runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-02:
Jeg kom til at undre mig såre over hr. Kim Andersens argumentation.
Jeg synes, jeg hørte en argumentation, som gik ud på, at man ikke skulle tvinge nogen til at lave sådanne beregninger, for det er frygtelig bureaukratisk.
Men det må vel så betyde, at det forslag, regeringen har fremsat, om, at kommunerne skal pålægges at lave alle mulige beregninger, hvis nogen kommer og påstår, at de kan lave den kommunale drift billigere end kommunen selv, også vil blive frafaldet fra Venstres side, for det er den samme model.
Det forekommer mig besynderligt, at Venstre nu kan vende sig meget stærkt imod et forslag, der går ud på, at der skal foretages beregninger, mens regeringen selv fremkommer med et lignende tvangstiltag over for kommunerne.
Jeg vil egentlig opfordre hr. Kim Andersen til at gøre et forsøg på at forklare, hvilken sammenhæng der kan være i det.
Colette L. Brix (DF), 2002-04-02:
Da hovedloven blev vedtaget, var Dansk Folkeparti imod, mens De Konservative og Venstre støttede forslaget.
L 156 indeholder imidlertid kun mindre justeringer og redaktionelle ændringer i forhold til den gældende lov om VækstFonden.
Lovforslaget er en delvis genfremsættelse af et lovforslag fra oktober 2001 fremsat af den forrige regering.
VækstFondens opgave er at tilvejebringe risikovillig kapital til danske innovative virksomheder.
Virksomhederne hjælpes bl.a. ved, at VækstFonden stiller lånegarantier, så virksomhederne sikres kapital, nøjagtig det samme, som finansieringsinstitutter og banker kan gøre, burde gøre og skulle gøre. Dansk Folkeparti ønsker og har altid ønsket, at det private erhvervsliv skal blomstre og have mulighed for at trække på forskningsresultater fra universiteter og forskerparker i bred forstand.
Men Dansk Folkeparti ønsker ikke og har aldrig ønsket statstilskud til opstart af nye virksomheder.
Dansk Folkeparti ønsker i stedet for, at de nystartede innovative virksomheder får langt bedre afskrivningsmuligheder, lavere skatter og færre grønne afgifter.
Det vil være et bedre instrument.
Samtidig konstaterer vi, at VækstFonden har haft et tab på indtil 60 pct. af sine udlån.
Det kunne jo tyde på, at bedømmelsesgrundlaget for udlånene ikke er godt nok.
Skulle Dansk Folkeparti gå ind for VækstFonden, måtte det betyde, at vi kunne tage en prøveordning de næste 2 år, og herefter skulle VækstFonden blive selvfinansierende og klare sig på lige fod med erhvervslivet.
Det kunne vi godt finde ud af.
Som forslaget ligger, kan vi ikke tilslutte os på nuværende tidspunkt.
Jeg har et par kommentarer til forslaget.
Der er så meget om innovative virksomheder i øjeblikket, men der er jo også andre i det her land, der starter virksomheder op, end lige de innovative.
Og der har jeg følgende fra administrerende direktør, Søren Stjernqvist, på Teknologisk Institut.
Han skriver i dag i Erhvervsbladet, at en ny teknologi- og innovationspolitik ikke udelukkende bør fokusere på it, nanoteknik og bioteknologi.
Udviklingen af de mere traditionelle erhverv skal med.
Og det synes jeg også.
Og så har vi en til fra lederen i Erhvervsbladet, for jeg kunne ikke dy mig: »Den seneste udvikling må give dem, der hele tiden fremhæver, at Danmark alene skal satse på højteknologiske brancher, anledning til bekymring.
Det er nok så vigtigt for dansk erhvervslivs fremtid, at producenterne af traditionelle produkter og ydelser bygger viden og service ind i deres koncepter.«
Det var sådan bare et par kommentarer til forslaget.
Carina Christensen (KF), 2002-04-02:
Det her lovforslag er til dels en genfremsættelse af lovforslag nr. L 55 fremsat af den tidligere regering i oktober sidste år.
I forslaget åbnes der mulighed for, at VækstFonden i fremtiden vil kunne anvende sin egenkapital til at dække budgetterede tab vedrørende fondens lånegarantiordninger.
Det vil hermed blive muligt i langt højere grad med det samme at imødekomme efterspørgsel fra virksomhederne.
Man undgår midlertidige stop eller løbende justeringer, som kun er med til at gøre ordningerne dyrere og samtidig skaber en uhensigtsmæssig forskelsbehandling af virksomheder, der indsender ansøgninger enten først eller sidst på året.
Det vil naturligvis fortsat være sådan, at de gennemsnitlige budgetterede tab over en længere årrække skal holdes inden for de rammer, der afsættes på finansloven.
Forslaget indeholder også nogle mindre ændringer
vedrørende VækstFondens administration og lokalisering.
VækstFonden vil i fremtiden selv overtage al administration og sagsbehandling vedrørende lånegarantierne.
Herved undgår man dobbeltadministration og unødige administrative byrder over for virksomheder og pengeinstitutterne.
Det er klart en fordel, at virksomhederne fremover kun skal henvende sig ét sted.
Efter ressortomlægningen er der opstået nogle pladsmæssige problemer.
De bliver nu løst ved, at lovkravet om, at VækstFonden skal bo samme sted som Erhvervs- og Boligstyrelsen, ophæves.
Endelig ændres også indstillingsretten til VækstFondens bestyrelse som en konsekvens af ressortomlægningen.
Det samme lovforslag indeholder altså kun mindre justeringer og ændringer i forhold til den gældende VækstFondlov.
Ændringerne har alle til formål at sikre, at VækstFonden også i fremtiden er bedst muligt rustet til at løse sine opgaver med tilvejebringelse af kapital til danske innovative virksomheder.
Det mener vi i Det Konservative
Folkeparti er en positiv ting, og vi støtter derfor forslaget.
Jan Trøjborg (S), 2002-04-02:
Jeg blev lidt forvirret af ændringer i dagsordenen, men det gælder jo naturligvis ikke alle forslag, som er fremsat af økonomi- og erhvervsministeren, at de trækkes til fordel for behandling på et senere tidspunkt, hvor høringssvarene er nået frem.
Jeg skal koncentrere mig om det, der er sagens kerne, nemlig ændring af lov om VækstFonden, og vi kan kun sige godt om det forslag, der er fremsat.
Vi synes, det er ualmindelig fornuftigt og kan støtte de ændringer, der giver mulighed for, at VækstFonden i virkeligheden kan flytte fra Langelinie, og at man kan administrere vækstkautionslånegarantier selv.
Jeg vil blot knytte den kommentar ekstra til, at vi fra Socialdemokratiet lægger meget vægt på, at VækstFonden fortsat har dynamik og ressourcer til at kunne udføre det fremragende stykke arbejde, som VækstFonden har stået for en årrække.
Det har haft helt afgørende og uvurderlig betydning
for skabelsen af nye virksomheder at frembringe venturefinansiering til nye virksomheder, der har teknologisk innovationsevne af en karat, som i visse tilfælde også kan skabe de nye store danske virksomheder, som vi har tradition for på en række områder.
Så kun den bemærkning til ministeren, at vi håber, at ministeren vil være opmærksom på VækstFonden og passe godt på den.
Og jeg går ud fra, at det her lovforslag er udtryk for, at regeringen stadig væk prioriterer de opgaver, som VækstFonden er skabt for at løse.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-04-02:
I SF er vi særdeles positive over for VækstFonden og det arbejde, fonden gør med lånegarantier og andre aktiviteter for at udvikle mindre og mellemstore innovative virksomheder.
Man kunne have valgt andre muligheder end den fremlagte, hvor VækstFonden får mulighed for over en kortere periode eller en kortere årrække at trække på sin egenkapital.
Vi ser under alle omstændigheder frem til at få uddybet det, der ligger i selve lovforslaget, under udvalgsbehandlingen, men er som sagt positive over for forslaget.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-02:
I Det Radikale Venstre kan vi også støtte lovforslaget om VækstFonden.
Vi mener stadig væk, at VækstFonden er en rigtig god idé, og at den tilgodeser behovet for innovative virksomheder.
Og vi er meget tilfredse med, at regeringen har fremsat forslaget, som det nu sker, eftersom vi jo selv arbejdede på noget lignende inden folketingsvalget.
Jeg synes også, at det er rigtigt og vigtigt at understrege, at vi i Det Radikale Venstre synes, der er en meget stor forenkling i at give mulighed for, at virksomheden og pengeinstitutterne indgår deres aftaler direkte med fonden og ikke skal omkring Finansstyrelsen.
Vi er også indstillet på at støtte, at fonden får en større fleksibilitet, hvor man kan arbejde med en lidt længere tidshorisont end den 1-årige ved at kunne trække på eller bruge egenkapitalen som en slags buffer i en kortere periode.
Vi er spændte på at se, hvordan det vil komme til at fungere i praksis, for det er jo lidt hen i retning af det, vi kender fra den kommunale forvaltning af betalingsvedtægter, som skal gå i nul hen over årene.
Men vi tror, at der er så meget forståelse i VækstFondens bestyrelse for, hvad det her handler om, nemlig at det på en eller anden måde skal hænge sammen med de bevillinger, der afsættes over finansloven.
Men bufferen, løsningen, synes vi er udmærket.
Den kan vi godt støtte, selv om jeg gerne vil benytte lejligheden til at understrege, at vi ikke mener, at VækstFonden generelt skal kunne bruge af sin egenkapital; men jeg har læst lovforslaget på den måde, at egenkapitalen bruges som en slags buffer for at skabe den større fleksibilitet, og dermed også, at tidshorisonten er flerårig.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-04-02:
Enhedslisten støttede de forbedringer, der skete ved den sidste ændring af lov om VækstFonden.
Dengang lagde vi særlig vægt på den ændring, vi fik indføjet, som betød, at det skal indgå som et positivt element i vurderingen af ansøgning om medfinansiering af udviklingsprojekter og udviklingsselskaber, at der er tale om udvikling af et mere miljøvenligt produkt eller produktionsproces, eller at der er tale om et reelt økologisk alternativ.
Da vi opfatter det her forslag som et i hovedsagen teknisk forslag, som ikke på nogen måde fjerner de her forbedringer, der blev gennemført i 2001, vil Enhedslisten gå positivt ind i behandlingen af forslaget under udvalgsarbejdet.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-04-02:
Jeg vil gerne sig tak for den positive modtagelse, lovforslaget har fået, og jeg skal ikke gentage, hvad der er sagt om det positive i, at VækstFonden er en god spiller i skabelsen af nye virksomheder og ved fremskaffelse af risikovillig kapital.
Så kan jeg sluttelig bekræfte over for fru Marianne Jelved, at det er beregnet som en buffer.
Brian Mikkelsen (KF), 2002-04-02:
SF's beslutningsforslag sigter på at revidere vederlagsordningen for kopiering til privat brug, som findes i ophavsretsloven.
Efter beslutningsforslaget skal en ny ordning omfatte alle former for apparatur, som kan anvendes til at optage og kopiere beskyttede værker.
Jeg er enig i, at kunstnerne skal sikres en rimelig kompensation for den lovlige digitale kopiering, som finder sted.
Men det skal ikke ske på bekostning af it-udviklingen i Danmark.
For at skabe det fornødne grundlag for en beslutning om en ny vederlagsordning nedsatte den tidligere regering en embedsmandsgruppe.
Gruppen fik til opgave at undersøge mulighederne for at udvide båndvederlagsordningen til også at omfatte visse former for kopieringsapparatur.
På grund af de meget vanskelige spørgsmål, som embedsmandsgruppen skulle analysere, nåede gruppen ikke at færdiggøre sit arbejde, inden der blev udskrevet valg.
Jeg er også enig med forslagsstillerne i, at der er behov for at revidere den gældende vederlagsordning, da den ikke længere er tidssvarende.
Som eksempel kan jeg nævne, at det nuværende vederlag på ca. 4 kr. for en blank cd-skive efter min opfattelse er alt for højt. For at undgå grænsehandelsproblemer må det bringes ned på et niveau, der svarer til det, som findes i vore nabolande.
Samtidig skal rettighedshaverne sikres en rimelig kompensation.
Men vi skal tænke os grundigt om, inden vi begiver os ud på et nyt, uprøvet territorium.
Det er vigtigt, at vi finder en afbalanceret løsning.
Direktivet skal gennemføres i national ret inden udgangen af 2002, og jeg agter i løbet af efteråret at fremsætte lovforslag med det formål for øje.
I mellemtiden vil jeg i samarbejde med Finansministeriet, Skatteministeriet og Videnskabsministeriet invitere rettighedshaverne og it-branchen til en drøftelse af, hvordan en ændret vederlagsordning nærmere kan udformes. Formålet med disse drøftelser er at undersøge mulighederne for at justere vederlagsordningen inden for rammerne af skattestoppet ved den kommende ændring af ophavsretsloven, sådan at vederlaget på blanke cd-skiver kan nedsættes, og der sikres en rimelig kompensation samtidig.
Regeringen lægger vægt på, at der bliver tale om en provenuneutral omlægning, så det samlede provenu ikke kommer til at overstige det nuværende provenu i ordningen på ca. 40-60 mio. kr. For at opnå dette kan nedsættelsen af cd-vederlaget afbalanceres ved at justere vederlaget på andre medier og ved eventuelt at indføre vederlag på apparatur, som er særlig dedikeret til kopiering og lagring af musik og film.
Formålet er at finde frem til en midlertidig ordning, som skal tages op til revision senest om 4 år.
På den baggrund kan regeringen ikke støtte SF's forslag på trods af de velmente intentioner, da det vil være forhastet på nuværende tidspunkt at fremsætte forslag til en omlægning af hele den eksisterende vederlagsordning.
Ester Larsen (V), 2002-04-02:
SF's forslag kræver, at regeringen inden i går, den 1. april, skal fremsætte et lovforslag.
Det kan Venstre ikke støtte.
Beslutningsforslaget er en opfølgning på en betænkningsudtalelse i forbindelse med behandlingen af lovforslag nr. L 141 fra juni 2001.
Som kulturministeren allerede har gjort opmærksom på, støttede Venstre og De Konservative ikke den pågældende udtalelse. Med ændringen af ophavsretsloven blev der indført en begrænset liberalisering af forbuddet mod digital kopiering til privat brug, så det blev muligt at foretage digital kopiering af værker i digital form til personlig brug inden for egen husstand.
Det vil sige, at det blev lovligt at brænde sine egne cd'er til brug i bilen eller i sommerhuset.
Den nye teknologi stiller rettighedshaverne i nye situationer.
Det er baggrunden for vedtagelsen af EF-direktivet om ophavsretten i informationssamfundet.
Dette direktiv, der skal implementeres i indeværende kalenderår, kræver en større gennemgang af hele ophavsretsloven.
Så Venstre ser frem til, at kompensationsproblemet finder en løsning til efteråret.
At sagen er kompliceret ses af, at det ikke lykkedes det embedsmandsudvalg, den tidligere regering nedsatte, at finde frem til en brugelig løsning.
Der er imidlertid fortsat behov for at finde en løsning. Den eksorbitant høje cd-afgift, der ligger mange hundrede procent over vore nabolandes, er ikke holdbar, og den indbyder til grænsehandel.
I Venstre vil vi vende os kraftigt imod at indføre afgifter, der vil hæmme it-udviklingen, da afgifter på pc'er og andet decideret it-udstyr taler imod enhver forestilling om at styrke it-udviklingen i Danmark.
Det er kompliceret stof, og derfor forekommer det både rigtigt og nødvendigt, at løsningsforslagene findes i et samarbejde mellem rettighedshavere og it-erhverv og myndigheder.
Men samtidig bør anvendelsen af de såkaldte rettighedskontrollerende systemer styrkes.
Men indtil sådanne systemer er blevet udbredt, må interessen samle sig om en kompensationsordning som kompensation for den legalisering af kopiering, som Folketinget har vedtaget.
Det sker ikke inden i går, men forhåbentlig i løbet af efteråret.
Venstre kan således ikke støtte det foreliggende beslutningsforslag.
Ole Sohn (SF), 2002-04-02:
Jeg har forståelse for, at Venstre ikke støtter beslutningsforslaget.
Det tilkendegav de jo allerede i sidste samling, og dermed udgjorde de sammen med Det Konservative Folkeparti mindretallet, og det gør de fortsat i denne her sag.
Men det, jeg ikke helt forstår, er, at Venstre siger, at der er behov for at sikre en rimelig kompensation, og samtidig må det ikke hæmme it-udviklingen.
Så er jeg nødt til at spørge: Hvad indebærer det?
Ville det være en hæmsko for it-udviklingen, at brugerne betaler for den musik, som primært er blevet kopieret?
Er det en hæmsko?
Virkeligheden er jo, at i kraft af det it-udstyr, man har, foretages der massivt en kopiering, der ikke bliver betalt for.
Så en rimelig kompensation skal betales et eller andet sted.
Når man ikke gør det via skatten, og det skal man ikke gøre ifølge ideen med forslaget, så skal det betales via optageudstyret, og det er cd-rom'erne, og det er harddisk osv.
Derfor vil jeg gerne spørge fru Ester Larsen: Hvordan sikrer man, at der kommer penge ind i en sådan ordning?
Ester Larsen (V), 2002-04-02:
Det, Folketinget har forpligtet sig til, er en kompensation for den legalisering af kopiering til privat brug, som jeg omtalte. Venstre er ikke indstillet på, at den kompensation skal ramme det udstyr, der ikke har til hovedformål at spille eller optage musik.
Derfor skal de objekter, som kan komme i betragtning, være andre end dem, der decideret er til it.
Jeg sagde i mit indlæg, at det er kompliceret stof, og det har embedsmandsudvalget også bekræftet ved ikke at kunne finde en løsning.
Hvis vi havde dem klar og parat, var der ingen grund til at nedsætte det analyserende udvalg.
Jeg gentager: Vi har en kompliceret opgave.
Ministeren er sindet at nedsætte de parter, som har interesse i at få en rimelig løsning, så de kan analysere sig frem til: Hvor er det, vi så skal lægge de afgifter, og hvilken størrelse skal de have, for at der kan opnås en rimelig kompensation?
Jeg er ikke i stand til at give svaret her.
Søren Gade (V), 2002-04-02:
Jeg skal starte med at konstatere, at vi i Venstres folketingsgruppe støtter økonomi- og erhvervsministerens lovforslag L 156, som omhandler lov om VækstFonden.
Som det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, er der i L 156 tale om en delvis genfremsættelse af den tidligere regerings lovforslag L 55, idet der nu er korrigeret for den nuværende regerings ressortændringer ministerierne imellem.
Hovedformålet med lovforslaget er at gøre VækstFondens arbejde mere smidigt.
Således er der i lovforslaget lagt op til, at VækstFonden selv skal administrere lånegarantierne over for virksomhederne og ikke som i dag, hvor det er Finansstyrelsen, som overtager administrationen, når VækstFonden først har stillet garantien.
Fremover bliver det således muligt for virksomhederne og pengeinstitutterne at aftale deres kapitalforhold direkte med VækstFonden og uden indblanding fra andre offentlige myndigheder.
I Venstre synes vi, at denne ændring er ganske logisk, fordi VækstFonden jo gennem behandling af garantiansøgningen har det største kendskab til den enkelte virksomhed.
Samtidig betyder det en administrativ lettelse for de næsten 700 virksomheder, som indtil nu har fået bevilget en lånegaranti.
Det er helt i overensstemmelse med Venstres generelle ønsker
om administrative lettelser for erhvervslivet.
Efterspørgslen på lånegarantier er meget varierende, og der lægges i lovforslaget op til, at VækstFonden får en større fleksibilitet inden for en flerårig planlægningshorisont.
Fonden vil ifølge lovforslaget få adgang til at anvende en del af egenkapitalen til dækning af budgetterede tab.
Det er en klar smidiggørelse af loven, idet hyppige justeringer af ordningen herved kan undgås, ligesom midlertidigt stop for lånegarantier bør forsvinde.
Igen er det et udtryk for en forbedret service over for erhvervslivet, som vi i Venstre kun kan støtte.
Lovforslaget tager i øvrigt også højde for ressortomlægningen mellem Økonomi- og Erhvervsministeriet samt Ministeriet for Videnskab, Teknologi og Udvikling, således at Danmarks Erhvervsråd nu indstiller to til fondens bestyrelse, mens Rådet for Innovation og Teknologi indstiller et medlem.
Opgaven med at skaffe kapital til Danmarks innovative virksomheder mener vi i Venstre er en utrolig vigtig opgave.
I Venstre mener vi, at lovforslagets justeringer smidiggør VækstFondens arbejde, således at det bliver nemmere at skaffe kapital til innovative virksomheder.
Samtidig indebærer lovforslaget en administrativ forenkling for dansk erhvervsliv.
Jeg skal derfor igen tilkendegive, at Venstres folketingsgruppe støtter ministerens lovforslag.
Ester Larsen (V), 2002-04-02:
Jeg gentager: Der skal nedsættes et udvalg bestående af repræsentanter fra ministerier, fra rettighedshavere, fra it-branchen til at udarbejde forslag til en kompensationsordning.
Med hensyn til kompensationens størrelse, som hr. Ole Sohn er meget interesseret i at høre,
Jytte Andersen (S), 2002-04-02:
I Socialdemokratiet synes vi, det er et godt forslag, som SF har fremsat her.
Vi synes, det meget præcist modsvarer det løfte, der blev givet af et flertal i Folketingets Kulturudvalg i sidste folketingssamling, der jo gik ud på, at kunstnerne skulle have en rimelig kompensation, da vi fritstillede eller legaliserede brænding til privat brug.
Det er jo selvsagt svært for regeringen at løse det her problem inden den 1. april, det siger sig selv, det var i går, men det hænger jo sammen med mange ting, som jeg ikke skal bore i. Jeg synes, det er et vigtigt forslag, og et flertal siger netop meget præcist i betænkningen følgende: Det er vigtigt, at der sikres de skabende og udøvende kunstnere en rimelig kompensation for enhver brug af deres frembringelser, og flertallet vil derfor understrege betydningen af lovforslaget om ændring af vederlagsordningen, som skal behandles i første halvdel af dette folketingsår.
Jeg synes ikke, at kulturministerens bud var helt så offensivt, som man kunne forvente i betragtning af, at der - i hvert fald indtil det modsatte er bevist her fra Folketingets talerstol - er et flertal, som gerne vil give kunstnerne en kompensation efter de linjer, der blev lagt i betænkningen sidste år.
Vi har i Socialdemokratiet ikke lagt os fast på noget beløb.
Vi erkender også blankt, at det er en kompliceret sag.
Der er både tale om en internationalisering, en digitalisering, en teknologisk udvikling, som kan have meget svært ved at dæmme op for kunstnernes ophavsret.
Der er også tale om grænsehandel, skattespørgsmål osv.
Men når ministeren så taler om, at der skal nedsættes et nyt udvalg, vil jeg godt gøre opmærksom på, at der jo faktisk blev nedsat et udvalg, som skulle analysere fordele og ulemper, og sådan som jeg er orienteret, var det udvalg meget langt fremme.
Kunstnernes organisationer var også meget langt fremme sidste år med en partsmodel, hvor de faktisk gik ind og gav håndslag på, at hvis de inden for en økonomisk ramme fik i opdrag at finde pengene og dermed også fordele pengene til kunstnerne, ville de kunne gøre det. I et land, hvor vi i øvrigt er tilhængere af partsstyring, partsmodel, samarbejdsmodel og sådan noget, synes jeg faktisk godt, at kulturministeren allerede nu kunne, om jeg så må sige, fiksere et tal. Så kunne vi diskutere og skændes om tallet og sige til organisationerne, at så må de komme med et forslag meget hurtigt - jeg skal ikke kunne sige, om det er 1 måned eller 2 - og opfordre ministeren til at forstå, erkende, at der er et flertal i Folketinget, indtil det modsatte er bevist naturligvis, for, at kunstnerne skal kompenseres, og at det jo så må betyde, at ministeren, regeringen, rykker meget hurtigt frem med en løsning.
Men vi kan altså tilslutte os forslaget.
Ole Sohn (SF), 2002-04-02:
Jeg anerkender, at hr. Poul Nødgaard sammen med undertegnede var meget varme fortalere for at få sagen løst hurtigst muligt og gerne i sammenhæng.
Vi lod os begge to overbevise om, at det var fornuftigt at få sagkundskaben ind, sådan at vi som politikere ikke gennemførte noget, der ikke var ordentlig bund i.
Når vi så kunne lave en totrinsraket, som strakte sig over to folketingssamlinger, var det jo netop, fordi flertallet bag betænkningen var så bredt både til højre og venstre for regeringen, ellers havde vi jo naturligvis ikke gjort det.
Så det var jo kun i tillid til, at både SF og Dansk Folkeparti fælles kunne udøve et pres på regeringen.
Så er jeg nødt til at sige til hr. Poul Nødgaard, at man altså ikke kan komme uden om, at ministeren og Venstre her meget klart har sagt, at det skal være provenuneutralt, og det er i direkte modstrid med den betænkning, som Dansk Folkeparti sammen med SF og andre partier har skrevet.
Derfor er jeg nødt til at få hr. Poul Nødgaard til at bekræfte herfra, at han er indstillet på, at provenuet skal være væsentligt højere end det, der er gældende i dag, for det står udtrykkeligt, at man skal anerkende, at digitalkopiering er et væsentligt større indgreb i kunstnernes rettigheder end analogkopiering.