runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Jelved (RV), 2005-10-06:
Jeg synes bare, det er ærgerligt, at pengene er brugt på den måde, som de er, i stedet for at vi havde lavet nogle egentlige strukturforbedringer i skattesystemet.
Jeg synes, skattestoppet og de mange milliarder, som regeringen har brugt til at sænke personskatterne med på den måde, som vi kender det, kunne være brugt på en anden måde og have givet nogle større resultater.
Men jeg noterer også med glæde, at hr. Jakob Axel Nielsen udtrykker vilje til at forhandle også centrale spørgsmål som skat, uddannelse og udlændinge med Det Radikale Venstre, hvis den situation skulle opstå, hvor det gav mening.
Der må jeg sige, at jeg synes, at hr. Jakob Axel Nielsen skulle overveje, om den måde, man har skattestop på med hensyn til boliger, er noget, som er hensigtsmæssigt for unge, der gerne vil have en bolig.
For den måde, der er skattestop på på ejendomsværdibeskatningen nu, bidrager jo til, at huspriserne får et ekstra nøk op.
Hvorfor kan man ikke snakke om de her ting?
Det vil vi gerne være med til – åbent og frimodigt som voksne mennesker.
Det er det, vi kalder det samarbejdende folkestyre.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-10-06:
Nu er det jo sådan, at det er fru Marianne Jelved, der som ordfører skal svare på spørgsmål og ikke stille spørgsmål den anden vej.
Men vi har i mange sammenhænge sagt, at vi ikke er religiøse, og at vi søger brede flertal.
Det gør regeringen også, så vi er ikke religiøse med hensyn til ikke at ville forhandle med Det Radikale Venstre om noget som helst i øvrigt.
Men jeg kan konstatere, at der for tiden ikke er den store enighed.
Jeg kan så lige sige, at jeg fik ikke svar på mit spørgsmål.
Men lad mig så stille et andet spørgsmål, for jeg får nok ikke svar, og det går på, at jeg ved, at Det Radikale Venstre ønsker lavere indkomstbeskatning: Skulle Det Radikale Venstre komme i regering med Socialdemokratiet, hvordan fortolker De Radikale så skatteloftet?
Skal der også til at være ejendomsbeskatning?
Hvad skal der ske?
Endelig vil jeg spørge fru Marianne Jelved: Når nu Det Radikale Venstre har været så meget imod de indkomstskattelettelser, som regeringen fik gennemført med god konservativ støtte, vil fru Marianne Jelved da ikke anerkende, at de skattelettelser har været medvirkende til, at Danmark er gået ram forbi, hvad angår de lavkonjunkturer, som har været i landene omkring os, og at de derfor har været til gavn for Danmark?
Marianne Jelved (RV), 2005-10-06:
Nu laver jeg et meget, meget farligt og letsindigt tankeeksperiment.
Hvis man nu ser 3-4 år frem i tiden og siger, at der har været et folketingsvalg, og at V og K har mulighed for at skaffe andre slags flertal end det med Dansk Folkeparti – også med Det Radikale Venstre f.eks. – vil hr. Jakob Axel Nielsen så på forhånd i dag, den 6. oktober 2005, afskære sig fra at forhandle nogen af de tre emner med Det Radikale Venstre: skat, uddannelse, udlændinge?
Det er jo rart at vide det.
Men jeg kan næsten forstå, at svaret fra hr. Jakob Axel Nielsen vil være, at Det Konservative Folkeparti ikke kunne drømme om at gå ind i nogen forhandlinger og skabe nogen kompromiser på skatte-, uddannelses- og udlændingeområdet med Det Radikale Venstre.
Det har jeg forstået.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-10-06:
Hvis De Radikale havde 90 mandater, kan man jo konstatere at de ville hæve topskatten og erhvervsbeskatningen.
Det vil i hvert fald ikke ske under en Venstre-Konservative-regering.
Det bliver tit sagt, at der kommer større og større sprækker mellem S og R, og for den politiske iagttager kan det heller ikke være umuligt at konstatere det.
Men fru Marianne Jelved har sagt: Skulle regeringsmuligheden komme, bliver vi enige.
Lad mig så bare lige spørge til tre områder: skat, uddannelse og udlændinge.
Det er jo ikke små ændringer, jeg spørger om her.
Hvor er snitfladerne mellem Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre på det punkt?
Marianne Jelved (RV), 2005-10-06:
Faktisk vil jeg gerne forære fru Charlotte Dyremose det her udmærkede skrift, der hedder »Hvis vi havde 90 mandater«.
Her hæver vi altså personfradraget med 7.000 kr., vi fordobler jobfradraget op til et vist niveau, vi fjerner mellemskatten og øger topskatten med 3 pct. fra 15 til 18 pct. for alle indkomster op til 400.000 kr.
Hvorfor vil fru Charlotte Dyremose ikke være med til det?
Prøv at kigge på det.
Lad os snakke om det.
Der er dækning for det her, og det er ikke særlig besværligt.
Det er rigtigt, at vi finansierer det ved at fjerne nogle særordninger rundtomkring, bl.a. for erhvervslivet.
Men jeg noterer mig, og det ved alle, der har deltaget i Dansk Industris årsdag gennem de seneste år, at noget af det, der prioriteres allerhøjest hos virksomhederne, jo er en sænkning af skat på arbejde – af mange forståelige grunde.
Så vi er beredt til at komme til forhandlinger med også Det Konservative Folkeparti.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-10-06:
Skal jeg så forstå det sådan, som jeg desværre også nogle gange har forstået det, at når man fra radikal side taler om skattelettelser, er det i virkeligheden bare et spørgsmål om omlægninger?
Man deler altså ikke fra radikal side det konservative synspunkt om, at pengene ligger bedst i borgernes lommer.
Man vil bare gerne lave nogle småjusteringer hist og pist, som så kommer til at betyde nye skattestigninger visse steder.
Marianne Jelved (RV), 2005-10-06:
Jeg synes, at fru Charlotte Dyremose skulle tage at læse, hvad CEPOS skriver her inden for de sidste par dage.
Det, statsministeren kommer til at sige i sin tale, mener jeg er en fortalelse, men der refererer statsministeren til de stadig stigende skatter og afgifter under SR-regeringsperioden, hvilket jo overhovedet ikke passer.
Det kræver dog en lidt længere taletid end den, jeg har her, at uddybe det.
Fru Charlotte Dyremose burde egentlig interessere sig lidt for den skattepolitik, Det Radikale Venstre udvikler i de her år.
Det, der er interessant, er jo, at man ikke kan bruge den metode, som fru Charlotte Dyremose formentlig vil forfægte, nemlig at man tager et eller andet antal milliarder af et overskud og lemper indkomstskatten med, for der er jo slet ikke plads til at lave den slags finanspolitiske lempelser.
Der er jo nødt til at være en anden baggrund for det i en periode, hvor vi tilsyneladende står over for et opsving – og den vurdering er jeg enig i.
Svaret er nej, og hr. Jens Rohde burde lytte efter, når jeg nu faktisk svarer meget åbent på det, jeg bliver spurgt om.
Der er i øjeblikket et flertal i Folketinget, som fører en økonomisk politik, som jeg er uenig i.
Den økonomiske politik, som består af bl.a. skattestop, mangel på egentlige reformer og skattelettelser, ved at overskuddet på de offentlige finanser bruges til at lempe skatten i stedet for egentlige strukturændringer, vil jeg ikke legitimere.
Dernæst vil jeg sige, at Socialdemokraterne på en række strækninger – og fru Lotte Bundsgaard har endda hjulpet mig i dag med at lave en liste over, hvad jeg kunne sige heroppefra, men jeg har glemt listen – er tættere på, men det er jo sådan set uinteressant.
For lige nu er der altså et flertal af Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti, og så længe det flertal er der, har Venstre og Konservative bundet sig til det.
Den politik, de tre partier fører, har én ægte modstander, og det er mig.
Det er fuldstændig rigtigt.
Men det er politikken.
Jeg sætter stor pris på statsministeren som menneske, som person, men jeg er dybt uenig i den politik, der føres.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-10-06:
Det var et ikkesvar, må jeg sige.
Det, jeg spørger til, er, hvad Det Konservative Folkeparti vil gøre for at løse de problemer, vi har i Danmark, og som forhindrer os i at fastholde den økonomiske vækst og dermed opretholde velfærdssamfundet.
Et af de problemer er knyttet til, at vi mangler arbejdskraft, og hvad agter Det Konservative Folkeparti at gøre i den sammenhæng?
Det var det ene spørgsmål.
Lad mig så stille et andet spørgsmål.
Regeringen har jo i 2003 i al hemmelighed lempet udlændingelovgivningen, både med hensyn til 24-års-reglen og tilknytningskravet, for nogle udvalgte faggrupper.
Er det en vej, man agter at gå på andre områder med henblik på at løse de problemer, jeg lige har skitseret?
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-10-06:
Ja, hvem der er demagogisk, må altså blive besvaret af følgende: For det første: Når antallet af personer på overførselsindkomst er steget, skyldes det jo bl.a. – faktisk for de flestes vedkommende – at der er sket en forbedring af forældreorlovsordningen.
Det har Socialdemokraterne vel ikke noget imod, og det er vel ikke udtryk for, at samfundet er blevet fattigere, og at flere er blevet udstødt?
Det er det ene.
For det andet: Antallet af førtidspensionister er øget.
Da vi gennemførte den meget grundlæggende reform af førtidspensionen i 2000, var der mange, der var bekymrede for, at omlægningen skulle bruges til at forhindre mennesker, der ellers måtte have brug for det, i at gå på førtidspension.
Men tallene viser jo, at det ikke har været tilfældet, og vi ønsker i sig selv ikke, at færre kommer på førtidspension, hvis vi vel at mærke kan være sikre på, at førtidspensionen udelukkende bliver givet til dem, der har et reelt behov.
Førtidspensionsreformen var udtryk for virkelig nytænkning, og jeg kan godt love den socialdemokratiske spørger, at Det Konservative Folkeparti er meget glad for den reform, fordi den bygger på, at man ser på, hvad mennesker kan, og appellerer til det bedste i mennesket og også til det bedste i det sociale system.
At der så er flere, der har fået behov for at få førtidspension, skal da ikke komme selve systemet til skade.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-10-06:
Fru Pia Christmas-Møller sagde mange kloge ting i sit indlæg, og en af de ting, jeg især hæftede mig ved, var, at hun sagde, at det var vigtigt, at danskerne kom hjem igen, når de havde været ude i verden for at uddanne sig.
Men der er faktisk en del analyser, der viser, at noget af det, der er allerallervigtigst for, at man vender hjem igen, og allervigtigst i livet i det hele taget, er muligheden for at være sammen med sin familie.
Her har vi altså det problem, at vi i dag har en udlændingelovgivning, der indebærer, at i det øjeblik du rejser ud i verden, forelsker dig og har lyst til at få din udenlandske ægtefælle eller kæreste med hjem, kan det i mange tilfælde ikke lade sig gøre.
På samme måde har vi også det problem, at hvis du bor her og forelsker dig i en udlænding, er sandsynligheden for at få vedkommende til Danmark meget, meget lille.
I øjeblikket er det sådan – det er i hvert fald de tal, jeg har kendskab til – at vi har en nettoudvandring fra arbejdsstyrken på 2.000 om året, og det vil sige, at vi hele tiden mister arbejdskraft.
Vi er ved at tabe konkurrencen om arbejdskraft, og vi er ved at tabe konkurrencen om kreativ arbejdskraft takket være vores udlændingepolitik.
Hvordan ser Det Konservative Folkeparti på det problem?
Og hvordan vil man svare erhvervslivet, i det øjeblik erhvervslivet kommer og siger: Vi står altså med det meget store problem, at vi ikke har mulighed for at tiltrække arbejdskraft fra udlandet, og vi har heller ikke mulighed for at fastholde den arbejdskraft, der er her, bl.a. på grund af den rammelovgivning, som regeringen har gennemført?
Her tænker jeg på udlændingelovgivningen.
Villy Søvndal (SF), 2005-10-06:
Jeg er for så vidt ikke så interesseret i den teoretiske diskussion, så lad os så droppe den og lad os vende os til den praktiske diskussion.
Når alle dem, der arbejder med de udsatte grupper, når regeringens Råd for Socialt Udsatte melder om en ny og dyb fattigdom, når Kirkens Korshær, Frelsens Hær, Børnenes Kontor, alle dem, der driver varmestuerne, alle dem, der er helt ude i yderste led, kan melde om en ny, hård, ondsindet og dybere fattigdom, kræver det så ikke et meget stort mod af den konservative ordfører at sige, at de mennesker, der siger det, ikke har forstået det, det har ordføreren derimod?
Hvorfor går de rundt og spreder sådan nogle forkerte oplysninger?
Hvilken politisk bevæggrund skulle de have for at sige, at de oplever, at det går rigtig dårligt for dem, de har med at gøre, når fru Pia Christmas-Møller siger, at det, de opfatter, slet ikke passer, at de er helt forkert på den?
Jeg vil bare spørge: Skal man have mest tillid til dem, der arbejder med det her i praksis, eller skal man have mest tillid til fru Pia ChristmasMøller?
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-10-06:
Jeg kan bekræfte hr. Villy Søvndal i, at når der er borgerlig ledelse af landet, så går det bedre end almindelig godt.
Det gik godt i 1980'erne, og det går godt her i 2000'erne.
Det er en kendsgerning, og man kan jo mærke, bare man går ud i samfundet, at flere og flere oplever, at det går bedre.
Derfor kan jeg også bekræfte den anden påstand, hr. Villy Søvndal kom med, nemlig at for langt de fleste er det blevet bedre, de har fået flere penge mellem hænderne, de har fået flere muligheder.
Men den skjulte dagsorden, der gemmer sig i hr. Villy Søvndals spørgsmål om, hvorvidt der er kommet en større ulighed i de sidste par år, kan jeg ikke bekræfte.
Den må jeg derimod afvise en gang for alle.
Den såkaldte ginikoefficient er ikke steget i de seneste år.
Det er et teoretisk instrument, som nogle teoretikere bag nogle skriveborde har interesse i at boltre sig i.
Jeg tror ikke, det betyder særlig meget for hr. og fru Jensen ude i det virkelige liv.
Men hvis man endelig skal gå ind på den betingelse i debatten, så er det en kendsgerning, at uligheden voksede nok så meget, faktisk endnu mere, under den socialdemokratisk ledede regering, som hr. Villy Søvndal støttede.
Villy Søvndal (SF), 2005-10-06:
Man kan jo sige, at det på nogle punkter var en genbrugstale, der blev holdt.
Fru Pia ChristmasMøller indledte med de berømte ord: Det går godt i Danmark.
Jeg kan huske den konservative statsminister i 1980'erne, der sagde: Det går ufattelig godt i Danmark.
Så på den måde kan man sige, at talen repræsenterer en forlængelse.
Pointen er vel, at det gør det ikke for alle.
Jeg vil spørge fru Pia Christmas-Møller, om hun er enig i den beskrivelse, at de fleste har haft en økonomisk fordel af regeringens politik, men at den sidste tredjedel for alvor sakker agterud i alle målinger.
Vi får lige nu et delt Danmark i et omfang, vi ikke har kendt i rigtig mange år.
Pia Kjærsgaard (DF), 2005-10-06:
Nej, jeg kan kun sige, at hr. Jesper Langballe gør tingene umådelig meget nemmere.
Tak for det.
Jesper Langballe (DF), 2005-10-06:
Ja, det kunne jeg egentlig godt have for sådan at runde det her af.
Det er jo en meget svær situation for fru Pia Kjærsgaard nu at skulle diskutere med mennesker, der ikke er tynget nævneværdigt af viden om de citaters baggrund, som vi har.
Jeg kom til at tænke på: Kan fru Pia Kjærsgaard huske dengang under en folketingsdebat, hvor det vakte en stormende forargelse, at fru Pia Kjærsgaard sagde, at den vestlige civilisation er den eneste civilisation?
Der var åbenbart ingen, der anede, at det var et skjult citat af Kemal Atatürk, det moderne Tyrkiets grundlægger.
Eller i 1968, da den fremragende engelske statsmand Enoch Powell i udlændingedebatten kom til at citere Cicero, og det vakte sådan en forargelse, at hans karriere var forbi?
Er fru Pia Kjærsgaard enig med mig i det?
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-10-06:
Jeg skal endnu en gang prøve at skære det ud i pap.
Det er ikke Rådet for Socialt Udsatte, jeg har kritiseret, det er hr. Villy Søvndals virkelighedsopfattelse, jeg tillader mig at anholde.
Hr. Villy Søvndal siger, at det ikke er interessant med de teoretiske diskussioner, jeg kunne ikke være mere enig, men når hr. Søvndal giver den indrømmelse allerede på nuværende tidspunkt i debatten, går jeg ud fra, at det er, fordi hr. Villy Søvndal fuldstændig er klar over, at jeg har ret i påstanden om, at uligheden blev øget under SR-regeringen, som hr. Villy Søvndal støttede.
Den er ikke blevet udvidet yderligere af den nuværende borgerlige regering.
Det afgørende er, at flere har fået det bedre.
Det forhindrer ikke, at Rådet for Socialt Udsatte, som den borgerlige regering med en konservativ socialminister i øvrigt har nedsat, kan have ret i, at der er behov for yderligere indsats i socialpo litikken.
Det kunne jeg ikke drømme om at benægte.
Men det er jo præcis derfor, at regeringen har sat en lang række initiativer i gang og fortsat vil arbejde med at gøre op med den negative sociale arv og en lang række af de problemstillinger, som de allerdårligst stillede og de allermest sårbare er udsat for.
Lad mig bare i flæng nævne, hvordan vi har etableret en behandlingsgaranti for alkohol- og stofmisbrugere, hvordan vi har afsat 40 mio. kr. til idræt for udsatte børn, hvordan der er etableret en økonomisk fripladsordning for SFO-deltagere, hvordan der er lagt op til og gennemført en anbringelsesreform, hvordan der er etableret flere væresteder, hvordan der er etableret flere skæve boliger til skæve eksistenser, hvordan der er etableret en gældssaneringsordning for udsatte grupper, hvordan vi har gennemført højere SU til enlige forsørgere osv. osv. Men vi har selv bedt om at få etableret et råd, der kan fastholde fokus og dermed også debatten på de ømme punkter, så vi hele tiden kan gøre det en smule bedre for dem, der stadig har det hårdt i vores samfund.
Lise von Seelen (S), 2005-10-06:
Så vil jeg gerne vende tilbage – og være meget konkret – til et tidligere spørgsmål om servicejob for langtidsledige, der er over 48 år.
Her har vi jo at gøre med en gruppe, som har en stor risiko for at blive marginaliseret og for at blive udstødt.
Jeg forstod ikke helt fru Pia Kjærsgaards svar, men vil Dansk Folkeparti sammen med os være med til at mindske den gruppes risiko for at blive marginaliseret?
Pia Kjærsgaard (DF), 2005-10-06:
Jeg er ikke helt med på, forstår ikke helt fru Lise von Seelens spørgsmål, så kom tilbage.
Men jeg må sige om lighed og ulighed, at det jo faktisk var under den tidligere statsminister, Poul Nyrup Rasmussen, at uligheden virkelig blev forøget i det her land.
Den blev jo markant.
Så erkender vi, at ja, der er nogle forskelle i det her land.
Der er også nogle forskelle, som vi synes er for store, og hvor vi jo hver evig eneste gang målretter vores politiske indsats, vores styrke, vores mandater mod en gruppe, som vi synes bliver specielt ramt af den ulighed, der er i det her samfund.
Det har været folkepensionisterne med den supplerende pensionsydelse, ældrechecken, det har været mange, mange andre tiltag, hvor vi også har måttet rette på en skævvridning fra den tidligere regerings side.
Denne gang er det så førtidspensionisterne, vi har fået sat fokus på, og det er den måde, vi ønsker at komme dem, der kritiserer den øgede ulighed i det her samfund, i møde på.
Lise von Seelen (S), 2005-10-06:
Fru Pia Kjærsgaard nævnte i sin ordførertale, at det er meget magtpåliggende for Dansk Folkeparti at have den sociale tilgang til spørgsmåle ne især for de udsatte grupper, og der nævnes bl.a. førtidspensionister, de udstødte og handicappede.
Hvis vi nu skal vinkle den ind på lighedsdiskussionen, så er det jo sådan, at vi nu godt ved fra rapporter, at Rådet for Socialt Udsatte har sagt, at netop uligheden, marginaliseringen af de her grupper er blevet større over de sidste år.
Samtidig hører jeg fru Pia Kjærsgaard sige, at kommunerne skal holdes i kort snor, fordi man skal have målrettet indsatsen herinde fra Christiansborg.
Hvordan kan det hænge sammen for Dansk Folkeparti, at man på den ene side lægger ryg til finanslove, som gør det ekstremt svært for kommunerne at agere, og samtidig siger – og det er jo vigtigt at vide lige før et kommunalvalg – at man ønsker, at kommunerne skal holdes i så kort snor, fordi man godt vil vide, hvordan deres selvstyre forvaltes.
Jesper Langballe (DF), 2005-10-06:
Hun kan jo bare sige nej til det, men det er et forslag: Kunne fru Pia Kjærsgaard bruge sine pædagogiske evner til at forklare hr. Villy Søvndal, at »Pest over Europa« er en titel på et værk, som professor Hartvig Frisch, den senere socialdemokratiske undervisningsminister, skrev i midten af 1930'erne, og som handlede om de to totalitære systemer, der forpestede det 20. århundrede, nemlig nazismen og kommunismen.
Så vil jeg gerne føje det spørgsmål til, om fru Pia Kjærsgaard eventuelt kunne være enig med mig i, at skulle en bog om pest over Europa, om et totalitært system, der farer frem med undertrykkelse og drab, skrives i dag, så kunne det såmænd godt være, at den kom til at handle om islam.
Troels Ravn (S), 2005-10-06:
Lederskab og handlekraft, toget kører frem mod øget velfærd, udfoldelsesmuligheder og tryghed for alle.
Flotte ord fra fru Pia Christmas-Møller og De Konservative, må man sige.
Men hvordan tror fru Pia Christmas-Møller at ordene klinger i ørerne på de ca. 900.000 mennesker i vores samfund, der er sat på sidelinjen – førtidspensionister, kontanthjælpsmodtagere og arbejdsløse?
Aldrig har der været så mange mennesker på passiv forsørgelse som under den borgerlige regering.
40.000 flere er der kommet til siden 2001, og tallet er stadig stigende.
Har de medborgere, de mennesker ikke brug for mere end blot varm luft og flotte hensigter?
Debatten her handler jo om virkelige mennesker – mennesker, der lider under regeringens politik og lider under regeringens manglende initiativer.
Eksempelvis afsætter regeringen på sit finanslovforslag sølle 10 mio. kr. ekstra til uddannelse, ja, på nogle områder beskærer regeringen endda mulighederne for efteruddannelse.
Men øget uddannelse er jo ellers netop det, der bl.a. skal til for at fastholde og skabe arbejdspladser.
Jeg forsøger igen, fru Pia Christmas-Møller: Hvad er dit svar til eksempelvis de 3.000 mennesker på LEGO i Billund, der er truet på deres arbejde på grund af globaliseringen og udflytningen?
Hvad er dit svar, fru Pia Christmas-Møller, til den gruppe mennesker i vores samfund, der er truet på deres arbejde?
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-10-06:
Nej, socialdemokratisk lighedsmageri er ikke konservativ politik.
Det vil jeg gerne vedgå højt og tydeligt her fra Folketingets talerstol i dag, og det håber jeg sådan set også var klart nok forinden.
Det kan jeg bekræfte hr. Jens Peter Vernersen i.
Men derfra og så til at drage den slutning, at vi vil arbejde for et samfund, hvor der ikke er nogen omfordeling overhovedet, er der dog noget af et spring.
Jeg har aldrig oplevet, at nogen kunne forveksle Det Konservative Folkeparti med den mest yderligtgående form for liberalisme, men hvis hr. Vernersen har været på det spor, er jeg nødt til at sige, at det er et totalt galt spor.
Vi har altid stået for en stærk statsmagt, som netop skulle sikre, at de, der ikke kunne klare sig selv, fik en tilstrækkelig stærk håndsrækning til også at kunne få en værdig tilværelse.
Men det indebærer jo ikke, at de, der er stærke, de, der har initiativ, og de, der har mulighed for at klare meget mere end sig selv, ikke skal have muligheder. Tværtimod er det netop forudsætningen for, at vi kan hjælpe dem, der ikke kan klare sig selv.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-10-06:
Men hvis man lyttede opmærksomt efter, var der jo en indrømmelse i det svar, der blev givet.
Når man ser en større ulighed nu, er det vel, fordi der er kommet mange flere på overførsel, og at de har så ringe vilkår, som vi har set.
Det er vel sådan set et af de problemer, som denne regering har skabt.
Så vil jeg godt spørge en gang mere: Når det nu er sådan, at man kun vil give de svageste en støttende hånd, er konklusionen vel – og det kan der jo bare svares ja på – at man faktisk ikke er indstillet på den omfordeling, vi har set i samfundet under skiftende socialdemokratiske regeringer, og som er meget vigtig.