Jeppe Kofod (S), 2006-05-24:
Danmark har i år været eksponeret som aldrig før i resten af verden som følge af de 12 tegninger i Jyllands-Posten og – som Weekendavisen jo så klart dokumenterer i dag – regeringens håndtering af sagen.
Hele affæren er bl.a. af statsministeren blevet karakteriseret som den største udenrigspolitiske krise i nyere tid.
Problemet var ikke forsvaret af ytringsfriheden, som et enigt Folketing stod bag fra dag et, men at Danmark på grund af en manglende dialog blev sat i forbindelse med religiøs intolerance og diskrimination af minoriteter på grund af alle omstændighederne omkring Muhammedkrisen.
Eksponeringen har desværre gjort, at store dele af omverdenen i nogen grad har revideret deres hidtidige opfattelse af Danmark som et humanistisk samfund og en stolt forkæmper for menneskerettigheder.
Det ser vi også i de undersøgelser, som er kommet frem senere hen, og derfor udestår et kæmpearbejde med at få rettet op på Danmarks omdømme.
Det handler ikke om partipolitik, men om Danmarks fremtid; det handler om vores gennemslagskraft udadtil og vores sammenhængskraft indadtil, og jeg vil gerne understrege, at udenrigstjenesten og mange andre aktører har gjort et flot arbejde og fortjener ros for denne indsats.
Behovet for, at Danmark igen viser handling og dialog bag fremme af menneskerettigheder, demokrati, kvinders ligestilling og forbud mod tortur er kun blevet endnu mere aktuelt.
Det er ikke en debat om, hvorvidt vi skal fremme de værdier, men om hvordan vi fremmer de værdier.
Socialdemokraterne kom allerede i februar med et omfattende bidrag til en løsning af tegningekrisen og styrkelse af Danmarks internationale profil med i alt 22 konkrete forslag.
Vi må stå sammen om at genoprette Danmarks tidligere positive image, og det første vigtige skridt i den retning er, at Danmark bør basere sin ageren i verden på en række værdier, som vi er fælles om.
Jeg vil gerne understrege, at når det gælder demokratiet, er vi fuldstændig enige i, at det arabiske initiativ skal relanceres, oprustes og nytænkes.
Men jeg vil gerne pege på en bestemt ting, som jeg synes mangler, nemlig – som flere har foreslået – etablering af en ny demokratifond, der gennem mellemfolkeligt samarbejde kan fremme demokrati, menneskerettigheder, foreningskultur og kvinders ligestilling i den muslimske verden.
Når det gælder engagementet, mener vi, det også er vigtigt, at den danske udviklings-, demokrati- og miljøbistand styrkes, for det vil være med til at sikre og styrke Danmarks omdømme og muligheder for at føre en mere aktivistisk udenrigspolitik.
Når det gælder gennemsigtigheden, synes vi stadig – og jeg synes egentlig, at dagens historie i Weekendavisen dokumenterer dette – at der bør foretages en uvildig undersøgelse af hele forløbet, så vi kan lære af de fejltagelser, der selvfølgelig er blevet gjort.
Jeg skal ikke opridse alle forslagene, men når det gælder ligestillingen, vil jeg bare nævne ét forslag, som vi også er kommet med fra Socialdemokraternes side, nemlig at der bør skabes mulighed for, at kvindelige studerende i den muslimske verden kan få legater til universitetsuddannelse i bl.a. Danmark, f.eks. ved oprettelse af en Nina Bangfond.
Vores forslag har vi sendt til regeringen, og jeg vil gerne benytte lejligheden til at kvittere for den positive modtagelse, de har fået.
Men det fører mig over til – og det vil jeg gerne understrege – en meget vigtig principiel diskussion, som jeg synes vi også skal tage her i dag, nemlig diskussionen om den fejlagtige tænkning om sammenstødet mellem den vestlige verden og den muslimske verden, som Huntington kalder civilisationernes sammenstød.
Mange har således argumenteret for tilstedeværelsen af en grundlæggende religiøst og/eller kulturelt motiveret modsætning mellem Vesten og islam, mens andre har påpeget, at en sådan modsætning snarere har rod i udviklingsmæssige forskelle mellem de arabiske og de vestlige samfund.
Set fra vores synspunkt må påstanden om grundlæggende og uløselige religiøse og kulturelle modsætninger afvises.
Derfor skal vi ikke vende ryggen til den arabiske verden, men snarere involvere os på en meget aktiv og begavet måde, så vi undgår fejlagtige modsætninger og fordomme.
I virkeligheden er der måske indbyrdes større modsætninger i den arabiske verden mellem de sekulariserede eller moderate muslimske kræfter over for de radikale islamistiske kræfter.
Der er ingen grund til at tro andet, end at hvis man på tre afgørende punkter, som også udenrigsministeren var inde på, sætter ind over for det massive underskud i den arabiske verden – jeg tænker på omfanget af frihed, kvinders muligheder, viden- og kompetenceniveauet i forhold til indkomst osv. – kan mange af problemerne med radikal islamisme løses på sigt.
Regionen er jo som bekendt kendetegnet ved analfabetisme, manglende adgang til internettet, verdens yngste befolkninger, tårnhøj arbejdsløshed, kraftig befolkningstilvækst og ofte også stillestående økonomi.
Socialdemokraterne støtter derfor videreførelsen af det arabiske initiativ, både med et bilateralt og ikke mindst med et multilateralt spor.
I sidste ende er der for os ingen tvivl om, at ikke mindst EU, bl.a. gennem den såkaldte Barcelonaproces, som også er beskrevet, kan spille en afgørende rolle.
Kun gennem EU kan det lykkes at opstille en samlet og gennemskuelig politik over for regionens meget forskellige lande, og jeg tror, det i sidste ende vil have langt den største virkning.