Knud Erik Hansen (SF), 2000-05-09:
Det har altid været et problem med byfornyelsen, at de, der har den væsentligste indflydelse på et byfornyelsesprojekt, ikke er dem, der betaler.
Ejeren er den, der har størst indflydelse, og han har i mange år ikke betalt noget som helst.
Lejerne er de næststørste betalere, men bliver projektet dyrt, ja, så betaler lejerne ikke de marginale udgifter.
De største betalere er kommunerne og staten, der betaler ca. to tredjedele af investeringerne, og lejerne betaler resten, og det giver en skæv incitamentsstruktur.
Vi glæder os derfor over, at Frihed 2000 har rejst debatten, fordi det er et væsentligt problem, der rejses i byfornyelsen, for det er givet, at projektet bliver fordyret, fordi incitamenterne ikke altid er tilstrækkelige til at sikre, at de, der tager beslutningerne, også sørger for, at det bliver billigst muligt.
Der er dog de sidste år lavet en del ændringer, der skulle give en bedre struktur.
Kommunerne kan som betingelse for at støtte nogle projekter sige, at ejerne skal betale noget mere.
Kommunerne vil også komme til at betale mere.
Det er så et spørgsmål, om det også er nok, men det er SF's opfattelse, at der ikke kan kræves mere af lejerne, hvis vi skal ændre incitamentsstrukturen, for de betaler allerede tæt ved, hvad en ny almen bolig koster.
Det er meget muligt, hvis vi skal snakke om parter, der kan betale, at ejeren faktisk godt kan bidrage mere til betalingen, og det kunne være interessant at se, hvilke erfaringer man har fået med den nye regel om, at kommunerne kan aftale, at ejerne skal betale noget mere.
Det har vi ikke set noget til.
Laves disse aftaler på en ordentlig måde, ja, så kan det faktisk godt give ejerne incitamenter til at holde udgifterne nede.
Der er også andre forhold omkring ejerne, som det kan være vigtigt at kigge på, f.eks. at ejerne kan optage lån, der ligger før lånene til de ikkeværdiforøgende arbejder.
Det gør, at ejerne langt hen ad vejen kan være ligeglade med de ikkeværdiforøgende arbejder, fordi de ikke berører hans ejendomsværdi senere.
Det vil også givet skærpe kommunernes tilsyn med projekterne, hvis de kom til at betale en større del af udgifterne.
Men det er et spørgsmål, om deres andel ikke allerede er stor nok til, at de har en væsentlig interesse i at holde udgifterne nede.
Jeg har i hvert fald mødt mange kommuner, hvor den andel, de betaler, havde en stor indflydelse på, hvad de tillod blot med den mindre del, de betalte dengang.
Skal man have fat i en større kommunal betaling, så er det vores opfattelse, at det nok ikke er på de ikkeværdiforøgende arbejder, men måske på de værdiforøgende arbejder, hvor kommunerne i øjeblikket ikke betaler noget, hvor staten betaler det hele.
Men vi er usikre på, om kommunerne rent faktisk kan bære en større andel, uden at det vil sætte byfornyelsen i stå, og det ønsker vi ikke.
Og jeg synes, det er vigtigt at sige, at det ikke er de konkrete ombygningers størrelse, der er afgørende for indgrebet.
Der kan være mange gode grunde til, at det bliver meget dyrt at ombygge en ejendom.
Men det, der er vigtigt, er at se på, om de incitamenter både ved de store og de små ombygninger er tilstrækkelige til, at man holder priserne nede.
Og problemet kan lige så meget være ved de mindre ombygninger, som det kan være ved de store ombygninger.
Så det ville være forkert udelukkende at fokusere på de store ombygninger.
Når det så er sagt, ja, så har jeg også sagt, at vi meget gerne vil være med til at se på det problem, som Frihed 2000 rejser, og så få en fornuftig incitamentsstruktur.
Det har altid været et problem med byfornyelsen, som jeg sagde i starten.
Jeg har set mange ejendomme, der er sat i stand uden om byfornyelsen, som egentlig umiddelbart blev meget billigere, fordi man fik meget mere ud af pengene, når det ikke var under byfornyelsen, modsat projekter med den samme opgave under byfornyelsen.
Jeg har også set projekter, som har været kendetegnet ved, at man gik mere nænsomt frem, og hvor man foretog fornyelsen i etaper, som også var med til at gøre det mere overskueligt og måske også på den måde var med til at holde priserne nede.
Så med disse bemærkninger vil jeg sige, at det er vores opfattelse, at vi kan hente nogle forbedringer på incitamenstrukturen især ved at se på ejernes betaling til byfornyelsen og måske også ved at se lidt nærmere på, hvad kommunerne betaler.