Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Således opfordret vil jeg nu holde en stærk ordførertale, som får Kristeligt Folkeparti og Det Radikale Venstre til ikke alene at stemme for det første, men også for det andet ændringsforslag.
Ja, det er jo, at vi i årevis har haft en lovgivning, der gav mulighed for, at hvis man indgav en ansøgning på den danske ambassade, kunne man ad den vej få asyl uden at være i Danmark, hvis nogle ganske bestemte betingelser var opfyldt.
Man skulle selvfølgelig opfylde alle de betingelser, der stilles for at få asyl i henhold til asylretten, dvs. at man skulle være personligt forfulgt, osv. osv. osv.; men ikke nok med det.
Derudover skulle man have en særlig tilknytning til Danmark.
Denne regel har som sagt eksisteret under den socialdemokratisk-radikale regering.
Den nye regering vil fjerne den, men vi vil bevare den.
Nu undlader Socialdemokratiet altså at stemme, men jeg er glad for, at Det Radikale Venstre og Kristeligt Folkeparti støtter, at reglen bliver opretholdt, og at vi på dette punkt opretholder den nuværende tilstand. Så er der det andet forslag.
Her siger vi, at hvis nu det forfærdelige skulle ske, at muligheden for at søge asyl via en ambassadeansøgning bliver afskaffet, bliver vi nødt til at se på helheden i udlændingeloven.
I udlændingeloven ligger der i paragraffen om ambassadeansøgning, at vi i Danmark har en særlig forpligtelse til at tage os af asylansøgere, hvis de har en særlig tilknytning til Danmark.
Men der er også en anden paragraf - det er faktisk paragraffen lige foran -
som handler om, at vi har mulighed for at nægte at give asyl til folk, som faktisk har et asylbehov.
Vi kan nemlig nægte at give de pågældende asyl i Danmark, dersom, hvis, såfremt, ifald de har en tættere tilknytning til et andet land.
Det er så at sige den omvendte verden.
Det er derfor, vi siger: Hvis man fjerner den ene paragraf - den, der siger, at vi i Danmark er villige til at give asyl til dem, der har en særlig tilknytning til Danmark - er det da meget urimeligt, at vi samtidig bevarer retten til at afvise folk med den begrundelse, at de f.eks. har tættere tilknytning til Sverige eller et andet land.
Det vil da være fuldstændig absurd, for det vil jo betyde, at vi forbeholder os nogle rettigheder, som vi ikke accepterer, når det gælder os selv, og hvor vi ikke accepterer konsekvenserne, når det gælder os selv.
Det er måske derfor, man så tydeligt forstår, hvorfor bl.a. et bredt spektrum af partier i Sverige har reageret sådan, som de har, over for den danske udlændingelovgivning.
Man kan gennemskue, at den danske udlændingelovgivning er en rigtig lusepusterudlændingelovgivning, en rigtig fedtspillerudlændingelovgivning.
Det er en lovgivning, hvor man selv tiltager sig nogle rettigheder, nemlig at afvise folk fra at få asyl i Danmark, selv om de har en nær tilknytning til Danmark.
Når der kommer nogle asylansøgere, som har en nær tilknytning til et andet land, siger man: Så må I tage derhen og søge.
Det er altså forklaringen, og jeg og Enhedslisten håber, at det lykkes at opretholde muligheden for ambassadeansøgning.
Hvis det ikke lykkes for os, håber vi, at i hvert fald Det Radikale Venstre og Kristeligt Folkeparti vil være med til at forhindre, at vi får en udlændingelovgivning, der betyder, at vi stiller nogle krav til andre, som vi ikke kunne drømme om at opfylde selv.