runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-11-23:
Frihed 2000 er enig i, at der trænges til at blive set på dette område.
Som det er nu, er det jo sådan, at forskellen mellem rige og fattige kommuner bliver større og større.
Ja, det er vanskeligt at svare på, for det er et meget komplekst område.
Men hvis det arbejde, der er sat i gang i Indenrigsministeriet, kan være med til at forenkle området og gøre det mere gennemskueligt og selvfølgelig også mere retfærdigt, vil det selvfølgelig være glædeligt.
Ikke enhver kommunalpolitiker - det er selvfølgelig en påstand - kan overskue hele området, og derfor er det mange gange sådan, at både når man sidder i en fattig kommune og en rig kommune, føler man sig forurettet.
Derfor er det dejligt, at der er sat et arbejde i gang i Indenrigsministeriet.
Vi er enige med foreningen Det Skæve Danmark i, at man måske skal bruge et andet grundlag i stedet for skattegrundlaget, som det jo er hovedreglen nu.
Der er mange andre ting, der skal tages i betragtning.
Man kan f.eks. tage indbyggerantallet og ikke bare selve indbyggerantallet, men hvordan det fordeler sig på forskellige niveauer og en kombination deraf.
At der er et problem, er helt sikkert.
Der er problemer mellem de såkaldt rige og de fattige kommuner, og hvis vi ser på, hvad der er sket i kommunerne her i efteråret med hensyn til budgetlægningen og skatteudskrivningen, kan det tydeligt ses, i hvor stor udstrækning det har været nødvendigt at sætte skatterne op, og så er det ligegyldigt, om kommunalbestyrelsen har den ene eller den anden farve.
Det er især ude i de mindre kommuner og i de tyndtbefolkede områder, skatten stiger, men hvordan problemet nøjagtig skal løses, er vanskeligt at sige, og derfor er jeg glad for den tilkendegivelse, der kom fra indenrigsministeren om, at man er ved at gå i gang med arbejdet. Det er rigtigt, som formanden for Kommunaludvalget sagde her fra talerstolen, at vi har haft spørgsmålet oppe i Kommunaludvalget, og hvis det går, som vi har talt om, så forventer jeg, at vi i begyndelsen af det nye år får arrangeret en høring, eller hvad vi nu vil kalde det - det er vi ikke helt enige om endnu - hvor vi kan høre så meget som muligt ude fra de forskellige områder. Under alle omstændigheder mener vi, at når man skal til at se på området, skal befolkningstallet være det vigtigste udgangspunkt i stedet for skattegrundlaget, for ellers vil det hele køre endnu mere skævt, og der vil blive mere skævvridning.
Men det må vi se på, når arbejdet i Kommunaludvalget kommer i gang.
Om der ligefrem skal nedsættes en kommission, som det foreslås af Kristeligt Folkeparti, er jeg ikke sikker på.
Jeg synes, det ville været rigtigt at vente med det, til vi er kommet igennem det arbejde, som er i gang i både Indenrigsministeriet og Kommunaludvalget, så jeg vil foreslå Kristeligt Folkeparti, at vi venter med at tage endelig stilling, indtil vi har fået arbejdet gjort færdigt.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-23:
Nu er det jo nok mit eget parti, der skal tage stilling til, om jeg kan komme med i Kommunaludvalget, men jeg vil gerne sige, at det er jeg blevet tilbudt, og det har jeg afvist, fordi jeg ikke mangler udvalg, men jeg interesser mig for den regionale udvikling i landet, og det er selvfølgelig også derfor, de her sager er blevet mine.
Jo, jeg har stor tillid, jeg har i hvert fald stor tillid til medlemmerne, måske mere end til udvalget som helhed, og jeg er da helt sikker på, at medlemmerne er kvalificerede.
Det er som sådan kombinationerne, der forhindrer de gode løsninger, og det er vist kendt, ikke bare i Kommunaludvalget, men i alle udvalg.
Og så til hr. Klaus Hækkerups spørgsmål om, hvordan vi forestiller os det: Jo, det forestiller vi os ved, at de repræsentanter, der sidder fra organisationerne, måske ikke altid har overblik over helheden i deres bagland, og det er dér, vi gerne vil sikre os en eller anden konstruktion, hvor vi får alle parter, også de små, hørt, og at de, der føler sig klemt, føler, at de er kommet til orde og deres synspunkter er tilgodeset.
Det betyder jo ikke, at de kan få ret i deres ønsker, og at de kan få ret, hvis deres beklagelser er urimelige.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-11-23:
Hr. Ole M. Nielsen udtrykte nogen skepsis i forhold til de initiativer, der er på vej i Kommunaludvalget, og sagde, at dem troede han i hvert fald ikke kunne løse problemet.
Det er jeg fuldstændig enig med hr. Ole M. Nielsen i.
Vi løser ikke problemet ved at afholde en konference i Kommunaludvalget, men hvis vi er forvirrede, så kunne vi måske blive forvirrede på et lidt højere niveau ved et sådant arrangement og derved ved en efterfølgende drøftelse komme til klarhed over, om der er nogen temaer, som vi ønsker nærmere analyseret, ud over dem, som allerede er sat i gang.
I den sammenhæng synes jeg, at vi skal tage Kristeligt Folkepartis forslag op til nærmere overvejelse og med udgangspunkt i det forslag efter de arrangementer, vi eventuelt måtte afholde, tage stilling til, om der er behov for yderligere undersøgelser.
Og hvis hr. Ole M. Nielsen er bekymret over det, der foregår i Kommunaludvalget, fordi hr. Ole M. Nielsen ikke er medlem af Kommunaludvalget, så er jeg overbevist om, at vi sagtens kan lave en indsuppleringsordning, så hr. Ole M. Nielsen i den her fase kommer til at deltage i Kommunaludvalgets møder.
Klaus Hækkerup (S), 2000-11-23:
Jeg synes, at der i hvert fald er én uklarhed i Kristeligt Folkepartis forslag.
Er det nu meningen, at det, Kristeligt Folkeparti forestiller sig er repræsentanter for Det Skæve Danmark, skal inddrages, at repræsentanter for kommuner oppe omkring Mors skal inddrages, at repræsentanter for kommunerne på Lolland-Falster skal inddrages?
Eller hvad ligger der i de her bemærkninger?
Hvad er det for en forestilling, Kristeligt Folkeparti har om, at de kommuner, der berøres, skal inddrages?
Alle kommuner berøres vel af det her, hvis vi ændrer på udlignings- og bloktilskudssystemet.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-11-23:
Kun lige det, at et af eksemplerne på det her jo er, at selv forslagsstilleren i den her situation får negative dynamiske effekter og broen og alt mulig andet med.
Det er jo netop det, der her handler om, at vi sidder i hver sin krog med alle mulige forskellige oplevelser og har nogle klare fornemmelser af, at der er noget, der er galt i en eller anden retning, og det er derfor, det er så utrolig vanskeligt at nå frem til et system, før vi ved, hvor vi er. Vi har masser af diskussioner regionalt om Jylland kontra København, om, at hvad de ikke må i Skagen, må de heller ikke i Ørestaden, og en masse andre diskussioner, og de spiller ind alle sammen.
Derfor er det så nødvendigt, og jeg ved, det er en gentagelse, men jeg vil gerne gentage det, at lave en analyse af den kommunale finansiering og de pengestrømme, der er, hvor alle faktorer er med, så vi derefter har et fælles grundlag, og så kan vi gå i gang med kampen om det politiske.
Jamen jeg kan da være enig i, at der er nogle farlige tankegange indimellem.
Det, der er problemet, er, at vi ikke har et fælles grundlag at tale sammen på.
Det, der er problemet, er, at der er forskellige opfattelser og en politisk krig om, hvor det nu skal lande, og hvor sorteper skal lande.
Hvad er der dog galt i, at vi får lavet en præcis analyse af hele den kommunale finansiering af de få folk, vi har i universitetsverdenen, der kan det, af dem, vi kan frikøbe fra Finansministeriet, fra Indenrigsministeriet og andet, og sætter dem sammen i sådan en task force, som så arbejder det her igennem?
Jeg tror, vi skal lave noget i mellemtiden for at redde de værste ting, men lad os få et ordentligt fælles grundlag, så vi kan få en ordentlig politisk debat.
Der sidder jo borgmestre i Nordsjælland og siger: Vi betaler hele gildet.
Fabrin råber tit op om det.
Andre synes, de bliver snydt osv.
Vi har ikke et fælles grundlag at tale på.
Lad os nu få det fælles grundlag.
Det er ikke en politisk kamp, det her.
Det er en analyse, så vi kan tale sammen bagefter på et ordentligt grundlag.
Klaus Hækkerup (S), 2000-11-23:
Lad mig sige til hr. Ebbe Kalnæs, at når vi kompenserer kommunerne og fordeler efter skattegrundlag, så vil det aldrig blive hundrede procent retfærdigt.
Der vil altid være nogle kommuner, der taber, og nogle kommuner, der vinder, og det vil være forskelligt.
Hvis vi ikke skal fordele det efter skattegrundlag, så skal vi finde et andet objektivt kriterium at gøre det efter, og jeg sagde, at det er jeg da parat til at overveje.
Det synes jeg godt man kan tænke igennem på en fornuftig måde.
Det behøver jeg i og for sig ingen kommission til at gøre.
Jeg har selv tidligere peget på, at man jo f.eks. kunne fordele det efter indbyggertal i stedet for efter skattegrundlag.
Men så skal man jo huske på, at når det så går den anden vej, som når f.eks. kommunerne skal bidrage til momsudligningen, så tager vi det jo i dag også efter skattegrundlaget, og så kommer Frederiksberg Kommune til at betale forholdsvis meget, meget mere, end Fjends Kommune gør, også pr. indbygger.
Så det går begge veje, og derfor skal vi selvfølgelig tænke os godt om, inden vi ændrer systemet, og der er også kommuner, der lige pludselig kunne føle, at det virkede uretfærdigt, når det gik den anden vej.
Lad mig så sige til hr. Kristen Touborg, som nu er gået, at det, der er den allerværste fejl ved Nakskovrapporten, er jo, at de siger i Nakskov, at når de skaber arbejdspladser, så bliver det en nettoudgift for kommunen, men de regner ikke med, at der blandt dem, der bliver beskæftiget på de nye arbejdspladser i Nakskov, er borgere, der bor i Ravnsborg eller i Højreby eller i Rudbjerg.
Og tænk nu, hvis det er på samme måde, når man i Ravnsborg skal skabe arbejdspladser, og man så ikke regner det med, men siger: En del af dem, der bliver ansat her på de nye arbejdspladser, bor i Nakskov, bor i Højreby, bor i Rudbjerg, og det bliver altså ikke penge hos os.
Jeg har selv som borgmester snakket med andre borgmestre, og vi har aldrig tænkt på den måde.
Vi har altid afholdt udgifterne til skabelse af nye arbejdspladser ud af kommunens kasse uden hensyn til - for det vidste vi da godt - at det ikke var alle de borgere, der blev beskæftiget, der blev ansat i den kommune, hvor vi nu var borgmester.
Derfor er det så farligt med den tankegang, der er i Nakskovrapporten.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-11-23:
Så vil jeg gerne prøve at komme med et konkret eksempel i forhold til det der med tilfældigheden, og jeg går lidt tilbage i tiden, for man skal ikke tro, det er noget sådan på det sidste.
Jeg tror, jeg har brugt eksemplet før: Da vi - jeg tror, det var i 1987, det var i hvert fald sidst i 1980'erne - her i Folketinget lavede en børnepakke med rabat på barn nr. 2 og en række andre ordninger, blev man enige om, og det bør man selvfølgelig, når man vedtager den slags ting i Folketinget, at kompensere kommunerne. Kompensationen for den børnepakke var jeg på det tidspunkt sammen med andre med til at prøve at regne på, og et af de eksempler, jeg husker ganske nøje, var, at Fjends Kommune i forhold til børn fra 0-6 år via bloktilskuddet fik 650 kr. pr. barn, og Frederiksberg Kommune fik 2.850 kr. pr. barn. Der er indtil nu ikke nogen, der har kunnet forklare mig, hvordan sammenhængen, retfærdigheden og fornuften er i det.
Det kan være, at Socialdemokratiets ordfører kan i dag.
Henrik Svane (RV), 2000-11-23:
Nu skal jeg så prøve at feje op under det til hr. Helge Bo Jensen.
At man styrker etniske minoriteters muligheder for at formidle viden om kultur og forhold i Danmark er en af pindene i SF's forslag til vedtagelse.
Det mener jeg vi har gjort så meget.
Jeg havde i går en lang diskussion med ledelsen af Dansk Flygtningehjælp, som sagde, at der er
efterhånden så mange puljer og ting, man kan søge i dette land, og at der skabes forvirring i forbindelse med at gøre noget effektivt, når der er så mange ting, der falder over hinanden.
Jeg tror, man skal forenkle i stedet for.
Jeg mener, det er en misforståelse at tro, at nydanskere kan kæmpe - for nu at sige det lidt skarpt, fordi jeg har kort tid - integrationskampen gennem et klageorgan.
Vi er ikke tilhængere i Det Radikale Venstre, som jeg også sagde, af et klageorgan, men vi lægger vægt på det, som også ministeren har sagt i sin tale, at det er vigtigt, at vi nu får implementeret det EF-direktiv, som siger, at vi må gøre, hvad vi kan for at gøre noget mere for ligestillingen for dermed at undgå diskrimination på arbejdsmarkedet og alle andre steder i vores samfund.
Det støtter vi selvfølgelig, men vi kan ikke støtte det pågældende forslag.
Hr. Knud Erik Hansen spørger med hensyn til ligestilling på arbejdsmarkedet, om ikke vi fra radikal side syntes, det var en god idé, at man kunne formulere en etnisk ligestilingspolitik på arbejdspladserne.
Jo, i allerhøjeste grad, og det vil vi også gerne medvirke til, men at vi skal sige det her fra Folketingets talerstol, fra lovgivers side, mener jeg ikke er nødvendigt.
Helge Bo Jensen (EL), 2000-11-23:
Jeg går ud fra, at Det Radikale Venstre har taget stilling til forslaget til vedtagelse fra SF, og det lød hele talen igennem, som om De Radikale nærmest lige så godt selv kunne have skrevet det forslag til vedtagelse.
Der var så en lille bitte hage ved et enkelt lille punkt.
Men det kan vel ikke være sådan, at Det Radikale Venstre ikke støtter forslaget til vedtagelse fra SF?
Anne Baastrup (SF), 2000-11-23:
Det er mit indtryk, at Det Radikale Venstre altid har støttet ligestillingen mellem mænds og kvinders arbejde, siden Ligestillingsrådet blev oprettet tilbage i 1970'erne, og Ligestillingsrådets store fortjeneste har jo netop været, at man via behandling af konkrete sager har kunnet sætte fokus på generelle problemstillinger og har kunnet give fagforeninger osv. det bidrag, der gjorde, at de kunne rejse sager ved domstolene.
Det er så for tungt, og derfor har vi lavet hele sagskomplekset omkring Ligestillingsrådets funktioner om. Skal det forstås således, at hr. Henrik Svane mener, at Ligestillingsrådets arbejde med den ulige behandling af mænd og kvinder heller ikke duer?
Eller hvorfor skal der være en forskel i den måde, man betragter den reelle diskrimination på, der klart har været på arbejdsmarkedet gennem adskillige år, når det drejer sig om kvindernes mulighed for at få lederposter osv., få ansættelse inden for typiske mandeerhverv?
Hvorfor må man ikke puste det op, således at man også kan tage stilling til konkrete klagesager, der drejer sig om etnisk diskrimination?
Det er jo klart, at det ikke skal være tåbelige sager.
Ligestillingsrådet har jo også afvist en lang række sager, fordi de var betydningsløse.
Det handler om at få sat fokus på diskrimination.
Er Det Radikale Venstre uenig i det?
Knud Erik Hansen (SF), 2000-11-23:
Jeg vil da godt kvittere for talen.
Jeg synes, der var mange gode ting i den.
Der var én ting, jeg blev en del i tvivl om, nemlig holdningen til ligestilling på arbejdsmarkedet, hvor vi jo har haft en debat om, hvorvidt vi kan bede offentlige virksomheder om at formulere en politik, således at det bliver et aktivt debatemne på virksomhederne og i de offentlige institutioner, at de skal lave en etnisk ligestillingspolitik.
Jeg forstod ikke rigtig på hr. Henrik Svane, hvad De Radikales holdning var til det.
Lone Yalcinkaya (CD), 2000-11-23:
Det er altid glædeligt at høre, når der udvises velvilje til at styrke integrationen af indvandrere og flygtninge, og ingen kan vel beskylde CD for ikke at have et positivt og humant menneskesyn, også når det gælder nydanskere.
Netop derfor mener vi også, at vi har en særlig forpligtelse til at finde konstruktive forslag og løsninger på de problemer, der desværre ikke kan undgås, når mennesker fra forskellige lande og kulturer mødes.
Vi skal jo huske på en ting, når vi taler om etnisk mindretal, nemlig at dette mindretal ikke er let definerbart. De såkaldte etniske mindretal er som helhed uhomogene, og derfor er det vigtigt, at integrationen sker med respekt for de enkelte mennesker.
Integrationen kræver også gensidig respekt.
Det var
Fridtjof Nansen, der sagde, at ikke i integrationen, men i differentieringen ligger kimen til samfundets velstand.
Man kan altid drøfte mål og midler, men jeg har bl.a. hæftet mig ved, at regeringen vil tilføje Center for Vurdering af Udenlandske Uddannelseskvalifikationer yderligere kompetence i år 2001.
Det er fristende at sige: Bedre sent end aldrig.
Det er ingen nyhed, at CD gerne havde set, at det var sket på et tidligere tidspunkt.
Apropos offensivt og opsøgende arbejde bliver det interessant at følge de etniske konsulenter, der nu i 5 AF-regioner skal forsøge at få nedbrudt de barrierer, der er til hinder for, at nydanskere kommer ind på det danske arbejdsmarked.
Det er et anderledes tiltag, som CD har været med til at støtte, men det er vigtigt at holde sig for øje, at det kun kan blive en succes, hvis virksomhederne er åbne og indstillet på at tage deres del af ansvaret for at få flere nydanskere i arbejde. Den enkelte virksomheds personalepolitik, når nye medarbejdere skal ansættes, skulle gerne være et spejlbillede af den danske befolkning eller - sagt på en anden måde - af mangfoldigheden i samfundet.
Således synes jeg, det var nedslående at læse en artikel i Politiken den 17. november i år med overskriften »Ønskes: Danske venner«.
Det fremgik bl.a. af artiklen, at flygtninge og familiesammenførte savner kontakt med danskere, at det er svært at knytte venskaber med danskere.
Det er værd at tage til efterretning.
Folketinget kan jo lovgive om nok så meget med de bedste intentioner, men nok så vigtigt er det at udvise åbenhed og imødekommenhed over for nydanskere.
Det kan man ikke lovgive om.
Tiden tillader desværre ikke, at jeg kommenterer alle initiativer på de forskellige områder, men jeg vil gerne kreditere regeringen for initiativet til at få nedsat det udvalg, som skal forberede etablering af et særligt organ mod diskrimination, uagtet det sker som led i udmøntningen af et EF-direktiv om ligebehandling.
Det er vigtigt for integrationspolitikken, at ingen udsættes for usaglig forskelsbehandling.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-11-23:
Jeg synes, fru Lone Yalcinkaya forsimpler debatten, for det er jo ikke det samme at have et tørklæde om halsen som at have et tørklæde om hovedet.
det er simpelt hen for lavt at fremføre det på den måde. Men jeg kan bare henholde mig til, hvad jeg siger, at hvis en arbejdsgiver synes, det er hensigtsmæssigt, så er det arbejdsgiverens afgørelse og ikke en afgørelse, der for mig at se ligger i Folketinget eller i retten for den sags skyld.
Jeg synes til enhver tid, det skal være arbejdsgiveren, der beslutter den slags.
Lone Yalcinkaya (CD), 2000-11-23:
Det er da også CD's opfattelse, at det er arbejdsgiverens ret at lede og fordele arbejdet, og det var ikke det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte konkret om fru Pia Kjærsgaards holdning til, om man som etnisk minoritet med tørklæde om hovedet i stedet for om halsen skulle have lige ret til arbejdsmarkedet.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-11-23:
Det, jeg omtalte, var, at det altid har været helt normalt i det danske samfund, at udlændinge, der kom til Danmark og ville blive her, lod sig integrere.
Det har jo aldrig nogen sinde voldt problemer før i tiden, det gør det nu, det har det gjort igennem de senere år.
Alene forespørgselsdebatten i dag er jo et bevis herpå.
Så mindes jeg ikke, jeg har været i fjernsynet med fru Anne Baastrup, det er muligt, jeg har været i fjernsynet med så mange, så det kan godt være, fru Anne Baastrup er smuttet i min erindring, men jeg vil da godt sige min mening om det, fru Anne Baastrup sagde.
Det må til enhver tid være arbejdsgiverens ret at bestemme, hvem man ønsker at ansætte.
Og der er det, den positive særbehandling kommer ind i billedet, og hvor jeg synes, det er meget forkert.
Det tror jeg rent faktisk ikke det er.
Så sagde hr. Knud Erik Hansen også et eller andet om Californien.
Jeg må minde om, at USA, som Californien jo er en del af, er et helt anderledes land end det danske.
Så spurgte fru Lone Yalcinkaya vedrørende tørklæderet, som man jo siger.
Jeg vil også sige, man måske burde sige til de unge piger, at retten til at lade være med at bære tørklæde også kunne komme på tale.
Hvis en arbejdsgiver synes, det er uhensigtsmæssigt, sådan som det har været fremme i den offentlige debat, at man ansætter folk, der har tørklæde, så synes jeg klart, det er arbejdsgiverens ret at lade være.
Og jeg synes faktisk ikke - og jeg vil godt henvise til den udsendelse - at den unge pige, som talte glimrende dansk, ligefrem var udtrykket for en normal dansker, som hun ville give det indtryk af.
Og det var jo også den provokation, hun havde i forhold til den udsendelse; det var jo det, der var meningen med det.
Lone Yalcinkaya (CD), 2000-11-23:
Jeg er da utrolig glad for at høre det, fru Pia Kjærsgaard har udtalt her fra talerstolen om, at de etniske minoriteter naturligvis også skulle have samme adgang til arbejdsmarkedet, når de havde samme kvalifikationer og sproget var i orden. Så vil jeg stille et simpelt spørgsmål ud fra en fjernsynsudsendelse, jeg har set for nogen tid siden.
Jeg vil gerne høre fru Pia Kjærsgaards holdning til, om det, at man nu har de rigtige beklædningsgenstande på såsom tørklæde eller ej, om det også er o.k., at man har tørklæde på, hvis man har kvalifikationerne og sproget i orden, for at få adgang til arbejdsmarkedet?
Knud Erik Hansen (SF), 2000-11-23:
Vi har hørt mange gange fra Dansk Folkeparti, at der er grænser for, hvor mange med anden etnisk baggrund der kan komme ind i Danmark.
Det kan man måske godt diskutere teoretisk.
Jeg vil sige, at et land som Californien, som er i rivende vækst, er det halvdelen af befolkningen på godt 30 millioner, der ikke er født i Californien, men kommer udefra.
Og de har da stadig væk et samfund, der fungerer.
Så er der et spørgsmål til Dansk Folkeparti om positiv særbehandling.
Jeg synes, det er en fejlindstilling, for det, vi snakker om, er ligestilling.
Vi snakker om et samfund, der faktisk sørger for, at hvis der er nogle mennesker, der har sværere ved at komme frem, så skal vi gøre nogle andre ting i samfundet, for at de kan blive ligestillet.
Det er det, vi snakker om.
Det er ikke positiv særbehandling, det er ligestilling.
Anne Baastrup (SF), 2000-11-23:
Jeg lytter mig til, at Dansk Folkeparti har fået en ny politik.
Det er ikke mange år siden, Dansk Folkeparti holdt fast i, at folk af anden etnisk herkomst skulle placeres i lejre, og de måtte ikke integreres.
Jeg husker det også, som om det var nogle af de ord, der fulgte med i debatten omkring integrationsloven.
Jeg kan også huske, at jeg engang har været i fjernsynet med fru Pia Kjærsgaard, hvor fru Pia Kjærsgaard klart sagde, at hvis der var én eneste dansk ingeniøruddannet person, som ikke kunne få arbejde, måtte ingen af fremmed herkomst få det arbejde.
Jeg vil godt høre, om fru Pia Kjærsgaard mener, at folk er berettiget til at få et arbejde, selv om der er danske med
samme uddannelse, der ikke kan få det arbejde