runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anita Knakkergaard (DF), 2002-02-08:
Forslaget drejer sig stort set om, at Socialistisk Folkeparti ønsker, at der oprettes forvaltningsdomstole, hvor borgerne får mulighed for at anke forvaltningsafgørelser.
Dansk Folkeparti ser ikke positivt på forslaget, da det for mig at se er et spil for galleriet.
Som begrundelse giver Socialistisk Folkeparti, at det sikrer, at sagsbehandlingstiderne i forbindelse med tilkendelse af sociale ydelser reduceres.
Og der er mit spørgsmål: Hvordan kan det det?
Hvis borgeren benytter disse forvaltningsdomstole, er sagsbehandlingstiden jo mange gange overstået, da det jo i de fleste tilfælde vil være sagens udfald, der klages over. Dansk Folkeparti ønsker da også, at sagsbehandlingstiden vedrørende tilkendelse af sociale ydelser skal begrænses væsentligt, men dette sker jo ikke ved, at vi opretter disse forvaltningsdomstole.
Dansk Folkeparti så gerne, at kommunernes sagsbehandlingstider blev afkortet væsentligt, og at der eventuelt blev sat et tal på, for hvor mange speciallægeudtalelser kommunen kunne indhente, hvis det var i strid med borgerens interesse i en pensionssag.
I disse sager drejer det sig jo om vores lovgivning, og at der eventuelt sættes tidsfrister på lovgivningen.
Men det er jo ikke det, Socialistisk Folkeparti vil. På nuværende tidspunkt har borgerne mange muligheder for at klage.
Her kan nævnes tilsynsråd, Ombudsmanden, Det Sociale Ankenævn, Den Sociale Ankestyrelse og domstolene
, så der er i forvejen en jungle af muligheder for borgerne for at komme igennem disse klageinstanser.
Og jeg tror ikke, tingene bliver bedre af, at vi får endnu en syltekrukke. Måske burde Socialistisk Folkeparti hellere ændre på nogle af de klageinstanser, vi har, frem for kun at bruge penge på nye uden at revidere de gamle.
Det gør det i hvert fald ikke mindre indviklet for borgerne og dyrere for samfundet med forvaltningsdomstolen; det er efter min mening slet ingen nytte til.
Det eneste, Socialistisk Folkeparti foreslår,
er, at hele processen omkring klage- og ankenævn samordnes, præciseres og systematiseres for at nedbringe de urimeligt lange sagsbehandlingstider.
Der står intet om hvordan, og da sagsbehandlingstiden bestemt ikke efter vores mening afkortes ved forvaltningsdomstole, men kun via lovgivning, er vi ikke positivt indstillet over for forslaget. Jeg kunne også godt have tænkt mig, at der i forslaget havde været oplysninger om, i hvor mange tilfælde borgerne ankede deres sociale sager.
Vi ønsker som sagt også at ændre på sagsbehandlingstiden, og her er vi enige med Socialistisk Folkeparti.
Vi er blot ikke enige om måden, vi skal gøre det på.
Karen J. Klint (S), 2002-02-08:
Socialdemokraterne er også modstandere af lange sagsbehandlingsforløb og også sagsbehandlingsforløb, som bliver gjort lukkede for borgerne og uigennemskuelige for borgerne.
Vi synes også godt om præcise love, og det kan jo godt ske, at nogle af de love, der har været lavet igennem mange år, skal have et eftertjek. Så vi er enige i disse dele af beslutningsforslaget.
Men vi er ikke så overbeviste om, at en ekstra domstol er løsningen på de svar, som bliver rejst i forslaget.
Målet må være, at vi får en god og værdig sagsbehandling, hvor borgerne ikke oplever, at de lige så vel kunne have gået hen og købt et skrabelod og så have været heldige eller uheldige.
Målet må være, at vi giver modellen for den nye gode sagsbehandling i nogle af de sociale sager en chance.
Men vi vil godt være med til under udvalgsarbejdet at afdække de konsekvenser, der kunne være ved at oprette en forvaltningsdomstol set i forhold til: kan vi få nogle svar ind, kan vi få set lidt mere analytisk på, hvordan de gældende klage- og ankemuligheder er, og hvor de er svage i det eksisterende system, for vi er enige om målet, men vi tvivler lige lidt på metoden.
Anne Baastrup (SF), 2002-02-08:
Jeg vil også godt kvittere for hr. Flemming Oppfeldts tale.
Det var rart at høre, at Venstres ordfører på den måde tog behandlingssystemet så alvorligt, når det drejer sig om sociale sager.
Det, jeg så blot vil gøre opmærksom på, er, at den retssikkerhed, man angiveligt i Venstre mener, der ligger i Den Sociale Ankestyrelse, den oplever den enkelte borger ikke, og de mennesker, der sidder som læge folk i ankestyrelsens enkelte møde, fortæller, at ikke sjældent kommer man til mødet med en meget, meget stor bunke sager.
Man kommer så til en fælles forståelse med den anden læge person i mødet om, at det her der går vi sammen om, og vi går imod formanden.
Så træffer formanden beslutning om, at det her er en principiel sag.
Så udsætter man den til et nyt møde, hvor der kommer to andre lægfolk, som ikke har set sagen før, og så er
der i øvrigt to formænd.
Så med hensyn til retssikkerheden og det læge element sætter jeg et stort spørgsmålstegn ved, om det er så godt.
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Det glædede mig meget at høre den sidste bemærkning fra
Venstres ordfører
Det synes jeg er fint.
Det er glimrende, at vi har det system.
, selv om den svage part jo her er nøjagtig lige så svag, og selv om det ofte kan have langt større betydning for den svage parts liv, om vedkommende f.eks. får tilkendt førtidspension, eller hvad det ellers kan være, tvisten med det sociale system drejer sig om.
Hvis det, der lå i Venstres ordførers bemærkninger, er, at man vil gå ind og se på, om bevisbyrdereglerne f.eks. skal ændres, om det skal være myndighederne, der skal have pligt til at fremkomme med de nødvendige oplysninger osv., så synes jeg, det er utrolig positivt, at vi kan begynde at kigge nærmere på det.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-02-08:
Det forslag, SF har fremsat her, har i hvert fald to gode temaer.
Det ene tema er temaet om retssikkerhed, og det andet tema er temaet om sagsbehandlingstid.
Begge områder bør vi forbedre.
Det tema, der hedder præcisering af den sociale lovgivning, er vi fra Venstres side ikke helt enige i, fordi man jo så svækker det lokale styre, hvor man kan lave og skræddersy en individuel social indsats.
Baggrunden for forslaget er bl.a. en kritik af det offentliges lange sagsbehandlingstider, som i sidste ende antaster borgernes retssikkerhed, og det er vi, som jeg nævnte lige før, meget optaget af.
Det skal vi sætte ind over for, men denne løsningsmodel er vi ikke helt enige i.
I dag har borgeren en række muligheder for at klage over en forvaltningsafgørelse, når man synes, den er uretfærdig.
Forvaltningens ankeinstans har oparbejdet en stor erfaring og viden om det sociale system og har derfor mange forudsætninger for at træffe de rigtige beslutninger.
Der er således i dag et formelt system - jeg sætter streg under formelt system - der sikrer, at borgeren kan få sin ret, så Venstre mener sådan set ikke, at der umiddelbart er behov for at ændre det nuværende system, eller i hvert fald kan man ikke bare gøre det lynhurtigt.
Vi har nogle fordele i det system, vi har i dag.
Vi har en lav formaliseringsgrad, og den er med til at fremme fleksibiliteten.
Værdier, normer og arbejdstraditioner kan hurtigt tilpasse sig nye forhold i beslutningsprocessen.
Det er fordelene ved vores system.
Når forvaltningen træffer forkerte beslutninger, fører det blot til mere arbejde og mere kritik samt utilfredse borgere, og det er der jo ikke nogen forvaltninger der er interesseret i, og det giver sagsbehandleren et incitament til at træffe de rigtige afgørelser.
Fjerner vi dette incitament og denne tillid, så fjerner vi grundlaget for god forvaltningspraksis.
Så man kan sige, at kort fortalt er vi i Venstre lidt bekymret for, at vi erstatter det nuværende system med dets skavanker med sådan en stor germaniseret forvaltningsdomstol, hvor borgeren, der vil klage over sit høreapparat, skal gå en tung arbejdsgang igennem.
Når det så er sagt, vil jeg godt erklære på Venstres vegne, at vi er meget enige i nogle af de bemærkninger, der er til forslaget, bl.a. når det står i bemærkningerne: »De almindelige domstoles praksis synes utilstrækkelig, når det drejer sig om sager med juridisk ulige stillede parter«.
Det er klart, at når man er svag og skal have en ydelse, er man en juridisk ulige stillet part, og det er en problemstilling, vi fra Venstres side erkender at vi er nødt til at tage op på en eller anden måde.
Henriette Kjær (KF), 2002-02-08:
Det vil jeg da meget gerne overveje.
Jeg mener bare ikke, at SF's forslag vil løse de problemer, der er med retssikkerheden på området. Men jeg synes, det er et utrolig vigtigt område, og vi skal sikre os, at borgerne har tiltro til systemet, og det får man kun, hvis man ved, at der træffes nogle afgørelser, og at det er nogle holdbare afgørelser, der også er i overensstemmelse med lovgivningen.
Så jeg vil sådan set gerne se positivt på det, men kan ikke gå ind for SF's forslag.
Anne Baastrup (SF), 2002-02-08:
Jeg vil da også godt kvittere for, at regeringen tilsyneladende, til forskel fra de tidligere beslutningsforslag omkring retssikkerhedskommissionen, tager det sociale område alvorligt.
Det er vi meget tilfredse med.
I den forbindelse vil jeg også lige gøre ministeren opmærksom på, at det altså ikke er sjældent, at Den Sociale Ankestyrelse via en højesteretsdom påtvinges gennemgribende at lave om på tidligere afgørelser.
Det drejer sig om tilkendelse af førtidspension, det drejer sig om tilkendelse
af arbejdsskadeerstatninger
Så med hensyn til den sådan meget solbeskinnede beskrivelse af retssikkerhedsproblemerne i Den Sociale Ankestyrelse tror jeg lige, ministeren skal prøve at overveje lidt nøjere, hvad det i virkeligheden er for en retssikkerhed, der ligger i Den Sociale Ankestyrelses opbygning.
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Det glæder mig meget at høre, at også det sociale område vil komme med ind under den retssikkerhedskommission, som regeringen nedsætter.
Da der ikke har været noget konkret om den endnu, er det jo svært for os andre at vide, hvad det er
for nogle områder
Men det glæder jeg mig meget over, og jeg håber, at det vil kunne føre til nogle forbedringer af borgernes retsstilling.
I forhold til om der er nogle problemer, forstår jeg ministeren sådan, at ministeren vil undersøge, hvilke problemer der er, og så vende tilbage og overveje nogle initiativer.
Det glæder mig også meget.
Jeg kan sige, at der efterhånden er flere og flere advokater, der synes, det er et meget stort problem, at der er så mange, der henvender sig til advokat, for det burde ikke være nødvendigt at gå til en advokat for at få sin ret på det sociale område.
Det burde være sagsbehandlerne i kommunen, der havde den opgave at vejlede folk bedst muligt, så de fik de ydelser, de havde krav på, og fik den hjælp, de havde behov for, i stedet for at skulle slås for det via en advokat.
Det er et urimeligt system, især for alle de mange, der ikke har overskud til at antage en advokat.
Henriette Kjær (KF), 2002-02-08:
Den nye regering sætter borgernes retssikkerhed meget højt, men vi har vurderet, at det er et godt system, vi har nu.
Hvis der er problemer inden for et bestemt område, er jeg da helt villig til at se på statistikken over, hvor mange der går til de civile domstole, og hvor mange der så vinder deres sag i de tilfælde. Men jeg vil gerne gøre fru Line Barfod opmærksom på, at regeringen faktisk tager det her spørgsmål så alvorligt, at den har nedsat en retssikkerhedskommission.
Det er så meningen, at man skal kunne tage forskellige spørgsmål op og se på borgernes retsstilling.
Det spørgsmål kunne da være oplagt på det her område.
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Jeg sad og lyttede til ministerens tale og overvejede, om det er det samme sociale system, vi taler om.
I det sociale system, som jeg har kendskab til, er der mange, der klager, og mange, der kommer i klemme, og mange, der har problemer med at få medhold.
Der er et stærkt stigende antal sager, der bliver ført ved domstolene, hvor folk vinder, fordi de ikke har fået den optimale behandling i klagesystemet.
Så jeg ville gerne høre, om ministeren slet ikke har nogen overvejelser om, at der kunne være behov for at forbedre borgernes retssikkerhed på det her område, og at der kunne være behov for, at kommunerne begyndte at foretage flere lovlige afgørelser i stedet for som på flere områder
f.eks. at have et skuffecirkulære, der forhindrer, at folk får nødvendig hjælp til tænder eller andet.
Henriette Kjær (KF), 2002-02-08:
Regeringen ønsker, at borgerne har den retssikkerhed, at man kan få sin klage afgjort hurtigt og effektivt, hvis man ikke er tilfreds med en afgørelse på det sociale område. Det administrative klagesystem på det sociale område er indrettet til at kunne håndtere et stort antal sager hurtigt og smidigt, og regeringen følger naturligvis løbende udviklingen på området med henblik på, om der er grundlag for opstramninger. Borgernes retssikkerhed er bl.a. sikret ved, at det er klageinstansen, der skal sørge for at skaffe det fulde grundlag for sagen, og den skal sørge for at medtage alle relevante oplysninger og hensyn i afgørelsen.
Det er en helt central beskyttelse af borgeren, at man som den svage part ikke har pligt til selv at skulle fremskaffe dokumentation.
Det betyder samtidig, at det ikke er nødvendigt for borgerne at have sagkyndig repræsentation under sagens behandling.
Derfor blev der netop lagt vægt
på, at Den Sociale Ankestyrelse skulle være en administrativ klagemyndighed og ikke en forvaltningsdomstol.
Den Sociale Ankestyrelse blev oprettet med det formål, at der skulle være en særlig sagkundskab, som ikke blot foretager rent juridiske og retssikkerhedsmæssige vurderinger, men også tager sociale hensyn.
Det er der taget højde for i ankestyrelsens sammensætning og beskikkede medlemmer.
Ankestyrelsen er ligesom domstolene uafhængig af instruktioner i afgørelsen af sager på det sociale område.
Den tid, som klageinstanserne på det sociale områder bruger på sagsbehandlingen, er i gennemsnit betydelig kortere end den tid, det tager at få en sag behandlet ved domstolene i dag.
Det er også vigtigt at fastholde, at det system med domstolskontrol med forvaltningen, som i dag bliver foretaget af generalister, ved almindelige domstole giver en mindst lige så god beskyttelse af borgerne, som hvis den blev foretaget af forvaltningsspecialister ved specialdomstole.
Borgernes retssikkerhed vil ikke blive forbedret ved en omlægning af domstolskontrollen på det sociale område.
I forhold til en diskussion om begrænsninger i kommunernes adgang til selv at fastsætte serviceniveau inden for den sociale lovgivning skal der ikke herske tvivl om, at det er regeringens opfattelse, at serviceniveauet som hidtil skal fastlægges af de enkelte kommunalbestyrelser.
Skal der være mening med det lokale selvstyre, må det være en helt naturlig forudsætning, så længe kommunerne holder sig inden for lovgivningens rammer.
Jeg synes dog, at det er meget væsentligt at fastholde, at kommunerne på ingen måde har et frit skøn på det sociale område.
Der skal altid være forsvarlige og socialfaglige begrundelser for valg af foranstaltninger eller ydelser, og fortolkninger af regler om f.eks. borgernes ret til at få en ydelse er slet ikke op til kommunernes skøn, men kan prøves fuldt ud af klageinstanserne. Samtidig laver klageinstanserne et omfattende arbejde
med praktisk koordinering og vejledning, som medvirker til, at borgerne får de korrekte afgørelser
Det gøres med hensyntagen til kommunernes lokale serviceniveau, så længe det ligger inden for lovgivningens rammer.
Så vi støtter på denne baggrund ikke forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2002-02-08:
Så vil jeg gøre det helt kort: Jeg vil henvise til bemærkningerne, spalte 2, fjerdeførste afsnit, dér står det hele beskrevet.
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Der kom mange smukke ord fra ministeren, og jeg tvivler ikke om, at ministeren også mener det, når hun siger, at der skal gøres en særlig indsats for hjemløse og andre udsatte grupper.
Men jeg kan simpelt hen ikke få de smukke ord til at passe med, at der så skæres ned bl.a. på det boligsociale arbejde i finansloven.
For eksempel er der er række af boligrådgiverne for de almennyttige selskaber, som har mulighed for at indgå aftaler med folk, hvis de kommer i restance med huslejen, så de ikke bliver sat ud af boligen, men kan blive i deres bolig.
Det fjerner man med den nedskæring på finansloven.
Hvordan hænger det sammen med, at regeringen vil gøre en særlig indsats for hjemløse?
Hermed skaber man jo flere hjemløse, så der bliver flere, der skal ind og bo på forsorgshjem.
Man burde da hellere gå den anden vej og prøve at forhindre, at folk bliver hjemløse.
Så er jeg meget glad over at høre, at man nu skal have ret til selv at bestemme, hvor man vil bo.
Det glæder jeg mig til, at det kommer til at slå igennem.
Men jeg er spændt på at se, hvordan det konkret skal udmøntes.
Tove Videbæk (KRF), 2002-02-08:
Jeg er meget enig med forslagsstillerne i, at der er brug for initiativer for at sikre enklere ankemuligheder for borgerne for at sikre, at sagsbehandlingstiderne reduceres, og for at sikre, at den sociale lovgivning bliver præciseret.
Jeg er også enig med forslagsstillerne i analysen af behovene på det her område, men jeg noterer også med tilfredshed ministerens bemærkninger om, at der er sat et arbejde i gang med en retssikkerhedskommission i Socialministeriets regi.
Det er uacceptabelt, som det p.t. er, at borgere føler sig svigtet eller ikke taget alvorligt af det offentlige, sociale system, af Den Sociale Ankestyrelse m.v.
De mennesker, der efterfølgende har ressourcer til det både menneskeligt og økonomisk, henvender sig så til advokater for at få deres ret, og det er sket i stigende grad i de senere år.
Jeg synes simpelt hen, det er uacceptabelt.
Det kan ikke være rimeligt, at borgere skal gå til jurister
for at få ret i det offentlige, sociale system, som jo sådan set er til for dem. Det sociale system er jo sådan set til for borgerne og ikke omvendt
Der er problemer i øjeblikket i en del kommuner, men om en forvaltningsdomstol er den rigtige model, er vi usikre over for.
Så vi vil fra Kristeligt Folkeparti gerne være med til at diskutere sagen og være med i et positivt udvalgsarbejde omkring den.
Blandt andet vil vi under udvalgsarbejdet egentlig gerne have klarlagt, hvad man gør i lignende situationer i vores nabolande, for de må jo også have den slags problemer, eller hvordan har de løst dem? Vi må i hvert fald have sikret borgernes retssikkerhed på det sociale område bedre end nu, og vi vil gerne være med til at diskutere nye initiativer, der bør sættes i gang på det her område.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-08:
Jeg kan kun være enig med fru Line Barfod i, at vi selvfølgelig skal sikre borgernes retssikkerhed. Det indledte jeg også min ordførertale med.
Jeg må dog sige, at jeg har svært ved at forstå, hvordan vi kan løse problemet med, at den enkelte borger skal komme med sin egen bevisbyrde i en situation, hvor det egentlig ikke står i loven.
Hvordan kan vi løse det her problem ved at indføre en instans, hvor man rent faktisk selv skal komme og bevise hver eneste gang?
Det har jeg svært ved at forstå.
Jeg mener faktisk, at fru Line Barfod netop her bekræfter, at der ikke er nogen grund til at indføre en ny instans.
Men er der problemer med de administrative myndigheders afgørelser, så skal det selvfølgelig undersøges.
Der er jo ingen af os herinde, der ønsker, at borgernes retssikkerhed ikke skal være på plads.
Så jeg kan kun undres over, at fru Line Barfod kan ønske endnu en instans.
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Jeg er helt enig i, at de formelle regler er sådan, at det er forvaltningen, der skal sørge for, at folk får den ydelse, de har krav på, og at det ikke burde være nødvendigt for borgeren at komme med beviser og påvise de relevante lovparagraffer osv. Problemet er bare, at sådan fungerer det ofte ikke i praksis.
Problemet er, at gang på gang har vi set afgørelser, hvor folk har måttet igennem domstolssystemet for at få det, de havde krav på.
Der er flere inden for både ombudsmandsinstitutionen og domstolene, som er dybt bekymrede, fordi retsvæsenet ender med at sande til i alle de mange sager, der efterhånden kommer på det sociale område, fordi kommunerne og den offentlige forvaltning gang på gang træffer ulovlige afgørelser.
Og så må vi prøve, synes jeg, at se på, hvad vi kan gøre for at rette op på det.
Og SF's forslag er en måde at gøre det på.
Jeg mener, at det allerbedste ville være at få de helt enkle regler, som der jo også er lagt op til i SF's forslag, så man helt undgår at være uenige, men indtil da må vi gøre, hvad vi kan for at få et klagesystem, der tilgodeser borgerens hensyn.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-08:
Det er rigtigt, at kører man sagen videre til domstolene, så står man selvfølgelig med en domssag.
Men det er jo også sådan, at man i Den Sociale Ankestyrelse skal rette ind efter de afgørelser, der bliver truffet, man retter altså ind efter retspraksis.
Og det har også vist sig, at der faktisk er flere og flere sager, der kører igennem, hvor man altså får medhold, netop fordi man skal rette ind efter retspraksis.
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Til fru Charlotte Dyremose: Vi er helt enige i det mål, at det ikke skal være nødvendigt for borgeren at have en advokat for at få de sociale ydelser, man har krav på.
Men sådan er det desværre i dag for mange; de får ikke de sociale ydelser, de har krav på, medmindre de får en advokat til at hjælpe sig, for for de fleste borgere er det altså fuldstændig umuligt at gennemskue al den megen lovgivning, der er, og finde lige præcis de bestemte paragraffer og lige præcis de domme og lige præcis de afgørelser fra Den Sociale Ankestyrelse, som de kan hænge deres hat på. Især inden for førtidspensionsområdet har vi set, hvad det har betydet, at fagforeningerne er gået ind og har hjulpet folk med at få en advokat til at få kørt en masse sager igennem ved domstolssystemet, så folk har fået anerkendt deres arbejdsskade og har fået den pension, de havde krav på.
Hvis ikke man har en fagforening eller en patientorganisation i ryggen, er det næsten umuligt at køre en sag gennem mange år og igennem domstolssystemet, fordi det ødelægger folk fuldstændig, og derfor er der et stort behov for at få et mere forenklet system.
Jeg ville ønske, at De Konservative også gik ud og talte med nogle af de mennesker, der her går ud over.
Så ville de opdage, at der faktisk er kæmpe problemer i systemet i dag.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-08:
Det Konservative Folkeparti deler ganske afgjort forslagsstillernes ønske om at sikre borgernes retssikkerhed og give dem bedst mulighed for at klage, hvis det bliver nødvendigt.
Vi mener dog, at det klagesystem, vi har i dag, fungerer ganske godt.
Vi har en administrativ myndighed og derefter domstolene, hvis man ikke føler sig retfærdigt behandlet dér.
Det gode ved Den Sociale Ankestyrelse er jo netop, at forvaltningen skal undersøge.
Det er forvaltningen, der skal se på begge parters bevisbyrde, det vil sige, at man slipper for selv at komme med bevisbyrden, og dermed slipper man ofte for at komme med en dyr advokat.
Det bliver altså både billigere og nemmere for den svage part, altså i det her tilfælde borgeren.
Ved en forvaltningsdomstol, som forslagsstillerne foreslår, skal hver part bevise sin del, og man bliver altså nødt til at komme med advokaten og lave det grundige forarbejde.
Sagsbehandlingstiden kunne man selvfølgelig altid ønske var kortere på det sociale område, men jeg forventer selvfølgelig også, at ministeren altid sikrer sig, at det går hurtigst muligt med klagerne.
Det skylder vi ganske enkelt borgernes retssikkerhed, at en klage behandles så hurtigt som overhovedet muligt.
Vi politikere skal udstikke rammerne for sociallovgivningen, og rammerne skal overholdes, men det skal de altså ude i kommunerne.
Derfor også en vis betænkelighed ved forslagsstillernes ønske om præciseringerne fra centralt hold.
Vi Konservative kan derfor ikke støtte forslaget.