runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 1998-06-10:
Også Det Radikale Venstre hilser velkommen, at der nu kommer en løsning på et problem, som igennem flere år har taget uforholdsmæssig meget plads i den offentlige debat.
Folkeskolen er gratis, og det er et princip, som vi ikke må gå på kompromis med.
Der har alligevel været uklarheder om reglerne, idet mange skoler jo efterhånden har udadvendte aktiviteter, rejseaktiteter, hvis indhold strækker sig i et langt spektrum fra ren undervisning til ren underholdning.
hvad forældrene sparer ved, at barnet er væk på en skolerejse.
Derudover er der så regler for, hvad forældrene eller andre i skolen kan bidrage med og samle ind til, og under hvilke betingelser der er pligt til at deltage, eller om der er frivillighed.
Vi synes, at det er fornuftigt, at der nu kommer en klar retstilstand, og der er et bredt flertal bag denne ordning.
Vi støtter det fra Det Radikale Venstres side.
Susanne Clemensen (CD), 1998-06-10:
Det her lovforslag blev jo til på baggrund af, at der var
en forælder, der rettede henvendelse til Ombudsmanden om, hvorvidt det kunne være rigtigt, at der kunne opkræves betaling til skolerejser for børnene
Og så kom
Ombudsmandens udtalelse den 20. november 1997, hvor han konkluderede, at man ikke i alle tilfælde havde ret til at opkræve forældrebetaling, idet folkeskolen hviler på et princip om vederlagsfri undervisning.
Spørgsmålet er selvfølgelig bare, hvad der forstås ved begrebet undervisning.
Lovforslaget skelner mellem de lejrskoler, som er en integreret del af undervisningen, og hvor der er pligt til at deltage, og så de skolerejser, som er et godt supplement til undervisningen, men hvor deltagelsen er frivillig.
Førstnævnte gruppe, hvor også ekskursioner hører til, må der ikke opkræves betaling til, ud over for forplejningen.
Det vil sige, at de skal være gratis.
Sidstnævnte gruppe må der gerne opkræves betaling til, f.eks. gennem kollektiv indsamling osv., men der kan ikke stilles krav om, at forældrene skal betale, hvis de ikke kan eller vil.
CD mener, at lovforslaget er en fornuftig løsning, og jeg frygter ikke, at der er forældre, som bevidst ikke ønsker at betale til, at deres børn kan komme med på de såkaldte frivillige skolerejser.
Og hvis der er nogle, som ikke kan betale, så har jeg tiltro til, at klassen med læreren og forældrene nok skal finde ud af en løsning i fællesskab.
For CD har det derimod været vigtigt at sikre, at eleverne gennem frivillig forældrebetaling kan deltage i skolerejser, for vi anser skolerejserne for uundværlige i skolen, hvis vi fortsat skal have mulighed for at engagere eleverne.
Desuden har vi fået præciseret og skærpet kravene til, hvornår der er tale om en skolerejse, og det, som vi populært kalder en charterrejse, og som efter vores mening ikke bør finde sted i skoletiden.
Så CD kan støtte det her lovforslag.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-06-10:
Jeg føler ikke rigtig, jeg fik svar på mit spørgsmål om det toldfrie salg til Europa-Parlamentets ansatte.
Det med Den Økonomisk-Monetære Union og dele af Amsterdamtraktaten er temmelig indviklet, men det er det her ikke, og det skal stoppes. Hvis der skal blive en bare nogenlunde neutral accept fra store dele af den danske befolkning
Anne Baastrup (SF), 1998-06-10:
Som de foregående ordførere så gribende har beskrevet, havde vi en bunden opgave her i Folketinget, og den bundne opgave landede så på forligspartiernes bord.
Og vi brugte rent faktisk ret lang tid på at søge at løse den, og jeg synes også, at vi efter omstændighederne klarede det ret godt til sidst.
Og når man laver sådan nogle forlig, som det har været så møjsommeligt at lave, skal man jo også være tilfreds, selv om man måske ikke opnåede det hele.
Vi støtter naturligvis lovforslaget, og vi ser frem til at der kan blive ro på det her område.
Det er vigtigt, at der bliver en klar retstilstand, for »det vilde vesten«, som vi indtil nu nogle steder har været vidne til, er jo under alle omstændigheder uholdbart for folkeskolen.
Birthe Skaarup (DF), 1998-06-10:
Fra Dansk Folkepartis side hilser vi det her forslag velkomment.
Ministeren er kommet med et fornuftigt forslag, synes vi, og selv om der har været nogle indledende besværligheder og betænkeligheder, er det nu så langt fremme, at jeg tror, det vinder stor genklang her i Folketinget.
Jeg vil for øvrigt lige nævne i en parentes, at fra Dansk Folkepartis side stiller vi os velvilligt, såfremt der skal ske fornyelser eller korrektioner i folkeskoleloven.
Og det siger jeg naturligvis på baggrund af, at vi som parti ikke var med i forliget om folkeskoleloven, af helt gode grunde, da partiet ikke var stiftet på daværende tidspunkt.
Men får vi en invitation, vil vi naturligvis også godt være med, for vi synes, det er utroligt vigtigt, at vore unge får nogle gode tilbud, og at man løbende kigger på folkeskoleloven. Men selve forslaget om, at børnene betaler for kosten under ekskursioner og lejrskoler og skolerejser, synes vi er ganske rimeligt. Og vi tror også, det må være et spiseligt forslag for forældrene, når de hører, at nu sker der altså noget på det her område, for der er trods alt ikke tale om nogen økonomisk herregård.
Men såfremt forslaget bliver vedtaget, bliver det som sagt nu fuldt legalt, at skolen må opkræve penge til alle slags rejser for de udgifter, som forældrene ellers ville have haft, hvis de skulle have haft deres unge på kost hjemme hos dem selv.
Jeg tror også, at skolevæsenet venter på en afklaring.
Forslaget fastholder også folkeskoletanken, mener vi, og uanset hvilken baggrund en elev har, og det har andre ordførere også været inde på, så kan man komme med på en rejse.
Ingen udelukkes af økonomiske grunde!
Så positivitet hertil fra Dansk Folkeparti.
Søren Kolstrup (EL), 1998-06-11:
Enhedslisten vil stemme imod dette forslag.
Jeg skal kort begrunde det: Vi var oprindelig positivt indstillet over for, at man skulle gøre noget for den renere teknologi. Vi synes, det er en god idé at fremme disse forhold, og vi synes, der var nogle smukke målsætninger i loven.
Der var blot én ting, vi hæftede os ved, og det er den uvane, man har med at give betingelsesløs støtte til private kapitalejere.
Vi havde nogle uskyldige forslag, der kunne sikre, at den brede befolkning og lønmodtagerne dog fik en lille smule indflydelse.
Det fik vi ikke igennem.
Dertil kommer, at der også er en støtte til Svanemærket.
Dér kan jeg så imidlertid konstatere, at det agter EU måske hen ad vejen at afskaffe, så det er jo da en vældig taktisk alliance, der er dér.
Klaus Kjær (DF), 1998-06-11:
Forslaget er i hovedtrækkene en implementering af et EU-direktiv, og i det omfang direktivet fastsætter bindende bestemmelser for den danske lovgivning, vil Dansk Folkeparti naturligvis ikke modsætte sig det.
Politisk kan man være uenig i, hvor langt man skal gå i relation til forbrugerbeskyttelse, uden at det ender i ren barnepigementalitet.
Dansk Folkeparti er af den opfattelse, at forbrugerne ud fra pris og kvalitet selv må vurdere, hvad der er det bedste tilbud for dem, uden at det offentlige går ind og regulerer helt ned i mindste detalje og fastsætter minimums- og maksimumskrav.
Vi har dog stadig aftalefrihed her i landet.
Med hensyn til de generelle ting om, at aftalerne skal nedfældes i kontrakter osv., er det jo sådan, at det er
forhold, der eksisterer i praksis i dag, men at det offentlige går ind direkte og regulerer om minimums- og maksimumskrav, er Dansk Folkeparti ikke særlig begejstret for.
Dansk Folkeparti ser mere positivt på den del af forslaget, som vedrører etablering af hjemmel til at bryde monopolet på det eksisterende fysiske net, herunder giver adgang til for andre selskaber end Tele Danmark at benytte såvel den rå kobberledning som lysleder- og koaksialkabler.
Med hensyn til den del af lovforslaget, som vedrører behandlingen af klagesager, synes det paradoksalt, at jo mere
man ønsker at liberalisere på teleområdet baseret på kontraktretlige kundeforhold, altså privat indgåede aftaler, jo mere ønsker det offentlige gennem bedre og øget klageadgang at blande sig med hensyn til, hvorledes konfliktforhold kunde og leverandør imellem skal løses. Det er vi også lidt betænkelige ved i Dansk Folkeparti.
Men som nævnt er der tale om dele af lovforslaget, som Dansk Folkeparti overvejende er positivt stemt for, specielt de dele, som tilsigter en liberalisering på teleområdet og et brud på Tele Danmarks monopol på infrastrukturen.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-06-11:
Jeg skal på CD's vegne meddele, at vi går ind for det her lovforslag.
Jeg vil dog ikke undlade heller ved den her lejlighed at understrege, at CD's store betænkelighed, da man solgte Tele Danmark, netop var, at vi kunne komme i en situation af denne her type.
Det, vi skal lære af det her, er, at ved alle fremtidige ting, hvor der indgår ledninger, rør eller andet rundt i landet, vil det være klogt at skille de her selskaber ad.
Det er en uting, at én udbyder har infrastrukturen til de her ting.
Det vil også i fremtiden give nogle problemer, når man skal vælge, hvem man skal servicere bedst i den her sammenhæng.
Så ved vi, at det er en uting.
Så generelt håber jeg, at man lærer af det her, at man i alle fremtidige lignende situationer undlader at afhænde infrastrukturen på den her måde, men derimod udskiller den i et selskab, som kan forholde sig neutralt, og på den måde sikrer den absolut frie konkurrence helt uafhængigt.
Men ellers går vi selvfølgelig ind for lovforslaget.
De dele af det, der er forbrugerbeskyttelse, og også andet i det lægger vi bestemt megen vægt på, men det, der er det primære i det her forslag, er først og fremmest at få afklaret det problem, som hedder, at der bliver en reelt fri konkurrence, og det kan vi bestemt støtte, når det overgår til næste behandling.
Søren Kolstrup (EL), 1998-06-11:
Der er jo to elementer i det her forslag.
Det ene element er, at man spadserer videre ad den dybtgående liberaliserings vej.
Det er sådan set meget logisk.
Det er også meget logisk, at Tele Danmark bliver tvunget til at udleje en del af det rå kobber til konkurrenterne.
Det andet element i forslaget er så, at man prøver at etablere en forbrugerbeskyttelse så godt, som det nu kan lade sig gøre på et marked, der bliver mere og mere uigennemskueligt.
Jeg vil godt lige bruge lejligheden til at hæfte mig lidt ved den her liberalisering, for den er jo ikke helt almindelig.
Den er jo mere dybtgående, end vi kender den fra jernbaneområdet og fra energiområdet.
Det særlige ved den her liberalisering er jo, at man så har indføjet et specielt selskab, Tele Danmark, der er i en dobbeltrolle: dels at skulle varetage nogle, kunne man næsten kalde det, offentlige interesser, dels at skulle fungere som et almindeligt kapitalistisk foretagende.
Den her snak kan vi jo gøre meget kort ved at sige, jamen selvfølgelig bør Telia, Mobilix og alle de andre have adgang til det her fastnet, men jeg vil i hvert fald bruge lejligheden til lige at pege på, at det er Enhedslistens opfattelse, at det her marked vil blive mere og mere uigennemskueligt.
Vi vil fjerne os mere og mere fra noget, der kan minde om den suveræne forbruger.
Hvis man virkelig gik ned i den gamle liberalistiske kogebog og så på, hvad det er for forudsætninger, der skal være til stede for at have et gennemskueligt liberalistisk marked, så fjerner man sig mere og mere fra det. Jeg vil bare lige sige i stikordsform, at hvis vi skulle nærme os noget, der mindede om noget, der kunne styres, så skulle vi - akkurat ligesom vi har det inden for, trods alt, energi og trods alt inden for jernbanevæsen - have en telestyrelse, der virkelig sad på det rå kobber, og som virkelig kunne styre de her ting i et omfang, som Banestyrelsen f.eks. kan det.
Og så tror jeg, vi socialister skal til at tænke over, hvordan vi kan indføje i den her diskussion på en helt anden måde: Hvordan kan vi trække tæppet væk under den voldsomme profitjagt, som vil komme på det her marked, der bliver mere og mere uigennemskueligt?
Det er selvfølgelig ved, at vi i stigende omfang indfører et gratisprincip.
Lige så vel som at vi er nogle stykker, der går ind for gratis transport i det her samfund og retten til at kunne vaske sine børn med et basisforbrug af gratis vand, så skal vi også have det inden for det her område.
Og så kan vi blive befriet for at tage stilling til nogle mere og mere uigennemskuelige lovgivninger, der skal forestille at styre et mere og mere uigennemskueligt marked.
Men det var bare for at sige, at jeg tror, at vi socialister bliver nødt til - og jeg tror kun, der sidder én her i salen, hr. Aage Frandsen, jeg måske kunne lokke til det - at begå nogle studier, der rækker lidt ud over dagen og vejen.
Når det så er sagt, skal jeg sige, ja, o.k. når Fanden er løs i Laksegade, så kan jeg også godt se, at der er lidt forbrugerbeskyttelse her ligesom for at redde den sidste pynt, men noget skidt noget er det.
Tom Behnke (FP), 1998-06-11:
Det var dog et imponerende ideologisk indlæg, men skønt at lytte til, selv om jeg naturligvis ikke er enig.
Da jeg sad og skulle forberede det her forslag på vegne af Fremskridtspartiet, så syntes jeg, at jo mere jeg læste i forslaget, jo mere syntes jeg, at jeg havde læst det før.
Jeg kan så forstå, at en meget stor del af forslaget har vi allerede behandlet én gang i L 78.
Det kunne ministeren egentlig godt have skrevet, for så kunne man have forholdt sig til det, som var forskellen.
Det, som er forskellen på disse forslag, er jo, at i L 117 tager man en del mere ind, nemlig hele diskussionen om kobber.
Tele Danmark sidder jo på kobberet i dag, og vi ved, at Tele Danmark har brokket sig, og Tele Danmark brokker sig såmænd igen, og Tele Danmark vil formentlig til stadighed brokke sig.
Det, der egentlig er lidt underligt, er, at med det her forslag får vi jo ikke en helt fri konkurrence; der er jo stadig væk en begrænset fri konkurrence.
Det bliver mere og mere uigennemskueligt, og det er jo egentlig lidt underligt.
Hvis man vil give markedet frit, og det vil vi i Fremskridtspartiet, er der ingen tvivl
om, at så burde man bare have fjernet alle paragrafferne, og så kunne det være et frit marked, fuldstændigt, som det er f.eks. på mobiltelefonområdet, hvor der jo ikke er nogen, der skal sidde og styre det ene eller det andet.
Det er et frit marked, som man kan gå ind på.
Vi vil gerne under udvalgsbehandlingen have lov til at se noget nøjere på, om det kobber i virkeligheden ikke er betalt.
Det er vores opfattelse, at forbrugerne allerede i dag har betalt for det kobber og specielt i forbindelse med, at Tele Danmark overtog både Jydsk Telefon og KTAS osv.
I den forbindelse gjorde man jo boet op, og det vil sige, at det kobber er betalt, det tilhører i virkeligheden forbrugerne.
Det er også forbrugerne, der skal benytte sig af, at der kommer flere udbydere ind på markedet, og dermed burde det ikke være sådan, at de nye på markedet skulle være med til at betale for det kobber, som nu en gang er betalt. Jeg regner med, at det er alle ordførere, der har fået forskellige henvendelser, hvor man allerede på nuværende tidspunkt gør indsigelser i forhold til de prisreguleringer, der er på dette område.
Vi i Fremskridtspartiet vil se meget nøje på, om de priser, de nye selskaber skal ind og betale, også er rimelige, eller om ikke en stor del af det i forvejen er blevet betalt. Som sagt: Fremskridtspartiet går ind for, at vi får et helt fuldstændig frit marked, fuldstændigt, som vi har det på mobiltelefonområdet, men indtil da kan vi også støtte dette forslag.
Kristian Jensen (V), 1998-06-11:
Ligesom hr. Tom Behnke ønsker jeg også gerne et frit marked, men i en situation, hvor man har et monopol, vil jeg gerne spørge Fremskridtspartiets ordfører, om han ikke er enig med mig i, at man er nødt til at regulere for at få en konkurrence i gang på markedet.
Det kan godt være, at vi om 5 år, som jeg håber, kan fjerne reguleringen igen, men for at få konkurrencen er det nødvendigt at lave en regulering nu, ellers vil Tele Danmark udnytte det monopol til at holde øvrige udbydere helt væk. Dernæst kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre hr. Tom Behnke fortælle lidt mere om hans betragtninger om det fri mobilmarked, især fordi den lovgivning, vi har til behandling i dag, også går ind og regulerer mobilmarkedet.
Aage Frandsen (SF), 1998-06-11:
Forslaget har to sider.
For det første hensyntagen direkte til forbrugerne med hensyn til større gennemskuelighed og med hensyn til sikkerhed for kunderne i forhold til teleselskaberne.
Man må sige, at det her område netop takket været alle de tilbud, der er, alle de reklamer, der er,
Jeg synes i øjeblikket, det er håbløst, at man skulle skifte fra det ene selskab til det andet i forhold til de tilbud, de har, og kombinere det.
Det andet, der ligger i forslaget, er, at vi nu i endnu højere grad end hidtil udnytter det net, som vi har, til at andre også kan komme ind på markedet, og sådan at det net, som er Tele Danmarks net, som Tele Danmark ejer, men som vi er ganske mange telebrugere der igennem årene har betalt til, nu også kan bruges af andre.
Og selvfølgelig skal Tele Danmark have betaling for, at nettet kan bruges, en betaling, der skal stå i rimeligt forhold til, at andre kan komme ind og bruge det, og at Tele Danmark skal have dækket sine omkostninger.
Lovforslaget her er en delvis genfremsættelse af et lovforslag, som har været til første behandling, men på grund af identitetsproblemer, alle mulige problemer, er der altså tale om et nyt lovforslag.
Vi synes også, det er udmærket, at de nye ting er kommet med, og det viser jo netop, at på det her område dukker der for det første nye ting op hele tiden, og for det andet er der virkelig et slagsmål mellem forskellige parter.
Og selvfølgelig slås de, fordi der er penge i det.
Spørgsmålet er så, hvordan vi lovgivningsmæssigt set kan sikre, at de brugere, som vi i sidste ende skal varetage interesserne for, også, kan man sige, kan få glæde af det, at det ikke bare er de forskellige selskaber, der søger at få den størst mulige fortjeneste og via masser af udgifter til reklamer måske bruger de penge, som i virkeligheden godt kunne være gået til brugernes fordel.
Det er klart, at vi kan støtte forslaget.
Vi synes, at den måde, som vi har arbejdet på, og ikke mindst ministeren, har været, skal vi sige fleksibel i arbejdsfacon.
Det er lykkedes os i den kreds af partier, som arbejder med de her ting, at finde frem til en løsning, og vi håber, at vi også fremover med henblik på, hvordan vi tackler de her spørgsmål, kan finde ud af det, i forhold til at der hele tiden sker ændringer og vi ikke kan forudse, hvilke muligheder, men også risici vi bevæger os i i løbet af kort tid.
Både af hensyn til, at der kan være flere på markedet, og af hensyn til telebrugerne er jeg overbevist om, at vi i hvert fald et godt stykke tid endnu skal have et meget styret marked her.
Det frie marked - det var hr. Søren Kolstrup også inde på - forudsætter jo, at man kan gennemskue ting, at det er brugeren, der er herre.
Her er der nogle magtcentre, som er stærke, og det gælder lige så vel på fastledningsområdet som på mobilmarkedsområdet.
Det er et af de mest regulerede områder, i forhold til at man kan få en liberalisering.
Det er sådan set meget grotesk, måske lidt paradoksalt, men sådan er virkelighedens verden.
Man havde en enkelt lov før, nu har
Det er vi nødt til af hensyn til brugerne.
Det er jeg overbevist om også vil være gældende ganske lang tid.
Tom Behnke (FP), 1998-06-11:
Det er rigtigt, når først man i en årrække har haft en meget stram central statslig styring af noget og man så skal gå over til at have en mere liberal form, er det vanskeligt.
Det er helt klart.
Det er også helt givet, at vi i den overgangsfase er nødt til at have nogle spilleregler på området.
Det, vi i Fremskridtspartiet undrer os over, er, at det går så langsomt frem imod, at man får et egentligt frit marked.
Det, man kunne sige, var, at man behøver kun at have et par paragraffer på det her område: at Tele Danmark ganske enkelt skal stille nettet til rådighed.
Sådan!
Kobberet er, som jeg sagde i min ordførertale, jo betalt en gang.
Det behøver Tele Danmark ikke at have betaling for igen.
Det eneste, Tele Danmark sådan set skal have lidt håndøre for, er administrationen af det, og hvis det er sådan, at der er noget, der bryder sammen, og som skal rettes op igen osv.
Det er det eneste, det hele handler om, og derfor behøver man ikke alle de her forskellige paragraffer.
Det behøver man sådan set heller ikke på mobiltelefonområdet, men i forhold til fastnetområdet er mobiltelefonområdet jo langt mere liberalt.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-06-11:
Det er jo rigtigt, som den forrige ordfører sagde, at vi kan lære meget af den her sag.
Og det er jo egentlig utroligt, når man tænker på alt, hvad vi har været igennem af privatiseringsøvelser i de sidste 10 år.
Ingen tænker i dag over, at nogle af disse virksomheder, som nu er private virksomheder eller selvstændige statsvirksomheder, aktieselskaber, tidligere har været monopoler, som har siddet tungt og fast på et stort område, så jeg synes egentlig, det er en øvelse, som vi godt kan rose os selv lidt af og sige, at det er lykkedes for os at få nogle ting splittet op og privatiseret uden de store problemer. Det her er altså et led i en privatiseringsproces, en liberaliseringsproces, og det her er debatten om adgang til det rå kobber, som det er blevet kaldt.
Det er da til at forstå.
Det er nogle ledninger, som man skal have adgang til
Det, det drejer sig om i forbindelse med ændringen fra det tidligere lovforslag til det, vi førstebehandler her, er først og fremmest, hvordan man beregner, og hvordan man regulerer prisfastsættelsen for de forskellige udbydere og tilbydere, der er på nettet.
Den aftale, der er indgået her, synes vi fra radikal side er udmærket, og vi ser frem til, at vi kan få nogen sikkerhed for, hvordan de priser beregnes, når de frister er opfyldt, som står i aftalen.
Til sidst vil jeg blot komme med et enkelt hjertesuk.
Det er jo helt åbenlyst, at dette her stof er meget teknisk betonet, men også at detaljeringsgraden i lovforslagene er meget stor.
Det tror jeg vi ville stå os ved i højere grad end ved som nu at dykke meget dybt ned i detaljer, som vi faktisk ikke alle sammen har forudsætningerne for at bedømme.
Bendt Bendtsen (KF), 1998-06-11:
På Det Konservative Folkepartis vegne skal jeg sige, at vi er enige i, at den aftale, der er indgået mellem regeringen og Grønlands hjemmestyre, skal udmøntes i de beløb, der er fastsat.
Vi har noteret os, at såfremt arbejdsskadeforsikringen skal overgå til hjemmestyret, bliver der kompenseret herfor.
Alt i alt må vi sige, at vi er tilfredse med aftalen og kan støtte lovforslaget.
Dorte Bennedsen (S), 1998-06-11:
Det foreliggende lovforslag er resultatet af forhandlinger mellem Grønlands hjemmestyre og den danske regering om det årlige tilskud for den næste 3-års-periode, og det er en uændret videreførelse af det tilskud, der har været i de sidste 3 år, dog med en pristalsregulering plus et ekstra tilskud på 9 mio. kr., som hænger sammen med, at hjemmestyret har overtaget råstofforvaltningen.
Det er som sagt et forslag, det er enighed om mellem Grønland og Danmark, og vi kan give vores fulde tilslutning til det.
Kristen Touborg (SF), 1998-06-11:
Lovforslaget er et udtryk for, at der er opnået enighed mellem Grønlands hjemmestyre og den danske regering.
SF kan støtte forslaget.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1998-06-11:
Centrum-Demokraterne kan tilslutte sig den aftale, der er indgået mellem den danske regering og Grønlands hjemmestyre.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-06-11:
Også Det Radikale Venstre kan tilslutte sig aftalen indgået mellem Grønlands hjemmestyre og Finansministeriet.