runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Ulighederne på boligmarkedet skyldes, at der har været stor efterspørgsel efter gode boliger, at der har været lav rente, og at der har været adgang til meget fordelagtige låntyper som f.eks. de afdragsfrie lån.
Det er det, der gør, at priserne er blevet så høje.
For os Socialdemokrater er det vigtigt at signalere to ting: for det første, at danskerne betaler rigeligt i skat til at kunne forvente en velfærd af endog meget høj kvalitet, det får de ikke i dag, og for det andet, at vi også godt vil skabe tryghed om boligejernes økonomi.
Skulle vi komme og sige, at dem vil vi beskatte?
Nej, vi går meget op i, at der er tryghed om boligejernes økonomi, og vi er klar over, at når vi snakker skattepolitik, har vi altså hænderne helt nede i borgernes lommer, og derfor er det vigtigt, at vi sikrer tryghed om den økonomi, som boligejerne har.
Margrethe Vestager (RV), 2006-06-01:
Jeg tror egentlig godt, at fru Helle ThorningSchmidt ved det – det må være retorikken, der er løbet af med hende – for der er lige så meget brandskatning i Det Radikale Venstres skattepolitik, som der er selvkritik i statsministerens tale.
Det Radikale Venstres beskatning af ejendomme er jo, som jeg er sikker på at fru Helle ThorningSchmidt ved, at vi ønsker at fastholde ejendomsværdiskatten, så den stiger i takt med lønudviklingen og med reguleringen af folkepensionen og andre overførselsindkomster.
Ved salg kan beskatningen gå op til 1 pct. igen.
Det vil både være rimeligt og vil være med til at presse priserne nedad.
Og det slår os med almindelig undren, når Socialdemokratiet er så åbenlyst ægte optaget af uligheden i samfundet, at man så ikke gør op med den automattænkning, der handler om, at man skal please boligejerne.
Det gør man nemlig ikke engang, for dem, man pleaser, er de rigeste boligejere i de tættest bebyggede områder med de bedste beliggenheder, mens alle andre boligejere overhovedet ikke får noget ud af det.
Derfor forstår vi ikke, hvorfor Socialdemokratiet har adopteret regeringens skattestop.
Så kom dog hjem – er det ikke sådan, Socialdemokraterne plejer at sige?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Problemet i dansk økonomi og velfærd er ikke, at vi har for få penge.
Problemet er, at regeringen har valgt at lægge en sparespændetrøje ned over de danske kommuner, fordi man, som Claus Hjort Frederiksen-doktrinen viste før, har en plan om, at den offentlige sektor skal fylde gradvis mindre af vores samlede samfundsøkonomi.
Det er regeringens plan.
Vi har en anden plan, som handler om, at vi vil investere i forskning og uddannelse, vi vil investere i den offentlige service.
Og jeg synes da, at det er ærlig snak, hvis Dansk Folkeparti ikke vil være med til at in vestere i den offentlige sektor, som tydeligvis halter.
Så skal vi bare være sikre på, at de vil være klar til, at vi i de næste mange år kommer til stadig at høre om liggedage på de danske plejehjem, om lærerfrie timer på erhvervsskolerne, om arbejdsformidlinger, som ikke formidler job – et totalt Omvendtslev.
Og det er det, som Dansk Folkeparti vil fortsætte med at kalde et velfærdssamfund.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-06-01:
Det ændrer jo ikke ved det faktum, at hvis man vil bruge massivt flere penge, må man jo også skaffe sig indtægterne til at bruge de flere penge.
Det er jo den argumentation, vi har hørt fra Socialdemokratiet i 5 år med hensyn til kritik af skattestoppet.
Og når man nu vil gå til kamp for, at vi skal foretage massive investeringer i alle dele af den offentlige sektor – fair nok – må man jo også vise, hvor man finder indtægterne andre steder, end at man bare tager dem af nogle ekstraordinære indtægter, statskassen har lige nu, for enhver kan jo regne ud – det behøver man jo ikke den store eksamen for – at hvis man tager af den formue, man indirekte har ved, at det er ekstraordinære indtægter, engangsindtægter, og bruger de penge på varige ekstraudgifter, er der noget, der i løbet af ganske få år ikke rigtig hænger sammen.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Jeg er ked af, hvis det bliver teknisk, men jeg vil så gerne forklare det igen, fordi det gik lidt hurtigt før.
Det, som jeg sagde til spørgeren fra Det Radikale Venstre, var, at det var underligt, at De Radikale pludselig var blevet så optaget af at brandskatte boligejerne, når man tænker på, at vi selv gik til valg på et skatteloft, som ville få mindre provenu ud af boligejerne end den, som skattestoppet giver, fordi vores loft over grundskylden var lavere end det, man har i skattestoppet.
Det var det, jeg sagde, og det var forklaringen til Det Radikale Venstre.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-06-01:
Jeg lyttede meget spændt til det, fru Helle Thorning-Schmidt sagde om skattestop, for nu har vi jo hørt, at fru Helle Thorning-Schmidt tordnede imod eventuelt kommende skattelettelser, for det var der overhovedet ikke plads til – pengene skulle bruges til forbedringer i velfærden.
Senere i et svar her siger fru Helle Thorning-Schmidt så, at Socialdemokratiet vil have gennemført et skattestop, der giver færre indtægter end regeringens skattestop – mindre provenu, sagde fru Helle Thorning-Schmidt.
Et eller andet sted synes jeg, at det var fantastisk.
Jeg ved egentlig godt, at det lyder rigtigt, for der er noget med ejendomsværdibeskatningen og nogle ting der, hvor Socialdemokratiet vil have færre indtægter.
Og så kan jeg ikke rigtig få tingene til at hænge sammen – at man på den ene side siger, at der ikke er plads til skattelettelser, men at man på den anden side gerne vil gennemføre et skattestop, som giver færre indtægter, for det er jo indirekte en skattelettelse.
Noget andet pudsigt ved at skulle overlade Socialdemokratiet det økonomiske ansvar er det her med, at man vil have en situation, hvor man får færre indtægter, men man vil gerne have flere udgifter.
Altså, normalt i min økonomi derhjemme skal man lige tænke på, om det nu hænger sammen på lang sigt.
Man vil altså bruge flere penge, men man vil have færre indtægter.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Jeg er klar over, at det med nuancerne kan være ganske svært.
Men jeg tror faktisk, at jeg deler holdning med mange danskere, som siger: Hvem har ansvaret i denne debat?
Jo, imamerne burde ikke have rejst rundt med de billeder; Jyllands-Posten har vel også et ansvar, selv om de er i deres fulde ret til at trykke billederne.
Men statsministeren har vel også et ansvar, når han ikke tog mødet med de 11 ambassadører.
Lige præcis de udsagn har man hørt fra den socialdemokratiske folketingsgruppe.
Jens Hald Madsen (V), 2006-06-01:
Jo, men det er vel egentlig meget simpelt det her, det handler vel egentlig også om for Socialdemokratiet i fremtiden at spørge sig selv.
Hvis vi går tilbage og kigger på citaterne, må jeg spørge fru Helle Thorning-Schmidt: Hvem står for Socialdemokratiets udenrigspolitik?
For alle er kommet med vidt forskellige udsagn i det her forløb.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Det vigtigste i sådan en sag er netop, som hr. Jens Hald Madsen siger, at vi skal stå sammen.
Derfor kan det også godt undre såre, at statsministeren i stedet for at samle Folketinget og fejre, at hele Folketinget står sammen om ytringsfriheden, benytter lejligheden til at dele danskerne op i får og bukke.
Jeg synes, det er underligt, for som ansvarligt parti, og det vil vi i hvert fald gøre, skal man sikre sig, at den enighed om at værne om de danske frihedsrettigheder, der rent faktisk er, står ganske tydeligt for den arabiske verden.
Og det er min opfattelse, at den ville have stået noget tydeligere, hvis vi havde gjort os umage for at stå sammen i det danske Folketing om den her sag.
Jens Hald Madsen (V), 2006-06-01:
Jeg vil gerne vende tilbage til Muhammedsagen, fordi jeg synes, det har været så interessant at følge Socialdemokratiet, ikke mindst i Det Udenrigspolitiske Nævn.
Først bakker man faktisk op omkring regeringen, så kritiserer man den, og til sidst og i mellemperioden er der en stor passivitet fra oppositionens side, selv om man faktisk har al information foran sig.
Men er problemstillingen egentlig ikke, at Socialdemokratiet selv ikke har stået sammen og ikke selv har en fælles politik, som gør, at man er et troværdigt og ansvarligt oppositionsparti i specielt sådan en sag?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Vi opfatter en gradvis ændring af tilbagetrækningsalderen som en måde, hvorpå vi kan sikre, at vi stadig har råd til den velfærd af meget høj kvalitet, som danskerne forlanger.
Jeg mener, der er tre veje, vi kan gå, for at sikre den velfærd: Vi kan sætte skatten op, det er et valg, og det er formentlig Enhedslistens valg, vi kan svække den offentlige sektor, eller vi kan gå arbejdsvejen.
Vi vælger arbejdsvejen, vi vælger, at flere mennesker skal blive en lille smule længere på arbejdsmarkedet, så vi kan sikre, at vi har råd til den velfærd.
Samtidig er vi ikke specielt optaget af de piskemetoder, som regeringen har foreslået, bl.a. på dagpengeområdet og med hensyn til SU’en, det er også ganske klart.
Men vi deler holdningen om en udfordring, der handler om, at vi skal sikre, at der er flere mennesker på det danske arbejdsmarked.
Line Barfod (EL), 2006-06-01:
Det glæder mig, at fru Helle Thorning-Schmidt dermed har slået fast, at Socialdemokraterne ikke har de samme mål som regeringspartierne og dermed ønsker et helt andet Danmark end det, regeringspartierne gør.
Derfor håber jeg også, vi kan få en bekræftelse her på, at Socialdemokraterne ikke vil gå med til forringelser af velfærden, sådan som 100.000 mennesker for nylig var ude og demonstrere for at sige, at man ikke ønsker forringelser af velfærden.
Kan vi være sikre på, at Socialdemokraterne så ikke går med til forringelser, når de nu ikke deler mål med regeringen?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Det er et ambitiøst mål, men det er det, vi gerne vil opnå.
Når det handler om den økonomiske politik, har vi en anden målsætning end regeringen.
Hvis der er nogen, der, også i den her side af salen, skulle have glemt det, vil jeg godt læse et citat af beskæftigelsesministeren, for det siger alt om, hvad den økonomiske politik er:
Hvis stat, amter og kommuner ikke får flere penge, men økonomien stadig vokser, vil den private sektor løbe fra den offentlige sektor.
Det tager tid, før effekten slår igennem, men efter 10 år er den offentlige sektor øget med 5 pct., mens den private er blevet 20 pct. større.
Så opstår et nyt Danmark.
Således tænker regeringen om den økonomiske politik, vi tænker ikke sådan.
Line Barfod (EL), 2006-06-01:
Så vel statsministeren som hr. Jens Rohde sagde i deres indlæg i dag, at de partier, der deltager i velfærdsforhandlingerne, er enige om målet.
Det undrer mig jo noget, når man ser på, hvad regeringens mål er for et nyt Danmark; beskæftigelsesministeren har tidligere udtrykt, at man ønsker et nyt Danmark, hvor den offentlige sektor kun er vokset med ca. 5 pct., og den private er vokset med ca. 20 pct., og derfor vil jeg gerne høre, om fru Helle Thorning-Schmidt er enig med sin politiske ordfører, hr. Henrik Sass Larsen, der den 6. maj i Politiken udtalte: »Den offentlige vækst skal krone for krone, procent for procent være på niveau med væksten i det private.«
Er fru Helle Thorning enig i det og dermed uenig i det mål, som regeringen har?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Hr. Villy Søvndal vil være klar over, at i vores finanspolitiske forslag, som vi kom med helt tilbage i august, foreslog vi netop mere tid i ældreplejen.
Vi ville afsætte en halv milliard kroner ekstra til mere tid i ældreplejen, ligesom vi også havde forsøgt at afsætte 60 mio. kr. ekstra til bedre fødevarekontrol.
Man kan jo godt sige, at hvis regeringen havde lyttet dengang, kan det være, at vi ikke stod i den situation, som vi desværre står i nu.
Når vi går ind i velfærdsforhandlinger, går vi ind med tre klare målsætninger: Vi vil sikre, at vi får en bedre seniorpolitik, vi vil sikre, at vi får et bedre arbejdsmiljø, som også vil løse mange af de her problemer, og vi vil sikre, at vi får en færdiggørelsesgaranti for vores unge.
Så vi glemmer ikke de problemer, som hr. Villy Søvndal rejser her, det kunne vi ikke drømme om.
For os er velfærd ikke en spareøvelse, det handler om, at vi har råd til den velfærd, som vi alle sammen mener at de ældre har krav på.
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Tak for svaret.
Det synes jeg er både opløftende og spændende.
Vi ser frem til, at man bruger lejligheden, når man sidder med ved bordet – vi er jo blevet sat udenfor – til at komme ud i den anden ende med reelle, målbare forbedringer, som man vil måles på.
Jeg vil så bare spørge igen: Ældreområdet fyldte en stor del i fru Helle Thorning-Schmidts ordførertale, og det synes jeg var fuldt retfærdigt; kan vi andre så forvente, at en af de afgørende betingelser for, om Socialdemokraterne vil deltage eller ej, er, at der ved enden af forhandlingerne ligger mærkbare forbedringer netop på ældreområdet?
Jeg vil spørge fru Helle Thorning-Schmidt, om hun ikke finder det påfaldende, at de borgerlige har så stor lyst til at diskutere Muhammedkrisen og så lidt lyst til at diskutere, hvad der sådan aktuelt sker i Danmark.
Efter at have hørt hr. Jens Rohdes indlæg forstår man jo godt hans beun dring for folk, der er i stand til at udtrykke sig kort og fyndigt i det citat, han fremdrog.
Men jeg vil vende mig til de hjemlige forhold, til de utilfredsstillende forhold i den offentlige sektor i øjeblikket, som fru Helle Thorning også var inde på, både ældreområdet og også kødskandalerne, hvor vi vel ikke var opmærksomme på, at når statsministeren ville afskaffe smagsdommere, var det, fordi vi selv skulle finde ud af det.
Vil Socialdemokraterne sørge for, at der sker noget på det her område?
I øjeblikket diskuteres der jo velfærdsforhandlinger – vil Socialdemokraterne gøre det til et afgørende punkt i de forhandlinger, at de utilfredsstillende forhold på ældreområdet ikke fortsætter?
Thomas Krog (SF), 2006-06-01:
Jeg synes i og for sig, det er groft, at Venstres ordfører kalder de ting, jeg fremlægger, usandheder.
Jeg kunne for samtlige de områder, jeg nævner, hvis tiden i øvrigt tillod det, komme med konkrete eksempler, give adresser, og Venstres ordfører kunne så gå ud og opleve den virkelighed, som han tilsyneladende ikke vil se i øjnene.
Jeg spurgte til, om alle de her steder, hvor der faktisk er nedskæringer, hvor Venstrefolk rundtomkring lokalt også er med til at skære ned på grund af de økonomiske omstændigheder, ifølge Venstres ordfører så bare skal opgives, eller om Venstres ordfører måske kan se, at der også er nogle steder, hvor der er et problem, der skal gøres noget ved, sådan at vi kan få flere med på de her gode tider, som i hvert fald kommer nogle til gode.
Er Venstres ordfører ikke åben for, at der rent faktisk er nogle mennesker, der oplever nogle nedskæringer, som er fuldstændig urimelige?
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Nu var det jo en vifte af angreb og i øvrigt usandheder, der kom fra hr. Thomas Krog.
Men lad os tage hele diskussionen om, hvorvidt man skal fastholde, at vi har et sygedagpengesystem på 52 uger.
Vi har jo sikret, at kommunerne har den mulighed, hvis man er i en længerevarende behandling inden for sygedagpengesystemet, at man så kan få forlænget sine sygedagpenge, men er løsningen ifølge SF, at man bare skal parkeres uendeligt på sygedagpenge?
Er det meningen, at sygedagpenge skal være en permanent ydelse i SF’s øjne?
Det mener vi ikke i Venstre.
Vi mener faktisk, at sygedagpenge er en god ordning, der er indført, hvis det er sådan, at man får en midlertidig sygdom.
Så er der selvfølgelig mulighed for, hvis man er i et behandlingsforløb, at man kan få den forlænget, men det skal da vel ikke være det gængse, at det gøres, og at folk parkeres i sygedagpengesystemet.
Thomas Krog (SF), 2006-06-01:
Statsministeren lagde jo ud med at sige, at det går virkelig godt, det er gode tider.
Jeg vil godt spørge, om Venstres ordfører tror, at den opfattelse deles af de tusindvis af mennesker, der hvert år helt uden skyld mister deres forsørgelsesgrundlag, når deres sygedagpenge stoppes.
Er det gode tider på de handicapinstitutioner, hvor normeringerne er beskåret?
Er opfattelsen den samme hos de elever i folkeskoler og på gymnasier og andre steder, hvor oplevelsen er, at der kommer endnu flere elever ind i de i forvejen overfyldte klasser?
Er det gode tider i de mange byer, hvor nedskæringerne i den kollektive trafik betyder, at der ikke længere er nogen kollektiv trafik, på de væresteder for socialt udstødte, der reduceres eller nedlægges, i psykiatrien med lange ventelister, lukkede sengepladser og nedskæringer i normeringerne?
Jeg kunne blive ved.
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Vi har kæmpet for at rette op på nogle af de skader, som der også hele tiden blev skrevet om, dengang Socialdemokraterne sad med regeringsmagten – på Bakkegården, Birkebo og så mange andre steder rundtomkring i landet.
Det har vi kæmpet for.
Karen Hækkerup (S), 2006-06-01:
Der er altså åbenbart meget, hr. Jens Rohde ikke er opdateret med hensyn til.
Derfor kan man jo også godt stille spørgsmålstegn ved nogle af de andre oplysninger, hr. Jens Rohde kommer med, nemlig antallet af offentligt ansatte.
Under sidste folketingsvalgkamp gik Venstre ud og sagde, at der var kommet flere offentligt ansatte.
Nu siger hr. Jens Rohde det samme: Der er flere offentligt ansatte, som skal hjælpe vores ældre.
Er det noget, vi skal stole på den her gang?
Hr. Jens Rohde taler i sit indlæg i utrolig lang tid om frihed.
Man har sagt, at frihedsrettighederne i Danmark er det allerallervigtigste, men hvad er det præcis for nogen frihedsrettigheder, Venstre har kæmpet for?
Frihed til at komme i bad hver tredje uge, frihed til at få en liggedag i sengen, frihed til kun at være 14 timer i sin ble.
Er det den frihed for ældre medborgere i Danmark, hr. Jens Rohde mener er så vigtig, eller er det i virkeligheden sjovere bare at tale om Muhammedkrisen?
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Denne regering bruger 15 mia. kr. mere på social- og sundhedsområdet, end der blev brugt i 2001.
Der er sket massive investeringer, der er alene i ældreplejen 6.000 flere fuldtidsansatte, end der var i 2001.
Det er ikke en nedskæring.
Jeg kan ikke sige, at det er godt nok alle steder.
Men hvis man skærer ned på ældreplejen i Københavns Kommune synes jeg at fru Karen Hækkerup skulle tage et medansvar for det, for mig bekendt sidder fru Karen Hækkerup i Borgerrepræsentationen, og mig bekendt har man jo den direkte kontakt til den siddende overborgmester.
Det ansvar må man påtage sig ude i kommunerne.
Den her regering har ikke taget penge fra ældreområdet, vi har tværtimod massivt tilført midler til ældreområdet.
Karen Hækkerup (S), 2006-06-01:
Det er jo et meget fromt ønske, at alle ældre skal behandles godt, og der er jo heldigvis rigtig mange af de mennesker, som arbejder med at sikre vores forældre og bedsteforældre og oldeforældre en god pleje, som er ildsjæle, og som kæmper for at sikre en anstændig hverdag for vores ældre generationer.
Men der er jo altså grænser for, hvad man kan byde offentligt ansatte, og der bliver jeg altså nødt til at sige til hr. Jens Rohde, at når man skærer i fødevarekontrollen, har det konsekvenser for, hvilken kvalitet kontrol man får.
Når man skærer på ældreområdet, har det samme konsekvenser.
Der er brugt 200 kr. mindre pr. ældre sidste år, end der blev i år 2002, og det er uanset, at de ældre, som er der, er blevet ældre, er blevet mere plejekrævende og derfor også koster flere penge.
Man får altså, hvad man betaler for.
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Jamen hr. Heunicke hører jo slet ikke, hvad det er, jeg siger.
Der er da ikke noget, der ligger mig fjernere end at sige, at vi skal ændre holdning og acceptere disse tilstande.
Det har jeg taget afstand fra meget klart.
Jeg har netop sagt, at vi jo ikke skal acceptere tilstande på plejehjemmene, hvor de ældre ikke bliver behandlet godt.
Men det er ikke kun et spørgsmål om økonomi, og hvis det var det, skulle det jo ikke kunne ske, fordi denne regering har tilført ældreplejen og social- og sundhedsområdet 15 mia. kr. siden 2001, 15 mia. kr. er 15.000 mio. kr.
Det er også en diskussion om bedre ledelse, det er også en dis kussion om holdninger.
Hvordan får vi ændret holdningerne der, hvor plejen skal finde sted?
Magnus Heunicke (S), 2006-06-01:
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvordan Venstres ordfører kan forestille sig, at en debat om holdninger pludselig skal ændre vores holdning til at synes, at det er acceptabelt at ligge med våd ble i 14 timer, acceptabelt ikke at blive taget op af sengen en hel dag på plejehjem eller acceptabelt at få 270 forskellige hjemmehjælpere på 2 år – at det bare er en debat om holdninger, der skal til, for at vi synes, at det så er i orden.
Den debat deltager vi altså ikke i, hvis det er det, der skal være udgangspunktet.
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Det er kommunerne, der har ansvaret for at forvalte ledelsen af plejehjemmene ude i landet.
Det tror jeg Socialdemokraterne normalt vil kunne erklære sig enige i, og disse svigt har vi jo desværre også hørt om tidligere.
Jeg konstaterer bare, at denne regering ikke alene har sat flere penge af målrettet til de ældre, der bliver brugt 15 mia. kr. mere i den offentlige sektor på social- og sundhedsområdet, end der gjorde i 2001, 15 mia. kr.
Men vi skal selvfølgelig tage hånd om at se på, hvordan vi kan forbedre ledelsen ude på de plejehjem, og på, hvordan vi kan forbedre uddannelserne.
Hvad kan vi gøre?
Hvad er det for nogle diskussioner, vi skal have; er det ikke også nogle holdningsdiskussioner i stedet for bare den økonomiske diskussion?
Vi ser jo masser af plejehjem, som fungerer ganske godt, fordi de har en god ledelse.
Plejehjemmet Lotte er et godt eksempel, Margrethegården er der en glimrende artikel om i Politiken i dag, som viser, hvordan man med god ledelse kan skabe gode rammer ikke alene for personalet, men også for de ældre, der bor der.
Magnus Heunicke (S), 2006-06-01:
Sagen er jo, at vi har haft svigt på svigt på svigt i ældreplejen.
Svigt nr. 1 er plejehjemmet i København, hvor man skal ligge i 14 timer med våd ble uden at få den skiftet.
Svigt nr. 2 er, at man i den konservative kommune LyngbyTaarbæk tvinger de ældre på plejehjem til at blive liggende hele dagen på såkaldte liggedage, fordi man ikke har personale nok til at hjælpe dem op af sengen.
Men Venstre vil altså overhovedet ikke påtage sig det ansvar for det svigt?
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Hr. Henrik Sass Larsen kender jo udmærket godt svaret; det er, at vi har sat en undersøgelse i gang af tilsynsrapporterne.
Vi ønsker bedre uddannelse af vores plejehjemsledere.
Meget af det her handler jo ikke om penge.
Et smil og en ordentlig behandling er jo ikke et spørgsmål om økonomi, ikke alene, og den her regering har jo tilført social- og sundhedsområdet og kommunerne på ældreområdet langt, langt flere penge end dem, den tidligere regering kom op med.
Og nu skal vi jo huske, at der også var plejehjemsskandaler i 1997 og i 1999, nemlig Birkebo i Odder og Bakkegården i Århus.
Var det dengang på grund af nedskæringer?
Men det eneste, hr. Henrik Sass Larsen forsøger, er jo at slå plat på en situation, som er dybt ulykkelig, og som ingen ud fra menneskelige synspunkter vil finde sig i.
Jeg kender folk, der har haft tilknytning til Fælledgården i København helt tilbage i 1997.
De siger, at billedet dengang var det samme.
Det retfærdiggør det jo selvfølgelig ikke.
Der er ikke noget, der retfærdiggør, at vi ikke behandler vores ældre ordentligt.
Men vi er nødt til at sige, at kommunerne har ansvaret for, hvordan ledelsen er på deres plejehjem, hvordan deres plejehjem bliver drevet, og for, hvad for en økonomi der er til rådighed.
Vi sætter overordnede rammer, og der har denne regering givet væsentlig flere penge, end der var til rådighed i 2001.
Henrik Sass Larsen (S), 2006-06-01:
Der er rigelige midler, man kan sagtens bruge løs derude, det skyldes kun kommunalt sjusk, at der er alle de ældre mennesker, der har det så dårligt.
Er det svaret, er det virkelig svaret fra regeringens og Venstres side?
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Men vi er nødt til at fastholde, at det er kommunernes ansvar, hvordan de forvalter disse penge, hvis vi skal diskutere selve midlerne.
Der må jeg jo så spørge hr. Henrik Sass Larsen: Hvordan synes hr. Henrik Sass Larsen at det går i Københavns Kommune, som er den socialdemokratiske kronjuvel?