runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-04-25:
Jeg synes, det bliver interessant at se, hvor længe regeringen vil stå model til denne her farce med at have et forlig med Dansk Folkeparti uden på noget tidspunkt at være sikker på, at Dansk Folkeparti også støtter den lovgivning, der kommer ud af det.
Det må være utrolig vanskeligt at sidde som minister i sådan en regering og skulle finde sig i det.
Jeg er i hvert fald godt klar over, at Det Radikale Venstre hverken kan gøre fra eller til.
Jeg håber på den anden side meget, at situationen vil blive ændret, for vi er på mange måder i en meget besynderlig situation i Indfødsretsudvalget, fordi der er mange af os, der må sidde og være med til at acceptere, at mennesker, der er gamle, der er dybt handicappede, som ikke har en jordisk chance for at lære dansk, ikke kan få dansk statsborgerskab.
Det er simpelt hen uanstændigt, og derfor håber jeg, at de ydmygelser, Dansk Folkeparti efterhånden den ene gang efter den anden udsætter regeringen for, vil høre op og vil få den konsekvens, at regeringen finder sig nogle andre samarbejdspartnere.
Det Radikale Venstre er i al fald parat. Med de ord vil jeg sige, at vi støtter det lovforslag, der er fremsat.
På trods af at vi ikke har været med til at udtænke det, på trods af at vi synes, at reglerne for at få dansk statsborgerskab er alt for stramme, mener vi ikke, at vi kan udsætte nogle mennesker for, at de ikke får dansk statsborgerskab, alene fordi regeringen har valgt at samarbejde med en partner, der i virkeligheden ikke er værdig at samarbejde med.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2003-04-25:
For Socialdemokraterne er en ansøgning om dansk statsborgerskab det ultimative ønske om integration i det danske samfund.
Der er for os tale om mennesker, der har boet og levet i Danmark igennem mange år, inden de søger statsborgerskab.
VK-regeringen har på en række felter strammet mulighederne for at opnå dansk indfødsret.
En del af disse ændringer er Socialdemokraterne ikke uenige i, selv om vi ikke har haft indflydelse på dem.
Hvad vi derimod ikke er enige i, er, når praksis så tydeligt ændrer sig, som realiteten er i dag, f.eks. på et område som statsløshed; så mener vi, der er grund til bekymring.
Danmark har som medlem af Europarådet tiltrådt den europæiske konvention om statsborgerskab, hvori der direkte skrives, at statsløshed bør undgås.
I praksis sker det efter vores opfattelse alt for ofte, at vi ikke lader en persons statsløshed veje i forhold til ansøgning om dansk indfødsret.
Det mener vi er forkert, og vi vil opfordre ministeren til at få rettet op på dette forhold.
Vi mener sådan set også, at der burde tages en række menneskelige hensyn i forhold til ansøgerens helbredssituation.
Aftalen mellem V, K og Dansk Folkeparti omkring indfødsretsspørgsmål er én ting.
Aftalen er begrænsende på en række felter, det er et flertals ret, det anerkender vi fuldt ud.
Derfor vil jeg sige, at det ville klæde ministeren at færdiggøre den aftale, han har lavet med Dansk Folkeparti, eller vende sig den anden vej i salen, således at vi ikke fremover skal blive ved med at have den usikkerhed på det her område.
Og jeg vil så slutte af med at spørge Dansk Folkeparti, om de ved tredjebehandlingen af det her forslag agter at stemme for den endelige lov om indfødsret.
Søren Krarup (DF), 2003-04-25:
Jeg går kun herop for lige at pege på det groteske i, at hr. Kramer Mikkelsen taler om, at der er tale om en ende på en integrationsproces, hvor de pågældende altså ikke er i stand til at tale dansk.
En integrationsproces, som består i, at man ikke er kommet dertil, at man kan tale det sprog, som tales i det land, man ønsker at blive statsborger i, er pokker til integrationsproces.
Mette Frederiksen (S), 2003-04-25:
Altså nu bliver det talte ord jo sjældent mere korrekt af, at det bliver gentaget mange gange.
Jeg må forholde mig til i den her lovgivningsproces, at da lovforslaget, vi førstebehandler i dag, lå som udkast, var public service-kontrakterne ikke færdigforhandlede, og de var ikke offentliggjort.
Så det vil sige, at man var i stand til at formulere et lovforslag om at omdanne TV 2 til aktieselskab med henblik på en hurtig privatisering, før man kunne tage stilling til, hvad indholdet af stationen skulle være.
Public service-kontrakten var ikke færdigforhandlet, og den var ikke offentliggjort.
Det står i bemærkningerne til lovforslaget.
Vi har stadig ikke fået adgang til udbudsmaterialet.
Vi kender ikke indholdet af det.
Vi har i dag spurgt bl.a. den konservative ordfører, hvilke sanktioner regeringen forventer skal kunne træde i kraft, hvis et privat TV 2 ikke overholder aftaler.
De sanktioner kan vi ikke få adgang til.
Vi kan ikke få dem at se.
Vi har også i dag spurgt den konservative ordfører, med hvilken proportionalitet man har tænkt sig at benytte sanktionerne.
Det har vi heller ikke fået svar på.
Alt i alt er der altså fremsat et lovforslag med vidtgående kulturpolitiske konsekvenser, uden at det nødvendige baggrundsmateriale ligger til grund for Folketingets arbejde.
Og det skal vi selvfølgelig beklage.
Brian Mikkelsen (KF), 2003-04-25:
Det tror jeg var meget heldigt for debatten. Jeg må hellere vende mig imod den altid saglige hr. Aage Frandsen.
Det er jo fair nok, at vi er uenige politisk.
Jeg tror egentlig, hvis man kigger ideologisk på det, at en del af baggrunden selvfølgelig er, om man har tiltro til markedet eller ej, tiltro til, at det enkelte menneske kan foretage et frit valg, tiltro til, at danskerne vil vælge det rigtige. Der må jeg sige, at jeg har en afgørende tro på, at danskerne vil vælge det kvalitativt rigtige produkt, det vil sige de tv-stationer, som sender kvalitetsorienterede nyheder, kvalitetsorienteret dansk drama, kvalitetsorienterede børne- og ungdomsudsendelser og ikke bare masseproduceret dåselatter fra USA.
Det viser al erfaring, og det er bl.a. derfor, at TV 2 og Danmarks Radio har så store seertal, nemlig at man trods alt sender kvalitet inden for de forskellige genrer, der er.
Så jeg glæder mig også til at mødes igen om 5 år.
Det håber jeg jo ikke, men fair nok, det er den politiske uenighed, der er, og så må vi prøve at se på det om 5 år.
Til fru Jytte Andersen med hensyn til sanktioner
så er det jo at prøve at lede efter et hår i suppen.
Vi har tilkendegivet fra regeringens side, at der vil være sanktioner.
Det er klart, at vi skal have dem helt på plads
juridisk set, og derfor kan vi jo ikke præcisere dem nærmere nu.
Det er ting, vi diskuterer med Justitsministeriet, det er ting, vi diskuterer med Kammeradvokaten, det er ting, som skal kunne holde i et eventuelt kontraktforløb.
Jeg kan blot tilkendegive heroppefra, at selvfølgelig vil der være nogle sanktioner.
Selvfølgelig vil der være et forløb, hvor man vil opleve, at der vil være forskellige niveauer, som vil afstedkomme forskellige sanktioner.
Det er vi i gang med, og det har vi for øvrigt været gennem lang tid.
Til fru Mette Frederiksen med hensyn til public service-kontrakterne så følger de jo blot i forlængelse af de ting, vi har skrevet i vores medieaftale om garantier for kvalitet.
De er så kendte nu, og det er også det, man skal tage stilling til, når man diskuterer det her lovforslag.
Man har haft udkastet til public service-kontrakterne i Kulturudvalget gennem flere uger, og de er jo baggrunden for den første behandling af forslaget, vi har i dag.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2003-04-25:
Jo, men det kan der være mange årsager til.
Dysfasi eller døvhed kan være årsagen til, at folk ikke har lært at tale dansk.
Det kan være én af begrundelserne.
Det kan være
alderdom, det kan være forskellige andre facetter.
Alligevel kan der være mennesker, der har boet her i mange år uden at kunne tale dansk og som i øvrigt ellers er integreret i det danske samfund.
Vi mener selvfølgelig, at det er naturligt at stille krav til mennesker, der kommer til Danmark, om, at de skal kunne det danske sprog - unge mennesker, som skal integreres på arbejdsmarkedet, skal selvfølgelig kunne det danske sprog.
Men der er nogle steder, hvor vi mener, der skal dispenseres; der er nogle steder, hvor vi klart kan se, at praksis i dag, fordi Dansk Folkeparti har fået indflydelse på det her, fører til, at mennesker, som tidligere klart ville få dispensation, fordi der var forskellige humanitære grunde, hvor man sagde, at det var vigtigt, at de her mennesker kunne fortsætte deres integrationsproces og dermed blive en del af det danske samfund og blive danske statsborgere, nu ikke får det.
Det gjorde man tidligere, det gør man ikke mere.
Det er vi modstandere af, og derfor synes vi, at regeringen burde gøre noget ved det her.
I forbindelse med den aftale med Dansk Folkeparti bør man forpligte Dansk Folkeparti til at stemme for det her lovforslag, når det bliver behandlet.
Ellers er der ikke nogen grund til at indgå en aftale med andre partier.
Anne Baastrup (SF), 2003-04-25:
Jeg vil også godt lige bede ministeren om at moderere sine udtryk.
At anvende begrebet massetilstrømning om mennesker, der er på flugt, mennesker, der er blevet fordrevet, at sige, at Danmark er forsvarsløst, er da en besynderlig måde at anvende det danske ord på i den situation.
Derfor vil jeg godt bede ministeren om her fra talerstolen at tilkendegive, at det, det drejer sig om, er, at det er mennesker, der er fordrevet, mennesker, der ikke har andre steder at være, og så anvender ministeren en terminologi, der kommer fra krigsområdet, krigspolitikken.
Det synes jeg er meget ubehageligt.
KL. 14.10
Else Theill Sørensen (KF), 2003-04-25:
Jeg ved godt, at jeg egentlig havde givet afkald på min ordførertale, men jeg kunne ikke finde ud af, hvem jeg skulle stille spørgsmålet til og knytte kommentaren til, så nu tager jeg ordet som ordfører.
Jeg vil godt sige, at når vi fokuserer så meget på det med det danske sprog, er det jo bl.a., fordi en af de mest håndgribelige ting, man får ved at blive dansk statsborger, er stemmeret til det danske Folketing.
Det er stemmeret til den lovgivende forsamling her i landet, og derfor er det et naturligt krav, at de mennesker, der skal have den stemmeret, specielt når det efterhånden bliver et større antal, også kan deltage i den kommunikation, den oplysning, den valgkamp, og hvad det nu er, der foregår, som sætter dem i stand til at afgøre, hvad det er, de vil stemme til det folketingsvalg. Så vil jeg også godt lige knytte en kommentar til hr. Kramer Mikkelsens ordvalg i forbindelse med en ende på en integrationsproces: Det kan det være i nogle tilfælde.
For mit eget vedkommende vil jeg egentlig, hvis det er muligt for mig at læse ud af de dispensationsansøgninger vi har, lægge meget stor vægt på, hvis det er enden på en integrationsproces, men at det eneste, der mangler, er den sproglige formulering. Men jeg håber også, at hr. Kramer Mikkelsen vil give mig ret i, at vi ser temmelig mange, hvor integrationsprocessen end ikke er begyndt.
Det kan der også være nogle grunde til, men det er altså ikke kun det danske sprog, der mangler, på grund af helbredet på den ene eller den anden måde i de tilfælde, hvor vi giver afslag.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-04-25:
Af hensyn til bl.a. fru Birthe Rønn Hornbech valgte vi i sin tid ikke at tale om særlove, men om nødlove, for den eneste måde, vi kunne få Venstre til at stemme for de såkaldte særlove på, var, ved at vi omdøbte dem til nødlove.
Men der er ikke den store forskel på en nødlov og en særlov.
Og den definition på en særlov, som fru Birthe Rønn Hornbech lige kom med, står jo for hendes egen regning.
Det her er et forsøg på at sørge for, at vi i den generelle lovgivning kan tage højde for nogle særlige situationer.
Dertil kommer, at vi altså står med et EF-direktiv, som vi kunne benytte lejligheden til at få implementeret.
Og hvis Venstre ikke vil være med til at ændre på udlændingeloven, så kunne jeg godt tænke mig at høre, hvad Venstres forslag til måden at implementere EF-direktivet på så er.
F.eks. artikel 18, hvor der står, at der bør indføres regler om adgang til asylproceduren i forbindelse med midlertidig beskyttelse i tilfælde af massetilstrømning af fordrevne personer i overensstemmelse med medlemsstaternes internationale forpligtelser og traktatens bestemmelser.
Hvordan skulle vi leve op til den artikel, hvis det ikke var ved at ændre vores udlændingelov?
Jytte Andersen (S), 2003-04-25:
Nu skal jeg hjælpe ministeren med at få lidt mere tid, så han
også kan svare mit spørgsmål, ved at spørge igen: Hvornår forventer ministeren at få sanktionskravene, og hvad der skal til, for at sanktionerne træder i kraft, færdigforhandlet i forligskredsen?
For der kan jeg forstå at de har været til drøftelse et stykke tid, så vidt jeg kunne forstå det på fru Carina Christensen.
Så det var sådan set det, der lå i mit spørgsmål, og nu har ministeren så et par minutter til at svare på det.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-04-25:
Jeg håber ikke, det er sådan, at ministeren er så firkantet, at fordi jeg ikke lige præcis har formuleret beslutningsforslaget på den måde, ministeren synes, det skal formuleres på, så kan regeringen ikke støtte det. Som jeg hører ministeren, er ministeren interesseret i, at Danmark lever op til sine internationale forpligtelser, selv om vi har et forbehold med hensyn til indre og retlige anliggender.
Det har lige præcis været forslagsstillernes ærinde på det her område.
Jeg er helt parat til at ændre overskriften, hvis man kan gøre det f.eks. i forbindelse med udvalgsbehandlingen - fuldstændig parat.
Og hvis det betyder, at ministeren og regeringen dermed støtter det forslag, som Det Radikale Venstre og SF har lagt frem, så er jeg selvfølgelig taknemmelig. Det er intentionerne i forslaget, der er det afgørende. Og så vidt jeg kan forstå, er vi altså enige om intentionerne: at vi skal have fælles regler på det her område.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-25:
Jeg vil bare bede ministeren om at bekræfte, at Danmark i situationer med massetilstrømning fra et krigsområde, hvor folk er forfulgt på grund af krigen og risikerer liv og førlighed osv., er forpligtet til at behandle deres eventuelle ansøgning om asyl efter gældende lovgivning.
Søren Krarup (DF), 2003-04-25:
Stadig væk, en integrationsproces, der ikke har ført til, at man taler det lands sprog, man ønsker at blive statsborger i, er jo en karikatur.
Må jeg sige, at det, der er det afgørende, er, at dansk statsborgerskab ikke er et terapeutisk middel.
Der er mange syge, dårlige, døve og mange andre handicappede personer, som man utvivlsomt må føle medlidenhed med, men det er ikke nogen kvalifikation til at opnå dansk statsborgerskab, og det er den foragt for dansk statsborgerskab, det er den foragt for deres eget land og deres eget folk, som bl.a. Socialdemokratiet og De Radikale har udvist.
Det er den, vi siger et klart og tydeligt nej til.
Men kan og skal ikke kunne blive dansk statsborger, hvis man ikke kan tale dansk.
Basta!
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-04-25:
Jeg forstår ikke, hvorfor ministeren kalder det en hjemmelavet ordning.
Jeg er også imod hjemmelavede ordninger.
Jeg er meget ked af, at vi ikke fuldt og helt er medlem af EU på det indre og det retlige område i den her sammenhæng.
Det er så også baggrunden for, at vi netop har skrevet følgende i vores forslag: »Lovgivningen bør formuleres efter de principper, som er gjort gældende i EF-direktiv 2001/55/EF af 20. juli 2001«, altså lige præcis det direktiv, som ministeren henviser til.
Så det er ikke nogen hjemmestrikket ordning.
Jeg er helt enig i, at vi ikke skal have vore egne regler her i Danmark.
Vi skal ikke have særregler.
Det skal ikke være nødvendigt med særlovgivninger.
Tværtimod skal vi være en del af det europæiske og solidariske samarbejde på hele området.
Så jeg vil gerne bede ministeren om på et senere tidspunkt eventuelt at uddybe, hvordan han kan komme frem til, at der altså her er tale om en hjemmestrikket ordning.
For det er absolut ikke det, vi har tænkt os.
Bertel Haarder (V), 2003-04-25:
Jeg vil allerførst gerne slå fast: Med de gældende regler i den danske udlændingelov yder vi allerede beskyttelse til udlændinge i alle tilfælde, hvor vi er forpligtet til det internationalt.
Derudover findes der et EF-direktiv, som blev vedtaget af Ministerrådet den 20. juli 2001.
Det direktiv gælder ikke for os.
Vi har ikke haft indflydelse på udformningen af det.
Men jeg vil alligevel oplyse, at direktivet finder anvendelse, når Rådet fastslår, at der foreligger en tilstand af massetilstrømning.
De lande, som kun oplever en lille indstrømning, kan med andre ord aflaste de lande, som oplever en stor indstrømning.
Hvis der kunne opnås en aftale med EU, som sikrer, at Danmark kan tilslutte sig EU-ordningen med dens principper om solidarisk byrdefordeling, så kan vi tale om det.
Men en hjemmelavet permanent national ordning, som er uafhængig af de lande, som omgiver os, går regeringen ikke ind for.
Det kan i visse tilfælde gøre Danmark til et forsvarsløst trækplaster for store massetilstrømninger, i andre tilfælde kan det føre til, at Danmark unddrager sig sin del af en fælles byrde.
Og hvad der er det værste: Vi vil ikke selv have styr på situationen, hvis vi kører vores eget løb med en hjemmelavet ordning.
Vi har jo på mange områder bedt om at deltage i ting, som vi ikke kan være med til at forhandle og beslutte, men på dette felt synes vi, det vil være fornuftigt at vi tilslutter os.
Så jeg er lydhør på det punkt.
Men en hjemmelavet ordning uafhængig af den ordning, som landene omkring os har vedtaget, og som snart kommer til at omfatte 24 lande i Europa inklusive alle dem, der omgiver os, undtagen Norge, medmindre også Norge tilslutter sig, hvad jeg ikke ville undre mig over, måske Island også, en sådan hjemmelavet ordning uden for den fælles europæiske ordning vil jeg kraftigt advare imod.
Men først som sidst: Vi er ikke i en tvangssituation.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2003-04-25:
Så ved jeg ikke, om det er, fordi vi læser sagerne forskelligt, er jeg nødsaget til at sige.
For jeg er fuldstændig enig med fru Else Theill Sørensen i, at unge mennesker, der søger dansk statsborgerskab, skal kunne det danske sprog.
Jeg er fuldstændig enig i det krav, man skal stille til indvandrere, som kommer til det danske samfund og vil leve og være en del af samfundet, og klart også som værende en betingelse for at kunne søge dansk statsborgerskab.
Det har vi sådan set ikke noget imod.
Så derfor er jeg nødsaget til at sige, at jeg dér melder hus forbi.
Det handler om nogle andre sager.
Det er nogle andre sager, vi slås om i udvalget.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-04-25:
Lad mig starte bagfra.
Det er ikke altid en typisk høj og fremskreden alder.
Jeg vil godt holde fast ved, at de mennesker, som jeg i hvert fald har gået ind for at give afslag, altså meget ofte er nogle, hvor hele billedet, der tegner sig, viser, at det ikke kun er den ene brik, der handler om at formulere sig på dansk eller det at magte det danske sprog, der mangler.
Det er dér, hvor der netop ikke har fundet nogen som helst integration sted af personen og/eller familien. Så for mig er det væsentligt, om man viser vilje/evne til og handler efter, at man har tænkt sig at tage del i det danske samfund.
Om man så taler med omvendt ordstilling, eller om man måske er dårligt, måske direkte meget underbegavet, er jeg meget villig til at tage hensyn til, og det synes jeg egentlig også at jeg så at sige har vist i handling.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2003-04-25:
Jeg skal lige sige, at udtrykket omkring enden på en integrationsproces mere var ment i forbindelse med, at man søger om dansk statsborgerskab.
Nu er det jo ganske få af ansøgningerne, vi behandler i udvalget, og derfor var selve ordvalget omkring enden på integrationsprocessen, det her med at folk søger og vælger at søge det ultimative, som jeg opfatter det, en integration i det danske samfund.
Men jeg anerkender selvfølgelig, at der er nogle mennesker, om hvem man må sige, at for dem vil det være sværere at være fuldt integrerede, fordi de enten på grund af døvhed eller dysfasi eller andre ting, sygdomme, kan have svært ved at lære det danske sprog, kan have større problemer end andre danskere.
Men det rører ikke ved det faktum, at jeg mener, at det er forkert ikke at tage det hensyn, når det er så få, vi taler om, og at de også skal have mulighed for at opnå det danske statsborgerskab i typisk den fremskredne alder, som de her mennesker har.
Bertel Haarder (V), 2003-04-25:
Jamen det må jeg jo leve med at fru Anne Baastrup synes.
Jeg synes, hun er meget sensibel.
I øvrigt står der massetilstrømning to steder i beslutningsforslaget, selv om det kun fylder seks en halv linje, så hvad er der galt ved det?
Og massetilstrømninger kommer altså i tilfælde af krigstilfælde.
Det kan jeg nævne mange eksempler på, nemlig bl.a. Kosovo og Jugoslavien.
Vi kan faktisk ikke nævne eksempler på andet.
Så mon ikke fru Anne Baastrup skulle være lidt mindre sensibel og lidt mindre selvretfærdig og være lidt langsommere til at anklage andre for at have beskidte tanker.
Jeg stod her og nævnte udtrykkeligt to eksempler, hvor jeg synes, det var et problem at have andre regler end EU, nemlig situationen, hvor Danmark ikke er med i et gensidigt forpligtende samarbejde om fordeling af byrden, og hvor vi derfor står med en alt for stor byrde selv.
Og så nævnte jeg bl.a. til ære for fru Anne Baastrup også den anden situation, hvor Danmark måske ved at køre sit eget løb fuldstændig unddrager sig at tage sin del af byrden.
Så vil jeg sige til fru Elsebeth Gerner Nielsen - og det var derfor, jeg bad om ordet - at det, som hun nu sagde fra talerstolen, ikke er det, der står i forslaget.
Hvis hun mener det, hun sagde fra talerstolen, så skulle forslaget have heddet, at Det Radikale Venstre opfordrer regeringen til at indgå en parallelaftale med EU, således at vi kan blive en del af det fælles system til modtagelse af massetilstrømninger, som EU har vedtaget.
Sådan skulle det have lydt, og ikke som det, der står her.
Aage Frandsen (SF), 2003-04-25:
Vi har selvfølgelig en politisk uenighed, som tager udgangspunkt i vores politiske grundholdninger, og som jo så giver sig udslag i, hvor meget vi tror, at et marked kan bidrage til kvalitet.
Der er det jo så vigtigt også at tage hensyn til, at vi er i et land som Danmark med et begrænset sprogområde, og det er dér, vi ikke tror, at man ved at sende det ud på markedet opnår
større, som jeg ville kalde det, mangfoldighed, for jeg er bange for, at det, vi opnår ved det, er, at man måske nok får flere udbydere, flere private udbydere, selv om det er den samme i det her tilfælde, men at man mere eller mindre vil udbyde det samme, fordi man er nødt til at overleve på det samme grundlag, nemlig på markedets grundlag.
Det er det, vores bekymring går på.
Vi bliver ikke enige nu, men vi har forskellige udgangspunkter, og vi mødes,
skal jeg forstå, og det bliver fornøjeligt, om 5 år.
Jeg glæder mig allerede.
Jytte Andersen (S), 2003-04-25:
Jeg har altid haft den tro, at det er en god kvalitet at have
både som menneske og måske specielt som politiker, at man har det, jeg vil kalde tvivlens nådegave.
Jeg kan høre, at det har vores kulturminister ikke på det her område i hvert fald.
Ikke skyggen af tvivl.
Vi har nu i en debat, der har varet siden kl. 10, hele tiden hørt, at det står i public service-kontrakten, til alle de indvendinger, vi har haft, og al den tvivl, vi har: Det står i public service-kontrakten.
På den baggrund virker det helt besynderligt på mig, at når man så spørger - og det er der jo blevet spurgt om flere gange - jamen hvad nu, hvis at de public service krav ikke bliver efterlevet af dem, som ministeren ikke har skygge af tvivl over for, så får vi det svar af fru Carina Christensen, at det er noget, man diskuterer.
Det er ikke noget, man er færdig med at diskutere, altså sanktionerne.
Hvad skal der til?
Hvordan skal man gribe ind, hvis der imod ministerens forventning skulle ske det, at kommende ejere ikke lever op til public servic-kravene? Jeg vil gerne spørge ministeren, hvad begrundelsen er
for, at man ikke har de sanktioner færdigforhandlet i regeringen?
Og hvornår forestiller ministeren sig dem færdigleveret?
Er det, inden lovforslaget skal vedtages her ved tredje behandling, eller er det engang hen over sommeren?