Lotte Bundsgaard (S), 2004-11-26:
Gennem den sidste uge har flere og flere tilsluttet sig de tanker, der gennemsyrer så vel SF's som Socialdemokraternes beslutningsforslag, nemlig den holdning, at vi skal kunne være hos vores børn, når vores børn har behov for det.
Derfor er der også behov for, at vi forældre får mulighed for at have nogle omsorgsdage.
I vores beslutningsforslag forener vi to modsatrettede krav.
På den ene side skal vi kunne være hos vores børn, når vores børn har behov for det, men på den anden side skal vi ikke dræne arbejdsmarkedet for arbejdskraft.
Vi mener, at vi med dette beslutningsforslag giver et rigtig godt bud på, hvordan det kan gøres, og det er vel at mærke et bud, som giver flere reelle valgmuligheder til den enkelte familie.
I dag er det desværre sådan, at alt for mange forældre er i en stor klemme, når deres børn er syge mere end én dag.
Det skal der ændres på, og derfor skal forældrene have mulighed for at holde omsorgsdage.
Vores børn har også en gang imellem brug for, at vi bliver hjemme hos dem, mens de sidder i sofaen, læser en bog eller bare slapper af eller ligger under dynen en hel dag, ligesom vi voksne har brug for.
Det har vore børn også brug for, og så skal vi kunne være ved dem.
Vi mener, at mor og far skal kunne have et aktivt arbejdsliv, samtidig med at vi skal kunne være ved vores børn, når børnene har behov for det.
Derfor vil vi give forældrene flere valgmuligheder inden for de gældende regler om barselorlov, så forældre kan vælge at holde en lidt kortere barselorlov og til gengæld få nogle omsorgsdage.
Man kan vælge den nuværende ordning, man kan vælge 9 måneders barselorlov og 20 omsorgsdage, eller man kan vælge 6 måneders barselorlov og 60 omsorgsdage.
Men det er hverken Venstre eller os, der skal vælge for forældrene.
Det skal eksperterne, nemlig familierne selv: Hvilken ordning synes vi er bedst?
Hvordan får vi bedst vores familieliv til at hænge sammen?
Men hvad så med arbejdsmarkedets parter
Dansk Arbejdsgiverforening har flere gange i løbet af de sidste par dage udtalt, at det skal man ikke blande sig i, men jeg må sige klart og tydeligt til Dansk Arbejdsgiverforening: Vores job herinde er at vedtage den bedste lovgivning.
Hvis vi mener, at lovgivningen om barselorlov, som vi jo har vedtaget herinde – det virker lidt, som om familieministeren nogle gange glemmer, at det er os, der har vedtaget lovgivningen om barselorlov – skal gøres mere fleksibel, skal vi lovgive om det, men når det drejer sig om aftalestof, skal vi selvfølgelig have parterne med.
Dansk Arbejdsgiverforening kan være uenig i den politiske holdning, men at sige, at vi skal lade være med at blande os i lovgivningen, mener jeg er forkert.
Desværre virker det, som om regeringen og også den velmenende familieminister er i lommen på Dansk Arbejdsgiverforening; desværre virker det, som om regeringen ikke tør ændre lovgivningen, hvis arbejdsgiverne er imod det, og desværre virker det, som om vi endnu en gang skal se en familieminister, der kun kan sige alle de fine ord, men ikke tør gennemføre dem, hvis hun bare møder den mindste modstand.
Vi forældre skal nemlig kunne være sammen med vores børn, når børnene har behov for det – ikke når arbejdsgiveren eller kollegaen eller vi selv har behov for det, men når vores børn har behov for det.