runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-09-09:
Til hr. Vernersen: Jeg bliver nødt til lige at rette
en åbenbar misforståelse, som Socialdemokratiet gør sig skyldig i her med hensyn til det her med tilskud via DSB til nogle bestemte grupper - jeg tror endda, det var noget af det, vi specifikt havde oppe i Finansudvalgets gennemgang af finansloven.
Det, vi har fået at vide - og der må vi så blive korrigeret, hvis det er forkert - er, at det tilskud ikke bliver rørt, at det ikke har noget som helst med det at gøre.
Det er ren teknik.
Jeg tror også, hr. Vernersen var der.
Hr. Vernersen har været en meget aktiv mødedeltager i Finansudvalgets møderække i gennemgangen af finanslovforslaget, så hr. Vernersen må dokumentere, hvordan det skulle forholde sig anderledes, og ellers må regeringen jo også meddele sig omkring det.
Vi har i hvert fald været opmærksom på det og fået at vide, at der ikke ændres noget i tilskuddet der. Til hr. Bjarne Laustsen først og fremmest omkring
forligsbrud
: Vi snakker jo om noget teknik, for det er jo rigtigt, som hr. Ole Vagn Christensen er inde på, at det godt kan være, at vi ikke er så langt fra hinanden i holdningen til det her spørgsmål, og hvorfor så egentlig gøre en lang historie ud af noget teknik?
Hvorfor så ikke diskutere noget politisk indhold i stedet for?
Vi har jo ikke set de konkrete forslag fra regeringen.
Vi ved jo ikke, hvordan regeringen vil prioritere det her.
Vi har set et tal, en ønsket besparelse, og om man kan foreslå det, så det holder sig inden for rammerne af forliget, eller man ikke kan, må vi jo vurdere, når vi ser helt konkret, hvordan det så er i forhold til det.
Og så må vi tage det ud fra en politisk indholdsdrøftelse, hvor jeg jo klart har tilkendegivet på Dansk Folkepartis vegne, hvordan vi ser det.
Det har jeg gjort ikke bare her i salen, men også ved mange lejligheder.
Om bedriftssundhedstjenesten: Vi sagde allerede i forsommeren, da ministeren kom med et udspil, at vi syntes, at der var noget positivt i det, fordi man tog udgangspunkt i en målsætning om et bedre arbejdsmiljø, og det var det, der var afgørende, og ikke midlerne til det.
Det afgørende var, hvordan man nåede frem, at man fik en ordentlig målsætning om et ordentligt arbejdsmiljø og fik hævet arbejdsmiljøet på de danske arbejdspladser.
Det er jo vores fokus, det er det, vi går efter.
Så har vi en drøftelse af: Hvordan når man bedst derhen?
Den drøftelse deltager vi fortsat i, og der har vi ikke lagt os fast på, at det nødvendigvis skal være ved, at bedriftssundhedstjenesten dækker det hele.
Hr. Ole Vagn Christensens spørgsmål om Østarbejdere kommer jeg tilbage til.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-09-09:
Det er sådan set bare det, det drejer sig om.
Kassedamen får 125 kr. om måneden.
Det er vel efterhånden gået op for hr. Thulesen Dahl.
Dem skal kassedamen bruge til at betale ekstra for at få passet sine børn.
Men hvis vi tager de ældre, folkepensionisterne, ikke de der 40.000, men alle de andre folkepensionister, næsten 750.000, 275.000 førtidspensionister, over 1 million mennesker, så får de ingen skattelettelser.
De får kun ulempen af, at kommunerne kan levere mindre til disse grupper, herunder bl.a. dyrere mad og dyrere billetter.
Det er det, det drejer sig om.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-09-09:
Hr. Thulesen Dahl startede med at sige i sin tale, at han havde overværet et skænderi. Når man så hører hr. Thulesen Dahls tale, må man jo konstatere, at meget af det, tiden blev brugt på, var de supplerende dagpenge.
Det var jo der, man tog konfrontationen, og når jeg hørte, hvad der blev sagt fra hr. Thulesen Dahls side omkring de supplerende dagpenge, så hørte jeg, at hr. Thulesen Dahl sådan set var enig med Socialdemokratiet i sin opfattelse af de her ting.
Det vil jeg godt bede hr. Thulesen Dahl bekræfte. En anden ting er spørgsmålet om det med Østarbejderne, hele situationen dér.
Vi har det værn, der er nødvendigt for at sørge for, at de mennesker, der kommer ind, sikres, at de får ordnede forhold på arbejdspladserne i Danmark, nemlig ved at vi har eksklusivaftalerne, og jeg går ud fra, at hr. Thulesen Dahl kan bekræfte, at det står man også fast på.
Ole Sohn (SF), 2003-09-09:
Måske skulle vi også sørge for at få lidt bedre støtte til høreapparater, for hr. Kristian Jensen vil sikkert erindre, eller også kan han læse det i referatet, at selv om oppositionen ikke er helt enig, så fremstår der i hovedlinjerne fælles træk om, hvordan vi vil agere.
Naturligvis er vi ikke helt enige i Socialdemokratiets forslag, naturligvis er vi ikke enige i alle De Radikales forslag, og jeg skulle tage meget fejl, hvis ikke også Socialdemokratiet og De Radikale vil sige, at de heller ikke var helt enige i SF's forslag til finanslov.
Sådan er det jo.
Jeg fornemmer heller ikke, at Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti er enige i alt.
Det er ikke det, der er pointen.
Pointen er, at muligheden for at udvikle en sammentømret opposition er til stede, og det har den faktisk ikke været i de første par år af denne her regerings levetid, og det er jo det nye.
Det er også derfor, at regeringen har været meget trængt specielt i debatten om børn og unge og om arbejdsløshedsproblematikken.
Til hr. Henrik Vestergaard vil jeg sige, at jeg vil meget advare imod, at man gør det til sådan en almindelig offentlig debat ved at spørge: Hvorfor skal pensionister betale til børn?
Det næste bliver: Hvorfor skal børnefamilier betale til pensionen?
Vi skal naturligvis betale til velfærdssamfundets udvikling, og vi har alle sammen en interesse i, uanset hvilken alder vi befinder os i, at sikre, at vores børn får de bedst mulige rammer under deres opvækst, sådan at de lærer mere, får færre livsstilssygdomme, end vi har fået.
Det har vi da en fælles interesse i.
Det er jo fremtidens råstof.
Det er jo dem, der skal sørge for at betale pensionen til os, når vi bliver gamle,
så selvfølgelig er det en samfundsopgave at være med til at sikre en ordentlig og sund kost til børnene i daginstitutioner og skoler.
Kristian Jensen (V), 2003-09-09:
Nu sagde hr. Ole Sohn sådan lidt flot, at der stod en enig opposition over for regeringen, hvorefter han i næste indlæg gik op og tog afstand fra Socialdemokratiets forslag om en bøde for afskedigelse af ældre medarbejdere.
Hvis vi nu tog udgangspunkt i det første, hr. Ole Sohn sagde, altså inden han skiftede holdning, nemlig at det var en enig opposition, er det så den socialdemokratiske version, eller er det den radikale version, hr. Ole Sohn er enig med?
Hvis man nu slår op i Det Radikale Venstres forslag, så er der en efterlønsreform og en årsindkomstmodel på dagpengeområdet.
Er det det, hr. Ole Sohn lige har erklæret sig enig i, eller hvor er enigheden egentlig i oppositionen?
Henrik Vestergaard (V), 2003-09-09:
Jeg er sandelig også optaget af, at vi får skabt nogle muligheder for, at børn får nogle sundere måltider i daginstitutionerne og også i hjemmene.
Det er jo derfor, vi har en en task force til at rende rundt og hjælpe med at få etableret de her ordninger.
Men det, der er interessant, er jo finansieringen, for hvis man nu tager 1,5 mia. kr. her fra et finanslovforslag, så er det jo den samlede gruppe skatteydere, der skal betale det, og jeg kan ikke helt forstå rationalet i, at pensionister, kontanthjælpsmodtagere, dagpengemodtagere skal være med til at betale for, at mine børn kan få noget at spise, når de går i skole.
Tror SF ikke på, at der kunne være et større incitament, en større sammenhæng i, at det var forældrene selv via skolebestyrelsen eller via kommunale beslutninger, der vedtog, at de altså ville have de her madordninger, og så også betale for dem?
Hvorfor skal pensionister betale for, at mine børn får mad i skolen?
Ole Sohn (SF), 2003-09-09:
Til hr. Henrik Vestergaard vil jeg blot sige, at jeg går ud fra, at vi begge er optaget af at forbedre børns sundhedstilstand.
Man behøver altså ikke at gå ret mange minutter ude på gaderne for at se, at der er noget galt.
Man behøver ikke at være i en folkeskole ret mange minutter for at se, at der er behov for, at børn får en sundere kost for at få en bedre indlæringsevne.
Vi foreslår, at man etablerer gratis madordninger på alle skoler.
Vi har ikke nogen forestilling om, at man skal proppe sund mad ned, det er jo en lang proces.
Det er jo klart, at man ikke bare kan sige til børn, som er blevet flasket op med cola, chips og kager, at de skal begynde at spise gulerødder.
Det er jo en indlæringsproces, det er jo også en del af folkeskolens opgave.
Men jeg går ud fra, at Venstre også har den opfattelse, at det vil være fornuftigt.
Jeg har da i hvert fald set, at Venstre har foreslået det samme, blot ikke, at det skulle være gratis, men at der skulle være de muligheder på skolerne, og at forældrene skulle betale.
Da vi er optaget af det samme tema, synes jeg, det er mere konstruktivt at spørge: Hvordan kan vi sikre, at vi får den sunde kost ud på skolerne?
Til hr. Jens Vibjerg vil jeg sige: Jeg synes ikke, det er det klogeste forslag, der er vokset i den socialdemokratiske have.
SF er imod det, vi finder, at det er en helt forkert vej at gå.
Der er mange unge på vores alder, som, hvis de bliver fyret, har meget svært ved at vende tilbage, så jeg kan godt se temaet.
Jeg er bare mere tilhænger af en gulerodsmodel.
Derfor har vi faktisk foreslået, at man også udvider servicejobordningen til private, hvor man siger: Jamen o.k., så giver vi et tilskud til de arbejdsgivere, som vil ansætte folk over 50 år i private job, fordi det kan være med til på en positiv måde at skabe flere job.
Det, der er helt afgørende, er, at man ikke opnår noget ved straffeforanstaltninger, så jeg kan støtte Socialdemokratiets fokusering på emnet, men ikke dets forslag til løsning.
Henrik Vestergaard (V), 2003-09-09:
Jeg kunne forstå, at SF skal indføre ordentlig mad i daginstitutioner og skoler for adskillige milliarder kroner.
Jeg skal bare vide, om der stadig væk er plads til, at nogle kunne vælge madpakke, nogle kunne vælge andre former for bespisning, eller er det meningen, at de her fødevarer for milliarder af kroner skal stoppes ned i hovedet på alle børn?
Jens Vibjerg (V), 2003-09-09:
Vi har jo hørt i dag, at den store åbenbaring i beskæftigelsespolitikken fra Socialdemokraternes side er at uddele bøder på 50.000 kr. til de virksomheder, der opsiger ældre medarbejdere.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvordan SF forholder sig til sådan et forslag, som jo har fået fagbevægelsen til i den grad at vende tommelfingeren nedad.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-09-09:
Jamen hr. Aage Frandsen burde jo være glad.
Vi har altså ikke lagt os fast.
Det vil sige, at vi heller ikke har lagt os fast på, at regeringens model er den rigtige
, så det burde hr. Aage Frandsen jo rose os for og så gå ind i debatten med det som udgangspunkt og komme med argumenterne osv., som hr. Aage Frandsen gør.
De vil givet også indgå i hr. Ole Sohns ordførertale her om lidt, og så får vi debatten om det. Vi har ikke lagt os fast.
Vi kan se, at der er noget fornuftigt, nogen logik i, at man ikke giver meget forskellige ydelser i uddannelsessystemet til de uddannelsessøgende.
Omvendt kan vi også se, at der kan være en risiko for, at nogle kan komme i klemme, og så skal vi ud fra det vurdere, hvor der skal landes, men vi har ikke lagt os fast på det, og i stedet for at være ked af det burde hr. Aage Frandsen jo nærmest være glad for det, når han nu kæmper imod regeringens forslag.
Det er noteret.
Jeg kommer tilbage til det.
Aage Frandsen (SF), 2003-09-09:
Jeg er selvfølgelig ikke ubekendt med, at spørgsmålet om praktikpladser indgår i den aftale, men det er jo ikke løst.
Jeg havde bare en forventning, en forestilling om, at Dansk Folkeparti havde en mening om, hvordan man skulle løse problemerne.
Men det har man åbenbart ikke, i hvert fald kan man ikke give et bud på, hvilken metode der måske er værd at prøve.
Med hensyn til produktionsskoleelevernes ydelse synes jeg egentlig også, man kunne forvente, at Dansk Folkeparti sådan set havde et mere præcist bud på, om man synes, det er rimeligt, at nogle af de unge mennesker, som har sværest ved at komme ind på uddannelser, også fik en ordentlig ydelse, i stedet for at de fristes til - og det vil de jo gøre - at gå over i bistandssystemet.
Det er unge mennesker, som kommer fra hjem, som er de mest uddannelsesuvante.
Det er dem, vi taler om.
Derfor er mit spørgsmål: Hvad ville Dansk Folkeparti gøre ved det her, hvis de selv kunne bestemme?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-09-09:
Først til hr. Aage Frandsen: Hvad praktikpladserne angår, så indgår det jo i den aftale om erhvervsuddannelserne, som regeringen og Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti indgik om, at der er et udestående omkring praktikpladser, som skal forhandles på plads.
Det forhandler vi om, og der skal komme en løsning på det.
Jeg tror, at hr. Aage Frandsen må væbne sig lidt med tålmodighed med hensyn til løsningen af spørgsmålet. Jeg forstår godt SF's iver, når man ikke er en del af forligskredsen, efter at komme ind og få debatten ført her, men der skal komme en løsning på det her, og det forhandles der om.
Med hensyn til produktionsskoler og niveauet for ydelsen så er det jo et udestående.
Regeringen har spillet ud med sit forslag om, at man jo ikke skærer ned på produktionsskoler, men at man giver dem, der går på produktionsskolerne, en SU-lignende ydelse i stedet for det, der gives i dag.
Det kan være fornuftigt i en række sammenhænge, at man gør det, altså at man giver en mere sammenlignelig ydelse, uafhængig af hvor man går i uddannelsessystemet.
Det skal vi til at forhandle, det skal vi til at se på.
Vi har ikke lagt os endeligt fast på, hvordan modellen kan være.
Det kan også være, man skal lande på en mellemting, men det vil indgå i de forhandlinger, der nu kommer. Så vil jeg sige til fru Grete Schødts, at, ja, det er jo altså helt fornøjeligt, at Socialdemokratiet meget gerne vil ind og have indflydelse, og at man så kommer til Dansk Folkeparti og beder om at få det.
Det er jo sådan set mig, der er ordfører nu, og det er mig, der svarer på spørgsmål, og det er til mig, fru Grete Schødts rejser de her spørgsmål.
Det er jo helt forunderligt.
Der kommer jo altså et finanslovforløb nu, hvor der bliver forhandlinger, og man må jo i første omgang adressere sine ønsker til finansministeren.
Det er jo sådan set dér, forhandlingerne finder sted, men jeg har bare noteret mig som finansordfører for Dansk Folkeparti, at det er en unik situation for et partis ordfører at stå i, når man her kan konstatere, at man skal til forhandlinger med regeringen og så har nogle i Folketingssalen til anden side, der er overordentlig villige til at lægge stemmer til det, man godt kan tænke sig.
Så har man jo virkelig mulighed for at få indflydelse, og det er vel egentlig den konklusion, jeg kan drage af den debat, Socialdemokratiet har deltaget i her.
Grete Schødts (S), 2003-09-09:
Ja, debatten har været lang, og jeg skal ikke forlænge den ret meget yderligere.
Bare lige sådan for at slå helt fast, hvad det handlede om, da vi stemte for ældrechecken: Jeg havde faktisk på partiets vegne et ændringsforslag, der gik på, at de pensionister, der var omfattet af helbredstillægget, også var dem, der blev omfattet af ældrechecken.
Det kunne hverken Dansk Folkeparti eller regeringen støtte, selv om det faktisk var det, de inderligt gerne ville i regeringspartierne, men der var indgået et forlig og en aftale.
Derfor blev det ikke sådan, og med det for øje, at man senere skulle se på de ældres økonomiske situation, stemte vi for lovforslaget, og vi agter at fastholde ministeren, regeringen på, at vi inddrages, når den rapport foreligger.
Aage Frandsen (SF), 2003-09-09:
Jeg er da glad for, at jeg har givet hr. Kristian Thulesen Dahl anledning til at svare på det spørgsmål, som hr. Kristian Thulesen Dahl åbenbart mente, at fru Anne Baastrup stillede på en lousy måde.
Jeg er godt klar over, hvad ordet lousy betyder, uanset at det nok ikke findes i Ordbog over Det Danske Sprog.
Men nu er det jo ikke sikkert, at arbejdsgiverne bare gør, hvad hr. Kristian Thulesen Dahl siger, fordi hr. Kristian Thulesen Dahl siger, at de skal gøre sådan og sådan.
Og så er det sådan set politikerens opgave at give et svar.
Hvad vil hr. Kristian Thulesen Dahl gøre, hvis ikke arbejdsgiverne gør det?
Så har jeg et andet spørgsmål.
Det er så om noget, der ligger i regeringens finanslovudspil.
Det er vedrørende noget, vi tidligere har diskuteret med Venstres ordfører.
I forbindelse med produktionsskoleeleverne, som jo netop er en gruppe, som har svært ved at komme ind på erhvervsuddannelserne og skal hjælpes ind i den forbindelse, fordi de skal have en træning på forskellig vis, foreslår regeringen jo at sætte beløbet, som disse unge mennesker skal have, ned.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-09-09:
Først til hr. Aage Frandsen: Altså, grunden til, at jeg synes, at det, fru Anne Baastrup kom med før, var for lousy - det var det, jeg forsøgte at give udtryk for - var, at det kom i én pærevælling, at vi var ligeglade med folkeskoler og nedskæringer og dagpladser og ting og sager, alt muligt, alt godt fra havet.
Jeg syntes simpelt hen ikke, det er en måde at stille spørgsmål på, der giver mig en jordisk chance for at svare inden for et minut eller to, eller hvad jeg har, til tre ordførere.
Det var niveauet, jeg simpelt hen syntes var vanvittigt i sådan en debat her. Hvad det med praktikpladser angår, så var hr. Aage Frandsen jo selv i sit spørgsmål i virkeligheden inde på noget af det rigtige, nemlig at virksomhederne har en interesse - hr. Aage Frandsen siger så om ganske få år - for at bruge den arbejdskraft, der ligger her, altså den arbejdskraft, man rekvirerer ved at sikre, at der er praktikpladser, at unge mennesker får et uddannelsesforløb, der gør dem i stand til at bestride de job, der er brug for at de bestrider om ganske få år.
Det, der er vores agt, er selvfølgelig at tale til virksomhederne, så de også forstår at tage det ansvar alvorligt.
Så skal vi give et bidrag på den ene eller anden facon, og vi vil meget gerne diskutere, hvordan vi konkret kan gøre det, men først og fremmest er det et ansvar, som virksomhederne må tage på sig og tage alvorligt lige præcis i lyset af det, hr. Aage Frandsen siger, nemlig at de selv har brug for den arbejdskraft, der er.
Så siger fru Grete Schødts, at man bare kan slå op i bøgerne og det ene og det andet, så kan man finde ud af alt om den her ældreydelse og betingelserne for den.
Må jeg minde fru Grete Schødts om, at det, vi taler om her, er, at regeringen og Dansk Folkeparti har indgået et forlig, en aftale om at sikre de økonomisk dårligt stillede pensionister en ekstraydelse. Jeg forstod det sådan, at Socialdemokratiet havde en voldsom intern debat om, hvorvidt man skulle stemme for eller imod det lovforslag, der så gav den her ekstraydelse.
Fru Grete Schødts var vist en af dem, der talte meget stærkt for, at man skulle stemme for, og det endte jo også med, at langt hovedparten stemte for ydelsen.
Men det er jo en aftale mellem regeringen og Dansk Folkeparti.
Det fremgår også af den aftale, at der skulle laves en rapport, der så skulle udkomme her i efteråret, der skulle påvise, hvordan man bedst kunne hjælpe de pågældende pensionister fremover.
Den tager vi og kigger på, og så diskuterer vi så med regeringen i forbindelse med finanslovforhandlingerne, hvordan vi fremover kan sikre de økonomisk dårligt stillede pensionister.
Det er sådan, det fungerer.
Jeg er bare glad for, det kan jeg sige endnu en gang - for syvende gang i dag, tror jeg -
at Socialdemokraterne efter 10 år på regeringsbænkene nu pludselig har travlt med at lade os alle sammen det vide, at man vil det samme, som Dansk Folkeparti har kæmpet for i årevis.
Grete Schødts (S), 2003-09-09:
Den engangsydelse var ikke regeringens kop te.
Socialministeren har gentagne gange taget afstand fra den måde, man uddeler checks på med den engangsydelse.
Hvis man ser debatten igennem, fra da vi behandlede loven, så vil man også kunne finde, at regeringen kunne stemme for den ordning, Dansk Folkeparti foreslog, på den betingelse, at der blev udarbejdet en rapport, hvor man så på, hvordan de ældres økonomiske situation så ud, og at partierne blev inddraget i det videre forløb.
Det blev tydeligt sagt fra regeringens partier og deres ordførere, at det var en engangsforestilling.
Aage Frandsen (SF), 2003-09-09:
I de her debatter kan ordførere jo somme tider have
lidt svært ved at nå at svare inden for den tidsramme, der er til rådighed.
Og selv om hr. Kristian Thulesen Dahl mener, at han har besvaret fru Anne Baastrups spørgsmål, så er der i hvert fald ét spørgsmål, der ikke er besvaret overhovedet.
Det er: Hvad vil Dansk Folkeparti gøre for de unge mennesker, som ikke kan få en praktikplads?
Det er en gruppe af unge mennesker, som, hvis ikke de får praktikpladsen, i bedste fald måske har mulighed at få et knap så godt tilbud om skolepraktik, men dér lægger regeringen jo op til, at skolepraktikken sådan set skal overflødiggøres.
Så overflødiggør man også skolepraktikken.
Men altså: Hvad er Dansk Folkepartis bud til disse unge mennesker, som vi har brug for om nogle år i det danske erhvervsliv som veluddannet arbejdskraft?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-09-09:
I kommuneaftalen, som er godkendt, er der jo f.eks. også anlægsprogrammer for folkeskolen.
Der tages en række initiativer.
Man kan altid diskutere, om det er nok, men at der ikke gøres spor, og at man er ligeglad med det ...
Det er simpelt hen for lavt at diskutere på det niveau, for det er jo ikke det, der er kendsgerningerne, og det ved fru Anne Baastrup ganske udmærket. Når man i øvrigt kigger på kommuneaftalen - det er også til hr. Ole Vagn Christensen omkring det med udligning - så kan man jo se, at der er et særligt udligningstillæg, der sættes af til særligt vanskeligt stillede kommuner, som er forhøjet i forhold til det, man tidligere har haft.
Det har vi presset på for skulle forhøjes, fordi vi mente, det var for lavt, og fordi der skulle gøres noget mere for de vanskeligt stillede kommuner.
Så skal jeg sige til fru Sandy Brinck, som bliver ved med det her omkring pengene til social- og sundhedsområdet: Der er altså 10,6 mia. kr., som regeringen efter en bestemt model har foreslået skal gives til skattelettelser. Vi går så punkt 1 i forhandling med regeringen og bliver enige om en lidt anden model at indfase skattelettelsen på, så den i højere grad kommer de lavere indkomster til gavn, og punkt 2 piller 1 mia. kr. af skattelettelsen ud, så den hedder 9,6 mia. kr. i stedet for 10,6 mia. kr., og så er der 1 mia. kr. sat af til forbedringer på social- og sundhedsområdet.
De 9,6 mia. kr. i skattelettelser indfases over en 4-årig periode.
Den milliard, som vi har til social- og sundhedsforbedringer, indfases over en 2-årig periode.
Det er da bedre end at indfase den over 4 år, som kunne have været regeringens udgangspunkt i forhandlingerne.
Her er det altså lykkedes os at få den indfaset hurtigere, end vi indfaser skattelettelsen, og det synes jeg faktisk er positivt og ikke negativt for dem, der skal have gavn af pengene.
Jeg kan så også se, at man i Socialdemokratiet i øvrigt lige har gramset de her penge højt og flot i det finanslovudspil, man er kommet med, selv om det overhovedet ikke er en pulje, man har adgang til.
Det er jo en pulje, der er aftalt i et forlig mellem regeringen og Dansk Folkeparti, men den indgår alligevel som finansiering i Socialdemokratiets forslag til finanslov.
Det er ganske ejendommeligt at se, hvordan socialdemokrater får tingene til at hænge sammen for øjeblikket. Så siger fru Grete Schødts, at man stemte for loven om den supplerende ydelse til pensionister for at kunne få indflydelse, kunne jeg forstå, på den fremtidige udformning.
Jamen altså, der er da massevis af love, vi har stemt for her i Folketinget under den socialdemokratisk ledede regering, der overhovedet ikke gav os nogen som helst mulighed for efterfølgende indflydelse på lovgivningen.
At man stemmer for et lovforslag, er jo ikke det samme, som at man indgår forlig og får indflydelse på det lovforslag eller den efterfølgende udmøntning.