runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Christensen (V), 2004-12-01:
Så må jeg spørge på en anden måde: Tror Det Radikale Venstre, at medarbejderen vil gå frivilligt ned i løn eller lade være med at fremsætte et ønske om at få mere i løn, når der skal forhandles, fordi han har fået et rygeafvænningstilbud?
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-01:
Forslaget, vi behandler her, indeholder endnu en udbetaling af et gode i naturalier, og vi synes, den tendens er ved at brede sig.
Vi synes, det er meget interessant, at Det Konservative Folkeparti synes, at det er læger, der skal bestemme, om folk skal have skattefrihed eller ej.
Vi synes, det giver konceptet smagsdommeri en helt ny dimension, at man på den måde stille og roligt bevæger sig ind i, at stadig flere ting kan gives af arbejdsgiveren og kan være skattefri i takt med, at man finder, det er hensigtsmæssigt, og vurderer, at det er godt.
Vi kan se de unge mennesker for os, og vi kan se dem skelne meget tydeligt mellem den afgift, de skal betale og ikke får tilbage, og den forhøjede pant, de kan få tilbage, og det synes jeg er meget interessant.
Man ser de unge mennesker stå pænt med deres poser – de har sikker også et af de små genbrugsnet, man kan få i Irma og andre forretninger – og de lægger flaskerne pænt ned i poserne, så de kan komme ned og aflevere dem.
Vores mistanke er, at det vil se ud for de unge, som om flasken koster det, den nu engang koster, uanset om de får panten tilbage eller ej, og skal man tro nogle af de tilløb til beskrivelse af unges drikkeri, som er afgivet fra talerstolen i dag, må man formode, at det ikke er aflevering af flasker for at få panten tilbage, der står allerøverst på listen over de ting, der skal gøres.
En tredje ting, som vi finder interessant og tankevækkende ved forslaget, er den måde, provenuet af alkoholsodavand skal bruges på.
Der står i fremsættelsestalen, tror jeg det er, at skatteministeren foreslås bemyndiget til at lade tillægsafgiften på alkoholsodavand træde i kraft, så snart finanslovaftalens parter har fundet konkrete sundhedsfremmende produkter, som skal tilgodeses.
Indtil nu er diskussionen gået på, at afgiften skulle pålægges for at mindske forbruget af alkoholsodavand, og jeg har endda forstået, at det faktisk ikke kunne gå hurtigt nok, så folk kom i gang med at drikke øl i stedet for.
Derfor forstår jeg ikke, hvorfor den bemyndigelse er nødvendig.
Hvorfor ikke straks komme i gang med sundhedsfremmende tiltag?
Her står der heller ikke noget om grænsehandel, og derfor har jeg selvfølgelig svævet i den vildfarelse, at forslaget faktisk havde noget med sundhed at gøre.
Er der en særlig geografisk dimension, er der en særlig aldersmæssig dimension, eller hvad skal være afgørende og udløsende for, at et konkret, sundhedsfremmende projekt kan nyde godt af provenuet og dermed være med til at sætte afgiften i kraft?
Vi håber og regner selvfølgelig med, at det er indlysende, at det bliver belyst under udvalgsbehandlingen, så vi ved, hvad bemyndigelsen reelt skal bruges til.
Om end jeg ikke ejer evnen til at gøre det så humoristisk og så ironisk som Socialdemokratiets ordfører, kan vi tilslutte os hans overvejelser, og sådan som tingene ligger i øjeblikket, har vi tænkt os at stemme imod forslaget.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2004-12-01:
Jeg startede med at læse den skriftlige fremsættelse af forslaget, og her så jeg, at der var et sundhedsargument for forhøjelse af cigaretafgiften, og at rygeafvænning også var nævnt.
Men så kom øllen og vinen, og her faldt sundhedsargumenterne mærkeligt nok helt fra hinanden.
Det er rigtigt, at når man går videre i lovteksten, trækkes grænsehandelen ind som argument, men i fremsættelsen nævnes det ikke.
Der er sagt meget om det, og jeg vil ikke sige meget mere, end at de sundhedsmæssige argumenter er vi helt med på.
Vi er ikke med på at ødelægge det hele ved at sætte afgiften på øl og vin ned, så vi kan ikke støtte forslaget, men hvis det havde været delt op, kunne vi godt have støttet den første del, men ikke den sidste del.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-12-01:
Af hensyn til tiden skal jeg forsøge at starte med det sidste.
Men der er ikke noget med, at vi vil bestemme, det ligger os meget fjernt.
Jeg ved godt, at det er forholdsvis nærliggende for en socialdemokrat at mene, at man skal bestemme helt nøjagtigt, hvordan folk skal gøre tingene.
Sådan har vi det ikke i Det Konservative Folkeparti, men det ændrer ikke på, at vi godt vil lave nogle incitamenter.
Med hensyn til om det vil få nogen effekt, tror jeg faktisk, det vil få en effekt.
Jeg tror, det især vil få en effekt i samspil med de initiativer, der blev taget sidste år.
Til det sidste, hr. Sass Larsen sagde, altså at det vil være særlig godt for branchen, hvis det ikke har nogen effekt, er der kun at sige, at hvis det ikke har nogen effekt, bliver der ikke købt mere, og så er det jo sådan set fuldstændig ligegyldigt.
Henrik Sass Larsen (S), 2004-12-01:
Jeg tror bare, jeg spurgte: Tror ordføreren virkelig, det får nogen effekt?
Vil den påtænkte lettelse på 4,25 kr. for en kasse øl for alvor vende strømmen?
Det var sådan set det, jeg spurgte om, men der ligger også noget andet i det.
Hvis det nu ikke har nogen effekt, hvis det vitterlig ikke batter noget, batter det til gengæld noget set i forhold til, hvor meget det koster.
Det koster 230 mio. kr., så vidt jeg kan se af opgørelsen, og som hr. Keld Albrechtsen var inde på tidligere, er der jo tale om en ordentlig julekurv til bryggeribranchen og vinbranchen.
Så vil jeg også godt have svar på mit spørgsmål om Det Konservative Folkepartis holdning til, hvilke former for alkohol der bør nydes frem for andre.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-12-01:
Først til det kulturelle: Jeg tror sådan set, at det, vi allerede lagde op til sidste år, var et forsøg på at ændre afgifterne på de grænsehandelsfølsomme varer overordnet set.
Det var netop den pakke, jeg omtalte først, altså den samlede indkøbskurv.
Vi kan se via den grænsehandelsrapport, vi nu har fået, at det har haft nogle effekter, og det er vores formodning, at det netop er på ølafgiftsområdet, vi kan gøre mest på nuværende tidspunkt.
Vi lavede allerede sidste år en række justeringer, og derfor lagde jeg megen vægt på, at det handler om den samlede indkøbskurv.
Men det er min overbevisning, at øllet bidrager forholdsvis meget til det kulturelle aspekt i at hente denne indkøbskurv, og derfor tror jeg, det vil have en effekt, at man nu sænker afgifterne, så det bliver mindre attraktivt at købe det, ligesom det sidste år blev gjort mindre attraktivt at købe en række andre varer.
Henrik Sass Larsen (S), 2004-12-01:
Bare for god ordens skyld vil jeg sige, at i den skriftlige fremsættelse – jeg tror, den kom, mens man stadig rodede med definitionen af skattestoppet – er der kun sundhedsargumenter.
Jeg nævner det bare, hvis man skulle få lejlighed til at læse det igennem.
Der står ikke noget om grænsehandel, så vi andre blev lidt forvirrede af ministerens fremsættelse.
Den konservative ordfører nævnte det kulturelle perspektiv og traditionen for udflugterne og alle de ting, man nu skal gøre noget ved.
Så vidt jeg har forstået forslaget, vil en kasse øl blive 4,25 kr. billigere, og tror den konservative ordfører, der vil blive ændret mange traditioner og kulturelle gøremål og foretaget færre udflugter af den grund?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet er, at jeg kan forstå, at Det Konservative Folkeparti har den principielle holdning, at det er bedre at drikke øl end at drikke spiritus.
Det er jo interessant nok, men gælder det også for vin?
Eller er der en lang række andre produkter, hvor man også har det synspunkt?
Jeg nævner det nærmest, fordi unge menneskers forbrug af alkoholsodavand er faldende nu, så der må være nogle andre steder, man skal rette øjnene imod og sige: Hvis vi virkelig skal gøre noget for at begrænse unge menneskers alkoholforbrug, skulle vi måske sætte ind her.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-12-01:
Som jeg sådan set indledte min ordførertale med at sige, sagde jeg sidste år – og jeg siger det gerne igen – at dette tiltag er for os at se ikke noget overordnet.
Jeg ved godt, vi har talt om hjørner, men overordnet er det for os at se ikke noget, vi gør af sundhedsmæssige årsager.
Det er noget, vi gør af hensyn til grænsehandelen, det er et forsøg på at trække grænsehandelen tilbage til Danmark og sikre de arbejdspladser og den økonomi, der ligger i det, til den danske stat.
Vi er glade for at kunne støtte, at der også ligger nogle sundhedsinitiativer i forslaget, bl.a. en pulje til sundhedsfremmende foranstaltninger.
Der må selvfølgelig tages vare på
andetsteds, altså i sundhedsregi,
at der kan være nogle konsekvenser, når unge mennesker drikker alkohol, uanset hvilken form for alkohol de måtte drikke.
Men det ændrer ikke på, at når 24-timers-reglen er ophævet med de konsekvenser, det har for grænsehandelen, mener vi, at det er en god og fornuftig balance, der er fundet frem til i forslaget.
Jann Sjursen (KD), 2004-12-01:
Jeg må forstå det sådan, at fru Charlotte Dyremose mener, at unge også drikker øl, men at de måske bliver langsommere påvirket, end hvis de f.eks. drikker for mange alkoholsodavand.
Men dermed er vi jo ved det, der set med Kristendemokraternes øjne er sagens kerne: Det har negative sundhedsmæssige konsekvenser for så vel de unge som for dem, der er nået ud over den alder, hvor man kan tillade sig at kalde sig ung, at der kommer de afgiftsnedsættelser på øl og vin, og er det ikke noget, der bekymrer De Konservative?
Eller er det kun hensynet til kulturelle traditioner, der bekymrer?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-12-01:
Der er ikke nogen tvivl om, at da vi i Det Konservative Folkeparti diskuterede bl.a. ølafgifterne, og hvor vi egentlig ønskede at sætte ind nu, kunne vi se to perspektiver.
Der er et kulturelt perspektiv i, at man tager turen over grænsen for at købe øllet.
Det er nu engang nemmere at blive forholdsvis beruset på temmelig kort tid af det, og derfor ønsker vi at flytte noget af forbruget fra det, som kan være hurtigt skadende, til det, som det måske trods alt tager lidt længere tid at blive beruset af.
Peter Christensen (V), 2004-12-01:
Jeg har et spørgsmål og en kommentar til det første, fru Margrethe Vestager var inde på.
Angående rygeafvænning må det altså bero på lidt af en misforståelse at tro, at det har noget med lønnedgang at gøre.
Det er selvfølgelig muligt, at man kan lave sådan en aftale, men jeg tror bare ikke, det vil ske i virkeligheden, for jeg tror ikke, der er mange medarbejdere, der er interesserede i at gå ned i løn for at komme på rygeafvænningskursus eller få et rygeafvænningstilbud, så det har sådan set intet med løn at gøre.
Det, forslaget handler om, er jo: Hvis arbejdsgiveren tager et socialt medansvar og gerne vil betale for et sådant tilbud, skal modtageren så beskattes eller ej?
Jeg tror sådan set ikke, det overhovedet vil berøre lønforholdene, og derfor synes jeg, det er lidt ærgerligt, at Det Radikale Venstre er imod det og synes, det er en dårlig idé, at vi faktisk prøver at lægge op til, at arbejdsgiverne skal tage et medansvar.
Jann Sjursen (KD), 2004-12-01:
Er Det Konservative Folkeparti enig i, at det nok er sådan, det forholder sig, og at man derfor synes, det er et fremragende forslag, man stemmer for?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-12-01:
Jeg tror ikke helt, jeg forstod, hvad der lå i spørgsmålet.
Jeg har sådan set forklaret, at med hensyn til f.eks. rygning nedsatte vi cigaretafgiften for at imødegå den øgede grænsehandel, vi kunne se frem til efter afskaffelsen af 24-timersreglen.
Vi har fra konservativ side aldrig ønsket at sænke den af hensyn til sundheden, men netop af hensyn til grænsehandelen.
Vi vil forsøge at mindske den for at fastholde de danske arbejdspladser, vi gerne vil fastholde, og sikre de indtægter til staten, vi gerne vil sikre, og at vi nu tilmed kan hjælpe de arbejdsgivere, der ønsker at yde et økonomisk bidrag til at hjælpe deres medarbejdere gennem et rygeafvænningskursus, kan jeg kun se som noget positivt.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2004-12-01:
Kan fru Charlotte Dyremose forklare forskellen?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-12-01:
Jeg synes sådan set, det står meget klart.
I Det Konservative Folkeparti ønsker vi at sige helt klart og tydeligt, at når virksomheder tager et socialt medansvar for deres medarbejdere, finder vi det meget positivt, og hvis der foreligger en lægeerklæring, vil vi derfor godt give medarbejderen skattefrihed, hvis den pågældende f.eks. skal opereres.
Men uagtet at jeg umiddelbart synes, det er positivt, siger jeg faktisk nej, når det gælder almindelig forebyggelse.
Jeg kan ikke gå ind for det, for jeg ønsker ikke en glidebane.
Jeg har sagt meget klart og tydeligt flere gange, også i den offentlige debat, at til trods for at jeg rent umiddelbart egentlig finder det sympatisk, ønsker jeg ikke at gå ad den vej, fordi jeg er bange for, at vi ikke kan finde en model, der ikke bliver en glidebane.
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-01:
Nu kommer det sete jo selvfølgelig an på øjnene, der ser.
Jeg vil jo også mene, at overvægt, især voldsom overvægt, er forholdsvis nemt definerbart, men det skal vi så ikke skændes om her.
Men i hvert fald ved jeg, at man kan få henvisning til diætister.
Der er nogle amter, der udbyder det.
Man kan også få motion på recept i nogle amter, altså hvis der er en klar lægelig indikation for, at noget må gøres.
Det eneste, jeg sådan set spørger til, er, om Det Konservative Folkeparti har nogen bremseklodser på den glidebane, man er ude på, for det her jo er et nyt tiltag.
Vi har i forvejen tiltag.
Nu kommer det her nye tiltag.
Hvad er så det næste tiltag?
Jeg er sådan set lutter øren i forhold til, hvad man kan få sin løn udbetalt i, hvis det er lægeligt begrundet.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-12-01:
Det må stå for fru Margrethe Vestagers helt egen regning at ville vælge at lave skattefrihed for sunde fødevarer.
Det er ikke noget jeg på nogen måde vil lægge op til.
Det, vi har lagt meget vægt på, for jeg har flere gange været ude i debatten om netop det her med, hvad man kunne fritage, er, at der skal være noget dokumenterbart, f.eks. en lægeerklæring.
Og derfor har jeg, uagtet at jeg egentlig synes, det ville være fornuftigt, at man kan hjælpe de virksomheder, der tager et socialt ansvar, også sat foden ned og sagt, at det kan vi ikke bare gøre ubegrænset.
Vi bliver nødt til at have noget let konstaterbart, noget, der kan defineres, så vi er sikre på, det er sundhed, så det ikke bare lige pludselig bliver et af de eksempler, jeg selv har brugt, nemlig tilskud til, at man kan gå ud og spille golf eller have en lystbåd.
Men det er meget klart definerbart her, at man har en medarbejder, der ryger, og at man kan forsøge at hjælpe den medarbejder ud af rygningen.
Så derfor mener jeg ikke, at det er noget som helst problem, og jeg mener ikke, det er nogen som helst glidebane i forhold til det, vi hele tiden har sagt fra konservativ side, nemlig at det skal være meget nemt definerbart, det skal være noget, man sådan lægeligt kan sige, og det er bl.a. med en lægeerklæring.
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-01:
Det er sundhedsperspektivet, jeg gerne vi have uddybet i forbindelse med skattefrihed for rygeafvænning.
Jeg vil gerne vide, om der er en grænse for, hvilke naturalier man mener, der skal være skattefrihed for, hvis de er sundhedsfremmende.
Man kan jo f.eks. sagtens forestille sig, at en arbejdsgiver begynder at udbetale medarbejdernes løn i form af sund kost til overvægtige.
Er det så det næste, vi skal have skattefrihed for – at lønnen kan udbetales i sund kost?
Jeg synes, det giver konceptet smagsdommer en helt ny dimension, at man sådan på den måde ligesom kan få lønnen udbetalt i noget, den siddende regering synes er hensigtsmæssigt og har et sundhedsmæssigt formål, for det her er jo bare det næste skridt i rækken af de initiativer, som regeringen synes har været god smag med hensyn til sundhedsfremme.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-12-01:
Nej, det er meget forkert.
Det har været meget tilsigtet at lave de sundhedsmæssige dele af det her.
Det har været meget tilsigtet at lave skattefrihed for arbejdsgiverbetalte rygeafvænningskurser.
Det har været meget tilsigtet at vælge nogle afgiftsforhøjelser til at bidrage til finansieringen af det her, der netop målrettet går på at forsøge at afhjælpe nogle af de skadelige effekter, som de varer har.
Og derfor har vi netop meget tilsigtet forsøgt at lave en pakke, der, i det omfang man kan gøre det, når nu man laver en grænsehandelspakke, også tager de sundhedsmæssige hensyn, der dog kan tages.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-01:
Nu er det selvfølgelig også stærkt af mig at bede fru Charlotte Dyremose om at sige, at ministrene har sagt det vitterlige vås.
Men jeg kan altså forstå, at når ministre har været ude med, at det her skulle have en sundhedsmæssig begrundelse, så har det ganske enkelt været forkert, hvad de pågældende ministre har sagt, fordi eventuelle positive sundhedsmæssige konsekvenser af mindre dele af det her forslag ikke har været tilsigtede og slet ikke har været begrundelsen for forslaget, men kun tilfældige sidevirkninger.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-12-01:
Næh, jeg sagde netop, at jeg mener, at det er meget væsentligt, at man, når man inden for de rammer, vi nu har, trods alt har mulighed for at skele til sundheden, så også gør det.
Men det ændrer jo ikke på, at årsagen til, at vi laver de her ændringer, er, at vi har fået fjernet 24-timers-reglen, som gør, at det er muligt at transportere langt flere varer over grænsen og derfor har gjort det langt mere attraktivt at hente varer over grænsen.
Og det er det, vi forsøger at modvirke.
Og der finder jeg det sådan set kun sagligt, at vi i det omfang, det kan lade sig gøre, så anlægger et sundhedsperspektiv og prøver på at afhjælpe nogle af de ting, som ellers kunne ligge i forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-01:
Jeg vil bare bede fru Charlotte Dyremose bekræfte, at det, forskellige ministre har sagt om, at det var sundhed, det her handlede om, altså i alt væsentligt var det vitterlige vås.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-12-01:
Det forstår jeg simpelt hen slet ikke, for noget af det første, der overhovedet står i bemærkningerne til lovforslaget, er en henvisning til både grænsehandelsinitiativer og den såkaldte 24-timers-regel, som blev ophævet den 1. januar 2004.
Det er lige præcis noget af det første, der henvises til, og jeg føler sådan set, det også er fremgået af min ordførertale.
At der så er nogle hjørner, hvor vi også har forsøgt at tænke i lidt andre baner, synes jeg sådan set kun er både konstruktivt og positivt.
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-01:
Sådan ser vi jo forskelligt på tingene.
Vi synes, det er et gode, som arbejdsgiveren giver den ansatte som følge af ansættelsesforholdet.
Vi ser det ikke som noget, arbejdsgiveren gør for de mennesker, der bor i lokalområdet, eller for de mennesker, som måtte være i nærheden og har brug for arbejdsgiverens sociale ansvarlighed.
Vi ser det som et gode, som er udløst på grund af ansættelsesforholdet, og vi synes, at et gode, der er udløst på grund af ansættelsesforholdet, ligner noget, der har med aflønning at gøre.
Det kan godt være, at det, jeg siger i øjeblikket om, at relationerne mellem arbejdsgiver og arbejdstager og et gode, der aftales mellem de to, har noget med aflønning at gøre, kan virke forvirrende.
Men vi synes ikke, det er indlysende, at der er tale om socialt ansvar, for det er jo faktisk kun det senest tilkomne forslag om, at nogle ting ikke skal beskattes.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-12-01:
Ministeren brugte mange ord på at beskrive, hvorfor det var nødvendigt at forhøje strafferammerne for fupafsonere.
Jeg synes faktisk, at ministeren har en rigtig svag sag.
Der har været to domme i nyere tid, begge på 20 dage, for at have taget en straf for en anden, og så er der en dom, der er 14 år gammel, som er på noget tilsvarende.
Der er ikke noget akut, der tyder på, at der kommer en eller anden bølge af fupafsonere styrtende ind over os, som gør, at nu må vi altså gøre et eller andet.
Var det ikke en idé, om man havde ventet og set, om de tiltag, man nu har igangsat, virkede?
Hvis de så ikke virkede, hvis det viste sig, at der stadig væk var fupafsonere nu og da, kunne man tale om at forhøje strafferammen.
Man sætter nogle ting i gang, som skal forebygge, at der sker noget, og samtidig forhøjer man strafferammen, uden at den hidtidige strafferamme på nogen som helst måde bare er nærmet.
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-01:
Det har jeg ingen anelse om, men jeg tror, vi kan være enige om, at tilbuddet repræsenterer en stor værdi.
Jeg synes, det var lidt nonchalant, da vi tidligere fik at vide af en ordfører, at de arbejdsløse og andre bare kunne gå på apoteket og få gratis råd og vejledning.
Det tror jeg ikke stiller nikotintrangen helt – ja, jeg ved det faktisk af personlig erfaring – og derfor vil jeg sige, at der faktisk er en forskel.
Tilbuddet repræsenterer en værdi, og derfor er det sådan set ligegyldigt, hvordan den ansatte agerer i lønforhandlingerne, fordi der udveksles et gode af betydelig værdi som følge af ansættelsesforholdet.
Kristian Jensen (V), 2004-12-01:
Jeg kan sige ganske klart, at hvis man vælger en ud af to modeller vil der ske følgende: Hvis man vælger en model, hvor man siger, at det er forligskredsen, som ud fra den viden, vi nu har, og det kendskab til ideer, der måtte være, skal vælge, hvor pengene skal gå hen, så vil den beslutning blive forelagt så hurtigt som muligt.
Hvis man derimod vælger at sige, at det her er noget, der skal være ansøgninger til, vil vi følge lige præcis de retningslinjer, der ligger for, at offentligheden bliver inddraget, at der bliver mulighed for ansøgning, at man kender kriterierne osv. osv., for at sikre, at der i det tilfælde vil være maksimal åbenhed på området.
Men jeg kan ikke i dag komme nærmere ind på, hvilken form vi lægger op til at midlerne skal udmøntes i.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-01:
Det er klart, at man kan løbe ind i, at man ikke kan nå at aftale, hvordan man skal bruge pengene;
det har jeg stor respekt for.
Men på hvilken måde tænker skatteministeren at inddrage offentligheden, herunder også Folketinget, i de kriterier, der skal lægges til grund for udmøntningen af de her midler?
Det er trods alt en forholdsvis stor sum penge, og det kan også tænkes, at der er mange mennesker, som arbejder inden for sundhedsfremme, som gerne vil have afgiften sat i værk så hurtigt som overhovedet muligt netop med henblik på sundhedsfremmende formål og derfor gerne vil vide, hvordan man stiller sig i kø til at kunne få en bevilling, der gør, at man kan gøre et stykke arbejde for det sundhedsfremmende.
Kristian Jensen (V), 2004-12-01:
Vi har endnu ikke i forligskredsen haft en drøftelse af, hvilke sundhedsaspekter vi vil vælge at lægge vægt på i godkendelsen af projekterne, og derfor vil jeg ikke her komme nærmere ind på, hvilke konkrete eksempler der kunne være.
Jeg vil tage initiativ til, at vi relativt hurtigt vil få drøftet rammerne for, hvad det er for aspekter, der skal med, og også dermed få lagt fast i så høj grad, vi kan gøre det, hvad det er for prioriteter, vi har ud fra de forskellige hensyn.
Så skal man holde tungen lige i munden med hensyn til, hvad det er for krav, der stilles.
Det er sådan, at man i forbindelse med Tysklands og Frankrigs hævning af deres afgifter på alkoholsodavand har spurgt EF-Domstolen, i hvilke tilfælde de særlige tillægsafgifter kan anerkendes, og der har man sagt, at der skal være ganske særlige tilfælde som f.eks., at man tager hensyn til sundhedsfremmende aspekter.
Derfor er det, at denne her konstruktion er kommet ind i aftalen.
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-01:
Jeg vil godt bede ministeren om at uddybe det her med sundhedskampagnen.
Jeg er sådan lidt i tvivl om, hvilken rækkefølge tingene er sket i.
Ministeren sagde noget her under besvarelsen, som gav det indtryk, at det er Kommissionen, der har pålagt regeringen at bruge provenuet fra alkoholafgiften til sundhedsfremme, og i det citat fra statsministeren står der, at statskassen skal bruge 55 mio. kr. på en sundhedskampagne, fordi Europa-Kommissionen har krævet det, da Tyskland og Frankrig indførte tillægsafgifter.
Er det sådan en mekanisme, at fordi den her tillægsafgift er indført, kræver Kommissionen, at pengene skal gå til sundhedsformål?
Det er det ene.