Kristian Jensen (V), 2002-01-17:
Til hr. Jacob Buksti skal jeg blot gentage, at regeringen har valgt at stå ved de vedtagne skatteomlægninger, der er.
Det sagde jeg også i det foregående indlæg.
Men hvis hr. Jacob Buksti var fraværende, skal jeg sige det nu.
Der har hr. Jacob Buksti så redegjort for, at det er nogle omlægninger i de grønne afgifter og sænkning af bundskatterne.
Men jeg spurgte hr. Jacob Buksti, om han var klar over, at der i den tidligere regerings forslag til finanslov for 2002 lå et forslag om at hæve de grønne afgifter med yderligere 1 mia. kr. At hr. Jacob Buksti vælger ikke at kommentere det, tager jeg så som en indrømmelse - den, der tier, samtykker - og som en erkendelse af, at regeringen rent faktisk havde planer om at hæve de grønne afgifter med yderligere 1 mia. kr. på trods af, at den tidligere skatteminister, hr. Ole Stavad, til Jyllands-Posten i december 2000 sagde: »Ja, jeg fornemmer, at mange mener, at smertegrænsen er nået.«
Det var altså smertegrænsen for grønne afgifter, tidligere skatteminister hr. Ole Stavad talte om.
Når jeg var inde på hr. Aage Frandsens lyst til skattestigninger, var det, fordi hvis man gennemførte det, som hr. Aage Frandsen sagde, ville det betyde, at hr. Aage Frandsen gik ind for afgiftsstigninger i Tyskland.
Jeg mener, at vi bør se på de problemer, der er med beskatningen af selskaber, netop i de internationale fora og finde de løsninger, der måtte være dér, det være sig OECD eller EU. Til hr. Ole M. Nielsen må jeg sige, at hvis vi i fællesskab, regeringspartierne og bl.a. Kristeligt Folkeparti, vælger f.eks. at tilbyde en større valgfrihed for ældre i hjemmeplejen, hvem er det så, den valgfrihed tages fra?
Man kan selvfølgelig anføre, at man tager den valgfrihed fra de systembevarere og de formyndere, der måtte sidde rundtomkring, men i givet fald kan jeg blot på Venstres vegne sige, at vi fuldt ud er klar til at fjerne den valgfrihed til at nægte andre retten til at bestemme selv.
I mit indlæg nævnte jeg udlandet med den bemærkning, at vi så frem til, at regeringen ville styrke det danske erhvervslivs konkurrenceevne med den konkurrenceevnepakke, der kommer.
Vi mener netop, at dansk erhvervsliv har brug for en styrkelse af konkurrenceevnen over for udlandet, fordi vi har haft det problem, at den tidligere regering har set erhvervslivets pengekasser som stort set deres egne og dermed, når der manglede penge, strammede kredittider m.v. og dermed gjorde det sværere for danske virksomheder at konkurrere med udenlandske virksomheder.
Til fru Barfod vil jeg sige, at når vi har valgt at gå ind og kigge på de puljer og fjerne de tilskud til puljer, råd og nævn, som vi nu har lagt frem sidste fredag, er det netop, fordi denne regering har valgt at lave en omprioritering.
Vi har valgt, også med Venstres klare opbakning, at sige
: Det, vi ønsker, er en bedre ældrepleje, en ældrepleje, hvor de ældre får mulighed for at vælge selv; at vi har et sundhedssystem, der behandler vores mennesker, når de er syge, og ikke sender dem på venteliste; at vi har en barselorlov, der giver forældrene en fleksibilitet til at indrette sig efter de ønsker, de måtte have, og en mulighed for at gå hjemme med barnet i hele dets første leveår.
Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil skal jeg så gentage, at Venstre synes, at en pensionsopsparing netop skal være en pensionsopsparing.
Og det er sådan med en pensionsopsparing - det kan jeg også sige med min civile kasket som bankassistent - at det, man betaler ind på en opsparing, er det, man får ud med tillæg af de renter og det afkast, der måtte være.
Når vi i Venstre støttede, at der blev indført en midlertidig pensionsopsparing, var det netop med det formål, at det, der bliver betalt ind, også er det, der kommer ud.
Og det står vi selvfølgelig ved.
Det, vi lovede i 1997, er også det, vi står ved nu her, og derfor er det det forslag, der vil blive lagt frem, og som vil blive gennemført.