Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-04-30:
Der har været meget stor opmærksomhed om de to lovforslag, der er til behandling i dag, ikke mindst har statsministeren i medierne, åbningstalen og nytårstalen skabt store forventninger om, at der ville blive fremlagt sådanne stramninger i udlændingeloven, at Venstres krav i meget høj grad ville blive imødekommet.
Det er imidlertid ikke tilfældet.
De annoncerede stramninger er ikke fulgt op af de nødvendige lovændringer.
Dertil kommer, at de svar, ministeren selv har givet på en lang række af mine spørgsmål stillet igennem Retsudvalget,
tydeligt dokumenterer, at der på flere områder slet ikke er tale om stramninger, men tværtimod om lempelser.
Det gælder specielt familiesammenføringsreglerne.
Det fremgår klart af ministerens svar til Retsudvalget, at der er tale om lempelser for en lang række familiesammenførte, hvad angår forsørgelsespligten.
Når det gælder stramninger vedrørende forældresammenføringer, viser ministerens svar, at der, hvad angår indvandrere fra de typiske indvandrerlande, kun er tale
om højst et par håndfulde mennesker pr. år
Det var altså, hvad der kom ud af de annoncerede stramninger på dette område.
Forslaget om ændring af udlændingeloven lider efter Venstres opfattelse af den fundamentale mangel, at begrænsninger i tilstrømningen ikke diskuteres særlig grundigt.
Det er, som om regeringen har opgivet ethvert forsøg på at dæmme op for det, som vi synes er hovedproblemet, nemlig tilstrømningen af personer, der søger asyl, men ikke har krav på flygtningestatus.
Tværtimod indfører man i lovteksten et udvidet opholdsgrundlag.
Det er efter vor opfattelse at gå i den helt forkerte retning.
De seneste ugers debat om hjemsendelse af somaliere sætter endnu klarere dette problem i relief.
Somaliske klanledere giver udtryk for, at de nærmest er nødt til at have landsmænd placeret rundtomkring i de rige lande i Europa, så de kan sende penge hjem til Somalia.
Her taler vi altså om mennesker, der har fået afslag på asyl, eller i hvert fald har nogle af dem fået afslag på asyl, og dem vil ministeren altså give en særlig lovfæstet hjemmel.
Det synes vi ikke er rimeligt, for det er jo at annoncere over for hele verden, at bare man lader sig smugle over grænsen til Danmark, kan man trods afslag i Flygtningenævnet alligevel gøre sig håb om at få opholdstilladelse.
Jeg vil godt benytte lejligheden til at repetere Venstres holdning på det her område.
Vi mener, at de lande, der ikke vil hjemtage egne statsborgere, ikke skal have én krone.
De skal simpelt hen have frataget enhver økonomisk bistand, og til gengæld skal vi hjælpe de lande, der vil huse andre landes statsborgere.
Venstre har som bekendt i årevis ønsket en skærpelse af udvisningsreglerne på grund af kriminalitet.
Vi anerkender, at forslaget indeholder stramninger, men det er et problem, at udvisningsdomme kan ophæves.
Vi ved godt og er jo også blevet belært i ministeriet om det, og det er jo sandt, at der er grænser for, i hvor høj grad udvisningsdomme kan håndhæves, når vi skal respektere internationale konventioner, og det mener vi selvfølgelig vi skal.
Vi vil i udvalget udvise stor opmærksomhed over for dette område, for der er for os ingen tvivl om, at netop tilstedeværelsen af kriminelle udlændinge og de statistikker, der dokumenterer større kriminalitet hos nogle udenlandske statsborgere, befordrer negative følelser ikke blot hos danskere, men også hos de mange udlændinge, der gør deres bedste for at blive integreret og holde landets love.
Samlet er vi meget skuffede over, at ministeren ikke har lyttet til vore ønsker om at skelne mellem flygtninge og indvandrere.
Vi ønsker, at flygtninge kun skal have midlertidig opholdstilladelse i de første 7 år, og vi vil stille ændringsforslag herom. Vi ønsker retskravet på familiesammenføring med indvandrere ophævet.
Det er ikke rimeligt, at man i tredje og fjerde generation kan omgå indvandrerstoppet.
Hvis to udenlandske statsborgere, der har større tilknytning til et andet land, ønsker at gifte sig, må de familiesammenføres dér. Vi ønsker altså ganske enkelt færre opholdstilladelser, og vi mener, regeringen på flere områder går den helt forkerte vej.
Der må væsentlige ændringer til, hvis Venstre skal stemme for de foreslåede ændringer af udlændingeloven.
Vi har i Venstre den grundopfattelse, at der er en fundamental forskel på flygtninge og indvandrere, og at det skal fremgå af lovgivningen.
Flygtninge er personer, mener vi, der skal opholde sig midlertidigt i Danmark, og mens de er her, skal de have både rettigheder og pligter.
De skal have ret til at lære dansk og gennem uddannelse og ansættelse på arbejdsmarkedet blive bedre rustet til at vende hjem og genopbygge deres land.
Udlændinge skal som andre have pligt til at stå til rådighed for arbejdsmarkedet og på anden måde lade sig integrere i Danmark.
Derfor er vi også fuldkommen enige med regeringen i, at integration skal være en forpligtelse for den enkelte udlænding, og at vi - den danske offentlighed - også må stille de fornødne muligheder til rådighed ikke mindst en forbedret undervisning i dansk
Men vi er meget uenige med regeringen i, at en gennemført integration skal kædes sammen med retten til permanent opholdstilladelse efter 3 år.
Det er jo ikke bare tvang over for kommunerne, det er tvang og diskrimination over for de danskere, der har stået i boligkø i årevis, det er tvang, ja, en slags stavnsbinding af udlændingene, og en ordning, som ikke klinger rart i vore ører.
Det er alt i alt en ordning, som vi frygter vil befordre meget negative følelser hos danskere, der vil føle, at de får tvunget noget ned over hovedet.
Oprettelsen af integrationsråd er ikke vor livret og rejser det spørgsmål, om ikke masser af andre grupper med lige så stor ret kunne forlange et eller andet råd.
Oprettelsen af et sådant råd bygger måske også på en fejlagtig forudsætning om, at udlændinge stadig skal holdes -
jeg havde nær sagt holdes nede - som en speciel, anderledes gruppe.
Og hvilket mandat vil sådan et råd have?
Skal vi virkelig tvinge analfabetiske somaliere til at lade sig repræsentere af en højtuddannet iraner eller omvendt?
Vi sætter i Venstre et stort spørgsmålstegn ved, om den slags særforanstaltninger ikke skader mere, end de gavner.
Så er vi i Venstre meget optaget af at få afdækket, hvilke økonomiske konsekvenser lovforslaget får for kommunerne, for staten og for den enkelte.
Vi mener principielt, det er rigtigt, at man på en eller anden måde skal optjene retten til offentlige ydelser, og bare for at nævne et eksempel, at f.eks. folkepensionister, der har arbejdet hele livet, selvfølgelig ikke skal stilles ringere end en udlænding, der lige er kommet til Danmark. Vi er også meget optaget af, at man ikke skal tildeles alle mulige særydelser, bare fordi man er udlænding, og derfor er vi betænkelige ved denne meget omfattende opregning
af særydelser i integrationslovforslaget
, og vi stiller i det hele taget det spørgsmål, om ikke lovforslaget kan opfattes, som om man ønsker at gøre alle udlændinge til sociale tilfælde.
Jeg tror ikke, det er regeringens mening, men vi vil godt diskutere det.
Der er jo rent faktisk, og det bliver måske sagt for sjældent, masser af udlændinge, der klarer sig utrolig godt, og ikke mindst er der en stor gruppe, der har vist sig som meget kreative iværksættere; det være sagt positivt.
Lad mig samlet om de to lovforslag slutte med følgende: Vi har jo alle i nogen tid i aviserne med jævne mellemrum kunnet læse udtalelser fra statsministeren og indenrigsministeren om, at de forventer en aftale med Venstre.
Det er derfor med nogen undren, at jeg konstaterer, at lovforslagene er rettet så lidt til efter Venstres ønsker, som tilfældet er.
Jeg har også mærket mig, at statsministeren mener, at vi skal være færdige inden den 7. maj, men Folketinget er jo ikke et departement under Statsministeriet, selv om statsministeren tror det.
Det er selvfølgelig Folketinget, der selv bestemmer, og vi har i Retsudvalget, som ministeren sikkert har fået at vide, allerede lagt en arbejdsplan.
Vi ønsker også at indkalde nogle af vore egne eksperter, for vi mener også, det er påtrængende at få forslagenes forhold til menneskerettigheder og det økonomiske belyst nærmere.
Vi håber meget, ministeren vil lytte til vore ønsker,