runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-02-24:
Nu er det jo en svær situation, Folketingets partier og ordførere og medlemmer, der ønsker at spørge, er placeret i her i dag.
Ja, det er jo svært for alvor rigtigt at anklage hr. Frank Jensen for noget, når han bruger som argument, at han ikke rigtig har mandat til at sige det ene eller det andet.
Eftersom Socialdemokratiet er ude i en formandsdiskussion, kan vi jo få indtrykket af, at det er derfor, hr. Frank Jensen ikke føler, han rigtig har mandat til at sige noget på partiets vegne.
Men det er jo ejendommeligt, hvis vi ikke kan få svar på så enkle spørgsmål.
Det svar, vi så fik omkring det med tiden, var jo nedslående.
Det var, at det gjorde ikke noget for hr. Frank Jensens vedkommende i hvert fald, hvis der var mindre tid end 6 måneder.
Det var så en personlig betragtning.
Mener hr. Frank Jensen så – så kan svaret være en del af formandskampagnen, eller hvad det nu er, eller på vegne af Socialdemokratiet – her i dag, at det er fornuftigt, at der mellem ja- og nejsiden er en ligelig fordeling af de midler, der kommer fra staten, altså de offentlige midler til oplysningsvirksomhed frem til sådan en forfatningsafstemning?
Mener hr. Frank Jensen, det er et fornuftigt udgangspunkt at tage?
Eller mener hr. Frank Jensen, det er helt rimeligt, hvis man f.eks. bruger en ulige fordeling, hvor jasiden sætter sig på en meget stor del af de oplysningsmidler, der bliver til rådighed i forbindelse med en kommende folkeafstemning?
Vi må kunne få et svar fra hr. Frank Jensen på, hvad han selv mener om det.
Frank Jensen (S), 2005-02-24:
For så vidt angår det første spørgsmål, om vi her i dag skal låse os fast på, at der skal gå lige nøjagtig 6 måneder: Det kan jeg ikke gøre på Socialdemokratiets vegne, det har vi ikke haft lejlighed til at drøfte.
Jeg vil også for mit eget vedkommende sige, at hvis hr. Thulesen Dahl spørger, hvad mit eget afsæt vil være, vil jeg gerne svare, for vi er jo i en dialog her.
Jeg synes, at 6 måneder, fra den er udskrevet, til den er afholdt, er for lang tid, ganske enkelt fordi vi ved, at så er der ikke debat de første 3 måneder, og så kommer debatten først derefter.
Jeg synes, at 6 måneder er alt for lang tid, og det vil være ærgerligt i forhold til, at det her vigtige spørgsmål bliver noget, som har interesse, fra vi har vedtaget loven her i Folketinget.
Ja, det har vi jo ikke, men vi har i hvert fald haft behandlinger her i Folketinget.
Men om vi har endeligt vedtaget den endnu, ved vi jo sådan set heller ikke, men den skal jo vedtages ved en tredje behandling, og fra loven er vedtaget, skal der så være også tid til debat.
Mange steder foregår debatten jo i dag blandt dem, der er meget interesseret i det.
Og af hensyn til dem, der ikke er så interesseret i det, skal der altså, fra vi har sat en folkeafstemningskampagne i gang, til de skal stemme, være interesse omkring sagen.
Med hensyn til det med pengene må jeg sige, at det har jeg ikke mulighed for at forholde mig til præcis i dag.
Det har vi heller ikke drøftet i vores gruppe.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-02-24:
I løbet af det år, vi går ind i, siger mange avisskribenter at vi kommer ud for en forfatningsafstemning, og derfor er det jo ikke unaturligt heller, at det optager en del af Folketingets partier i den åbningsredegørelsesdebat, som vi har her, og hr. Frank Jensen bliver nødt til at svare helt konkret på to enkle spørgsmål omkring det her med processen.
Det vil være frugtbart.
Men så bliver man jo nødt til at få svar på minimum to ting her, synes jeg.
Den anden ting er, om hr. Frank Jensen vil være med til at sikre, at de økonomiske midler, statskassen giver til EU-oplysningsvirksomhed i forbindelse med sådan en forfatningsafstemning, bliver givet ligeligt til ja- og nejsiden.
De to helt enkle spørgsmål: at der er tilstrækkelig tid til debat og indhentning af oplysninger osv. osv. osv., og at alle, altså ja- og nejsiden, har lige adgang til at give oplysning ved hjælp af de offentlige midler, der bliver brugt til EU-oplysning.
Frank Jensen (S), 2005-02-24:
Nu har jeg ikke set noget forslag om at sende forfatningstraktaten ud, så den kan ligge på sofabordene.
Jeg tror nu nok, at mange af de vælgere, jeg kender, og borgere, jeg kender, ville synes, det var lidt frås med pengene at sende den ud, sådan at den kunne ligge derude, for jeg tror, de fleste vil sige, at de, der gerne vil se den, skal have mulighed for det på biblioteket, på borgerkontoret, på kommunen, eller hvor man nu har et offentligt sted, hvor den vil være tilgængelig.
Men lad nu det ligge.
Hvis der kommer et forslag, må vi jo forholde os konkret til, om den skal sendes ud til borgerne, og se, hvad økonomien er i det.
Jeg tror nu, man også skal vurdere det ud fra, hvor mange af skatteydernes penge man skal bruge på det.
Selvfølgelig skal den være tilgængelig, og mange vil kunne søge den på hjemmesiden.
Så til det med Storbritannien: Altså, jeg synes, det er forkert, hvis vi ender der og siger, at det er et andet land, der skal bestemme, hvornår vi skal stemme i Danmark.
Selvfølgelig skal vi ud og drøfte det, for det er et stort spørgsmål.
Derfor har fru Pia Kjærsgaard fuldstændig ret i, at vi skal ud og have fat i indholdet af traktaten, og vi skal tale om det fremtidsperspektiv, der ligger i den.
Pia Kjærsgaard (DF), 2005-02-24:
Altså, jeg synes egentlig, det med al tydelighed fremgår, at det, vi gør i øjeblikket, netop er at sondere terrænet.
Det har vi givet klart udtryk for til alle, der har haft lyst til at høre på os, og det vil jeg også gerne gøre her i dag.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Holger K. Nielsen i, at for at de ældre skal kunne få en bedre omsorg, skal der blive langt større kontakt i det daglige med de ældre.
Der skal være mere tid, så man har tid til de helt basale ting, som ikke bare drejer sig om 5 minutter til et toiletbesøg eller 4 minutter til en øjendrypning.
Der skal også være tid til, at der kan være en snak, at man kan foretage sig ting, som er ganske almindelig dagligdags, og ja, så skal der også flere hjemmehjælpere til.
Det siger sig selv, at tingene hænger sammen.
De er stressede, og det værste, man kan opleve i sin hverdag, er at føle, at man ikke har tid nok til de ting, som man uendelig gerne vil have tid til.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-02-24:
Nu har vi hørt meget om de ældre, og vi har set i sidste valgperiode, at i to ud af tre kommuner er det sådan, at Dansk Folkeparti har stemt for nedskæringer, der direkte rammer de ældre – i to ud af tre kommuner.
Det er jo så, hvad man gør udeomkring i landet.
Nu er jeg lidt interesseret i at høre, hvad Dansk Folkeparti har tænkt sig her i den næste valgperiode.
Det er meget fint, at man vil give et lille løft på 500 mio. kr., men er det også sådan, at Dansk Folkeparti vil være med til at tænke i rettigheder for de ældre forstået på den måde, at det er de ældre selv, som har fat i tøjlerne, i stedet for at det er en stribe tilfældige politikere herinde?
Vil fru Pia Kjærsgaard f.eks. være med til, at ældre får ret til minimum 2 timers hjemmehjælp, sådan at den ældre har mulighed for at sætte sig ned og drikke en kop kaffe, lære sin hjemmehjælp ordentligt at kende og få den omsorg, der ganske simpelt ligger i at have tid?
Pia Kjærsgaard (DF), 2005-02-24:
Det er da ikke sikkert, at 2 timers hjemmehjælp – hvornår skal det i øvrigt være, en gang om ugen eller hvad? – er nok.
Vi synes, det skal være individuelt.
Vi er imod minimumsstandarder for hjemmeplejen i kommunen.
Hr. Mogens Lykketoft var i valgkampen ude at sige, at man skulle kunne få et bad og noget andet hver 14. dag, var det vist.
Det synes jeg simpelt hen ikke er nok, må jeg så sige, hvis der er nogle, der har behov for mere.
Jeg synes, at man individuelt skal tage den ældre i betragtning og se, hvad der er behov for i de enkelte hjem, sådan som det var før i tiden, i stedet for at man herindefra siger, at sådan skal det være, og så siger kommunerne: Ikke så meget som 5 minutter derudover.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-02-24:
Jeg ved ikke, om fru Pia Kjærsgaard har hørt andre tale om det her, men det lød lidt sådan.
Jeg taler jo ikke om at fjerne det individuelle hensyn.
Jeg skal ikke kunne svare på, hvad Socialdemokraterne har sagt i den forbindelse, men mit udgangspunkt er at sige, at der minimum skal være 2 timer.
Nu har jeg selv arbejdet i hjemmeplejen, så jeg ved sådan set godt, at nogle har behov for væsentlig mere.
Det, jeg taler om, er at lægge en bund, hvor man siger, at uanset hvad, så har kommunerne en forpligtelse til at levere 2 timers hjemmehjælp, hvor en kommune i dag kan vælge at gå ind og sige, at her er der kun behov for en halv time om ugen med det resultat, at den ældre får en eller anden forvirret hjemmehjælper, der løber ud og ind og ikke har tid til at sætte sig ned og drikke en kop kaffe og blive en del af det hjem, som hjemmehjælperen kommer i.
Så det, jeg spørger fru Pia Kjærsgaard om, er ikke, om vi skal afskaffe den individuelle bedømmelse, men om fru Pia Kjærsgaard vil være med til at levere minimum 2 timer om ugen til en ældre medborger i det her samfund, sådan at politikerne ikke bare efter forgodtbefindende ude i kommunerne og herinde kan sidde og skrue op og ned for, hvad den ældre har at gøre godt med.
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-02-24:
Det er i samme spor.
Jeg vil godt vide, hvad det er, vi får, hvis hr. Frank Jensen bliver formand for Socialdemokratiet.
Hvad er det for en politisk kurs, vi skal forvente, når det drejer sig om det offentlige forbrug?
Jeg synes, det svæver meget i det uvisse.
Står man ved 2010-planen, eller er der forbehold, som er mere vidtgående end alene spørgsmålet om forsknings- og uddannelsesinvesteringer?
Fru Helle Thorning-Schmidt har været fremme og sige klart, at hun er parat til at fordoble det offentlige forbrug generelt.
Her er ikke tale om sådan almindelige forbehold og stillingtagen til 2010, her er tale om et markant løfte om en fordobling af de offentlige udgifter.
Der kunne jeg da godt tænke mig at høre, om hr. Frank Jensen er enig med fru Helle Thorning-Schmidt i, punkt 1, at forbruget på det offentlige område skal fordobles i de kommende år, hvis Socialdemokraterne får magt, som de har agt.
Og punkt 2: Hvordan skal det finansieres, hvor store skattestigninger skal vi forvente?
Det kunne jeg godt tænke mig at få klarhed over.
Pia Kjærsgaard (DF), 2005-02-24:
Må jeg sige til hr. Troels Ravn, at der ikke er brugt enorme ressourcer, men der er naturligvis brugt ressourcer på at indføre frit valg-ordningen i kommunerne, og den skulle være på plads.
Det har man da lov at håbe.
Men jeg kan være ganske enig i, at der skal tilføres flere ressourcer, og det er også det, jeg gav udtryk for i mine forrige indlæg.
Vi er nødt til at prioritere området meget, meget højt, og hvis de 500 mio. kr. om året ikke er nok, må der sættes flere penge af.
Med hensyn til at pengene bliver øremærkede, tror jeg, vi kan være meget, meget enige om, at pengene i vidt omfang er brugt forkert.
Men må jeg tilføje, at vi sidder jo ikke som andre partier og fører opgørelser over, hvordan andre partiers kommunalbestyrelsesmedlemmer gebærder sig.
Troels Ravn (S), 2005-02-24:
Sådan.
Tak for det.
Jeg vil gerne have lov til at hoppe tilbage til spørgsmålet om ældrepakken og de 500 mio. kr.
Jeg hørte, at fru Pia Kjærsgaard udtrykte frustration over dårlig kommunal forvaltning af midlerne og altså sendte aben tilbage til kommunerne.
Men er det ikke rigtigt, at sandheden i virkeligheden er, at kommunerne på grund af regeringens ideologiske korstog med støtte fra Dansk Folkeparti har været tvunget til at anvende enorme økonomiske ressourcer til udarbejdelse af frit valg-ordninger, at der dermed er gået ressourcer fra ældreplejen, og at der derfor i dag ikke er tilgået ældreplejen et eneste minut i forhold til 2001?
Pia Kjærsgaard (DF), 2005-02-24:
Jeg føler altså, at jeg ville være ved at melde mig ind i den kreative klasse, hvis jeg skulle stå her og fortælle om alle årsagerne til kriminalitet.
Jeg tror måske, det er noget, man i studiekredse har forsket meget i inden for Det Radikale Venstre, men der er mange, mange årsager til kriminalitet, og jeg tror, det vil være for omfattende at redegøre for, hvad årsagerne kan være, netop fordi der er uendelig mange årsager.
Jeg vil sige til fru Marianne Jelved, at selvfølgelig skal der være en forebyggende indsats.
Men det skal ikke være sådan, at man bare sidder og forsker i, hvorfor den kriminelle nu er blevet kriminel, og finder en eller anden god baggrund for, hvorfor den kriminelle er blevet kriminel, og så gør man egentlig ikke meget mere ved det, for det er bare sådan, og sådan må det nødvendigvis være, for det har ikke kunnet være anderledes.
Den glidebane vil jeg ganske enkelt ikke ind på.
Jeg vil gerne være med til en forebyggende indsats.
Det mener jeg klart der skal være, og det gælder både for danskere, der er ude i kriminalitet, og for dem med anden etnisk baggrund – helt bestemt.
Men jeg må stå af, når det siges, at det er det eneste, der skal ske.
Der skal være en meget konsekvent linje, så de finder ud af, at kriminalitet altså ikke er noget, der betaler sig.
Sådan må et retssamfund fungere.
Marianne Jelved (RV), 2005-02-24:
Jeg tror altså, fru Pia Kjærsgaard misforstod mit spørgsmål, for jeg sagde netop, at det ikke var et spørgsmål om etniske grupper, men om kriminalitet i almindelighed.
Jeg spurgte ikke, om fru Pia Kjærsgaard kender Det Radikale Venstres overvejelser.
Jeg bad om at få at vide, hvad Dansk Folkepartis overvejelser er om, hvoraf kriminalitet som sådan kommer.
Gør Dansk Folkeparti sig nogen overvejelser af den art?
Jeg spørger, fordi jeg synes, at vi ud over fængsler og straf og alt det, som er helt rigtigt i et retssamfund, også skal prøve at sætte fokus på, hvordan man forebygger kriminalitet, så derfor: Hvad kan efter Dansk Folkepartis opfattelse være mulige årsager til kriminalitet?
Pia Kjærsgaard (DF), 2005-02-24:
Jeg føler simpelt hen trang til at fortsætte valgkampen med fru Marianne Jelved, for her kunne vi jo virkelig i modsætning til visse andre se, hvilke forskelle der er mellem De Radikale og Dansk Folkeparti.
Jeg kan godt forstå, hvad fru Marianne Jelved mener, når hun stiller sig op og taler om årsagen.
Jeg kan næsten selv fortsætte med at sige, men det kan fru Marianne Jelved gå videre med i næste spørgsmål, at årsagen jo er, at de stakkels mennesker ikke kan få et arbejde.
Folk af anden etnisk herkomst, der ikke kan få et arbejde, går efter fru Marianne Jelveds meget firkantede opfattelse i stedet ud og hævner sig på samfundet ved at begå kriminalitet.
Jeg synes, det er sølle, hvis det er sådan, det forholder sig.
Fru Marianne Jelved kan redegøre for det om lidt, men det er i hvert fald det, jeg har hørt tidligere, og det er også det, jeg tror, jeg kommer til at høre her i dag, men det kan jeg ikke acceptere under nogen omstændigheder.
Jeg kan ikke acceptere, at man bare siger, at det er, fordi folk ikke har den nemmeste tilgang til det danske samfund, de udøver en i mange tilfælde særdeles grov voldskriminalitet.
Men jeg vil egentlig godt høre fortsættelsen fra fru Marianne Jelved, så jeg ikke står her og tager noget for givet på forhånd.
Jeg vil give anledning til, at hr. Frank Jensen kan svare på spørgsmålet om de økonomiske midler, for det svarede hr. Frank Jensen ikke på og egentlig heller ikke på de to andre spørgsmål.
Jeg synes jo, det ville være yderst godt, hvis forfatningen – hele teksten – eksempelvis lå hjemme på sofabordet hos de enkelte familier, sådan at man, når man diskuterede den, lige kunne gå hen og slå op og se, hvad det nu er for noget.
Altså, at den simpelt hen var til rådighed hele tiden.
Og så spurgte jeg, og jeg må bede om et klart svar: Synes Socialdemokraterne ikke, det ville være godt, hvis man ikke lå og lurepassede på hinanden, og at man ikke lavede sådan en raket, som vi måske føler lidt der er lagt op til i forhold til, hvornår der skal være afstemninger i de enkelte lande, og lade Storbritannien stå tilbage som sidste land?
Ville det ikke være retfærdigt, fair og ordentligt, hvis man sagde, at samme dag, som briterne har en afstemning, har danskerne den – altså, de to lande, som har været meget lig, når det har drejet sig om forholdet til EF og senere til EU?
Marianne Jelved (RV), 2005-02-24:
Fru Pia Kjærsgaard havde i sin ordførertale et lille afsnit om kriminalitet og refererede til antallet af unge kriminelle med anden etnisk baggrund end dansk, og det er jo ikke noget ukendt tema.
Men jeg kom til at spekulere på, om fru Pia Kjærsgaard kunne delagtiggøre os andre i, hvad Dansk Folkeparti gør sig af overvejelser om, hvad årsagen til kriminalitet er – ikke for nogle specielle grupper, men sådan i al almindelighed – for så kunne vi måske også nå frem til at diskutere, hvordan vi forebygger den.
Hvad gør Dansk Folkeparti sig af overvejelser vedrørende årsagen til kriminalitet?
Frank Jensen (S), 2005-02-24:
Mit spørgsmål var mere, om Dansk Folkeparti har gjort op med den filosofi, at vi har et skattestop, som skal være en meget, meget vigtig omfordelingsfaktor i samfundet, så de, der ejer de allerstørste værdier, også får store gevinster ud af det.
Jeg tror altså i al beskedenhed, at hvis man bare vil lappe en lille smule i bunden af indkomstforliget, får fru Pia Kjærsgaard det problem, at vi over tid stadig vil have en meget, meget voldsomt skæv fordeling mellem dem, der har mest, og dem, der har mindst.
Her vil jeg igen vende tilbage til det, som hr. Thulesen Dahl flere gange har sagt her i Folketingssalen: Vi må have et opgør med den mekanisme, der findes i skattestoppet.
Pia Kjærsgaard (DF), 2005-02-24:
Det er fuldstændig rigtigt, at det tager man stilling til hvert år under finanslovforhandlingerne, men igen vil jeg understrege, at der ingen slinger er i valsen hos Dansk Folkeparti, når det gælder 2005.
Vi synes grundlæggende, at skattestoppet er fornuftigt, og det synes størstedelen af den danske befolkning også.
Jeg må lige erindre hr. Frank Jensen om, at sådan er det.
Det er derfor, vi har sagt, at bliver der givet råderum for skattelettelser – og et eller andet sted har vi en fornemmelse af, at det skal der nok blive, fordi vi synes, at specielt De Konservative har været massive i deres krav til Venstre – skal det være på en socialt ansvarlig måde, så det eksempelvis bliver givet i form af et højere jobfradrag eller en anden bundgrænse end den, vi kender i dag.
Det er sagt helt klart fra Dansk Folkepartis side at sådan skal det være.
Vi må jo erkende, at der er en vis uenighed mellem regeringspartierne.
Vi fornemmer i hvert fald, at De Konservative ønsker lettelser i topskatten, mens Venstre måske har et andet synspunkt, men jeg skal give klart udtryk for, hvad Dansk Folkeparti mener, og det har jeg gjort her.
Frank Jensen (S), 2005-02-24:
Jeg ville gerne hos Dansk Folkepartis ordfører høre om de meget, meget klare løfter, der blev givet i god før valget, om, at Dansk Folkeparti ikke ville acceptere en videreførelse af det skattestop, som statsministeren jo siger er fundamentalistisk under hans regerings ledelse.
Der har Dansk Folkeparti sammen med os andre meget klart erkendt, at der er en meget stor skævhedseffekt ved det nuværende skattestop.
Det er simpelt hen sådan, at de, der har de største værdier i form af fast ejendom, er dem, der får de allerstørste gevinster ud af skattestoppet.
Dansk Folkeparti har sagt, at det ikke kan være sådan, at man i flere år gennemfører et skattestop, der har den omfordelingseffekt, at det er dem, der har mest, der får mest ud af det, og at de, der har mindst, får mindst.
Pia Kjærsgaard (DF), 2005-02-24:
Jeg vil ikke over for hr. Stavad give noget som helst principielt tilsagn.
Det må afhænge helt af udviklingen i den kommende tid.
Jeg er overbevist om, at der naturligvis vil blive forhandlinger med Dansk Folkeparti om, hvordan det skal udvikle sig.
Jeg kunne ikke drømme om at give hr. Stavad et principielt tilsagn her.
Ole Stavad (S), 2005-02-24:
Jeg ved ikke, om fru Pia Kjærsgaard måske misforstod mig en lille smule, for det handler sådan set ikke om, at kommunerne møder frem og beder om flere penge i denne sammenhæng.
Det handler om, at i de budgetter, man har lagt, og som er finansierede, overskrider man de 0,5 pct., fordi man i de foregående år har haft beskæringer både på ældreområdet og på folkeskoleområdet.
Det har man så fået rettet lidt op på i budgetterne for 2005, og man har afsat nogle beløb til nogle forberedelsesomkostninger til strukturreformen.
Også det frie valg gør, at styringen er meget svær.
Det er sådan set kun et principielt tilsagn fra fru Pia Kjærsgaard, jeg efterlyser – vi kan selvfølgelig altid diskutere det konkrete – om, at hun ikke vil acceptere, at regeringen pålægger kommunerne og amterne besparelser med den konsekvens, at de forbedringer, der er gennemført på nogle af de her centrale områder, skal rulles tilbage.
Pia Kjærsgaard (DF), 2005-02-24:
Jeg synes bestemt, det skal komme an på en forhandling, hvad angår, hvordan man stiller sig over for kommunerne, om kommunerne har behov for flere penge, eller om kommunerne skal holde den standard, der har været hidtil.
Vi er ikke afvisende over for noget som helst, men jeg synes under alle omstændigheder, at kommunernes behov skal tilgodeses.
Det er jo også det, vi har sagt til regeringen.
Vi er ikke nogen, der sådan automatisk bare går ind og siger, hvad regeringen mener i denne her sag, men ser, hvordan det tager sig ud, når den sag bliver taget op.
Vi har ikke lovet regeringen noget.
Det har vi ikke gjort tidligere, og vi vil da også godt sige, at med den udvikling, sagen har taget i forhold til regeringen, er vi meget villige til at se på, om vi skal handle, som vi hidtil har gjort, eller om vi skal tage et andet standpunkt.
Jeg tror, vi hverken skal lægge minimums- eller maksimumsstandarder, for så slipper vi jo simpelt hen det individuelle behov.
Jeg synes, det er en dårlig idé, at man fastlægger et minimum eller et maksimum.
Jeg synes egentlig, fru Pernille Rosenkrantz-Theil gør sig skyldig i nøjagtig samme forseelse som andre partier gør, deriblandt SF, som har været inde på at foreslå minimumsstandarder.
Hvis man siger, at det er individuelt, ligger der jo også i det, at den enkelte har behov for den hjælp, som den enkelte har behov for.
Færdig.
Hr. Frank Jensen tager fejl igen.
Jeg har hørt, at hr. Frank Jensen mange gange uhindret har kunnet komme igennem med at sige, at de skattelettelser, der er givet, er givet til den bedst stillede del af den danske befolkning, men det passer simpelt hen ikke.
Dengang vi udarbejdede forårspakken, var der bestemt også lagt op til en anderledes fordeling end den, der rent faktisk blev udmøntet i de skattelettelser, der blev givet, hvor LO-familien og direktøren fik nøjagtig den samme skattelettelse.
Det er sundt og fornuftigt, at de bliver givet på den måde, og sådan skal de også gives fremover.
Det er helt klart fra vores side.
Jeg synes ikke, hr. Frank Jensen kan blive ved med at sige, at skattelettelserne bare drypper lidt osv., for det passer ikke.
Det var gode og gavnlige skattelettelser.
De blev fortrinsvis givet til dem, der tjener mindst i det danske samfund, vi har jo også set, at de har virket, og på nogenlunde samme måde vil den næste skattelettelse også blive udmøntet, hvis det skal være med vores stemmer.
Frank Jensen (S), 2005-02-24:
Jeg deler fuldstændig fru Pia Kjærsgaards opfattelse af, at forfatningstraktatens tekst skal være tilgængelig for alle i det ganske land.
Om det skal være ved, at den sendes ud, som vi har prøvet en gang, til alle borgere i deres postkasser – det tror jeg måske ikke er den mest hensigtsmæssige måde.
Vores erfaringer fra sidste gang var ikke så gode, men den skal være tilgængelig.
Det kan den jo være ved at findes på biblioteker, i medborgerhuse, på ældrecentre og den slags, hvor folk kommer, og så også ved, at den selvfølgelig er tilgængelig på internettet.
Mange mennesker søger og henter jo i dag oplysninger på nettet, men jeg synes også, at den skal være tilgængelig i fysisk form, når loven er behandlet – måske også under lovbehandlingen, det skal jeg ikke gøre mig klog på – sådan at folk kan gøre sig bekendt med den på offentlige steder.
Det er jeg fuldstændig enig med fru Pia Kjærsgaard i.
Og så til spørgsmålet om afstemningstidspunktet.