runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-17:
Så skal jeg fortsætte med at citere fra vismandsrapporten: »...men gevinsterne vurderes ikke at være af stor betydning for den langsigtede udvikling i dansk økonomi«, og senere, hvor man tager ulemperne, der er manglende handlefrihed i pengepolitikken, i rentepolitikken og valutapolitikken, med, kommer den samlede vurdering, nemlig at de økonomiske konsekvenser er små og usikre.
Tilbage bliver det altså politik, og så har hr. Anders Fogh Rasmussen sagt for få uger siden: Ikke mere union.
Vi skal ikke have mere union.
Samtidig siger formanden for Europa-Kommissionen, at det her med euroen fører til meget mere integration og meget mere union.
Det hænger jo ikke sammen, må jeg sige til hr. Anders
Fogh Rasmussen.
Elefanten tramper.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-05-17:
Hr. Anders Fogh Rasmussen sagde, at Danmark vil bevare sig selv som en selvstændig nation, uanset at vi går ind i ØMU'en.
Jeg synes, det er bekymrende, at vi kører en debat, hvor vi låser os inde i nogle meget firkantede bokse, der ikke har noget med virkeligheden at gøre.
Alt det, der sker i det internationale samfund,
er jo i en konstant bevægelse, hvor vi er afhængige af en hel masse ting ude omkring, hvor vi også afgiver noget suverænitet.
Det, der sker med ØMU'en, er jo ikke kun, at vi tilslutter os ØMU'en nu, men også, at vi sætter fart på en bevægelse mod noget mere.
Og jeg synes, det er bekymrende, at Venstre vil bilde befolkningen ind, at der ikke sker noget mere, og at man lukker øjnene totalt for alle de signaler, der faktisk viser, at der kommer til at ske noget mere. Hvis vi spørger internationale neutrale økonomer om, hvorfor euroen står så svagt, som den gør, ja, så får vi det svar: Vi tror ikke på den, det er en junkvaluta.
Hvis den skal være stærk, så kræver det nogle meget stærkere instrumenter fra EU, en meget stærkere statsstyring fra EU.
Det lukker man øjnene for.
Tilsvarende lukker man øjnene for, at Frankrig og andre faktisk ønsker en økonomisk regering, der kan have stærkere instrumenter.
Jeg frygter, at vi kommer til at stå i en valgsituation, hvis vi skal redde ØMU'en og euroen mod enhver situation, der indebærer, at enten må vi acceptere en svag euro, eller også må vi acceptere nogle stærkere styringsinstrumenter fra EU's side.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2000-05-17:
Sin vane tro
får hr. Keld Albrechtsen det til at se ud, som om et nej den 28. september vil sætte al udvikling i Europa i stå, og derfor må jeg sige til hr. Keld Albrechtsen: Udviklingen står jo ikke stille.
, hvis det bliver et nej,
Hvordan kan vi lave fælles regler om flygtninge- og asylansøgere?
Hvordan kan vi være bedre til at forebygge kriser som dem i det tidligere Jugoslavien?
Hvordan kan vi blive dygtigere i Europa til at løse problemer med miljøet?
Alt det vil de andre lande jo blive ved med at diskutere, forståeligt nok.
Men i hr. Keld Albrechtsens univers bliver det til, at hvis vi bare siger nej, så stopper vi alt det dér.
Det gør vi jo ikke.
Udviklingen kører jo videre.
Men vi glider mere og mere ud på sidesporet, uden for indflydelse, uden mulighed for at være med til at opbygge alt det spændende i Europa.
Det er konsekvensen af hr. Keld Albrechtsens synspunkt.
Til hr. Thulesen Dahl
skal jeg blot sige, at efter min opfattelse nødvendiggør euroen ikke, at der føres en overordnet, fælles finanspolitik.
Tværtimod er det sådan, at når man fører en fælles rente- og valutapolitik, så har man netop behov for nationale redskaber til at korrigere for forskelle i økonomisk udvikling.
Så man kan sige, at fælles rentepolitik gør det ekstra nødvendigt at føre forskellig finanspolitik i de enkelte lande. Og endelig til hr. Klaus Hækkerup: Jeg vil ikke i dag give et bud på, hvor mange år der så kan gå, før det bliver politisk realistisk at afholde nye folkeafstemninger, hvis det skulle blive et nej den 28. september.
Jeg kan ikke binde fremtidige generationer eller fremtidige politikere, men jeg tror bare, det er en seriøs, politisk realitet, at såfremt det bliver et nej den 28. september, så vil der gå nogen tid, inden det er politisk realistisk at kalde til nye folkeafstemninger.
Klaus Hækkerup (S), 2000-05-17:
Hr. Anders Fogh Rasmussen sagde i sin indledning, at et nej den 28. september vil udskyde afgørelsen om de øvrige forbehold i en rum tid fremover, og da hr. Holger K. Nielsen bad om uddybning af det, blev det til: i mange år fremover.
Jeg ville godt spørge hr. Anders Fogh Rasmussen: Hvor mange år skal der gå, hvis det bliver et nej den 28. september, før Venstre vil kræve en ny folkeafstemning om et eller flere af forbeholdene? Af den ordveksling, hr. Anders Fogh Rasmussen har haft med hr. Frank Dahlgaard,
Og jeg vil godt bede hr. Anders Fogh Rasmussen nævne eksempler på, at Danmark har tabt politisk indflydelse ved at stå uden for ØMU'en, hvad vi nu har gjort i 1 år, 4 måneder og 16 dage.
Jeg vil bare bede om et eller to eksempler på, hvor vi har tabt politisk indflydelse i den periode.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-05-17:
Hr. Anders Fogh Rasmussen må endelig ikke være ked af det, må endelig ikke være ked af, at jeg vælger et gammelt citat af hr. Anders Fogh Rasmussen, for jeg anerkendte samtidig også, at man selvfølgelig som politiker har fuldstændig ret til at skifte holdning og specielt over lang tid.
Det siger sig selv.
Men hr. Anders Fogh Rasmussen skal bare tage det som en anerkendelse af den fremsynethed, som jeg mener at Venstres leder gør sig skyldig i.
Hr. Anders Fogh Rasmussen må jo også erindre, at det muligvis var den fremsynethed, der kostede valgsejren i 1998, fordi man var oppe mod nogle uærlige socialdemokrater, som gav løfter - i modsætning til Venstre - om, at forbeholdene ville bestå, mens Venstre gik ud i valgkampen og klart sagde, at Venstre selvfølgelig ikke ville garantere forbeholdenes beståen, fordi man ønskede dem afskaffet.
Da var hr. Anders Fog Rasmussen jo også fremsynet. Men det, jeg alene vil sige med citatet, er jo, at selv om det er et gammelt citat, så er pointen ved det, at det er rigtigt, det, hr. Anders Fogh Rasmussen dengang sagde, altså at en fælles økonomisk union vil nødvendiggøre en overnational og central styring af økonomierne.
Og selve den essens af det her, som jo også diskuteres i forbindelse med regeringskonferencen som følge af pres fra Euro-11-landene, må hr. Anders Fogh Rasmussen da anerkende også den dag i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-17:
Nu vil jeg godt bede hr. Anders Fogh Rasmussen komme op og forklare, hvad det egentlig var, han mente, da han hævdede, at det her ikke var en unionsglidebane, og det ville Venstre stå inde for.
For nu bekræfter hr. Anders Fogh Rasmussen jo to meget interessante ting.
For det første, at hvis vi stemmer nej, så er der ingen glidebane. Så kommer der i lang tid fremover ikke folkeafstemning.
Så vil Folketingets flertal også standse og ikke gå med ned ad glidebanen.
Men bliver det et ja, så har jeg forstået, at så venter der nye folkeafstemninger, så venter der en ny Nicetraktat, som man så fra flertallets side her i Folketinget vil godkende til december.
Jeg vil godt spørge hr. Anders Fogh Rasmussen, som siger, at det skal være mellem selvstændige stater: Betyder det så, at Venstre vil sige nej til Nicetraktaten og alle de magtbeføjelser, EU så skal have til december?
Næ, det gør det vel ikke, men det vil jeg gerne bede hr. Anders Fogh Rasmussen komme op og forklare, for jeg kan se ud af hr. Anders Fogh Rasmussens indlæg, at det er unionsglidebanen, det handler om, hvis man stemmer ja.
Så er det nye folkeafstemninger.
Så er det nye unionstraktater, og dem har Venstre tænkt sig at støtte.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2000-05-17:
Én gang til for hr. Frank Dahlgaard: Lad os bare slå fast, at det, Det Økonomiske Råd siger i sin rapport, svarer til det, jeg sagde i min tale, nemlig at der er økonomiske konsekvenser af euromedlemskab og ikkeeuromedlemskab, men at de konsekvenser ikke er de afgørende.
Og det, Det Økonomiske Råds formandskab så siger, er følgende: »Der er imidlertid som nævnt også en række andre faktorer, ikke mindst af politisk art, som kan have væsentlig betydning for Danmarks valutariske valg, men som ikke berøres i redegørelsen.«
Det er nøjagtigt, hvad jeg har sagt i min tale.
Så vi må nok sige, at hr. Frank Dahlgaards kanin nu afgik ved døden.
Nu skal jeg med det samme sige, jeg at finder, at kaniner er elskelige dyr, og det er synd for kaninen som sådan, men det er jo det udtryk, man bruger, og det var en kanin, som hr. Frank Dahlgaard forsøgte at trække op her fra morgenstunden, men den levede altså ikke længe.
Til hr. Holger K. Nielsen skal jeg kun sige, at det, jeg har givet udtryk for, er, at jeg opfatter det som den politiske realitet, at hvis det bliver et nej den 28. september, vil det være utrolig vanskeligt at komme rendende med et krav om nye folkeafstemninger om de resterende forbehold i en rum tid, og det synes jeg at vore vælgere skal vide: at de stemmer om euroen, men det er mere end det, for konsekvensen vil være, at Danmark skal trækkes med sine forbehold i mange år endnu.
Det vil hr. Holger K. Nielsen være glad for, men det vil mange af vore vælgere være kede af, og derfor synes jeg, at det skal gøres klart, at det dér synspunkt, som nogle har ført frem, nemlig at nu kunne man jo stemme nej til euroen her den 28. september og så se, hvordan det går, og hvis vi så fortryder, så kan vi jo bare stemme ja ved en ny folkeafstemning om et eller to år, det går ikke.
Der er ikke fortrydelsesret.
Det gælder den 28. september, og bliver det et nej, så går der mange år, før vi kan tage sagen op igen.
Jann Sjursen (KRF), 2000-05-17:
Hr. Anders Fogh Rasmussen lagde vægt på, at det er politik, der er det afgørende, og det må det selvfølgelig være for os, der kalder os politikere.
Jeg vil godt spørge, om det ikke også er afgørende for Venstre, hvad ØMU-udviklingen fører til, ikke bare i forhold til Danmark, men også i forhold til det, der sker for alle EU-landene.
Vil Venstre bare sige: Jamen vi skal fortsætte den politiske udvikling, sådan som den også tegner sig i relation til regeringskonferencen, som nu er i gang, og som i forbindelse med Det Europæiske Råds topmøde i Nice i december måned vil føre til, at man sætter turbo på integrationen ved formentlig at træffe beslutning om flere flertalsafgørelser?
Jeg spørger, fordi hr. Anders Fogh Rasmussen har gjort sig til talsmand for i debatten, at der ligesom må være en grænse.
Det var i hvert fald, hvad han sagde til Politiken på et tidspunkt.
Derfor er spørgsmålet i dag fra min side til Venstres leder: Jamen hvor går grænsen så egentlig henne?
Hvor går grænsen for Venstre i forhold til den politiske integration, som også uvilkårligt følger af en Økonomisk og Monetær Union med eller uden Danmarks deltagelse?
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-17:
Hr. Anders Fogh Rasmussen så ikke så glad ud, da han citerede udvalgte dele af vismandsrapporten, og hvis hr. Anders Fogh Rasmussen havde været så glad for den, som han sagde - ikke hans kropssprog, men det, der kom ud af munden - så havde han nok taget det med i sin ordførertale, men det gjorde han ikke.
Se, jeg citerede jo ikke fra vismændenes resumé, fra delkonklusioner; jeg tog bare og citerede det samlet set.
Hr. Anders Fogh Rasmussen tog de snævre økonomiske fordele frem.
Der er jo også nogle ulemper.
Og så siger vismændene til sidst, og så citerer jeg for tredje, for fjerde gang, og ih, hvor er det godt og nødvendigt at få sagt mange gange: »Samlet set vurderer formandskabet, at de snævre økonomiske konsekvenser ved et medlemskab er små og usikre.«
Små og usikre!
Så det er altså politik, det er en politisk afgørelse først og fremmest, og det er jo også det, vismændene siger.
Så lad dog være at komme med alt det med renten og valutakriser og alt det andet, for samlet set er det småt, og det er usikkert, når man ser det samlet set.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-17:
Der var én ting, som jeg synes var interessant i hr. Anders Fogh Rasmussens tale.
Det var, da han sagde, at et nej den 28. september vil få vidtgående konsekvenser.
Det må vel forstås sådan, at det ikke bare ville være et nej til ØMU'en, men også, at det ville betyde, at der ikke ville blive nye folkeafstemninger om de andre undtagelser. Jeg vil godt høre, om det er korrekt opfattet, og om det kan forstås sådan, at Venstre i givet fald, hvis det bliver et nej, vil opgive at sætte de andre undtagelser til folkeafstemning, om man, hvis der kommer en borgerlig regering ledet af hr. Anders Fogh Rasmussen, så kan regne med, at et nej vil betyde, at denne regering ikke ville sætte f.eks. forsvarsundtagelsen og de andre undtagelser til folkeafstemning.
Jeg vil også godt spørge, om man kan få en kommentar fra regeringen til det punkt, for det er vigtigt for vælgerne at få at vide: Er det her bare en folkeafstemning om ØMU'en isoleret set, eller vil resultatet af folkeafstemningen, hvis det bliver et nej, få den konsekvens, som her blev fremhævet, at japartierne så vil sige: O.k., vi har befolkningen så meget imod os; vi skal ikke nyde noget af at få de andre undtagelser til afstemning?
Det synes jeg er vigtigt at få afklaret.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2000-05-17:
Jeg er altså helt utrolig glad for, at hr. Frank Dahlgaard stillede mig et spørgsmål, som giver mig en kærkommen anledning til at aflive den kanin, som hr. Frank Dahlgaard trak op af hatten her fra morgenstunden.
Det skulle være det store nummer her i dag, at han lige tilfældigvis havde nået at læse resumeet fra Det Økonomiske Råds formandskab.
Jeg er meget, meget glad for det resumé, der er sendt ud fra Det Økonomiske Råds formandskab, for det siger nøjagtig det samme, som jeg sagde i min tale, nemlig at der er gevinster ved et euromedlemskab i form af sparede omkostninger, en mulig indsnævring af rentespændet, fjernelse af valutakursudsving over for ØMU-landene og formentlig øget konkurrence.
Alt det siger vismændene.
Men så føjer de til: Det afgørende i den her sag er ikke økonomien, det afgørende er det politiske.
Det er jo en sag for os politikere, og det var præcis det, jeg understregede i min tale.
Det politiske er spørgsmålet om at sikre Danmark indflydelse ved, at vi er med ved det bord, hvor beslutningerne bliver truffet. Så jeg er helt utrolig glad for dette resumé, hvor også - og det har hr. Frank Dahlgaard jo behændigt veget udenom at citere - Det Økonomiske Råds formandskab siger, at det forhold, at Danmark i en årrække har kunnet holde en fast kurs over for D-marken, viser, at vi ikke nødvendigvis står med et behov for pengepolitisk at kunne reagere i forbindelse med afvigende konjunkturudvikling. Med andre ord, det, nejsigerne vil have, nemlig friheden til at devaluere den danske krone, siger vismændene at der overhovedet ikke økonomisk baggrund for. Denne rapport er en torpedo mod hr. Frank Dahlgaard og de øvrige nejsigere.
Hver ny dag truer i hr. Keld Albrechtsens liv.
Men jeg synes, at hr. Keld Albrechtsen skulle forholde sig til det, der er vores vision om EU's fremtid, nemlig at det er et samarbejde mellem selvstændige nationalstater, der frivilligt beslutter at overlade løsningen af en række opgaver til Fællesskabet.
Det er vores vision; det synes jeg hr. Keld Albrechtsen skulle forholde sig til.
Til hr. Thulesen Dahl kan jeg jo kun sige, at ja, det er et 25 år gammelt citat af noget, jeg har skrevet.
Men ærlig talt, der er sket meget i Europa i de forløbne 25 år, og jeg er lidt ked af, at hr. Thulesen Dahl er 25 år bagefter det, jeg har skrevet og sagt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-05-17:
Jeg vil gerne spørge hr. Anders Fogh Rasmussen, om han husker følgende citat: »Hvis en økonomisk union overhovedet skulle fungere, ville det i hvert fald kræve en overnational og central styring af økonomierne og den regionale politik, som vi som liberalt parti må afvise.
En union vil fremme stridighederne mellem landene frem for at bilægge dem.
Der findes reelt ingen europæisk identitet, og landene kan derfor kun tale med én stemme, når de i forvejen er enige.
En union vil presse lande ind i afgørelser, som muligvis strider imod disses særlige forudsætninger.
Det skaber ikke fællesskab, men bitterhed.«
Grunden til, at jeg nævner det her, er jo, at det er hr. Anders Fogh Rasmussen selv, der har skrevet disse linjer, og al ære og respekt for en politiker, der ændrer holdning.
Der kan være mange grunde.
Men hvorfor, vil jeg spørge hr. Anders Fogh Rasmussen
, er det således, at når vi i Dansk Folkeparti og andre modstandere nu siger nøjagtig det, hr. Anders Fogh Rasmussen selv sagde for årtier tilbage, så er det klæg nationalromantik, så er det Morten Korch-længsel, så er det selvtilstrækkelighed og alle de andre gloser, hr. Anders Fogh Rasmussen hælder ud over os i radioaviser, tv-aviser osv. og på møder rundtomkring i landet?
Hvorfor er det lige pludselig sådan, når det, vi siger, i virkeligheden er præcis det, hr. Anders Fogh Rasmussen selv gjorde sig til talsmand for for ganske få årtier siden?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-17:
Når man lytter til hr. Anders Fogh Rasmussens tale, er det, som om hr. Anders Fogh Rasmussen overhovedet ikke har opdaget den forrygende unionsdebat, som foregår i de store såkaldte kernelande nede i Unionen.
Det er, som om hr. Anders Fogh Rasmussen slet ikke har opdaget, at Tysklands udenrigsminister klart og utvetydigt har givet signal om, at det her drejer sig om, at euroen skal udgøre kernen i Europas Forenede Stater, at den franske regering har fremlagt et program for det franske formandskab til efteråret, et program, der går ud på, at nu skal der indføres en strammere økonomisk koordinering i Unionen med flere magtmidler, som Frankrig også ønsker at få indbygget i den nye unionstraktat, der skal vedtages til december.
Jeg vil godt spørge hr. Anders Fogh Rasmussen, om det faktisk ikke er vildledning af befolkningen, det, hr. Anders Fogh Rasmussen nu forsøger på at give indtryk af.
Man mindes jo faktisk daværende statsminister Poul Schlüters berømte ord, at hvis man stemte ja, så var Unionen stendød.
Det forekommer mig, at hr. Anders Fogh Rasmussen nu er trådt i Poul Schlüters nedtrådte fodspor og igen forsøger at give befolkningen det indtryk, at hvis man stemmer ja, så er Unionen stendød.
Den har aldrig været mere truende, end den er i dag.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-17:
Jeg vil gerne spørge hr. Anders Fogh Rasmussen, om han ikke synes, det er rigtig ærgerligt, at nu har han rigtig forberedt sig og skrevet en flot tale om de økonomiske konsekvenser af at stå uden for, som vi gør i dag, uden for euroen, med høj beskæftigelse, med lav arbejdsløshed, med fin levefod, i modsætning til nede i Euroland: B-medlemskab, B for beskæftigelse, ikke A-medlemskab, A for arbejdsløshed, og så ligesom den her tale skal afleveres, eller rettere sagt en time før, så offentliggør de økonomiske vismænd, de uafhængige økonomiske vismænd, landets højeste økonomiske sagkundskab, en redegørelse, som ganske klart konkluderer, at når det drejer sig om de økonomiske konsekvenser af et medlemskab af euroen og at afskaffe kronen, så er de små og usikre. Jamen dermed er hele hr. Anders Fogh Rasmussens tale jo torpederet. De er små, og de er usikre.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-05-17:
Om det sidste vil jeg gerne sige til hr. Villy Søvndal, at jeg forstår godt, at mange mennesker er usikre med hensyn til, hvad konsekvensen af udviklingen af den beslutning, vi nu skal tage om den fælles valuta osv., vil blive.
Der er mange bolde i luften i den europæiske udvikling i disse år, og der findes jo partier - også i dette Folketing - og bevægelser udenfor, som ikke har sat sig som hovedopgave at øge klarheden, men tværtimod skabe størst mulig forvirring, så folk i højere grad bliver i tvivl.
Det er klart, at det er en del af den politiske kamp, men det gør det ikke rigtigere.
Så vil jeg sige til hr. Villy Søvndal, at det er noget af en grov overfortolkning at påstå, at nogle er blevet monetarister, fordi de er tilhængere af, at vi tilslutter os den fælles valuta.
Hvis man kigger samlet på Den Økonomiske og Monetære Union, kan man se, som også DUPI-rapporten siger,
at tyngden i forhold til den samlede ØMU ikke bare er koncentreret om de regler, der gælder for det monetære samarbejde, men også er koncentreret om økonomisk koordination for øget vækst og beskæftigelse og en styrket indsats på beskæftigelsesområderne.
Man kan altså ikke bare sidde og stirre ensidigt på de områder.
Det gør os ikke til monetarister, hverken kortvarigt eller permanent.
Det er forkert, og det er en forkert tilgang til hele vurderingen af den europæiske udvikling.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2000-05-17:
Hr. Knud Erik Hansen hævder, at jeg har forsøgt at bilde nogen ind, at der ikke sker mere i EU.
Det er jo helt forkert.
Jeg har tværtimod sagt, at der sker meget.
Udviklingen står jo ikke stille.
Der er masser af ting, som vi har brug for at være bedre til at gøre i fællesskab, og jeg har nævnt en række af eksemplerne i dag.
Ja, der sker mere.
Det, jeg bare har sagt, er, at det at sige ja til euroen er ikke en glidebane hen imod et Europas forenede stater, som nogle af nejsigerne har forsøgt at gøre det til.
Så synes jeg, det er ret opsigtsvækkende, at hr. Holger K. Nielsen nu tager fat i spørgsmålet om, hvorvidt der kan tænkes afholdt nye folkeafstemninger.
Tænk, hvis jeg nu havde sagt det modsatte.
Hvis jeg nu havde sagt, at hvis det bliver et nej den 28. september, så kan I være helt sikre på, at så går der kun et års tid eller to, så kommer vi med en ny folkeafstemning. Så ville hr. Holger K. Nielsen have stået heroppe og have sagt: Der kan I bare se, de vil have det ja, og får de ikke deres vilje den 28. september, så kommer de bare rendende med en ny folkeafstemning i løbet af kort tid.
Det, jeg har sagt i dag, er jo, at vi, der er jasigere og brændende ønsker et ja den 28. september, naturligvis vil respektere, hvis det bliver et nej, og vi kommer ikke rendende med en ny folkeafstemning.
Men jeg synes også, at det er vigtigt for befolkningen at vide, at så kan man altså ikke bare læne sig tilbage og sige: Nu stemmer vi nej den 28. september, og hvis så jasigerne får ret i, at det koster, og at det sætter Danmark ud på et sidespor, så kan vi bare fortryde om et års tid eller to, for sådan spiller klaveret ikke.
Det gælder den 28. september.
Det er bare det signal, jeg godt vil sende.
Så siger hr. Holger K. Nielsen, at det er nyttigt sådan at få sat en streg i sandet, men jeg synes altså i det hele taget, at nejsigerne skulle gøre sig klart, at de elleve har jo besluttet sig.
Euroen er her jo.
Vi kan ikke fjerne euroen ved at stemme nej den 28. september.
Det, vi tager stilling til, er: Vil Danmark med og have indflydelse på den, eller vil Danmark ud på et sidespor uden for indflydelse?
Frank Aaen (EL), 2000-05-17:
Hr. Anders Fogh Rasmussen siger, at der er tale om et politisk projekt og ikke så meget om et økonomisk.
Det er jeg sådan set fuldstændig enig i.
Det her drejer sig først og fremmest om, hvad der er mulighed for at træffe
politisk beslutning om i Danmark, hvor mange politiske beslutninger vi overlader til Bruxelles og til den nye centralbank.
Der er også i høj grad indenrigspolitik i det, og det, jeg gerne vil spørge hr. Anders Fogh Rasmussen om, er, om ikke man fra Venstres side opfatter et ja til euroen som et meget godt kort at have imod Socialdemokratiet, forstået på den måde, at den form for uansvarlig økonomisk politik, Socialdemokratiet nogle gange står for, når det gælder beskæftigelsen, vil euroen være med til at være en garant imod, fordi det simpelt hen er imod euroens regler. Er hr. Anders Fogh Rasmussen ikke enig i, at for Venstre er det her også en garanti imod uansvarlig socialdemokratisk finanspolitik?