Jeppe Kofod (S), 2002-02-19:
Ved FN-topmødet i Rio i 1992, FN's sociale topmøde i København 1995, FN's årtusindgeneralforsamling i New York i år 2000 og ved talrige andre FN-konferencer de sidste 10 år er der blevet aftalt vigtige målsætninger om fattigdomsbekæmpelse og bekæmpelse af miljøproblemer.
Baggrunden for den internationale konference om finansiering og udvikling i Mexico i marts 2000 er jo en FN-generalforsamlingsbeslutning fra 1997, som Danmark kæmpede meget hårdt for. Konferencen om udviklingsfinansiering skal jo netop sætte kroner og øre samt handling bag de mange målsætninger, så de kan indfris.
F.eks. FN's årtusindmålsætning om halvering af antallet af mennesker i absolut fattigdom i verden, som i dag udgør 1,2 milliarder, inden år 2015 og grundlæggende skolegang til alle børn for at tage to eksempler. For Socialdemokratiet er konferencen om udviklingsfinansiering afgørende, netop fordi den er så konkret med hensyn til at give svar på de mange målsætninger og de globale problemer, vi står over for.
Således har også FN's generalsekretær Kofi Annan og verdensbankens direktør James Wolfensohn understreget, at der er et umiddelbart behov for en fordobling af ulandsbistanden fra de nuværende 50 mia. dollar til 100 mia. dollar over de næste par år, hvis årtusindmålsætningerne skal nås inden år 2015.
I parentes bemærket
kan man sige, at det er et beløb, der svarer til den forøgelse, som USA har foretaget på deres forsvarsbudget i indeværende år, så hvis viljen er til stede blandt de rige lande, så burde det også kunne lade sig gøre.
Derfor finder Socialdemokratiet det også ejendommeligt
og skadeligt, at den nye danske borgerlige regerings første handling er en nedskæring af miljø- og udviklingsbistanden.
Det er simpelt hen det dårligste signal på det dummeste tidspunkt, Danmark som kommende EU-formandsland og leder af forhandlingerne på det globale topmøde om bæredygtig udvikling i Johannesburg til september overhovedet kan give omverdenen. Især de danske bestræbelser på at nå en global aftale
mellem de rige industrilande og de fattige ulande, hvor vores del af aftalen skal bygge på at leve op til løfter om ulandsbistand, markedsadgang for ulandene, gældslettelser osv., og hvor ulandene skal leve op til god regeringsførelse, fattigdomsbekæmpelse, fremme af demokrati og menneskerettigheder og et godt miljø. I den sammenhæng er Danmarks signaler til omverdenen selvfølgelig afgørende, og her skiller vi os desværre negativt ud ved at skære ned på vores miljø- og udviklingsbistand.
Sverige, Norge, Holland, England og ikke mindst Finland, hvor statsminister Paavo Lipponen ved World Economic Forum i New York for nylig lovede en fordobling af bistanden,
har alle forstået, at det er vigtigt at tage udfordringerne op, og de øger deres bistand i en situation, hvor Danmark har valgt at sætte sin bistand ned. Socialdemokratiet mener også, at det er vigtigt at se på ressourcer til udvikling ud over udviklingsbistanden, ud over markedsåbninger og andre tiltag, bl.a. fjernelse af landbrugsstøtte.
Her støtter vi tanker, der er, om arbejde
Efter 11. septembers terrortragedie har det måske aldrig været så vigtigt at mobilisere ressourcer til at løse de globale udfordringer, som den fattige verden og undertrykte befolkninger står over for, både hvad angår hiv/aids-problematikken og miljø-, freds- og konfliktforebyggelse.
Derfor støtter vi også ideen, som foreslået i Zedillo-rapporten om et globaliseringstopmøde.
Jeg vil gerne sige, at Socialdemokratiet gerne vil bidrage konstruktivt til at holde regeringen op på de målsætninger og den rolle, som Danmark skal spille som foregangsland både ved den kommende konference i Monterrey i Mexico, men også ved det globale topmøde om bæredygtig udvikling senere på året.
Vi vil simpelt hen ikke lade den borgerlige regering kaste tilliden og troværdigheden, som Danmark nyder i udviklingslandene, over bord, og derfor mener vi, det er et trist historisk tilbageskridt med den uigennemtænkte besparelser, som regeringen gennemfører, når der på den anden side står et ønske om en bred og god indsats for at løse verdens reelle problemer.
Jeg skal på vegne af Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og Kristeligt Folkeparti fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget opfordrer regeringen til at fastholde Danmarks målsætning om at yde 1 pct. af bruttonationalindkomsten i ulandsbistand og til på Den Internationale Konference om Finansiering af Udvikling i Monterrey at arbejde for, - at det internationale samfund, herunder Danmark, intensiverer kampen mod fattigdommen i overensstemmelse med de internationale udviklingsmål vedtaget på FN's Årtusindtopmøde i 2000, - at udviklingslandene styrker bestræbelserne på at skabe de nødvendige politiske og økonomiske rammer for bæredygtig udvikling for at forbedre de fattige befolkningsgruppers levevilkår, - at de ilande, der endnu ikke opfylder bistandsmålsætningen på 0,7 pct., øger deres bestræbelser på som minimum at nå dette mål, herunder gennem fastsættelse af tidsrammer herfor, - at lette udviklingslandenes adgang til alle ilandes markeder, - at fremme ligestilling mellem kvinder og mænd som en helt nødvendig forudsætning for økonomisk vækst og udvikling og - at samarbejdet mellem FN, Verdensbanken, IMF og WTO udbygges i forbindelse med opfølgning på konferencen.«