Margrethe Vestager (RV), 2005-06-14:
Det Radikale Venstre glæder sig over de fremskridt, som er nået igennem forhandlingerne om lovforslag nr. L 106.
Vores udgangspunkt var, at det principielt er udmærket med selvstyrende og selvejende institutioner.
Det, som er afgørende, er, at de har vilkår, som gør, at man kan holde fokus på det uddannelsesmæssige.
Det er det, der er det afgørende.
Altså en egentlig sammenhængende vision for, hvordan de institutioner, som udbyder ungdomsuddannelser, skal hænge sammen, arbejde sammen og koordinere med hinanden.
For det havde jo været utrolig hensigtsmæssigt, hvis den styringsanalyse, som er varslet til at være færdig til august, havde været færdig, mens vi havde de her forhandlinger, for så havde vi kunnet se tingene i sammenhæng, og så var vi ikke nået ud i de tro og love og hensigter, som vi allerede har været igennem flere gange med de ordførere, der har haft ordet før mig.
Men uanset om der er noget, der kommer efter, er vi glade for de ting, som er forslået: ændringsforslagene, som gør, at gymnasierne i højere grad må se sig selv som nogle, der ikke behøver at gøre sig de helt vilde overvejelser om at konkurrere med hinanden, om kapacitet eller fag, men kan koncentrere sig om det samarbejde, der er nødvendigt for at give det bedst mulige uddannelsesudbud, hvor man nu engang er placeret.
En anden ting, som har været helt afgørende for Det Radikale Venstre, har været at fastholde, at der i forhold til voksenuddannelserne skal være et voksenpædagogisk miljø.
Det hænger sammen med den i virkeligheden ret enkle iagttagelse, at hvis man skal lære noget, skal man føle sig hjemme og respekteret i det miljø, hvori man lærer.
Der er meget stor forskel på uddannelsesmiljøet i en 1. g af 16-årige og på det blandede hold, som hf-enkeltfag på fællesfags matematikniveau faktisk udgør.
Derfor har det været helt afgørende for os at få fastslået, at der for ledelsen skal være viden om og mulighed for at fastholde det voksenpædagogiske, også hvis man indgår i fusioner.
Men en ting er som sagt, at det lovforslag, vi kommer til at stemme om ved tredjebehandlingen, bliver sådan, at vi kan stå inde for det, noget andet er forventningerne til det, som skal komme.
Hvis man ser i betænkningen, vil man M051S44234589KAJE.FM.FM Page 4564 Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM
Vi håber, at vi kan indgå i forhandlinger om den principielle taxametermodel, men måske og forhåbentlig også i forbindelse med finansloven om det egentlige taxameter på baggrund af en gennemgribende styringsanalyse, så vi faktisk også i denne anden runde sikrer, at der er fokus på uddannelse, på den regionale forankring, og at man selvfølgelig gør det inden for den sundeste og mest omhyggelige økonomi, man kan komme af sted med, men at det er uddannelsen, der er det primære.
Man skal også sikre, at der vil være den åbenhed til at se på, om andre uddannelsesinstitutioner skal have korrigeret nogle af deres styringsmæssige kompetencer eller karakteristika, hvis man finder, at der er for lidt fokus på det uddannelsesmæssige.
Som det har været åbenlyst under Enhedslistens ordførers korte bemærkninger, er der i hvert fald nogle, der har den oplevelse, at nogle af de selvejende institutioner har fokus for stærkt rettet mod økonomien og for lidt mod uddannelseskvaliteten.
Det skal jeg ikke gøre mig til dommer over.
Det er min oplevelse, at langt, langt det største flertal af vores institutioner gør sig meget stor umage for at give unge den bedst mulige uddannelse.
Men det er helt afgørende, at vi overvejer, om vi strukturelt også understøtter den optagethed af den gode uddannelse.
Dertil vil vi også i det efterfølgende se efter, hvordan det kommer til at forholde sig med medarbejderindflydelsen og elevindflydelsen, og vi er meget glade for, at det lykkedes at få fastslået allerede i den her fase, at der skal sidde to elever i bestyrelsen.
Jeg tror, det er mindre afgørende, om man formelt har stemmeret, eller om ens holdning skal føres til protokols, for det er i debatten og i diskussionen og i atmosfæren, at beslutningerne i realiteten tages.
Sidst, men ikke mindst ser vi meget frem til at få den bredere diskussion i forbindelse med den institutionsredegørelse, som ministeren vil give, for det gør, at vi kan få et overblik over, hvordan landskabet faktisk kommer til at se ud.
Vi kan blive sikre på, at det bliver sådan, som vi gerne vil have det, nemlig at der er uddannelsesinstitutioner i et meget fint net ud over hele landet.
Selv om der er unge, der gerne flytter sig, så ved vi også, at der er unge, som har masser af talent, arbejdsomhed og vilje til at uddanne sig, men som ikke kommer i gang, hvis ikke der er en uddannelsesinstitution inden for en forholdsvis kort geografisk horisont.