Margrethe Vestager (RV), 2002-04-04:
Også Det Radikale Venstre synes, at der er positive takter i forslaget.
Men vi har måske en lille smule svært ved præcis at gennemskue, dels hvordan rammeloven kan komme til at fungere i praksis, dels rammelovens forhold til selve finanslovprocessen.
Under udvalgsarbejdet vil det være hensigtsmæssigt at få en oversigt over, hvor meget der hører ind under denne rammelov med den nuværende finanslov, så vi kan danne os et billede af, hvordan man i finanslovprocessen vil skulle bruge denne rammelov til at iværksætte initiativer, fordi det jo er dér, der bliver lagt bånd på den blankohjemmel så at sige, der findes i § 1, stk. 3, hvor ministeren bemyndiges til at iværksætte alt mellem himmel og jord, som kan fremme lovens meget brede, meget store, meget visionære, meget luftige formål.
Det andet er sådan mere præcision i forhold til ministerens brug af bemyndigelser.
Der er en bemyndigelse i lovforslaget til at fastsætte bøder for overtrædelse af de respektive bestemmelser.
Der ville det være rart, synes jeg, for Folketinget at vide lidt nærmere om, hvilken ramme den bemyndigelse skal udfoldes inden for, og hvad der måtte være praksis i forhold til lignende lovgivning, hvor vi finder det meget prisværdigt, at man forsøger at lægge sig op ad lignende lovgivning i forhold til Erhvervsministeriets tidligere virke.
En af de andre ting, som vi ønsker at drøfte under udvalgsarbejdet,
er selvfølgelig rådets sammensætning.
Vi har noteret os, at ministeren skal rådgives af relevante parter, og vil gerne spørge, hvilken åbenhed der vil være om denne rådgivning.
Hvem er det, der vil blive spurgt?
Hvem er det, der vil blive inddraget? Jeg synes, der er en kedelig modsætning etableret i bemærkningerne til lovforslaget, hvor man ligesom siger, at det at folk skal udnævnes som følge af deres personlige kompetence og erfaring vil give en åben og fordomsfri diskussion, og at man derved implicit kan slutte, at folk, som er indstillet af organisationer, vil medføre en lukkethed og en fordomsfuldhed i diskussionen.
Det synes jeg er meget kedeligt, fordi jeg synes, der er gode erfaringer med også at stille kompetencekrav til de mennesker, som organisationer indstiller, organisationer, som bestræber sig på at stille med deres bedste folk i forhold til at lave et kvalificeret stykke arbejde.
I den forbindelse vil jeg også nævne det, der står i bemærkningerne om, at rådet skal være med til at være en ekstern kvalitetskontrol af ministeriets arbejde.
Det gør, at der er en meget stor byrde på ministerens skuldre ved at finde folk, som på trods af at de er personligt udnævnt af ministeren, faktisk kan spille den rolle, fordi de ikke har andre, som er med til at danne legitimitet for deres udpegning.
Det synes jeg gør det lidt svært for dem at udøve de ret forskellige kompetencer samtidig.
Det hænger også sammen med, at beslutningskompetencen, som ministeren kan delegere til rådet, kan delegeres fra rådet til sekretariatet, og det vil sige tilbage til ministeriet igen.
Skulle man være en lille smule firkantet og polemisk, så kan man spørge, hvad forskellen er på det her råd og billige chefkonsulenter ansat i et ministeriekontor.
Det er givetvis dyrere at ansætte dem selv.
Jeg går ud fra, at de skal honoreres i overensstemmelse med de almindelige regler for råd og vederlag, så derfor kan man sige, at det er ret smart.
Men det er vigtigt for os at vide de principielle beslutningsgange, også fordi rådet jo godt i forhold til § 1, stk. 3, kunne have en stærkere kompetence i forhold til at rådgive ministeren med hensyn til ministerens initiativer inden for det område.
Vi forventer selvfølgelig ligesom SF, at ministeren uden et øjebliks betænkningstid vil leve op til ligestillingsloven i udpegningen af medlemmerne, men ser frem til udvalgsbehandlingen og en åben diskussion af, på hvilken måde rådet kommer til at fungere i forhold til denne her lovgivning, som vi principielt er positivt indstillet over for.