Line Barfod (EL), 2003-12-05:
Jeg vil gerne takke for debatten og takke for støtten fra SF.
Jeg vil sådan set også takke alle de mange, der ikke er i Folketinget, men som støtter dette forslag, heriblandt det radikale parti og Venstres Ungdom.
Man kan sige, at det jo kan gå som med andre forhold, at der måske skal flere års debat og en ændret sammensætning af Folketinget til,
før det på et tidspunkt vil blive gennemført.
Som vi har været rundt om i debatten, er der jo mange grunde til, at vi har fremsat det her forslag.
Noget af det, der i den senere tid har gjort indtryk på mig, er, at jeg var til et debatmøde på et gymnasium om fri hash og vores forslag, hvor der også deltog en, der arbejder på et af de få steder i Danmark, hvor man tager sig af unge, der er kommet ud i hashmisbrug.
Han fortalte, at de nu oplevede, at på grund af den massive indsats, som regeringen har krævet af politiet mod hashhandel, på grund af, at der bliver beslaglagt så meget hash, er der nogle steder ved at være mangel på hash, og de hører nu fra de unge, at de nogle gange når de går hen til pusherne for at købe hash, får at vide, at der desværre ikke er noget, fordi der lige har været en stor razzia, men der er noget andet, der er lige så godt, og det kan de få i stedet.
Det, de så får tilbudt, er rygeheroin, men uden at de aner, hvad det er, og hvor farligt det er.
Det synes jeg er dybt bekymrende, for det er altså farligt og risikerer virkelig at gøre både stor skade og gøre de unge afhængige, og det er for mig et meget væsentligt argument for, at vi skal have fjernet hashsalget fra det kriminelle miljø og skal have det ind i statsautoriserede rammer, så vi er sikre på, at der er kontrol med, at hash ikke bliver solgt sammen med andre stoffer, at unge ikke bliver lokket til at tage hårde stoffer, at vi sikrer, at det foregår på ordentlig vis.
Vi var jo lidt omkring under debatten.
Jeg må sige, at jeg synes, Venstres holdning er interessant også set sådan fra et rent retorisk synspunkt, nemlig at når noget er forbudt, så skal det være forbudt.
Det er forbudt, det er forbudt, det er forbudt.
Det kommer man ikke så meget længere af, andet end at man jo sådan set kan konstatere i disse år, at Venstre har udviklet sig til at være et parti, der ikke længere står for at være et liberalt parti, men i stedet for står for at være et parti, der går ind for forbud, tvang og straf, og det er den eneste løsningsmodel, det har på alle samfundsproblemer.
Der synes vi altså, at man skulle prøve noget andet.
Som det jo også kom frem flere gange under debatten, er ingen i tvivl om, at der sker skader ved hash.
Nu har man forsøgt i 30 år med kriminalisering, og det er ikke lykkedes.
Uanset hvordan man opgør det, også sagt som kommentar til fru Tove Videbæk, og uanset at man ikke kan opgøre, hvad der ville være sket, hvis vi ikke havde haft det forbud i de 30 år, så er der ingen tvivl om, at det forbud og den kontrolindsats, der har været gjort af politiet, som hele tiden har fået nye magtmidler, ikke har virket.
I dag er hash langt, langt mere udbredt, end det var for 30 år siden.
Så kan man enten prøve at lære noget af det og prøve i stedet at få legaliseret hash og se, om det så hjælper, om det så vil gå, ligesom det er gået i Holland, hvor det faktisk lykkedes bedre at mindske forbruget og få det adskilt fra de hårde stoffer, end vi har haft held med i Danmark, at det faktisk lykkes at få lært de unge noget mere om, hvordan man omgås rusmidler på en fornuftig måde.
Vi synes, at det burde være her, man sætter ind, også fordi det så kan være med til at begrænse det kriminelle miljø, hvad mange af os jo er meget optaget af hvordan vi kan gøre. Vi tror altså, at ligesom det i USA var medvirkende til at begrænse mafiaen, at man ophævede alkoholforbuddet, så ville vi også kunne komme et stykke ad vejen.
Selvfølgelig får vi ikke udryddet organiseret kriminalitet ved at legalisere hash, men det kunne hjælpe os et stykke ad vejen, fordi de kriminelle så ikke ville have det grundlag over hele landet, som de har med hashhandelen, til at komme så langt ud, som de gør i dag. Samtidig ville det også betyde, at de mange mennesker, der i dag ryger hash, ikke længere behøvede at opfatte sig som kriminelle.
Det, som regeringen nu gør i stedet, er jo, at den vil gøre en stor del af den danske befolkning kriminel, vil til at stigmatisere den voldsomt ved at få den registreret som kriminel, og der synes vi altså hellere, vi burde gå den anden vej og så bruge ressourcerne på socialt arbejde og oplysningsarbejde.
Vi glæder os til, at det en dag lykkes os at opnå et flertal for det også inden for og ikke kun uden for disse mure.
Så jeg vil bestemt gerne være med til at stille en række spørgsmål for yderligere at få belyst forholdene i Holland og Danmark.
Det er et stort problem.
Men det, vi ønsker, er netop at få en anden måde at angribe det problem på.
Vi tror, at der måske ville være flere, der kom og fortalte om, at de var begyndt at få problemer med hash, hvis det var legalt, så de ikke samtidig skulle fortælle, at de var kriminelle.
Det tror vi faktisk ville lede til, at flere ville åbne for, at man kunne snakke med dem.
Hvad argumenterne er blandt de 62 pct., som fru Tove Videbæk henviser til i en undersøgelse,
ved jeg ikke, for det er der jo ikke blevet spurgt om.
Selvfølgelig gør meningsmålinger indtryk, men det er ikke det, vi fastlægger vores politik ud fra.
Det, der har interesseret os meget, er, hvor mange der rent faktisk har prøvet det og dermed altså har ment, at det var en mulighed at prøve.
Til hr. Naser Khader: Selvfølgelig skal forslagsstillerne undersøge nogle ting, og man kan sige, at det så er det, vi har hele apparatet til at hjælpe med, og vi stiller en række spørgsmål.
Vi har jo ikke mulighed for som parti at sidde og ringe rundt til alle ambassaderne og stille dem spørgsmål.
Men faktisk mener jeg, at vi godt med dyrkning i Danmark vil være i stand til at klare i hvert fald en meget stor del af forbruget.
Så er der spørgsmålet om tilgængelighed.
Problemet er jo netop, at det er, kan man sige, alt for tilgængeligt i dag.
Vi ville gerne have en aldersgrænse.
Vi ville gerne have, at det blev gjort mindre tilgængeligt at købe hash.
Det er derfor, vi foreslår, at der skal være statskontrol med salget, og Enhedslisten i Århus har faktisk foreslået, at man åbnede for et forsøg med coffee shops i Århus netop for at få det ud af hashklubberne i boligområderne, få det væk fra, hvor de unge opholder sig.
Jeg synes, det ville være gavnligt for debatten, hvis ministeren prøvede at være lidt mere saglig i stedet for at tillægge sine modstandere en række synspunkter, der ikke er givet udtryk for, f.eks. omkring hvorvidt en legalisering af hash med ét slag ville fjerne al organiseret kriminalitet.
Det er der sådan set ingen der har sagt.
Så kunne jeg forstå, at det er et meget, meget langsigtet succeskriterium, ministeren har for regeringens
narkohandlingsplan
Det handler om at få skabt et samfund, hvor der slet ikke er nogen, der bruger rusmidler.
Vi kan selvfølgelig godt sige, at vi selvfølgelig et eller andet sted kæmper for det alle sammen, et samfund, hvor ingen har behov for at beruse sig i stoffer eller alkohol eller andet, men bliver så berusede af glæde over kunst og hinanden og andre ting, at de slet ikke har behov for det.
Har ministeren et lidt mere kortsigtet succeskriterium for narkohandlingsplanen?