Birthe Rønn Hornbech (V), 2006-04-25:
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at jeg blev meget overrasket, da jeg læste dette forslag igennem.
Jeg kan helt tilslutte mig de bemærkninger, justitsministeren er kommet med, men skal på Venstres vegne fremføre et par enkelte punkter, da jeg jo kun har 5 minutters taletid.
Forslaget er på mange måder selvmodsigende.
Det virker også meget uigennemtænkt.
En sådan undersøgelse, som man ønsker, vil utvivlsomt være en evighedsmaskine, der oven i købet vil vise sig at være uden praktisk og politisk effekt i den retning, forslagsstillerne ønsker sig.
Til gengæld kan man frygte, at forslaget, hvis det blev gennemført, kunne nå at forvolde skade i forhold til andre magter og i forhold til ytringsfriheden og foreningsfriheden.
Forslagsstillerne ønsker bl.a. at undersøge og redegøre for Egyptens og andre islamiske landes aktiviteter i det forløb, der førte til de voldsomme reaktioner i mange dele af den islamiske verden.
Hvad mon vi ville føle, hvis der kom en fremmed magt og foretog en sådan undersøgelse her i landet?
Det ville bestemt ikke gavne de diplomatiske forbindelser, som man ønsker at gøre bedre.
Man kan også stille spørgsmålet: Har man virkelig tænkt sig, at man skal gå ind i fremmede magters arkiver?
Det hører jo unægtelig ikke under det danske Folketings domæne.
Så ønskes der en undersøgelse af de internationale pressereaktioner og deres mulige betydning for Danmarks internationale omdømme.
Det er jo ren politik, som man altså vil sætte dommere til at undersøge.
Det er ikke det rette forum, og hvad ville man i øvrigt få ud af at få samlet alle disse scrapbøger om pressereaktionerne?
Jeg kan også forstå, at den danske presse skal undersøges.
Det klinger fælt i relation til ytringsfriheden.
Man må spørge, om pressen skal drages til ansvar, sådan som de muslimske am bassadører foreslog, og spørge, om ikke vi har ytringsfrihed.
Man må også stille spørgsmålet: Jamen meningen med en undersøgelseskommission er jo, at de, der skal afhøres, skal afgive forklaring under strafansvar, vidneansvar.
Hvordan er det så med kildebeskyttelsen, når man vil til at undersøge pressens interne forhold?
Skal kildebeskyttelsen ophæves?
Skal journalister pålægges særlige pligter, når de møder op i undersøgelsesretten?
Det er noget, Venstre er meget imod.
På samme måde, når det drejer sig om undersøgelse af danske partier og forskellige organisationer.
Også her må man jo forstå det på den måde, at partimedlemmer skal afgive forklaring under vidneansvar.
Endelig foreslår man, at der skal foretages undersøgelser og redegøres for reaktionerne fra andre lande, herunder medlemslandene i EU og NATO.
Igen: Vi blander os i noget, som vi bestemt ikke vil få ros for, men forslaget er naturligvis imponerende set ud fra en imperialists standpunkt.
Endelig drejer forslaget sig om den danske regerings håndtering af sagen og det interne beslutningsforløb.
Det kan man jo bedre forstå.
Det er på den anden side en rent politisk kamp, en rent legitim politisk kamp.
Men en politisk kamp mener vi ikke i Venstre, det har vi aldrig ment, skal henføres til en undersøgelseskommission.
Vi tror ikke på, at det forslag nogen sinde vil kunne føre til noget godt.
Vi tror heller ikke, det kan give et retvisende billede af forløbet.
Og som sagt tror vi ikke på, at det kan forbedre Danmarks omdømme.
Tværtimod, det vil gå den stik modsatte vej.
Det virker, som om forslagsstillerne samlet set er mere optaget af nogle procedurer frem for at varetage de grundlæggende frihedsrettigheder og Danmarks omdømme.
Uanset hvordan man ender med at formulere det beslutningsforslag, hvad enten det nu bliver mere præcist, for det trænger det da i hvert fald til, så vil der altid være tale om en politisk sag.
Politiske
skal løses af politikerne, vi skal ikke bare gemme os bag dommerkappen.
Venstre stemmer imod forslaget.