Lise Hækkerup (S), 2000-01-20:
Det her lovforslag er en videreførelse af den udvikling
vedrørende arkivlovgivning, der blev sat i gang i 1992.
Formålet er at fremme større åbenhed i offentlige arkiver og samtidig sikre, at den personlige frihed og integritet ikke krænkes.
Samtidig er det hensigten at koordinere bevaring og kassationspolitik vedrørende offentlige arkivalier.
Lovforslaget er først og fremmest fremsat i forbindelse med Justitsministeriets lovforslag om behandling af personoplysninger, som var til første behandling her i salen i går.
vedrørende behandling af personoplysninger, og det er i denne forbindelse oplagt at foretage en revision af arkivloven, så arkivloven og proceduren for behandling af personoplysninger koordineres og samtidig justeres i forhold til den teknologiske udvikling.
Lovforslaget fremmer en koordineret bevarings- og kassationspolitik for offentlige arkivalier.
Med lovforslaget skal der i fremtiden ikke skelnes mellem papirarkivalier og elektroniske arkivalier, når der skal tages beslutninger om bevaring af materiale med personoplysninger.
Lovforslaget medfører således en tiltrængt modernisering af arkivloven.
Samtidig er lovforslaget med til at fjerne en stor sagsbehandlingsbyrde for Registertilsynet, for der vil fremover være et stigende antal sager, hvor Registertilsynet skal vurdere, om materialet skal arkiveres eller slettes.
Denne ophobning af sagsbehandling vil man undgå med dette lovforslag, og man vil sikre, at flere informationer gemmes, informationer, der kan have historisk og forskningsmæssig betydning.
Samtidig med at flere elektroniske data kommer under arkivlovgivningen, bliver den personlige integritet varetaget, idet tilgængelighedsfristen for materialet med personlige oplysninger er 80 år, dog med mulighed for i specielle tilfælde at forkorte eller forlænge den.
Og bedes der om indsigt i en sag, ja, så vil det være den enkelte myndighed eller organisation, der har indleveret de pågældende oplysninger, der skal tage stilling til sagen, og således sikres folk den samme behandling af deres personlige data, når informationerne er hos den pågældende myndighed, og når de er opbevaret i statens arkiver.
Forslaget er med til at styrke regeringens IT-politiske handlingsplan om at gå over til elektronisk sagsbehandling.
Statslige myndigheder, der inden for en nærmere fastsat dato ikke er overgået til elektronisk arkivering, skal betale statens arkiver for bevaring af materiale, der efter denne dato dannes på papir.
Dette er forhandlet mellem Kulturministeriet og Forskningsministeriet.
Endelig giver forslaget kulturministeren myndighed til at uddelegere en mere detaljeret regelfastsættelse vedrørende bevaring og kassation af materialet.
Det delegeres nu ud til rigsarkivaren.
Derved sikrer vi, at det er en ekspert på området, der tager stilling til, om materialet er bevaringsværdigt.
Ved behandlinger af arkivloven i 1997 blev det vedtaget, at Folketinget løbende skulle revidere lovgivningen på området.
Det kan være nødvendigt på grund af den stigende brug af elektroniske arkiver og et stadigt ønske om at gøre de offentlige arkiver mere tilgængelige.
Socialdemokratiet mener, at dette lovforslag netop er en nødvendig regulering af den eksisterende arkivlov, og vi støtter forslaget.