Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-20:
Jeg vil sige, at jeg synes, det ville være ulykkeligt, hvis denne debat ender i en diskussion om skyld og hovedansvar.
Der er ofte en tendens til at sige, at det er den anden, der er den dumme, og den anden, der alene har hovedansvaret for en handling.
Men det her drejer sig jo i virkeligheden om, hvem der har ansvaret, og når vi er i en situation, hvor mange parter spiller sammen, har alle, der deltager i det spil, et ansvar.
Det, debatten her drejer sig om, er, hvilket ansvar Vesten og dermed Danmark har for de handlinger, vi sætter i gang, og de konsekvenser, de har.
Det er det, det drejer sig om, det er det, vi skal indrette os efter, og hvis vi kan se, at de har nogle konsekvenser, så vi ikke kan opnå det, vi godt vil, bør vi påtage os ansvaret og korrigere vore handlinger.
Jeg ser meget nødigt, at vi får en diskussion om, hvorvidt det nu er Saddam Hussein eller Vesten, der har hovedansvaret.
Det afgørende er, at Vesten også har et ansvar, og det er det, vi skal tage stilling til i dag.
Så vil jeg sige om Saddam Hussein, at det er jo ikke rigtigt, at der altid har været fattigdom i Irak.
Irak har også været rigt under Saddam Hussein.
Det er klart, at han bruger det forhold i et kynisk spil i øjeblikket, det er vi ikke i tvivl om.
Men det er jo ikke det, der er afgørende.
Det, der er afgørende, er, at vi også har et ansvar.
For mindre end 20 år siden var Irak et rigt og højtudviklet land med en levestandard og et uddannelsessystem, som oversteg de fleste europæiske landes.
Forfaldet skyldes ikke krigen, men hovedårsagen, eller i hvert fald en af årsagerne, skal findes i FN's sanktioner og selvfølgelig også, som vi har diskuteret tidligere, i Saddam Husseins reaktioner på dem.
Sundhedssituationen i Irak er blevet forværret.
Der mangler rent vand, mad, medicin.
FN's børneorganisation, UNICEF, har dokumenteret, at børnedødeligheden i Irak er mere end fordoblet på 10 år.
Det har betydet, at en halv million børn aldrig nåede at fylde 5 år.
Hospitals- og sundhedssystemet er efterhånden fuldstændig drænet for det, der kendetegner et velfungerende sundhedssystem.
Uddannelsessystemet er berørt.
Skoler og universiteter mangler papir, undervisningsmaterialer, lærebøger, udenlandske publikationer.
Mange børn modtager ikke undervisning.
Selv om Irak har de næststørste olieforekomster, er bruttonationalproduktet faldet til 1940-niveau - til 18 pct. af niveauet før krigen.
Derudover plages Irak af udlandsgæld, erstatningskrav og genopbygningsbehov efter Golfkrigen.
vil Irak forblive et udviklingsland, også selv om de økonomiske sanktioner vil blive ophævet.
Det har hjulpet lidt, men langtfra nok.
Det er et dystert billede og desværre et billede, der alt for godt dækker situationen i Irak.
Så kan man diskutere skyld og ansvar, og som jeg har sagt før, mener jeg også, at vi har et ansvar for vores handlinger.
For uanset hvad man mener om Saddam Hussein, så er resultatet af sanktionerne, at civilbefolkningen lider, og Vesten bidrager med sanktionerne til, at en nations befolkning lider.
Og der er ingen tvivl om, at Saddam Hussein udnytter situationen.
Der er heller ingen tvivl om, at Saddam Hussein overtræder menneskerettighederne, men det fritager ikke os i Vesten fra et ansvar.
Mange havde håbet, at dele af militæret i Irak ville vende sig mod Saddam Hussein, men det er ikke sket.
Heller ikke den irakiske befolkning har aktivt forsøgt at fjerne styret i Bagdad, men man kan jo spørge: Hvem har overskud til oprør, når man sulter og mangler medicin?
Ligger løsningen måske ikke i virkeligheden her, at det er en styrkelse af den irakiske befolkning, der måske kan være det, der kan vælte Saddam Hussein, uanset at vi har mange gode grunde til at begrænse hans ekspansionsiver? Saddam Hussein har også forstået at placere ansvaret
for lidelserne hos Vesten, og det styrker heller ikke kampen mod Saddam Hussein, at han kan bruge det.
Sanktioner og bomber rammer især den irakiske befolkning og gennem hans propaganda-apparat er det nemt for ham at sige til den irakiske befolkning, at ulykkerne kommer fra Vesten. I SF synes vi, det er beskæmmende, at Vesten med USA i spidsen har ladet en forfejlet politik fortsætte, uden at man i virkeligheden har taget den op til overvejelse, når man kan se, at konsekvensen er, at civilbefolkningen kommer til at betale for det.
Vi har rejst forespørgslen i håbet om, at vi kan finde
en politik, hvor vi ikke rammer civilbefolkningen, og tager konsekvensen af, at det, vi har gjort, har ramt civilbefolkningen, og at vi ikke ender i en diskussion, hvor vi bare diskuterer skyld og ansvar helt entydigt, men også i Vesten påtager os et ansvar for den udvikling og finder en løsning, som gør, at civilbefolkningen ikke fortsat skal lide.