Poul Qvist Jørgensen (S), 1997-12-11:
Jeg vil indlede med at erklære mig et hundrede og ti eller flere procent - hvis man kan være mere end hundrede procent - enig i justitsministerens tale og den tone, der her blev anslået, og jeg kan derfor i et eller andet omfang forsøge at begrænse min taletid.
Her er tale om et forslag, som er en genfremsættelse fra januar 1995.
Dengang blev det trukket tilbage.
Jeg vil gerne sige, at forslaget bestemt ikke har vundet ved at blive lagret.
Man kan blot undre sig over, at forslaget ikke også denne gang er blevet trukket, bl.a. i lyset af de erklæringer, den konservative leder, hr. Per Stig Møller, fremsatte over for Aktuelt i går, onsdag den 10. december. Her fremsætter hr. Per Stig Møller ønsket om at få udlændingedebatten afsluttet snarest for at kunne diskutere alle mulige andre problemer, som han siger.
Derfor vil jeg klart tage afstand fra den del af hr. Per Stig Møllers overvejelser.
Forslagsstillerne til det forslag, vi behandler her, har fuldstændig ignoreret eller muligvis glemt, at vi for nylig har ændret praksis på det felt, der handler om karenstid inden for indfødsretsområdet, den karenstid, minder jeg i øvrigt om, der i forvejen hører til de absolut længste i europæisk sammenhæng.
Den er blevet ændret, den er blevet strammet, idet karenstiden nu først påbegyndes, efter at en straffet har afsluttet en afsoning.
I øvrigt erindrer jeg, at udvalget var enig heri.
Der kan med denne nye tilføjelse blive tale om endog særdeles lang tid, inden man overhovedet kan søge.
Det medfører, at en del af de personer, som forslaget tager sigte på, sjældent eller aldrig vil blive behandlet af Indfødsretsudvalget.
Må jeg også erindre om, at de skærpede udvisningsregler som reaktion på særdeles grov kriminalitet har den effekt, at vi vil få endnu færre ansøgere med lange straffe bag sig.
Den iagttagelse gør forslagsstillerne sig heller ikke, ligesom de åbenbart heller ikke har den opfattelse, at man skal kunne forbedre sig, skal kunne viske tavlen ren i forhold til sin skyld og straf.
Det er dog den retsopfattelse, der er den herskende i et samfund som vores, at når man har udstået sin straf, så skylder man ikke samfundet noget mere i den anledning.
Nej, forslagsstillerne kappes med resten af højrefløjen i disciplinen no mercy eller, på dansk, ingen barmhjertighed.
Forleden blev vi i udvalget enige om at lempe mulighederne for at få statsborgerskab på et enkelt område, nemlig på det område, som hedder personer født af en dansk mor inden for nogle bestemte årstal.
Heri var forslagsstillernes partier enige, medens de nu i dag vil skærpe kriterierne. Medens der er slinger i valsen hos de borgerlige, er der konsekvens i Socialdemokratiets og regeringens holdning.
Det, forslagsstillerne efterlyser, er allerede en realitet, nemlig kravet om, at danskkundskaberne skal checkes, checkes bedre, og at der skal følges bedre op.
De øvrige punkter om skærpelse af betingelserne har jeg netop kommenteret, og vi vil afvise dem alle.
Forslaget er og bliver en form for vinduespynt for den borgerlige lejr
, så man har noget at kunne vise frem til dem af deres vælgere, der føler sig fristet af Dansk Folkeparti og Fremskridtspartiet.
Vi kan ikke se, hvorfor de to forslagsstillerpartier skal gå andre partiers ærinde, og vi vil anbefale, at man sparer på krudtet, indtil vi skal have debatten om regeringens udlændingepakke.
Vi synes i øvrigt også, det er ærgerligt og især for potentielle ansøgere urimeligt, at vi ikke kan finde frem til nogle anstændige regler i forlængelse af de aftaler, vi havde frem til årsskiftet sidste år.
Jeg synes, at såvel vi i regeringspartierne som justitsministeren har strakt os langt, jeg vil endda sige uhyre langt, i forsøget på at være imødekommende over for at få en ny aftale, men hidtil forgæves.
Det kan jeg kun beklage, men jeg kan ikke, og jeg vil ikke beklage, at vi i regeringspartierne står fast ved vores holdninger.
Det er vi faktisk lidt stolte af, for vi er lidt stolte af vores holdninger på dette område.
Vi anser os egentlig for at være lidt humane.