runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Niels Bloch Jespersen (S), 2000-05-05:
Det er jo et meget interessant beslutningsforslag, vi her skal behandle, nemlig et forslag, der med tilbagevirkende kraft lægger op til at udbetale, hvad forslagsstillerne kalder »kompensatoriske foranstaltninger i forhold til regler, der blev indført ved lovgivning i 1992«.
Som jeg ser det, er det en ny form for landbrugsstøtte.
Vi kender, at man i landbruget får penge, når man holder op med at holde køer, man får penge, når man holder op med at dyrke jorden, og man kan såmænd også nogle gange få penge, når man begynder på noget nyt, har jeg indtryk af.
For det er jo sådan, at når man går tilbage og læser den ændring, der skete i 1992 i vandløbsloven, så handler det jo om, at der er nogle gode grunde, nemlig at man dyrker landbrug på en anden måde end dengang, jeg var barn, hvor man faktisk gik med en hest, og den trådte ikke så galt som en stor, tung traktor.
Det er jo simpelt hen, fordi man er begyndt at dyrke landbrug på en måde, mere effektivt, med større udbytte, at man har fået det her problem, og det synes jeg man skal holde sig for øje, Omkring de konkrete ting siger man så, at hvad nu, hvis man senere vil udvide bræmmen til 6 eller 10 meter?
Det har vi ingen intention om, men det kan da godt være, der kunne være nogle steder, hvor det kunne være fornuftigt, og i så fald er det jo klart efter lovgivningen, at så skal der ydes erstatning, for så må det betragtes som ekspropriation.
Det er jeg da ikke i tvivl om.
Hvis man går tilbage og læser bemærkningerne til vandløbslovforandringen, så er det ved 2 meter, at der er trukket en grænse nu.
Selvfølgelig kan Folketinget vedtage noget nyt, men som det hidtil har været, mener jeg ikke, det er det, der er problemet.
Det er ikke det, vi skal drøfte.
Om det, at man vil have mere klare regler: Der er det jo sådan, hvilket er fornuftigt, at det er kommuner og amter, der fører tilsynet med de pågældende vandløb, og som skal sikre, at de ting, der bliver foretaget, er i forhold til de konkrete vandløb.
Så på Socialdemokratiets vegne skal jeg meddele, at vi hverken kan stemme for beslutningsforslag nr. B 125 eller beslutningsforslag nr. B 126.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-05-05:
At hr. Niels Bloch Jespersen er enig med miljøministeren, kommer nok ikke bag på nogen, men når man taler om med tilbagevirkende kraft og kompensation: Vi må dog forstå, at det her er et beslutningsforslag, som lægger op til at ændre de her tilstande, fordi det er urimeligt, fordi det ikke er ret og rimeligt, at nogle enkelte i en situation skal afgive retten til at anvende deres jord, som de har gjort det tidligere.
Det kan godt være, at der ligger lovgivning forud, og den skal man da holde, men at bringe Højesteret ind i den sammenhæng som retfærdighed!
Jeg nævnte det før over for ministeren: Retten er jo ikke nødvendigvis retfærdighed.
Det er en afgørelse på en tvist.
Men det her er ret og rimelighed, ja, det går så langt, at det er et spørgsmål om almindeligt menneskesyn, som jeg ser det, om man anstændigvis kan gøre det her, og det vil sige, at der altså er nogen, der her i Tinget foreslår at få rettet ved den urimelighed, og det er i og for sig det, der er diskussionen.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-05:
Når hr. Niels Bloch Jespersen bruger nogle sammenligninger heroppe og siger, at landbruget jo har ændret sig, hesten er der jo ikke mere, nu er der kommet nogle andre store, tunge maskiner, så kunne det jo godt lyde, som om hr. Niels Bloch Jespersen faktisk ikke har været ude at se på landbruget, siden man holdt op med at bruge hesten.
Det er vist mange år siden, hr. Niels Bloch Jespersen har været ude at kigge på landbruget.
At sammenligne det med, at nogen holder op med at have køer - jamen gør man det ad frivillighedens vej, eller er man måske også tvunget til det?
Det med bræmmerne er man tvunget til, det med køerne er man jo ikke tvunget til på samme måde.
Det var dog en besynderlig sammenligning.
Så siger hr. Niels Bloch Jespersen, at det da godt kunne være, at man fremover vil gøre det her nogle steder, hvor det nu kunne være fornuftigt, og indledningsvis hørte vi ministeren sige, at det hele jo egentlig startede med, at man var begyndt på det nogle steder, og så syntes man lige så godt, man kunne lave det ens.
Jamen hvis vi så kommer i en situation, hvor vi så igen går ind og tager nogle steder og siger, at her synes vi, det er fornuftigt, jamen så skulle det da ikke undre mig, om hr. Niels Bloch Jespersen og Socialdemokratiet så kommer og siger: Lad os gøre det ens over det hele.
Og så begynder vi altså at tage af bræmmerne
Det handler om retfærdighed, vil jeg sige til hr. Niels
Bloch Jespersen.
Kim Andersen (V), 2000-05-05:
At den socialdemokratiske ordfører, hr. Niels Bloch Jespersen, ikke kan støtte det fremsatte beslutningsforslag, kommer ikke bag på os, og jeg skal derfor heller ikke takke hr. Bloch Jespersen.
Det skylder jeg ham ikke i den sammenhæng.
Men jeg vil derimod gerne takke for og anerkende, at den socialdemokratiske ordfører her fra Folketingets talerstol slår fast, at Socialdemokratiet ikke har intentioner om at udvide bræmmerne til hverken 2, 3, 4 eller flere meter.
Det var det, hr. Bloch Jespersen sagde, og han sagde det vel at mærke i betragtning af, at vi netop har haft en Pesticidhandlingsplan II til behandling, som netop opererer med sådanne udvidelser, men det er Socialdemokratiet altså imod.
Jeg forstår også, at Socialdemokratiets ordfører slår fast, at det er helt klart, at skulle der imod Socialdemokratiets ønske ske en udvidelse af bræmmerne, så ville det være ekspropriation, og så ville der være tale om fuld erstatningspligt.
Jeg takker for det klare svar fra
Socialdemokratiet.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-05-05:
Hr. Niels Bloch Jespersen nævnte i sin ordførertale, at landbruget får penge for forskellige ting.
Jeg ville sige til hr. Bloch Jespersen, at det overhovedet ikke er det, vi behandler i dag.
Det håber jeg, at hr. Niels Bloch Jespersen er enig med mig i.
Niels Bloch Jespersen (S), 2000-05-05:
Jeg skal prøve at samle det lidt og svare rimelig kort i forhold til spørgsmålet om, hvorvidt dette er en slags tilskud, når man kalder det en kompensatorisk foranstaltning i forhold til en lov, der har eksisteret siden for 8 år siden.
Det er klart, at man kunne ønske sig alle mulige andre former for love med tilbagevirkende kraft, men her har vi en dom, og jeg skal ikke uddybe det, ministeren sagde, for sådan er det.
Hvis man vil lave noget andet i forhold til den retstilstand, vi har, som nu er tolket i Højesteret, så må det opleves som en anden form for økonomisk foranstaltning. Jeg skal lade være med at uddybe hr. Kim Andersens vurdering af min landbrugskyndighed, men kun sige, at når jeg nævner, at hvis der sker udvidelse ud over de 2 meter i henhold til vandløbsloven, så står der direkte i vandløbsloven, at det kan man godt gøre, men i så fald skal det erstattes.
Det var det, jeg henviste til, altså vandløbsloven.
Hvad Socialdemokratiet tænker sig og gør i fremtiden, skal jeg ikke udtale mig om her, og det var heller ikke det, jeg sagde.
Men jeg sagde, at i forhold til det aktuelle beslutningsforslag, dér drejer det sig ikke om, at der nu skal ske udvidelse af hensyn til de tunge redskaber.
Og pesticidhandlingsplanen handler om noget helt andet.
Kim Andersen (V), 2000-05-05:
For god ordens skyld vil jeg gerne slå fast over for hr. Niels Bloch Jespersen, at jeg ikke udtalte mig om hr. Niels Bloch Jespersens landbrugskyndighed, det kunne aldrig falde
mig ind.
Jeg har intet kendskab til hr. Bloch Jespersens kyndighed på området.
Så vil jeg gerne slå fast, at det, som den socialdemokratiske ordfører sagde, var, at der ikke var planer om, at man ville udvide bræmmerne.
Det blev helt klart sagt heroppefra, og det er også helt klart, at Pesticidhandlingsplan II opererer med en udvidelse af bræmmerne.
Der er ikke taget beslutning om det, men den opererer med det.
Men jeg har altså hørt nu, og det er ikke dementeret, at Socialdemokratiet ved sin ordfører ikke går ind for en udvidelse, men jeg forstår så, at ordføreren er kommet på andre tanker efter at være blevet konsulteret af ministeren.
Jeg ved ikke, om regeringspartiet i mellemtiden har fundet ud af, hvad det egentlig mener i sagen eller tør mene.
Jeg ville i hvert fald gerne have et klart svar herfra nu.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-05-05:
Man kan jo altid diskutere, hvad der er rigtigt at gøre, og beslutningsforslaget lægger op til, at man skal gøre det på samme måde, som man gør i en række andre europæiske lande, hvor man både har et offentligt og et privat affaldssystem.
Det, jeg godt kunne falde lidt for, i hvert fald i første omgang, er det synspunkt, at hvis man lader producenter, forhandlere og importører tage emballagen tilbage for dermed at pålægge dem en pligt til at sørge for genanvendelse, er der også et større incitament for dem til at lade være med at pakke så meget plastic og pap og alt muligt andet rundt om de varer, de skal afsætte.
Jeg kan godt forstå synspunktet, men til gengæld mener jeg, at vi her i Danmark har et udmærket system, som adskillige partier, herunder Kristeligt Folkeparti, også har bakket op i diverse redegørelser om affald. Det, der er meget afgørende for mig, er en oplysning, jeg har fået fra Miljøstyrelsen om, at hvis man indførte et system som det foreslåede, altså et dobbeltsystem, ville det blive meget, meget dyrere end det system, vi kender i dag. Der tales om meromkostninger på op til 1 mia. kr., og det synes jeg er voldsomt, og det ville jo også være en belastning for de virksomheder, som man jo ellers fra Kristeligt Folkepartis side gerne vil friholde for udgifter.
Vi vil gerne være med til at tale om problemet og måske få lavet nogle yderligere undersøgelser af det, men umiddelbart kan vi ikke støtte forslaget.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-05-05:
Også fra CD's side skal der lyde en tak til hr. Ole M.
Der er for mange mennesker i dette land, som ved for lidt.
Ikke ethvert barn i dette land ved, at plastic ikke er noget, man bare smider væk, men noget, man skal samle sammen, og masser af kommuner har stadig ikke nogen sortering af affaldet.
Det hele ryger i storskrald, det hele ryger til deponering, eller også bliver det brændt, og vi kender alle sammen de problemer, der er med det.
Spørgsmålet er, om vi skal have analyseret området og finde ud af noget, der er mere effektivt end det, vi gør i dag.
Hele affaldshåndteringen bygger på afgifter, som opkræves ved aflevering, og det er der ret mange penge i, og vi ved jo godt, at det skal være neutralt rent finansieringsmæssigt, når vi taler omlægning.
Men i dag opkræver vi vel omkring 1 mia. kr. mere end det, vi bruger på at håndtere selve sagen, og spørgsmålet er, om vi skal blive ved med at have den forskel.
Den stigende mængde affald i et velfærdssamfund, som er meget forbrugende, giver også stigende indtægter på området, og det er et spørgsmål, om vi bare efter en tommelfingerregel til stadighed kun skal sende pengene ind i den store kasse og ikke i højere grad kanalisere dem over til at løse problemet.
Det vil vi gerne have diskuteret.
Vi vil altså gerne være med til at drøfte hele denne sag, og vi vil også meget gerne være med til at gøre noget ved de mere end 13 mio. t affald, vi har i dette land.
Jeg vil også understrege, at når vi hele tiden taler producentansvar, er vi også optaget af, hvad det er for en situation, man sætter danske erhvervsvirksomheder i.
Det er noget med, at den skal matche i forhold til dem, vi skal konkurrere med, og det er muligt, man også kan finde en løsning på det.
Men det afgørende er altså, at der er et ansvar, og det er måske nok et forbrugeransvar, når det kommer til stykket.
Det er i øvrigt også forbrugerne, der kommer til at betale,
hvis vi pålægger afgifter eller gør det dyrere.
Men vi skal vel lære alle sammen som forbrugere, og vi er ikke færdige med at forbruge en vare, før vi har skaffet os af med den, uden at det belaster miljøet, og det er vel det, der er målsætningen.
Vi afviser altså forslaget fra Kristeligt Folkeparti i dets umiddelbare form, men vil meget gerne drøfte spørgsmålet og mener, at intentionerne, der ligger i forslaget, om at komme videre på dette område, er vigtige.
Svend Auken (S), 2000-05-05:
Man kan jo sagtens klare sig ved at kalde andre for fremfusende.
Det, jeg har sagt, er, at vi har en lov.
Den lov blev i sin tid anfægtet.
Derfor blev den i mange kommuner ikke håndhævet.
Det er det, jeg udtrykte stærk irritation over at den ikke er blevet, og at man har gjort mange forsøg på at underminere denne lovgivning.
Derudover bryder jeg mig ikke om princippet om, at man, når man har tabt en sag og tabt den meget klart ved Højesteret, så mener, at man skal have en kompensation for det efterfølgende.
I øvrigt har jeg ikke sagt, at der ikke er tale om indskrænkning i ejendomsretten.
Det meste af den lovgivning, vi laver herinde, sætter rammer for ejendomsrettens udøvelse.
Hele vores planlovgivning, hele vores trafiklovgivning, hele vores erhvervslovgivning er i en eller anden forstand normsættende og dermed indskrænkende for ejendomsretten.
Det, der er spørgsmålet her, er, om der er tale om ekspropriation.
Og det er det, Højesteret har slået fast, at det er der ikke.
Mit eneste ønske er, at vi nu får denne her lov overholdt.
I øvrigt må jeg minde om, at også før naturbeskyttelsesloven blev der fastsat erstatningsfri bræmmer for vandløb i henhold til vandløbsregulativerne.
Det var ikke noget nyt princip, der blev indført i 1992.
Her gjorde man det bare generelt for hele landet, 2 meter på den måde.
Hvis man i øvrigt i forhold til villaejerne indførte pligt til, at der skulle være cykelstier ude foran alle villaer, ville det heller ikke udløse nogen form for erstatning, bare sagt til hr. Kim Andersen. Så man skal lægge mærke til, hvad Højesteret har sagt. Og jeg synes ikke, at jeg som hr. Fransgaard eller andre vil gå ind at anfægte det, Højesteret har sagt her.
For mit vedkommende er denne her diskussion afsluttet.
Det er en lov.
Og lov er lov.
Og lov skal holdes.
Og det er kommunernes og amters pligt at sørge for, at den bliver overholdt.
Irritationen kommer jo af, at mange andre mennesker - dagpengemodtagere og andre - oplever det sådan, at dér er der en voldsom ihærdighed fra de borgerlige partiers side, når det drejer sig om at overholde og gennemtvinge lovgivningen.
Men her har vi en soleklar bestemmelse, der har været gældende siden 1992 og for visse ejendommes vedkommende længere tid endda, og den bliver ikke overholdt.
Og det er det, der giver anledningen til, at man har lov til at sige noget.
Jeg er tilhænger af lov og orden.
Jeg er tilhænger af, at lov er lov, og at lov skal overholdes.
Så hvis man vil lave loven om, må man skaffe sig et flertal ved almindelige valg og lave loven om.
Så for mit vedkommende er det den sidste bemærkning til det her.
Der er en lov, og den skal overholdes.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-05-05:
Vi støttede i øvrigt også V 22 i sin tid, som ikke kom til afstemning.
Jeg kunne konstatere, at vi begge to stemte for regeringens forslag, fordi V 22 ikke kom til afstemning, men vi udtrykte i debatten dengang, i januar 1999 var det vel, vores tilslutning til SF's forslag.
Men fru Anni Svanholt siger, at hun jo er godt tilfreds med emballageafgiften.
Der er dog det, at den kun dækker detailemballage.
Det er de store mængder transportemballage, som skal rammes, og det er også det, fru Svanholt nævner, nemlig at emballagen skal indtænkes allerede i produktionen af produktet.
Så tror jeg nok, at fru Anni Svanholt brugte udtrykket »afgifter sammen med«.
Jeg formoder, at det betød betalingsafgift sammen med.
Det kan også være, det betød, at det skulle være frit for gift.
Det kan være begge dele
, men jeg forstod, at det var noget med afgiften. Jeg vil spørge: Hvis vi nu kunne fritage fødevareemballage for det her - så kommer vi nemlig også ud over de arbejdsmiljøproblemer, som ministeren henviser meget til, og som Venstres ordfører også var inde på at man har i Tyskland - er der så en mulighed for at få SF med?
Arne Kirkelund (DF), 2000-05-05:
Dansk Folkeparti har ved flere lejligheder fra Folketingets talerstol udtrykt ønske om en eller anden form for producentansvar ved affaldsbortskaffelse.
Beslutningsforslaget, vi behandler her i dag, omhandler tiltag, som skal gå i den retning.
Forslaget indeholder en ordning, der skal strække sig over ca. 2½ år, inden producenter, forhandlere og importører har aftalt, hvordan ordningen kan effektiviseres.
Det må være rimeligt.
Affaldsmængderne er stærkt stigende, og enhver nytænkning, som går i retning af at minimere og genbruge, er Dansk Folkeparti tilhænger af.
Dansk Folkeparti er derfor positivt over for dette beslutningsforslag.
Det er bl.a spørgsmålet om emballageafgiftens nedtrapning i takt med en ny ordnings indførelse.
Dansk Folkeparti ønsker ikke at medvirke til, at forbrugerne skal betale to gange for samme affaldsbortskaffelse, hvorfor det er afgørende at finde en fornuftig løsning på dette område.
Herudover vil vi gerne nærmere have redegjort for, hvordan den her foreslåede ordning rent praktisk ville kunne foregå.
Frode Sørensen (S), 2000-05-05:
Da vores ordfører på dette område, hr. Jeppe Kofod, ikke kan være til stede i dag, skal jeg på hans vegne fremlægge Socialdemokratiets holdning til nærværende beslutningsforslag.
Umiddelbart er vi egentlig imødekommende over for forslagets intentioner.
Siden ordningen for gymnasiet blev ændret tilbage i slutningen af 1980'erne, har der været stor debat om netop faget naturfag.
Problemet med naturfag er ganske simpelt det, at de sproglige gymnasiaster modtager undervisning i såvel 1. som 2. g, men uden at opnå et niveau inden for nogen af disciplinerne.
Det giver naturligvis de sproglige studenter et handicap i forhold til at fortsætte på eksempelvis samfundsvidenskabelige universitetsuddannelser, hvor der kræves C-niveau i matematik.
For Socialdemokratiet er det vigtigt, at vi ikke lægger hindringer i vejen for de unge, der har fundet deres drømmestudium.
Vi skal hjælpe den unge på vej og udruste hende så godt som muligt.
Gymnasierne har i nogle år kunnet få del i en pulje, så de kunne tilbyde 1 times ekstra undervisning i naturfag og dermed give de sproglige elever et C-niveau i matematik, den såkaldte model II.
Til vores store fortrydelse er det ganske få gymnasier, der har valgt at tilbyde denne model.
Vi ved, at der er stor interesse blandt de sproglige gymnasiaster, derfor kan vi kun opfordre gymnasierne til at give dette tilbud, også selv om der ikke længere gives tilskud via finansloven.
I Socialdemokratiet er vi altså positivt stemte over for ideen om at give de sproglige gymnasieelever papir på den kompetence, de får via naturfag.
Men når vi alligevel ikke umiddelbart støtter dette forslag, skyldes det en række forhold.
For det første ønsker vi ikke at drage forhastede konklusioner.
Vi vedtog sidste år et samlet udviklingsprogram
for fremtidens ungdomsuddannelser, og vi ønsker at afvente erfaringerne med dette program, inden vi lægger os fast på f.eks. en obligatorisk model for naturfag. For det andet er vi ikke sikre på, at det absolut er model II, der er den bedst tænkelige model.
Slutteligt har vi endnu ikke set henvisning til, hvordan forslagsstillerne vil finansiere den ekstra udgift.
Vi vil ikke være med til at bruge penge, før vi ved, hvor de kommer fra. Samlet set bakker vi op bag den grundlæggende idé i forslaget, men må forkaste den form, der er valgt.
Vi ønsker at give de sproglige studenter en kompetence i matematik, men vi er ikke sikre på, at model II er den mest optimale.
Samtidig undrer vi os over, at forslagsstillerne ikke har anvist et sted, hvor vi kan finde de 12-13 mio. kr., som det vil koste at gennemføre forslaget.
Vi kan derfor ikke støtte forslaget, som det foreligger.
Anni Svanholt (SF), 2000-05-05:
Da SF's ordfører, hr. Aage Frandsen, ikke kan være til stede her i dag, skal jeg på SF's vegne fremføre følgende: Beslutningsforslaget indebærer, at naturfag i det sproglige gymnasium skal være efter den såkaldte model II. Det betyder, at gymnasieeleverne skal have 8 timers undervisning i naturfag og ikke kun 7, samtidig med at de opnår matematik på C-niveau.
Indholdet i forslaget svarer til den forsøgsordning, som SF fik gennemført i finansloven for 1997.
SF er som udgangspunkt positiv over for forslaget, men der er også problemer i forslaget, hvilket bedst kan udtrykkes gennem en række spørgsmål: Kunne modellen med 8 timers naturfag ikke være en mulighed for den enkelte elev, hvilket betyder, at skolerne skal tilbyde ordningen?
Hvem skal finansiere ordningen med 1 ekstra time? Skolerne, amterne eller staten?
Hvis ordningen skal gøres permanent, skal man så ikke vente til en egentlig reform af gymnasiet?
Men som sagt er SF positiv over for at finde en model, der indebærer, at den enkelte elev, der ønsker det, kan få naturfag med matematik på C-niveau.
Men det konkrete forslag efterlader så mange ubesvarede spørgsmål, at SF ikke kan støtte det.
Egil Møller (DF), 2000-05-05:
Da Dansk Folkepartis normale ordfører på området ikke har mulighed for at være til stede
- og det er i øvrigt hr. Christian H. Hansen -
skal jeg på Dansk Folkepartis vegne fremføre følgende: Som forslagsstillerne selv skriver i beslutningsforslaget, udsendte Undervisningsministeriet to rammebeskrivelser for forsøg med naturfag på gymnasiernes sproglige linje.
Det, som kaldes model II, har så siden 1997 kørt som en forsøgsordning og er efterfølgende blevet evalueret af en arbejdsgruppe nedsat af Uddannelsesstyrelsen.
Af evalueringen er det fremgået, at forsøgsordningen har været yderst tilfredsstillende.
Når evalueringen har vist sig at være positiv, er det efter Dansk Folkepartis opfattelse meget naturligt, at man også fremsætter dette beslutningsforslag om obligatorisk naturfag efter model II på gymnasiets sproglige linje. Dansk Folkeparti kan støtte forslaget.
Henrik Svane (RV), 2000-05-05:
Naturfag er et ret nyt fag på den sproglige linje i gymnasiet, og der er nok ingen tvivl om, at faget er kommet for at blive, men at gøre det obligatorisk efter model II, således at det sikrer et C-niveau i matematik, fysik og kemi, kan Det Radikale Venstre ikke støtte.
Som ministeren har redegjort for, har der kørt en forsøgsordning, hvor tilslutningen var ganske lav.
Blot 38 af 144 gymnasier benyttede muligheden.
Det skyldes sandsynligvis mindre økonomi, end det forhold at modellen øger de studerendes timetal med 1 time ugentligt.
Selv om forsøget er ved at nå sin afslutning, er det forsat muligt for det enkelte gymnasium at fortsætte med model II.
Det er væsentligt for Det Radikale Venstre at give den valgfrihed, men Det Radikale Venstre bakker ikke op om at gøre ordningen obligatorisk.
Det er der to årsager til, som undervisningsministeren også har været inde på.
For det første ønsker vi ikke umiddelbart at øge arbejdsbelastningen yderligere for de studerende uden at tage en mere grundlæggende diskussion om hele den sproglige linjes sammensætning.
Som ministeren gjorde opmærksom på, vil det forrykke den balance, som gymnasiereformen bygger på.
Og som det andet og mest væsentlige finder vi det en smule umotiveret at ville gøre ordningen obligatorisk med det samme i stedet for at afvente de erfaringer og konklusioner, der måtte kunne hentes fra udviklingsprogrammet for fremtidens ungdomsuddannelser, når det har kørt længere tid.
Udviklingsprogrammet giver os endvidere grundlag for at tage en mere grundlæggende diskussion af fagsammensætningen
på såvel den sproglige som den matematiske linje.