Anne-Marie Meldgaard (S), 2001-10-26:
Ligesom ved den sidste fremsættelse af dette forslag i 1998 kan Socialdemokratiet erklære sig enig i hensigten med forslaget, for det er klart, at bedre boligmæssige forhold for socialt marginaliserede udstødte bør prioriteres højt.
Jeg har dog svært ved at forstå ånden i forslaget.
Det kommer jo bevidst eller ubevidst til at lyde, som om regeringen helt har glemt dette område i de seneste 9 år.
Men som ministeren også var inde på, er der faktisk sket mange fornuftige ting, som også SF har været med til at gennemføre. I Socialdemokratiet er vi tilfredse med de mange tiltag, der allerede er i gang, og de forbedringer, som sker på boligmarkedet, er højt prioriteret her.
Her er de svageste grupper bestemt ikke glemt, og jeg vil godt fremhæve to initiativer, der har gjort situationen bedre netop for udstødte og marginaliserede.
Det er forsøgsordningen fra 1999 om »skæve boliger til skæve eksistenser« og den netop fremlagte boligpakke.
Forsøgsordningen kan vi allerede se har haft en positiv effekt.
Flere af de hårdest belastede kommuner og amter har gjort god brug af tilskudsordningerne til at etablere
skæve boliger, og som socialministeren også sagde, kan man under den ordning bevilge tilskud til etableringen af boliger.
Der er nu sat gang i 183 boliger, og det er vel at mærke 183 boliger, som er øremærket til de her grupper, som SF jo nævner og ønsker, der sættes fokus på.
Jeg synes, det er den slags projekter, vi skal satse på, for det er projekter, som giver os mulighed for at lave endnu bedre løsninger i fremtiden og giver os mulighed for at skræddersy løsninger til en gruppe mennesker med vidt forskellige problemer og derfor også vidt forskellige behov.
På den måde kan vi skabe permanente løsninger for de hjemløse, for det er jo ikke kun mangel på boliger, der er deres problem.
Jeg vil også godt fremhæve nogle af de erfaringer, man har gjort sig i København og Århus med de her forsøgsordninger.
Der er i løbet af de seneste år gjort meget for at forbedre samarbejde og koordinering mellem de berørte instanser, lokalcentre, gademedarbejdere og psykiatrien, kommuneforvaltninger osv. Der er kommet gang i en række projekter, hvor der er taget hensyn til, at der i forbindelse med boligtilbud til socialt marginaliserede er brug for sideløbende behandlings- og plejetilbud, opgaver, som kræver mere, end herberger og forsorgshjem er rustet til at løse. I København har tilskudsordningen til skæve huse bevirket, at en stor del af de sværest belastede hjemløse faktisk har fået en permanent bolig, som er tilpasset netop deres behov.
Her skal søges meget mere langsigtede og individuelle løsninger.
Man kan ikke på landsplan gå ind og definere de hjemløses specifikke behov.
Her er der brug for en personlig kontakt og ekspertise, som kan vurdere i de konkrete tilfælde, hvad der er brug for.
Derfor skal løsningerne findes decentralt.
Så vil jeg, som socialministeren også var inde på,
henvise til de initiativer i boligpakken, hvor jo bl.a. nedsættelsen af kommunernes finansieringsandel til nyt alment boligbyggeri må forventes at øge incitamentet til at sætte gang i byggeriet.
Der er mange gode ting i den boligpakke, som jeg ikke vil komme nærmere ind på her.
Det tillader tiden simpelt hen ikke.
Men det viser, at området er prioriteret højt, og at der satses på langsigtede løsninger.
Som sagt: Socialdemokratiet kan ikke støtte beslutningsforslaget, for vi mener, at der er mange gode ting i gang allerede nu, og dem ønsker vi at vurdere først. Jeg skal på Det Radikale Venstres vegne sige, at de også afviser forslaget.