Lissa Mathiasen (S), 2003-12-19:
Jeg er lidt forundret over, at jeg skal på talerstolen som første taler.
Hvor er Venstres ordfører henne, også i denne sammenhæng?
Forslaget er en total reform af byfornyelsen - en total omlægning af det, der i over 20 år har været gældende retningslinjer for byfornyelsen - og jeg skal ikke undlade at sige, at vi er dybt, dybt bekymrede over, hvad det er, der inden længe formentlig bliver stemt igennem, da et flertal har tilkendegivet, at de vil støtte det.
Det er en total omlægning af byfornyelsen, og det er gået meget stærkt.
Jeg vil sige, at det, vi har været vidne til, nærmest har været lovsjusk.
Forslaget skal træde i kraft den 1. januar, og det vil sige, at de, der reelt bliver berørt af det, ikke har skygge af chance for at nå at finde ud af, hvad forslaget faktisk indeholder. Vi andre har knap nok haft det med de få uger, vi har haft til arbejdet.
Ideen med forslaget er en omlægning, så udlejerne i højere grad selv skal stå for finansieringen af byfornyelsen og skal kompenseres for det, ved at lejerne skal betale tilsvarende mere.
Det er sådan set det, der er krumtappen i forslaget, men det er ikke det eneste, der sker for lejerne.
Vi kan tage en numerisk gennemgang af forslaget, og så kan vi konstatere:
Punkt 1: Den mulighed, lejerne i over 20 år har haft for at kunne sige fra over for byfornyelse, nemlig vetoretten, fjerner man nu med et snuptag fra lejerne.
Punkt 2: Huslejerne skal fremover beregnes efter en anden reguleringsmekanisme, som indebærer en væsentlig anderledes huslejeudregning, og som desværre medfører en væsentlig højere husleje for de mennesker, som fremover skal opleve at blive udsat for byfornyelse.
Kl. 9.30 Ved førstebehandlingen udtrykte jeg vores bekymring
over, at for visse lejeres vedkommende kunne det komme til at betyde, at vi risikerede at se eksempler på f.eks. 1.000 kr. oven i den højere husleje, der selvfølgelig altid kommer efter en byfornyelse, på grund af lovforslaget
Det blev klart afvist af ministeren, og ikke mindst bad ministeren om, at vi skulle gemme diskussionen og få det hele regnet igennem i udvalgsarbejdet.
Det har vi også gjort.
Så havde vi debatten ved andenbehandlingen, og her mente
ministeren stadig
, at de tal, vi kom med, ikke kunne være rigtige.
Men nu har jeg haft spørgsmålene ovre en gang til, og det, vi kan konstatere af de spørgsmål, vi har stillet ministeren, er, at for en meget stor gruppe mennesker vil forslaget komme til at betyde, at hvis man f.eks. bor i en lejlighed på 80 m2, vil man oven i den forhøjelse, man i forvejen får, når der bliver byfornyet, få en forhøjelse på over 1.400 kr. om måneden.
Hvis man ikke tror, at over 1.400 kr. mere om måneden har betydning for de mennesker, der bor i en sådan lejlighed, er der vist noget, man ikke rigtig har fattet hos regeringen og de borgerlige partier.
Så siges der: Ja ja, det vil man opleve i starten, lige efter at byfornyelsen er sket, men efter 5 år er man nede på omkring 1.200 kr. i værste fald.
Men hvis vi kigger på, hvordan det bliver på lang sigt, er det noget, der ligner 300-400 kr. mere, fordi lejerne skal betale den kompensation, udlejerne får. Man kunne spørge: Foregår det her på en god måde, så lejerne bliver ordentligt orienteret?
Her er jeg sådan set også bekymret, for det er noget af det, vi har haft ministeren i samråd om, og jeg må konstatere, at ud fra det svar, jeg fik fra ministeren, er der intet ønske fra regeringens og fra ministerens side om at lave nogen form for sanktioner, hvis man ikke overholder oplysningspligten over for lejerne.
Man har ikke nødig at oplyse dem om indsigelsesret eller noget som helst, det hele kan bare køre, og jeg vil godt sige, at vi er dybt, dybt bekymrede over det.
Men det, der måske er det allermest bekymrende, er faktisk den måde, hvorpå man fra regeringens side har håndteret sagen.
I valgkampen, i partilederrunden på DR 1 den 18. november 2001,
sagde daværende partiformand Anders Fogh Rasmussen, den nuværende statsminister, og jeg vil godt citere: »I disse timer uddeles løbesedler og blade, der løgnagtigt truer lejerne med højere huslejer på trods af, at jeg har givet en klar garanti for, at en borgerlig regering ikke vil ændre i den eksisterende huslejeregulering.«
Det var svaret den 18. november: Lejerne skulle vide, at med en borgerlig regering skete der ikke noget.
Men jeg må konstatere, at med lovforslaget her er det løfte, der blev givet til lejerne forud for valget, rent bluff.
Hvis man har svært ved at overskue det i lovforslaget, kan man konstatere det i kraft af det svar, jeg har fået på spørgsmål 92, hvor det siges meget klart, tydeligt, og jeg vil gerne citere fra svaret
: »Den gældende byfornyelseslov indeholder særlige lejefastsættelsesregler, som gælder for byfornyede lejemål. Jeg kan bekræfte, at efter lovforslaget om byfornyelse og udvikling af byer sker lejefastsættelsen i byfornyede ejendomme efter lejelovgivningen.«
Det vil sige, at det løfte, vores nuværende statsminister gav lejerne som partiformand for Venstre før valget - løftet om, at der ikke ville blive ændret på huslejereguleringen - er strøget med dette lovforslag.
Det er et klokkeklart løftebrud, og det er dybt, dybt bekymrende.
Lejerne bliver taget som gidsler med denne ændring af byfornyelsesloven, og det er synd og skam.
Der er mange lejere, som bor i dårlige boliger - ikke for deres egen fornøjelses skyld, men fordi de ikke har råd til andet.
De har ikke råd til at bo i en lejlighed med toilet, så de må gå på toilettet i gården.
De har heller ikke råd til at have en lejlighed, hvor der er bad og centralvarme, og de mennesker giver man nu denne hilsen:
Først kommer løftebruddet, og derefter siger man: Jamen det bliver jeres problem, for nu er det udlejerne, vi vil sikre.
Kl. 9.35