Karsten Nonbo (V), 2000-01-26:
Det må betragtes som et væsentligt arbejdsredskab i kampen
mod opklaring af alvorlige forbrydelser.
Det er vigtigt, at politiet har mulighed for at opklare forbrydelser ved hjælp af moderne teknologi, nu hvor opklaring via afhøring af sigtede og vidneforklaringer efterhånden er ved at være en saga blot.
Man oplever, at de sigtede mere og mere nægter at udtale sig overhovedet, og vidnerne bliver efterhånden mere og mere rædde for at deltage i seancen på grund af trusler.
Vi kender jo selvmeldere.
Vi kender den mand, der år efter år kommer og erkender mordet i Finderup Lade, blot fordi kan savner kontakt med andre og anser opmærksomhed som så primært, at han gerne vil gå i fængsel for det.
Vi oplever også nogle, der vil vidne falsk, blot for at få hævn over andre. Dem kan vi også hurtigt få nittet ud.
Vi kan få sammenkædet serieforbrydelser uden i første omgang at kende gerningsmanden.
Det vil sige, at man hurtigt kan få pilene til at pege i retning af den rigtige gerningsmand og få ham stoppet, inden for mange kommer til at lide under voldtægtsmandens forbrydelser.
Endelig vil kendskabet til dna-registret nok på længere sigt være medvirkende til, at nogen holder sig fra at begå den slags forbrydelser.
Det er vigtigt at slå fast, at dna-profilerne kun kan bruges til personidentificering og ikke til at sige noget om sygdomme, arvelige egenskaber m.v.
Man kan sammenligne registret med det allerede eksisterende fingeraftryksregister, men reglerne for optagelse i dna-registret er så absolut strengere end for fingeraftryksregistret.
Man skal nemlig opfylde retsplejelovens strenge krav for legemsindgreb, hvor man ved fingeraftryk blot skal opfylde reglerne for legemsbesigtigelse.
Derfor kan dna-profiler kun bruges i alvorlige forbrydelser som mordbrand, drab, voldtægt, grov vold, vold mod tjenestemand osv.
De kan dog også bruges ved blufærdighedskrænkelser, men det finder vi i Venstre også udmærket.
Det er tit blufærdighedskrænkeren, som ender som voldtægtsforbryder.
Det er vigtigt for Venstre, at der er helt klare regler for sletning i tilfælde af, at man har været unødigt sigtet og man ikke er dømt, samt at der er skrappe krav til sikkerhedsregler, når det gælder opbevaring af dna-profiler.
Begge de krav synes at være opfyldt.
På ét punkt har lovforslaget måske en brist, men det må vi se på.
Det er nemlig sådan, at det skal være af afgørende betydning for efterforskningen, for at politiet kan lade foretage legemsundersøgelse, dvs. udtage blodprøve med henblik på dna-analyse.
Det vil sige, er der ikke efterladt spor på gerningsstedet, så må den sigtede ikke få udtaget blodprøve, for så er der jo ikke noget at sammenligne med. Eller omvendt: Tilstår han, så er der heller ingen grund til at udtage blodprøve.
Dermed bliver disse personer ikke registreret i dna-registret, fordi indikationskravet for legemsundersøgelse ikke er til stede.
Men det er noget, vi må se på i udvalget, og jeg vil da godt spørge, om ministeren er villig til eventuelt at ændre retsplejelovens regler, således at det er et dna-register, der omfatter alle forbrydere, uanset om de tilstår eller ej. Ligeledes må der tages stilling til, hvilket snit der skal lægges ved starten af registret.
Starter registreringen med nye forbrydelser og nye dømte efter lovens ikrafttrædelse, eller omfatter den de allerede kendte spor fra gerningssteder og allerede kendte dømte?
Altså, hvad med personer, som afsoner på nuværende tidspunkt og skal gøre det i lang tid?
Endelig skal vi også se på den her aldersdiskriminering, der er lagt ind i lovforslaget.
Hvorfor må folk over 70 år ikke gøre sig fortjent til at komme i registret?
Jeg mener stadig væk, der er mange over 70 år, som er i stand til at begå forbrydelser af den ene eller den anden art, og hvis de er i stand til at begå forbrydelser, skal de vel også være velkommen i registret.