runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-01:
Nu fik statsministeren jo syndsforladelse om tirsdagen i Det Udenrigspolitiske Nævn, efter at han søndag aften havde godkendt den fælles erklæring.
Men det står vel samtidig klart, at grundlovens ord om, at orienteringen skal ske forudgående, i virkeligheden ikke indeholder nogen dispensationsregel, og det vil sige, at i virkeligheden er grundlovens ord at forstå sådan, at regeringen skal rådføre sig forud for en beslutning. Derfor vil jeg gerne spørge, om statsministeren over for Folketinget vil understrege, at når statsministeren siger, at der kan være situationer, hvor det ikke er muligt, så mener statsministeren, hvor det rent fysisk simpelt hen ikke er muligt, men at statsministeren selvfølgelig er enig i, at grundlovens ord om forudgående orientering betyder forudgående orientering.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-03-01:
Til den første spørger kan jeg sige:
Nej, faxen ville ikke i sig selv have udløst en indkaldelse af Det Udenrigspolitiske Nævn.
Den ville have igangsat et opfølgende arbejde i regeringen med kontakter til kollegerne rundt om i Europa og kontakter til det portugisiske formandskab.
Og på et vist tidspunkt - hvis vi nu teoretisk prøver at tænke os det alternative forløb - ville regeringen have modnet sin holdning til sagen, og i det øjeblik vi havde modnet vores holdning til sagen og var nået frem til en holdning, ja, så ville vi have kontaktet Det Udenrigspolitiske Nævn. Så man kan snarere sige, at faxen, hvis jeg havde haft kendskab til den fredag aften, ville have igangsat, kan man sige, en proces internt i regeringen, som så på et vist tidspunkt - hvornår det så måtte være, er jo ikke til at sige - når vi havde fået klarlagt vores holdning, naturligt ville have indebåret en drøftelse i Det Udenrigspolitiske Nævn. Til det andet spørgsmål, om syndsforladelse: Jeg synes ikke, vi skal bringe religiøse betragtninger ind i Folketingssalen, men at der står i grundloven, som skrevet står, og som også hr. Keld Albrechtsen citerede, kan jeg bekræfte.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Nej, men jeg synes nok, at statsministeren kommer lidt lovlig let hen over det, for jeg hører ikke statsministeren erkende her, at man i så tilfælde godt kunne have indkaldt Det Udenrigspolitiske Nævn.
Det er også sådan, jeg forstår at regeringens opfattelse er i forhold til portugiserne, nemlig at man allerede om fredagen siger: Jamen, kør bare videre med det her; vi har forståelse for, at I gør, som I gør.
Og på den baggrund burde man allerede på det tidspunkt efter Dansk Folkepartis opfattelse have indkaldt Nævnet, som der står i grundloven. Men jeg vil godt bede statsministeren om at kommentere også det forhold, at man ligesom siger, at der er nogle praktiske omstændigheder, fysiske omstændigheder, der gør, at man ikke kunne nå det, i forhold til det faktum, vi har hørt via pressen, at der var i hvert fald ét land, der først tog stilling til det her om mandagen, og om ikke det burde have fået regeringen til så i hvert fald mandag morgen at have indkaldt Det Udenrigspolitiske Nævn, så man kunne få en drøftelse af de her forhold.
Og så vil jeg godt bede statsministeren om at svare på: Når nu man på et eller andet tidspunkt når frem til i EU-regi - det er jeg fuldstændig overbevist om at man gør - at man vil fjerne de her sanktioner eller lempe dem,
vil statsministeren så love Folketinget og Det Udenrigspolitiske Nævn, at når regeringen skal træffe den beslutning og skal fortælle de andre lande, hvad vi mener om det, at man så vil orientere Det Udenrigspolitiske Nævn og rådføre sig med Det Udenrigspolitiske Nævn, inden man fjerner sanktionerne, eller inden man eventuelt letter sanktionerne på nogle områder?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-03-01:
Ja, det bliver min sidste kommentar til det spørgsmål, for vi er jo efterhånden langt ude over selve spørgsmålet, og jeg tror ikke, det er nyt for hr. Peter Skaarup at være bekendt med, at vi har diskuteret det her et utal af gange. For mig er der sat punktum i sagen.
Sagen er ordentligt belyst nu, klart og omhyggeligt ved adskillige runder i Det Udenrigspolitiske Nævn og også ved spørgsmål her i salen. Derfor kan jeg bare sige til hr. Peter Skaarup: Den gamle hest, man trak af stalden lige for et øjeblik siden om, at Finland først tog stilling mandag morgen - det er jo ikke rigtigt, og det ved hr. Peter Skaarup også udmærket godt; det er allerede belyst.
Der blev fra den finske statsministers side taget stilling søndag aften.
Så skal vi nu ikke lade det dér fiksfakseri ligge og opholde os ved én grundlæggende ting, som hr. Peter Skaarup ikke kan lide vi taler om, men som jeg ønsker at tale om?
Det er, hvad sagens indhold drejer sig om.
Og sagens indhold drejer sig om, at der er ting, man skal sige fra over for.
Når regeringen i et land som Østrig har de holdninger, den har, med et parti, der har de holdninger, det har, så er det tid at sige fra.
Når man ikke har det menneskesyn, må man sige: Det er ikke vores menneskesyn.
Og jeg er glad for, vil jeg sige til hr. Peter Skaarup, at 14 lande plus Norge, plus Israel, plus USA står sammen om dette menneskesyn.
Og det hedder at respektere hinanden, alene fordi vi er mennesker; det hedder at behandle hinanden lige og ordentligt; det hedder, at der ikke er opdeling af mennesker i vores del af verden og heller ikke andre steder, og det står vi fast på.
Det er det, sagen drejer sig om: at have holdninger og sige fra, når der skal siges fra, for den, der tier, samtykker.
Jeg har i øvrigt ikke flere bemærkninger til det spørgsmål.
Det skulle være udtømt, som jeg ser det.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Jeg vil meget gerne debattere det spørgsmål, og det gør jeg også i det følgende, men jeg vil godt have lov til at sige, at jeg opfatter det sidste, statsministeren sagde, som noget, der bestemt ikke ligger inden for rammerne af det spørgsmål, jeg har stillet.
Jeg er glad for, at statsministeren kommer ind på det, men det betyder jo så også, at vi andre, der hører på svarene, må have lov til at få uddybende bemærkninger til det, som statsministeren siger, f.eks. om menneskesyn og andre ting. Men jeg forholder mig i første omgang til det, som spørgsmålet handler om, og det handler altså om, om ikke statsministeren i erkendelse af, at statsministeren har sagt, at Det Udenrigspolitiske Nævn burde have været taget med på råd, og at man nok mener, det var en fejl, at man ikke gjorde det, i fremtiden, når f.eks. sanktionerne skal lempes eller fjernes, så vil tage Det Udenrigspolitiske Nævn med på råd, inden regeringen træffer sin beslutning. Vil regeringen sørge for det?
Det burde regeringen kunne sige ja til.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-01:
Hvis det her ikke skal være en diskussion om fiksfakserier, som statsministeren siger, handler det her vel om to ting, som statsministeren skulle forholde sig til.
Det ene er den fremadrettede diskussion i forhold til lignende tilfælde, hvor vælgere stemmer forkert.
Dér har vi et spørgsmål, hvor vi kommer tilbage til den diskussion.
Det andet fremadrettede - for ikke at diskutere fiksfakserier, men for at diskutere det fremadrettede - er jo lige præcis det, som også hr. Keld Albrechtsen og hr. Peter Skaarup har været inde på her i dag, nemlig hvordan vi sikrer, at Det Udenrigspolitiske Nævn fremover er indblandet, når grundlovens forudsætning om, at Nævnet er indblandet, gør sig gældende. Det betyder selvfølgelig, at når man rykker rundt på sanktioner i forhold til ellers venligtsindede lande, jamen så inddrager man selvfølgelig Det Udenrigspolitiske Nævn, og derfor er der naturligvis et behov for, at statsministeren her i Folketinget tilkendegiver, at selvfølgelig vil regeringen gå i Det Udenrigspolitiske Nævn, når man rykker rundt på beslutninger, der er omfattet af grundlovens § 19, stk. 3. Altså det burde slet ikke være svært for statsministeren at give det tilsagn, medmindre statsministeren har onde hensigter i den her sammenhæng.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-01:
Jeg synes i og for sig, det er et interessant spørgsmål, om grundloven også betyder, at statsministeren skal rådføre sig med Det Udenrigspolitiske Nævn, inden sanktionerne eventuelt ophæves.
Det er muligt, at statsministeren ikke kan svare på det
lige her på stående fod, for det kan kræve lidt jura at få det afklaret, det kan jeg godt se, men så kunne statsministeren jo i hvert fald undersøge det. Jeg spørger også, fordi Enhedslisten jo tidligere har foreslået, at man erstatter de lidt klodsede sanktioner, man fik iværksat dér om søndagen med en overvågning af Østrig, ved, at man så siger, at sanktioner kommer på tale, hvis Østrig konkret overtræder menneskerettighederne.
Jeg forlanger ikke, at statsministeren skal svare på det spørgsmål nu, for som formanden påpegede, ligger det måske lidt på kanten af det spørgsmål, der er stillet, men så har jeg i hvert fald nævnt det, så det kan indgå i statsministerens overvejelser og eventuelt også indgå i de samtaler, statsministeren måtte have med de andre statsministre med henblik på, hvordan man ligesom får landet i den situation, der eksisterer i dag.
Helge Adam Møller (KF), 2000-03-01:
Statsministeren vil godt beskæftige sig med sagens kerne.
Det vil jeg også godt.
Sagens kerne er grundloven.
Grundloven fyldte 150 år sidste sommer.
Alle inklusive statsministeren holdt gode og fine taler om grundlovens betydning.
Alle i dette folketing inklusive statsministeren har skrevet under på at overholde grundloven, den dag man blev valgt til Folketinget.
Grundlovens § 19, stk. 3, er krystalklar: Regeringen skal - jeg gentager: skal - rådføre sig med Folketingets Udenrigspolitiske Nævn før enhver beslutning af større udenrigspolitisk rækkevidde.
Der er ingen undtagelser i den paragraf.
Det gjorde regeringen ikke, og mit spørgsmål er derfor: Vil statsministeren også i fremtiden overtræde grundloven, når han finder det opportunt?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-01:
»Hvornår vil statsministeren fastsætte datoen for en folkeafstemning om kronens fremtid?«
Jeg bliver nødt til at tage ordet allerede nu for at være sikker på, at jeg får svar på det, spørgsmålet går ud på, og også for at have en mulighed for at få det formuleret, inden statsministeren nægter at deltage i en dialog med Folketingets medlemmer.
Når spørgsmålet om datoen for en folkeafstemning om kronens fremtid er rejst, er det jo først og fremmest på baggrund af, at den nye fødevareminister, fru Ritt
Bjerregaard, som blev udnævnt sidste uge, i Børsen allerede torsdag, altså dagen efter sin tiltræden, gjorde det klart, at hun er uenig i den strategi, som indtil nu har været officiel regeringspolitik, nemlig at man først til efteråret officielt afklarer spørgsmålet om holdningem til kronens fremtid på den kongres, som Socialdemokratiet skal have, og at man herefter vil tage skridt til en folkeafstemning.
Fødevareministeren ønskede en fremrykning, så en partikongres internt i Socialdemokratiet bliver holdt her i foråret med en afstemningsdato allerede i det tidlige efterår.
Siden er der så kommet det nye til, at der åbenbart har været holdt et møde i aftes på Marienborg, hvor man også har diskuteret emnet, og det fremgår af dagspressen i dag, at der skulle være nyt derfra, hvor man skulle have diskuteret en fremrykning.
Derfor er det selvfølgelig interessant for Folketinget at blive involveret i den tankevirksomhed, der gør sig gældende om, hvornår vi skal have en folkeafstemning om kronens fremtid.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-03-01:
Der foreligger ikke nogen ny situation.
Regeringen har ikke truffet nogen beslutning.
Jeg har ikke truffet nogen beslutning.
Der er ikke noget nyt at berette omkring det spørgsmål.
Charlotte Antonsen (V), 2000-03-01:
Jeg går ud fra, at statsministeren om lidt bekræfter, at der har været en drøftelse i aftes blandt socialdemokratiske ministre om, hvorvidt Danmark skal fremrykke euro-afstemningen, eller om vi skal have en euro-afstemning i år.
Det, jeg gerne vil spørge statsministeren om derudover, er: Hvornår agter statsministeren at drøfte spørgsmålet med hele regeringen?
Og til sidst vil jeg bede statsministeren bekræfte, at den dato, man overvejer, er tirsdag den 19. september i år.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-01:
Jeg vil allerførst gerne takke statsministeren for bekræftelsen af, at der har været det møde i aftes, og at man blandt de socialdemokratiske ministre har debatteret en fremrykning af folkeafstemningsdatoen om kronens fremtid.
Så fik vi det på plads.
Det andet, jeg så spurgte om, var, om vi kunne lave en fælles forståelse mellem tilhængere og modstandere af kronen om, at der skal være en minimumsperiode, eksempelvis på 6 måneder, fra en folkeafstemning udskrives, til den afholdes, så vi er sikre på, at der bliver god tid til en grundig debat om, hvad det betyder at afskaffe valutaen.
Jeg ser med glæde, at f.eks. hr. Jørgen Estrup har været ude og sige, at regeringen i sin foreløbige diskussion omkring euroen jo fuldstændig har underkendt den politiske betydning af at have en fælles valuta, og jeg ser med glæde, at der er stadig flere, der tilslutter sig det synspunkt, og derfor er det jo vigtigt, at der er god tid til debatten.
Indtil nu har de socialdemokratiske ministre jo ikke ønsket at tage en diskussion med os kronetilhængere.
Man har alene ønsket at tage rundt på egen hånd og føre sin egen dialog, men ikke ønsket nogen debat omkring det her spørgsmål med os andre.
Det vil man jo først, når datoen for en folkeafstemning er kendt.
Derfor er det jo vigtigt at få at vide, om vi får en tilstrækkelig lang periode, fra en folkeafstemning udskrives, og til den afholdes, og det må statsministeren altså kunne forholde sig til i dag.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
»Hvad er regeringens holdning til, at Danmark kan give asyl til massemordere, voldtægtsforbrydere og terrorister?«
Sandy Brinck (S), 2000-03-01:
Til fru Anne Baastrup: Ingen forhindres i at ytre sig, men det skal være en åben ytring, og det tror jeg også vi er enige om ud fra nogle demokratiske principper at det bør være.
Fru Jette Gottlieb spurgte, om det ikke er et stort ansvar at lægge på politiet: Jamen politiet har faktisk bedt om i denne her sag at få nogle muligheder, og de har været med til også at give de afgrænsninger, og derfor har jeg og partiet faktisk stor tillid til, at man også kan håndtere de skønsmuligheder, også fordi vi har erfaring for, at man i andre sammenhænge kan gøre det.
Til hr. Tom Behnke: Jeg var ved at blive bange for, at hr. Behnke ville advare imod mig, men jeg takker da for hr. Behnkes lykønskninger, og ja, nye tider, det kan man jo altid sige; det kommer jo an på, hvad de indeholder, så det kan vi følge.
Anne Baastrup (SF), 2000-03-01:
Jeg må sige, det er en nyskabelse, at Socialdemokratiet nu mener, at en nonverbal ytring fremover skal være forbudt, og dér må jeg så betro den socialdemokratiske ordfører, at det altså ikke er i overensstemmelse med grundloven, at nonverbale ytringer er ulovlige, og det er jo rent faktisk det, der ligger i det her forslag.
Frank Jensen (S), 2000-03-01:
Jeg tror, det er på sin plads at få sagt et par ord til fru Anne Baastrup, som her fra starten af debatten har lagt op til, at det lovforslag, som jeg på regeringens vegne har fremsat, skulle være en krænkelse af grundlovssikrede rettigheder som ytringsfriheden, som jo ikke bare er sikret i vores egen grundlov, men også har en international konvention som grundlag, nemlig den europæiske menneskerettighedskonvention.
Jeg skal sige til fru Anne Baastrup, at de grundlovssikrede rettigheder, som vi har, værner regeringen om, og dem er vi heldigvis et meget stort flertal i Folketinget der altid vil værne om, også dem, der fastlægges i den europæiske menneskerettighedskonvention, og det gør det her lovforslag også.
Også de nonverbale ytringer, som fru Anne Baastrup er så optaget af, er der taget hånd om.
Og dér, hvor der vil være tvivlstilfælde, dér, hvor politiet måtte have anholdt nogle, hvor den pågældende mener, at det ikke var omfattet, og at det ikke kan være kriminaliseret at lave den her maskering i forbindelse med en konkret demonstration, jamen så er det jo sådan, at vi har en sikkerhed for, at domstolene tager stilling til det, og her fastlægger domstolene så den afgrænsning.
Og jeg er sikker på, at som politiet i dag kan håndtere mange af de her tvivlsspørgsmål på en fornuftig og ordentlig måde, vil de også kunne gøre det i fremtiden.
Og dér, hvor der så kan være en sag, hvor den enkelte borger føler sine rettigheder krænket, er det heldigvis i vores samfund, som er et retssamfund, henlagt til domstolene at håndtere det.
Og så er det jo forbundet med - hvis politiet har begået en fejl her - at borgeren ikke blot får medhold, men også, at der vil blive udbetalt en erstatning fra myndighedernes side.
Så derfor vil jeg sige til fru Anne Baastrup, at de hår i suppen, de enkelttilfælde, som jo er dem, vi også skal interessere os for i Folketinget, har det her lovforslag også taget hånd om.
Jette Gottlieb (EL), 2000-03-01:
Se, nu var et af de hovedargumenter, der så var i den socialdemokratiske argumentation, at politiet jo selv beder om at få lov til at foretage den vurdering.
Og mit konkrete spørgsmål rettede sig mod lige netop det helt specifikke punkt, der hedder, at man kan demonstrere mod en fremmed magt, hvor det kan anses for farligt.
Det var et ret specielt punkt, hvor jeg sagde, at jeg antyder, at politiet nok ikke har den indsigt, der skal til for at vurdere, om det nu er tilfældet eller ikke.
Men selve det at bruge vendingen »politiet beder jo selv om det«, rører ved et langt mere principielt spørgsmål, for vi er jo altså sat her for at sætte betingelserne for, hvordan politiet udfolder sig.
Vi har en retsplejelov, vi har
en straffelov, vi har nogle bestemmelser om, hvordan de ting skal foregå, og de bliver lavet ud fra en vurdering i Folketinget af, hvordan vi mener regler og rammer skal sættes for den udfoldelse.
De bliver ikke sat ud fra, at politiet selv beder om det.
Ytringsfriheden er efter vores bedømmelse uindskrænkelig, og derfor mener jeg, at det er et meget stort spørgsmål, om man dermed krænker grundloven.
Det får mig i øvrigt til at nævne, at jeg mener, det er meget afgørende, at vi i udvalgssammenhæng får en høring om det her spørgsmål, altså at vi får lavet sådan en høring for at få afklaret nogle af de her meget grundlæggende spørgsmål.
Lissa Mathiasen (S), 2000-03-01:
Nu er det jo en skam, at hr. Tom Behnke ikke er her i salen, for ellers ville jeg meget gerne give det svar, at selvfølgelig kunne det være nærliggende at drage den konklusion ...
... at når fru Sandy Brinck har været ordfører for os i dag, så var det udtryk for, at der var uenighed i Socialdemokratiet.
Jeg vil godt meget klart slå fast, at vi deler og jeg deler hundrede procent den holdning, der er givet udtryk for i hendes ordførertale, og som også meget klart har en sammenhæng med, hvad der tidligere er blevet sagt fra vores side.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-01:
Jeg sidder og undres over den ordveksling, der finder sted mellem SF og Enhedslisten og fru Sandy Brinck, og specielt over fru Sandy Brincks svar.
Det gør man overhovedet ikke.
Det, man gør, er, at man kryber i skjul, man bliver defensiv, man bliver bange for de argumenter, som fremføres, selvfølgelig fordi man selv har fremført dem for ganske kort tid siden.
Derfor synes jeg, at det spørgsmål, der må stilles til fru Sandy Brinck, er: Er der reelt tale om en ny holdning fra Socialdemokratiets side, eller er der simpelt hen tale om, at man har den gamle holdning, men man har erkendt, at vælgerne vil have en anden vare, og derfor forsøger man nu at sælge den i en ny indpakning.
Sandy Brinck (S), 2000-03-01:
Jeg vil starte med det sidste:
Jeg synes sådan set, at jeg i min ordførertale gjorde det rimelig klart også for hr. Kristian Thulesen Dahl, at vi har den samme politiske holdning, som vi hidtil har haft.
Hele det politiske i min ordførertale var genbrug, nemlig at vi ikke accepterer, at man formummer sig ved demonstrationer.
Det synes vi ikke om.
Det har ikke nogen plads i et demokratisk samfund.
Men det praktiske omkring, hvordan vi kan nå de mål, har ændret sig, og det synes jeg sådan set jeg gav udtryk for tidligere.
Så vil jeg godt sige med hensyn til spørgsmålene om grundloven: Grundloven beskytter borgernes ret til at forsamle sig fredeligt, og allerede i grundloven er der jo, i og med at der også er en § 80, en erkendelse af, at ikke alle forsamlinger har grundlovens beskyttelse. Jeg synes nok, at i de eksempler, som fru Anne Baastrup også har nævnt, er det altså spørgsmålet om at ville stå ved sine ytringer.
Og det er rimelig basalt for os i Socialdemokratiet, at når man debatterer og man demonstrerer, at man har en politisk holdning, så står man også ved den.
Så skal jeg sige til fru Jette Gottlieb: Jeg beklager, at vendingen blev opfattet sådan.
Det er klart, at vi sidder herinde for at tage nogle politiske beslutninger, men den hidtidige baggrund for, at vi fra Socialdemokratiets side ikke har kunnet støtte et maskeringsforbud, har været, at folkene i marken har sagt, at de ikke kunne håndtere det. Dér har vi ikke ment, at vi skulle lave lovgivning, som vi på forhånd vidste ikke kunne bruges.
Nu har man så arbejdet hen imod at få en afgrænsning, der har gjort, at politiet mener, at de kan håndhæve det, og derfor mener vi, at vi nu er parate til at indføre et maskeringsforbud.
Inge Dahl-Sørensen (V), 2000-03-01:
10 år og 10 beslutningsforslag skulle der til samt mange demonstrationer med alvorlig vold, hærværk og ødelæggelser
til følge, før justitsministeren blev overbevist om det rigtige i at fremsætte et lovforslag om maskeringsforbud. I Venstre er vi glade for og tilfredse med, at dagen endelig oprandt, hvor politiet nu får et redskab, som de i øvrigt også selv har bedt om og er glade for.
Forslaget ligger langt hen i forlængelse af det, som Venstre tidligere sammen med De Konservative har fremsat, og derfor støtter vi forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2000-03-01:
Venstres anden retspolitiske ordfører plejer jo at gå meget op i retssikkerheden, når det drejer sig om strafferetlig forfølgning.
Har man i Venstres folketingsgruppe overvejet den situation, at der ikke nødvendigvis i alle sager, der kan straffes efter denne her bestemmelse, stilles krav om forsæt?
Har Venstres folketingsgruppe været opmærksom på, at hvis man render rundt med en maske, så er det en bøde på 1.000 kr., men hvis man render rundt med en maske og der er andre, der laver uro, så står der i bemærkningerne, at det er ubetinget frihedsstraf, man skal have.
Hvad har Venstres folketingsgruppe overvejet i den situation?
For den plejer jo altid i øvrigt at holde den store fane højt i sager om retssikkerhed.
Inge Dahl-Sørensen (V), 2000-03-01:
Jamen i Venstre har vi gennemlæst forslaget og er meget tilfredse med det.
Vi mener nok, at det skal blive håndhævet, som justitsministeren jo også har været fremme og sige, så vi har overhovedet ikke nogen problemer.
Jeg vil gerne sige, at vi holder altså ikke hånden over de forbrydere, som fru Anne Baastrup åbenbart forsøger at holde hånden over, så for os er der ingen betænkeligheder.
Anne Baastrup (SF), 2000-03-01:
Jeg kan bare forstå, at Venstres folketingsgruppe på nuværende tidspunkt står i den retspolitiske situation, at forbryderne skal straffes, uanset om reglerne i øvrigt overholder almindelige retstraditioner som f.eks. det at stille krav om forsæt til en forbrydelse.
Det synes jeg er en interessant nyskabelse, og den vil jeg bruge senere.
Sandy Brinck (S), 2000-03-01:
Kan fru Inge Dahl-Sørensen bekræfte, at hvis man, som fru Anne Baastrup lagde op til, er i den situation, at man tilfældigvis kommer til som maskeret at stå i en demonstration, hvor det er sådan, at den udvikler sig til vold og hærværk, så har man muligheden for at tage masken af.
Inge Dahl-Sørensen (V), 2000-03-01:
Jamen det kan jo siges rigtig kort: Ja.