Jørn Jespersen (SF), 1998-04-03:
Når vi skal behandle dette lovforslag, som jo er blevet kaldt fødevarernes grundlov, så synes jeg, det er væsentligt, at vi gør os klart, hvilken situation vi gør det i, nemlig i en situation, hvor fødevarerne i Danmark med rette er udsat for meget mistillid blandt forbrugerne.
Vi har rekord i salmonellatilfælde, vi har sager med halvfordærvet, skiveskåret pålæg, vi har bakteriebomber i det hakkede kød, vi bruger vækstfremmere i kødproduktionen, vi har problemer med dyrevelfærd, og vi har miljøproblemer afledt af landbrugets produktionsformer.
Og i den situation er det selvfølgelig vigtigt at få en fødevarelov, der virkelig sigter højt og ambitiøst.
Det er efter vores opfattelse godt, at man prøver at skabe overskuelighed ved at samle lovene i et samlet kompleks, men vi er meget betænkelige ved, at loven stort set kun består af bemyndigelser, så her er vi fuldstændig på linje med Venstres ordfører.
Og jeg vil godt sige, at det ikke er en mistillid til den siddende minister, for hvis der endelig skal udmøntes bemyndigelser, så er der såmænd ikke ret mange andre ministre, vi ville have større tillid til.
Men det er helt principielt, at en lovgivning, der hele vejen igennem bygger på bemyndigelser, som jo eventuelt kan ændres af en kommende minister, demokratisk set er meget uhensigtsmæssig.
Med hensyn til formålsparagraffen i forslaget synes vi ikke, at den situationens alvor taget i betragtning lever op til de ønsker, man kunne have.
Der er tale om, at der stadig væk er en blanding af forbrugerbeskyttelse og erhvervs- og eksportinteresser.
Jeg har bemærket, at formuleringen er blevet lidt bedre, end den var i det forslag til lov, der var ude til høring, men det er stadig væk ikke godt nok.
Når man formulerer det på den måde, at det at sikre højt forbrugerbeskyttelsesniveau også vil føre til, at eksportmarkederne får tillid til danske varer, er det jo en konsekvens, som ikke behøver at stå i formålet, men som kunne stå i bemærkningerne som en følgevirkning.
Så længe det står i formålsparagraffen, er der risiko for, at der opstår tvivl om, hvilke af de to hensyn man skal lægge størst vægt på.
Vi synes også, at formålsparagraffen i en fødevaregrundlov burde nævne noget om at producere fødevarer på en måde, der tilgodeser miljøet og dyrevelfærden.
Det ville være en rimelig hensigt at give udtryk for på det punkt.
Med hensyn til grænseværdier for forurening og sprøjtemidler osv. synes vi, at formuleringerne er alt for uklare.
Der lægges bare op til, at ministeren skal fastsætte regler.
Javel, men på hvilket niveau?
Vi ønsker, at det klart siges, at der skal ske en kraftig begrænsning i brugen af tilsætningsstoffer, og at forurening af vores fødevarer med tungmetaller, sprøjtemidler osv. principielt er uacceptabelt, og at der skal arbejdes voldsomt for at fjerne dem.
Vi har en vildledningsparagraf, som stort set er en videreførelse af den tidligere, men sagen er jo bare, at den ikke bliver overholdt.
Vi skal have langt kraftigere styr på, at forbrugerne ikke bliver vildledt, og vi skal også arbejde for, at de EU-regler, der findes på området, gør, at vi rent faktisk kan leve op til paragraffen, bl.a. kunne angive art og mængde af de ingredienser, der er i fødevarerne.
Det står i loven, men det kan ikke lade sig gøre med de gældende regler.
Det skal selvfølgelig ændres.
Der er mange andre ting, som jeg burde komme ind på, men af hensyn til tiden skal jeg nøjes med at forholde mig til levnedsmiddelkontrollen.
Det har af ministeren tidligere under den fødevarepolitiske redegørelse og også i lovforslagets bemærkninger været nævnt, at når man foreslår en centralisering og en statsliggørelse, så er det bl.a. på baggrund af den ATV-rapport, der kom for et par år siden, om fremtidens levnedsmiddelkontrol.
Dér havde vi en diskussion, hvor ministeren tilkendegav, at der i denne rapport var anbefalet statsliggørelse.
Det er der ikke.
Der er tale om det modsatte.
Jeg kan citere den og har taget den med i dag
, hvis det bliver nødvendigt.
Det håber jeg ikke det bliver, og jeg regner med, at ministeren vil dementere sin tidligere udtalelse og klart sige, at det, man nu foreslår, er i strid med rapportens anbefalinger fra 1995.
Jeg vil også godt sige, at jeg synes, det er et stort problem, at man nu vil lave et system for levnedsmiddelkontrol, hvor der ikke er nogen ankemulighed.
Hvem skal virksomhederne anke til, hvis der bliver truffet afgørelser i det statslige system, som man synes er uretfærdige?
Det er vist ikke helt i overensstemmelse med normal dansk forvaltningstradition.
Jeg synes også, at det er et meget stort problem, at regeringen foreslår at adskille levnedsmiddelkontrollen og miljøkontrollen fuldstændig uden at have foretaget nogen vurdering af, hvad det vil betyde for miljøkontrollens effektivitet.
Der skal blot nedsættes et udvalg, som kan kigge på det efterfølgende.
I den sammenhæng bliver jeg nødt
til at citere fra regeringens tiltrædelseserklæring, hvor man på side 3 skriver, at regeringen vil overveje, hvorledes den kan medvirke til, at der skabes større kvalitet i lovgivningen. Så bliver jeg nødt til at spørge: Hvornår har man tænkt sig at indlede de overvejelser?
Det er ikke særlig betryggende for kvaliteten i lovgivningen, at man i bemærkningerne skriver, at det rejser en lang række problemer, som man efterfølgende vil prøve at analysere.
Så fra vores side: Godt med en fødevarelovgivning, men der er behov for mange præciseringer, og vi føler os meget usikre på, om vi kan nå at få en ordentlig behandling af dette lovforslag på denne side af sommerferien.