runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Adelskov (S), 2006-03-14:
Jeg bliver nødt til at sige til fru Irene Simonsen, at den der udlægning af, hvad man kan klage over, altså ikke passer.
Det, man kan klage over, er afgørelsen om, hvorvidt man har opfyldt kravet om de 300 timer eller ej.
Det er det, der bliver afgjort ved en klagesag.
Og det er ikke et spørgsmål om, hvorvidt man har været forkert eller rigtigt indplaceret i den der matchgruppe.
Men det giver mig da anledning til at sige, at det jo så må betyde, at Venstre er indstillet på, at vi i hvert fald med lovforslaget her sikrer, at man også kan klage over matchgruppeplaceringen.
Hvis det skal forstås sådan – og det kan fru Irene Simonsen bare sige – må vi lige have forslaget tilbage i udvalget mellem anden og tredje behandling og have beskæftigelsesministeren til at bekræfte, at det kan man altså, sådan at det ligger helt klart i forhold til lovgrundlaget, at man også i en klagesag, når man falder for den der 300-timers-regel, kan klage over matchgruppeindplaceringen.
Det vil være ganske nyt og ganske positivt.
Så vil jeg sige, at når der er så mange arbejdsgivere, der har alle de her job, hvorfor siger fru Irene Simonsen ikke til dem: Kære venner, tag nu og ring til kommunen, tag nu og ring til AF?
Så kunne man bruge energien på at få delt de der job – alle de mange dejlige job, som fru Irene Simonsen vælter sig rundt i, når hun er ude sammen med sine venner – ud til dem, der rent faktisk står og mangler et job.
Det, der foregår her i dag, er, at fru Irene Simonsen står og antyder, at folk, der er på kontanthjælp, sgu ikke gider arbejde, og at det sådan set bare er et spørgsmål om, at man hellere vil holde dem fra beskæftigelse.
Nej, det, der er tale om her, er, at der nogle mennesker, der har så dårlige forudsætninger, at de ikke kan få et arbejde ude hos fru Irene Simonsens venner i erhvervslivet.
Irene Simonsen (V), 2006-03-14:
Jeg har snart vænnet mig til, at hr. Thomas Adelskov er tonedøv og har været det i snart et år, så mine forhåbninger om, at det bliver bedre, er såmænd ikke så store mere.
For hvis hr. Thomas Adelskov hørte efter, sagde jeg, at det jo handler om, at hvis man er indplaceret præcis sådan, som hr. Thomas Adelskov siger, i matchgruppe 4, men måske skulle have været i matchgruppe 5, og falder for 300-timers-reglen, så mister man sin kontanthjælp.
I det øjeblik man mister sin kontanthjælp, har man klageadgang.
Og det vil sige, at når det får nogle direkte følger, så har man klageadgangen.
Det kan hr. Thomas Adelskov ikke benægte, heller ikke i de svar, der er kommet både her i salen og andre steder.
Ja, jeg er da glad for, at jeg færdes udeomkring og hører, hvad der sker uden for disse mure, for det er faktisk ret vigtigt, vil jeg sige til hr. Thomas Adelskov.
Det er jeg egentlig ret stolt af.
Og jeg kan bare konstatere, at arbejdsgivere kommer med den meddelelse – det var såmænd ikke bare i går, det har vi jo hørt længe – at de har job, de gerne vil have besat, og at de også henvender sig til kommuner og AF.
Og det er jo dybt beklageligt, at de systemer ikke fungerer godt nok til så at få folk af sted.
Thomas Adelskov (S), 2006-03-14:
Men jeg skal starte med at konstatere, at Venstres ordfører åbenbart ikke har forstået det her lovforslag og ikke har forstået de svar på de spørgsmål, der er stillet i behandlingen, hvis det er sådan, at Venstres ordfører mener, at man kan klage over den matchgruppeplacering, man har fået.
For det er jo matchgruppeplaceringen, der er forudsætningen for, om man bliver vurderet efter 300-timers-reglen.
Og hvis man nu er – og det er jo ikke nødvendigvis noget ondt, det er jo sådan subjektivt med den matchgruppeplacering – fejlplaceret i matchgruppe 4 og i stedet for skulle have været i matchgruppe 5, så skulle man jo i realiteten ikke have været vurderet efter 300-timers-reglen, altså ovre i gruppe 5.
Men måske på grund af en lille fejl hos en sagsbehandler, kan man være placeret i matchgruppe 4 og ryger så for 300-timers-reglen.
Og det kan man altså ikke klage over.
Man kan kun klage over, om man ryger for 300-timers-reglen, ikke over matchgruppeindplaceringen. Jeg bliver bare nødt til at sige til fru Irene Simonsen, at det er meget tydeligt ud fra svarene og lovforslaget.
Så skal jeg sige, at det undrer mig, at hver gang vi har en debat her i Folketingssalen, så har fru Irene Simonsen altid mødt nogen, der lige har sådan og sådan eller kender til sådan og sådan.
Jeg synes, at hvis fru Irene Simonsen møder så mange ude i dansk erhvervsliv, der vil tilbyde de her indvandrere nogle job, så skulle hun se at komme i gang.
Så skulle hun sige, at de skulle henvende sig nede på kommunen eller på arbejdsformidlingen, og så skulle man tilbyde job til dem.
Hvis de indvandrere så ikke vil tage det job, kan man tage kontanthjælpen fra dem.
Så enkelt er det.
Men man behøver ikke at vente 3 år på, at nogle af de mest syge og dårlige i det her land skal have frataget deres kontanthjælp, fordi de ikke kan finde 300 timers arbejde med at gøre rent eller være avisbud.
Irene Simonsen (V), 2006-03-14:
Jeg vil gerne bekræfte det første, fru Elisabeth Geday siger, nemlig at matchgruppe 5 handler om folk, der altså ikke p.t. har en evne, der er rettet mod arbejdsmarkedet, og hvor der derfor skal være en indsats af mere social karakter.
Derfor er der taget hensyn til de svageste.
Det har netop været vigtigt, så man gør den rigtige indsats.
Med hensyn til de 300 timer vil jeg sige, at jeg faktisk i min ordførertale her har stået og fortalt om, hvordan vi aldrig nogen sinde før i historien har haft en større chance for at få folk med bare en lille rest af arbejdsevne ind på arbejdsmarkedet, fordi der i den grad er brug for dem, og fordi arbejdsgiverne er parate til at være med til at løfte også den her opgave.
Det er da at vise respekt over for det enkelte menneske, som kan få lov at yde et stykke ordinært arbejde i 300 timer, ud fra hvad man magter.
Og så er der jo ikke noget til hinder for, at man også kan gå på et danskkursus.
Det er der altid åbenhed for, og det er i øvrigt gratis i Danmark.
Elisabeth Geday (RV), 2006-03-14:
Det forekommer mig, at Venstres ordfører og jeg taler fuldstændig forbi hinanden.
Det, jeg taler om, er, at den eneste måde, hvorpå man kan blive fritaget for kravet om de 300 timer, er, ved at man tilhører matchgruppe 5, altså dem, der er syge og fuldstændig uden evne til at komme ind på arbejdsmarkedet på grund af sygdom.
Hvis man ikke taler dansk og man tager et danskkursus, så bidrager man aktivt til at bringe sig selv tættere på arbejdsmarkedet.
Hvorfor vil Venstre ikke støtte et ændringsforslag, der går på, at hvis folk gør noget aktivt, så kan de blive fritaget for 300-timers-reglen?
Irene Simonsen (V), 2006-03-14:
Jamen det er så nok også her, hvor De Radikale aldrig nogen sinde har set sigtet med det her, nemlig at hjælpe folk i gang med et rigtigt arbejde på en rigtig arbejdsplads, så de føler, at de også får brugt de evner, de har.
Ud fra den praksisviden, jeg har, og den er faktisk slet ikke så lille på det her område, kan jeg sige, at lige præcis det, de mennesker har brug for, er at blive anerkendt for de evner, de har, men de føler sig ikke anerkendt for deres evner, når de bliver sat i diverse projekter og praktikker osv.
De vil gerne sige: Jeg kan også noget, og jeg skal bruges, i den udstrækning jeg kan bruges.
Det bliver man matchet til.
Elisabeth Geday (RV), 2006-03-14:
Nu har jeg jo været sammen med beskæftigelsesministeren ganske mange gange og har hørt ministeren sige meget ofte, at det ikke skal kunne betale sig at sygeliggøre sig.
Det Radikale Venstre har sammen med en række andre oppositionspartier stillet en række ændringsforslag, og et af dem går ud på, at vi ændrer systemet, således at der kan dispenseres for 300-timersreglen, hvis man har gjort en indsats for at bringe sig selv tættere på arbejdsmarkedet, f.eks. ved at komme i praktik eller tage nogle danskkurser eller lignende.
Kan ordføreren for regeringspartiet ikke forklare, hvorfor regeringen ikke vil stemme for det her ændringsforslag, som sikrer, at 300-timersreglen ikke bliver til et system, hvor man simpelt hen skal elendiggøre sig for at sikre sin kontanthjælp?
Thomas Adelskov (S), 2006-03-14:
Det skal åbenbart heller ikke kunne lade sig gøre, at jeg får forklaret fru Elsebeth Gerner Nielsen noget som helst i dag.
Men jeg bliver bare nødt til at sige, at det her for os har været en afvejning af indholdet af lovforslaget.
Det er vel egentlig ikke så vanskeligt at forstå, at vi har vejet elementerne i det lovforslag op mod hinanden.
En væsentlig del af det her lovforslag indeholder jo elementer, som klart er socialdemokratisk politik: at der stilles krav til de unge, at man sikrer, at unge under 25 år får en uddannelse, at der sker en gentagen aktivering af personer over 30 år på kontanthjælp, i stedet for de får lov til at gå på passiv forsørgelse.
Alt det fik vi med i den aftale, der lå med regeringen i juni måned.
Det, der gik galt, var, at regeringen ikke ville leve op til den del af aftalen, der handler om, at man altså ikke skal stille urimelige krav til mennesker, der ikke kan leve op til beskæftigelseskravet, og derfor vil vi ikke stemme for det her lovforslag.
Henriette Kjær (KF), 2006-03-14:
Hvis jeg er flink og rar og prøver at sætte mig i De Radikales sted, kan jeg måske godt forstå, at man kan have nogle bekymringer.
Det her er en ny lovgivning, og den skal implementeres i kommunerne.
Men at begynde at sige, at det vil stigmatisere kvinderne, og at det vil fratage kvinderne al selvstændighed, det må jeg simpelt hen melde fra over for.
Det er jo lige præcis det modsatte, som dette lovforslag skal bevirke.
I dag er kvinderne jo stigmatiserede, de kan simpelt hen ikke blive mere hverken stigmatiserede eller isolerede, end de er i dag.
For de unge piger går det til dels godt nok.
Men de, der er kommet hertil via familiesammenføring, eller som er blevet fastholdt i deres roller som husmødre, kommer ikke ud på arbejdsmarkedet, ved at vi fastholder situationen, som den er i dag, og det må De Radikale komme med et bud på, i stedet for blot at skyde det her ned.
Elisabeth Geday (RV), 2006-03-14:
Jeg tager ministerens bemærkninger som udtryk for, at regeringen ikke vil stemme for vores forslag om, at man kan dispensere fra 300-timersreglen, hvis folk gør, hvad de kan, for at bringe sig selv tættere på arbejdsmarkedet.
Men så vil jeg gerne spørge regeringen: Vi har også stillet et ændringsforslag, som går på, at man opgør de 300 timer løbende, sådan at man ikke efter 2 år bliver nulstillet og derfor må starte forfra igen.
Altså, hvis en kvinde har optjent 254 timers ordinær beskæftigelse og der så er gået 2 år, hvorfor kan vi så ikke gøre det sådan, at de 254 timer så stadig væk tæller med i en ny 2-års-periode?
Det kunne jeg godt tænke mig at spørge ministeren om, for det ville efter vores opfattelse lidt mindre gøre det her forslag til en ligestillingsmæssig katastrofe.
Til det øvrige har jeg absolut ingen bemærkninger.
Det med racisme står for ministerens helt egen regning.
Men nu vil jeg gerne citere fra betænkningen igen: »Det Radikale Venstres, Socialistisk Folkepartis og Enhedslistens medlemmer af udvalget mener for det første, at lovforslaget helt overordnet bygger på en principiel holdning om, at mennesker med en anden etnisk baggrund end dansk ikke er ligeværdige, ikke fortjener samme vilkår som danske statsborgere og selv bærer det primære ansvar for den ulighed, der eksisterer i det delte Danmark.«
Må jeg godt tage det som udtryk for, at fru Elisabeth Geday ikke fra den her talerstol tør bekræfte det, man selv skriver i betænkningen?
Jeg vil godt sige, at jeg synes, det er et bidrag til at forpeste tonen i debatten om integration her i landet at skrive den slags ting, men det gør det jo faktisk endnu sørgeligere, at ordføreren ikke engang tør stå ved det på talerstolen.
Nu skal vi jo så have Enhedslistens repræsentant og SF's repræsentant på talerstolen, og der kan vi måske så få bekræftet det, der står i betænkningsbidraget.
Jeg har jo, som jeg tidligere sagde, været sammen med beskæftigelsesministeren ganske ofte, hvor han har udtalt sig negativt om initiativer, hvorefter det kan betale sig for mennesker at sygeliggøre sig, og derfor vil jeg gerne spørge ministeren direkte, om regeringen vil stemme for det ændringsforslag, som Det Radikale Venstre har stillet, som sikrer, at 300-timers-reglen ikke bliver et system, hvor man skal elendiggøre sig for at få sin kontanthjælp, altså den her regel om, at man skal sygeliggøre sig for at blive en del af matchgruppe 5 og derved undgå at blive ramt af 300-timers-reglen.
Vil ministeren ikke gøre rede for, hvis regeringen siger nej, hvorfor regeringen ikke vil stemme for lige præcis det ændringsforslag?
Det Radikale Venstre skriver i betænkningen, at det bygger på en principiel holdning om, at mennesker med anden etnisk baggrund end dansk ikke er ligeværdige, ikke fortjener samme vilkår som danske statsborgere og selv bærer det primære ansvar for den ulighed, der eksisterer.
Elisabeth Geday (RV), 2006-03-14:
Altså, jeg ville ønske, at jeg kunne være lige så positiv som fru Henriette Kjær.
Men hvis vi antager, at sådan en indvandrerkvinde i 2 år har gjort alt, hvad der står i hendes magt for at komme tættere på arbejdsmarkedet; hun har taget alle de kurser, som regeringen nu vil tilbyde hende, hun er kommet til den jobpraktik, som regeringen har tilbudt hende, men det er alligevel ikke lykkedes hende at finde de 300 timers beskæftigelse, synes regeringen så, at den gør denne kvinde en tjeneste ved at fratage hende kontanthjælpen og derved én gang for alle – og det synes jeg vi skal have slået fuldstændig fast – at sømme hende fast til køkkengulvet, for hun får ingen hjælp, i det øjeblik hun ikke modtager en offentlig ydelse i form af kontanthjælpen, hun får ikke længere del i vores aktive arbejdsmarkedspolitik?
Så spørger jeg mig selv: Hvis fru Henriette Kjær tror på, at det har en effekt, hvorfor kan man så ikke stemme for det ændringsforslag, som vi lægger op til, som betyder, at i det øjeblik kvinderne rent faktisk mister deres hjælp, så kan de fortsat i det mindste få lov at få del i de redskaber, som er en del af den aktive arbejdsmarkedspolitik?
Henriette Kjær (KF), 2006-03-14:
Jeg tror slet ikke, at den radikale ordfører har læst det her forslag.
Det med at gå på danskkur sus og alle de andre forberedende ting skal jo ske inden.
Det skal jo ske i den proces, man går i gang med nu, hvor sagsbehandlerne i kommunerne begynder at vende bunkerne og forberede de folk, vi taler om her, på den situation, der kan opstå, hvis de ikke har haft de 300 timers erhvervsarbejde.
Derfor er det fuldstændig bagvendt, når De Radikale siger, at vi først begynder, når de 2 år er gået.
Nej, vi begynder allerede nu.
Så snart lovforslaget træder i kraft, begynder sagsbehandlerne på denne proces med at se, hvad der skal til, for at de mennesker kan komme i job.
Det er jo det, der er så paradoksalt.
Det må være en misforståelse.
Det må være, fordi man ikke forstår forslaget, og det synes jeg er meget, meget problematisk.
Elisabeth Geday (RV), 2006-03-14:
Vores bud ligger faktisk i vores ændringsforslag.
Vores forslag indeholder jo lige præcis det, fru Henriette Kjær efterspørger.
Vi foreslår, at hvis kvinderne aktivt gør noget for at forbedre deres egen situation med hensyn til arbejdsmarkedet, tager danskkurser, kommer ud i jobpraktik, får søgt nogle stillinger, jamen så skal de ikke mødes med det krav om at få frataget kontanthjælpen.
Jeg er nødt til at vende spørgsmålet om: Vil fru Henriette Kjær ikke fortælle mig, hvad hun vil gøre for de kvinder, som får frataget deres kontanthjælp, altså de kvinder, som nu ikke længere får mulighed for at få de tilbud, som ligger som en del af vores aktive beskæftigelsesindsats?
Det kan jeg så spørge hende om, når hun får mulighed for at holde sin ordførertale.
Hvordan vil fru Henriette Kjær hjælpe dem fri af køkkengulvet?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-03-14:
Jeg appellerer bare til, at der er lidt rygrad.
Nu har Socialdemokratiet taget hele den her kamp.
Først gik man med i integrationsaftalen, og så sprang man fra den, og nu ender det med, at man bare undlader at stemme til et lovforslag, der er så fuldstændig afgørende for den måde, vi har valgt at skrue velfærdsstaten sammen på.
Thomas Adelskov (S), 2006-03-14:
Jeg synes sådan set, der er andre meget vigtige ting i lovforslaget, men det er her, hvor der er en klar kant i forhold til regeringen.
Men nu synes jeg heller ikke, at man skal ophøje sig selv i forhold til andre partier.
Altså, De Radikale var med ret langt hen ad vejen i de der forhandlinger.
Man skal selvfølgelig ikke referere fra forhandlingerne, men sådan som jeg husker det, var det mest afgørende for Det Radikale Venstre ikke det der med de 300 timer, da vi forhandlede den samlede integrationspakke.
Vi har valgt at sige, at der er mange ting i det her lovforslag, vi er enige i, og hvis man går tilbage og læser referatet af førstebehandlingen og den ordførertale, som jeg holdt, kan man se, at jeg remsede en lang række positive elementer op, som vi synes er gode i det lovforslag.
Men vi vil ikke være med til at stemme for et lovforslag, der indeholder urimelige krav på den her måde, og derfor har vi valgt, at vi hverken vil stemme for eller imod lovforslaget.
Det synes jeg at jeg har redegjort for over for De Radikales anden ordfører på sagen, og jeg synes, jeg har redegjort for det over for hr. Jørgen Arbo-Bæhr, men jeg vil gerne tage endnu en tur med fru Elsebeth Gerner Nielsen, hvis det er sådan, det skal være.
Jens Christian Lund (S), 2006-03-14:
Jeg vil gerne sige, at jeg er helt overbevist om, at ministeren gjorde et stort arbejde for at få et bredt forlig, og jeg mener egentlig også, at vi gjorde et stort arbejde for at få et bredt forlig.
Vi er så ikke enige om konsekvenserne, men jeg vil godt bede ministeren bekræfte, at når ministeren igen her siger, at det kun er Malta og Sverige, der har revisionspligt, så er det selvfølgelig ikke ukorrekt, for ministeren kunne aldrig drømme om at lyve, men det er heller ikke hundrede procent korrekt, for der er en række revisionspligter i en række af de andre lande.
Jeg vil gerne anerkende, at ministeren her fra Folketingets talerstol siger, at der er teoretiske muligheder for at lave konstruktioner, som gør, at man kan komme ud over revisionspligten.
Jeg mener egentlig, at vi er meget positive over for erhvervslivet.
Problemet er, at skurkene vil udnytte det, hvor der er en teoretisk mulig hed, og jeg synes da selvfølgelig, det er anerkendelsesværdigt, at ministeren her fra talerstolen siger, at det er muligt at bekæmpe.
Så vil jeg godt bede ministeren om at bekræfte, at det godt nok drejer sig om små virksomheder, men at man godt kan have en kapital på 7 mia. kr. og så blive fri for revisionspligt.
Det kan godt være, at en thybo synes, at det er en relativt stor virksomhed.
Det er da rigtigt, at der er forskel på, hvordan man har regnskaber i hele EU.
Jeg har også hørt bemærkninger omkring et review, som vi har diskuteret på ministerens kontor, og jeg vil bare sige til det: Man har forsøgt ordningen i England, man bruger den ikke.
Der er ikke andre steder, hvor man bruger den, og vi må forholde os til, at det er meget store omsætninger, man taler om i EU, hvor man ikke har revision, der er jo rigtig, rigtig store omsætningsgrænser.
Holdningen er derfor, at vi selvfølgelig holder øje med det her, og vi er jo faktisk enige med ordføreren i, at 45 årsværk, som jeg håber at ordføreren er enig i, jo skal se på de brodne kar.
Vi lovgiver altså for erhvervslivet, ikke for dem, der bryder loven.
Alle kan jo bryde loven.
Poul Erik Christensen (RV), 2006-03-14:
Indledningsvis vil jeg da gerne anerkende ministeren for et helhjertet forsøg på at få et flertal til et lovforslag, som skal give nogle administrative besparelser i virksomhederne.
Første forsøg var allerede inden fremsættelsen i Folketinget, og senere var der et forsøg imellem første- og andenbehandlingen.
Der skal ikke herske tvivl om, at Det Radikale Venstre er tilhænger af, at erhvervslivet lettes for administrative byrder.
Derfor skal det også være helt klart, at ministeren mellem første- og andenbehandlingen havde et tilbud om en væsentlig højere grænse for revisionsfritagelse end den, der nu er i forslaget.
Det var således, at der i det forslag og i de diskussioner, vi havde, var tale om et såkaldt view, ikke en rigtig revision, men det at en revisor har en gennemgang af virksomhedens opstillinger og regnskab og dermed kan give en form for godkendelse af det pågældende regnskab.
Hvis det var det, der havde været i forslaget, ville det have givet en væsentlig større besparelse til erhvervslivet end den halvering, det nu blev til mellem første- og andenbehandlingen af forslaget.
Det, der er baggrunden for, at Det Radikale Venstre på trods af et godt forarbejde af erhvervsministeren ikke har kunnet tilslutte sig forslaget, er, at høringssvarene går meget imod det, og samtidig er de ekspertoplysninger, der er kommet mellem første- og andenbehandlingen, kommet til vores kendskab.
Nu er løbet kørt, flertallet er sikret, og den eneste afbødning, Det Radikale Venstre kan finde på til det lovforslag, der ligger, er at stille to ændringsforslag, som er fremkommet efter det sidste foretræde, der var for udvalget.
Det første ændringsforslag er en ændring af lovens ikrafttræden, således at loven først træder i kraft den 1. januar 2007.
Det andet ændringsforslag er en præcisering af revisorens pligt til at sikre, at omverdenen er klar over, at her er en virksomhed, der nu har frasagt sig revisionspligten.
Derfor står der i forslag to, at revisor forpligter sig til senest 14 dage efter en virksomheds opsigelse af revisionssamarbejdet skriftligt at meddele dette til Erhvervs- og Selskabsstyrelsen, der samtidig gør denne oplysning offentligt tilgængelig.
På den baggrund ønsker Det Radikale Venstre forslaget tilbage i udvalget.
Jens Christian Lund (S), 2006-03-14:
Jeg vil da gerne følge op på det, Jan Trøjborg sagde, og sige, at ministeren jo også på daværende tidspunkt gav os noget.
Og jeg vil erkende, at jeg på daværende tidspunkt da også syntes, at det var et godt forslag.
Der er jo en grund til, at vi har stillet vel 70 spørgsmål i den her sag, og det er jo for at se efter, om det var så godt, og vi erkender, at vi har ændret holdning.
Jeg vil dog godt bede den konservative ordfører om at bekræfte, at vi kan have virksomheder med en balancesum på omkring 7 mia. kr., som ikke har revisionspligt efter det her.
Det er det ene.
Det andet er, om den konservative ordfører vil bekræfte, at Socialdemokraterne har været indstillet på i forhandlingerne med ministeren at lave administrative lettelser for virksomheder med en omsætning helt op til 20 mio. kr.
Det er ikke, fordi vi ikke gerne vil gøre noget positivt for de små og mellemstore virksomheder, men det er, fordi vi reelt er bekymrede for, at lovforslaget åbner nogle huller.
Den konservative ordfører må vel give os ret i, at hvis vi er bekymrede, er vi nødt til at gøre opmærksom på det.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-03-14:
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at det er et lovforslag, som op til flere gange har været i det politiske værksted for at blive justeret.
Vi så da også gerne, at man måske kom endnu videre, så en fjernelse af revisionspligten omfattede endnu flere virksomheder.
Men vi stiller os tilfreds med det, der ligger, og betragter det som et vigtigt skridt i den rigtige retning, et vigtigt skridt i at sikre bedre konkurrenceevne for danske virksomheder.
Jeg synes, at processen har været særegen.
Det gør, at vi ser meget positivt på det nye forslag.
Det var altså den daværende erhvervspolitiske ordfører for Socialdemokraterne, der udtalte sig således i november måned.
At vi så i dag fra den ellers udmærkede ordfører, hr. Jens Christian Lund, skal høre om skattesvindel og en frygtelig masse ulykker, der ramler ned over kongeriget, undrer mig jo voldsomt, når man tilbage i november måned var så positiv over for lovforslaget.
På den baggrund støtter vi Konservative det med største fornøjelse.