Hans Kristian Skibby (DF), 2006-09-08:
Ordførere før mig har jo i nøje, detaljerede beskrivelser fortalt om, hvad der ligger til grund for den her FN-resolution, som er årsagen til, at vi i dag er indkaldt til Folketinget ekstraordinært for at førstebehandle det her beslutningsforslag om, at Danmark skal være en del af en styrke, som skal forsøge at skabe en stabilisering af forholdene i Libanon til et troværdigt niveau.
Hvis vi kigger bare lidt tilbage på sommerens begivenheder, specielt i juli og august måned, så så vi konflikten spidse til mellem Hizbollah og den israelske regering, hvilket så endte med, at man fra Israels side valgte at gå hårdere til værks, end mange måske havde håbet på, troet på eller frygtet.
Der er det da trods alt glædeligt, kan man sige, at FN i den her forbindelse besidder ikke blot diplomati, men også telepati, for det er jo faktisk lykkedes for FN at synliggøre over for Danmark, hvad det er, man gerne vil have vi skal bidrage med.
Og tilfældigvis er det faktisk det eneste, som vi overhovedet har at bidrage med i den situation, som Danmark befinder sig i i dag.
Vi har så mange soldater på missioner i Afghanistan og Irak og andre steder, at vi ikke har været i stand til på et sikkerhedsmæssigt, fagligt, grundigt og militært udstyrsmæssigt niveau at stille med en styrke til den landbaserede indsats i Libanon.
Derfor er det selvfølgelig glædeligt, at man efterspørger et dansk sømilitært bidrag, som kan være med til at sikre en fremtidig fredsløsning for situationen i Libanon.
Dansk Folkeparti kan tilslutte sig alle de forskellige bemærkninger, der ligger til beslutningsforslaget, og vi kan også tilslutte os resolutionen fra FN med alle de kriterier, som ligger i den beskrivelse, der er i beslutningsforslaget om, hvad det er for nogle aktiviteter, som FN skal udvide deres arbejde i Libanon med ud fra den resolution, som allerede er der i forvejen.
Men jeg vil gerne tillade mig at stille et par spørgsmål til udenrigsministeren, som jo er til stede i salen i dag, om det her forslag.
Det ene drejer sig om den sidste pind i beslutningsforslaget om sikring af en våbenembargo, hvor man selvfølgelig vil sikre en nødvendig grænsekontrol også fra søsiden.
Der vil jeg gerne høre udenrigsministerens vurdering af mulighederne for eller truslen om, at det iranske styre skulle finde på at forsøge at levere forsyninger ad søvejen til Hizbollahstyrker i Libanon.
Vi ved jo, at de meget gerne vil bruge våbnene, hvis de får dem.
Det var det ene punkt.
Det andet er, at der i beslutningsforslaget står, at vi, såfremt vi stiller med både en korvet og to af de her Standard Flex-skibe, så også skal bidrage med en logistisk støtteenhed, der skal placeres på Cypern.
Der vil jeg gerne spørge udenrigsministeren: Såfremt man ikke beder om begge dele, altså både Standard Flex-skibe og en korvet, vil man så stadig væk have brug for en støttefunktion i land på Cypern med 20 ansatte?
Det sidste spørgsmål drejer sig om, at der i beslutningsforslaget nævnes en bruttoudgift på 39 mio. kr. i 2006 på grundlag af de udgifter, vi forventer at få i 2006, hvor der dog efterfølgende vil blive en efterregulering over mellemregninger med FN.
Det kunne da være interessant, hvis hr. Frank Aaen kunne nævne mig en krig, som ikke har haft en pris.
Jeg synes, det er en lidt flyvsk debat, Enhedslisten prøver på at sætte i gang her i dag.
Selvfølgelig har krig en pris.
Det har den altid, både økonomisk, socialt, menneskeligt, kulturelt og historisk.
Det kan vi se i alle historiebøger; vi kan kigge på, hvordan det er gået igennem generationer og generationer og generationer, når der har været konflikter rundtomkring i verden.
Det er der ikke noget nyt i.
Selvfølgelig har krig en pris.
Hvis man vil påstå det modsatte, er man jo grænsende til naiv.
Med hensyn til dræbte civile vil jeg sige, at selvfølgelig har Enhedslisten ret i, at det er dybt beklageligt, at civile bliver dræbt i en krig.
Men vi må altså ikke glemme, at man i det her tilfælde har kunnet se, at Hizbollah bevidst opsætter deres skytsmateriel i områder, hvor folk bor, hvor der er børn, og hvor der er gamle osv., fordi man så ved, at man øver en større pression over for Israel til ikke at bombe de områder, fordi det så ikke kan undgås, at der er civile tab.
Men det synes jeg faktisk er noget, der taler mere til fordel for, at det er vigtigt, at vi får afvæbnet Hizbollah
jo før desto bedre.