runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nødgaard (DF), 2000-10-31:
Nu handler forslaget her vist ikke om de ældre.
Det kommer vist lidt senere, men nok om det.
Dansk Folkeparti har sympati for en nedsættelse af a-kassebidraget.
Dog synes vi, at en nedsættelse på 708 kr. pr. år er så lille, at det er et spørgsmål, om den overhovedet kan mærkes af nogen.
Regeringen fremsætter forslaget, fordi den vil have lidt tilgivelse for indgrebet i efterlønnen, og det er jo faktisk det, hele denne sag drejer sig om.
Men den tilgivelse tror jeg næppe befolkningen vil give, for befolkningen har følt sig groft svigtet af de valgløfter, der blev givet i 1998 om, at efterlønnen var kommet for at blive med uændret længde, uændret beløb og så fremdeles.
Ved at prøve at lappe lidt på såret ved at fremsætte dette forslag med nogle beskedne nedsættelser tror jeg næppe, at specielt Socialdemokratiet skal regne med, at de får nogen form for tilgivelse i befolkningen.
Jeg synes, regeringen har et problem med de mennesker, der ikke er medlemmer af nogen a-kasse og som via det forslag, vi behandlede for lidt siden, får en skatteforhøjelse i form af, at deres personfradrag bliver låst fast.
De får ikke nogen kompensationer af nogen art, og derfor vil vi i Dansk Folkeparti i det udvalgsarbejde, der nu forestår, specielt hæge om dem, der er blevet sorteper i hele lovkomplekset og se på, om der kan findes en kompensationsordning for den gruppe mennesker, som jo er af en ganske betragtelig størrelse.
Jeg kender ikke antallet helt præcist, men arbejdsministeren ved helt sikkert helt nøjagtig, hvor mange der ikke er medlem af en a-kasse.
Jeg synes, vi skylder dem at arbejde for helheden i dette land, og det vil afhænge af, hvordan man vil agere på dette spørgsmål, hvordan vi vil se på forslaget i sidste instans.
Aase D. Madsen (DF), 2000-10-31:
Et andet spørgsmål: Jeg er glad for, at vi skal se på hele varmeregelsættet, for det er altså helt galt, og det giver mange uretfærdigheder.
Det blev sagt før, at fastfrysning af personfradraget gav fuld kompensation.
Nu har jeg et høringssvar fra De Samvirkende Invalideorganisationer, og de siger, at der ikke bliver givet kompensation til dem, der modtager pensionstillæg på grund af anden indtægt; der er ikke en fuld kompensation her.
Vil fru Grete Schødts så også tage det op - eller det kan jeg selv tage op i udvalget - men har fru Grete Schødts nogen forklaring på, at der sker ikke en fuld kompensation for de handicappede?
Grete Schødts (S), 2000-10-31:
Jeg er helt opmærksom på, at dette forslag ikke er millimeterretfærdigt over for alle, men jeg synes, at vi under udvalgsarbejdet skal stille nogle spørgsmål, og så forhåbentlig få dem besvaret og belyst i den ånd.
Men det tror jeg altså at vi skal løse på et andet tidspunkt, for jeg tror godt nok, at det ville pynte, hvis vi lavede hele den varmehjælpsregel, hele regelsættet om; det er bare ikke lige nu.
Aase D. Madsen (DF), 2000-10-31:
Jeg vil gerne have lov til at spørge fru Grete Schødts, om fru Grete Schødts er klar over, at varmetillægget de steder, hvor de får leveret fjernvarme, der er delt op i med faste afgifter og uden faste afgifter, giver meget, meget store divergenser.
F.eks. har jeg her en pensionist, som er fraskilt, og med de faste udgifter vil det månedlige varmetillæg blive 429 kr., men uden de faste afgifter er det 250 kr.
Er man opmærksom på det, således at der sker en ændring, så man får en mere ensartet udbetaling af disse varmetillæg?
Grete Schødts (S), 2000-10-31:
Regeringen tog tidligere på året faktisk et knaldgodt initiativ i forhold til vores program »Det holdbare samfund«.
Vi afholdt en række folkehøringer over hele landet, hvor bl.a. ældrepolitikken var aktivt på dagsordenen ude i samfundet.
Vi har lyttet til folket, og dagen i dag er en god dag.
Nu kan vi kvittere med flere gode forslag til lovgivningen.
På alle otte høringer, som jeg selv har deltaget i, har problembarnet hver eneste gang været uensartede regelsæt som f.eks. et personligt tillæg til bl.a. medicin, briller, tandpleje, fysioterapeut eller kiropraktor m.v.
Reglerne har været alt for forskellige alt efter, hvor i landet man var heldig eller uheldig at bo som pensionist.
Formuebegrebet eller restbegrebet, det beløb, der er til rådighed efter betaling af faste udgifter, har haft en rækkevidde fra 6.000 kr. og op til 100.000 kr. fra øst til vest.
Det retter forligspartierne nu op på.
Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre, SF og Enhedslisten er enige om, at fremover er der en ens grænse på 50.100 kr. pr. husstand i kroner eller omsættelige papirpenge som økonomisk grænse for ansøgning om et personligt tillæg. Det handler om pensionister, enten folkepensionister eller førtidspensionister, der er de mest økonomisk trængte, med hensyn til et grundbeløb og et pensionstillæg.
Dem hjælper vi nu med et tilskud blandt andet til medicinindkøb, hvor de vil opleve et 85 pct.s tilskud fra dag 1.
I samme lovinitiativ afhjælper vi deres dyre varmeregninger, når priserne stiger, som vi har oplevet det i øjeblikket.
Varmetilskuddet til pensionister vil fremover blive reguleret i takt med prisudviklingen i op- eller nedadgående retning, og fremover vil man opleve, at den hjælp også gælder for det varme vand.
Vi foreslår også en lempelse i beregningerne af den personlige tillægsprocent.
Det kunne også være langtidssyge, hvor der ikke er en tilstrækkelig afklaring af arbejdsevne til, at der kan træffes en beslutning om tilbud, der kan iværksættes, og så oplever man det lidt uretfærdigt, at sygedagpengene så stopper.
Det ændrer vi nu, og nu bliver det sådan, at man kan forlænge de 52 uger på sygedagpenge, og det kan ske to gange med 13 uger, hvis der er oplagte forhold, der taler herfor.
Disse forslag betyder social tryghed, og vi er godt tilfredse med den solidariske finansiering, der er for alle os i arbejde ved fastfrysning af vores personfradrag, og det yder så til gengæld noget til den økonomisk svagt stillede pensionist.
Så det kan jeg meget varmt anbefale på Socialdemokratiets vegne og anbefaler det til viderebehandling i udvalget og til endelig vedtagelse.
Og det samme kan jeg sige på Det Radikale Venstres vegne, da deres ordfører, fru Dorit Myltoft, ikke kan være til stede.
Aage Frandsen (SF), 2000-10-31:
Det var jo en glimrende redegørelse, hr. Knud Erik Kirkegaard gav for, hvad det er, Det Konservative Folkeparti har været med til med efterlønsbidraget og med hensyn til at påvirke folks disponible indkomst.
Her fik den disponible indkomst jo virkelig et tryk nedad.
Det er det, som Det Konservative Folkeparti har gjort på dette område, og det er hr. Knud Erik Kirkegaard formentlig stolt af, for ellers ville han selvfølgelig ikke have været med til at lave det.
Når det drejer sig om dette forslag, betyder det, at samtlige fuldtidsforsikrede - uanset om vedkommende er i arbejde, arbejdsløs eller efterlønner ligegyldigt på hvilken sats, også som efterlønner med nedsat bidrag - får fuld kompensation.
De eneste, der ikke gør det - det har jeg nævnt før, men man skal ikke skjule noget - er de deltidsforsikrede, som kommer til at betale ca. 190 kr. om året.
Sådan er det, og det skal vel siges, for man skal ikke skjule noget som helst.
Men for alle andre skabes der en fuld kompensation.
Det første år kniber det med nogle kroner, men
ellers fuld kompensation.
Vi støtter forslaget.
Det er en del af en helhed, hvor vi bl.a. sikrer, at ældre, som ikke har andet end deres folkepension, får varmehjælp og får forbedret deres personlige tillæg.
Ove Hygum (S), 2000-10-31:
Jeg skal starte med at takke for den tilslutning, der har vist sig at være til lovforslaget, og så vil jeg gerne kvittere i forhold til den mangfoldighed og kreativitet, der har været i analyserne af, hvorfor regeringen har indgået den aftale med en kreds af partier. Jeg skal løfte sløret for, at det faktisk er så enkelt, at det handler om, at ved nærmere eftertanke var det samlede udgiftstryk ved at abonnere på arbejdsløshedsforsikring og efterløn nået et niveau, hvor det havde en uhensigtsmæssig adfærdsmæssig virkning.
Derfor finder vi det meget tilfredsstillende, at vi i denne samlede løsning, som vi finansierer fuldt og helt, sikrer, at der ud over de forbedringer, der gennemføres for svagere stillet medborgere, også kan ske en vis afdæmpning af udgiftstrykket i forhold til mennesker, der vælger at forsikre sig og abonnere på efterlønnen.
Jeg ser frem til at besvare alle de spørgsmål, der måtte være under udvalgsarbejdet.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-10-31:
Kristeligt Folkeparti kan ikke tilslutte sig den her omlægning af skatter og udgifter.
Og som der er redegjort for i lovforslaget, er det jo en kombination af mange ting.
Jeg er ikke utilbøjelig til at tro, at hr. Knud Erik Kirkegaard har ret i sin vurdering af, at det har noget med bekymringen om efterlønsbidraget at gøre.
Og det kom hr. Ole Vagn Christensen vel nærmest også til at bekræfte at det har noget med at gøre.
Hvis det er rigtigt, er det i hvert fald forkert, for nu at sige på den måde.
Så virker det ikke.
Det er jeg helt enig med hr. Kirkegaard i.
Men uanset hvad det er, kan jeg ikke forstå den her omlægning af penge fra folk, der er medlem af en arbejdsløshedskasse, til dem, der ikke er medlem af en arbejdsløshedskasse.
Folk, der er medlem af en arbejdsløshedskasse, er jo ikke pr. definition svage folk.
Gennemsnittet blandt dem er jo nok stærkere end blandt dem, der ikke er medlem af en arbejdsløshedskasse, når det skal være.
Og de, der ikke er medlem af en arbejdsløshedskasse, får altså ingen lettelse.
De kommer til at betale den skattestigning, som ligger i en fastfrysning af personfradraget.
Vi kunne sagtens være gået med til, at svage pensionister og enkelte andre svage skulle have en slags varmetillæg eller, som det hedder, et personligt tillæg, og det har vi i de forslag, vi er kommet med til finanslovforhandlinger i øvrigt, så rigeligt kunne skaffe finansiering til, hvis det var det, det handlede om.
Hele den her køren rundt kan vi ikke tilslutte os.
Helge Bo Jensen (EL), 2000-10-31:
I Enhedslisten støtter vi forslaget af flere forskellige grunde.
For det første betyder det, at det store flertal af lønmodtagere, som er medlem af en a-kasse, med forslaget får kompensation for fastfrysning af personfradraget; det giver dem et lavere medlemsbidrag til a-kassen.
For det andet betyder det jo også, at udgifterne til dagpengeudbetalinger flyttes fra at være forsikringsfinansieret - nogle af dem - til at være skattefinansieret.
Det går vi også ind for.
Og endelig som det tredje er det også et signal om, at det kan betale sig at være medlem af den kollektive a-kasseordning, som hænger tæt sammen med faglig organisering.
Dagpengesystemet - det synes vi også skal frem -
har jo igennem de senere mange år været under beskydning fra mange forskellige sider og i mange sammenhænge.
Lønmodtagernes medlemsbidrag er steget år for år, og da regeringen i 1998 indgik det asociale forlig med de borgerlige om efterlønskontingentet, blev det helt galt.
Samtidig med at vi støtter forslaget om, at a-kassekontingentet nedsættes nu med 708 kr. om året, skal vi jo ikke glemme, at regeringen igen sammen med de borgerlige har ansvaret for, at regningen for efterlønskontingentet for det store flertal af lønmodtagere over 35 år har været og er dyr.
Faktisk vil alle de, som betaler til efterlønsordningen, få spist hele fordelen ved nedsat a-kassekontingent op af efterlønskontingentet.
I år 2001 stiger det med næsten 700 kr., så det årlige bidrag kommer op på 4.116 kr.
Og det betyder jo, at nedsættelsen af a-kassekontingentet for alle, der betaler til efterlønnen, ikke umiddelbart vil være synlig, når girokortet skal betales.
Det, der ligger her, vil således kun være et plaster på såret.
Vi mener stadig væk i Enhedslisten, at efterlønskontingentet er asocialt, og vi er for en gangs skyld enige med Metals Max Bæhring, når han opfordrer til, at det bliver afskaffet. Også på andre måder har regeringen sammen med de borgerlige medvirket til at undergrave dagpengesystemet, f.eks. omkring diskriminationen af de unge under 25, som efter kun et halvt års arbejdsløshed bliver sat på halve dagpenge, og det har betydet, at mange af dem simpelt hen holder sig uden for a-kasserne.
Det burde regeringen tænke lidt over.
Det er altså ikke, fordi vi med vores tilslutning til denne her del af forslaget ligefrem vil rose regeringen, men vi støtter forslaget, fordi det er et fremskridt i forhold til tidligere.
Lone Yalcinkaya (CD), 2000-10-31:
Som det jo fremgår af lovforslag nr. L 52 om fastfrysning af personfradraget, vil der blive opkrævet 1,9 mia. kr. ekstra i skat næste år.
På den baggrund er det da meget sympatisk at give nogle af pengene tilbage til borgerne igen, og det er
jo, hvad der sker med dette forslag om nedsættelse af a-kassebidraget.
Det forandrer dog ikke så meget ved, at vi i CD er modstandere af den foreslåede finansiering, hvilket jo også blev sagt tydeligt af CD's skatteordfører, fru Sonja Albrink, under behandlingen af skatteforslaget.
Ser man derimod mere isoleret på lovforslaget, kan der da være megen sund fornuft i, at a-kassebidraget bliver sat ned, for det kan forhåbentlig få flere til at melde sig i a-kasse.
Der er i dag for mange, som ikke er medlem, og det skyldes ofte, at man ikke synes, at der er råd til kontingentet.
For disse personer kan et nedsat bidrag måske gøre en forskel.
Alt i alt har vi altså rent faktisk en vis sympati for forslaget som sådan, men vi er som allerede nævnt flere gange meget uenige i den finansieringsmåde, som man har valgt.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-10-31:
Frihed 2000 har før sagt det: Vi mener også, det er et alvorligt problem i det danske samfund, at de med en lav indkomst betaler alt for meget i skatter og afgifter og kontingenter m.v.
De får efter skat i cirkatal 500-600 kr. mere til sig selv om året.
Men alle andre med en lav indkomst, det gælder både arbejdstagere, men der er jo også mange små selvstændige erhvervsdrivende, der ikke er medlem af en a-kasse, kommer til at betale ca. det samme beløb mere i skat.
Så det finder vi ikke er retfærdigt, og derfor kan vi ikke støtte det her. Hvis man derimod på en eller anden måde kunne finde ud af det kollektivt, at alle med en lav indkomst skulle betale lidt mindre, ja, så ville vi støtte det til enhver tid.
Og det kunne man jo gøre ganske enkelt ved at hæve personfradraget, måske differentiere det lidt, det skal jeg ikke kunne sige.
Men under alle omstændigheder: Det her støtter kun en bestemt gruppe, og den anden gruppe kommer til at betale, og det kan ikke være rigtigt; det er ikke solidarisk i vores samfund.
Derfor siger vi nej til det her.
Henrik Dam Kristensen (S), 2000-10-31:
Mig bekendt er det rent faktisk givet.
Derfor vil jeg bare sige, at alle skal tage pædofili alvorligt.
Det skal vi i alle de situationer, hvor voksne kan omgås med børn, og det er, hvad enten det er ved ansættelse i institutioner, i fritidslivet, eller hvor det er henne.
Mig bekendt er det signal faktisk givet, men som sagt jeg er inde på en anden ministers ressort
, så man må undskylde mig, at jeg ikke kan detaljerne om det, og det ville også være urimeligt, at jeg skulle gå ind i detaljerne på en anden ministers ressort.
Aase D. Madsen (DF), 2000-10-31:
Dansk Folkeparti vil også gerne takke ministeren for redegørelsen, som i sagens natur beskæftiger sig meget med et tilbageblik på det år, hvor Danmark har haft formandskabet i Nordisk Ministerråd.
Jeg har set lidt på opfølgningen af de såkaldte rekommandationer, som blev vedtaget på Nordisk Råds session i Stockholm i 1999.
Jeg har meget svært ved at se, at f.eks. et styrket samarbejde om mobning vil kunne gavne de nationale bestræbelser i de nordiske lande i forbindelse med at mindske mobning og vold blandt unge.
Men jeg ser også, at Europa-Kommissionen arbejder på at udforme en ungdomspolitik, som skal inddrages i det nordiske ungdomsarbejde.
Så det skal der nok komme en masse møder og fine pjecer ud af og samtidig en EU-harmoniseret ungdomspolitik - ad åre. Dansk Folkeparti havde meget hellere set, at de nordiske lande helt konkret kunne blive enige om f.eks. at nedsætte den kriminelle lavalder.
De utrolig mange voldelige andengenerationsindvandrere tegner sig desværre for en sørgelig statistisk rekord i forhold til de danske ungdomsbander med hensyn til ungdomskriminalitet og vold.
Vi skal have en mulighed for at gribe meget kraftigt ind, da den kriminelle løbebane starter tidligere og tidligere.
her i Danmark
I ministerens redegørelse indgår i øvrigt punktet: Bekæmpelse af fremmedfjendtlighed i Norden.
Hvad lægger ministeren egentlig i ordet fremmedfjendtlighed
Prøv f.eks. at gå ud på gaden og spørg folk, om de ved, hvad Nordisk Råd foretager sig.
Dansk Folkeparti mener, at der må sadles om, hvis det nordiske samarbejde meningsfyldt skal kunne overleve, og det ønsker Dansk Folkeparti at det skal.
Det er som bekendt Nordisk Ministerråd, der overordnet blander kortene og sætter trumf på.
Men ikke mindst efter den danske euroafstemning må de danske ministre da indse, at de ikke repræsenterer flertallet i den danske befolkning i deres nordiske EU-integrationsbestræbelser.
Den klare melding håber jeg at ministeren tager med til de kommende ministerrådsmøder i forbindelse med Nordisk Råds kommende session.
Euroskeptikken breder sig jo som bekendt også i de andre nordiske lande, måske lige bortset fra Finland.
Så mon ikke Nordisk Råd skal holde op med at læne sig tættere og tættere op ad Den Europæiske Union og i stedet for koncentrere alle kræfterne på det helt basale, nemlig de jordnære relationer mellem de nordiske lande.
Ellers frygter Dansk Folkeparti, at Nordisk Råd vil fare vild i EU's mange og lange korridorer og dermed begå kollektivt selvmord som følge af, at Nordisk Råd fjerner sig mere og mere fra de nordiske borgere, som de er valgt til at repræsentere. Set på den baggrund bliver den kommende session i Reykjavík utrolig spændende, for dér skal vismandsrapporten »Norden 2000 - Öppet för världens vindar« debatteres og dermed også debatten - jeg oversætter til dansk nu - om, hvorvidt verdens EU-vinde skal blæse så kraftigt, at de er medvirkende til at kuldsejle den nordiske skude.
Svend Erik Hovmand (V), 2000-10-31:
Jeg er glad for at få lejlighed til at understrege en ting, som i virkeligheden er en selvfølgelighed, men som jeg også burde have nævnt i mit indlæg, nemlig spørgsmålet om basis for det nordiske samarbejde på uddannelses-, arbejdsmarkeds- og skatteområdet.
Jeg synes, det er rigtigt, når Kristeligt Folkepartis ordfører, hr. Jann Sjursen, siger, at man en gang imellem næsten kan undre sig over, at vi har haft et samarbejde i de nordiske lande gennem så mange år, uden at vi har løst problemerne på disse områder i tilstrækkelig stort omfang. Øresundsredegørelsen viste jo, at der ville være omkring 50 problemfelter mellem Danmark og Sverige, når man åbnede broen, og af dem kunne man løse de 25; men de 25 andre kunne man ikke gøre noget ved.
Jeg synes, det kunne være en overvejelse værd for samarbejdsministeren: Prøv engang at få fat i en tættekam og gå de basisområder igennem og se, hvad det egentlig er, der udestår.
Hvordan kan det være, at der er de hindringer for etablering af virksomheder?
Hvordan kan det være, at en uddannelse ikke godkendes på den anden side af grænsen?
Hvordan kan det være..?
og sådan kunne man nævne 27 andre spørgsmål.
Er der dog ikke nogle af de ting, man med fordel kunne kigge på og få løst?
Det er rigtigt, at det er vores basis, men det er helt klart også et vigtigt fundament for det, som jeg også synes bliver kolossalt vigtigt i de kommende år, nemlig samarbejdet med nærområderne.
The Baltic Electricity Ring er en forudsætning for udfasning af Ignalinaværket, ellers har de ikke nogen erstatningsstrøm, og tilsvarende kan man sige, at et samarbejde om naturgassen også kunne bidrage til det.
Alt sammen kunne det bidrage til, at vi brugte Østersøen som et verdenspilotprojekt for joint implementation fra Kyotoaftalen.
I stedet for at sætte filter nummer 23 på en skorsten i Danmark kunne vi f.eks. sætte det første filter på en skorsten i Kaliningrad og dermed opnå langt større resultater for det samlede miljø, og jeg synes, disse meget konkrete samarbejdsprojekter er kolossalt vigtige for den fremtidige udvikling.
Aase D. Madsen (DF), 2000-10-31:
Jeg vil tillade mig at træde lidt i minefeltet, mit Ruhrdistrikt, som ministeren kaldte det.
Det er ordet fremmedfjendtlighed, som ministeren havde en ganske anden indfaldsvinkel til, end jeg har, og jeg har sådan set skrevet det ned for at være sikker på, at jeg fik sagt det rigtigt.
Det, som ordet fremmedfjendtlighed eller fremmedhad reelt er, er de korrektes bekvemme betegnelse for den protest, som den almindelige, hæderlige borger giver udtryk for over for indvandrernes vold, voldtægt, kvindeundertrykkelse og systematiske økonomiske udnyttelse af det danske samfund.
Men det, som Dansk Folkeparti lægger i det uartige ord fremmedhad, er den ganske almindelige danskers protest.
Marianne Jelved (RV), 2000-10-31:
Til hr. Svend Erik Hovmand: Jeg vil meget gerne tage grænsebarriereproblemstillingen op.
Det gør vi faktisk løbende i ministerkredsen, og jeg tror, at Øresundsbroen kan bidrage til, at der måske kommer lidt fart i det, fordi der vil være et folkeligt pres.
Men det er et eksempel på, hvor svært det er at samarbejde om det, man kunne kalde en form for harmonisering eller integration af vore systemer i de nordiske lande.
Det er svært i EU, men det er endnu sværere i Norden, og det har jo noget at gøre med selve strukturen og måden, vi har indrettet de to samarbejdsfora på.
Men jeg tror som sagt, at der på grund af Øresundsbroen vil komme et helt naturligt folkeligt pres, som kan virke befordrende for, at vi kan finde nogle løsninger.
Til fru Aase D. Madsen
: Jeg må korrigere den beskrivelse, som bliver givet her, nemlig at begrebet fremmedfjendtlighed er de politisk korrektes svar på en lang række meget, meget, meget afskyvækkende og modbydelige hændelser, som blev nævnt konkret her fra talerstolen.
Der er mange af os, der ligesom fru Aase D. Madsen tager stærkt afstand fra den slags hændelser, uanset hvem der begår dem, men det har intet med fremmedfjendtlighed at gøre.
Det har noget at gøre med holdninger og værdier, som vi står fast på, og som vi vil forsvare.
Aase D. Madsen (DF), 2000-10-31:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om vi så ikke kan koge fremmedfjendtlighed eller fremmedhad ned til ét eneste ord, nemlig nazisme.
Hvis det er det, ministeren lægger i fremmedhad - og det lyder, som om det er det, ministeren mener - så er det altså ikke fremmedhad, når den danske borger protesterer mod det system, vi har i øjeblikket, hvor den danske borger føler sig klemt, føler, at han ikke kan komme til orde, og at man ikke kan få standset f.eks. grunden til, at der opstår et fremmedhad, nemlig den helt ubændige indvandring, der foregår til Danmark.
Samfundet kan ikke absorbere denne indvandring, og borgeren føler, at der ikke bliver sat en stopper for det, og så kommer det, ministeren kalder fremmedhad.
Man kan sige, at nazisme er fremmedhad, men den reaktion, der kommer fra borgerne i de nordiske lande, er ikke fremmedhad, det er desperation.
Marianne Jelved (RV), 2000-10-31:
Jeg er ikke enig med fru Aase D. Madsen i, at man kan koge ned - jeg tror, det var den formulering, fru Aase D. Madsen brugte - eller i hvert fald indskrænke begrebet fremmedfjendtlighed til at være lig med nazisme.
Fremmedfjendtlighed er mere end det, og det, jeg siger nu, er ikke møntet på de borgere, som føler sig usikre, bekymrede, nervøse og i klemme og synes, at det, der sker omkring dem, er forkert, og siger det - det er ikke fremmedhad eller fremmedfjendtlighed.
Det er en god rettighed i et demokrati, at enhver kan ytre sig om sine bekymringer og om det, man føler er forkert i samfundet.
Det kan vi ikke undvære.
Men fremmedfjendtlighed er, når man ud fra enkeltsager, enkelte afskyelige handlinger, siger, at alle, der ser anderledes ud og har et navn, der ikke er danskklingende, må ud af dette land, for de er alle sammen ligesom dem i den hændelse, vi lige har set beskrevet i fjernsynet.
Det er dybt bekymrende, og det er noget helt andet.