Arne Melchior (CD), 1998-02-17:
For CD er det en selvfølge at give USA moralsk støtte i den opgave, som USA i givet fald er villig til at påtage sig.
Dagens beslutning består i at sætte kraft og troværdighed bag den moralske støtte.
Tænk, hvad Europa inklusive Danmark skylder USA i endnu indeværende århundrede af hjælp til vores frihed og vores eksistens.
Så det er klart, at hr. Keld Albrechtsens omtale af USA er lige så tarvelig som den påklædning, som han og hans gruppefæller i dag bærer.
For mig er Folketinget et debatforum og ikke et demonstrationsforum, og der er ikke spor argumenter i den latterlige demonstrationspåklædning, som de damer og herrer fra Enhedslisten bærer.
Jeg skal minde hr. Albrechtsen og kompagni om, at USA er et reelt demokrati i størrelsesordenen 250-260 millioner mennesker, og at der er bred konsensus i dette frie land om det, som USA hidtil har foretaget sig og eventuelt vil blive nødt til at påtage sig, så i CD er vi stolte.
Dermed gives der et signal til USA, men der gives yderligere signal til tre sider.
Der gives signal til andre frie lande, også nogle af dem, som vi er i alliancer med, om at gå hen og gøre ligeså, om også at vise ikke kun moralsk, men også aktiv støtte til USA og til hele den nødvendige aktion, hvis den bliver nødvendig. Det er videre et signal til Saddam Hussein, som flere har været inde på, om i sidste sekund at besinde sig, og det er yderligere et signal til andre diktatorer om, hvordan verden besinder sig på at optræde, når den føler sig truet så alvorligt, som tilfældet er her.
Der har flere gange i dagens løb været draget paralleller til 1930'erne og til situationen med hr. Hitler som diktator i Tyskland, og de sammenligninger er ikke helt ude af proportion.
Jeg vil bare give den facet, at hvis Saddam Hussein ikke var diktator i et mellemøstligt land, men hvis han var det f.eks. midt i Europas hjerte, således som vi oplevede det i 1930'erne, er jeg helt sikker på, at resten af Europa belært af sidste verdenskrigs erfaringer for længst ville have reageret. Nu har vi vist en englelig tålmodighed, fordi der er så langt derned, og vi har ikke fattet
, at det også er en trussel imod os, men det er det.
Målet må naturligvis være at få fjernet Saddam Hussein og ikke som sidst hænge sig i nogle formaliteter, men virkelig føre den kamp, hvis den bliver nødvendig, til bunds og til ende.
Så er det blevet kritiseret, at beslutningen skal gennemføres på én dag.
For min skyld kan det være én dag eller to dage, det er ikke afgørende, men det vigtige ved at gøre det hurtigt er at sætte styrke bag signalet.
Desuden er det jo ikke rigtigt, at det er noget, som vi er blevet gjort opmærksom på i går og skal vedtage i dag.
Vi er i årevis og nu i månedsvis og i ugevis meget stærkt blevet gjort opmærksom på situationen, og hvad den kan udvikle sig til, så der har været masser af tid til at forberede sig, til at spørge eksperter og til at overveje og gå i tænkeboks og alt det dér.
Der er faktisk ikke mere at vente på.
Vist er der da betænkeligheder ved at skride til krigshandlinger.
Der er da ikke ét menneske på Jorden, ej
heller i USA, som ikke frygter sådan noget, men man er jo nødt til at overveje alternativerne, og alternativerne er så meget mere skræmmende, at man er nødt til at påtage sig den opgave, som der her er tale om.
Derfor er der for CD ingen tvivl om, at vi støtter regeringens oplæg, og vi vil også meget gerne medvirke til et hurtigt udvalgsarbejde.