Else Winther Andersen (V), 2000-02-10:
Forslag til folketingsbesluting om anstændig behandling af plejehjemsbeboere.
Alle ældre skal have en ordentlig behandling med respekt for de normer og værdier, den enkelte har.
Men så hører enigheden også op med hensyn til beslutningsforslag nr. B 76, selv om der i bemærkningerne refereres til mange gode eksempler på god ældrepleje.
Jeg vil godt repetere, hvad jeg sagde ved det sidste beslutningsforslag med hensyn til, hvad det er, Venstre ønsker: Vi ønsker, at de ældre frit kan vælge den ældreplejebolig, de gerne vil have.
Vi ønsker det sidste af stavnsbåndet ophævet, så man selv kan vælge.
Det kan være de ældre selv
, men det kan sandelig også være de pårørende, hvis de ældre er så svage, at de ikke kan selv. Lovgivningen skal ikke spænde ben for, at borgerne kan vælge de løsninger, som lige netop passer bedst til den enkelte borger.
Debatten om, hvordan vore svage ældre har det, viser et meget komplekst forhold i ældreplejen.
Det viser sig, at det ikke så meget er et spørgsmål om penge, men om holdninger med hensyn til at behandle de svage ældre med den respekt, de fortjener.
Jeg kan ikke forstå, at det ikke kan lade sig gøre at behandle de ældre individuelt, så de selv får lov til at vælge: Hvornår ønsker jeg at få min morgenmad, og hvornår ønsker jeg at blive hjulpet op eller stå op?
Hvad vil jeg gerne have til middagsmad, og hvornår vil jeg gå i seng?
Jeg oplever stadig, at mange offentlige plejehjem bliver drevet efter en klokke, og jeg ser sådan på det, at den private sektor kan tilføre noget nyt, så man sætter den enkelte ældre i centrum.
Man forlanger jo, at der i skolen skal være individuelt tilrettelagt undervisning af børnene, og hvorfor kan man så ikke tage individuelle hensyn til de ældre? Jeg er godt nok ved at være temmelig træt af at sige: Lad os få noget mere i udbud, lad os få nogle flere private ind og levere varen på en mere fleksibel måde, end det offentlige kan.
Skyldes det, at det offentlige stadig er for meget vanetænkende?
Vi må i hvert fald konstatere, at det offentlige på ingen måder er billigere, selv om man dér er mere vanetænkende.
Herunder hører også debatten om at bygge de rigtige boliger, for er det nu de rigtige boliger, der bygges?
Er man færdig med at forske på det område?
Bygges der ikke mange boliger på ældreområdet, der ligger meget ensomt og derved forstærker ensomheden for de gamle?
Er det måske ikke et spørgsmål om at bygge nogle andre former for boliger, måske kun med ét rum, men med større udenomsarealer, så der lægges op til fællesskab og nærhed?
For hvad er det, folk har brug for på deres gamle dage?
Det er jo fællesskab og nærhed, så de føler, at der er andre mennesker omkring dem.
I dag bygges der ældreboliger og plejeboliger, og derfor er det jo logisk, at antallet af plejehjemspladser går ned, som det er beskrevet i dette her beslutningsforslag.
Og mange af de plejehjemspladser, der er - det er jo rigtigt - bliver jo ombygget og moderniseret.
Så er det da logisk, at der er et færre antal end det, der var for år tilbage, og at der nu er meget af det, der hedder ældreboliger.
Jeg nævner det, for det har altså noget at gøre med, at vi sidder med et beslutningsforslag, som ikke er helt gennembearbejdet, men det kan vi jo alle sammen komme ud for.
Til en start vil jeg gerne slå fast, at det altså er kommunernes ansvar at bygge og udbygge det antal pladser til de ældre, der vurderes, der er brug for.
Det vil nemlig være meget individuelt i den enkelte kommune.
Nogle kommuner ønsker et veludviklet hjemmehjælpskorps til at passe de ældre i deres hidtidige bolig, og det ønsker de ældre også tit selv.
Andre ønsker mange ældrecentre med plads, hvor folk så flytter hen.
Indstillingen til en ældre- og plejebolig vil altid være en visitation, som kommunen foretager.
Men dertil vil jeg så godt sige, at Venstre gerne vil være med til at diskutere ældrepolitik, herunder også ældreboliger og ældreboligvalget.
Venstre ønsker, at de ældre selv skal vælge deres ældreboliger eller plejeboliger, hvor de vil bo, når de er visiteret.
De skal have lov til at ønske lige nøjagtig den, de gerne vil have.
Det er jo fuldstændig urimeligt, at man ikke selv kan vælge den sidste bolig i livet, heller ikke eventuelt ens pårørende, hvis man er så dårlig, at man ikke selv kan vælge. Men for at kunne vælge er det nødvendigt at have noget at vælge ud fra.
Derfor ønsker vi indførelse af kvalitetsstandard i plejesektoren, pleje- og omsorgsindsatsen.
Den kvalitetsstandard skal indeholde helt konkrete kvalitetsmål for plejen, for medicineringspraksis, for de fysiske rammer og for kostpolitikken, og der kunne også være andre områder, man ønsker.
Dernæst ønsker Venstre, at flere kommuner vil lade hele ældreområdet gå i udbud.
Jeg har med vilje ikke sagt udlicitering, men i udbud.
For det viser sig jo, at des flere udbydere der er - der bliver konkurrence på området - desto mere stiger kvaliteten også.
Men det mest forunderlige er jo, at man på den måde også får mere for pengene, og derved vil der også være penge til en fortsat udbygning af hele boligområdet for ældre, sådan at man også har mulighed for at opfylde det stigende behov på det her område.
Der er penge i omløb til det.
Men des mere tilfredse de ældre bliver, desto større livskvalitet får de også.
Er de ældre tilfredse med deres pleje og omsorg, så er de også trygge.
Og jeg må derfor ud fra min ordførertale sige, at Venstre ikke kan stemme for det her beslutningsforslag, fordi det meget er et kommunalt anliggende, men bestemt også fordi beslutningsforslaget er så upræcist, som det er.