Svend Heiselberg (V), 2000-01-14:
Jeg vil gerne takke ministeren for redegørelsen, som er læst med interesse.
Umiddelbart får man jo det indtryk, at kommunale initiativer sammen med nye statslige afgifter skal begrænse trafikken i byerne.
På en måde kan jeg være enig i, at ingen bedre end byrådene ved, hvad der skal gøres netop i deres by, og det er jo også det, lovforslaget om ændring af færdselsloven, som vi skal behandle senere i dag, indeholder. Men det fylder mig alligevel med en vis angst, hvis vi skal til at operere med 275 løsningsmodeller, og at der i nogle kommuner ikke vil blive taget hensyn eksempelvis til transporterhvervene. Ministeren slår jo også et slag for folkesundheden i sin redegørelse, og hun nævner som en anden sundhedsapostel, at cykeltrafik og færdsel til fods er sund og miljørigtig trafik.
Så ved familierne det, når de hver morgen haster af sted hver til deres arbejde, efter at de først har afleveret deres børn i en eller anden daginstitution!
Jeg forstår, at ministeren ser hen til en forøgelse af kørselsafgifterne i byerne, som om de over 40 mia. kr., som bilisterne hvert år bidrager til statskassen med, ikke var nok.
Ministeren vil også begrænse parkeringsmulighederne måske endog ved at nedlægge eller afgiftsbelægge privatejede parkeringspladser osv. Det vender vi os jo selvfølgelig stærkt imod.
Redegørelsen behandler endvidere forsøg med automatiske hastigheder og med rødkørselskontrol.
Trafikministeren peger på, at de hidtidige positive erfaringer kan tale for, at et sådant forsøg videreføres i et større omfang. Selv om et sådant instrument er effektivt til at håndhæve færdselsloven, lægger det jo samtidig op til større overvågning af borgerne.
Er det det, man ønsker?
Endelig beskriver redegørelsen, at lovforslag nr. L 156 på miljøområdet vil give kommunerne mulighed for at indføre miljøzoner, hvor f.eks. biler uden partikelfiltre og katalysatorer ikke har adgang.
Selv om miljøsigtet er positivt, indskrænkes
den personlige frihed af miljøzoneforslaget, og det vil jo være svært at håndhæve.
Jeg vil gerne spørge ministeren, hvordan ministeren har tænkt sig at det skulle håndhæves. Er det sådan, at når man kører ind i de miljøzoner, skal man ud og lukke motorhjelmen op for at kigge, om man nu har de rigtige filtre på bilen, eller hvordan skal man praktisere det?
Men det ved ministeren nok. Et problem er, sådan som vi nu ser det i Venstre, at man ikke udbygger de veje, som vi har behov for, og man ikke bygger nok parkeringspladser, så bilisterne lettere kan komme af med deres biler på centrale steder.
De kører faktisk i ring herinde i byerne bare for at lede efter parkeringspladser.
Så er der jo eksempler på få, men centrale steder, hvor der i reglen er trafikkø, men ved siden af køen er der en tom busbane.
Hvorfor tillader man ikke f.eks. taxaer at bruge de baner, der er visse steder?
F.eks. fra Børsen over til Christmas Møllers Plads er jo altså et sted, hvor der næsten altid er en prop i trafikken, og hvor man i hvert fald på visse strækninger i det mindste godt kunne tillade, at taxaer kunne køre.
Hvorfor fjerner man ikke registreringsafgifterne for de små biler, der kan køre 20 km eller mere på literen?
Biler, som jo kun fylder halvdelen af det, som trafikministerens bil fylder i bytrafikken.
Hvorfor har man midt i København en banegrav ved Hovedbanegården?
Hvorfor er den ikke overdækket og kunne så bruges eksempelvis som busholdeplads i stedet for busholdeplads midt på Rådhuspladsen?
Vi har hele metroprojektet, som er forsinket og nu delvis kørt i stå, og jeg vil også sige det, bl.a. fordi ministeren ikke en eneste gang har ulejliget sig til at tale med aftalepartierne herom.
Nu er det jo selvfølgelig også sådan, at ministeren har valgt andre samarbejdspartnere på visse områder, men netop i det projekt er vi jo da aftaleparti. Jeg ved jo så ikke, om det har gjort det lidt lettere for ministeren, at fru Margrete Auken er den, som man skal forhandle med.
En anden ting, som er med til at give de daglige trafikproblemer i byerne, er jo regeringens centraliseringspolitik.
Og man kan roligt stille det spørgsmål: Decentraliseringen, hvor blev den af?
Hvor vil regeringen placere eksempelvis Måltidernes Hus?
Ja, det skal ligge i København.
Og hvad med hele centraliseringen af levnedsmiddelkontrolenhederne, hvor man har bygget de mange centre rundtomkring, men som alle er placeret i storbyerne? Og hvad med selskabsligningen, som man også har flyttet fra de små kommuner?
Og sådan kunne jeg blive ved. Man taler meget om og investerer meget i IT-udviklingen, men man indser ikke, at mange offentlige virksomheder ikke behøver at ligge i storbyerne. Venstre har en helt anden holdning til spørgsmålene om løsning af byernes trafik, men det kræver selvfølgelig investeringer.
Vi vil have udbygget vejene.
Vi vil have flere parkeringspladser og parkeringshuse.
Vi vil have store parkeringsholdepladser uden for byerne med konstante og hurtige busafgange.
Vi vil tilstræbe, at der laves aftaler i de store byer om udbringning af varer, materiel osv. uden for den værste myldretid.
Vi er imod, at nogle opererer med tanken om, at vi skal gennemføre roadpricing her i Danmark.
Det mener vi for det første at Danmark er alt for lille til, og for det andet er det slet ikke noget, man skal bruge sin tid på.
Lad de store lande, dem, der har mere trafik, operere med det.
Det er klart, at ministeren vil møde mange, mange mennesker, der kommer med gode forslag om, at nu kan de lave det og det og sælge det og det, men det gør de jo kun for at få os til at bruge penge på det, så de kan tjene på det.
Derfor vil det være klogt, at man afviser det og så ser, hvordan det virker andre steder.
Det forstår jeg godt at pigerne på Ærø er sure over.
Spørgsmålet er jo så her til sidst: Hvor skal pengene komme fra?
Som Venstre har nævnt, vil vi afvikle dele af de underskudsgivende statslige forretninger, eksempelvis Combus og DSB Gods, og lade de private om det.