet, der fordeles mellem landene efter forholdstal.
Men Rumænien og Bulgarien er ikke kommet med i udvidelsen, og de pladser, de ellers skulle have haft, er fordelt mellem medlemslandene, og Danmark har altså ved valget den 13. juni 2004 14 pladser, som skal besættes ved valget.
I forbindelse med ændringerne i 2002 i Rådets akt fra 1976 er der fastsat nogle særlige regler.
Det er direkte anført, at hvervet som medlem af Europa-Parlamentet er uforeneligt med en række nærmere anførte hverv.
Sådan var det også tidligere, men listen er udvidet.
Den bestemmelse, som nok har den største interesse i denne forsamling,
er bestemmelsen om, at hvervet som medlem af Europa-Parlamentet fremover er uforeneligt med hvervet som medlem af Folketinget.
Det er en regel, som gælder for alle EU's lande, at det fremover ikke er tilladt at være medlem af Europa-Parlamentet og samtidig være medlem af det nationale parlament, altså et forbud mod dobbeltmandater.
Begrundelsen for reglen er, at udviklingen i Europa-Parlamentet i beføjelser og ansvarsområder gør det stadig vanskeligere at udøve dobbeltmandat.
Med dette lovforslag, vi har her i dag,
ratificerer vi samtidig ændringsakten fra 2002.
Så er der desuden med i L 21 en ændring af lov om valg til Folketinget: om optagelse på valglisten.
Fristen er senest femtendedagen før, for at man kan stemme til valget.
Vi har i Danmark ikke tradition for at holde valg om søndagen.
Valg til Europa-Parlamentet skal ske i hele EU-området en dag mellem torsdag morgen og søndag aften.
Valgresultatet må først offentliggøres, når afstemningen er afsluttet i alle EU-lande.
For at vi kan følge den danske tradition med at offentliggøre valgresultatet hurtigt efter valgets afslutning, er valget til Europa-Parlamentet fastsat til at skulle foretages søndag den 13. juni 2004, og optagelsen på valglisten skal ske senest femtendedagen før valget, og det vil blive en weekend, så derfor er fristen rykket frem, sådan at det er senest om fredagen.
Reglen er generel, sådan at den også kan bruges til alle andre valg til Folketinget, og EU-parlamentsvalget følger reglerne der. Så det er altså en fremrykning af fristen. Da den konservative ordfører ikke kan være til stede, skal jeg sige, at Det Konservative Folkeparti også støtter forslaget.
Venstre kan støtte forslaget.
Klaus Hækkerup (S), 2003-10-24:
Det er Europa-Parlamentets holdning.
Jeg vil godt spørge fru Gudrun Laub: Hvad er Venstres holdning med hensyn til at tilslutte sig det lovforslag, der ligger her? Er Venstre enig med Europa-Parlamentet, eller er Venstre sådan set uenig med Europa-Parlamentet, men har andre begrundelser for at tilslutte sig lovforslaget om forbud mod dobbeltmandat som medlem af Folketinget og samtidig medlem af Europa-Parlamentet?
Gudrun Laub (V), 2003-10-24:
Venstre har jo generelt ikke noget imod dobbeltmandater på det nationale plan, men når Europa-Parlamentet siger, at det nu er så omfattende og krævende at være medlem af Europa-Parlamentet, så man ikke vil have, at medlemmerne samtidig er medlemmer af nationale parlamenter, så respekterer vi naturligvis det.
Klaus Hækkerup (S), 2003-10-24:
Venstres ordfører, fru Gudrun Laub, har jo nøje gennemgået de fire ændringer af den eksisterende lovgivning, som er indeholdt i det lovforslag, vi tager fat på at behandle nu.
Det skal jeg derfor undlade at gøre.
Vi kan fra Socialdemokratiets side tilslutte os lovforslaget.
Men jeg vil også gerne nævne, at det giver anledning til nogle spørgsmål fra vores side, som vi vil rejse i udvalget, bl.a. spørgsmålet om, hvornår en, der vælges til Folketinget og samtidig er medlem af Europa-Parlamentet, eller en, der vælges til Europa-Parlamentet og samtidig er medlem af Folketinget, skal afgive den skriftlige erklæring om, at den pågældende foretrækker enten Europa-Parlamentet eller Folketinget.
Hvornår skal det finde sted, og hvornår har det virkning fra?
Der er også andre ting, vi gerne vil stille uddybende spørgsmål til, men det vil vi selvfølgelig gøre under udvalgsarbejdet.
Endelig skal jeg nævne, at det i ministerens fremsættelsestale står nævnt, at vedtagelsen af lovforslaget anses for at indeholde et stiltiende samtykke af ratifikationen af ændringsakten af 2002. Jeg har undret mig lidt over formuleringen.
Jeg tror godt, jeg forstår, hvad der står i den.
Men hvad var det modsatte: altså en højtråbende tilslutning, eller hvad forestiller man sig?
Jeg ville have foretrukket, man havde noteret, at Folketinget med en vedtagelse af det her hermed også havde implementeret ratifikationen af ændringsakten af 2002. Endelig skal jeg sige, at da ordføreren for Det Radikale Venstre ikke kan være til stede i dag, skal jeg også på Det Radikale Venstres vegne meddele, at de kan tilslutte sig lovforslaget.
Christian H. Hansen (DF), 2003-10-24:
Jeg skal starte med at oplyse, at da vores ordfører på området, hr. Poul Nødgaard, ikke kan være til stede, skal jeg frembringe hr. Poul Nødgaards bemærkninger: Dette lovforslag har til formål at gennemføre Rådets afgørelse af 25. juni og 23. september 2002 om de regler, der siden 1976 har været gældende på området.
De tekniske ændringer såsom at ændre ordene repræsentanter til medlemmer kan man naturligvis ikke have nogen bemærkninger til.
Med hensyn til at udvide kredsen af personer, der ikke kan vælges til Europa-Parlamentet, har Dansk Folkeparti følgende kommentarer: I princippet har vi intet imod dobbeltmandater, men i betragtning af at medlemskabet af såvel Europa-Parlamentet som Folketinget er meget arbejdskrævende, har Dansk Folkeparti en vis sympati for, at dette ikke fremover skal kunne lade sig gøre.
Det vil simpelt hen ikke være muligt på forsvarlig vis at passe to så krævende poster sideløbende.
Den anden væsentlige del af lovforslaget om, at antallet af danske pladser i Europa-Parlamentet skal nedsættes fra 16 til 14, finder Dansk Folkeparti helt uacceptabel.
Den omstændighed, at Europa-Parlamentet skal have mere magt, hænger ikke sammen med, at antallet af danske Europaparlamentarikere nedsættes.
Dansk Folkeparti vil derfor under ingen omstændigheder kunne godkende den foreslåede nedsættelse.
De nye landes optagelser er bl.a. årsagen til ændringerne i medlemstal i de lande, der allerede er i EU.
Derfor vil Dansk Folkeparti afvise forslaget, medmindre Danmark kan bevare sit nuværende antal medlemmer i Europa-Parlamentet.
Kristen Touborg (SF), 2003-10-24:
Vi synes, at beslutningen om, at dobbeltmandater ophører, er god.
Det har vi jo selv indført for adskillige år siden
, ikke kun i forholdet mellem Folketinget og Europa-Parlamentet, men rent faktisk også i forholdet mellem Folketing, amtsråd og kommunalbestyrelser, borgmestre for den sags skyld også.
Man kan jo godt overveje den mulighed at spørge, om ikke det også ville være rimeligt, at vi fik det her med, at dobbeltmandater ophører ved Europa-Parlamentet, på nationalt plan.
I alt fald at vi fik lavet det sådan, at en borgmesterplads og en plads i Folketinget på samme tid til samme person er ikke foreneligt.
Det er klart, at det ikke er det, det her handler om, men det kunne jo godt blive en udløber af det.
I hvert fald er det et udmærket initiativ, der tages her, som vel må få de pågældende partier til at overveje den situation, vi også har her nationalt set.
Derudover skal jeg kun sige, at vi er kritiske over for det, at man vil til at afholde valg på en søndag i Danmark.
Det synes vi er en uskik.
Jeg tror aldrig, der har været afholdt valg i Danmark på en søndag eller en helligdag.
Jeg tror, det altid har været afholdt på en hverdag.
Og vi synes, at det er en uskik at bryde sådan en gammel tradition.
Det er vi faktisk lidt utilfredse med, men vi må jo se under udvalgsarbejdet, om der er noget at gøre ved det, eller om vi må nøjes med bare at have vores utilfredshed.
Line Barfod (EL), 2003-10-24:
Jeg kunne forstå under den foregående sag på dagsordenen,
både på ministerens svar og manglende svar, at ministeren ikke mener, at diverse organisationer har meget med lovkvalitet at gøre
Alligevel fremsætter jeg bemærkninger om høringen af det her forslag med fare for, at ministeren finder det under hans værdighed at svare.
Men jeg synes faktisk, det er mærkeligt, at man på spørgsmålet om, hvor mange der skal sidde i Europa-Parlamentet, kun har ment, at det var nødvendigt at foretage høring hos kommunerne og hos ministerierne, men slet ikke har inddraget dem, som er opstillingsberettigede til Europa-Parlamentet, og som kunne have en interesse i at komme med nogle svar på, hvordan Europa-Parlamentet skal være sammensat, hvor mange der skal være. Jeg skal først sige om valgdagen, at jeg er enig med hr. Kristen Touborg i, at det virker besynderligt, at vi skal overgå til at have valg på en søndag, når vi altid har været vant til at have valg på en hverdag og har nogle gode valgtraditioner i forbindelse med, hvordan det foregår. Så skal jeg bare sige, at nu er hr. Hækkerup jo kommet med bemærkninger om det underlige, der står i fremsættelsesbemærkningerne om, at vedtagelsen af lovforslaget anses for at indeholde et stiltiende samtykke.
Det er en meget mærkelig måde at lave en beslutning i Folketinget på, at man sådan lige skal finde en enkelt lille bemærkning rundt om i bemærkningerne.
Men det må åbenbart være en nyudvikling af, hvordan vi skal tage beslutninger her i Folketinget.
KL. 16.05 Hovedindholdet om, at antallet af danske parlamentsmedlemmer skal nedsættes i Europa-Parlamentet, har vi jo allerede været inde på i debatten, dengang der var debat om selve traktatændringerne.
Enhedslisten har den samme holdning som dengang.
Vi finder det fuldstændig uacceptabelt, at man nedsætter antallet af medlemmer.
Det gælder for så vidt ikke kun med hensyn til Danmark, men også til andre lande.
Vi mener, at man burde prioritere demokratiet så højt, at man sikrede, at alle lande har et minimumsantal af medlemmer, der gør, at man kan sikre en bred politisk repræsentation.
Vi mener, at det er dybt bekymrende, hvis man går ind og efterhånden skærer så meget i antallet af medlemmer, at det kun er de allerstørste partier i Danmark, der får mulighed for at blive repræsenteret.
Noget af det, der har været styrken i det danske demokrati, har været, at vi har kunnet have en bred repræsentation af mange forskellige holdninger og dermed har kunnet sikre, at mange synspunkter er kommet frem og har kunnet være med til at udvikle debatten.
Selv om vi langtfra er enige på alle punkter, så har det alligevel på mange områder betydning, at der kan være mange forskellige holdninger.
Vi mener, at det er så afgørende at sikre også i forhold til Europa-Parlamentet, at vi er klart imod, at man nedsætter antallet af parlamentsmedlemmer.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-10-24:
Jeg skal heller ikke gennemgå lovforslaget, men blot komme med to bemærkninger om noget, som jeg synes er lidt besynderligt - det er i hvert fald i første omgang en konstatering - og det er med hensyn til at reducere antallet af danske medlemmer af Europa-Parlamentet fra 16 til 14.
Her kan jeg bare konstatere, at det i hvert fald ikke bliver lettere at være lille, og her tænker jeg altså ikke på Kristeligt Folkeparti, for vi skal nok blive store en dag, men jeg tænker på vores land.
Det er at stække repræsentationen i Parlamentet, og det synes jeg er uheldigt.
Der er flere ordførere, der har været inde på, at vi nu skal til at stemme om søndagen.
Det er ikke, fordi der går noget af mig ved at lunte forbi stemmeboksen på min søndagsudflugt, men hvad betyder det egentlig af ekstra omkostninger, at der skal være afstemninger om søndagen?
Det er noget med, at de medarbejdere, som kaldes ind på søndage, er dyrere at betale, så det kunne da egentlig være rart at få et svar på omkostningerne.
Dertil kommer så, at begrundelsen for, at det skal være en søndag, er, at vi skal stemme så tæt på, at resultatet kan offentliggøres.
Det er jo lidt underligt, at vi, når nu vi ved, at samtlige lande får resultatet offentliggjort sådan nogenlunde samtidig, så ikke kan vente et par dage med at få resultatet, som hvis vi f.eks. holdt afstemning om torsdagen.
Det er lidt, som om vi døjer med at vente, til det bliver jul.
Jeg kunne godt leve med at vente et par dage, hvis det så tilmed var billigere.
Gudrun Laub (V), 2003-10-24:
Denne ændring af værnepligtsloven drejer sig om ændring af sessionens sammensætning.
Sessionen består nu af en sessionsleder som formand, et medlem af en kommunalbestyrelse eller et amtsråd, der er udpeget af amtsrådet, en sessionsofficer og en officerslæge.
Med forslaget udgår det folkevalgte medlem af sessionen, så der fremover er tre professionelle, nemlig formanden, en officer og en læge, til at bedømme de værnepligtiges egnethed til værnepligtstjenesten.
Det er fuldt forsvarligt, fordi der også nu findes ret præcise regler, og den lægefaglige bedømmelse er forankret i WHO's klassificeringssystem.
Den folkevalgtes deltagelse i sessionen går helt tilbage til 1849, hvor det var vigtigt at markere, at det ikke længere var den enevældige konge, der udpegede de værnepligtige.
Vi må nok sige, at tiden er løbet fra kommunalpolitikernes deltagelse i sessionen.
Det har også vist sig i praksis, at i de tilfælde, hvor det kommunalpolitisk udpegede medlem har været forhindret i at deltage, har man kunnet fortsætte sessionen uden supplering, og det er gået endda.
Sammensætningen på fire medlemmer har gjort det nødvendigt med særlige regler om, hvis stemme der tæller mest, hvis der er stemmelighed.
Disse regler falder naturligvis væk, når der fremover er tre.
Forslaget giver en besparelse på 450.000 kr. om året.
Venstre kan støtte forslaget.
Og da den konservative ordfører ikke kan være til stede, skal jeg sige, at Det Konservative Folkeparti også støtter forslaget.
Thomas Adelskov (S), 2003-10-24:
Jeg håber ikke, det er på grund af mig, han har gemt sig.
Jeg skal gøre det ganske kort.
Jeg skal sige, at Socialdemokratiet kan støtte det forslag, der ligger, idet vi også bemærker, at den indkaldte til sessionen jo fortsat har mulighed for at anke sessionens afgørelse til Værnepligtsnævnet.
Jeg er samtidig blevet bedt af Det Radikale Venstre om at oplyse, at også de kan støtte forslaget.
Uno Larsson (DF), 2003-10-24:
Sammensætningen af sessionerne, ja, det er en gammel tøs, vi har med at gøre her - en lov fra 1848.
Det skønsmæssige, som der tidligere er blevet lagt vægt på og er anvendt i stor udstrækning, er groft og har givet sessionen et utydeligt skøn.
Det er siden er blevet lavet om med mere præcise regler og lægefaglige bedømmelser.
Derfor ankede vi klassificeringssystemet.
Det er en regel, som viser, at det ikke har den store interesse.
I 1992 var fraværet 13 pct., i år 2002 16 pct.
Så Dansk Folkeparti er helt med på at spare den lille halve million kroner. Det er en forenkling af sessionernes sammensætning, at det kommunale medlem udgår.
Desuden vil lovforslaget medføre administrative lettelser for kommunerne og de værnepligtigsadministrerende statsamter.
Jeg har selv siddet ved sessionerne.
Det var en rigtig hyggeklub, men der var ikke meget politik i det.
Og jeg skal også lige sige, at høringssvarene faktisk alle sammen er positive over for lovforslaget.
Kristen Touborg (SF), 2003-10-24:
SF kan støtte forslaget, som det foreligger.
Og den store fraværsprocent tyder jo heller ikke på, at kommunalbestyrelsesmedlemmerne tager opgaven særlig forpligtende. Det er så i øvrigt vores opfattelse, at der i løbet af få år slet ikke bliver behov for sessionen mere, fordi vi tror, at værnepligten bliver ophævet.
Line Barfod (EL), 2003-10-24:
Vi har set på høringssvarene, hvor vi kan se, at de værnepligtige ikke selv har nogen bemærkninger i forbindelse med, at man ændrer reglerne her.
Og vi har prøvet at forhøre os rundt om, om nogen kan huske, at der har været nogen sager, hvor det har haft betydning, at der var et kommunalbestyrelsesmedlem til stede.
Det har ikke set ud til at være tilfældet, og derfor synes vi, også med de bemærkninger, hr. Thomas Adelskov kom med om, at de unge stadig har muligheden for at klage, at vi godt kan lave den forenkling.
Så Enhedslisten støtter forslaget.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-10-24:
Det er min opfattelse, at der er sagt det, der er at sige om det forslag.
Derfor skal jeg blot meddele, at vi støtter det.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-10-24:
forslag
Jeg skal ikke lægge skjul på, at det er med nogen vemod, jeg har fremsat dette forslag, for jeg husker jo tilbage på starten af min egen politiske karriere i Græsted-Gilleleje byråd, hvor en af de første poster, jeg opnåede valg til, netop var ved sessionen, som jeg har været flittig mødende til gennem en længere årrække.
Men præcis måske netop den oplevelse har også bekræftet mig i det, som flere ordførere har været inde på, at sådan som vi har bygget hele spørgsmålet omkring værnepligt op og med de garantier, der er for den enkelte værnepligtige, så kan man nok godt nære tillid til, at de værnepligtige vil få en fair og rimelig sessionsbehandling, også selv om der ikke længere vil være en folkevalgt politiker til stede.
Det er jo sådan set også baggrunden for med de begrundelser, som fru Gudrun Laub også refererede til, at regeringen har fremsat dette forslag, og jeg noterer mig med tilfredshed, at det møder fuld opbakning i parlamentet.
Ritt Bjerregaard (S), 2003-10-24:
Jeg vil også godt takke ministeren for svarene for et øjeblik siden.
Det er jo tydeligt nok med de bemærkninger, der kommer her i anden runde, at der er en almindelig bekymring over situationen omkring kontrollen.
Jeg synes, det afspejles i de mange spørgsmål, der har været om, hvad der egentlig sker omkring egenkontrollen.
Hvordan er det med de små virksomheder?
Er der i realiteten kontrol nok?
Er det sådan, at fødevareregionerne kan leve op til de forpligtelser, der er?
Jeg vil godt sige, at jeg har mine tvivl om det og nok skal følge op på det efterfølgende. Så vil jeg gerne tilføje, at jeg deler den bekymring, hr. Keld Albrechtsen har givet udtryk for her i dag om GMO-situationen.
Det må vi så finde en måde at få taget op.
Nicolai Wammen (S), 2003-10-24:
Det, vi gerne vil have fra Socialdemokratiets side, er åbenhed, og at man mindsker risikoen for, at der bliver interessesammenblanding.
Landbruget og dets organisationer vil jo stadig væk have en meget dominerende rolle i de her bestyrelser.
40 pct. er trods alt noget; i en virksomhed, hvor man har 40 pct., kaldes man storaktionær.
Her vil der altså derudover være offentlige interesser fra forskningsside, fra forbrugerside osv., men landbruget vil stadig væk være dem, der har den største indflydelse, men de har ikke flertal.
Det er det, der er det afgørende, og det er det, som Venstres ordfører må forstå er et af formålene
med forslaget, sådan at der ikke er risiko for interessesammenblanding, sådan at vi ikke risikerer nogle dumme sager, sådan at vi kan koncentrere os om det, de her fonde i virkeligheden er til for, nemlig at give et mere varieret udbud af fødevarer, sådan at vi kan satse på økologi, sådan at vi kan få et dansk landbrug og et dansk samfund, der i samklang med forbrugerne kan få nogle gode resultater ud af de her mange, mange offentlige midler, som jeg håber vi er enige om skal gå til det bedst mulige.