Ulrik Kragh (V), 2001-12-14:
Vi står foran vedtagelsen af beslutningsforslag nr. B 37, hvor vi stiller danske militære styrker til rådighed for den amerikanskledede internationale indsats til bekæmpelse af terrornetværk i Afghanistan.
Det er positivt, at vi har mulighed for nu at kunne bidrage til krigen mod terror.
Det er positivt, at vi har muligheden for at kunne hjælpe vores alliancepartnere, når de beder om det.
De konventionelle spørgsmål er afklaret i forhold til FN, hvor de rette resolutioner er givet, og NATO har sagt, at artikel 5 skal træde i kraft.
Når NATO siger, at artikel 5 træder i kraft, er det ikke bare for sjov, så er det alvor.
Vi har igennem de sidste 52 år, siden 1949, i Danmark været stærkt afhængige af at kunne nyde godt at den tryghed, vi har haft sammen med de øvrige NATO-alliancepartnere.
Den tryghed tager vi alvorligt, og nu er situationen den, at vi har en mulighed for at kunne gøre gengæld i en situation, hvor en af vores alliancepartnere beder om det.
Det er til vores store tilfredshed, at vi har mulighed for at deltage i det.
Der er i beslutningsforslaget anvist, hvad det er for nogle ressourcer, og vi er glade for, at flertallet her i Folketinget har givet opbakning til det.
Vi er kede af, at Socialdemokratiet har været en smule tilbagelænet.
Der har været en tendens til en ændret linje, men når alt kommer til alt, er det jo det, der bliver konkluderet til sidst, der er afgørende, og jeg skal på Venstres vegne udtrykke tilfredshed med den tilslutning, der er givet. Det giver mig også anledning til at sige, at vi kan forvente, at det danske engagement i internationale situationer, hvor der er behov for deltagelse, kan fortsættes uændret, når Socialdemokratiet har fået valgskuffelsen lidt på afstand. Det kan blive aktuelt meget før, end vi ved, i og med at det i dag bliver diskuteret i London, hvilke muligheder der er for en sikringsstyrke efterfølgende.
Med disse korte bemærkninger skal jeg på Venstres vegne indstille forslaget til vedtagelse.
Til hr. Keld Albrechtsen og hr. Villy Søvndal
: Det er jo samme skure.
Vi er i den situation, at vi siden 1949 i Danmark har levet godt af at have haft en alliance, som har været med til at beskytte Danmark.
Den alliance føler vi en stærk forpligtelse til at værne om og også til at værne om den enighed og den solidaritet, der er i den alliance.
Hr. Villy Søvndal og hr. Keld Albrechtsen har helt ret i det, de siger, at det er en dansk beslutning, hvad vi vil bidrage med, og hvordan vi kan bidrage.
Men der skal ikke være nogen som helst tvivl om, at den beslutning tager vi meget gerne, fordi vi føler, at det er rigtigt; vi føler, at den moralske forpligtelse er helt utvetydig, og det er overordentlig væsentligt, at vi gør det. Så der skal ikke være nogen som helst tvivl om, at Danmark bakker op om sine alliancepartnere.
Det har de gjort i 52 år, og jeg synes faktisk, det ville være rimeligt,
om de, der nu har travlt med at sige, at vi ikke er forpligtet, kom med deres bidrag med hensyn til, om de ikke synes, at vi har haft glæde af den beskyttelse, vi har nydt i de 52 år.
Det kunne jo så passende være et spørgsmål om, at man udviser solidaritet hele vejen igennem, og at solidaritet er noget, man udviser begge veje.
Med hensyn til hr. Kaalunds spørgsmål var hr. Kaalund jo ikke i salen i går, da den daværende ordfører, hr. Lykketoft, holdt sit indlæg, hvori der klart var en tilbageholdende tilslutning til dette her, og hvor der klart var en - ja, tilbageholdende er faktisk det rigtige ord.
Jeg er fuldstændig enig i, at det er en kunstig modsætning.
Jeg har redegjort for, at det er en politisk og en moralsk forpligtelse, som vi vedkender os, og som vi gerne påtager os.
Naturligvis er det det danske Folketing, der udsender og tager beslutningen, men der er ikke nogen konflikt.
Fru Margrete Auken spørger mig, om ikke det vil være klogt at holde sig til FN.
Jo, der er jo mange kloge mennesker, som giver gode råd, men det, jeg vil forholde mig til, er, at vi på nuværende tidspunkt ikke ved, hvad der kommer vedrørende FN.
Vi ved, at USA har en aktion i gang, hvor de har bedt os som alliancepartnere om at hjælpe med en indsats, der både har til formål at få udslettet de sidste lommer af det terrornetværk, som eksisterer i Afghanistan, plus at sikre miljøet omkring de humanitære opgaver, der allerede er startet.
Den indsats synes vi er god og vigtig.
Vi vil ikke sige nej til vores alliancepartnere.
Vi har en politisk og moralsk forpligtelse, den vedstår vi gerne, og vi er stolte ved den, og det ville være rart, om hele Folketinget ville bakke op om den linje.