runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tove Videbæk (KRF), 2001-05-10:
Forslaget vedrørende de europæiske gennemsnitspriser, som blev vedtaget sidste år, var vi i Kristeligt Folkeparti imod.
Vi mente, at det var behæftet med fejl og mangler og var ubalanceret, og det viste sig da også hurtigt, at nogle medicinbrugere blev bragt i en urimelig situation.
Siden dette er der så sket flere ting, som allerede er blevet nævnt, og regeringen nedsatte et udvalg, som havde til opgave at fremkomme med forslag til forenkling af medicintilskudssystemet og anvise modeller, der kan sikre, at patienterne ikke får en forøget egenbetaling.
I det nye forslag er der nu også kommet en § 7 c., stk. 2, med, som siger, at bl.a. meget syge patienter, altså patienter i terminalstadiet, kan få 100 pct. dækning for medicinudgifter.
Hele grundlaget for denne medicintilskudslov ser vi jo som en økonomisk støtte til de dårligst stillede.
Det er det solidariske behovsafhængige tilskudssystem, som tilgodeser de medicinbrugere, der har de største medicinudgifter.
Vi er også tilfredse med, at der i det nye forslag bliver valgfrihed for borgerne, om apoteket skal have indsigt i, at de får yderligere socialt tilskud til medicinen, så det hele kan blive afgjort og afsluttet på apoteket, eller om brugerne vil vælge selv at gå ned på kommunen bagefter og få refunderet noget af det betalte beløb, sådan at apoteket ingenting ved om det.
Kristeligt Folkeparti er meget optaget af, om intentionen bag de nye regler virkelig vil blive opfyldt, så i Kristeligt Folkeparti vil vi være med til at holde nøje øje med, hvordan det her fungerer, at ikke de dårligst stillede en gang til kommer i klemme.
Vi vil også under udvalgsarbejdet være meget opmærksomme, og i løbet af udvalgsarbejdet vil vi så tage endelig stilling til forslaget.
Henriette Kjær (KF), 2001-05-10:
Jeg kan godt mærke, at vi ikke er ret mange dage fra 1. maj, for det var jo virkelig parolerne, der her blev rullet ud med profit og griskhed osv.
Men jeg bliver nødt til at spørge hr. Frank Aaen, om hr. Frank Aaen ved, hvorfor medicinalindustrien tjener profit på de her lægemidler.
Vil hr. Frank Aaen ikke anerkende, at hvis denne her forskning skulle ligge fuldstændig i offentlig regi, jamen så skulle vi jo ud og indkræve skatter fra arbejdsmand Jensen, for at vi havde råd til denne her forskning.
Og det ville jo være i alle lande.
Det er jo ikke noget sundt princip, og jeg synes, hr. Frank Aaen lever i en fantasiverden, der ikke hører nogen steder hjemme.
Birthe Skaarup (DF), 2001-05-10:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi i Dansk Folkeparti naturligvis også vil sikre, at patienterne får den bedste og billigste medicin overhovedet. En af grundene til, at vi gik imod, at der skulle være egenbetaling på medicin, var netop, at vi så, at det var et kompliceret system, der blev indført, og at det kunne komme til at gå ud over nogle borgere.
Så når jeg går op og siger, at apotekerne selvfølgelig også tjener på det her, og stiller spørgsmålet: Det kunne jo også være, at apotekerne havde for høj en avance; det kan jo ikke nytte noget, at man lægger det hele over på lægemiddelindustrien, så vil jeg godt spørge hr. Frank Aaen, om hr. Frank Aaen ved, at dansk industri faktisk importerer for ca. 20 mia. kr.
De forsker for over 4 mia. og har faktisk 15.000 ansatte, og alene det indikerer da også, at det er nogle af de firmaer, der eksporterer mest og giver mest til den indtjening, vi har i det her land, og til vores samfundsøkonomi.
Det synes jeg også man lige skal have i
baghovedet
Preben Rudiengaard (V), 2001-05-10:
Den der supersocialistiske brandtale, som hr. Aaen nu har præsenteret os for, kræver da et par bemærkninger.
Jeg vil gerne spørge, om hr. Frank Aaen har sikkerhed for, at vi kunne få billigere medicin, hvis vi eksproprierede de danske lægemiddelindustrivirksomheder.
Det vil jeg da gerne have at vide, om hr. Frank Aaen kunne garantere os for, og om vi kunne få udviklet ny medicin, hvis det var således.
Jeg vil bare henvise til - og jeg har været læge i 25 år - at jeg aldrig har set nogen nye medicinske produkter fra det tidligere Østeuropa og vennerne derovre
, og derfor må jeg sige, at det nok er med en fri forskning, en fri udvikling, at vi får en udvikling.
Og så vil jeg også spørge lidt i tråd med fru Henriette Kjær og fru Birthe Skaarup: Jamen hvis det offentlige skulle stå for al forskning, tror hr. Frank Aaen så, at vi ville få en lige så god udvikling i forskning og ny medicin?
Frank Aaen (EL), 2001-05-10:
Bare for at få lidt tal på, hvad vi taler om: I den ikke særlig socialistiske avis Jyllands-Posten havde man forleden dag en opgørelse over indtjeningen i den amerikanske medicinalindustri, som jo er langt den største, og som vi altså også af danske skattemidler betaler enorme summer til.
De tjente sidste år 100 mia. dollar - 100 mia. dollar.
Det er jo det, der er problemet, og derfor går pengene til alt mulig andet end til forskning.
De går til deres aktionærer og til deres ejere.
Det er det, der er virkeligheden, og selvfølgelig kunne man da få det billigere, hvis vi sparede de 80 mia. Vi bruger stadig væk de 20 mia. dollar, og så sparer vi de 80 mia. dollar.
Det er da en kæmpegevinst.
Så kunne vi også bruge den gevinst til at forske i nogle af de sygdomme, der ikke forskes i, for man forsker ikke ret meget i den tredje verdens sygdomme.
Det, som man dør af i den tredje verden, nemlig diarre, malaria, de store dræbere i Afrika, forskes der ikke ret meget i.
Det er der ikke penge i, fordi afrikanerne ikke kan betale den profit, som de her virksomheder vil have.
Derfor forskes der ikke i det, flest mennesker dør af.
Det er også en anden del af det, der sker.
Og så skulle fru Henriette Kjær da høre efter, hvad jeg sagde, i stedet for bare at tro, at det var en 1. maj-tale og bare sådan havde slået lytteapparatet ind på 1. maj.
Jeg sagde jo faktisk, at l: der tjenes kolossalt, og at det ikke går til forskning, det går til at udbetale udbytter, og 2: at en meget, meget stor del af forskningen foregår på offentlige institutioner, hospitaler eller universiteter, læreanstalter.
Sådan er det, og selvfølgelig kan vi producere den viden uden at have de private inde over.
Det sker jo allerede i dag på Seruminstituttet, både hvad angår vacciner, og hvad angår malariamedicin, som de udvikler, fordi industrien ikke synes, det er interessant.
Derfor er det Seruminstituttet, der udvikler malariamedicinen.
Det kan vi sagtens.
Også i Østeuropa gjorde man det i øvrigt, men vi behøver bare at tage til Amager for at se, at det kan lade sig gøre.
Og så lige til sidst til fru Birthe Skaarup: Jamen det er fint nok at kritisere apotekernes avancer, men hvad vil fru Birthe Skaarup gøre ved det?
Jeg skal gerne hjælpe.
Henriette Kjær (KF), 2001-05-10:
Hr. Frank Aaen svarer jo slet ikke på, om han mener, det offentlige virkelig har dynamik nok, eller på det spørgsmål, der kom fra hr. Preben Rudiengaard, om, hvorfor der ikke er udviklet nogle lægemidler i det tidligere Østeuropa.
Det forholder hr. Frank Aaen sig overhovedet ikke til.
Man kan overhovedet ikke forvente den samme udvikling i en offentlig medicinalindustri som en privat. Og så er det jo et underligt regnskab, hr. Frank Aaen stiller op med de her 20 pct. til forskning og så partout regner med, at de resterende 80 pct. er profit.
Hvad er det for noget vrøvl?
Det koster også penge at drive en virksomhed.
Preben Rudiengaard (V), 2001-05-10:
Jeg vil gerne takke fru Henriette Kjær, fordi hun præciserede de spørgsmål, som jeg heller ikke havde fået svar på.
Tak for det.
Til hr. Frank Aaen vil jeg i lighed med fru Henriette Kjær sige, at man jo ikke kan sige, at de 20 pct. går til forskning, og så putter man bare resten ned i lommen.
Der er nyudvikling, der er administration, der er alt muligt, for at medicinalvirksomhederne stadig væk kan være på forkant.
Det er jo bare et spørgsmål om manglende kendskab hos hr. Frank Aaen til moderne industridrift osv. Så siger hr. Frank Aaen, at man ikke forsker i tredjeverdenslandenes sygdomme.
Jamen diarreerne har at gøre med leveomstændighederne for de mennesker.
Dem løser vi ikke med medicin.
Og hvis hr. Frank Aaen siger, at man forsker i malaria ude på Seruminstituttet, så vil jeg gerne vide, hvilke præparater Seruminstituttet producerer for at undgå malariasygdom.
Dem har jeg aldrig set.
Det er nogle præparater, som er af helt anden type, der bliver brugt til behandling af malaria.
Så det vil jeg gerne have et svar på.
Birthe Skaarup (DF), 2001-05-10:
Det, der bringer mig herop igen, er faktisk, at hr. Frank Aaen entydigt fokuserer på industrien, og det synes jeg ikke man skal.
Når jeg nævner apotekeravancerne, siger jeg: Jamen det kunne jo også være der, at der var nogle avancer, der måske var for høje i relation til de høje medicinpriser, vi har herhjemme, sammenfattet med den høje moms, vi også har på medicin herhjemme.
Så vil jeg også godt sige, at det ikke kan nytte noget, man ikke ser, at erhvervslivet altså også gør noget godt i det her land.
Man må ikke fokusere ensidigt på de områder uden at have med, at industrien også er behjælpelig med lægers uddannelse.
Frank Aaen (EL), 2001-05-10:
Industrien er ikke behjælpelig med lægers uddannelse.
Industrien er optaget af at indoktrinere lægerne til at bruge deres produkter.
Det er noget ganske andet.
Nu er de godt nok holdt op med den trafik, der var tidligere, med at forære lægerne guldskeer og fine rejser og alt mulig andet, for det har vi alligevel sagt, at de ikke må.
Lad nu være!
Skal jeg virkelig stå heroppe og fortælle liberalister, hvad markedsøkonomi går ud på?
Skal jeg det?
Er det nødvendigt at stå her og belære
Venstre og De Konservative om, hvad markedsøkonomi og liberalisme går ud på?
Det går ud på at tjene penge.
Og jeg kan da citere fra Jyllands-Posten og fra det amerikanske tidsskrift Forbes, at de 10 største medicinalselskaber i USA tjente 100 mia. dollar i fjor efter at have brugt godt 20 mia. dollar på forskning og udvikling.
Tjente.
Altså fortjeneste.
Det er det, det går ud på.
Og det er mange penge, og det er nogle, vi går og betaler af vore skattekroner.
Selvfølgelig har de udviklet masser af medicin i Østeuropa.
Selvfølgelig udvikler de medicin på Cuba.
Cuba har et af de fornemste sundhedsvæsener i hele verden.
De uddanner læger, som de sender rundt i hele verden.
Og de har den laveste børnedødelighed.
De har en lavere børnedødelighed end f.eks. USA.
Jeg kunne lige høre, hvad hr. Preben Rudiengaard sad og kommenterede dernede.
Så der er ikke noget at komme efter.
Men tag bare ud på Seruminstituttet - de forsker i malariamedicin.
De producerer det ikke endnu, men de er blandt verdens førende på en hel del vacciner til børn.
De sælger dem til amerikanske firmaer, de samarbejder med store amerikanske medicinalfirmaer.
Selvfølgelig kan det lade sig gøre, det er jo noget pjat.
Og så til fru Birthe Skaarup: Jamen altså jeg spurgte, hvad vi så gør ved apotekernes avancer.
Faktisk har vi en eller anden form for kontrol med dem, for de skal have deres avancer under kontrol et eller andet sted i Sundhedsstyrelsen.
Men jeg vil da gerne være endnu skrappere.
Lad os da bare blive enige om det, det var jo det, jeg efterlyste.
Kom med nogle forslag, så skal Enhedslisten nok støtte dem.
Men hovedårsagen til, at vi har så dyr medicin, hovedårsagen til, at vi ikke kan styre vores udgifter til sygesikringen, er medicinalvirksomhedernes store indtjeninger.
Birthe Skaarup (DF), 2001-05-10:
Så vil jeg høre, om hr. Frank Aaen vil være med til, at det offentlige giver nogle flere penge til lægers uddannelse.
Det er vigtigt for Dansk Folkeparti, at vi i videst muligt omfang sikrer, at borgerne får medicinpræparater til lavest mulige priser.
I november sidste år blev der iværksat det prisindgreb, som vi alle har talt meget om, fordi loven fra foråret 2000 viste sig ikke at fungere hensigtsmæssigt.
Den nåede da også kun at være i brug i 3 uger, fordi den var problemfyldt, idet den ikke kunne tvinge medicinpriserne ned.
Der skete ikke det, man bl.a. havde forventet, at såfremt der blev skåret ned i de offentlige tilskud, ja, så ville medicinalfirmaerne pr. automatik sænke priserne.
Der kom en gruppe patienter i klemme i det her komplicerede system, og det var faktisk noget af det, vi i Dansk Folkeparti havde forudset.
Jeg vil gerne pointere, at Dansk Folkeparti ikke var med i finanslovforliget for år 2000, hvor forslaget indgik som en del af aftalen, men vi var og er stadig modstandere af de medicintilskudsregler, hvor der blev indført egenbetaling for borgerne. Det, vi er positive over for, er det, at
Prissammenligningsgrundlaget mellem de danske og europæiske lægemidler er realistisk nu, idet nogle af de lande, som før var med, nemlig Grækenland, Spanien og Portugal, udgår, og Liechtenstein og Island kommer til at indgå i grundlaget.
Det var faktisk noget af det, vi ved første behandling af det tidligere forslag sagde var et af problemerne.
Om budgetterne så fra staten eller amterne holdes i ro, kan så være et andet spørgsmål, men det kan være, at sundhedsministeren vil svare på det.
Jeg vil godt gentage spørgsmålet, hvis sundhedsmnisteren ikke hørte det, men det kunne jeg godt tænke mig til at høre. Som vi kan se, bliver medicinalpriserne fra industriens side nu på niveau med priserne i resten af det vestlige Europa, og det hilser vi velkommen i Dansk Folkeparti.
At borgerne så stadig væk skal betale højere priser end i de øvrige europæiske lande, skyldes, som jeg tidligere sagde her fra talerstolen, at vi i Danmark har langt højere moms end mange andre lande.
Men vi kan tilslutte os forslaget, såfremt lovgivningen ikke kommer i strid med EU-reglerne.
Frank Aaen (EL), 2001-05-10:
Nu bliver vi da i hvert fald fri for, at man prøver at bortforklare, at der bliver tjent penge i ustyrlige mængder i medicinalindustrien - ustyrlige mængder!
Der er næppe nogen industri, der kan klare så store profitter som medicinalindustrien.
Og jeg minder bare om igen, at aidsmedicin, der koster 3.000 kr. at lave, sælges her i Danmark for 100.000 kr. 3.000 kr. at lave - 100.000 kr. i udsalgspris, og det betaler vi altså over skattebilletten.
Jeg kan ikke forstå, at Venstre og De Konservative ikke er mere optaget af, at vi faktisk betaler så himmelråbende mange penge direkte ned i lommen på aktionærerne, der ejer de firmaer.
Sådan er virkeligheden.
Og selvfølgelig forskes der, men hvorfor blive ved med at snakke om nogle lande, der ikke eksisterer længere?
Kig på os selv, vores eget sundhedsvæsen - det udvikler masser af sundhedspræparater.
Selvfølgelig kan vi gøre det
Så til fru Birthe Skaarup: Jeg spurgte altså endnu en gang om, hvad vi gør for at begrænse apotekernes avancer.
Jeg er enig i, at de er for høje, og så bliver jeg spurgt, om jeg vil støtte flere penge til lægers uddannelse.
Ja, det vil jeg godt, men hvad har det med det at gøre?
Arne Rolighed (S), 2001-05-10:
Tak for ordet.
Jeg skal begrænse mig til nogle få bemærkninger om selve lovforslaget.
Først en stor tak for den relativt store opbakning, der er til lovforslaget, og tak også for de mange positive komplimenter til det system, vi nu lægger frem.
Jeg har en klar forventning om, at vi med det lovforslag, vi kører igennem nu, fortsætter den rolige udvikling i medicinpriserne, som vi har oplevet, siden den nuværende lov blev sat i gang i november måned.
Og jeg tror i virkeligheden, at den brede politiske opbakning til lovforslaget her er et vigtigt signal til medicinalindustrien og hele samfundet om, at det her er vi opmærksomme på, og det kan vi finde en enighed om.
Jeg tror også, at den stabile udvikling betyder, at patienterne ikke vil mærke de helt store ting.
Der kan være nogle småjusteringer hist og pist.
Vi har skønnet et sted imellem 10 og 15 mio. kr. holdt op imod en omsætning på 4 til 5 mia.
Det er jo det, det handler om.
Jeg har også lagt mærke til, at der i selve udvalgsarbejdet her er en bred enighed i Amtsrådsforeningen, i Forbrugerrådet, imellem patientforeningerne og også i medicinalindustrien om, at det er det her system, vi vil.
Og jeg har en klar forventning om, at det, medicinalindustrien tilkendegiver om at ville holde priserne op til og under det europæiske gennemsnitsniveau, er noget, der så også bliver en realitet, i første omgang i 1 år og derefter i 6 måneder ad gangen.
Jeg vil også sige, at vi vil holde nøje øje med prisudviklingen dag for dag eller måned for måned.
Derfor skærper vi også mulighederne i Lægemiddelstyrelsen for at overvåge hele prisudviklingen.
Og jeg er helt sikker på, at både Folketing og medicinalindustri og hele befolkningen ved, at selve muligheden for at lave en lovbaseret kontrol - det er også at gå ud og lave licitation - er et par instrumenter, vi lægger på hylden med det sigte, at det er noget, vi kan få fat i igen. Med hensyn til prisudviklingen for den enkelte patient og det system, vi nu kører, så ligger der rent faktisk et solidarisk princip i det, idet det er de patienter, der har
den største medicinbyrde, der får det relativt største tilskud.
Nu ved jeg godt, at der er nogle, der oplever det som bureaukratisk at skulle starte med en 500 kroners egenbetaling og så hele tilskudssystemet.
Og det er da også baggrunden for, at jeg nedsatte et udvalg med det sigte at se, om vi i forhold til patienten og hele det her prisudviklingssystem kan finde en mindre bureaukratisk og et mere gennemsigtigt system for den enkelte patient i hele forløbet, og gode ideer modtages gerne i så henseende. Med henblik på også at sikre en billig medicin til patienten er det jo apotekernes opgave at anvise en anden medicin på et område, hvor den praktiserende læge har givet mulighed for, at der kan være en lige så effektiv medicin til en billigere pris, som kan anvendes.
Jeg vil se frem til et positivt og konstruktivt samarbejde i det udvalgsarbejde, der nu kører, og vi står selvfølgelig til rådighed med både information og god støtte i så henseende.
Men tak for den brede opbakning.
Anni Svanholt (SF), 2001-05-10:
Når sundhedsministeren siger, at nu fortsætter priserne på et roligt niveau, i en rolig udvikling og måske under det europæiske niveau, så ville det være rart lige at få slået fast, og det vil jeg gerne spørge ministeren om: I forhold til det prisniveau, der blev låst fast med prisloftet, hvordan vil udviklingen så blive det kommende år, og hvordan er forventningerne herefter? Vil priserne i det kommende år være på det eksakte niveau, som blev fastlåst?
Det er jo interessant af hensyn til, hvilke udgifter man kan risikere at få, og der er nogle ude i amterne, som vil lytte meget nøje til de ting. Ministeren siger, at der skal tages initiativer: Vil ministeren forberede initiativer, altså have dem liggende i skuffen, have dem klar, eksempelvis en priskontrol, sådan at når der kommer uacceptable stigninger, ja, så er man klar til dét?
Det ville være rart at høre i dag.
Frank Aaen (EL), 2001-05-10:
Når vi fik den umulige lov, der gav eksplosive prisstigninger, og vi derfor måtte kassere den, så var det jo, fordi regeringen lavede den sammen med Venstre og De Konservative, desværre også med SF, og når vi i dag ser et lovforslag, som vil betyde øget udgift for det offentlige og stigende medicinpriser, ser vi jo igen, at det er noget, regeringen laver sammen med Venstre og De Konservative.
Har man ikke snart lært, at det er nogle dårlige samarbejdspartnere at have på det her område?
Og kan vi ikke bare helt klart få det tilsagn i dag, at når det nu viser sig, at medicinpriserne igen stiger, så kommer man til venstrefløjen og siger, at nu må vi have grebet ind med et egentligt prisstop. Kan vi ikke bare få det helt klare tilsagn fra ministeren i dag?
Arne Rolighed (S), 2001-05-10:
Jeg vil starte med at takke hr. Frank Aaen for allerede nu at ville give tilsagn om, at skulle vi få brug for at lave et lovbaseret priskontrolsystem, vil hr. Frank Aaen støtte det. Jeg kan sige til hr. Frank Aaen, at både licitationsmodellen og det at overveje et lovbaseret kontrolsystem lægger vi på hylden inden for rækkevidde, men jeg har en klar forventning om, at de kan blive liggende på hylden, idet jeg forventer, at det tilsagn, som medicinalindustrien har givet, er et holdbart tilsagn og et tilsagn, man kan have tillid til, når parter skal samarbejde.
Jeg siger til fru Anni Svanholt om prisudviklingen: Man kan ikke afskrive, at der kan ske en vis justering af priserne, der kan have betydning op eller ned for amternes budgetter og tilsvarende også for enkeltpatientgrupper, men det overordnede princip er, at man forsøger at holde en prisudvikling, der ligger op til det europæiske niveau, og det er det, der giver det loft. Hvordan hele niveauet i Europa kommer til at udvikle sig, er der ingen, der kan spå om, det er der ingen, der kan lave prognoser om, det er noget med konkurrencevilkår på det internationale marked.
Til gengæld kan jeg give tilsagn om, at de instrumenter, som nu har været fremhævet op til flere gange her i Tinget, både licitationsmodellen, som kan være bøvlet og bureaukratisk for alle, men kan være en mulighed, og også det lovbaserede kontrolsystem er en mulighed, og det er klart, at den luft, vi nu får, den tid, vi nu får, hvor der er givet tilsagn om at holde priserne i ro 1 år, giver os også gode muligheder for at tænke os rigtig godt om med henblik på at lave et godt lovbaseret kontrolsystem, hvis vi får brug for det, og det er da klart, at det vil vi også overveje i ministeriet.
Erling Christensen (S), 2001-05-10:
Det her lovforslag sætter lys på unge trafikanter, igen vil jeg sige, og det er med god grund.
Vi ved jo godt alle sammen, at alt for mange unge, og særlig unge mænd, hvert år mister livet ved trafikulykker.
Behovet for at afprøve grænser ved kørsel i bil og på motorcykel har altid været et problem, og gennem årene har det jo taget livet af alt for mange unge mænd.
For et par måneder siden så vi i Odense, hvorledes en ung mand mistede livet på grund af politiets eftersættelse.
Jeg synes stadig væk, at der er behov for at se på reglerne
Samarbejdet mellem Justitsministeriet og Trafikministeriet som forudsætning for fremsættelsen af det her lovforslag kan måske føre til, at man i fællesskab finder ud af, hvorledes eftersættelse kan finde sted, uden at andre menneskers liv bringes i fare. Lad mig også nævne forrige uges væddeløbskørsel på danske veje af udenlandske playboybilister.
De blev i pressen omtalt som helte, nogle, man skulle leve op til.
Alle motorvejsoverkørsler på Fyn virkede som tilskuertribuner, hvor en talrig skare danske journalister refererede direkte gennem radio og tv.
At politiet stoppede dræberbilisterne og gav dem store bøder gav jo ekstra kolorit: bare betale, og så gik den vilde jagt videre. Så kan vi stå her i dag som lovgivere og appellere til både de unge mænd og også deres forældre om gode holdninger, om at være gentlemen i trafikken, og så ser de unge mænd de seje helte, der bare kan betale og køre videre med den klare hensigt igen at overtræde både færdselslov og straffelov.
Her sker ingen inddragelse af kørekort, ingen henvisning til kontrol ved Statens Bilinspektion, ingen beslaglæggelse af bilen.
Vi har her i Tinget besluttet, at politiet i samarbejde med vejmyndighederne kan indrette vejstrækninger, således at der en gang imellem sikkert kan arrangeres det, man kalder dækafbrænding eller quarter miles-løb.
Hvor giver vi vore unge mulighed for at afprøve grænser, uden at andre trafikanter bliver involveret?
Hvordan og hvor skal de kunne leve op til de helte, de fartdjævle, som de ser og hører om i tv, radio og aviserne?
Svarene på de spørgsmål er lige så vigtige som indholdet i det her lovforslag, som vi selvfølgelig støtter fra Socialdemokratiet.