runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Jensen (S), 2002-12-11:
Fru Else Theill Sørensen fik jo på fornem vis dementeret det angreb på den socialdemokratiske ordfører, hr. Lars Kramer Mikkelsen, som hr. Eyvind Vesselbo og fru Inge Dahl-Sørensen forsøgte, nemlig ved at sige, at det er den måde, hvorpå Socialdemokratiet stemmer, som giver en anstændig behandling af de mennesker, man har taget på lovforslaget.
Vi takker selvfølgelig for, at fru Else Theill Sørensen har det syn på Socialdemokratiets tilkendegivelse om at undlade at stemme, altså at det er et anstændigt standpunkt at tage i den sag, når man har en forligspartner som Dansk Folkeparti, som optræder på den måde, at de holder det i spænding helt frem til målstregen, hvordan de har tænkt sig at stemme til lovforslaget.
Nu har vi så fået tilkendegivet, at de har tænkt sig at stemme for, men der er kun en garanti for dette lovforslag.
Så ville jeg spørge fru Else Theill Sørensen, om fru Else Theill Sørensen ikke vil benytte den tilkendegivelse fra Socialdemokratiet til at sige til ministeren, at det er mere holdbart, om regeringen indgik en ny aftale, der er bredere funderet her i Folketinget, som kan give en garanti for, at de mennesker, der optages på fremtidige lovforslag, også vil få statsborgerskab ved den endelige behandling.
Vil fru Else Theill Sørensen opfordre ministeren til, at der laves en langt bredere aftale, der også vil give den ansvarlighed efter grundlovens § 44, som jeg mener man bør give den her sag?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-12-11:
Jeg får øjensynlig ikke noget svar på mit spørgsmål.
Det vil hr. Poul Qvist Jørgensen ikke forholde sig til, og det kan jeg for så vidt egentlig også godt forstå, for det er jo en absurd situation at stå i.
Men jeg må bare sige, at når hr. Poul Qvist Jørgensen siger, at han ikke vil tage stilling til en sag, som er hypotetisk, så er det ikke hypotese, jeg snakker om.
Jeg snakker om noget, der meget vel kan blive meget realistisk.
En anden ting er, at når hr. Poul Qvist Jørgensen siger, at vi jo her i Folketinget håndterer det, hvis det bliver et problem, så er det et problem.
Der er faktisk nogle, der står med det her og nu, hvis den her lovgivning går igennem, som den nu ligger efter behandlingen af ændringsforslagene.
Så vi kan bare se i øjnene, at der sandsynligvis kommer en sag, hvor den danske stat altså står på EU's side imod et flertals ønske her i
Folketinget
Det er en tankevækkende situation, men sådan er EU-juraen så desværre åbenbart efter flertallets opfattelse.
Tove Videbæk (KRF), 2002-12-11:
Som formand for Socialudvalget kan jeg jo blot sige, at L 6 blev taget tilbage til udvalget mellem anden og tredje behandling, og udvalget indstiller lovforslaget til vedtagelse, som det nu ligger.
Samtidig vil jeg også gerne være med i koret af dem, der roser beskæftigelsesministeren for lydhørhed og for forslaget om at nedsætte et hurtigtarbejdende tværministerielt udvalg, der skal analysere spørgsmålene, som bl.a. Socialudvalget har stillet vedrørende valg af beregningsmodel for omregning af DIS-hyre til bruttoløn.
Ligeså vil jeg også gerne takke socialministeren for hendes udtalelse om, at hun ikke vil udmønte bemyndigelsen i loven til at fastsætte nye regler på området, før udvalget har haft mulighed for at drøfte valg af model.
omkring det her lovforslag.
Margrethe Vestager (RV), 2002-12-11:
I denne taksigelsens tid, hvor taksigelserne fyger fra uventede parter til andre lige så uventede parter, vil jeg gerne rette en tak til Enhedslisten for deres insisteren på, at udvalget holdt fast i den problemstilling, som det var, at offentlige myndigheder omregnede nettoløn til bruttoløn på forskellige måder med meget blandede resultater for dem, der er involveret.
Jeg synes, det er et meget godt eksempel på, at udvalgets arbejde giver mening, og jeg synes da også, det er helt naturligt, at de to involverede ministre, nemlig beskæftigelsesministeren og socialministeren, har lyttet til de indvendinger, som er kommet fra udvalgets side, og at vi har fået den meget gode løsning, som foreligger i øjeblikket. I øvrigt kan jeg helt tilslutte mig Enhedslistens forventning til det fortsatte forløb og håber meget, at den her gode proces også vil danne model for det kommende samarbejde mellem udvalgene og ministrene.
Line Barfod (EL), 2002-12-11:
Det har jo været et noget sejt arbejde at komme igennem udvalgsbehandlingen af dette forslag.
Baggrunden har været de uklarheder, der eksisterer i forbindelse med omregning af DIS-hyre til bruttoløn bl.a. med henblik på beregningen af DIS-ansattes adgang til sociale ydelser.
I dag står vi så med resultatet af udvalgets arbejde.
Og jeg vil godt benytte lejligheden til at udtrykke Enhedslistens tilfredshed med resultatet, idet ministeren jo har tilkendegivet ikke at ville udnytte bemyndigelserne i lovforslaget, før det tværministerielle udvalg, som beskæftigelsesministeren har foreslået nedsat, har afsluttet sit arbejde, og Socialudvalget har haft lejlighed til at drøfte resultatet.
I forlængelse af denne tilkendegivelse kom beskæftigelsesministeren under tredjebehandlingen af L 47 B med et tilsagn om, at de høringsberettigede organisationer vil blive hørt om deres holdninger til omregningsmodel, inden det tværministerielle udvalg fremlægger noget for Arbejdsmarkedsudvalget.
Jeg går ud fra som givet, at socialministeren har den samme holdning, så vi også i Socialudvalget får et ordentligt grundlag for at drøfte fremtidens omregningsmodel.
Og jeg håber meget, at det tværministerielle udvalg ikke bare sådan officielt fremsætter deres forslag til høring hos organisationerne, men at man reelt drøfter det, sådan at vi ikke til foråret i de to udvalg igen skal sidde og høre på forskellige modeller og problemer, men at man kommer med et forslag, som organisationerne bakker op omkring, og som sikrer, at det bliver en retfærdig behandling af søfolkene.
På baggrund af de tilkendegivelser fra beskæftigelsesministeren og socialministeren har Enhedslisten ikke længere problemer med at stemme for forslaget, da vi principielt er tilhængere af en reel ligestilling af skibsansatte med andre lønmodtagere, også når det handler om adgangen til sociale ydelser.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2002-12-11:
Jeg er naturligvis, høje formand, opmærksom på, at der ikke er stillet ændringsforslag, så forslaget kunne jo bare gå igennem, og det burde det også, og det gør det også.
Men hvis blot halvdelen af dagbladet Politikens beskrivelse i går om, hvorledes kompensationsbeløbet for det store bogrøveri i 2002 er blevet fordelt - og jeg tror egentlig, at det nu måske var ret hensigtsmæssigt, om ministeren hørte efter - så er der anledning til at konstatere en endnu større tilfredshed med det forlig, der danner baggrund for, at vi om lidt kan vedtage den nye lov om biblioteksafgift.
Jeg vil understrege, at det i 2002 ser ud til, at nogle forfattere, der ikke opfyldte kriterier for tildeling af biblioteksafgift, hverken for 2001, 2002 eller 2003, formentlig da, har modtaget deres fortjente beløb - jeg har forstået, at en enkelt af dem vist er helt nede på 88 kr. i beregnet biblioteksafgiftsbeløb - men får i år 5.000 kr. Dette sker, fordi der blev indført nogle panikregler.
Ingen kunne på daværende tidspunkt vide, hvor meget ret vi havde.
Nu må ministeren i et samråd efter jul forklare sig, og det bliver svært, tror jeg.
Jeg vil tro, det bliver umuligt.
Desto mere glædeligt er det, at vi om lidt kan vedtage
en ny og mere anstændig lov om biblioteksafgift, en lov, der er noget mere fremtidssikret og ikke præget af så meget hul i isen-aktion.
Det kan de ældste af os jo huske hvad betyder.
Det var noget, som hr. Schlüter i sin tid måtte afskaffe lynhurtigt igen, før isen var smeltet.
Og der er altså lavet sådan en hul i isen-aktion som ministeren og regeringens hovsabesparelser, af menigmand kaldet det store bogrøveri, for 2002.
Beklageligvis lykkedes det ikke, som det også fremgår af betænkningen, helt at undgå en fortsættelse af røveriet i 2003.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-12-11:
Nu bekræftede hr. Kramer Mikkelsen jo, at det lidt var en sandhed med modifikationer, når han tidligere heroppe på talerstolen sagde, at der ikke blev givet dispensationer til en lang række forskellige grupper.
Men tingene er jo egentlig ret mærkelige, når man ser på det her omkring den kommende afstemning.
Hr. Kramer Mikkelsen har stået og argumenteret for, at der skal
flere dispensationer, flere danske statsborgerskaber,
men hr. Kramer Mikkelsen stemmer ikke for, at de får dansk statsborgerskab.
Så klandrede hr. Kramer Mikkelsen Dansk Folkeparti for ikke at stemme for dispensationer.
Jamen det gør Dansk Folkeparti.
Hr. Søren Krarup fra Dansk Folkeparti har jo lige været oppe og sige, at man stemmer for dette lovforslag.
Det vil sige, at Dansk Folkeparti stemmer for dispensationer plus de andre, hvorimod Socialdemokratiet ikke gør det.
Kan hr. Kramer Mikkelsen forklare, hvem det så er, der stemmer for dispensationerne, og hvem der ikke gør?
Brian Mikkelsen (KF), 2002-12-11:
Ja, nu handler diskussionen her om et fremadrettet forslag, som hr. Poul Qvist Jørgensens parti, så vidt jeg ved, stemmer for, man er nemlig med i forliget omkring det.
Det er alle Folketingets partier på nær et enkelt for øvrigt.
Det er et fremadrettet forslag, som sikrer, at der stadig væk er en bundgrænse, så der er et kvalitativt element i den nye bibliotekspulje, samtidig med at man laver en bibliotekspulje parallelt ved siden af, og det er den, der svarer til den pulje, som hr. Poul Qvist Jørgensen talte om her.
Og det kan sådan set også godt være, at der vil være modtagere af den pulje, som får forbavsende lidt i bibliotekspenge.
Så hr. Poul Qvist Jørgensens argumentation heroppefra hænger slet ikke sammen, for lige præcis de ting, der blev anført, er nogle af de ting, der også er indeholdt i den nye struktur, som hr. Poul Qvist Jørgensens parti også er med til.
Nu har vi lige godt 400 mio. kr. til rådighed i det nye Kunstråd, vi giver en 130-140 mio. kr. i bibliotekspenge, og der handler det altså om, at man bruger de bibliotekspenge på en kvalitativ måde, så man ikke bare smører det ud som margarine over det hele, så man ikke bare giver til lystfiskeren, som har skrevet en hobbybog.
Det er ikke kulturpenge. Og dér er det netop, at vi har lavet en pulje for at sikre, at de, der bidrager allermest til dansk litteratur, også får flere ekstra penge, hvad angår bibliotekspengene.
Så der er ingen som helst problemer med den konstruktion, der var, som gjaldt for 2002, overhovedet slet, slet, slet ikke. Den er vi meget stolte af i regeringen, og den har der også været et flertal for i Folketinget.
Nu har vi lavet en ny aftale med Socialdemokratiet, med SF, med De Radikale, med Dansk Folkeparti og med Kristeligt Folkeparti, og det er en endnu bedre aftale.
Men det betyder ikke, at den konstruktion, vi havde for i år, er dårlig, slet ikke.
Det synes regeringen i hvert fald ikke.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2002-12-11:
Jeg vil godt starte med at takke socialministeren dels for lydhørhed, men også for at have været så fleksibel.
Det gør vi ud fra, at man nu har fundet en model, som svarer meget til lovforslag nr. L 47.
Så vi forventer, at når sagen kommer til udvalget, har vi fået indfriet de ønsker, som vi har fra Socialdemokratiets side.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-12-11:
Jeg vil godt sige til både hr. Kramer Mikkelsen og til andre, som åbenbart forestiller sig, at de eneste dispensationer, der gives fra sprogkravet, gives i udvalget
: Sådan er det ikke.
Cirkulæret virker på den måde, at cirkulæret fortæller Indfødsretskontoret, hvem der uden problemer kan optages på lovforslaget, og hvem der absolut ikke kan optages på lovforslaget.
De, der er derimellem, altså de, der ikke umiddelbart kan optages, eller de, der umiddelbart kan få afslag, kommer i Indfødsretsudvalget, og der har Indfødsretsudvalget så behandlingen af sagerne og tager stilling til dem.
Så vil jeg godt nævne, at det, der frustrerer nogle her i salen og her i Folketinget, jo er, at før i tiden var det flertal, der stod bag cirkulæret, et flertal, som var ikkebegrænsende.
I dag er det flertallet, der vil begrænse, og derfor vender behandlingen af lige præcis den type lovforslag her på hovedet, og det er der måske nogle, der skal vænne sig lidt til.
Søren Krarup (DF), 2002-12-11:
Der er to ting, som jeg føler trang til at sige her ved tredjebehandlingen af den første indfødsretslov efter de nye regler.
Den første ting har at gøre med det optrin, der fandt sted ved andenbehandlingen, og hvor flere partier på venstrefløjen, især Det Radikale Venstre, talte om statsretslige problemer i forbindelse med den tildeling af indfødsret, der bygger på grundlovens § 44.
Det blev sagt her og også i et efterfølgende udvalgsmøde, at der ikke er nogen retsbeskyttelse af dem, der søger indfødsret.
Lad mig da sige klart og tydeligt til især fru Elsebeth Gerner Nielsen - selv om hun ikke er til stede, så er hendes parti til stede - at ingen fremmede har ret til statsborgerskab.
Jeg gentager: Ingen fremmede har nogen som helst ret til dansk statsborgerskab.
Statsborgerskab eller indfødsret i Danmark er det danske folks gave til de fremmede, der har kvalificeret sig til det, en gave, ikke en ret.
En gave, den fornemste, det danske folk kan skænke til dem, der beder om dem, og som har gjort sig fortjent til at modtage den.
Dette er grundforholdet vedrørende indfødsret, og det er dette grundforhold, som grundloven har understreget i § 44, hvor det siges, at indfødsret meddeles ved lov.
Hermed er sagt, at ansvaret er Folketingets, og at der derfor altid er tale om en skønssag, hvor det er Folketingets opgave at skønne om, hvem der er værdig til at modtage denne gave.
Enhver tale om ret er udtryk for en misforståelse.
Her er intet objektivt, ingen ret, men her er tale om den subjektivitet, der ligger i Folketingets skøn.
Derfor er Det Radikale Venstres tale om statsret og juridiske eksperters bedømmelse af forholdet ikke andet end tom snak, en ordinær misforståelse af, hvad der ligger i grundlovens bestemmelse.
Det var det ene.
Det andet, som jeg gerne vil sige her ved dette, der kan blive en slags historisk begivenhed, er en tak til
integrationsminister Bertel Haarder og en erklæring af min respekt for ham
Han har slet ikke haft det let i sin nye stilling.
Enhver af os ved, at der i regeringspartierne findes elementer af en mondæn kulturradikalisme og en markedsbestemt afstumpethed - jeg nævner blot Uffe Ellemann-Jensen og Hans Skov Christensen som eksempler - der følgelig er fjendtligt stemt imod den folkelige ansvarlighed, der ligger i ændringen af udlændingepolitikken.
Penge og ideologi har som bekendt intet fædreland.
De, der sværger til profit og liberalisme, vil derfor være tilbøjelige til at se stort på det danske folks førstefødselsret til Danmark.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-12-11:
Jo, men hr. Eyvind Vesselbo har da ret i, at der også i udvalget bliver givet enkelte dispensationer til mennesker, som er døve, blinde eller har det ene eller det andet problem.
Det har han da ret i.
Det er bare ikke med Dansk Folkepartis stemmer.
Det, vi synes er helt uanstændigt, er måden, man behandler den her sag på.
Man indgår en aftale, et politisk flertal i Folketinget, om at foretage stramninger på det her område, men man ønsker ikke på nogen måde at drøfte den videre behandling i sagen, hvordan man agter at håndtere sagen, når der endelig skal stemmes i Folketingssalen.
Så det er rigtigt, at der gives dispensationer.
Praksis vil vise, at det er langt færre, fordi det politiske flertal har bevæget sig, og det er derfor, jeg siger, at det her er tid til forandring.
Kl. 9.45 Det skal stå lysende klart, når denne her sag er overstået, at Socialdemokratiet ikke har noget som helst imod de over 700 mennesker, som får dansk indfødsret i dag.
Det mener vi de bør have.
Vi mener også, at der er flere end dem, der egentlig burde have det.
Men vi vil godt illustrere, at denne sag er blevet fuldstændig uanstændigt behandlet, og derfor undlader vi at stemme.
Det betyder, at de mennesker får deres indfødsret.
Men vi vil godt sige, at vi synes, at flertallet i Folketinget behandler mindretallet i denne sag ekstremt, ekstremt nedværdigende, og det er vi utilfredse med.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-12-11:
Hr. Kramer Mikkelsen undlod igen at svare på et spørgsmål, der blev stillet her fra talerstolen.
Jeg spurgte: Hvad har de 723 mennesker gjort Socialdemokratiet, således at man ikke ønsker at stemme for, at de får dansk statsborgerskab?
Jeg synes, det er yderst pinligt, at man i et taktisk spil undlader at stemme for, at nogle kan få
dansk statsborgerskab, når man samtidig tillader sig her fra talerstolen at stå og skose andre for, at de ikke går vidt nok med hensyn til dansk statsborgerskab.
Hvordan vil hr. Kramer Mikkelsen forklare det?
Hvad har de mennesker gjort, siden hr. Kramer Mikkelsen ikke mener, at de skal have dansk statsborgerskab?
Så vil jeg godt bede hr. Kramer Mikkelsen om heroppefra at bekræfte, at folk, som er døve, og folk, som er blinde, har en mulighed for at få dispensation og også får det i den måde, vi behandler sagerne på.
Jeg har ikke siddet ret længe i Indfødsretsudvalget, men i den periode, jeg har siddet, har jeg været med til at give dispensation til folk, der er blinde og døve, med det argument, at der ikke findes undervisning i dansk netop for de grupper.
Så jeg vil godt have, at hr. Kramer Mikkelsen er hæderlig og kommer herop og bekræfter de ting.
Helge Adam Møller (KF), 2002-12-11:
Vi nærmer os jo julen, og derfor skulle man godt tro, at et parti som Socialdemokratiet, der stadig væk er forholdsvis stort, kunne vise bare en lille smule menneskekærlighed.
Det må jeg indrømme efter at have hørt hr. Kramer Mikkelsen tale på vegne, har jeg forstået, af hele den socialdemokratiske folketingsgruppe: Her kan man ikke engang stemme for, at de her 723 mennesker og deres 332 børn får dansk statsborgerskab.
Det er i virkeligheden uanstændigt og urimeligt og småtskåret.
For én ting er, at man ønsker, at det var tre eller fire gange så mange, der skulle have statsborgerskab, men der er jo ikke ét eneste af de mere end tusinde mennesker, der vil tage børnene med, som Socialdemokratiet ikke ønsker skulle have dansk statsborgerskab.
Men alligevel vil man altså ikke være med til at anerkende det, give dem den anerkendelse, det klap på skulderen og sige: Selvfølgelig får I dansk statsborgerskab, fordi I opfylder alle kravene hundrede procent.
Det vil man ikke, fordi man synes, at der skulle have været 2.000-3.000 mere.
Hvor langt og hvor dybt kan man falde?
Jeg spørger alle socialdemokratiske folketingsmedlemmer: Kan man virkelig acceptere, at man undlader at stemme for noget, som man inderst inde synes er helt rigtigt; man ville bare have haft tre gange så mange med?
Det er for dårligt.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-12-11:
Jamen jeg skal spørge hr. Kramer Mikkelsen, om han da ikke støtter, at disse 723 mennesker skal have statsborgerskab.
Og så skal jeg, som hr. Kramer Mikkelsen bebudede, gøre opmærksom på, at der er en meget lille forskel på de cirkulærer, der gjaldt fra 1999 og frem til 2002, og det, der gælder nu med hensyn til dispensation fra at kunne tale dansk.
Jeg skal også gøre opmærksom på, at ministeren i et svar til Folketingets Indfødsretsudvalg har oplyst, at af disse 723 er én person optaget efter § 23, stk. 2, nr. 1.
Det betyder, at på grund af alder har vedkommende ikke kunnet tale dansk.
Og 6 personer er optaget på baggrund af § 23, stk. 2, nr. 2, den, der handler om, at hvis man på grund af psykisk sygdom osv. Så det er ikke rigtigt, at man ikke kan få dispensation, og jeg synes ikke, det er hæderligt at blive ved med at stå og fremføre, at man ikke kan få dispensation.
Det kan man, og den bliver givet.
Søren Krarup (DF), 2002-12-11:
Jeg må jo sige, når hr. Kramer Mikkelsen bruger ordet uanstændigt, så synes jeg nærmest, det falder tilbage på ham selv.
Man skal være forsigtig med at kaste med sten, når man bor i et glashus. At bruge mennesker som politiske midler, er uanstændigt.
Det er ikke uanstændigt at stemme nej til et forslag
, når man er dybt uenig i forslaget, men at bruge mennesker som midler er uanstændigt, og det er Socialdemokratiets holdning. Der er så lige to ting, jeg vil sige, for det første at vi er dybt uenige med Socialdemokratiet, hele venstrefløjen.
Dansk statsborgerskab er ikke et middel til integration.
Dansk statsborgerskab kommer før integrationen, det vil sige, at man kan få dansk statsborgerskab, når man har vist vilje og er ved at blive integreret.
Det er det ene.
Det andet, som vi ustandselig har sagt i Indfødsretsudvalget, er, at hele denne brug af lægeerklæringer i forbindelse med folk, der ikke opfylder betingelserne, er at forvandle et retligt forhold til et ambulatorium.
Vi sidder der for at vurdere: Kan de tale dansk, er
de kvalificeret til at være statsborgere?
Eyvind Vesselbo (V), 2002-12-11:
Jeg kunne forstå, hr. Kramer Mikkelsen mener, at dansk statsborgerskab betyder yderligere integration, og hr. Kramer Mikkelsen var meget forarget over, at der ville blive en masse afslag.
Derfor virker det jo meget mærkeligt, at hr. Kramer Mikkelsen ikke ønsker, at de, der står på indfødsretsloven, nu skal have dansk statsborgerskab.
Hr. Kramer Mikkelsen vil ikke stemme for det her lovforslag.
Det betyder jo så, at man ikke mener, at de mennesker skal have dansk statsborgerskab.
Kunne hr. Kramer Mikkelsen ikke lige forklare, hvad disse mennesker har gjort, siden de ikke skal have dansk statsborgerskab?
Inge Dahl-Sørensen (V), 2002-12-11:
Det er det rene hykleri, at Socialdemokraterne sætter politisk taktik over hensynet til den enkelte udlænding.
Det pynter bestemt ikke.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-12-11:
Da nu hr. Søren Krarup brugte en del af sin tid vedrørende indfødsretslovforslaget til at angribe Det Radikale Venstre for diverse undergravende virksomheder, vil jeg blot sige, at vi jo har stillet spørgsmål i udvalget, og der er kommet svar, som helt klart dokumenterer, at der ikke er tale om statsretslige problemer.
Det får os selvfølgelig til at sige, det har hr. Søren Krarup fuldstændig ret i, at der ikke er statsretlige problemer.
Det betyder dog ikke, at der ikke er politiske problemer.
Det vil jeg vende tilbage til i min ordførertale
vedrørende selve lovforslaget
Men det er rigtigt: Der er ikke statsretslige problemer, men der er i høj grad politiske problemer.
Søren Krarup (DF), 2002-12-11:
... Undskyld, ministeren har på denne baggrund ikke haft det let.
Men han har hævdet sine grundtvigske traditioner på fornemste vis og har vist en handlekraft og fasthed, som jeg efter trekvart års samarbejde vil sige tak for.
Kl. 9.25 For nylig har han således i en sag i Sønderjylland, hvor medierne naturligvis søgte at ophæve loven ved hjælp af alskens sensation og sentimentalitet, været urokkelig fast og klar i sin stillingtagen til afpresningsforsøgene.
Jeg har den største respekt for hans holdning, og jeg føler trang til at sige det ved denne lejlighed.
Må jeg tilføje, at på denne baggrund stemmer vi for første gang for en indfødsretslov, idet jeg bemærker, at vi forbeholder os vores stilling til forårets indfødsretslov, hvor vi vil lade dennes indhold være afgørende for, om vi stemmer ja eller nej.