runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Dahlgaard (KF), 1999-02-10:
Ja, tak for svaret og også tak for tilsagnet om, sådan forstod jeg det, at sætte lidt mere skub i den del, der hedder Nordplus-mini, og udvekslingen af børnene mellem Sverige og Norge og i det hele taget de andre nordiske lande.
Jeg tager ministerens svar her ikke mindst i anden omgang som udtryk for, at der er behov for ikke bare at få bygget den fysiske faste forbindelse til Sydsverige, men også for at få styrket den kulturelle og den sproglige forbindelse, at få bygget en bro dér, sådan at man for alvor kan få et større samkvem først og fremmest med Sydsverige.
Dermed kommer vi tættere også kulturelt på resten af Skandinavien og Norden.
Så jeg vælger at tage ministerens svar som en positiv tilkendegivelse af, at ministeren er opmærksom på dette område og vil skubbe på de programmer, som er sat i værk.
Margrethe Vestager (RV), 1999-02-10:
Det var bestemt også positivt ment, så derfor er jeg glad for, at hr. Frank Dahlgaard optager det i den ånd.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi ser på barriererne, men i øvrigt erkender, at det er det faktiske samkvem, det, at man er sammen og mødes, som for alvor giver en gensidig forståelse.
Det er jo sådan, tror jeg, at de fleste, som har et kendskab til de nordiske lande, finder, at lige så vel som der er utrolig mange fælles træk, så er der også store forskelligheder landene imellem, og at det jo netop er et udtryk for en gavnlig mangfoldighed.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bortfaldne spørgsmål
Susanne Clemensen (CD), 1999-02-10:
»Vil ministeren oplyse, hvordan det lovgivningsmæssigt kan sikres, at elever også fremover kan få skolehjemsstøtte til hele grundforløbet, hvis eleven ønsker at læse grundforløbet på en brancheskole placeret langt fra hjemmet?«
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-02-10:
Nu har vi jo igennem mange debatter hørt, at det skulle være et problem, at unionsmodstanderne ikke har kunnet enes om et alternativ til det, unionstilhængerne var enige om.
Forløbet frem til i dag og det faktum, at ordføreren for forespørgerne ikke fremsætter et forslag til vedtagelse, kunne jo tyde på, at det nu er det modsatte, der om ikke andet også gør sig gældende: at unionstilhængerne ikke har kunnet finde sammen om noget.
Det kan man jo selvfølgelig også godt forstå, når man hører fru Charlotte Antonsens tale.
Det, der er mit spørgsmål til fru Charlotte Antonsen, og det, jeg gerne vil høre om Venstres ordfører kan forklare, er: Når Venstres ordfører gør noget ud af, at man nu også i forbindelse med udvidelsen flytter grænsekontrollen fra grænserne mellem EU-landene til EU's ydre grænse, og når Venstres ordfører betoner, at det er vigtigt, at de håndhæves, og at de grænser er gode, så man kan kontrollere, hvem der kommer ind, hvorfor er det så, at Venstre i den grad i flere år har sagt, at det er fuldstændig håbløst at have en grænsekontrol eksempelvis mellem Danmark og Tyskland?
For Venstre har jo sagt, at det er fuldstændig håbløst at kontrollere, hvem der kommer ind, de, der vil ind, kommer ind alligevel.
Pernille Frahm (SF), 1999-02-10:
Fru Charlotte Antonsen konstaterer i sit indlæg, at efter at Amsterdamtraktaten er blevet tiltrådt, og når den bliver ratificeret endeligt og endelig går i gang, vil det give problemer for det danske forbehold, fordi man nu opløfter det civilretlige til et fællesretligt anliggende.
Det giver mig anledning til at kommentere nogle af de ting, der er blevet sagt undervejs i debatten op til afstemningen om Amsterdamtraktaten bl.a. fra Venstres side, nemlig at det ikke ville give problemer i forhold til forbeholdet.
Jeg er altså nødt til også at spørge justitsministeren, om han stadig væk vil fastholde de udlægninger, vi fik af Amsterdamtraktaten, da vi op til afstemningen havde debatten, nemlig at det ikke ville give problemer i forhold til forbeholdet
Keld Albrechtsen (EL), 1999-02-10:
Jeg vil egentlig godt spørge fru Charlotte Antonsen om, hvad forespørgernes hensigt med den her forespørgsel dybest set er.
Det kan jo være, at man simpelt hen ønsker at få
ministrenes redegørelse for, hvordan situationen er, så vi kan få en debat.
Det vil jeg sige er et udmærket og seriøst motiv, hvis det er det, der er hensigten.
Men der kunne jo også ligge en politisk hensigt bag ved den.
Det er jo en forespørgsel, der er rejst af de unionstilhængerpartier, som går ind for et stærkt og handlekraftigt EU. Derfor vil jeg da godt spørge, om de udtalelser, som ordføreren for forespørgerne kom med, som gik ud på, at man helst er fri for den danske undtagelse, er dækkende for kredsen af forespørgere.
Jeg lagde jo mærke til, at der ikke var noget forslag til vedtagelse i enden på ordførertalen.
Charlotte Antonsen (V), 1999-02-10:
Hr. Thulesen Dahl spørger om grænsekontrol ved EU's ydre grænser.
Venstre går ind for en grænsekontrol ved EU's ydre grænser, men vi tror meget mere på, at man bekæmper kriminalitet ved at lave et egentligt politimæssigt samarbejde, der er effektivt.
Vi tror på, at man i meget højere grad optrevler mafia- og rockerkriminalitet ved at forsøge at følge pengene, end ved at man skal rende rundt på alle mulige grænser, om det så er den danske grænse, grænsen mellem Sverige og Norge, eller hvilken grænse vi end taler om.
Det er den del af kriminalitetsbekæmpelsen, vi tror mest på.
Det med at forsøge at lukke landene af var noget, man prøvede i det gamle Østeuropa.
Det skal være så massivt, hvis det skal have nogen betydning, og det mener vi ikke at frie nationer er tjent med.
at have grænser.
Da vi lavede forbeholdene, var det forbehold i forhold til fremtiden.
Når vi træder ind i Amsterdam, vil vi få en stigende grad af helt konkrete problemer, hvor vi skal rende og vedtage noget, de andre har vedtaget først.
Vi har altså aldrig lagt skjul på, at der er problemer på det her område.
Det mener jeg heller ikke regeringen har.
Det var også det, vi hørte i talerne i dag trods alt: at det ikke er så let.
Men det kan da godt lade sig gøre.
Til sidst til hr. Keld Albrechtsen
: Venstres hensigt har først og fremmest været at få debatten.
Vi synes, det er rigtigt, at man i øjeblikket prioriterer eurodebatten, og det har tilsyneladende haft en god effekt i befolkningen, for den støtter jo i stigende grad Venstres synspunkt på det område, men vi ønsker ikke at glemme de to andre forbehold, for de to andre forbehold er også aktuelle, fordi de i stigende grad giver Danmark problemer.
Det er baggrunden for debatten.
Vi havde ikke i dag til hensigt fra Venstres side at foreslå en dato for afskaffelse af forbeholdene, hvis det er det, man tror vi er blevet enige med regeringen om.
Det er vi ikke.
Men vi tror på, at vi skal have en løbende debat om de her emner for at undgå én gang til at skulle tage danskerne på sengen og pludselig komme med en folkeafstemning eller et ønske om det.
Tom Behnke (FP), 1999-02-10:
Det har altid undret mig, at når tilhængerne af Unionen og tilhængerne af at ophæve grænsekontrollen skal argumentere for, at grænsekontrollen skal væk, så bliver der argumenteret med, at man ønsker, at politiet i de forskellige lande skal samarbejde meget bedre.
Det hænger jo ikke rigtig sammen.
Med hvilken begrundelse skal grænsekontrollen afskaffes, for at politiet kan samarbejde? De to ting hænger ikke sammen.
Politiet samarbejder allerede og har gjort det igennem adskillige år, ja, i årtier har politiet internationalt samarbejdet om bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet.
Det er det ene, jeg vil spørge om. Det andet er: Venstre står her og siger, at man ønsker den frihed, der følger af, at grænsekontrollen forsvinder.
Hvad er det for en frihed?
Hvad er det for en frihed helt konkret, man opnår ved at fjerne grænsekontrollen på grænsen?
Det, man gør, er at flytte grænsekontrollen tilbage til, at det så skal være baglandspatruljer, der skal foretage den, og at man skal have meget sværere ved fra politiets side at opklare kriminalitet, fordi man kun kan gøre det lyssky; man må ikke længere gøre det på grænsen.
Hvad er det for en frihed, som man helt konkret ønsker at opnå?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-02-10:
Tror Venstre, det bliver nemmere eller sværere at lave grænseoverskridende kriminalitet, hvis man fjerner grænsekontrollen?
Det spørgsmål er meget enkelt og må også kunne besvares enkelt.
Det andet, jeg vil spørge fru Charlotte Antonsen om, er: Når Venstre nu ønsker det danske forbehold på det her område ophævet - man har måske ikke sat en dato på, men arbejder for en ophævelse - så ved Venstre selvfølgelig godt, at det kun kan ske ved en folkeafstemning; det går jeg også ud fra at Venstre respekterer.
Så er spørgsmålet: Vil Venstre ved sådan en folkeafstemning da kun have en folkeafstemning om det, der kan give mere Union, altså om at ophæve forbeholdet, eller vil Venstre også tillade, at der indgår et spørgsmål som f.eks. Danmarks fortsatte tilknytning til Schengensamarbejdet?
at vi i stedet for at ophæve forbeholdet tværtimod ønsker at fastholde forbeholdet, beskytte forbeholdet, bl.a. ved at træde ud af Schengenaftalen.
Vil Venstre acceptere, at et sådant spørgsmål også kom til besvarelse hos vælgerne, så det er vælgerne, der sætter dagsordenen for, hvor langt vi skal gå ind i det retlige samarbejde?
Charlotte Antonsen (V), 1999-02-10:
Jeg mener ikke, at frie nationer har behov for på den måde at lukke mennesker inde. At det så i praksis har været sådan, og at det har været meget let at overskride den danske grænse uden at blive kontrolleret, ja, det jo så en anden historie.
Men jeg tror faktisk ikke på, at man fanger flere eller færre kriminelle, fordi man har en kontrol lige nede på grænsen, der står og kigger på et udsnit af borgerne.
Det, der jo fortsat er en mulighed, er, at man kontrollerer i oplandet, og især, kan man sige, hvis man har mistanke om, at der er noget kriminelt undervejs.
Det var kommunistlandene, der tidligere havde de her stærke kontroller, og det ønsker vi altså ikke fra Venstres side.
Vi er et liberalt parti.
Hr. Thulesen Dahl spørger - og det kan jeg meget let svare på - om det er lettere at bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet, når man har en grænse, og det mener jeg ikke det er.
Jeg mener ikke, det spiller nogen rolle - altså om
man har en kontrol, der foregår lige på grænsen.
Det, jeg tror på, er, at når vi, samtidig med at vi fjerner grænsekontrollen, forøger indsatsen for en fælles
kriminalitetsbekæmpelse, så forbedrer vi mulighederne for, at vores politi kan samarbejde bedre end det, man har kunnet i årtier, som der bliver sagt.
Så tror jeg på, at det samlede billede bliver, at vi får fanget flere af de grænseoverskridende kriminelle; det er det, der er min hensigt.
Det er i øvrigt også det, der undrer mig stærkt ved de to fremskridtspartiers holdning i denne sag.
Man taler jo normalt om, både i Dansk Folkeparti og Fremskridtspartiet, at man ønsker lov og orden, osv. Men man ønsker åbenbart ikke lov og orden, når vi taler om virkelig alvorlig kriminalitet, hvor det hele bunder i et samarbejde over grænserne.
Det forstår jeg ikke.
Det er fremskridtspartierne, der har et forklaringsproblem.
Tom Behnke (FP), 1999-02-10:
Nej - vel har Fremskridtspartiet ikke noget problem.
Fremskridtspartiet er stærk tilhænger af, at vi samarbejder om bekæmpelse af den grænseoverskridende kriminalitet.
Vi fastholder bare, at det ikke forudsætter, at man fjerner grænsekontrollen, tværtimod.
Så siger fru Charlotte Antonsen, at man ønsker ikke, at borgeren er spærret inde i landene.
Hvad er det for borgere, der med det nuværende system ikke kan rejse frit over grænserne?
Ja, svaret er: Det er de kriminelle, og det er de uønskede, og det er åbenbart dem, man ønsker der skal have lov til at rejse frit hen over grænserne.
For alle vi andre kan jo gøre det.
Så den frihed, man yderligere ønsker,
er altså, at de kriminelle skal kunne rejse frit over grænsen, at de uønskede skal kunne rejse frit over grænsen.
Det er det, fru Charlotte Antonsen står her og argumenterer for.
Og så argumentet om Østlandene.
Hvad er det dog for noget at stå og sige her fra Folketingets talerstol?
Der er ingen, der har argumenteret for, at man ønsker den meget skræmmende, barske kontrol, man havde ved Østlandenes grænser.
Det, man ønsker, er at bevare den danske kontrol i sin nuværende form.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-02-10:
Jeg må tage hatten af for fru Charlotte Antonsens bekendelse
til de åbne grænser, hvor personer kan passere frit hen over grænserne
Det er åbenbart liberal politik, det er også socialistisk, så det er fint nok.
Men så må man jo stille det spørgsmål, jeg gerne vil
stille Venstres ordfører: Hvad stiller man så op fra Venstres side med de nye mure, der rejses i Østeuropa som følge af Amsterdamtraktaten, som følge af udviklingen med forhandling om optagelse af nogle af de østeuropæiske lande, men ikke andre?
Hvis nu f.eks. Litauen ikke bliver optaget i EU, ja, så bliver der en mur mellem Polen og Litauen, måske endda også mellem Litauen og Letland, hvis Letland bliver optaget.
Vil Venstre så acceptere, at der bliver sådanne nye mure ned gennem Europa?
For det er jo konsekvensen af det, man fik vedtaget med Amsterdamtraktaten.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-02-10:
Ja, man tager sig altså til hovedet, når man hører fru Charlotte Antonsen her i dag.
Sagen er, at normalt er det jo desværre en velbevaret hemmelighed, hvad der siges her fra Folketingets talerstol, men i dag må vi da i sandhed håbe, at folk uden for det her hus hører, hvad Venstres ordfører står her og forsøger at forklare.
På spørgsmålet, om det gør det nemmere eller sværere for den kriminelle at udøve grænseoverskridende kriminalitet med eller uden en grænsekontrol, svarer fru Charlotte Antonsen søreme, at det ikke gør nogen forskel.
Altså, fru Charlotte Antonsen taler jo imod bedre vidende hos alle de mennesker, der arbejder med det her i praksis, der arbejder med det i dagligdagen, dem, der ved, hvor skoen trykker.
Alligevel tillader fru Charlotte Antonsen sig at stille sig herop med sin lommefilosofi.
Jeg synes, det er utroligt, at fru Charlotte Antonsen tror, at hun kan slippe af sted med det.
Det andet spørgsmål, jeg stillede, som jeg så ikke fik svar på, men jeg vil forsøge igen, det var:
vil Venstre så kun have en folkeafstemning om det, der går ind for det, Venstre ønsker, nemlig at afskaffe forbeholdet, eller vil Venstre tillade, at der i sådan en folkeafstemning også indgår et forslag om at træde ud af Schengenaftalen og dermed opretholde det danske forbehold i praksis?
Pernille Frahm (SF), 1999-02-10:
Hvorfor ikke spytte ud?
Det er et ideologisk projekt.
Det er et klart ideologisk projekt, og det her er et led i opbygningen af en fælles europæisk stat.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om Venstres behov for frihed og den slags også vil strække sig så langt, at man vil støtte, at det her Folketing får noget mere indblik i, hvordan det retlige samarbejde kommer til at udforme sig.
En af de opgaver, der bliver nu, som bliver vigtig for det her Folketing, bliver jo netop at følge grundigt med i, hvordan de retlige ting kommer til at udforme sig i praksis.
Derfor har jeg på SF's vegne besluttet mig til at fremsætte følgende forslag til vedtagelse, og jeg vil gerne høre, om fru Charlotte Antonsen kan støtte det:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at samarbejdet vedrørende retlige og indre anliggender for Danmarks vedkommende fortsat skal foregå på et mellemstatsligt grundlag, og for at sikre dette samarbejde opfordrer Folketinget regeringen til - at arbejde for størst mulig åbenhed om de beslutninger, der træffes, - at arbejde for størst mulig offentlig indsigt i det regelgrundlag, samarbejdet hviler på, - at arbejde for at sikre en bredere inddragelse af organisationer og enkeltpersoner som en del af det beslutningsgrundlag, der skal stå til rådighed for Folketinget.«
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-02-10:
Tak for svaret.
Jeg kan forsikre justitsministeren om, at Dansk Folkeparti under ingen omstændigheder ønsker, at der skal være et flertal, der afskaffer efterlønsordningen, tværtimod. Men det, vi kan forudse, er jo, at det går som på så mange andre områder, hvor det store politiske flertal har lovet og lovet, og så gør man noget helt andet senere.
Den Sociale Pensionsfond og en lang række andre eksempler kunne nævnes som steder, hvor man får folk til at sætte penge ind et sted, og så man ændrer på et senere tidspunkt formålet med midlerne, der er samlet sammen.
Men det, der er sagens kerne her, og det må justitsministeren også kunne bekræfte, er, at hvis Folketinget ændrer på reglerne for udbetaling af efterløn eksempelvis gennem modregningsreglerne i forhold til andre indtægter, vil det i hver enkelt situation være op til den enkelte borger at trække ministeriet, trække staten igennem retsmaskineriet ved domstolene for at kunne hævde, at Folketingets flertal nu har forringet ordningen i strid med § 73. Så kan justitsministeren ikke bekræfte, at kun i den situation, hvor det drejer sig om en afskaffelse, mener justitsministeren, at det er utænkeligt, at Folketinget af egen vilje vil sige, at der er tale om ekspropriation og derefter følgende erstatning, og i alle andre situationer, når det drejer sig om forringelser af forskellig karakter, vil det blive overladt den enkelte borger at trække staten gennem retsmaskineriet for at prøve at få sin vilje og få sine penge tilbage?
Margrethe Vestager (RV), 1999-02-10:
Jeg er glad for at kunne gøre rede for de initiativer, som der er på området.
Der er nemlig ganske mange, primært i Nordisk Ministerråds regi.
Der er også planer om fortsatte initiativer.
I det samlede virke lægger man meget stor vægt
på mobilitetsprogrammer
, da de findes at være meget motiverende, det, at man rent faktisk møder broderfolkene og deres sprog og deres kultur.
Det er meget motiverende for selv at tilegne sig en sprogforståelse og en kulturforståelse.
Det, som kører i øjeblikket, er bl.a. Nordplus-programmerne, og som en konsekvens af denne forståelse, er det blevet udvidet med et nyt, som kører som pilotprojekt, nemlig et Nordplus-mini-program for grundskoleelever, dvs. fra 6. til 10. klassetrin, sådan at man også i løbet af skoletiden får mulighed for at besøge et andet nordisk land.
Sprogsamarbejde tager konkret form i et handlingsprogram, som hedder Nordmål, og det skal afspejle Ministerrådets sprogpolitik gennem en indsats, der retter sig mod, at børn og unge kommer i kontakt med de øvrige nordiske sprog i undervisningen.
Der er i december 1998 udpeget en referencegruppe, der har det overdnede ansvar for Nordmål.
På sit møde i december 1998 besluttede det nordiske sprogsamarbejde at afsætte 1 mio. kr. pr. år i 3 år til at lave et projekt om naturfag, matematik og teknologi, og det skal beskrive eksempler på god undervisning inden for de tre fagområder og give mulighed for, at der kan udvikles materialer, som kan indgå i uddannelse og efteruddannelse af lærere i de nordiske lande.
Det sidste, jeg vil nævne om det nordiske sprogsamarbejde, er det fællesnordiske skoledatanet Odin, som giver skoleklasser mulighed for at samarbejde på tværs via Nettet, sådan at de også på den måde får kontakt med hinanden.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-02-10:
Ja tak.
Det er vist almindelig kendt, og ministeren har også netop bekræftet det i besvarelsen af det forrige spørgsmål, at tendensen og udviklingen i retning af i hvert fald at forstå hinanden de skandinaviske lande imellem er på retur, at kendskabet til hinandens sprog, geografi og kultur i det hele taget er på retur, og derfor er det nærliggende at spørge ministeren om, hvilke initiativer man eventuelt ville tage for at modvirke denne uheldige udvikling.
Charlotte Antonsen (V), 1999-02-10:
Allerede nu kan vi se konturerne af, hvad der vil ske på det retlige samarbejdes område, straks efter at Amsterdamtraktaten er trådt i kraft, og det vil formentlig ske i løbet af et par måneder.
Det tyske formandskab har været meget optaget af at prioritere området, der jo hidtil har været forsømt.
Ligeledes har den svenske kommissær Gradin udarbejdet arbejdsprogram vedrørende hovedprioriteterne inden for de retlige og de indre anliggender.
Det danske forbehold har på den baggrund voksende betydning, fordi det i den kommende tid vil give os stærkt forøgede problemer med at fortsætte en ukompliceret dansk deltagelse i det, der er på trapperne såvel inden for flygtninge- og asylpolitik som den grænseoverskridende kriminalitetsbekæmpelse i EU.
Jeg håber, at udenrigsministeren og justitsministeren vil løfte sløret for, hvordan regeringen vil forholde sig til, hvad der er i vente for Danmark i de kommende år.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-02-10:
»Hvilke initiativer påtænker ministeren for at styrke dansk ungdoms kendskab til de øvrige skandinaviske landes sprog, historie, geografi og kultur?«
Frank Jensen (S), 1999-02-10:
Nu tillader tiden ikke, at vi kan lave en fælles historieskrivning om Den Sociale Pensionsfonds oprettelse og dens rolle i at finansiere en lang række sociale ydelser til borgerne, men jeg kan bare sige for mit eget vedkommende
, at jeg ikke er enig i hr. Thulesen Dahls historieskrivning.
Så er det sagt.
I forhold til det spørgsmål, der lå i hr. Thulesen Dahls anden runde: Det er, som jeg har svaret nu mange gange, at det, vi har svaret på en konkret henvendelse fra Arbejdsministeriet, er, hvordan retstilstanden ville være, hvis man afskaffede ordningen.
Der har vi svaret, at den nyder beskyttelse efter grundlovens § 73.
Jeg tror ikke, vi kan komme det meget nærmere.
Vi lægger til grund fra regeringens side, at sådan vil domstolene reagere på det helt op til Højesteret, og det er ikke inden for vores fantasis grænser at forestille sig, at Folketingets flertal vil nå til anden konklusion i forbindelse med fremsættelse af forslag
til en lov om ophævelse af efterlønsordningen, end at det er et ekspropriativt indgreb.
Til fru Gottlieb
om, hvordan den konkrete tilbagebetaling vil finde sted: Det må det Folketing, der måtte lave det her hypotetiske indgreb afklare.
Om der skal ske en rentebetaling eller ej, er igen noget, jeg ikke kan svare på. Jeg kan svare på, om det nyder beskyttelse efter grundloven § 73.
Grundloven siger ikke noget her om rentes renter, den siger, at man får fuld erstatning.
Og det må man så tage stilling til på det tidspunkt.
Er man usikker på det, må man bede juristerne om at svare på, hvordan praksis er på det område.
Og er man usikker på det, må man så afprøve sådan en sag ved en domstol.
Der er ikke andet at gøre.
Jeg kan ikke svare på hypotetiske spørgsmål, som ikke har været prøvet, heller ikke ved domstolene.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-02-10:
Tak for svaret igen.
Jeg er enig med ministeren i, vi nok ikke kommer det meget nærmere under spørgetiden her i dag, og så må vi jo tage den videre diskussion i forbindelse med lovbehandlingen her i salen.
Men jeg vil gerne lige have en bekræftelse, som det må være muligt at få fra justitsministeren, af, at når det drejer sig om alt andet end en egentlig afskaffelse af efterlønsordningen, hvor justitsministeren mener, at et flertal, der ville afskaffe ordningen, også vil være indforstået med, at så er der tale om ekspropriation og erstatning, er det overladt til den enkelte borger, når der eventuelt må ske forringelser i efterlønsordningen, at trække staten for domstolene med forsøg på at få de penge, man har indbetalt frivilligt, returneret igen.
Frank Jensen (S), 1999-02-10:
Jeg vil tro, at hvis man i fremtiden vil overveje at forandre i den nuværende og den kommende efterlønsordning, så vil der være medlemmer af dette Ting, som vil spørge ministeren, hvordan man stiller sig i forhold til retsgarantier for den enkelte.
Det tilkommer jo ethvert medlem på det givne tidspunkt at bede om en juridisk vurdering af det enten i ressortministeriet eller, hvis det er efter grundlovsbestemmelsen, i Justitsministeriets Lovafdeling.
Jeg er sikker på, at der altid vil være i hvert fald et medlem ud af de 179, som vil erindre, at man jo f.eks. kunne stille det spørgsmål på det tidspunkt.
Så sådan vil det være.
Men det er rigtigt, at vi lever i et retssamfund, hvor borgerne har mulighed for også at trække myndighederne, magthaverne, for domstolene og få afprøvet, om de nu har lavet nogle indgreb i deres grundlovssikrede rettigheder.
Det tilkommer borgerne at kunne gøre det til enhver tid.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jette Gottlieb (EL), 1999-02-10:
»Frygter ministeren ikke, at lovkontorets afgivelse af en efterlønsgaranti flytter grænsen mellem jura og politik?«