Tove Videbæk (KRF), 1999-02-11:
Der har den seneste tid været megen uro på baggrund af nedskæringer på hjemmehjælpsområdet, og det er konstateret, at omkring et halvt hundrede kommuner har skåret ned på hjemmehjælpen.
Vi ved, at de fleste kommuner gør et godt stykke arbejde, og der er mange solstrålehistorier, som bare aldrig når ud i pressen, men det er bl.a. på grund af de 15-20 pct. af kommunerne, der gør det alt for ringe vedrørende hjemmehjælp, at vi nu står med disse to forslag til ændring af praksis på hjemmehjælpsområdet.
om, at man vil fastholde en dansk model med en lokal helhedsorienteret og individuel vurdering af den enkelte klients situation og behov for hjælp. Dette stemmer dog ikke rigtig overens med de eksempler, vi har kunnet følge i pressen for nylig.
En kørestolsbruger i Skive er blevet frataget hjælp til tøjvask og gulvvask, og for et par dage siden fik 543 hjemmehjælpsmodtagere i Hjørring på samme dag tilsendt brev om, at de får frataget deres praktiske hjemmehjælp.
Eksemplerne er blandt de stadig flere, der viser, at nogle kommuner løber fra deres forpligtelser over for de svage i vort samfund.
Er det den danske model?
Vi skal jo huske, at mange af de svageste ældre, der i dag bor længst muligt i eget hjem, bl.a. gør det, fordi samfundet ikke kan tilbyde tilstrækkelig med sengepladser på sygehuse eller plejehjem.
Derfor skal de i deres eget hjem have en behandling, som er så tæt som muligt på den, de ville få på disse institutioner.
Det manglede da bare andet.
Jeg er enig i, at det ville være godt i servicelovens § 71 og § 75 a at få en præcisering af, hvad kommunerne skal sørge for med hensyn til hjemmehjælp til ældre medborgere.
Dette er jeg nok ikke enig i.
Det må jeg tage klart afstand fra.
I bemærkningerne står der ligeledes, at kommunerne har brug for flere penge til hjemmehjælp.
Det er jeg heller ikke sikker på at jeg er enig i.
Vi hører, at i nogle kommuner bruges mindre end 50 pct. af hjemmehjælpernes arbejdstid på klienterne, mere end 50 pct. bruges altså på andre ting.
En opstramning på dette område og en effektivisering må helt klart kunne hjælpe på ressourceforbruget, så der ikke er behov for flere økonomiske midler.
B 80 ser jeg også som et rigtig godt forslag.
Det er en god idé med samråd mellem kommune, person og læge.
Der er jo allerede i dag lægemangel, og hvis lægerne yderligere får denne opgave, så bliver der en endnu større mangel.
Men hvilken løsning, vi end vælger, så bør socialministeren holde Kommunernes Landsforening i kort snor, så kommunerne garanterer, at hjemmehjælpen kommer til at fungere bedre, og loven vil blive overholdt i kommunerne.
Jeg mener faktisk, at den nuværende servicelov allerede indeholder et generelt retskrav om hjemmehjælp
Men ældre, svagelige mennesker kan ikke bare rives op med rode.
De bliver typisk boende, hvor de bor, uanset serviceniveau.
Derfor er det uværdigt, at visse kommuner dolker deres ældre borgere i ryggen ved at fjerne hjemmehjælpen med et hurtigt snit.
Man siger, at de ældre bare kan klage, hvis de ikke er tilfredse.
De ældre har knoklet hele deres liv, mange af dem siden de var store børn, og har bidraget med solide byggesten til vores velfærdssamfund.
Skal de nu rammes, fordi velfærden skal slankes?
Jeg mener, det er uanstændigt at prioritere på den måde ude i kommunerne.
1999 er jo FN's ældreår, og netop i år må vi da på en speciel måde kunne vise de ældre, at de ikke er glemt, at de ikke skal være utrygge, men kan være trygge ved, at de får den hjælp, de har brug for, når de har brug for den.
Et samfund karakteriseres ved, hvordan det behandler sine svageste.
Jeg synes ærlig talt ikke, at vi gør det godt nok for øjeblikket.
Men jeg ser frem til en god og grundig behandling af både L 166 og B 80 i udvalget.