runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Jensen (S), 2002-04-17:
Gennem de seneste måneder har vi fra forskernes verden hørt det ene nødråb efter det andet over alt for begrænsede forskningsmidler, og i samme periode har vi også hørt en række politiske løfter, som handlede om, at der var skam masser af penge på vej, og man skulle bare lige vente lidt.
Men samtidig har vi i forhandlingerne om fordelingen af UMTS-midlerne oplevet, at regeringen desværre ikke var helt så vild efter at lukke op for millionposen, som nogle af vi andre var, og vi oplevede også, at interessen for et mangeårigt perspektiv på forskningsområdet mildt sagt var til at overse.
Derfor beder vi med dette spørgsmål om en sandsynliggørelse af, at hverken nødråbene eller de mange løfter, der er givet, ender i den tomme luft, hvor de befinder sig i øjeblikket.
»Vil ministeren oplyse, om han for finanslov 2003 vil øge de offentlige investeringer i forskning til et niveau svarende til gennemsnittet for OECD-landenes bevillinger til forskning?«
Skriftlig begrundelse
Under overskriften 'For lidt forskning' kunne man i Politiken den 19. marts læse, at Danmark ligger langt under OECD-gennemsnittet, når det gælder investeringer i forskning og universiteter. På regeringens finanslov 2002 har basismidlerne til forskning fået lov at falde med samlet 3.5 pct. i forhold til bevillingerne i år 2001.
Jan Petersen (S), 2002-04-17:
»Vil CO-Industris aftale om weekendarbejde være gyldig, hvis loven om deltid bliver vedtaget?«
»Vil ministeren oplyse, hvor meget den omtalte godtgørelse i lovforslaget om deltid vil udgøre, hvis en medarbejder bliver tvunget ned i arbejdstid fra 37 timer til 25 timer om ugen, og vedkommende har 3 ugers generelt opsigelsesvarsel?«
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-04-17:
Jeg håber, vi har sendt en besvarelse over, men ellers tror jeg, nogle burde stille det spørgsmål: Har der tidligere været indgreb i overenskomsterne af mere permanent karakter? Jeg kan f.eks. huske et indgreb om ligeløn, og jeg går ud fra, at det fra hr. Bjarne Laustsens side var ment som et permanent indgreb, at der skulle være ligeløn på arbejdsmarkedet.
Det er en lille konkret ting i denne diskussion, og jeg vil bare stadig sige, at det kan godt være, at der er nogle organisationer, der føler, at det her er et stort problem, men til gengæld er der også mennesker her i landet, som sukker efter en ret til, at de kan få lov at indrette deres liv mere individuelt.
Jeg anerkender fuldt ud, at hr. Bjarne Laustsen og fagbevægelsen siden krigens tid har opbygget et stærkt velfærdssamfund i Danmark.
Det har krævet sine ofre, og man har måttet rette lidt ind efter, hvad samfundet og de store organisationer måtte ønske.
Men jeg mener, at nu er velfærdssamfundet konsolideret, så nu er den epoke kommet, hvor vi kombinerer velfærdssamfundet med de enkelte menneskers mulighed for at indrette deres dagligdag sådan, som de finder det rigtigt, uanset om hr. Bjarne Laustsen, uanset om hr. Poul Erik Skov Christensen fra SiD og uanset om hr. Max Bæhring måtte synes, det er en god idé, at vi bare giver folk en lille mulighed for at tilrettelægge deres eget liv. Hermed sluttede spørgsmålet.
Bjarne Laustsen (S), 2002-04-17:
Jeg tror, vi meget let kan blive enige om, at det er en meget, meget stor sag, for der kendes intet fortilfælde i mere end 100 år på, at en regering i Danmark har grebet ind med en sådan styrke i overenskomsterne og den frie aftaleret.
Det er dér, det store problem er, og det er derfor, alle møder op og siger: Det kan godt være, at man har de og de hensigter, men det får altså de og de konsekvenser.
Det bør regeringen lytte til, og derfor er det et meget stort problem, for det er ikke set tidligere, at man blander sig i overenskomstforhold.
Vi mangler stadig svar på et spørgsmål
: Hvis man vil udstyre lønmodtagerne med en ret til deltid, hvorfor kunne man så ikke bare skrive det?
Hvorfor griber man ind i de 96 pct. af overenskomsterne, hvor der ingen problemer er?
Det er ufatteligt!
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-04-17:
Hvis alle de deputationer, som hr. Bjarne Laustsen har inspireret til at møde op i Arbejdsmarkedsudvalget, alle sammen siger, at de ikke kender noget problem, og at de ikke kender nogen eksempler, havde jeg nær sagt
: Hvad er så problemet i denne sag?
Jeg vil spørge hr. Bjarne Laustsen: Skulle vi ikke næste gang blive enige om, at enten er det en stor sag, eller også er det en lille sag?
Det ville jo gøre diskussionen noget nemmere.
Bjarne Laustsen (S), 2002-04-17:
Jeg tror bestemt, at ministeren har reelle hensigter i denne sag og vil mange mennesker det godt, men problemet er bare, at jeg ikke tror, ministeren har været klar over konsekvenserne af forslaget.
Det kan ikke passe, at så mange mennesker, der møder op, har taget fejl alle sammen.
Det er folk, der er kompetente, og som arbejder med dette stof på den enkelte arbejdsplads, og de møder alle sammen op og siger, at de kender ingen eksempler, der er ingen problemer, og de forstår ikke, hvorfor ministeren vil blande sig i det.
Jeg ved ikke, om forretningsordenen tillader det, men ellers burde ministeren møde op og høre på alle de deputationer, der er i Arbejdsmarkedsudvalget, eller invitere nogle af dem over i sit ministerium for at snakke med dem, for så kunne det være, ministeren kunne blive klogere.
Jeg ville håbe det.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-04-17:
Jeg vil gerne igen over for hr. Bjarne Laustsen undskylde det uambitiøse i det forslag, jeg på regeringens vegne har fremsat.
Intet ville være mig kærere, end at jeg kunne give alle lønmodtagere en ret til deltid, hvis de måtte ønske det, men det ligger desværre uden for mine evner at give lønmodtagerne en sådan ret.
Det, jeg kan, er den lille beskedne ting, der hedder, at hvis en lønmodtager ønsker at gå på deltid og arbejdsgiveren er enig i, at det er en god idé, kan det lade sig gøre.
Jeg synes også, det er uambitiøst.
Bjarne Laustsen (S), 2002-04-17:
Derfor må det være berettiget at spørge efter, hvorfor regeringen er kommet til den overvejelse, at man nu gør det og derfor heller ikke kan gennemføre det om at få nedsat sagsbehandlingstiderne.
Er det, fordi regeringen har fundet ud af, at det forslag, som man selv har fremstillet, var utilstrækkeligt, men at man ikke ville støtte Socialdemokratiets og De Radikales forslag for derefter i efteråret at komme med et forslag som det, der ligner Socialdemokratiets og De Radikales forslag, så man ikke bare skal tilslutte sig oppositionen?
Lene Garsdal (SF), 2002-04-17:
Jeg er ikke enig i, at man kun kan sige, at Højesteret har afklaret sagen for den enkelte person, som sagen drejede sig om i januar, men den har netop taget stilling på baggrund af en landsretssag tidligere og har fået tingene sat på plads.
Det, som er problemet, er jo, at hvis en person har et erhvervsevnetab, der er over de 25 pct., hvad mange jo har, kommer de til at have en meget dårlig retsstilling.
Derudover er det også fire femtedele af den tidligere løn, som de 25 pct. skal tages af, så det er en væsentlig nedgang i beløbet.
Derfor vil jeg gerne høre, hvordan det kan være i overensstemmelse med Venstres og regeringens valgkampsstrategi om, at borgeren skulle i centrum, og at man ville styrke borgerens retssikkerhed frem for systemet.
Bjarne Laustsen (S), 2002-04-17:
Tak for svaret og også tak for, at ministeren gik ind i det efterfølgende spørgsmål, som hr. Jan Petersen har stillet.
Det er jeg meget glad for.
Det er meget klar tale, at vi her får at vide, at der nøjagtig er de konsekvenser.
Men det, der undrer mig meget, er, at ministeriet ikke har følt sig foranlediget til at skrive det ind i lovforslagets bemærkninger, så man klart og tydeligt kunne se det.
Jeg synes også, man burde have skrevet ind, hvad godtgørelsen ville være, hvis man bliver tvunget ned på deltid.
Det, der er interessant, er jo ordet »selvforskyldt«.
Hvis man aftaler at sætte arbejdstiden ned til 20 timer, er det selvforskyldt, og så vil man få karantæne.
Synes ministeren ikke, det er urimeligt, at ministerens forslag betyder, at arbejdsgiveren bliver udstyret med en ret til at tvinge den enkelte ned?
Godt nok skal han betale en godtgørelse, men vi ved ikke, hvor stor den er, og derudover får man karantæne, Er det ikke groft at kalde det for en lønmodtagerrettighed?
Jeg vil gerne følge op på de spørgsmål, jeg tidligere har stillet.
Det, der selvfølgelig undrer, er regeringens kovending i denne sag, for det har været en højt prioriteret sag for regeringen, lige så vel som det var for den tidligere, at man fik gjort noget ved sagsbehandlingstiderne.
Nu forlyder det så, at regeringen har trukket forslaget.
Hvorfor egentlig?
Ministeren må jo vide, at der var en forskel på SR-regeringens forslag og den nuværende regerings, som fru Lene Garsdal har været inde på.
Er det et pres fra Dansk Folkeparti?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-04-17:
Som sagt er vi i Socialdemokratiet meget bekymrede på mange af de områder, som UNHCR også har udtrykt bekymring for.
Når integrationsministeren nu siger: Når jeg forholder mig til det, når vi kommer i udvalget og svarer på kritikken af UNHCR, så vil jeg gerne spørge, om vi kunne få lidt mere at vide om, hvornår man har tænkt sig at svare på UNHCR's kritik.
Bertel Haarder (V), 2002-04-17:
Til det første spørgsmål: Jeg vil meget gerne forholde mig til UNHCR's kritik.
Jeg har jo lige sagt, at jeg gerne vil drøfte alle de tre kategorier, som jeg opdelte debatten i, og hvor den midterste kategori handlede om UNHCR's letforståelige ønske om, at alle lande gør alt, hvad de kan, og at ingen lande reducerer noget som helst på noget punkt. Men det er jo i den kategori, jeg siger, man ganske enkelt må træffe et politisk valg, og vi har altså lagt snittet lidt anderledes.
Vi vil gerne gøre mere på integrationssiden, men til gengæld har vi åbent sagt også i regeringserklæringen, at vi vil stramme op på tilstrømningen, også når det gælder asylsøgere, og at vi vil bygge direkte på de internationale konventioner.
Det har vi sagt, og det er det, vi nu har lagt frem.
Til fru Ritt Bjerregaard vil jeg oplyse, at min irritation skyldes noget, der var foregået, før hun kom ind i salen, hvor jeg synes, at jeg blev spurgt om de samme ting temmelig mange gange. Men det skal ikke skille os ad.
Med hensyn til kritikken af, at vi endnu ikke har svaret udvalget, endnu ikke har kommenteret UNHCR's skrivelse i udvalget, vil jeg sige, at når kommentaren kommer, så bliver den til gengæld god og grundig.
Så vil jeg til sidst bekræfte hr. Langballes antagelse:
Der er mange i Danmark, som bestormer UNHCR for at få UNHCR til at kritisere Danmark.
Tilsvarende bliver den udenlandske presse bestormet.
Og mange organisationer gør alt, hvad de kan, for rent ud sagt at tale negativt om Danmark i udlandet.
Danmarks negative omtale i udlandet kommer fra danskere og ikke fra udlændinge.
Jesper Langballe (DF), 2002-04-17:
Der er noget i spørgsmålet, der er lidt svært for mig at forstå.
Jeg vil gerne spørge ministeren: Når der er tale om alvorlig kritik fra UNHCR's side, kunne der så eventuelt være tale om, at der var et politisk lobbypres herhjemmefra for at mobilisere UNHCR til at fremsætte sin kritik, et pres, som måske kunne være mere effektfuldt, når det kom fra den kant, end når det kommer her i Folketingssalen?
Ritt Bjerregaard (S), 2002-04-17:
Selv om ministeren er både flink og tålmodig, så sporer man sådan en svag irritation over, at der nu bliver stillet de her spørgsmål, når nu ministeren så gerne vil svare på dem i udvalget.
Så kan man måske lige så elskværdigt og høfligt sige til ministeren, at det har ministeriet foreløbig haft 1 måned til, og hvis de svar var kommet eller ministeren havde udtalt sig på en sådan måde i offentligheden, at det var klart for Socialdemokratiet, at man agtede at tage henvendelsen seriøst, at man oven i købet agtede at tage hensyn til nogle af de kritikpunkter, der var rejst, så kunne det godt være, at ministeren helt var sluppet for at have den diskussion her i dag.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-04-17:
Jeg er da fuldstændig enig med ministeren i, at det er et politisk spørgsmål, om man vil være i superliga eller kun i første division.
For de mennesker, jeg kender, der interesserer sig for fodbold, gør det da en meget stor forskel, hvorvidt ens hold befinder sig i Superligaen eller i første division, skulle jeg hilse at sige.
Det må så også være politisk, at regeringen nu siger, at man hellere vil ligge nede i første division end i Superligaen.
Det, man kan sige, er, at UNHCR's kritik går på, at regeringen siger, at den godt vil overholde de internationale konventioner, men at den ikke tager UNHCR's kritik til sig, fordi UNHCR bare ønsker, at Danmark skal være superduks og foregangsland.
Hvorfor forholder man sig ikke til den almindelige kritik, som UNHCR har om netop superligaspørgsmålet?
Bertel Haarder (V), 2002-04-17:
Den første, som jeg synes er meget vigtig, er at få konstateret og få præciseret, at regeringen overholder flygtningekonventionen, den europæiske menneskerettighedskonvention, torturkonventionen osv., og at vi ikke sender nogen tilbage til forfølgelse.
Om man vil være superliga eller første division, er et politisk valg.
Vi altså lagt snittet lidt anderledes end hidtil.
Derved nærmer vi os det europæiske gennemsnit.
I øvrigt er regeringen jo altså tilhænger af en fælles europæisk asylpolitik, bare for en ordens skyld.
Så er der den tredje kategori, og det er den kategori, der vedrører spørgsmål, som partier her i Folketinget gerne vil drøfte med regeringen.
Der er jo ingen grænser for, hvad partier kan rejse af spørgsmål, og det kan være både i den første og den anden kategori.
Jeg drøfter gerne alt, men jeg kan jo selvfølgelig ikke love, at regeringen vil gå med til alt.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-04-17:
Det er jo sådan, at mange af de områder, som UNHCR har udtrykt bekymring for, det være sig indskrænkning af flygtningebegrebet, lavere ydelser, at man skal vente 7 år, før man kan få permanent opholdstilladelse, at det ikke bliver klart, hvem der kan opnå den ny beskyttelsesstatus m.v., også er kritikpunkter, som Socialdemokratiet er kommet med og andre partier er kommet med.
Det kunne måske være sådan, at integrationsministeren ville bare være lidt mere konkret i forhold til, hvad det er for områder af kritikken, ministeren vil tage seriøst, og på hvilke områder man forventer, at man vil komme med en lang forklaring og tilbagevise UNHCR's kritik.
Kunne ministeren være mere konkret?
Hvad er det for områder, man vil tage til sig?
»Vil ministeren uddybe, på hvilke områder han vil præcisere teksten i regeringens forslag til ændring af udlændingeloven som følge af kritikken fra UNHCR?«
Skriftlig begrundelse
Det fremgår af artikel i Jyllands-Posten den 10. april 2002, at ministeren vil foretage visse præciseringer i lovforslaget.
Bertel Haarder (V), 2002-04-17:
Nu har Folketingets spørgetid jo udviklet sig til et forum, hvor ingen hører på, hvad de andre siger, og hvor de samme spørgsmål stilles igen og igen, og selv om en minister har svaret på noget, bliver der bare spurgt igen, som om der ikke er blevet svaret.
Således kan jeg da også i denne spørgetid nu gentage, at jeg har været høflig og venlig i alle de kommentarer, jeg har givet til UNHCR, og at jeg vil komme med en meget lang kommentar til udvalget. Jeg har selvfølgelig min opfattelse, og noget af det, som især er afgørende for mig, er at få slået fast, at regeringens lovforslag i et og alt overholder de internationale konventioner.
Det har jeg jo lov til i mit svar og til hvem der spørger, at holde fast i, for det har vi nemlig fra starten lagt umådelig meget vægt på i regeringserklæringen, i vores oplæg af 17. januar og i det lovforslag, vi fremsatte omkring 1. marts.
Vi har hele tiden holdt os til de internationale konventioner, og det er især det, vi i vores svar vil argumentere for at vi gør.
Men jeg har tilføjet, at vi gerne vil præcisere det, sådan at alle kan se det, og sådan at der ikke er nogen, der er i tvivl om det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-04-17:
Det, der er tilsendt ministeriet, de kritikpunkter, der er kommet, indledes med, at man fremsætter kritikken i en positiv ånd.
Man føler, at man har positive samtaler mellem ministeriet og UNHCR, men man er dybt, dybt bekymret på en lang række områder og kommer med konkrete forslag til, hvor der kan ændres i loven, konkrete forslag til, hvor bemærkningerne bør gøres til lovtekst, forslag til, hvor tingene bør fremgå.
Derfor kan det jo undre, at ministeren har været så afvisende og har afvist kritikken.
Jeg kunne da stadig væk godt tænke mig at få at vide:
Hvis man ikke er afvisende over for kritikken, hvorfor har integrationsministeren så ikke været ude og fortælle om konkrete områder, hvor man vil tage kritikken til sig og ændre i lovteksten?
Bertel Haarder (V), 2002-04-17:
Jeg tror, vi her står over for et generelt problem i Danmarks forhold til omverdenen.
Der er mange i Danmark, som har travlt med at fortælle, hvad der siges og gøres i Danmark, og det meddeler man så omverdenen.
Og hvad skal man tro i udlandet?
Man kan jo ikke læse dansk, man kan hverken be- eller afkræfte, hvad danske ministre har sagt.
Jeg har på tv-skærmen og overalt, hvor jeg er blevet spurgt,
været overordentlig venlig over for UNHCR's kritik og sagt, at jeg selv har læst den, at jeg selv agter at kommentere hvert eneste punkt, og jeg har gentaget, at der vil ske præciseringer.
Så jeg kan levende forestille mig, at en forsker som Morten Ejernæs eller andre har fortalt UNHCR, hvad der sker i Danmark.
Men det skal ingen sætte sin lid til, for det passer
nemlig ikke.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-04-17:
Så kan integrationsministeren måske forklare, hvorfor det er citeret i Jyllands-Posten, at i Flygtningehøjkommissariatet har det vakt opsigt, at afvisningen fra den danske regering på den kritik, man er kommet med af udlændingepakken,
har været så direkte, omgående og bastant; en opfattelse, som man jo godt kan forstå at Flygtningehøjkommissariatet har fået, efter at man kan se, at integrationsministeren selv har udtalt, at nogle af bemærkningerne fører til præciseringer, men ikke til egentlige ændringer i loven. Og det er vel ændringer i lovforslaget, UNHCR påpeger.
Bertel Haarder (V), 2002-04-17:
Jeg må først korrigere spørgeren.
Jeg har i dag ved det møde, jeg har haft med spørgeren og fru Ritt Bjerregaard, dokumenteret, at ministeriet modtog høringssvaret fra UNHCR
den 22. marts og ikke før
Jeg vil meget gerne forholde mig konkret til de enkelte elementer af høringssvaret.
Det vil inden længe fremgå af den kommentar, som jeg vil fremsende til Integrationsudvalget, og hvor jeg så vidt muligt vil kommentere samtlige punkter.
På visse punkter vil jeg rette misforståelser, på andre punkter vil jeg tilbyde præciseringer i forhold til udvalget, altså sådan, at vi eventuelt i betænkningen kan skrive præcis, hvad der menes.
Og så kan jeg da heller ikke udelukke, at der i forbindelse med forhandlingerne sker det, at vi justerer på enkelte punkter.
Det er jo netop det, vi er i gang med at forhandle om.
Så jeg kan forsikre, at jeg vil forholde mig konkret til de enkelte elementer af UNHCR's kritik.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-04-17:
Den 19. marts modtog departementschefen i Ministeriet for Flygtninge, Indvandrere og Integration et brev fra UNHCR, FN's Flygtningehøjkommissariat, hvor man kom med en lang række kritikpunkter af den udlændingelov, udlændingepakke, som regeringen har fremsat.
I flere efterfølgende artikler kunne man se på svaret
Det fører til det spørgsmål, der er stillet i dag, om, hvorfor regeringen ikke vil forholde sig konkret til de enkelte elementer i UNHCR's kritik af regeringens udlændingepakke.
Det drejer sig jo faktisk om mindst 13 forskellige områder, man har udsat kritik på.
»Hvorfor vil regeringen ikke forholde sig konkret til de enkelte elementer i UNHCR's kritik af regeringens forslag til ændring af udlændingeloven?«
Skriftlig begrundelse
I en artikel i Jyllands-Posten den 11. april 2002 fremgår det, at UNHCR har været nødt til at henvende sig til den danske opposition for at få en seriøs behandling af institutionens kommentarer til regeringens forslag til ændringer i udlændingeloven.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-17:
Der kan jeg også sige til hr. Keld Albrechtsen, at det signal har jeg allerede sendt.
Det var jo også det, der så førte til udarbejdelsen af en fælles erklæring mellem Færøernes lagmand og mig i forlængelse af mit møde på Færøerne i begyndelsen af året.
Til hr. Tórbjørn Jacobsen vil jeg bare i al stilfærdighed sige, at hr. Tórbjørn Jacobsen gerne må mene, at Færøerne og det færøske Lagting, det færøske folk, står over den danske grundlov, men det er og bliver en ret teoretisk diskussion, for det har jo ingen praktisk betydning, for det er tilkendegivet af et massivt flertal i Folketinget og af skiftende danske regeringer, at hvis der kommer et ønske fra færøsk side om suverænitet, kan man få det.
Derfor er det jo en teoretisk diskussion, hr. Tórbjørn Jacobsen fører, og det er en skyggeboksning mod en ikkeeksisterende fjende
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-17:
Måske statsministeren kunne gøre gavn i denne her sag ved at komme med en klar tilkendegivelse om, at når drøftelserne mellem den danske regering og den færøske regering bliver optaget, vil det blive arrangeret på en sådan måde, at det klart fremgår, at der er tale om to ligeberettigede parter, der mødes til en forhandling.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-04-17:
Jamen det har været et ønske om, som fru Garsdal siger, at vurdere definitionen af arbejdsskadebegrebet sammen med ankemulighederne, og da jeg går ud fra, at reformen for begge deles vedkommende skulle træde i kraft den 1. januar 2003, så kan vi jo give os den tid til at se, hvad indstillingen bliver.
Vedrørende det spørgsmål, fru Garsdal stillede, har Højesteret afklaret retstilstanden i en konkret sag, hvor skadelidte havde lønindtægt under omskolingen. Højesteret har ikke afklaret retstilstanden i sager, hvor skadelidte modtager forsørgelsesydelse under en revalidering eller omskoling.
Det indebærer, at skadelidte, der ønsker revalidering eller omskoling, ikke har sikkerhed for økonomien, medmindre der er en egentlig lønindtægt under revalideringen eller omskolingen.
Derfor foreslår regeringen at indføre en standardiseret midlertidig erstatning for tab af erhvervsevne.
Det vil give de skadelidte en sikkerhed for økonomien under revalideringen, og samtidig giver det en forenkling af arbejdsskadesystemet.
Når regeringen foreslår, at den standardiserede erstatning fastsættes til 25 pct., skyldes det, at praksis i perioden fra 1996 til 2001 viser, at nedsættelse i den største del af sagerne ligger i dette niveau.
Det er korrekt, at højtlønnede derved ikke får fuld kompensation.