Jes Lunde (SF), 1997-10-23:
Regeringens forslag til finanslov for 1998 er efter SF's opfattelse udtryk for passivitet i forhold til mange store problemer i samfundet.
Det går i mange henseender godt med økonomien.
Denne finanslovaftale indebar også en række fremskridt på miljøområdet, inden for arbejdsmiljøet, uddannelserne, en øget indsats over for udsatte grupper osv.
Men resultaterne fra sidste år giver langtfra baggrund
for at slappe af og læne sig tilbage, som regeringen gør det, og sige, at nu går det hele, som det skal.
Det gør det desværre på en række punkter absolut ikke. Først og fremmest er der mange skævheder i samfundet, som grundlæggende stadig findes.
Det indebærer f.eks., at arbejdsløsheden blandt ufaglærte stadig er meget stor, og som sædvanlig er det endnu værre, hvis man samtidig er kvinde eller oppe i årene.
Mange unge kan stadig ikke få en uddannelsesplads, mange ældre får alt for lidt omsorg, og vi har for lidt tid til at være sammen med vore børn.
Mange miljøproblemer er uløste og nogle endda direkte forværrede. Hvad angår det sidste område, var forslaget til finanslov i år for første gang nogen sinde ledsaget af en miljøvurdering, og det er jo ganske flot.
Vi er simpelt hen det første land i verden, der er gået i gang med det, og der var jo også tale om et SF-fingeraftryk fra sidste års aftale. Men selve miljøvurderingens indhold lader til gengæld en hel del tilbage at ønske.
For eksempel er der slet ikke den gennemgribende vurdering af CO2-udviklingen, som der er brug for.
Det er afgørende, at formen bliver væsentlig mere kvalificeret i de kommende år.
Det skal vi nok levere en række gode ideer til i de forhandlinger, vi skal ind i.
Mest afgørende savner vi nok, at regeringen drager politiske konsekvenser af analyserne.
Jeg kan bl.a. nævne nogle af de tydelige konklusioner, der var i selve miljøredegørelsen.
Det blev fastslået, at pesticidforbruget slet ikke falder så hurtigt, som det var forudsat i pesticidhandlingsplanen.
Der er slet ikke nogen plan for at nå CO2-målsætningen, og især på trafikområdet er det tydeligt, at det går galt.
Målsætningen om, at 7 pct. af landbrugsarealet skal dyrkes økologisk i år 2000, ser slet ikke ud til at blive opfyldt med de nuværende love.
Men løsningen på disse miljøproblemer er ikke indarbejdet i forslaget til finanslov. Det er noget, som vi først skal til at tage hul på i forhandlingerne, og vi må så håbe, at regeringen til gengæld dér er klar til at tage de nødvendige konsekvenser.
På pesticidområdet foreslår SF en markant forhøjelse af afgiften, der tager sigte på at halvere behandlingshyppigheden.
Provenuet på ca. 1¼ mia. kr. skal bruges til en vandfond, der skal finansiere en særlig indsats
i de mest følsomme vandindvindingsområder.
Vi finder det helt afgørende, at vi i de kommende forhandlinger får sikret vores grundvand, vores rene drikkevand, effektivt.
Vi har set masser af katastrofer, vi har set utallige brøndboringer lukket på grund af giftfund.
Vi finder det helt uacceptabelt med den udvikling.
Vi synes, det er vigtigt, at vi nu får taget fat og får lavet den gennemgribende plan, som skal til.
Som et første mål må amterne øjeblikkelig have en hjemmel til at forbyde pesticider og kunstgødning i områder, hvor der indvindes vand.
Et af de vigtige midler nu er at sikre en stabil efterspørgsel efter økologiske produkter, og det vil SF styrke med forslaget om at gøre offentlige madindkøb og skolemælk økologisk.
Det vil få flere til at lægge om, og derfor er der også brug for flere midler både til omlægningsstøtte og til forskning i økologisk landbrug.
På trafikområdet kan væksten i biltrafikken slet ikke fortsætte.
Det går galt både af hensyn til miljøet og til almindelig fremkommelighed.
Derfor er det nødvendigt med en afgørende styrkelse af den kollektive trafik.
SF foreslår, at vi nu for alvor satser på området ved at afsætte 1 mia. kr. til forbedringer og udbygninger.
Som et eksempel vil jeg gerne nævne det presserende behov for et dobbeltspor på strækningen mellem Ringsted og København, der i øjeblikket er en alvorlig flaskehals i DSB's udvikling af den kollektive trafik.
Samtidig foreslår vi, at befordringsfradraget omlægges til et trafiktilskud, som amterne kan vælge helt eller delvis at anvende til bedre og billigere busser i stedet for udelukkende at give støtte til bilkørsel.
Vi mener, det bør være en lokal afgørelse, fordi der er meget stor forskel på de behov, der er rundt omkring.
Infrastrukturen er ganske forskellig i vort land. SF vil også give kommunerne ret til at etablere betalingsringe og egne parkeringsvagtkorps, og endvidere foreslår vi, at arbejdspladserne får lov til at give deres medarbejdere skattefri cykler og buskort til brug for pendling, mens skattefriheden for firma-P-pladser til gengæld må afskaffes. Man skal tilbage til 1981 for at finde en lavere arbejdsløshed end den, vi har i dag.
Det er selvfølgelig godt, at arbejdsløsheden er kommet ret langt ned i løbet af de senere år, men derfor er det alligevel forkert at sige, at arbejdsløsheden generelt er lav.
Den er faktisk stadig væk på over 200.000, og vi er vel mange, der stadig væk kan huske, hvor foruroligede vi alle sammen var dengang i midten af 1970'erne, hvor arbejdsløsheden for første gang rundede de 100.000.
Nu er den altså stadig væk over 200.000.
Vi har stadig væk massearbejdsløshed i Danmark, selv om nogle faggrupper er så heldige at komme tæt på fuld beskæftigelse.
Regeringen har fokuseret meget på disse grupper, bl.a. bygningshåndværkerne.
SF vil gerne have, at vi begynder at sætte fokus på de grupper, der stadig har store arbejdsløshedsproblemer.
Vi har en række uddannelsesforslag både for unge, som dermed kan få den uddannelse, der giver dem bedre muligheder
for at få et job, og for de lidt ældre, der ikke kom på uddannelsestoget som unge.
Vi foreslår igen i år en styrkelse af de videregående uddannelser med flere pladser.
Vi vil gerne have flere midler
til voksenlærlinge, hvor den forsøgsordning, som SF fik forhandlet igennem sidste år, er blevet en succes. Vi vil samtidig også gerne forbedre uddannelsesorloven, så flere får mulighed for at komme i uddannelse ad den vej. Samtidig mener vi, det er på tide, at virksomhederne kommer i gang med en uddannelsesplanlægning i samarbejde med medarbejderne.
Endelig har vi også en lang række forslag, der giver direkte job til ufaglærte, f.eks. pesticidfri ukrudtsbekæmpelse og trafikforslagene, men også en bedre ældreomsorg, som jeg senere skal vende tilbage til.
Vi lægger også afgørende vægt på en bedre fordeling af arbejdet.
Det er grundlæggende meningsløst, at mange knokler
både på fuld tid og på overtid med alt for ringe chancer for at have ordentlig tid til at være sammen med deres nære om noget som helst andet, tid til børn og tid til at være noget for hinanden og med hinanden.
Vi foreslår en kollektiv solidaritetsløn, hvor de ansatte på en virksomhed kan gå ned i tid og skabe plads til en arbejdsløs.
Ordningen kan bruges af de regionale arbejdsmarkedsråd til at gøre den aktive arbejdsmarkedspolitik endnu mere effektiv og til at sørge for en mere retfærdig fordeling af arbejdet i vores samfund.
SF har en række forslag til løsning af nogle af de sociale problemer.
Fordelingspolitisk er der brug for at knække mange års uafbrudt tilbøjelighed til at give de bedst stillede skattelettelserne.
SF foreslår et skridt i den modsatte retning ved at afsætte 3 mia. kr. til skattelettelser til lavindkomstgrupperne finansieret af de rige gennem en moderne formueskat og en afskaffelse af det skrå skatteloft.
Vi finder det helt forkert, at der lægges op til, at man i 1998 sænker det skrå skatteloft med yderligere 2 pct., altså lemper beskatningen af de højeste indkomster yderligere i 1998, samtidig med at det i forvejen er lige præcis de grupper, som har fået store gaver i kraft af værdistigninger på jord og fast ejendom, afskaffelse af formueskat osv. Samtidig må regeringens i enhver henseende uansvarlige plan om at give over 100 mio. kr. til ejerne af de allerdyreste huse ved at forhøje knækket i lejeværdiskalaen, hvor man begynder at betale den høje lejeværdiprocent.
Det opfordrer vi meget kraftigt regeringen til at droppe, og vi har bemærket, at den radikale gruppeformand også er enig med os i det ønske.
Det er urimeligt at bruge pengene på at lempe for dem, der i forvejen har de allerstørste indkomster og formuer.
Samtidig skal de, der rammes hårdt af arbejdsløshed, behandles bedre af systemet gennem en mere perspektivrig aktiveringsindsats og en genopretning af arbejdsmarkedsreformen.
Tilsvarende vil SF komme med et udspil til en seniorpolitik i næste uge.
På det sociale område er det samtidig vigtigt at erkende, at nogle er så svage - psykisk syge narkomaner og andre med svære problemer - at det afgørende er at satse på bedre bomuligheder og behandlinger.
Mange kriminelle har, når de lukkes ud af fængslet, et oplagt behov for sociale behandlingstilbud.
Som det fungerer i dag, ryger alt for mange hurtigt tilbage i ny kriminalitet, og behandlingen af de kriminelle fungerer simpelt hen helt uhensigtsmæssigt i vores samfund, når så mange bliver faste klienter i fængslerne.
Der er et stort behov for en stærkere indsats, der kan bryde mønstrene og få en helt anderledes udvikling i gang til gavn både for de kriminelle og det omgivende samfund.
På ældreområdet er mangelen på personale både i hjemmehjælpen og på plejehjemmene blevet stadig mere åbenlys. SF foreslår, at der afsættes en lille milliard kroner til mere personale m.v.
Også ventelisterne til børnepasning må der gøres noget alvorligt ved.
SF foreslår som noget nyt en belønningsordning for kommuner med børnepasningsgaranti og afsætter samtidig penge til at sikre kvaliteten i børnepasningen.
Ligeledes lægger SF op til at udbygge sidste års initiativer i forhold til vanskeligt stillede børn med forslag om flere pladser i døgninstitutioner og i børnepsykiatrien.
Endelig har SF to forslag, der reparerer to huller i det sociale sikkerhedsnet, nemlig en højere uddannelsesstøtte til studerende med børn og ophævelse af den vilkårlige varighedsbegrænsning for sygedagpenge.
I sidste års finanslovaftale med venstrefløjen lykkedes
det at bringe statsfinanserne i overskud.
Tallene er gode nok, hvis opsvinget fortsætter i mange år, men hvem kan give garanti for det?
Der er brug for mere til at stå imod med, næste gang krisen kommer, for det kommer nemlig først for alvor til at gå ud over de socialt svagtstillede grupper, hvis der bliver uro i økonomien.
SF har derfor igen i år en lang række forslag til finansiering af vores udgiftsforslag.
På sparesiden viser vi med 29 forslag, der tilsammen indbringer 6,8 mia. kr., at man kan spare uden at ramme de svageste grupper, men tværtimod ved at tage fra de rige og fra virksomhedernes forsørgerkultur.
På indtægtssiden er det oplagt at vedtage forslag, der samtidig giver klare miljøgevinster, og SF har en række ideer til at lægge afgifter på ressourcemisbrug og miljøbelastning.
Jeg kan lige så godt sige med det samme, at vi i år vil gentage vores forslag om afgift på husstandsomdelte reklamer.
Gennemføres SF's forslag, som jeg har skitseret her, vil det nedbringe arbejdsløsheden med knap 50.000, samtidig med at statsfinanserne forbedres med godt 6 mia. kr., og også betalingsbalancen bliver bedre end med regeringens udspil. Det kan lade sig gøre, fordi det, SF lægger op til, er, at vi bruger samfundets ressourcer langt mere målrettet end regeringen, der stadig væk skejer ud med løfter om stigende privatforbrug til de allerrigeste.
Det er jo den slags, der som det første må standses, når vi skal have bragt orden i samfundsøkonomien.
SF er klar til forhandlinger med regeringen om finansloven.
Vi lægger vægt på, at resultatet af forhandlingerne bliver, at vi får løst flere vigtige samfundsproblemer i stedet for at klatte pengene væk på meningsløse borgerlige mærkesager.
Den konservative ordfører sagde, at SF logrede med næsten hele kroppen, kunne jeg forstå, for at få gang i finanslovforhandlingerne og for at få en aftale.
Jeg vil sige det på den måde, at vi er ivrige efter at få politiske resultater; vi er ivrige efter at skaffe forbedringer for de socialt dårligt stillede i det her samfund; vi er ivrige efter at gøre en indsats mod arbejdsløsheden; vi er ivrige efter at få løst nogle miljøproblemer i det her samfund, som er kæmpestore.
Mariager Fjord er død, masser af brøndboringer er lukket.
Hvad mere vil man have på bordet, før der kommer handling?
Den slags ting er vi optaget af.
Det er det, der gør os ivrige efter at få nogle resultater.
Om vi får dem, er jo op til regeringen.
Det kommer an på, om regeringen vil forhandle til vores side, om den vil gå ind for de løsninger, der løser samfundsproblemer, eller om man vil snakke med de borgerlige om mere pjattede mærkesager som afskaffelse af formueskat og den slags, der ikke løser nogen som helst reelle samfundsproblemer.
Men hvis regeringen er parat til det, kan vi få et rigtig godt og konstruktivt politisk efterår.