Hans Christian Schmidt (V), 2003-10-21:
Jeg vil gerne starte med at takke for ordførernes kommentarer til lovforslagene.
Jeg bemærkede godt, at der var nogle, der selvfølgelig varmt kunne støtte dem; der var nogle, der havde nogle reservationer, og der var nogle, der var om ikke imod det så i hvert fald noget mere reserverede end andre.
Jeg ser også frem til, at vi kommer til at diskutere dem i udvalget.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi får en god gennemgang af begge lovforslag og selvfølgelig også af de ændringer og spørgsmål, som ordførerne måtte have.
Se, hovedsigtet med lovforslaget er jo at implementere vandrammedirektivet og dele af habitatdirektivet i dansk lovgivning, og der er tale om to lovforslaget, nemlig miljømålsloven, L 15, som er hovedloven, som gennem myndighedsbestemmelser og planbestemmelser sikrer implementering af direktiverne, og ændringslovforslaget, lovforslag nr. L 16, der indeholder konsekvensændringer i de eksisterende love og i øvrigt sikrer en sammenhæng mellem gamle og nye regler.
Lad mig starte med at slå fast, at der er tale om, at vi med lovforslagene etablerer rammerne for den fremtidige forvaltning og planlægning af vand- og naturområdet.
Siden hen vil der så blive taget yderligere skridt til at sikre indsatsen for at beskytte vandmiljøet og naturen.
Lad mig blot nævne de kommende ændringer af skovloven og naturbeskyttelsesloven og Vandmiljøplan III som nogle af de initiativer, som er umiddelbart forestående. I 1995 anmodede Europa-Parlamentet og Rådet Europa-Kommissionen om en tilbundsgående revision af fællesskabets vandpolitik, særlig med henblik på beskyttelse
Dette resulterede i vandrammedirektivet, der blev vedtaget i år 2000.
Vandrammedirektivet har til formål at sikre beskyttelse af overfladevand og grundvand, og direktivet fastsætter generelt mål om, at der skal være opnået god miljøtilstand i vandområderne i 2015.
Direktivet lægger endvidere rammer for, hvilken planlægningsproces der skal ske for at nå dette generelle miljømål.
Endvidere indeholder det bestemmelser om, at der skal ske en udpegning af såkaldte vandområdedistrikter og dertil knyttede vandområdemyndigheder.
Jeg skal vende tilbage til, hvordan lovforslaget foreslår disse bestemmelser implementeret i Danmark.
I direktivet er der for medlemslandene fastsat en seneste frist for implementering i national lovgivning, nemlig den 22. december 2003.
Jeg håber meget, at vi kan hjælpe hinanden med at nå det.
Jeg tror godt, at vi kan nå at få det her forslag igennem.
Jeg har i hvert fald forstået på ordførerne, at man er positivt indstillet på at gøre en konstruktiv indsats.
Habitatdirektivet er fra 1992 og er allerede blevet implementeret gennem en række love, f.eks. naturbeskyttelsesloven og råstofloven, og desuden er der lavet en særlig bekendtgørelse om afgrænsning og administration af internationale naturbeskyttelsesområder med ophæng i planloven.
Men der har altså vist sig et behov for et supplement.
Det kommer dels i dette lovforslag og dels i de forslag til skovlove og naturbeskyttelseslove, som jeg fremsætter senere i samlingen.
Det lovforslag, vi drøfter i dag, udgør rammerne
Med lovforslaget foreslår regeringen en fælles implementering af vand- og naturplanlægningen for at fremme sammenhængen i arbejdet med vand- og naturkvalitet.
Der er væsentlige sammenfald mellem forpligtelsen efter de to direktiver, ligesom det i vidt omfang er de samme arealer, der skal være omfattet af reglerne.
Miljømålsloven, L 15, omfatter derfor to hovedelementer, dels vandplanlægningen og dels planlægning i forhold til internationale naturbeskyttelsesområder.
Med hensyn til vandplanlægningen betyder lovforslaget, at Danmark opdeles i 12 landdistrikter og et internationalt vanddistrikt for vandløbsoplandene til Vidå og Kruså, og at der udpeges en vanddistriktsmyndighed inden for hvert vanddistrikt.
Denne opdeling er baseret på en betænkning fra juni 2002 fra et udvalg, som blev nedsat til at give anbefalinger til den forvaltningsmæssige struktur som følge af vandrammedirektivet.
I udvalget deltog ud over de statslige parter amts- og kommunerepræsentanter, vandværks- og afløbsforeningerne, Dansk Industri, Landbrugsraadet, Danmarks Naturfredningsforening og Det Økologiske Råd.
For at opnå den mest hensigtsmæssige tilpasning til den eksisterende myndighedsstruktur på vandområdet er vanddistrikterne søgt tilpasset den nuværende amtsinddeling. Men da man ifølge vandrammedirektivet skal følge vandløbsoplandene, er det ikke muligt fuldt ud at anvende den nuværende amtsafgrænsning.
Der oprettes således et vanddistrikt for hvert amt, som det fremgår af kortbilaget til loven.
Derudover udpeges et amt som koordineret vanddistriktsmyndighed for hvert distrikt.
Hovedstadsregionen er dog af hensyn til betydningen af koordineringen af vandinteresserne i området samlet i et vanddistrikt med Hovedstadens Udviklingsråd som vanddistriktsmyndighed, som også nævnt af hr. Mogens Nørgård Pedersen.
Det amt, der udpeges til vanddistriktsmyndighed, skal koordinere aktiviteterne inden for distriktet, men det er stadig væk de enkelte amter i distriktet, der har ansvaret for aktiviteterne inden for amtets geografiske område.
Det er helt klart, at resultaterne af Strukturkommissionens arbejde vil få indflydelse på den udpegning, hvilket blev nævnt af en enkelt spørger, men både af hensyn til implementeringsfristen, som er december 2003, og af hensyn til det planlægningsarbejde, der skal ske i 2004, er det altså ikke muligt at afvente afklaring af Strukturkommissionens arbejde.
Vi må i gang.
Som et andet vigtigt punkt omfatter miljømålsloven krav
Hjørnestenen i denne planlægning er, at der for hvert vanddistrikt skal laves en vandplan.
Vandplanen skal først være udarbejdet senest med udgangen af 2009, men læg mærke til - det er der flere spørgere der har været inde på - at vi siger senest med udgangen af 2009.
Der er jo ikke noget i vejen for, at man kan gøre det før.
Vandområdemyndighederne skal frem til den endelige vandplan gennemføre en række aktiviteter, der skal danne grundlag for planen, men altså senest med udgangen af 2009.
Vandplanen er en sammenfatning af mål, analyser og indsatser for at beskytte distriktets vandområder, og den første aktivitet i vandplanen er altså, at der med udgangen af 2004 skal foreligge en indledende analyse af vanddistriktet, en såkaldt basisanalyse.
Den omfatter en beskrivelse af distriktets vandområder, en beskrivelse af de eksisterende påvirkninger af vandområderne og en foreløbig udpegning af vandområder, hvor miljømålene skønnes ikke at kunne opfyldes.
Det er jo meget, meget vigtigt, at vi får gennemført den basisanalyse.
Den anden aktivitet omfatter, at der med udgangen af 2006 skal være etableret overvågning af vandmiljøet.
Allerede i dag gennemføres en betydelig overvågning, men den skal tilpasses for at opfylde direktivkravene.
Den tredje aktivitet omfatter udarbejdelse af vandplaner og herunder indsatsprogrammer, igen senest i 2009, men det er jo kun godt, hvis man kan gøre det før, og det må vi så følge løbende med i, men det er jo altså myndighederne, der skal foretage det.
Allerede 3 år før vandplanen skal foreligge, skal vanddistriktsmyndigheden offentliggøre en arbejdsplan for den, og 2 år før skal der offentliggøres en oversigt over væsentlige vandforvaltningsmæssige problemer, og 1 år før skal der offentliggøres et udkast til vandplanen med henblik på høring og offentlighedens inddragelse.
Så man kan sige, at i vandplanen skal der fastlægges de endelige målsætninger for vandområderne.
Direktivet og dermed lovforslaget foreskriver generelt, at alt overfladevand og grundvand skal have opnået god tilstand inden december 2015.
Dog er der mulighed for, at amterne kan anvende en række undtagelsesbestemmelser herfra.
Det skal nationalt fastlægges, hvordan det generelle miljømål i loven skal operationaliseres, og dette vil ske i forbindelse med en bekendtgørelse om basisanalyser, der er planlagt sendt i høring med udgang af året. Jeg forstod godt, at nogle havde nogle reservationer omkring bemyndigelserne, og jeg vil bare gerne sige til udvalget i dag, at jeg, når vi sender den bekendtgørelse i høring, gerne sender den over, så kan vi tage en debat om den i udvalget.
Indsatsprogrammerne skal redegøre for de tiltag, der er nødvendige for at kunne nå de fastsatte miljømål.
Kort sagt, der skal opnås mest miljø for pengene.
Der er i lovforslaget ikke taget stilling til behov for nye indsatser og økonomien forbundet hermed.
Jeg vil bare lige gentage det, for det er jo den diskussion, vi har for øjeblikket.
Der er i lovforslaget ikke taget stilling til behov for nye indsatser og økonomien forbundet hermed.
Og det skyldes, som jeg netop har redegjort for, at der skal gennemføres en omfattende planlægningsproces, før de konkrete indsatser kan fastsættes af vanddistriktsmyndighederne i forbindelse med udkast til vandplan i 2008 og den endelige vandplan i 2009.
Vi kan selvfølgelig godt tage en diskussion om det, og det kan vi også her, og det kan vi også i udvalget.
Men nu har jeg allerede sagt, hvorfor det ikke er sket.
Det er, fordi vi vælger, og vi har valgt den model for at gennemføre den.
Lovforslaget ligger tæt op ad direktivet, men naturligvis er de rent administrative bestemmelser tilpasset den nuværende vandforvaltning i de danske kommuner og amter, og desuden har jeg lagt vægt på, at den økonomiske analyse af tiltag i indsatsprogrammerne er styrket, ved at denne direkte er en del af indsatsprogrammet.
Sidstnævnte for at sikre mest miljø for pengene.
Lovforslaget giver rammerne for den fremtidige vandplanlægning.
Der indføres en bemyndigelse til ministeren til at lave nærmere regler.
Jeg forventer at bruge bemyndigelsen til at udstede tre bekendtgørelser, en om basisanalyser og miljømål, en om overvågning og en om indsatsprogrammer og vandplaner.
For de internationale naturbeskyttelsesområder omfatter lovforslaget to elementer.
Det ene er hjemlen til at udpege beskyttelsesområder, som hidtil er hentet i planloven, og som nu for klarheds skyld er indsat sammen med planlægningsbestemmelserne.
Det andet drejer sig om krav til planlægningen i de udpegede beskyttelsesområder, Natur 2000-planerne.
Med udgangspunkt i habitatdirektivet og i de erfaringer, som amterne allerede har gjort med naturplanlægning, foreslås et Natur 2000-planlægningssystem, der ligesom for vandplanlægningen består af tre aktiviteter.
Den første er, at amterne laver, som jeg sagde, en naturbasisanalyse, der skal give en vurdering af den aktuelle naturtilstand.
Analysen bygger i vid udstrækning på elementer fra det nationale overvågningsprogram NOVANA, og der er altså tale om at udnytte overvågningsresultater direkte i planlægningen.
Den anden aktivitet er, at amterne fastlægger mål for den krævede naturtilstand i de enkelte internationale naturbeskyttelsesområder.
Målene skal leve op til direktivets krav om gunstig bevaringsstatus, men naturligvis afveje hensyn til forskellige naturinteresser og muligheden for at opnå den gunstige bevaringsstatus.
Der vil jo i en efterfølgende bekendtgørelse blive fastsat nærmere regler for fastsættelse af mål for naturtilstanden.
Det tredje er et indsatsprogram, hvor amtsrådet skal udarbejde en bindende plan for, hvilke virkemidler de vil anvende for at nå de fastsatte naturmål i den seksårige planlægningsperiode.
Derudover skal amterne udarbejde indsatsprogrammer for offentligt ejede arealer i de tilfælde, hvor ejeren, typisk en statslig myndighed, ikke selv har udarbejdet et sådant program, der kan leve op til direktivets krav om gunstig bevaringsstatus.
Når der er indsat bemyndigelse til ministeren til at fastsætte nærmere regler på både vand- og naturområdet, skyldes det direktivernes meget tekniske krav.
Jeg tror, det var hr. Keld Albrechtsen, der spurgte om det, og der vil jeg bare sige, at det simpelt hen er, fordi de krav er så tekniske.
Sådanne tekniske bestemmelser implementeres normalt i bekendtgørelser, og desuden er der behov for udvikling af især miljømål, økonomisk analyse og indsatsprogrammer.
Jeg har fuld forståelse for, at nogle kan have den holdning, at det burde ind i loven, men jeg gentager bare, at det altså ikke er noget, der er overset.
Det er valgt sådan, fordi vi er af den opfattelse, at man normalt gør det på denne måde.
Med hensyn til lovforslag nr. L 16 omfatter forslaget de nødvendige konsekvensændringer af en række love som følge af den nye miljømålslov, lovforslag nr. L 15.
Forslagene til lovændringer omfatter vandforsyningsloven.
Der var nogle, der spurgte om, hvor mange der kom i spil, og det gør
både vandforsyningsloven, miljøbeskyttelsesloven, jordforureningsloven og planloven.
For forslag til ændring af vandforsyningsloven skal særlig fremhæves, at reglerne om vandressourceplanlægning af hensyn til beskyttelse af drikkevandsområder ophæves, da disse bestemmelser flyttes til miljømålsloven.
Tilsvarende overføres gebyrreglerne for finansiering af disse opgaver fra vandforsyningsloven til miljømålsloven.
Der er ikke tale om nogen indholdsmæssig ændring, bare for en ordens skyld.
Det foreslås i planloven at ophæve kravet om, at der i regionplanlægning skal fastsættes retningslinjer for anvendelse og beskyttelsen af grundvand og for kvaliteten af overfladevand.
Planloven foreslås suppleret med et krav om, at regionplanens redegørelsesdel skal indeholde de bestemmelser i vandplanen og Natur 2000-planen, der er relevante for planlægning af realanvendelsen inden for regionplanens geografiske område.
I regionplanen skal man som hidtil kunne se den samlede fremtidige arealanvendelse, så vandplanerne og Natur 2000-planerne får den retsvirkning, at de bliver bindende for amtets og andre myndigheders administration af relevant lovgivning.
I vandplanen fastsættes mål for beskyttelse af grundvand og overfladevand.
Disse mål kan ikke fraviges i regionplanen, men må lægges til grund for planlægning i øvrigt.
Jeg lægger også vægt på den regionale tilgang, nemlig at miljø- og naturmål og deraf afledte krav til indsatser, fastlægges efter de lokale behov, og når indsatserne fastlægges, at det så sker med økonomisk omtanke.
Desuden finder jeg det vigtigt, at der opnås
mest mulig synergi mellem de indsatser, der skal iværksættes af hensyn til beskyttelsen af vand og natur.
Endelig hilser jeg denne harmonisering af krav på vandmiljøområdet inden for EU velkommen.
Med hensyn til timingen af lovforslaget er der en række væsentlige forhold, der spiller sammen med lovforslaget, særlig, som jeg nævnte, Strukturkommissionens arbejde og arbejderne med en vandmiljøplan III.
Jeg mener dog, det er vigtigt, at vi i Danmark kan implementere vandrammedirektivet rettidigt og få sat gang i de nødvendige planprocesser i amterne frem mod udarbejdelse af de endelige vandplaner i 2009.
Lad mig så blot lige nævne en enkelt ting, som hr. Keld Albrechtsen direkte gik op og spurgte om, nemlig om vi ikke kan fremrykke vandmiljøplan III-forhandlingerne.
Jeg mener faktisk, at det er afgørende, at når vi går i gang med vandmiljøplan III-forhandlingerne, at de så hviler på et fagligt, sagligt grundlag. Derfor har vi nedsat de 13 arbejdsgrupper.
De ni er færdige.
De fire mangler stadig væk at afslutte.
Jeg mener faktisk, det er vigtigt, at vi har den faglige, saglige viden.
Det har ikke noget at gøre med, at vi ikke skal speede processen op, når vi er klar.
Det er jeg helt indstillet på.
Der er ingen problemer med det.
Jeg synes bare, det skal ske på et fagligt, sagligt grundlag.
Om pesticidhandlingsplanen er jeg nødt til at sige til hr. Keld Albrechtsen, at hvis man gik ind og læste pesticidhandlingsplanen, ville man jo kunne se, at nu går vi fra en hyppighed på 2,0 til 1,7 med mulighed for 1,6
, hvis den teknologiske udvikling giver mulighed for det. Og at gå fra 2,3 til 2, som den første pesticidhandlingsplan gjorde, er selvfølgelig flot, men det er jo nemmere at tage det første skridt end at tage det næste. Når jeg kigger på elementerne i den, også med hensyn til hvordan man skal behandle sprøjteudstyr osv., så er jeg helt sikker på, det får en god effekt.
Når jeg ser på de områder, man skal udlægge, så tror jeg også, at den måde, vi følger op på det, giver nogle fordele.
Så jo, jeg synes, pesticidhandlingsplanen var positiv, men det er sådan set slet ikke de dele, vi er inde i nu.
Det er meget mere administrationen, som vi her vedtager med disse lovforslag.
Jeg håber, at vi får en god drøftelse af det, og jeg er i hvert fald indstillet på at yde udvalget den service, som udvalget vil bede om i forbindelse med det her, og jeg stiller mig gerne til rådighed.