runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 2003-01-28:
Dengang hørte jeg begrundelsen.
Jeg vil ikke gentage den her i dag, for det synes jeg ikke var så værdigt.
Jeg er da godt klar over, at SF har nogle intentioner om at være positiv over for alternative behandlere og alternativ behandling i det hele taget, og det håber jeg da vi kommer til at se lidt mere til her i den kommende samling.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-01-28:
Jeg imødeser jo en lang og spændende debat - i kølvandet på den debat, vi lige har haft - om, under hvilken form vi skal autorisere eller registrere de ca. 80 bandagister, vi har i det danske samfund.
Diskussionen er jo ikke ny.
Danske bandagister har tidligere ansøgt regeringen om at få indført en autorisationsordning, og hertil har jeg meddelt sidste år - jeg tror, det var i maj - at regeringen generelt finder, at der bør udvises stor tilbageholdenhed med indskrænkninger i den frie og lige adgang til erhverv, og at en autorisationsordning derfor kun bør indføres efter grundige overvejelser om behovet for en sådan ordning.
Eller man kan sige det på en anden måde og lidt mere skarpt: Udgangspunktet er, at man ikke har en autorisationsordning, og skal der være en autorisationsordning, så skal der være et sæt særlig gode grunde, og blandt de særlig gode grunde hører jo en vurdering af, om behovet for kvalitetssikring kan ske på en anden måde end via autorisation.
Disse overvejelser er sket på baggrund af en bredere undersøgelse, som regeringen havde foretaget, vedrørende principper for fremtidige autorisationsordninger, altså et forsøg på mere generelt at fastlægge en politik for det med at autorisere for snart det ene, snart det andet.
Regeringen har den holdning, at der ved afgørelsen af, om der skal foretages en autorisation, skal indgå en række elementer.
For det første det, jeg lige var inde på, altså: Kan behovet for kvalitetssikring tilvejebringes på anden vis?
For det tredje skal det indgå i vurderingen, om det erhverv, den enkelte gruppe udfører, er af en sådan karakter, at det berettiger til øget overvågning fra de statslige myndigheder, og om behovet for kvalitetssikring kan ske på anden måde end ved autorisation.
Et yderligere element, der skal indgå i overvejelserne, er, om udøvelsen af virksomheden udgør en fare for patienterne, og om der inden for den enkelte erhvervsgruppe er flere eksempler på uhensigtsmæssig adfærd, som kan legitimere behovet for en autorisation.
Der skal endvidere lægges vægt på, om gruppen i forvejen er velreguleret gennem uddannelse.
Endelig er der spørgsmålet om, hvorvidt der er tale om en stor gruppe af erhvervsudøvere.
Hvis man holder de kriterier op mod den aktuelle sag og det aktuelle forslag, må man sige, at de danske bandagister ikke opfylder de centrale betingelser for en autorisation, og det fører derfor logisk til, at regeringen må afvise forslaget om at autorisere bandagisterne, som i øvrigt i alle henseender er en yderst velfungerende behandlergruppe i vores sundhedsvæsen, men der er altså tale om en meget begrænset gruppe, som i øvrigt gennem mange faste kontakter i sundhedsvæsenet i forvejen må siges at være lette at identificere for brugerne, og i det lys finder vi det derfor overflødigt at ty til en egentlig autorisationsordning med de omkostninger og det bureaukrati, der ville følge af en sådan.
Jens Christian Larsen (V), 2003-01-28:
Det er Venstres opfattelse, at bandagisterne generelt leverer ydelser på et kvalitetsmæssigt højt niveau, hvilket en mellemlang uddannelse på 5½ år også giver et ganske godt grundlag for.
Forslagsstillerne henviser i bemærkningerne til forslaget til, at en autorisationsordning bl.a. vil øge patientsikkerheden, men der fremlægges ikke dokumentation for, at der er et reelt problem med denne sikkerhed.
Det må på grund af det relativt lille antal bandagister i Danmark - vel omkring 100 - også kunne antages, at den enkelte bandagist er velkendt i sundhedssystemet.
Venstre finder derfor ikke behov for en autorisationsordning for bandagister, idet en autorisation kan føre til et uheldigt monopol for en given erhvervsgruppe, men det er ikke nødvendigvis i brugernes eller samfundets interesse.
Venstre kan derfor ikke tilslutte sig forslaget.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-01-28:
Med dette beslutningsforslag foreslår Dansk Folkeparti, at der indføres en brancheadministreret registreringsordning for grupper af alternative behandlere under Sundhedsstyrelsens tilsyn og medvirken.
Der er altså ikke tale om en autorisationsordning eller anden form for offentlig anerkendelse, sådan som Dansk Folkeparti foreslog det tilbage i år 2000.
Og når jeg slår ned på det, er det, fordi jeg gerne vil bruge netop den ændring i beslutningsforslaget fra dengang og til det, der nu ligger foran os, til at konstatere, at det forslag, Dansk Folkeparti nu møder med, er langt mere interessant for regeringen, end tilfældet var i år 2000,
selv om der unægteligt er tale om et forslag, som vi må se noget nøjere på.
Jeg vil også gerne sige, at jeg oplever det som et meget grundigt, gennemarbejdet og informativt beslutningsforslag, som Dansk Folkeparti har fremsat, et forslag, der på mange måder ligger i god forlængelse af det arbejde om en registreringsordning, som Sundhedsstyrelsens Råd vedrørende alternativ behandling allerede har haft i gang i nogle år.
Jeg finder det ganske fornuftigt, at den store gruppe af alternative behandlere kommer til at fremstå mere klart for befolkningen.
Vi ved, at befolkningen søger alternative behandlere i et stigende omfang, så det er fornuftigt, at alternative behandlere kommer til at fremstå mere klart for befolkningen, så der gives et bedre grundlag for den enkeltes valg af behandling også hos alternative behandlere.
Jeg har noteret mig, at det i beslutningsforslaget anføres, at den frie etableringsret for alternative behandlere bevares med forslaget, og at forslaget ikke lægger op til at indføre tilskudsordninger for alternative behandlere, og at registreringsordningen ikke lægger op til, at der gives nogen offentlig garanti for de alternative behandlingers effektivitet og virkning.
Så der er altså en række forbehold i forslaget, som er ganske vigtige. Omvendt må jeg også sige, at forslaget kræver en nærmere vurdering, ikke mindst af forslagsstillernes mange ønsker til ordningens indhold og konsekvenserne heraf.
Der er forslag, som regeringen vil være betænkelig ved, f.eks. kravet om særlige og passende ansvarsforsikringer og kravene til Sundhedsstyrelsens fremtidige involvering, herunder tilsyn.
Det, jeg derfor kan oplyse, er, at regeringen vil bede Sundhedsstyrelsen om i forlængelse af arbejdet i Sundhedsstyrelsens Råd for alternativ behandling at fremkomme med et forslag til retningslinjer for en brancheadministreret registreringsordning for grupper af alternative behandlere under en vis medvirken af Sundhedsstyrelsen.
Jeg vil samtidig bede Sundhedsstyrelsen om at undersøge, hvorvidt det nødvendiggør lovgivning på området.
Birthe Skaarup (DF), 2003-01-28:
... fru Else Theill Sørensen for positiv tilslutning, og også til hr. Naser Khader.
Der er selvfølgelig forskellige ting, der skal kigges på, og det er også derfor, vi beder om, at det her forslag behandles således, at også Sundhedsstyrelsen går ind og kigger på at få lavet et overordnet tilsyn med hensyn til, at registreringsordningen forvaltes på forsvarlig vis.
Men som sagt: Tak.
Jeg vil lige nævne fru Pernille Falcon, som sagde, at det ikke er ambitiøst nok, og der vil jeg sige - og det er også til hr. Kamal Qureshi - at vi bliver nødt til at tage et step ad gangen.
Autorisationsordningen vandt ikke tilslutning.
Lad os nu få denne her registreringsordning.
Det er noget, der efterspørges af de forskellige alternative behandlere, men også af paraplyorganisationerne, som disse hører ind under.
Henriette Kjær (KF), 2003-01-28:
Jeg vil gerne sige tak for de positive indlæg.
Jeg synes, at vi med lovforslaget har et godt beslutningsgrundlag.
Der er i evalueringen af nævnet af PLS RAMBØLL fremhævet en række fordele, men også nogle ulemper.
Dem har vi nu haft en debat om, ligesom vi under det videre udvalgsarbejdet kan prøve at se på især den synlighed, der mangler, og som er blevet efterlyst af flere af ordførerne.
Overordnet har det vist sig, at nævnet har fungeret godt, og det har været et uafhængigt og fagligt kompetent nævn, som det også var tiltænkt.
Det, som jeg synes er det positive ved nævnet, og som jeg også er glad for, at ordførerne har bakket op om, er det faktum, at det er en retssikkerhedsgaranti for borgerne.
Det er jo fuldstændig rigtigt, som Dansk Folkepartis ordfører sagde, at man kan gå til domstolene, men vi ved godt, at det er dyrt og det er omstændeligt.
Her er fri og lige adgang.
Man behøver ikke at være medlem af en bestemt organisation
eller andet.
Man kan henvende sig og få en saglig og ordentlig behandling, hvis man føler sig uretfærdigt behandlet på det ligestillingsmæssige område.
Jeg vil sådan set
bare sige tak for den debat, der har været, og jeg ser frem til at få afklaret udestående spørgsmål under udvalgsarbejdet.
Nu tror jeg, at Dansk Folkepartis ordfører, fru Louise Frevert, er gået, men jeg vil bare sige, at jeg fandt det upassende med de gætterier om, hvorvidt jeg opretholder nævnet eller ej.
Det synes jeg egentlig ikke hørte hjemme i debatten.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-28:
Jeg har allerede svaret på hr. Holger K. Nielsens spørgsmål, nemlig at den danske regering støtter, at våbeninspektørerne kan få mere tid til yderligere inspektioner.
Men så vil jeg gerne understrege over for hr. Holger K. Nielsen, at situationen ifølge Sikkerhedsrådets resolution 1441 jo er den, at det er Irak, der skal godtgøre og bevise, at Irak ikke råder over masseødelæggelsesvåben.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-01-28:
Den tale kunne jo have været holdt af Colin Powell eller George W. Bush.
Skal det tages som udtryk for, at den danske regering mener, at der med Blixrapporten er grundlag for, at USA kan indlede en krig?
Det er det, jeg spørger om.
Jeg er godt klar over, at der er, om jeg så må sige, kritik flere steder i den her.
På den ene side kritik af Irak, som har opført sig uacceptabelt, men på den anden side jo heller ikke det lysende bevis, der skulle være.
Derfor vil jeg godt spørge igen: Mener den danske regering, at der med Blixrapporten er grundlag for, at USA kan indlede en krig imod Irak?
Da jeg før hørte statsministeren, kunne man næsten få det indtryk, at det er den danske regerings opfattelse.
Men jeg vil godt have det bekræftet eller afkræftet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-28:
Det er helt tydeligt, at hr. Holger K. Nielsen ikke hører eller ikke vil høre, hvad det rent faktisk er, jeg siger.
I stedet for at lytte til, hvad jeg siger, påstår hr. Holger K. Nielsen, at det, jeg lige stod og sagde, lige så godt kunne være sagt af en amerikansk udenrigsminister, eller hvem ved jeg.
Det, jeg gjorde, var at citere fra våbeninspektørernes redegørelse afleveret i FN's Sikkerhedsråd.
Men det kan hr. Holger K. Nielsen ikke lide at høre.
Hr. Holger K. Nielsen kan ikke lide at høre facts, nemlig at Irak ikke har villet samarbejde med våbeninspektørerne, at der i høj grad er uklarhed.
Der må jeg så igen minde hr. Holger K. Nielsen om, at i henhold til resolution 1441 er det Irak, der skal dokumentere og godtgøre, at Irak ikke råder over masseødelæggelsesvåben.
Den bevisbyrde, om jeg så må sige, har Irak ikke løftet.
Men jeg har jo svaret på hr. Holger K. Nielsens spørgsmål, nemlig at den danske regering på linje med de øvrige EU-lande støtter, at våbeninspektørerne får yderligere tid til at foretage supplerende inspektioner, og så håber vi, at Irak vil samarbejde.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-01-28:
Jeg hører gerne på citater fra Blixrapporten, men mit spørgsmål går på konsekvenserne af og konklusionerne i Blixrapporten.
Derfor spørger jeg igen: Er den danske regering enig med den amerikanske administration om, at Blixrapporten giver grundlag for, at USA kan indlede en krig?
Det er jo det, der er det afgørende.
Der bliver en udsættelse, men de fleste er jo enige om, at det næppe vil ændre ret meget på den rapport, der er afleveret.
Derfor er det afgørende spørgsmål, som også den amerikanske regering har sagt det, om der med det materiale, der ligger i øjeblikket, er grundlag for, at der indledes en krig imod Irak.
Kan jeg ikke godt få et svar fra den danske regering, ja eller nej?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-28:
Det er fuldstændigt ubegribeligt for mig, at hr. Holger K. Nielsen ikke kan forstå, hvad det er, jeg siger, for det er meget klart.
For det første:
Mig bekendt har den amerikanske regering ikke truffet nogen beslutning om, hvorledes man vil konkludere efter den redegørelse, der nu er fremlagt.
Og for det andet er den danske regerings linje fuldstændig uændret den, at hvilke yderligere skridt der end måtte blive nødvendige i denne sag, skal de være forankrede i FN's Sikkerhedsråd.
Det er et meget klart svar.
Jesper Langballe (DF), 2003-01-28:
Det er nu i statsministerens svar godtgjort, at hr. Holger K. Nielsen simpelt hen udelod den anden og virkelig væsentlige konklusion i Blixrapporten, at Irak overhovedet ikke har medvirket til destruktion af massevåben.
Jeg vil gerne stille statsministeren et spørgsmål: Nu da
vi har en situation i Europa, hvor kansler Schröder måske af populistiske grunde har cementeret sig fast i en fredsposition, kan dét, at der fra Tysklands nabolande eventuelt kom yderligere vaklen i spørgsmålet, i virkeligheden i sig selv indebære en alvorlig krigstrussel, fordi det ville overbevise Saddam Hussein om, at Europa ikke stod sammen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-28:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Jesper Langballe i, at hvis Saddam Hussein oplever, at der er en vaklen i det internationale samfunds vilje til at reagere, så spiller han på det, og så bliver han ved med at lege kispus med det internationale samfund, som han har gjort det de sidste 10-12 år. Vi ønsker alle at undgå krig.
Vi må forlange afrustning
af Irak.
Det skal ske fredeligt, og det bedste middel til at sikre en fredelig afrustning af Irak er, at det internationale samfund står sammen og viser fast vilje til at reagere, hvis Saddam Hussein ikke retter sig efter FN's beslutning.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-01-28:
Statsministeren svarer ikke på mit spørgsmål.
Det er fint nok, at der bliver en forlængelse af våbeninspektørernes arbejde.
Men det fundamentale spørgsmål er: Er der med den rapport, Blix er kommet med, grundlag for at sige, at Irak har overtrådt resolution 1441, og at der med den rapport er grundlag for, at USA indleder en krig?
Jeg er ganske med på, at det spørgsmål diskuteres i Sikkerhedsrådet.
Colin Powell, der jo ellers har været en rimelig moderat mand, sagde i Davos i Schweiz her i weekenden, og han sagde det i går i USA, at USA nu vil forbeholde sig retten til at indlede en krig på baggrund af Blixrapporten.
Hvad mener den danske regering?
Villy Søvndal (SF), 2003-01-28:
Statsministerens centrale argument er, at den danske regering støtter våbeninspektørerne i kravet om mere tid til at afslutte deres arbejde.
Så langt er vi enige.
Hvad vil den danske regering så sige, hvis den amerikanske regering kortslutter den proces, f.eks. om 20 dage, på et tidspunkt hvor våbeninspektørerne har bedt om mere tid, og hvor EU's udenrigsministre har sagt, at der er behov for mere tid?
Hvis et land, uden at der er fortolket noget i FN's Sikkerhedsråd, går ud og kortslutter processen og starter en krig, hvad vil den danske regering så sige?
Ud fra hele statsministerens ræsonnement må det betyde, at statsministeren i så fald vil komme med dramatisk vrede udsagn mod Amerika, der bryder de internationale spilleregler, som statsministeren også i dag har lagt så stor vægt på.
Jeg vil bare have statsministerens bekræftelse på, at det er det, vi kan forvente.
Lotte Bundsgaard (S), 2003-01-28:
I Socialdemokratiet mener vi, det er vigtigt, at vi har en god familiepolitik, en familiepolitik, der gør, at vi vælger at føde børn, og en familiepolitik, der gør, at vi har råd til at give vores børn en god opvækst.
Vi bliver derfor lidt nervøse, når vi hører om regeringspartiernes og regeringens tanker på det her område.
Jeg vil derfor gerne stille statsministeren to spørgsmål.
For det første vil jeg bede statsministeren om at bekræfte, at det arbejdsmarkedsforlig, vi har indgået med regeringen, gør, at man ikke kan skære ned på kontanthjælpsmodtagernes rådighedsbeløb, og at man derfor ikke f.eks. kan skære ned på en kontanthjælpsmodtagers antal af børnechecks, hvis en kontanthjælpsmodtager måske har tre børn.
For det andet vil jeg godt spørge om statsministerens holdning til det her forslag - jeg ville nærmest kalde det et kinesisk tobørnsforslag - om, at man kun kan få børnecheck til to børn.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-28:
Jeg kan svare kort, at regeringen ikke har nogen aktuelle planer om en ændring af børnechecken.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Østergaard (RV), 2003-01-28:
Regeringens 1,5 mia. kr. til ventelistenedbringelse er nu i det store og hele brugt, og signalet fra amterne er ret entydigt, at hvis det højnede produktivitetsniveau skal fastholdes, må ressourcetilførslen tilsvarende fastholdes. Men det spørgsmål står desværre stadig væk uklart, og senest har amtsborgmesteren i Århus Amt i dagens udgave af Jyllands-Posten klarlagt konsekvenserne af regeringens meget uklare politik på området.
De nyansatte medarbejdere må fyres, og ventelisterne vil vokse markant igen.
Vil statsministeren i dag råde bod på uklarheden og give tilsagn om, at regeringens ønske om at nedbringe ventelisterne ikke kun begrænser sig til 2002, og at man derfor er villig til at tage konsekvensen af sin egen politik og finde midlerne til at fastholde det højnede aktivitetsniveau, som man jo har lovet vælgerne?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-28:
Ja, regeringen vil bestræbe sig på at opretholde det høje aktivitetsniveau, som nu fører til, at ventelisterne på en lang række områder er ved at falde.
Det har været vores mål, og det vil vi fortsat forfølge, og derfor kan jeg bekræfte, at det ikke kun var en foranstaltning for 2002, det er et aktivitetsniveau, der skal videreføres.
Det vil vi selvfølgelig drøfte med Amtsrådsforeningen her i foråret, hvor vi skal tilrettelægge amtskommunernes økonomi for 2004.
Det kan i den forbindelse også blive aktuelt at diskutere med Amtsrådsforeningen, hvorledes vi i det hele taget gennem reformer af bevillingssystemerne og på anden vis kan give et incitament til at opretholde det høje aktivitetsniveau på hospitalsafdelingerne.
Morten Østergaard (RV), 2003-01-28:
Det er jo nok desværre ikke helt det svar, som amterne havde håbet på, at statsministeren ville give, for man har brug for allerede nu at få besked på, kontant hvor meget det er, regeringen har tænkt sig at prioritere det her område og den strategi, man har lagt med, at det skal foregå ved hjælp af midlertidige puljeordninger, som gør det lidt svært for amterne at planlægge, og i hvert fald ikke medfører de strukturændringer, som statsministeren taler om.
Det svar, der er behov for, er jo, om - og i hvor stort omfang - regeringen har planer om at fortsætte den politik, der hedder, at man laver en ekstraordinær pulje, som kan dække prisen ved det højnede aktivitetsniveau.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-28:
Jeg kan kun gentage, at vi gennem forhandlinger med Amtsrådsforeningen vil sikre, at det høje aktivitetsniveau kan videreføres.
Og da det jo er en forhandling, der skal finde sted, også om pengenes størrelse, tror jeg, at hr. Morten Østergaard vil have forståelse for, at jeg ikke kan stå her i dag og sige, hvad det så indebærer af økonomi.
Det er alt sammen noget, der nu skal drøftes på helt normal vis med Amtsrådsforeningen; så bliver der indgået en økonomiaftale, og det er min bestemte forventning, at den vil sikre, at vi kan opretholde det høje aktivitetsniveau, så vi fortsat kan skære ventelisterne ned.
Morten Østergaard (RV), 2003-01-28:
Jeg forstår, at vi så må leve lidt endnu med uklarheden.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-28:
Jeg vil ikke gå ind i hypotetiske spekulationer om, hvad der kan ske ude i fremtiden om noget, vi ikke kender til i dag.
Nu er der kommet en rapport fra våbeninspektørerne, en rapport, som er stærkt kritisk over for Irak.
Men også et ønske fra våbeninspektørerne om yderligere tid til supplerende inspektioner.
Det støtter den danske regering.
Og så vil jeg ikke begive mig ind i tænkte spekulationer om, hvad der så skal ske ud i en fremtid, som vi ikke kender.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Nej, strategien er jo netop ikke slået fejl.
Strategien har virket.
Det viste sig jo, at vi havde ret i, at denne ordning med at give amterne en ekstra pose penge, forudsat at pengene gik til ekstra operationer, har virket, og det må jo være meget tankevækkende, netop for Det Radikale Venstre, som hele tiden har bekæmpet med næb og kløer, at vi skulle give disse ekstra penge til sygehusene.
Det må være dybt deprimerende for Det Radikale Venstre nu at konstatere, at vi havde ret i, at kombinationen af en pose penge og krav om, at de kun går til ekstra aktivitet, faktisk har virket.
Så konklusionen er den modsatte af den, hr. Morten Østergaard giver udtryk for.
Regeringens linje er meget klar, og den er overensstemmende med den, der i enighed blev truffet beslutning om i går i EU-kredsen, nemlig at nu må Sikkerhedsrådet meget nøje studere og drøfte den redegørelse, der er kommet fra våbeninspektørerne. Fra våbeninspektørernes side er der udtrykt ønske om at få mere tid til yderligere inspektioner.
Den danske regering støtter det ønske.
Jeg vil godt understrege, at det også er med henblik på, at Irak nu kan bevise evne og vilje til at samarbejde ordentligt med våbeninspektørerne.
Det er nemlig et meget centralt punkt i Hans Blix' erklæring, som han afleverede i Sikkerhedsrådet i går, at Irak hidtil ikke har villet samarbejde ordentligt med våbeninspektørerne.
Nu er det også en chance for Irak til at bevise, at man mener det alvorligt.
Som jeg sagde før, så følger regeringen naturligvis også med stor opmærksomhed omkostningsudviklingen her som på andre områder.
Jeg vil da gerne sige til hr. Jacob Buksti og til andre, at jeg da ikke har noget som helst ønske om at drive prisen for at få børnene passet i vejret.
Det er i forvejen meget dyrt for børnefamilier. Derfor er det også fuldstændig forkert af hr. Jacob Buksti at omtale det, som om jeg ikke tager problemet alvorligt.
Jeg tager det i allerhøjeste grad alvorligt.
Det, jeg bare hele tiden understreger, er, at regeringen ikke har sat procentsatsen op for forældres betaling for børnepasning. Vi har overhovedet ikke rørt ved de regler.
Det er de samme regler, som Socialdemokratiet i sin tid indførte.
Nu lader det så til, at Socialdemokratiet fortryder de regler, som Socialdemokratiet i sin tid selv indførte.
Men altså, det er jo sådan, at forældrene betaler en vis procentdel af omkostningerne ved at få børnene passet.
Og hvis omkostningerne ved at drive en daginstitution stiger, så stiger forældrebetalingen også.
Regeringens sigte er selvfølgelig klart, at de omkostningsstigninger skal holdes så lave og være så små som overhovedet muligt. Hermed sluttede spørgsmålet.
Sandy Brinck (S), 2003-01-28:
I tirsdags i Folketingets spørgetime spurgte jeg socialministeren, om socialministeren ikke så et problem i den høje forældrebetaling i daginstitutionerne.
Til min store skuffelse sagde socialministeren, at det anså hun ikke for at være noget problem, til trods for at Pædagogisk Medhjælperforbund faktisk har dokumenteret, at der er sket en stor stigning - så stor en stigning, at det i dag kræver, at en familie med to børn tjener ekstra 100.000 kr. for at betale for børnepasningen.
Jeg skal blot spørge, om statsministeren er enig med sin socialminister i, at det ikke er noget problem, og at det ikke er noget pres for børnefamilierne.
Uanset hvad er det netop det, Pædagogisk Medhjælperforbund kan dokumentere, nemlig at der er sket en stigning på 5 pct. inden for det seneste år.
Og det kræver altså, at man tjener op mod 100.000 kr. ekstra i familien for at kunne få passet bare to børn.