Karen Hækkerup (S), 2005-10-12:
Jamen Socialdemokraterne er også utrolig taknemlige for og tilfredse med, at der nu bliver gjort noget, men det ændrer bare ikke ved, at ministeren gang på gang i månedsvis har sagt det samme, nemlig at der ikke er en finger at sætte på noget.
Alt er gået efter bogen, det er udelukkende virksomhedernes ansvar, at de her hindbær ikke er blevet trukket tilbage, og at mennesker er blevet syge, og endda at nogle er døde.
Når vi godt kan tænke os at få en undersøgelse også om myndighedernes ansvar og rolle i sagen, så hænger det jo også sammen med nogle af de oplysninger, der er kommet frem om, at myndighederne har ringet for at advare eksempelvis plejehjem, hvor beboere siden hen er blevet syge og er døde af bærrene, men hvor det nu viser sig, at de telefonopkald har varet 12 eller 20 sekunder.
Jeg tror ikke, at man kan nå at advare meget på 12 eller 20 sekunder, og jeg synes, at når nu fødevaremyndighederne igen og igen selv har sagt, at de ikke har gjort noget forkert, så er der også behov for, at det måske er nogle andre end fødevaremyndighederne selv, som nu skal lave en rapport, der skal gennemgå, hvilke forbedringer der skal laves.
Mit sidste spørgsmål skal derfor være: Hvis nu vi stiller forslag om, at f.eks. Ombudsmanden går ind i den her sag og kigger på det hele for at se, om det forvaltningsretlige og hele proceduren og arbejdsgangen har været i orden, vil ministeren så stemme for, at sådan en undersøgelse bliver iværksat, så ansvaret kan blive placeret?
Jeg har jo faktisk sagt, at jeg har bedt om, at Fødevarekontroludvalget gennemfører en undersøgelse.
Det er netop den slags ting, Fødevarekontroludvalget af Folketingets flertal er blevet sat i verden til.
Revisionsenheden skal ifølge loven bistå Fødevarekontroludvalget i opgaven med at overvåge, om fødevarekontrollen udføres i overensstemmelse med reglerne på området, kontrolstrategien og kontrolplaner samt på en ressourcemæssigt hensigtsmæssig måde.
Revisionsenheden udfører uafhængig forvaltningsmæssig revision af kontrol og tilsyn inden for fødevarelovens område.
Revisionsenheden er placeret i Fødevarestyrelsen som et funktionelt uafhængigt kontor.
Direktøren har ingen instruktionsbeføjelse med hensyn til tilrettelæggelse og udførelse af enhedens arbejde.
Revisionsenheden har mulighed for enten af egen drift eller efter anmodning af Fødevarekontroludvalget at tage særlige temaer op med henblik på at udarbejde delrapporter.
Rapporterne skal forelægges Fødevarekontroludvalget, der er en helt uafhængig instans, som er sammensat af folk, der har forstand på det her, men som står uden for Fødevarestyrelsen.
Det er netop sådan noget, de er sat i verden for at gøre.
Det her tilfælde er netop sådan et særligt tema, som de er egnede til at undersøge.
Så jeg er i virkeligheden gået betydelig videre end det, fru Karen Hækkerup beder mig om.
Jeg har iværksat en grundig analyse af sagen med henblik på, at vi kan se på, hvordan vi kan stramme op for fremtiden.
Og så er det jo klart, at hvis man i den gennemgang skulle støde på eksempler på, at Fødevarestyrelsen ikke har ageret inden for gældende lovgivning og instrukser, så vil det naturligvis blive en del af rapporten.
Socialdemokraterne støtter meget, at der skal strammes op på procedurerne, for én ting er, at vi gerne vil have placeret et ansvar, men vi vil naturligvis mindst lige så meget sikre os, at der ikke er mulighed for, at den samme skandale kan udspille sig, hvis der kommer et parti forurenede fødevarer til Danmark i morgen, lad os bare sige et parti forurenede brombær.
Det er fint nok, synes jeg, at ministeren nu siger, at ministeren vil lægge op til nogle forandringer og nogle forbedringer, men vi er mange partier, det er jo ikke kun Socialdemokraterne, som igen og igen i månedsvis har bedt ministeren om at lave nye regler.
Vi har endda selv spillet ud med, hvad vi synes burde laves om.
Ministeren siger, det var den 6. oktober, at der blev fremsat forslag om nye regler, men 1 måned tidligere, nemlig den 6. september, havde vi jo sådan set fornøjelsen af også at være i hinandens gode selskab, da vi i Fødevareudvalget havde åbent samråd om de her polske hindbær.
Dengang bad vi også ministeren om at stramme op.
Hvorfor er der gået en hel måned, uden at man har villet stramme op, men hvor man tværtimod har sagt igen og igen: Der er ikke noget at komme efter?
Hvorfor er det gået sådan?
Altså, ét er en drøftelse i Fødevareudvalget under et samråd om, hvorvidt man kan bebrejde Fødevarestyrelsen noget i den her sag, og hvad der rent faktisk er sket i sagen.
Det er én ting.
En anden ting er jo i virkeligheden det meget mere interessante: Hvad kan vi lære af den her sag?
For det er jo klart, at med den viden, vi har i dag, er der da ting, vi ville have gjort anderledes, hvis vi havde haft den på det tidspunkt, eller rettere Fødevarestyrelsen ville have gjort anderledes, hvis de havde haft den på det tidspunkt.
Hvis de havde vidst, hvordan sagen ville udvikle sig,
så havde de jo ageret anderledes.
Derfor er det klart, at når sagen er forløbet, som den er, så må vi jo nøje gennemgå de erfaringer, vi har gjort, med henblik på at træffe foranstaltninger, så vi kan undgå, at lignende tilfælde sker i fremtiden.
Det er jo det, der er det mest interessante.
I samrådet drejede det sig jo primært om, hvorvidt man kunne bebrejde Fødevarestyrelsen noget, om Fødevarestyrelsen havde handlet inden for de gældende regler og de gældende instrukser.
Sagen om de polske hindbær har Socialdemokraterne interesseret sig for i månedsvis, og vi har stillet rigtig mange spørgsmål for at forsøge at få dæmmet op for den fødevareskandale, mange er enige om der har været i Danmark.
Fem mennesker er døde som følge af, at de er blevet smittet ved at have spist hindbær, som har været forurenede, muligvis vandet med kloakvand, og over 1.000 mennesker, måske helt op mod 1.100, har været syge.
Nogle af dem lider stadig af eftervirkninger, f.eks. ledsmerter, som følge af den forgiftning, de har været udsat for.
Der er med andre ord tale om en rigtig god, gedigen fødevareskandale.
Socialdemokraterne ønsker, at der skal placeres et politisk ansvar for den sag.
Vi synes ikke, at det skal være rimeligt, at det kan gå så galt, at et parti fødevarer, selv om man er opmærksom på, at det er forurenet, ikke bliver trukket korrekt tilbage.
Spørgsmålet er i første omgang: Vil ministeren støtte, at der bliver foretaget en uvildig undersøgelse med henblik på, at det politiske ansvar kan placeres?
Jeg vil gerne starte med at sige og fremhæve, at jeg faktisk ser med meget stor alvor på den her sag, fordi det er en sag, hvor over 1.000 mennesker er blevet syge, og hvor der er blevet skabt en usikkerhed om, hvorvidt fødevaresikkerheden for forbrugerne er i orden.
I bagklogskabens lys er der derfor også et behov for, at vi meget nøje overvejer en opstramning af de procedurer, rutiner, som skal iværk sættes i sådan nogle tilbagetrækningssituationer, altså hvor fødevarer skal trækkes tilbage fra markedet.
Det har også ført til, at jeg i sidste uge, torsdag den 6. oktober, besluttede en række tiltag, der netop skal forebygge, at lignende forløb kan gentage sig.
Jeg kan derudover til fru Karen Hækkerup oplyse, at jeg samtidig, altså torsdag den 6. oktober, traf beslutning om at anmode Fødevarekontroludvalget om at foranstalte, at revisionsenheden gennemgår sagsforløbet med henblik på at vurdere behovet for yderligere at stramme procedurer og rutiner op i forbindelse med tilbagetrækning.
Jeg har fremsendt min anmodning til Fødevarekontroludvalget ved et brev af 7. oktober.
Når revisionsenheden er færdig med at udarbejde sin undersøgelse og har udfærdiget en rapport om sagen, bliver den forelagt Fødevarekontroludvalget til bemærkninger, og herefter bliver den endelige rapport fremsendt til Det Rådgivende Fødevareudvalg og til mig.
Så snart jeg har modtaget den endelige rapport om behovet for yderligere opstramninger, vil ministeriet fremsende den til Fødevareudvalgets orientering.
»Vil ministeren støtte, at der iværksættes en uvildig undersøgelse af myndighedernes rolle og ansvar i sagen om de polske hindbær, der har gjort mere end 1.000 danskere syge og skønnes at have kostet mindst 5 mennesker livet?«