Brian Mikkelsen (KF), 1999-03-16:
Vi synes, at det er en vigtig debat.
Vi deltager, vil jeg dog straks indlede med at sige, ikke i en ministerstorm, som handler om at få ministerens hoved på et fad, kan jeg forstå på en af ordførerne heroppefra.
Så det deltager vi altså ikke i.
Med hensyn til selve forslaget til vedtagelse må jeg sige, at det vigtigste for os er ikke at diskutere de forskellige indkøb, men principperne.
For hvad er god kulturpolitik?
Jeg synes, det er at erkende og turde tro på, at fagfolk altså ved mere om kunst og kultur, end vi politikere gør.
Ærlig talt, det må være vores opgave som folkevalgte at sikre optimale vækstbetingelser for et frit og også alsidigt kulturliv.
Og det betyder altså set med konservative øjne, at staten skal støtte kulturen, men aldrig, og jeg mener aldrig, nogen sinde styre kulturen.
Det synes jeg er vigtigt at vi holder os for øje i den aktuelle debat, som her er rejst på foranledning af et dagblad og også på foranledning af et par politiske partier her i Tinget. Hvad der er godt, og hvad der er skidt, og hvem der skal støttes og have del i kulturpengene, er beslutninger, der bør foretages af de mennesker, der ved mest om de enkelte områder, for sådan sikrer vi den bedste kvalitet og en fortsat sund og levende udvikling af vores kulturliv.
Selvfølgelig, og på den måde har forslagsstilleren da lidt ret her, er det en politisk opgave at udstikke nogle rammer, og det vil også være for jomfrueligt at tro på, at man ikke skal blande sig i diskussionen.
Selvfølgelig har man ret til, og man har også krav på, at politikerne har en holdning til de dispositioner, der foretages.
Men det vigtigste må jo være, at vi siger, der er nogle uafhængige råd, som fordeler pengene.
For det duer jo ganske simpelt hen ikke bare at tale om alsidighed i kulturstøtten, hvis man bliver ved med at insistere på, at det kun handler om én ting, altså at få penge fra statskassen.
Det handler også om forskellige samarbejdsformer og selvfølgelig også om at se på, hvordan man udvælger den kunst.
Vi har meget stor tiltro til, hvad der foregår på Statens Museum for Kunst.
Man har en glimrende leder i form af Alice Helleland, men det er selvfølgelig også vigtigt, at der hele tiden kommer nogle råd og noget inspiration fra andre kilder.
Det er også vigtigt, at man hele tiden får en diskussion om, hvad det er for nogle værdier, det er vigtigt at vi bruger penge på, som vi investerer i, og som Folketinget sender et signal om er kulturhistoriske værker, som vi vil have bevaret for eftertiden.
Og dér er det da en relevant debat at diskutere det hele tiden.
Vores konklusion er dog bare, at vi foretrækker det system, som er i dag, altså armslængdeprincippet, med at man vælger nogle kompetente fagfolk, som kan være med til at træffe de beslutninger, at de fagfolk sidder i kortere tid, end de sidder i dag, at der hele tiden er en udskiftning, og at de relevante museumsfolk selvfølgelig hele tiden får noget inspiration og nogle råd fra andre folk, så man undgår de her klikedannelser, som der måske er en tendens til.
Det er jeg slet ikke kompetent nok til at afgøre.
Jeg kan konstatere, at der er beskyldninger om det, og det må man selvfølgelig undgå for alt i verden.
Så debatten er vigtig, men det er også vigtigt, at man har tiltro til de folk, som sidder med fingrene i det, og som selvfølgelig ved noget om det her.