runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrete Auken (SF), 2002-04-10:
Jeg beklager meget, hvis ministeren synes, at jeg var for grov før, for det kan blive meget værre.
Nogle af ministerens partikollegaer har været ude i anledning af Combussagen, og der er det jo millioner, vi taler om.
Her snakker vi om milliarder.
Men det er klart, at så er det jo heller ikke så slemt, når det er milliarder, som når det er millioner.
Det, jeg da bare vil have sikkerhed for her, er, at den pression, som vi i andre sammenhænge har set ligge på det system, ikke vil ske.
Det er altså meget afgørende. Det er klart, at jeg da gør meget ud af det her for at være sikker på det, og nu har det også været oppe i luften her.
Det var da overraskende forleden morgen i Københavns Radio at høre, at en lidt rystende, skælvende stemme fra Jernbanetilsynets chef sagde, at man ikke ville give dispensationer, efter at det var fremgået af Ingeniørens forside, at man fra Ørestadsselskabet regnede med, at man måtte gøre det her på dispensation.
Jeg må indrømme, at jeg er overrasket, når jeg ser dementiet fra Ørestadsselskabet, hvor man siger, at det bare er noget papirarbejde.
Men en meget vigtig del af det her er jo papirarbejde.
Det svarer til, dengang man sagde, at det bare var nogle tekniske ting.
Nu ved jeg ikke, om jeg behøver at stå og forklare ministeren, hvad Senelec er.
Jeg kender godt TÜV Rheinland, for jeg har jo arbejdet med denne her sag i mange år, men det kan da godt være, at ministeren ikke er inde i, hvad Senelec er.
Men man siger, at det bare er nogle tekniske detaljer, som har at gøre med lidt forskellige traditioner mellem USA og Danmark.
Og der var jo nogle af os, der blev ret bestyrtede over, at vi skulle konstatere, at det var, som om man i Ørestadsselskabet ikke var klar over, at disse Senelec-numre selvfølgelig skulle respekteres.
Derfor må jeg indrømme, at jeg da bliver bekymret, når jeg ser, at det bare er nogle papirting, da det, der netop fremgik af Ingeniørens forside, var, at det var den der gennemgang af den dokumentation, som selvfølgelig alt sammen skal være i orden, inden man går i gang med den testkørsel, som man altså overhovedet ikke får andet end den yderste tidsfrist til at klare, hvis man skal overholde åbningen den 1. oktober.
3 måneders frist.
Det er det yderste, så nu afleverer de først her i slutningen af april.
Husk på, at den er udsat flere gange.
De skulle have afsluttet det i efteråret allerede.
Så jeg vil godt bede ministeren her sikre og sige, at det er helt, helt afgørende, at man ikke slipper det her løs, uden at man i alle henseender er tryg ved det.
Flemming Hansen (KF), 2002-04-10:
Jeg må nok sige, at jeg næsten aldrig har hørt en person komme med så voldsomme angreb på et system, som fru Margrete Auken gør på metroprojektet.
Derfor synes jeg, at fru Margrete Auken skal have et meget korrekt svar fra mig, så der ikke kan være tvivl om, hvordan systemet fungerer.
Proceduren vedrørende sikkerhedsgodkendelse af metroen er, at det er Jernbanetilsynet, der på baggrund af en fagligt begrundet indstilling fra den uafhængige assessor TÜV, som betyder Technischer Überwachungs-Verein - det er tysk, det håber jeg, at fru Margrete Auken kunne høre - skal foretage den samlede sikkerhedsmæssige godkendelse af metroen.
Det er derfor Jernbanetilsynet, der afgør, om alle nødvendige godkendelser er på plads inden prøvedriftsperioden. Jernbanetilsynet har tidligere over for Trafikudvalget oplyst, at godkendelse af metroen vil blive behandlet og forvaltet som alle andre jernbaner i Danmark, hvilket betyder, at godkendelse ikke vil blive givet, hvis det vurderes, at de sikkerhedsmæssige forhold ikke er tilfredsstillende.
Margrete Auken (SF), 2002-04-10:
Det er jo om vores sædvanlige hyggelighed, metroen.
Det eneste, der jo indtil nu har været fremdrift i med metroen, er budgetoverskridelserne og udsættelserne af igangsætningstidspunktet.
Men jeg vil godt sikre mig, at ministeren er enig med mig i, at det er et meget risikabelt projekt, hvis man sætter et førerløst system ud at køre uden i alle ender og kanter at være sikker på, at det er sikkert.
Derfor beder jeg ministeren tilkendegive her, at i det omfang, det står til ham - jeg ved godt, at Jernbanetilsynet er uafhængigt - skal der i hvert fald ikke gives dispensationer nogen steder.
Og den omvendte Murphy, som vi står over for her - dermed mener jeg, at alt, hvad der kan gå godt, vil gå godt; det er sådan det system, man har lavet den sidste del af det efter - skal i hvert fald ikke satse på, at man også kan regne med en dispensationspression fra ministerens side til sikkerhedsgodkendelserne.
Skriftlig begrundelse
Ansaldo har allerede fået mere end 2 år ekstra til at få dokumentationen af styresystemet i den københavnske metro på plads.
Alligevel rejses der i fagbladet Ingeniøren fredag den 5. april 2002 tvivl om, hvorvidt det kan nås uden dispensationer.
Da sikkerheden i et ubemandet førerløst system er helt afgørende, må et kompromis efter spørgerens opfattelse mht. sikkerheden være udelukket.
Flemming Hansen (KF), 2002-04-10:
Det kan godt være samme antal afgange, og det kan da også være færre afgange, afhængig af hvor mange kunder der er til afgangene.
Arriva har nogle helt klare krav.
95 pct. af kunderne skal have plads til at sidde ned også i myldretiden.
Hvis 5 pct. kommer til at stå op, er det ikke andet, end hvad vi oplever
også hos DSB.
Dem er jeg sikker på at Arriva opfylder, for ellers opfylder de ikke deres kontrakt. Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Homann (SF), 2002-04-10:
Så vil jeg godt bede ministeren i sit sidste svar for det første besvare et af fru Margrete Aukens spørgsmål fra før: Betragter ministeren det, at der er det samme antal afgange i myldretiden, som en parameter, når man skal vurdere kvaliteten, eller betragter ministeren det ikke som en del af kvaliteten? Så vil jeg give ministeren fuldstændig ret
i, at sådan som kontrakten er indrettet, har Arriva et incitament til at køre flere togkilometer.
Men jeg vil godt have ministeren til at bekræfte, at det ikke er det samme, som at Arriva har et incitament til også at køre flere togafgange, i og med, som skitseret før, at der kan være nogle store engangsudgifter til at skaffe det nødvendige materiel til at køre de her afgange.
Flemming Hansen (KF), 2002-04-10:
Formanden har jo ikke samme alder som mig, så han ved ikke, hvor svært det kan være, men jeg skrev det ned.
Og det, jeg vil sige, er, at når man normalt betragter en virksomhed, så taler man om omsætning, og så taler man om indtjening.
Normalt er det således, at når man har en omsætning, trækker man et vareforbrug fra eller et forbrug af et eller andet, og så får man en bruttofortjeneste.
En ret meget større motivationsfaktor for en anerkendt og dygtig virksomhed kan jeg ikke rigtig se.
Derfor har jeg altså ikke de bekymringer, som hr. Morten Homann giver udtryk for.
Så til fru Margrete Auken.
Der kan jeg ikke komme videre, end jeg har sagt.
Jeg kender ikke køreplanerne.
Jeg er enig i, at kvalitet er mange ting, og det står i kontrakten, at kvalitet er det, at der er plads til folk i myldretiden, så enkelt er det.
Det har jeg også svaret før.
Jeg tror, at jeg brugte vendingen i næsten samtlige spørgsmål.
Morten Homann (SF), 2002-04-10:
Ministeren skal nok få chancen, for jeg vil da bare i så fald bede ministeren bekræfte, at der ikke er nogen bestemmelse i den kontrakt, man har indgået med Arriva, som giver Arriva yderligere midler, hvis de bliver nødt til at lease eller købe eller på anden måde anskaffe sig ekstra tog, hvis det er det, der er nødvendigt for at opretholde myldretidsbetjeningen.
Det betyder jo, at det ikke bare er et valg, hvor man kan træffe den mest økonomisk rentable beslutning, for det
er ikke ligegyldigt, om de bare i weekenden bruger et eksisterende tog, som de allerede har betalt for, eller om de faktisk skal ud at investere i nyt materiel for egne penge, altså ikke for ministeriets penge, til at sætte ind i myldretiden, sådan at det alt andet lige vil være mere rentabelt for Arriva at bruge et ekstra togsæt i en overgang i weekenden end at bruge det i myldretiden.
Jørn Pedersen (S), 2002-04-10:
Jeg er absolut enig i, at det her er en start og også en god start, men skulle jeg forstå Venstres ordfører på den måde, at man faktisk i øjeblikket overvejer, hvordan man kan finde de 1,4 mia. kr., som ikke jeg har fundet ud af, det vil koste, men som Socialministeriet siger, at det vil koste, hvis man også tager de aldersbetingede med?
Og så vil jeg godt spørge hr. Flemming Oppfeldt om, hvordan man på en rimelig måde kan forklare, at der er forskel på to mennesker, der bor over for hinanden i samme opgang, hvor den ene har haft en ledsageordning og kan fortsætte med denne, mens den anden faktisk bliver ret dårlig, måske endnu dårligere end den første, og ikke har mulighed for at få det.
Jeg tror, at vi får problemer her, og derfor vil jeg godt høre, hvad Venstres holdning er til det.
Jeg tror, at vi i de kommende år kan forudse, at der vil komme masser af spørgsmål, så vi vil komme til at diskutere den store ordning til 1,4 mia. kr. eller mere.
Hvor er Venstre henne her?
Flemming Oppfeldt (V), 2002-04-10:
Vi griber ind over for den uretfærdighed, at når man fylder 67 år og er handicappet, så ændrer det lige pludselig vilkårene.
Det er den åbenlyse uretfærdighed, der bliver fjernet med det her forslag.
Venstre har ikke her fra talerstolen lovet at skaffe 1,4 mia. kr. næste år til at udvide ordningen til den maksimalt skitserede.
Det er ikke det, vi har lovet.
Jeg har bare sagt, at det kommer vi til at diskutere.
Det her er i hvert fald en god start på bedre forhold for ældre og handicappede.
Tove Videbæk (KRF), 2002-04-10:
Kristeligt Folkeparti mener og har sagt igen og igen, at dødepakken skal fjernes.
Men vi mener, det er urimeligt, at tryghed på gaderne skal ske på bekostning af tryghed for en efterlevende pensionist.
Kristeligt Folkeparti har hele tiden været imod dødepakken.
Vi har stemt imod den, og vi har ment, at den var direkte uanstændig.
Den forringede efterlevende pensionisters vilkår på flere områder, bl.a. blev det dobbelte personfradrag i dødsåret ophævet, og efterlevelsespensionen blev afskaffet.
Ved en ægtefælles dødsfald har den efterlevende pensionist problemer nok med at finde ud af, hvordan vedkommende skal klare sig alene, alene med sorgen, og i tilgift skulle pensionisten nu også bekymre sig om pensionen fra dag ét.
Det var simpelt hen helt igennem en uanstændig ordning.
Lovforslagets formål er at genindføre efterlevelsespensionen, og det er jo da en glæde, at de partier, som indførte dødepakken, nu ønsker at fjerne en del
af den igen.
Forslaget dags dato indebærer, at den længstlevende af to samlevende ægtefæller, der begge modtager social pension, berettiges til at modtage ægtefællernes sammenlagte pensioner i 3 måneder, og de 3 måneders pension beregnes med virkning fra dagen efter dødsfaldet. Ifølge bemærkningerne til lovforslaget vil omkostningerne ved en vedtagelse være 59,5 mio. kr. i år. Imidlertid fremgår det af betænkning over forslag til folketingsbeslutning nr. B 133, at en genindførelse af efterlevelsespensionen til folkepensionister og førtidspensionister samlet set vil koste 154 mio. kr. På baggrund af disse modstridende oplysninger vedrørende omkostningerne vil vi da gerne vide, om det er den tidligere efterlevelsespension, vi taler om, eller det er en slankere af slagsen.
Hvis ikke ministeren har svar på det, vil jeg gerne under udvalgsarbejdet have kastet lidt lys over sagen.
Fru Aase D. Madsen talte om, at der foregik beregninger
vedrørende sagen, og jeg vil da spørge ministeren, om det er muligt for os i Socialudvalget at blive delagtiggjort i regneresultaterne, efterhånden som de indløber.
Forskellen i beregningerne, som vi har set hidtil, rejser jo spørgsmålet, om der faktisk er tale om en genindførelse af efterlevelsespensionen i den form, den havde inden vedtagelsen af dødepakken, eller om der er tale om en slankere efterlevelsespension.
Hele dødepakken blev jo faktisk beregnet til at koste 400 mio. kr., så når nogle ordførere siger, at det meste af dødepakken er fjernet, må jeg sige, at det ikke er det meste.
Det er en ganske lille del af den, som vi taler om i dag.
Sammenfattende er konklusionen fra Kristeligt
Folkeparti
, at vi tilslutter os forslaget med stor glæde, men vi stiller os ikke tilfreds med et ja til dette forslag.
Vi ønsker, at samtlige regler bliver ført tilbage til de regler, der var før dødepakken.
Genindførelse af efterlevelsespensionen er et vigtigt skridt i den rigtige retning, men der er stadig et godt stykke at gå, inden dødepakken er fjernet.
Men et stort ja til denne del af det.
Line Barfod (EL), 2002-04-10:
Enhedslisten kan støtte forslaget.
Vi finder det meget glædeligt, at man nu ophæver de fleste af de ting, der blev indført med dødepakken, især det, at man stopper genopkrævningen af pensionen, for det er selvfølgelig fuldstændig urimeligt, når folk i forvejen er i en svær situation efter et dødsfald, at de så samtidig bliver mødt med et krav om at skulle tilbagebetale pensionen.
Vi er også meget glade for, at det fremgår, at socialministeren følger de bemærkninger, der kom i nogle af høringssvarene, bl.a. fra Ældre Sagen, således at også samlevende pensionister kan få efterlevelsespension.
Det viser netop også betydningen af, at vi sørger for, at der sker en høring omkring lovforslag, at der også er den fornødne høringsfrist - den har desværre været temmelig kort i det her tilfælde, men den har dog været der - og at vi har høringssvarene inden førstebehandlingen.
Som andre ordførere har været inde på, kunne der godt være behov for yderligere forbedringer. Særlig synes vi, ligesom andre, at det er et problem, at man, når man står midt i en sorg og det at skulle udrede en masse ting, efter at dødsfaldet er sket, samtidig skal huske, at man skal være opmærksom på at udfylde skemaer hos kommunen osv.
De forskellige problemer, der er påpeget, vil vi gerne være med til at se på under udvalgsarbejdet.
Så lige kort til den diskussion, der var efter fru Margrethe Vestagers betragtninger over, hvorvidt vi nu skal give til alle, også til dem, der har penge nok: Der er vores holdning, at vi mener, at udligning skal finde sted over skattesystemet.
At der så i den forbindelse også er nogle, der egentlig ikke behøver ydelserne, der får dem ekstra, gør os
ikke noget, når vi så samtidig kan tage pengene fra de rige over skatterne. For os er det vigtigt, at det er dem, der har mange penge, der betaler over skatterne, og at det er den måde, vi laver omfordelingen på frem for det Systemdanmark, som vi bestemt ikke har noget ønske om at være med til at bidrage til.
Margrethe Vestager (RV), 2002-04-10:
Vi hørte meget i valgkampen om den standard, som især de daværende oppositionspartier syntes hjemmeplejen havde.
Derfor forekom det mig oplagt at sørge for, at den hjemmepleje helt grundlæggende blev bedre finansieret.
Det, man gør nu, er, at man tror, at hvis man giver mulighed for, at private udøver service, bliver det automatisk bedre.
Der er ældreråd, som lægger øre til og taler de ældres sag, hvis de føler sig dårligt behandlet i hjemmeplejen.
Det her er overflade.
Det er papir.
Det er management.
Det er ord.
Hvis det var så enkelt, at det bare var et spørgsmål om at planlægge bedre, tror jeg egentlig, det ville være en stor fordel, hvis fru Charlotte Dyremose her fra Folketingets talerstol gav den korte version af det kursus, som gør, at man mirakuløst ved bedre planlægning får mere tid til den ældre.
Jeg synes også, at der er et vist fravær af forståelse for, hvordan hjemmeplejen faktisk fungerer, også i ganske små kommuner, hvor der ikke er skyggen af private leverandører; små kommuner, som alligevel vil være forpligtet til også i enhver detalje at beskrive hjemmeplejen, en hjemmepleje, som faktisk udøves og gives i en menneskelig relation i forhold til den grundlæggende visitation; små kommuner, som også sørger for, at der er den buffer, der skal til, når hjemmeplejebehovet stiger, ikke i forhold til forud fastsatte kategorier, men fordi fru Jensen pludselig falder og brækker hoften og i stedet for en halv time lige pludselig har brug for 3 timer.
Det skal og kan det offentlige honorere.
Det er meget tvivlsomt, om en privat virksomhed vil kunne det. Derfor bliver det overordentlig interessant at se, hvordan det her bliver bedre, ud over at vi kommer til at møde en papirkrig uden sidestykke.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-04-10:
Hvis man skal give borgerne et frit valg, ville det så ikke være meget rimeligt, at de kan orientere sig om, hvad det er, de kan vælge imellem, om det er straffede personer, der kommer ud og skal give dem service, eller hvem det er, om det er virksomheder, der har en vis egenkapital og den slags, så folk på forhånd kan se, hvad de personer, de vælger, står for?
Eller skal det bare være sådan noget frit valg i hemmelighed?
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om Det Radikale Venstre virkelig er kommet dertil, at bare fordi man har en vis form for oplysning, en vis form for offentliggørelse, en vis form for indsigt, er det noget, der er imod Det Radikale Venstres grundtanke.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-04-10:
På spørgsmålet om, hvordan det bliver til bedre hjemmehjælp, vil jeg svare, at det gør det ved, at man planlægger bedre.
Jeg bliver nødt til at spørge fru Margrethe Vestager, om hun virkelig mener, at der ikke skal være kvalitetstandarder for dem, der tager sig af vores ældre, for dem, der kommer ind i de ældres hjem.
Jeg vil i hvert fald meget gerne bede om, at der er en vis standard for de mennesker og en vis garanti for, at vores ældre mennesker bliver behandlet ordentligt.
Derudover vil jeg spørge, om fru Margrethe Vestager ikke mener, at det er en fordel, at den enkelte ældre i sit frie valg også kan se en forskel på de standarder, der så er at vælge imellem.
Margrethe Vestager (RV), 2002-04-10:
For jeg skal meget gerne gøre det soleklart.
Herefter skal man godkendes.
Hvis ikke man kan godkendes, skal man have et begrundet afslag.
Hvis man godkendes, skal der udarbejdes informationsmateriale.
Der skal efterfølgende følges op på, om den private leverandør lever op til kvalitetskravene.
Der skal være et specifikt tilsyn og et generelt tilsyn.
Dette generelle tilsyn skal udformes i rapporter.
Jeg har meget svært ved at se, hvordan det bliver til mere hjemmehjælp.
Jeg har spurgt Venstres ordfører tidligere i dag og fik ikke noget svar.
Jeg forstår ikke, hvordan man kan gøre sig den forestilling, at alt dette papir, alle disse ord, bliver til en større menneskelighed og en bedre kvalitet i hjemmehjælpen, hvilket er det, vi uafladeligt hører.
Må jeg få en halv time?
Charlotte Dyremose (KF), 2002-04-10:
Jeg blev en lille smule forundret.
Derfor vil jeg gerne høre fru Margrethe Vestager, hvordan fru Margrethe Vestager kan mene, at der er meget bureaukrati og meget lidt menneske i f.eks. et forslag som frit valg af hjemmehjælp, hvor den enkelte pensionist kan få lov frit at vælge, hvilken leverandør de vil have.
Det mener jeg der er meget menneske og meget lidt bureaukrati i.
Margrethe Vestager (RV), 2002-04-10:
Jeg synes ikke, det er tiden eller stedet eller anledningen til at repetere de meget store forskelle, der er på Det Radikale Venstres og Dansk Folkepartis syn på udlændinges ophold i Danmark.
Jeg tror, den diskussion har været taget før, og jeg tror ikke, nogen er i tvivl om, at vi ser meget, meget forskelligt på Danmarks forpligtelser over for mennesker, som er forfulgt, og som lever under ganske forfærdelige vilkår rundtomkring i verden.
Så derfor synes jeg ikke, det er tiden til det.
Jeg håber, håber inderligt
, at folk ved, hvor kraftig en opposition vi er til Dansk Folkeparti på udlændingeområdet. Det andet er, at nej, vi synes ikke, den nuværende ældreindsats er for meget eller for den sags skyld overdreven.
Men vi er meget opmærksomme på, hvad der er de vidtrækkende perspektiver af den.
Vi synes måske nok, at regeringens indsats i forhold til ældre er lidt mærkeligt prioriteret.
Vi synes, der er meget bureaukrati i den, mange ord, mange papirer og meget tilsyn, meget lidt tillid, meget lidt menneske, meget lidt faktisk hensyntagen til, hvordan virkeligheden fungerer også i landets små kommuner, hvor der måske ikke er privatleverandører, som står på spring til at udfylde de kvalitetsstandarder, som kommunen har brugt timer på at udforme.
Men det, vi er opmærksomme på, er, at de mennesker, som vi i dag sådan under én hat betegner som pensionister - og med stor rimelighed, for det har været kendetegnende, at man har haft en folkepension plus en lillebitte smule ekstra - at den gruppe kommer til at ændre sig forholdsvis dramatisk over de næste 5-10-15 år, og det er nu, vi lægger grundlaget for, hvordan den meget forskelligartede gruppe kommer til at opleve deres alderdom. Derfor vil vi gerne allerede nu begynde diskussionen om, hvordan vi sørger for, at der er en afbalancering, sådan at de ældre, som faktisk har et behov, både et fysisk behov for pleje, men også et økonomisk behov for kompensation, er stillet i forhold til de pensionister, som hverken har behov for fysisk pleje eller andre ting eller økonomiske behov for den sags skyld, fordi vi mener, det er nødvendigt at prioritere.
Og i forhold til det sidste til Tove Videbæk: Vi er meget opmærksomme på det bureaukrati, som er forbundet med det, og ser meget gerne på det.
Men vi synes, det er væsentligt at sige, at der er nogle, der har behov, og så er der andre, der ikke har.
Og det kommer især til at gælde, når vi ser nogle år frem.
Henriette Kjær (KF), 2002-04-10:
Tak for den gode debat, som jeg synes var konstruktiv og glad.
Jeg bemærkede også hr. Villy Søvndals tandpastasmil!
Jeg synes, det her er en meget alvorlig sag, og derfor er jeg glad for, at der er så bred opbakning til, at vi nu retter op på den sag, som jeg faktisk tror at vi nu er glade for at få ændret på, uanset at vi er et flertal herinde, der har støttet det i sin tid.
Jeg synes faktisk, at vi har fundet en god balance i det lovforslag, der nu er fremsat.
Det synes jeg, hvis man hører indlægget fra den radikale ordfører, fru Margrethe Vestager, og senest nu fra Kristeligt Folkeparti, hvor man på den ene side ønsker en udvidelse, og at der skal ske endnu mere end det, der er foreslået i forslaget, og fra fru Margrethe Vestagers side ønsker man faktisk efterlevelseshjælpen i højere grad end pensionen.
Det får mig til at sige, at jeg sådan set synes, at vi har fundet balancen, selv om det altid er en diskussion værd at diskutere pensionernes indretning også på længere og mere overordnet sigt; der kan jeg da godt følge den radikale ordfører.
Men jeg synes, at i de tilfælde, hvor det drejer sig om nogle mennesker, der for en stor dels vedkommende ikke har en særlig god økonomi, og som har oplevet at miste en ægtefælle og derfor står i en svær situation, bør vi som samfund have råd til at sikre dem denne 3 måneders efterlevelsespension.
Jeg vil så også sige, at antallet af de mennesker, der får efterlevelseshjælp og dermed skal udfylde de forhadte skemaer, jo altså bliver meget, meget mindre.
Det betyder så ikke, at problemet er fuldstændig løst, men der må jeg så også sige, at vi da godt kan prøve at se på, om man overhovedet kan forenkle skemaerne, men at afskaffe dem helt ved jeg ikke, hvor klogt er.
For det er selvfølgelig også, synes jeg, et problem, at man ikke kan se, om der er en stor formue, som faktisk kunne betyde, at det, at man mister en ægtefælle, ikke betyder så meget økonomisk.
Men det korte af det lange er, at jeg synes, at vi har haft en god debat, og at jeg er glad for støtten.
Jeg vil dog lige kommentere Enhedslistens indlæg.
Fru Line Barfod siger, at her kan man se, at det er godt at få høringssvar, fordi Ældre Sagen netop har påpeget, at man også skal sikre samlevende og ikke bare ægtepar.
Hr. Villy Søvndal var inde på det samme.
Den er rejst af Dansk Folkeparti, der syntes, at samboende selvfølgelig også skulle være omfattet.
Der har været nogle juridiske problemer, men vi ville gerne fremsætte forslaget, og derfor blev vi nødt til at stille det som et ændringsforslag, for at
vi overhovedet kunne nå at få forslaget med i denne samling.
Men tak for den velvillige behandling.