Hans Christian Schmidt (V), 2003-01-22:
Jeg vil gerne starte med at takke ordførerne for modtagelsen
af de to lovforslag.
Hovedformålet med lovforslagene er jo at styrke Sønderjyllands Amtsråds politiske og administrative ansvar i forbindelse med forvaltningen af Tøndermarsken, og dette sker jo på forskellig vis.
Myndighederne, opgaverne, som i dag er delt mellem staten og amtet, samles hos amtet.
Der bliver herved en bedre sammenhæng mellem de forskellige regler, der regulerer forholdene i Tøndermarsken, og med ændringen i Tøndermarskbeskyttelsesloven sker der en harmonisering i forhold til reglerne i naturbeskyttelsesloven og vandløbsloven, og en række opgaver overføres fra miljøministeren til amtsrådet.
Ændringen af vandløbsloven indebærer en forenkling af lovgivningen om vandløbsforholdene i Tøndermarsken og en betydelig mere overskuelig placering af myndighedsansvaret, og forslagene indgår da også i regeringens handlingsplan for regelforenkling og administrativ lettelse, der blev udsendt i august sidste år.
Det er min klare opfattelse, at disse tiltag vil styrke den lokale forankring af dialogen om forholdene i Tøndermarsken og tilvejebringe grundlaget for en styrkelse af natur- og miljøhensyn i den fremtidige administration af områderne.
Når det er sagt, vil jeg samtidig gerne understrege, at når det gælder forbedring af forholdene for de ynglende engfugle, kan loven ikke stå alene.
Der er brug for yderligere ændringer i landbrugsbedriften, så den bliver mere natur- og miljøvenlig.
Det var bl.a. det, som nogle af spørgerne var inde på, og det vil jeg godt svare på her.
Jeg er meget glad for, at Tønder Kommune, som administrerer en væsentlig del af græsarealerne i lovområdet, er gået foran nu og har indgået MVJ-aftaler om mere natur- og miljøvenlig drift for 237 hektar i de ydre koge af Tøndermarsken med Sønderjyllands Amt.
Det er aldrig sket før.
Jeg skal sige til det spørgsmål, der var om, hvordan det nu var med MVJ-ordningen, at i den tidligere regerings tid blev der slet ikke indgået nogen.
Så enkelt er det.
Så det er i hvert fald ikke til at sammenligne, for der kom 85 hektar
Så vi ved slet ikke, hvilken virkning det har haft, men vi ved bare, at det først er nu efter regeringsskiftet, for nu at bruge hr. Jørn Jespersens ordsprog, at der begyndte at komme sådan noget dernede.
Så det skal vi da glæde os over.
Jeg er altså også bekendt med, at mange landmænd har ønsket at følge Tønder Kommunes eksempel. Det er for tiden under afklaring i Fødevareministeriet, i hvilket omfang og for hvilke tidspunkt sådanne yderligere MVJ-aftaler kan indgås.
Nu er det svært at få det her til at gå op i en højere enhed med de tal, der foreløbig er nævnt, de 500-600 hektar oveni, som landmændene gerne vil have med.
det er jo her, gennembruddet kommer.
Det er jo nu, hvis man kan lave de her områder, at man har en mulighed for at få et sammenhængende areal.
Tønder Kommune forpligter sig bl.a. til at levere data vedrørende arealernes anvendelse til græsning.
Der er tale om data om bl.a. antallet af dyr og ind- og udbringningstidspunktet, som er vigtige for det naturovervågningsarbejde, som foregår på DMU.
Jeg er indstillet på at indgå tilsvarende naturovervågningsaftaler med repræsentanter for de private lodsejere vedrørende de arealer, som bliver omfattet af MVJ-aftaler med Sønderjyllands Amt.
Der er opnået principiel enighed mellem amtet og os om prisen, og aftalen vil blive formaliseret,
når den er politisk godkendt i amtet.
Jeg skal gerne sige, at jeg er meget glad for den aftale.
Det er jo også noget, der ikke har kunnet lade sig gøre; nu sker det så.
Magisterkog er en del af lovområdet, og jeg lægger vægt på, at Magisterkog forbliver i offentligt eje, og at vi fra statslig side vedkender os et medansvar for at sikre og forbedre naturtilstanden i området.
Som ejer vil Miljøministeriet fortsætte og yderligere styrke den miljøvenlige drift af græsningsarealerne.
Mange har f.eks. nydt sort sol, dette fantastiske stæresyn, i Magisterkog.
Det er for mig magtpåliggende, at den statslige forvaltning af Magisterkog sker i tæt dialog med lokalbefolkningen.
Jeg vil derfor sikre den bedst mulige inddragelse af lokalsamfundet i forvaltningen af kogen.
Det er helt i tråd med Miljøministeriets velfærdspolitik, at vi indgår i et aktivt samarbejde med lokalbefolkningen om dette spændende naturområde.
Jeg vil også gerne sige, at det jo ligger i en lige linje med det naturforlig, der blev indgået mellem Kristeligt Folkeparti, Dansk Folkeparti, De Konservative og Venstre, hvor vi ønsker at sætte netop naturen og miljøet i højsædet.
Det her er så et yderligere resultat af det, hvor vi nu går ind og først laver aftaler med Tønder Kommune, derefter forhåbentlig videre med de landbrug, som også ejer jord, som vi er indstillet på at lave en aftale med, hvis de kan lave deres MVJ-ordninger, og så endelig nu med købet af Magisterkogen.
Så jeg synes, vil jeg gerne sige, at det ligger i en flot forlængelse, og jeg vil godt sige til det spørgsmål, jeg blev stillet af hr. Frode Sørensen, som jo bl.a. gik ud på,
jeg tror, der blev brugt udtrykket, at de her aftaler ligger i forlængelse af, hvad min forgænger har lavet: Næ, den aftale, som er i de to lovforslag, og så de aftaler, vi har indgået, ligger i en lige forlængelse af befolkningens ægte interesse for dette naturområde.
Det er jo et eksempel på, at vi skal diskutere igen og igen, at befolkningen ikke vil være med til det her.
Nej, men de indgår jo i hvert fald de aftaler hernede, hvis man møder dem i dialog, tillid og respekt og i et medejerskab.
Jeg vil bare sige, at vi ikke på noget tidspunkt gør anstalter til at lave ændringer i den linje, vi har lagt om, at den lokale befolkning skal inddrages.
med Tønder Kommune, forhåbentlig følger flere lodsejere efter, de er interesseret, nu skal vi bare have teknikken og juraen til at gå op i en højere enhed, og amtet har nu indvilliget i at sælge det her område til staten. Det er en så positiv udvikling, at vi næppe kan ønske os det bedre i forbindelse med behandlingen af de to lovforslag.
Man skal bare hele tiden huske, at det jo også skyldes, at man tager de mennesker alvorligt, som er i området, og at de oplever, at de har en indflydelse, og at de har et medejerskab til den politik, der føres.
Jeg blev spurgt: Hvorfor er Dansk Ornitologisk Forening ikke klageberettiget?
Jeg må gå ud fra, at det var det, der var spørgsmålet, for Danmarks Naturfredningsforening og Friluftsrådet
Lovforslaget lægger op til en tilnærmelse af lovens klageregler til naturbeskyttelsesloven.
De gældende klageregler er fra 1988, altså før vedtagelsen af naturbeskyttelseslovens gældende regler, der kom til i 1999.
Vi har dog ikke fundet det rigtigt at begrænse den klageret, som i 1988 blev tillagt f.eks. Danmarks Naturfredningsforening.
Jeg vil gerne sige, at jeg synes, vi i dag har haft en god debat om de her to forslag, og jeg vil håbe, at det her vil være, skal vi sige, et eksempel på, at det i hvert fald betaler sig, at man indgår i den slags aftaler med hinanden.
Og så synes jeg og håber, vi alle sammen kan hilse den udvikling velkommen, der er her, hvor vi går ind og laver de aftaler og går ind og sikrer de områder, hvor også fuglene vil få langt bedre muligheder for at trives og yngle osv.
Så jeg håber altså, det her vil føre frem til et rigtigt godt resultat for os alle sammen.