runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 2002-02-26:
Det er nu nødvendigt, at skatteministeren en gang imellem er bare lidt konkret, når der bliver stillet spørgsmål.
Der blev jo - og det må skatteministeren være enig i - givet udtryk for fra Venstres daværende skatteordfører, fru Mariann Fischer Boel, at hvis man betalte 10.000 kr. i ejendomsværdiskat dagen før valget, skulle man heller ikke betale mere i den tid, der kom efter.
Det var det løfte, der blev givet fra Venstre, og det må man altså konstatere at man løber fra.
Der var et spørgsmål, jeg stillede, som jeg ikke fik svar på: Hvilke planer er der om at kompensere kommunernes tab fra statens side?
Hvis ikke skatteministeren besvarer det, må vi jo stille det igennem udvalget. Lad mig så også sige om det med værdien på fast ejendom:
Da vi lavede pinsepakken i sin tid, var det jo Venstre, der sagde, at på grund af disse ændringer ville der være et prisfald på 20 pct. på fast ejendom.
Man sagde, at boligejerne ville blive insolvente.
Det skete nu ikke i den grad.
Præcis med samme argumentation, nemlig at der vil være et prisfald på 20 pct., så vil der, når man laver disse ændringer, der lægges op til her, forekomme prisstigninger, der gør, at den unge generation kommer til at betale mere, når de skal købe bolig.
Det er problemet med dette lovforslag.
Anders Samuelsen (RV), 2002-02-26:
Skatteministeren siger, at det, der er væsentligt for folk, er at have tryghed i forhold til, hvor meget de skal betale.
Det er jeg sådan set ikke uenig i.
Men jeg tror, at det, der er væsentligt for folk, er at kende det samlede regnestykke.
Og det er det samlede regnestykke, vi ikke får fortalt her, for en af konsekvenserne af det her skattestop på ejendomsværdiskatten er jo, at man skal ud at finde penge til at betale for det skattestop.
Og et af de steder, hvor man har fundet pengene, er så f.eks. gennem øget brugerbetaling på aftenskoler.
Her har man så valgt at droppe skattestoppet og det, man har lovet i det, Venstre kalder Skattestoppets ABC, og her får vi en øget brugerbetaling.
Hvad hjælper det, at man får
en lettelse på 200 kr., hvis man skal betale 1.000 kr. ekstra et andet sted?
Har det noget med tryghed at gøre?
Overhovedet ikke.
Så stiller skatteministeren selv spørgsmålet om, hvorfor det er en god idé at vente til næste år, altså tage 2001 plus de 5 pct.
Det er der også ét klart og enkelt svar på, nemlig fordi det er for dyrt.
Man kunne sagtens teknisk indføre det allerede i år, men det vil koste så meget ekstra, og regeringen har allerede i dag store problemer.
Så kan vi ikke få skatteministeren til at bekræfte, at jo, regeringen gjorde det her af populistiske årsager, men sagligt set er det et dårligt forslag?
Aage Frandsen (SF), 2002-02-26:
Til hr. Freddy Dams bemærkning om, at Venstre tror på, at der er flere, der nu går i gang med arbejdsmarkedsuddannelser og efteruddannelser m.v., vil jeg godt spørge efter, om man ikke er klar over, at der ligger i regeringens finanslovforslag - og det er uændret på indeværende tidspunkt - at der skal ske besparelser på AMU-området, i det hele taget på efteruddannelsesområdet, men specielt på AMU-området, og at det betyder, at arbejdsgiverne skal betale mere, når de vil have deres lønmodtagere på kursus. Er man ikke klar over, at det har man gennemført, for så kan man vel ikke på den anden side sige, at nu tror man, at der er flere, der vil gå i gang med at sende folk på uddannelse? Man har gjort lige det modsatte, for prisen skal stige.
Line Barfod (EL), 2002-02-26:
Da vores ordfører på området, fru Pernille Rosenkrantz-Theil, ikke kan være til stede, skal jeg oplæse hendes ordførertale: Enhedslisten er enigt i, at det er meget vigtigt at sikre efteruddannelse og kompetenceudvikling for alle. Dette forslag medvirker imidlertid ikke nødvendigvis til dette. Med den udformning, forslaget har, vil det betyde, at der gives skattesubsidier til opsparingsordninger, som aftales mellem den enkelte medarbejder og virksomhedens ledelse.
Der er stor sandsynlighed for, at der kun aftales sådanne ordninger med medarbejdere, som ledelsen i forvejen havde tænkt sig skulle have mulighed for efteruddannelse,
ligesom muligheden for at udnytte sådanne opsparingsordninger jo er betydelig større for medarbejdere med en høj indtægt end for de lavtlønnede grupper.
En sådan ordning virker derfor ikke særlig rimelig, når vi ved, at det ikke mindst er de ufaglærte grupper på arbejdsmarkedet, der har svært ved at få efteruddannelse og kompetenceudvikling.
Enhedslisten mener, at virksomhederne selv har et stort ansvar for at sikre efteruddannelse og kompetenceudvikling til medarbejderne.
Derfor er det oplagt at satse på flere rettigheder og muligheder for medarbejderne gennemført i forbindelse med overenskomstforhandlingerne eller gennem lovgivning.
Det kan naturligvis være nødvendigt, at staten går ind
og giver tilskud til dette formål, men det skal ikke ske gennem skattesubsidier.
Vi mener, at ressourcer til dette formål skal afsættes på en sådan måde, at vi er sikre på, at de går til de grupper og de formål, vi ønsker at støtte.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-26:
Det Konservative Folkeparti har ved tidligere behandlinger set både positive og negative sider ved dette forslag.
Først og fremmest er vi i Det Konservative Folkeparti meget positive over for at tilskynde virksomhederne til at vælge energibesparende alternativer.
Vi mener, at miljøbevidst opførsel bør belønnes, og derfor er det også en positiv tanke at lette virksomhedernes likviditet, hvis de tager den slags hensyn og foretager energibesparende foranstaltninger.
Som også tidligere er vi meget positive over for dét.
Men som også tidligere kan vi ligeledes se et par vanskeligheder, bl.a. at det kan blive lidt besværligt for erhvervslivet at administrere, alt efter hvilken model man vælger; der lægges op til flere muligheder.
Det kan desuden blive bureaukratisk, specielt med den årlige udarbejdelse af den liste, erhvervs- og økonomiministeren skal komme med, så derfor har vi et par spørgsmål om, hvordan man helt præcist forestiller sig, det kan gøres, uden at det bliver bureaukratisk. Med hensyn til de økonomiske konsekvenser fremgår det af forslaget, at de er svære at beregne nøjagtigt.
Vi har brug
for, netop i lyset af at regeringen prøver at holde udgifterne nede, at kende lidt mere til de nøjagtige økonomiske konsekvenser.
Tallene virker en lille smule usikre, og det gør, at vi kan være i tvivl om, hvorvidt vi kan stemme for forslaget.
Men vi vil meget gerne tage del i udvalgsarbejdet, da vi faktisk synes, at ideen om at tilskynde virksomhederne til energibesparende og miljøbevidst handling er utrolig positiv og rigtig.
Mikkel Dencker (DF), 2002-02-26:
Jeg skal ganske kort oplyse, at Dansk Folkeparti kan støtte forslaget om, at virksomhederne kan få lov til at foretage straksafskrivninger for energiforbedringer.
Forslaget er begrundet med, at det har til hensigt at tilskynde virksomhederne til at investere i og vælge mere energibesparende alternativer.
Det er jo ikke nogen tosset idé, når der til forslaget knyttes den betingelse, at der ikke kan gives offentlig støtte til anskaffelse af energiforbedrende aktiver, når der er foretaget straksafskrivninger.
Dansk Folkeparti kan støtte forslaget.
Erik Mortensen (S), 2002-02-26:
Nu sagde vi faktisk også nej sidste gang, så det er ikke bare noget, jeg finder på i dagens anledning, og det er ikke noget, vi fra at være regeringsparti til at være oppositionsparti sådan skifter mening om.
Så er det selvfølgelig også beklageligt, og det er jo ikke Kristeligt Folkepartis skyld, havde jeg nær sagt, at vi nu kommer med en dobbeltafvisning.
Det er jo rent faktisk
, fordi vi ikke synes, det er fair, at skattesystemet skal være instrument, fordi regeringen måske skal have lidt medløb inden for området her, samtidig med at den barberer området totalt med 400 mio. kr. Med hensyn til provenutabet: O.k., det er i sig selv ret usikkert.
Jeg ved godt, man har fået et skøn over det, og hvis det er 5 mio. kr., så vælter det ikke verden, det er jeg meget vel med på, men det er mere princippet om, at skattesystemet igen skal være instrument.
Det var også begrundelsen sidste gang, så der er ikke noget nyt i vores holdning.
Den er bare blevet dobbelt afvisende, og det er så ikke Kristeligt Folkepartis skyld.
Det er beklageligt.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-26:
Jamen jeg er dybt skuffet.
Jeg havde faktisk regnet med, at hr. Erik Mortensen ville støtte mit forslag.
Man ser jo tydeligt her i dag, at man mener noget andet, når man er i opposition, end når man er i regering.
Jeg havde da håbet, at jeg havde fået tilslutning her - netop med de gode begrundelser, som hr. Erik Mortensen fremfører: at der er skåret så mange penge i støtte til vedvarende energi, til forskning og hele den sektor dér.
Når hr. Mortensen siger, at det er skattesystemet, der skal holde for, så er det jo ikke et provenutab på sigt.
Det er kun en udsættelse af, at provenuet kommer ind.
Når man straksafskriver, så afskriver man kun én gang, og så kan man altså ikke afskrive efterfølgende.
Så det er kun et spørgsmål om at udsætte provenuet.
Erik Mortensen (S), 2002-02-26:
Det er selvfølgelig ikke så rart sådan på forhånd at skulle sige, at vi siger nej tak til tilbuddet her.
Nu har Kristeligt Folkeparti jo ved hr. Ole M. Nielsen været så positiv hele eftermiddagen, så det er næsten synd, at vi skal slutte af på den måde her. Det er som sagt en genfremsættelse, og det fremmer ikke nødvendigvis forståelsen for indholdet af forslaget at komme frem med det sådan med ca. et års mellemrum.
Problematikken er stadig væk den samme.
Jeg har lidt svært ved at se, hvorfor det skal ske via straksafskrivninger.
Det er igen skattesystemet, der skal holde for for at fremme en bestemt sag.
Hvorfor ikke et tilskud i givet fald, målrettet og kontrollerbart?
Det var da en af de ting, som man ligesom kunne forholde sig til.
Vi er generelt modstandere af, at skattesystemet skal holde for, hver gang der skal ydes et eller andet.
Vi må dog sige, at der er sket noget siden sidste fremsættelse af det her forslag, og det er jo, at vi har haft
et valg og et regeringsskifte og dermed også et nyt forslag til finanslov.
Der kan man da i hvert fald se, at der inden for dette området er fjernet godt 135 mio. kr. i tilskud til udnyttelse af vedvarende energi.
Der er fjernet godt 25 mio. kr. i tilskud til produktrettede energibesparelser,
godt 64 mio. kr. i tilskud til energiforskning og ikke mindst, som det også bliver præciseret her, de 175 mio. kr. til energibesparelser i erhvervslivet.
Godt 400 mio. kr. har man fjernet til det ædle formål her.
Som baggrund i denne regerings massakre på området kunne jeg da forestille mig, som også hr. Ole M. Nielsen var inde på, at Venstres ordfører var ret positiv over for det her, for her kunne de måske købe sig lidt aflad over for de her 400 mio. kr., man med et pennestrøg har fjernet, og at de derfor ville sige ja tak til denne håndsrækning.
Det ville da være sømmeligt for Venstre, synes jeg nok, at gøre det som en gestus over for støttepartiet.
Vi siger som sagt nej tak.
Det gjorde vi også sidste gang med baggrund i det her med skattesystemet, der skal bære byrderne og besværet og bøvlet.
Vi siger nej tak ikke mindst med baggrund i det, som nu kommer om, at de 400 mio. kr. er fjernet.
Så det bliver altså et dobbelt nej tak.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-26:
Jeg er virkelig glad ved den her meget positive ordførertale.
Jeg synes da, der var noget at bygge på deri.
Jeg vil gerne spørge, om der virkelig er en mulighed, for det forstod jeg faktisk ikke på ministeren.
Det kan jo ske, at ministeren ikke var helt ordentlig forberedt eller sådan, men jeg synes, det lød til, at ordføreren her var godt forberedt.
Jeg vil gerne høre, om ordføreren mener, at der er
Så kan jeg i øvrigt ikke forstå det med det administrative bøvl.
Jeg synes, der er mindre her end i det system, man har.
Men det er altså bare en positiv modtagelse.
Er der virkelig noget at bygge på her, er jeg ualmindelig glad.
Sven Buhrkall (V), 2002-02-26:
Venstre har sympati for de intentioner, der ligger i forslaget rettet imod at forbedre erhvervslivets produktionsvilkår og imod at fremme energibesparende tiltag.
Der er dog nogle områder, som vi mener bør vurderes nærmere, og hvor vi under udvalgsarbejdet vil stille nogle spørgsmål.
Det, der umiddelbart kan bekymre Venstre, er, at forslaget administrativt virker tungt, og her skal vi passe på med ikke at skabe administrative byrder for erhvervslivet.
Det er det modsatte, vi har brug for.
Jeg vil også understrege skattestoppet, for der gør hensynet til skatteyderne, at vi må sikre den nødvendige budgetdisciplin, og at udgifterne altid prioriteres i overensstemmelse hermed.
Vi synes også, det er naturligt, at man ser og vurderer forslaget i forhold til den fremsatte konkurrencepakke.
Jeg mener også, der er grund til at drøfte beløbets størrelse, for ét er vel rentetabet ved ordningen, noget andet er den likviditetsvirkning, som måtte fremkomme.
Det er vel givet også, at straksafskrivningerne vil gøre det mere attraktivt at investere i teknologibesparende aktiviteter.
Men det er vel ikke indlysende, at straksafskrivninger vil være det mest effektive instrument, således at man får den største effekt pr. krone som sådan.
Det er også et område, vi godt vil drøfte.
Så vi kan støtte intentionerne, men vi har en række spørgsmål, som vi ønsker belyst, og vi ser frem til udvalgsbehandlingen.
Erik Mortensen (S), 2002-02-26:
Det er efterhånden ikke småting, man må lægge øre til omkring regeringens nye prioriteter og erhvervspakker, og selv skattestoppet bliver nu viklet ind i denne problematik, som ganske rigtigt, som hr. Ole M. Nielsen gør opmærksom på, faktisk er det direkte modsatte.
Men der er åbenbart hver gang en god anledning til at hive det frem.
Jeg bed også mærke i, at ministeren omtalte
De burde måske fra regeringens side anbefale forslaget, fordi man jo fjerner en masse administrativt bøvl, i og med at man nu fjerner samtlige tilskudsordninger.
Det vil sige, at så skal virksomhederne jo ikke mere pangle rundt med ansøgninger her og der.
Nu er der ikke noget at søge om.
Er det i sig selv et moment for regeringen at være opmærksom på den side af sagen?
Svend Erik Hovmand (V), 2002-02-26:
Det sidste er fuldstændig korrekt.
Hvad angår det første: Det, jeg sagde, var, at efter den ændring, som der er lagt op til i finanslovforslaget - nu er det jo ikke endeligt vedtaget - vil der ikke længere være den forskelsbehandling, som der har været hidtil.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-26:
Ministeren har jo fuldstændig ret, som en minister
naturligvis bør have, i, at der er én præmis her, som er forkert. Det er ikke almindeligt, at forslagsstillerne til et beslutningsforslag får ordet før ministeren.
Jeg var faktisk oppe og forhandle med folketingssekretæren om, hvorvidt man kunne få det. Det kan man åbenbart ikke, og det er helt fair, og sådan kører det. Derfor var det min bestemmelse at tage ordet nu her straks efter for at sige, at forslaget nemlig er blevet yderligere aktuelt, fordi den præmis ikke længere eksisterer.
Der er en pulje til den slags ting.
Det er nemlig sket, efter at vi skrev vores bemærkninger her.
Det er bare min bemærkning her i indledningen, så vi ikke skal køre videre med nogen misforståelser.
Så sagde skatteministeren noget andet om de præmisser, regeringen kørte efter, at man ikke ville forhøje nogen skat.
Det her er altså en skattesænkning.
Det forhindrer skattestoppet ikke, så vidt
jeg har forstået.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-26:
Jeg kan starte med at sige til fru Sandy Brinck, at der er sandelig helt frit valg mellem, om man vil til udlandet, eller man vil behandles på en privatklinik i Danmark.
Hr. Aage Frandsen spørger, hvorfor pengene ikke skal direkte ind i sundhedssystemet.
Det er da et kreativt synspunkt.
Nu er det jo sådan, at regeringen har valgt at sætte 1,5 mia. kr. af til sundhedsvæsnet plus lidt løst hist og pist, og den har så også valgt at sige
: Hvis virksomhederne vil være med til at tage del i ansvaret og vil være med til at betale for nogle af de behandlinger, det ellers egentlig er samfundets pligt at betale for, skal de ikke også straffes skattemæssigt.
Det er jo en afvejning, og når man er i regering, er man nødt til at føre en afvejet økonomisk politik, hvor man tager højde for mere end én ting ad gangen.
Til hr. Anders Samuelsen kan jeg kun sige, at jeg har svært ved at forestille mig andet, end hvis jeg er på venteliste, fordi jeg har denne fiktive sygdom, og jeg er nr. 20 på listen, og der f.eks. er fem eller 10 foran mig, der bliver behandlet et andet sted end på det hospital, hvor jeg er nr. 20 på listen - ja, så må jeg da pludselig kun være nr. 10 eller nr. 15 på listen.
Til hr. Ole M. Nielsen: Det er jo et spørgsmål om, at virksomhederne måske mister produktivitet.
Vi siger ikke, at de ikke må gå hele vejen rundt, og det kan sådan set også være et svar til hr. Vernersen: Jeg kender flere virksomheder, der ønsker at gøre det hele vejen rundt, og jeg vil sandelig også opfordre til det, for jeg ville også selv ønske at arbejde i en virksomhed, der gør det hele vejen rundt.
Socialt ansvar er vigtigere og vigtigere og vigtigere for at kunne tiltrække god arbejdskraft, og derfor forestiller jeg mig også, at man vil gøre det hele vejen rundt.
Men der er visse problemer med hensyn til at sige »alle«, for hvem er det?
Er det også den student, der arbejder to timer om ugen f.eks.? Den slags problemstillinger findes.
Det er jo ikke kun et spørgsmål, om virksomheden vil betale for alle eller kun for nogle.
Det kan også være et spørgsmål om, at virksomheden slet ikke vil betale for nogen overhovedet, og så synes vi, det trods alt er bedre at hjælpe med at fjerne noget af ventelisten end slet ingenting af ventelisten.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-26:
Jeg vil gerne have fru Dyremose til at bekræfte, at hr. Aage Frandsen fuldstændig har misforstået sagen. Hvis man giver 200 mio. kr. til sundhedsvæsnet, må hr. Aage Frandsen da kunne forstå, at så kan man jo i virkeligheden ikke favorisere nøglemedarbejdere.
Det må hr. Aage Frandsen da fuldstændig have misforstået.
Jørn Jespersen (SF), 2002-02-26:
Jeg synes, det ville være en god ting, hvis miljøministeren svarede på det, der blev spurgt om.
Derfor vil jeg gerne gentage spørgsmålet: Hvor lang tid er der gået med at vurdere disse 16 ansøgere?
Når jeg spørger, er det, fordi det stillingsopslag, som ministeren også henviser til, siger, at sidste ansøgningsfrist var den 21. februar.
Det var i torsdags.
Og så siger miljøministeren i dag, at der er foretaget samtaler, at der er lavet en vurdering, og at der er sket en indstilling til ministeren, som han har taget grundig stilling til.
Det er altså foregået på mindre end to arbejdsdage.
Er det ikke en rigtig sagsfremstilling, og synes
ministeren, det er en seriøs behandling af ansøgerne?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-02-26:
Jeg forstod på spørgerens indledende bemærkninger, at spørgeren havde været ude at give vejledning til befolkningen om, hvem der mon skulle kunne blive direktør, og at han her havde taget helt fejl.
Men at det nu skulle videreføres til, at det skulle være mig, der ikke havde det!
Jeg vil bare sige, at hvis spørgeren havde gjort sig den ulejlighed at læse opslaget, som jo er tilgængeligt, så står der, »dokumenteret og anerkendt forskningserfaring«, det vil sige på lektor- eller seniorforskerniveau - ja; »indsigt i instituttets arbejdsområde og dokumenteret erfaring i sammenstilling, tværgående vurdering og formidling af forskningsmæssige resultater på miljøområdet« - ja; »evne til en inspirerende og udviklende lederstil« - ja; »personlig integritet samt evne til at skabe et godt samarbejdsklima både internt og med eksterne samarbejdspartnere«. Det står der at der vil blive lagt vægt på.
Jeg har ingen grund til at tro, at det ikke er tilfældet.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-26:
Han har modtaget en indstilling, den har han helt refleksmæssigt uden nærmere overvejelse godkendt.
formanden brugt til at gennemgå den her sag?
Hvilke oplysninger fra uafhængige videnskabelige eksperter har formanden indhentet til bedømmelse af de 16 ansøgere?
Jeg vil godt spørge ministeren
: Hvor lang tid, hvor mange dage har man brugt på at gennemarbejde den her sag?
Hvor lang tid har formanden brugt på det?
Hvor lang tid har ministeren haft mulighed for at tænke over den her sag
, inden han traf beslutning om godkendelse af indstillingen?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-02-26:
Jo, men jeg har jo ligesom spørgeren haft stor mulighed for at kunne deltage i de møder, hvor bl.a. nogle har fundet det betimeligt at invitere hr. Bjørn Lomborg for at gennemgå sine synspunkter.
Det har jeg haft lejlighed til, og jeg forstår, at det har spørgeren også.
Det må have været mange, når jeg tænker på, hvor mange møder, der er arrangeret.
Jeg har også haft mulighed for f.eks. at læse The Economist, som bl.a. også havde en gennemgang deraf, også de angreb, der var på hr. Bjørn Lomborg.
Generelt har jeg sådan set fulgt rigtig godt med i det, men jeg er bare aldrig nogen sinde gået ind og har sagt, at det skulle være min personlige vurdering af hr. Bjørn Lomborg eller andre ansøgere, der skulle ligge til grund for, om nu en af de ansøgere ville kunne besætte stillingen som direktør.
Derimod har jeg fuld tiltro til bestyrelsesformanden, som har indstillet til mig og dermed til regeringen, på hvilken baggrund - og det har jeg redegjort for - man mener at hr. Bjørn Lomborg skal ansættes, og det kan jeg fuldt tilslutte mig.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-26:
Jeg har forstået det sådan på ministeren og på loven, at der skulle ske en ansættelse på et fagligt naturvidenskabeligt grundlag.
Så vil jeg godt spørge ministeren, om han overhovedet har sat sig ind i, hvilket fagligt grundlag denne her beslutning er truffet på.
Jeg vil godt spørge ministeren, om han er klar over, at lektor Bjørn Lomborg er uddannet inden for den samme videnskabelige uddannelse som jeg, nemlig statskundskab, og jeg kan i den forbindelse oplyse ministeren om, at den uddannelse ikke indbefatter ekspertise i miljøforskning.
Det ved jeg, for jeg har selv gennemgået den uddannelse.
Jeg vil godt spørge ministeren, om han er klar over det, og om ministeren er klar over, at i de faglige vurderinger, som er blevet produceret i udlandet af Bjørn Lomborgs artikler i diverse aviser og tidsskrifter osv., er disse konsekvent blevet betegnet som uvidenskabelige af højt ansete internationale eksperter.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-26:
Når folk har spurgt mig, om man kunne forestille sig en situation, hvor regeringen ansatte lektor Bjørn Lomborg som direktør for Institut for Miljøvurdering, har jeg sagt: Nej, det kan man ikke forestille sig, for det ville være for groft.
Det ville være at ansætte en politisk smagsdommer til at fortælle os, hvad vi skulle mene og ikke mene, og det vil være for uanstændigt og for usagligt.
Men nu er der en fantastisk historie på Ritzau gående ud
på, at det rent faktisk er det, ministeren har besluttet, at ansætte statskundskabslektor Bjørn Lomborg, der mig bekendt ikke har nogen videnskabelig basis inden for miljøområdet overhovedet at kunne fremvise, som direktør
Jeg vil godt spørge ministeren, om det er rigtigt, og på hvilket kvalifikationsgrundlag en sådan beslutning skulle være truffet.