Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-01-31:
Den 11. september blev hele verden rystet.
Det var et angreb på vor sikkerhed og frihed, og når friheden og sikkerheden rystes, har man både som politiker og som samfundsborger pligt til at se på, om der er noget, man har overset, noget, der skal gøres bedre i lovgivningen.
Det var derfor naturligt, at både regeringen og Folketingets partier kiggede på lovgivningen om konventionerne og beredskabsplanerne.
Danmark må aldrig blive særlig tiltrækkende for terrorister, fordi der var noget, vi havde forsømt at ændre i lovgivningen.
For nogle i Danmark gik det meget hurtigt med at erklære krig mod den store del af menneskeheden, der i større eller mindre grad bekender sig til verdensreligionen islam.
Den generalisering og mistænkeliggørelse skal vi naturligvis tage afstand fra.
Det skal ikke gå ud over de enkelte muslimer i Danmark.
Terrorisme skal ikke besvares med ny forfølgelse af flere folkeslag.
Det er forbryderne, der skal jagtes med alle de midler, der er forenelige med vort retssyn.
Vi insisterer på, at de frihedsværdier, vi bekender os til, stadig skal være grundlæggende i vort land.
Samvittighedsfrihed, religionsfrihed og ytringsfrihed er selvfølgelige og grundlæggende rettigheder for enhver, der opholder sig i Danmark. Men det betyder også, at de, der kommer hertil, ikke blot skal nyde godt af disse rettigheder, men ubønhørligt må affinde sig med, at andre har de samme rettigheder.
Ingen skal under dække af asyl eller dække af religionsfrihed kunne overtræde Danmarks love.
Så langt strækker friheden sig ikke.
Udgangspunktet i Danmark er de demokratiske værdier, og de værdier kommer under pres, når vi skal sikre os mod den modbydelige og brutale terrorisme, hvis grimme fjæs vi så den 11. september.
Opgaven er at forene frihed og sikkerhed.
Det er et dilemma, og vi står dér over for et meget vanskeligt lovgivningsarbejde.
Vi ønsker som liberalt parti på den ene side at beskytte personlige og samfundsmæssige værdier mod overgreb, og på den anden side vender vi os imod indgreb i frihedsrettighederne og vender os imod, at Danmark ender som et overvågningssamfund, hvor den lovlydige borger bestandig overvåges.
Hvor balancepunktet ligger, beror altid på en politisk afgørelse - ikke blot i Danmark, men også i de fællesskaber, som vi er medlemmer af, EU og FN.
Derfor er de lovændringer, som justitsministeren har fremsat, og som til dels beror på de forslag, den tidligere justitsminister lagde frem til høring, også delvis en nødvendig følge af beslutninger, som vi har været med til at træffe i EU, og som er truffet i FN's Sikkerhedsråd.
Forslagene her kan opdeles i tre områder: ændring af straffeloven, af retsplejeloven og af udleveringsreglerne.
Vi mener i Venstre, at tiden er inde til klart i straffeloven at definere specielle terrorbestemmelser, og vi er enige i, at terrorbestemmelserne skal indeholde mulighed for straf på livstid.
Vi har naturligvis lyttet til den kritik, der har været
af bestemmelsernes udformning, og vi vil da også godt diskutere, om der er en bedre måde at udforme bestemmelserne på, eller om bemærkningerne kan præciseres.
Men lovforslaget, som det ligger nu, er forberedt i lang tid, og det er set ud fra et retssikkerhedssynspunkt forbedret i forhold til det oprindelige.
Forslaget er også nu, som det ligger, påvirket og inspireret af de foreliggende høringssvar.
I Venstre står vi bag forslaget, men vi vil naturligvis grundigt studere andre forslag, som måtte kunne bringe større klarhed.
Men jeg skal ærligt indrømme, også efter høringen i går, at jeg tvivler på, at vi kan forbedre de forslag, der ligger til straffebestemmelser om terrorisme.
Vi lyttede selvfølgelig med interesse til indvendingerne, men man må sige om høringen i går, at mange af indlæggene var båret af en mere generel politisk utilfredshed.
Men det er jo problemer, som er generelle i det daglige arbejde for politiet og for anklagemyndigheden, og jeg går ud fra, at der ikke er nogen her i Folketinget, der har noget ønske om generelt at ændre på bevisbyrdereglerne og på reglerne om fri bevisbedømmelse.
Sådan er det jo altid: Er der ikke tilstrækkelige beviser, må gerningsmanden frifindes eller forbrydelsen henføres under en anden bestemmelse i straffeloven.
Det er vigtigt at understrege, at de vilkår er der intet nyt i.
Med hensyn til retsplejelovens ændringer er der jo tale om muligheder for, at politiet f.eks. skal kunne følge trafik på en computer på samme måde, som der i dag finder telefon- og rumaflytning sted.
Det er altså ikke noget, som udøves over for alle mulige lovlydige borgere.
Så er der forslaget om, at det pålægges internetudbydere at foretage logning.
Det er jo en nydannelse, og det er da også med nogle betænkeligheder, at vi i Venstre siger ja til det forslag.
Men det er for det første vigtigt at understrege, at bestemmelsen ikke i sig selv giver politiet nye beføjelser.
Der pålægges alene ny pligt over for internetudbydere.
Hvordan det praktisk skal gennemføres, overlader vi til ministeren, og vi vil naturligvis som regeringsparti holde nøje øje med, hvorledes denne bestemmelse kan udmøntes i praksis.
Det hensyn, der har været afgørende for Venstre for at gå med til denne bestemmelse,
er frygten for, at der kan mistes oplysninger, som politiet senere kunne få brug for, hvis ikke vi indfører denne bestemmelse.
Vi kan ikke acceptere, at kriminelle uden risiko for strafforfølgning skal kunne operere i ly af den nye teknologi. Men det er altså vigtigt at understrege, at denne nye logningsbestemmelse ikke i sig selv giver politiet nye beføjelser.
Der har været helt forvredne beskrivelser af den sag i dagspressen, og det må jeg altså tage afstand fra.
Det har været en ukorrekt videregivelse af reglens indhold.
Endelig er der så udleveringsområdet, som også er medtaget i dette lovkompleks.
Det fremgår, at vi nu skal kunne udlevere danske statsborgere til andre lande.
Vi har hidtil alene udleveret danske statsborgere til de nordiske lande ud fra det udgangspunkt, at retssynet er fælles i de nordiske lande.
At der efterhånden også sker en tilnærmelse i retssynet i de lande, vi arbejder sammen med, først og fremmest i EU, siger naturligvis sig selv.
Men i dag er der fortsat store forskelle i retssynet bare i Nord- og Sydeuropa og mellem os og f.eks. USA.
Når vi så alligevel går med til denne bestemmelse om udlevering af danske statsborgere, er det jo, dels fordi der er forskellige begrænsninger, dels for at erkende, at verden ikke er, som den engang var.
Det skal slås fast med syvtommersøm: Vi vil ikke i Venstre acceptere, at Danmark bliver tilflugtssted for terrorister, og sådan kan det jo let gå, hvis man kan gemme sig her og vide, at man ikke bliver udleveret.
Samlet står vi altså i Venstre bag alle disse bestemmelser, der fremlægges med dette forslag, men vi er opmærksomme på, at der er tale om alvorlige indgreb, og vi er indstillet på i Retsudvalget både at få en grundig teknisk og politisk diskussion og se på, om der måtte være præciseringer, der f.eks. i et fælles betænkningsbidrag kunne skabe større klarhed.
Men der skal ikke være tvivl om Venstres politiske holdninger.
Vi vedkender os solidariteten over for FN og EU, som vi er en del af,
og vi vil af al magt sikre en lovgivning, der værner samfundets demokratiske værdier og den enkelte lovlydige borger mod terrorister og anden international kriminalitet.
Dertil kræves desværre i disse tider midler, vi ikke ville have drømt om at tage i anvendelse for 30 år siden.