runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-11-26:
Jeg vil ikke påtage mig at være så pædagogisk, at jeg kan forklare det for hr. Keld Albrechtsen, sådan at han forstår, hvad det her går ud på.
Den kompensation til landmændene, vi giver, og som vi har delt ud på arealerne, vil langsomt blive skåret ned og blive brugt til andre formål.
Der er ingen i denne verden, der lige pludselig kan få taget størstedelen af deres eksistensgrundlag væk og så bare overleve efterfølgende.
Det kan selv hr. Keld Albrechtsen ikke i sin egen privatøkonomi.
Det er der ingen der kan i dette samfund.
Derfor er denne landbrugsreform lavet meget bredt socialt og med sikkerhed for, at de bedste landmænd kan overleve, og at vi samtidig får den reduktion af landbrugsstøtten, som alle går og ønsker.
Men den er forsvarlig.
Kl. 9.30
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-26:
Så synes jeg, man skal sige ærligt, hvad det er for en politik, man har, nemlig at man vil opretholde landbrugsstøtten.
Det bliver nærmest sagt rent ud nu af hr. Thor Gunnar Kofoed.
Det synes jeg er vigtigt at få frem, for regeringen har, lige siden den tiltrådte, gået rundt og påstået, at den arbejdede for en afvikling af landbrugsstøtten.
Jeg går ud fra, at ministeren kan bekræfte, at det har regeringen gået og påstået år ud og år ind, så længe den har været regering.
Nu kommer sandheden for en dag, nemlig at det bare har været flov snak, tomme ord uden indhold, for hvad hedder det nu?
Det hedder, at landbrugsstøtten er en del af landbrugets eksistensgrundlag, og det må man ikke tage fra dem.
Vi har fået dokumenteret i dag, at det gør man ikke.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-11-26:
Denne landbrugsreform er ikke en reform, som går ud på at fratage landbruget dets eksistensgrundlag.
Det er heller ingen hemmelighed, at landbruget har et eksistensgrundlag på baggrund af de støtteordninger, der igennem årtier er blevet opbygget.
Det, der har været vores mål med denne reform, er, at vi fjerner støtten fra produktionen og samtidig sikrer, at landmændene har et eksistensminimum.
Vi skal lige huske på, vil jeg gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at samtlige statistikker i Danmark viser, at de danske landmænd indkomstmæssigt faktisk er de fattigste mennesker, vi har i Danmark.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-26:
Nu er det jo ikke lykkedes at gennemføre det, som ministeren havde stillet i udsigt, nemlig at man fik afskaffet disse urimelige pensionistordninger.
Man har nørklet lidt med dem, men det, der var meningen, nemlig at denne principielt forkastelige ting skulle fjernes, er altså mislykkedes for regeringen og Dansk Folkeparti.
Jeg vil så gerne spørge: Hvordan kan det være, at man nu på listig og sindrig vis har fået det arrangeret sådan, at den samlede støtte bare fortsætter?
At der ikke sker nogen reduktion i landbrugsstøtten?
Man har så oven i købet den frækhed at give ejerne i landbruget en kompensation i form af en skattereduktion, som tilmed vokser gennem årene.
Samtidig med at støtten bare bliver ved med at fosse ud over landbruget, skal man oven i købet have en kompensation i form af nedsatte ejendomsskatter, hvor gevinsten vokser år for år.
Det er da blevet
Ebberød Bank.
Jørn Jespersen (SF), 2004-11-26:
Jeg kan godt forstå, hvis Venstres ordfører er lidt flov over forløbet; det synes jeg er helt berettiget.
Der er lavet en klar fejl; det bliver så kaldt en uhensigtsmæssighed, og det er også o.k., at man omtaler sin egen fejl sådan lidt blidere.
Det, jeg synes er interessant nu at få belyst, er: I hvor høj grad bliver denne fejl efter Venstres opfattelse rettet med den aftale, man har lavet med Dansk Folkeparti?
I hvor høj grad løser man efter hr. Thor Gunnar Kofoeds opfattelse problemet med, at der bliver udbetalt disse urimelige kalvepræmier til pensionister for at sige det kort?
Bliver det efter hr. Kofoeds opfattelse løst halvt eller trekvart, eller hvor meget løser det egentlig?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Når vi nu har set denne uhensigtsmæssighed sammen med andre uhensigtsmæssigheder med dobbelt støtte til sukkerroeproducenter og alt for stort spild af penge inden for de miljøvenlige jordbrugsforanstaltninger osv., kan det så ikke ærgre hr. Kofoed lidt, at man ikke valgte en ordentlig parlamentarisk behandling af denne her sag, sådan at den kunne blive belyst gennem spørgsmål og svar og debatter og offentlig inddragelse, og i stedet for tromlede den igennem med et snævert flertal uden debat?
Ærgrer det ikke hr. Kofoed lidt i dag?
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-11-26:
Venstre har hele tiden haft som mål, at EU's landbrugsstøtteordninger fuldstændig skal fjernes fra produktionen.
Vi havde Fischlermodellen, og i dag er jeg kun er glad for, at vi ikke valgte den model, for så havde vi virkelig set meget store urimeligheder i forbindelse med omfordelinger.
Derfor valgte vi netop den danske model eller den regionale model, og vi kaldte det i Danmark den regionale hybridmodel, som betyder, at vi har taget størstedelen af det totale støttebeløb og delt det ud på samtlige landbrugsarealer i hele Danmark, også de naturarealer, der er.
Det er det, vi kalder for afkoblet støtte.
Kl. 9.20
De landmænd, den danske model ville være gået hårdest ud over, ville have været mælkeproducenter og kalveproducenter, hvis vi havde gennemført den hundrede procent.
Den model valgte vi ikke.
Vi valgte netop at lave en tilpasset ordning, hvor der var en delvis afkobling inden for mælkesektoren og kvægsektoren.
Inden for oksekødsproduktionen er der også stadig væk tilkoblet støtteordning for at bibeholde den oksekødsproduktion, vi har i Danmark, og også af hensyn til de arbejdspladser, vi har i landbrugets følgeerhverv.
hele denne lovskrivningsfase har der vist sig enkelte uhensigtsmæssigheder med hensyn til udbetalingsmodellen, nemlig de omtalte kalvepræmier eller pensionistpræmier, hvor tidligere kvægproducenter kunne fortsætte med at modtage den præmie, de fik engang, dvs. i 2003, uanset om de sådan set skar deres produktion ned til næsten nul.
Det var netop også derfor, vi valgte at lave en dansk model.
Hvis vi havde haft den intention, som vi bliver beskyldt for at have, kunne vi jo bare have valgt Fischlermodellen, for Fischlermodellen, som Europa-Kommissionen har foreslået, foreslår netop, at man giver støtten til dem, der fik støtten i perioden 20002002, og så kan jeg godt sige, at vi så netop havde fået en masse støttepensionister.
Den model har vi valgt fra af politiske grunde.
Det, forligspartierne stille og roligt har forsøgt at løse det her problem med, er følgende forslag til vedtagelse, der er fremsat af Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti: Forslag til vedtagelse
»Folketinget tager fødevareministerens redegørelse til efterretning.
Folketinget noterer sig med tilfredshed, at implementeringen af EU's landbrugsreform i Danmark fra 2005 tilpasses ved politisk aftale mellem Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti med henblik på at fjerne muligheden for uhensigtsmæssige økonomiske fordele for enkeltlandmænd.
Tillægspræmien for oksekød mere end halveres i perioden 2009-2012.
Samtidig øges støtten til permanent græs, således at alle arealer i 2012 modtager samme basisstøtte pr. hektar.
– Danmark arbejder for en væsentlig nedsættelse af det maksimale støttebeløb pr. hektar i EU.
Folketinget noterer sig den hensigtsmæssige løsning af problemet med koncentration af oksekødstillæg, samtidig med at der ikke opstår store, pludselige indtægtstab for kvægsektoren eller uoverskuelige konsekvenser for enkeltlandmænd.
Mulige følgevirkninger af tilpasningerne i forhold til kalvetransporter vil løbende blive overvåget med henblik på eventuelle indgreb.«
Jens Peter Vernersen (S), 2004-11-26:
Vi har bedt om denne forespørgsel for at få ministeren til at oplyse om baggrunden for de såkaldte kalvepræmier og forsøgene på efterfølgende at fjerne de værste urimeligheder.
Den tidligere fødevareminister lavede som bekendt en aftale med Dansk Folkeparti og landbruget, en aftale, der bl.a. havde som konsekvens, at mange ældre landmænd kunne se frem til en næsten livsvarig pension, der i øvrigt kunne gå i arv.
Disse oplysninger om, hvad denne aftale indebar, var fuldstændig klarlagt i notater til Folketingets Europaudvalg og i øvrigt også omtalt i pressen, f.eks. i Jyllands-Posten den 12. juli 2002 under overskriften »Landmænd på livsvarig EU-pension«.
Dette gjaldt, også efter at det meste af bedriften var afviklet.
I begyndelsen af oktober 2004 fik 32.700 landmænd så et brev fra Direktoratet for FødevareErhverv med en foreløbig beregning af deres kvægtillæg, altså ikke kun kalvetillæg, men kvægtillæg i det hele taget.
Kvægtillægget er nyt og træder i kraft den 1. januar 2005.
Nu kommer den vanvittige aftale, der var indgået mellem regeringen og Dansk Folkeparti, igen til debat, og det er der jo meget god grund til.
Det er svært for landets borgere at forstå, at regeringen og Dansk Folkeparti indgår en aftale, der giver så ekstreme særfordele til et erhverv.
Der er landmænd, der med den nye støtte får over 500.000 kr. om året; topscoreren får over 1 mio. kr. Da debatten blussede op, efter at beregningerne om støttens størrelse blev kendt igen, fik regeringen og den nye fødevareminister røde ører, og måske også kolde fødder, og lovede at finde en anden måde at fordele pengene på.
Vi har bedt om denne forespørgsel, for at fødevareministeren kan få lejlighed til at oplyse om baggrunden for kalvepræmierne, forsøgene på efterfølgende at fjerne de værste urimeligheder og herunder naturligvis også at oplyse bredere i forhold til hele området; det er jo som sagt ikke kun kalvepræmier, det drejer sig om.
Kl. 9.05
Der har ikke været nogen debat, efter at fødevareministeren indgik den nye aftale med Dansk Folkeparti – i øvrigt en aftale, der er interessant, idet den jo stort set dækker halvdelen af EU's budget her i Danmark.
Og aftalen er så indgået med et parti, som jo stort set er imod alt på EU-området.
Det er en problemstilling, som vi kommer til at diskutere i en anden anledning, men som jo også er ganske problematisk, og den har også været rejst her i Folketinget.
Men som sagt vil vi gerne have, at fødevareministeren oplyser om baggrunden for den nye aftale, og hvad den indeholder, og det glæder vi os naturligvis meget til.
Besvarelse
Aase D. Madsen (DF), 2004-11-26:
Der er blevet talt meget om monopoler på elsiden, og nu sagde ministeren, at man kunne købe sin el, hvor man ville, men den skal nu engang produceres.
Og ved det nationaliserede selskab, som DONG/Elsam kan udgøre, kommer man jo til at eje den meget store del af produktionssektoren.
Det er jo det, der er farligt.
For man kommer til at sidde på hele produktionen.
Elproduktionen bliver jo faktisk et monopol.
Det vil jo f.eks. sige, at man altså via politiske tråde kan pålægge de store kraftværker at fyre med gas f.eks., fordi det nu passer ind i gasdelen; man vil gerne have solgt noget mere gas i stedet for kul, og det fordyrer jo forbrugerpriserne.
Så der er altså nogle tråde der, som man også skal tage op.
Men vil ministeren give mig ret i, at hvis man laver det store, nationaliserede selskab, så kræver det, at vi får en styrkelse af konkurrencemyndighederne?
Ole Vagn Christensen (S), 2004-11-26:
Ja, men sådan som jeg forstår hr. Christian H. Hansen og de øvrige ordførere, er det blevet stoppet på en sådan måde, at når vi kigger på bundlinjen, bliver den uhensigtsmæssighed, som fandtes, men som ikke havde nogen som helst betydning for, om vi kunne have landbrugsproduktion eller ej, opkrævet og givet til nogle andre landmænd.
Det er jo det, der er sandheden.
Hvis det var sådan, at man ville leve op til det, som hr. Christian H. Hansen også har kæmpet for, nemlig at der skulle ske en afvikling, havde man i hvert fald haft mulighed for at bruge disse guldpræmier til en slags afvikling, uden at det skadede landbruget.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-11-26:
Jeg er ikke flov over nogen proces eller det forløb, der har været.
Det er klart, at vi har set, at der er kommet en uhensigtsmæssighed, og det har vi erkendt, og vi har forsøgt at løse det, og vi har løst det så meget, der var mulighed for inden for EU's regler.
Det er jo sådan, at når vi er med i EU, så er vi nødt til at følge de spilleregler, der er inden for EU.
Min opfattelse er, at vi løser det her problem for ca. 90 pct. af den overkompensation til kalvepensionister, der kunne være.
Vi er klar over, at vi ikke kan løse det hundrede procent, men det er simpelt hen, fordi de regler, der er i EU blokerer for, at vi kan løse det hundrede procent, og det er vi er nødt til at erkende.
Hr. Jørn Jespersen siger, at der er dobbeltstøtte til sukker, og jeg er fuldstændig enig i, at det ikke er noget, der var meningen med den reform.
Først med hensyn til, om det her løser problemet: Hvis vi ser på, hvem der får støtten fremover, så er det sådan, at de, der får støtte, er dem, der har en kalveproduktion, det er dem, der får denne kompensation, og den sikrer også, at vi fortsat har en kalveproduktion eller oksekødsproduktion i Danmark.
For hvad er alternativet?
Det er, at de her stakkels kalve skulle proppes ind i en lastbil og blive kørt til Holland, eller også skulle de aflives lige efter fødslen.
Det var jo ikke meningen med det her.
Derfor lavede vi denne her meget tekniske løsning, sådan at vi stadig har en kalveproduktion.
Den anden vej er, at der er nogle små enkelte finurligheder, hvor man kan sige, at nogle enkelte stadig i nogle tekniske tilfælde – og det er under 100 personer, der kan komme på tale i den ordning – vil få en urimelig støtte, men det er noget, vi løser ad åre, og det vil ikke kunne udvides med den ordning, vi har sat i gang, hvor vi tager pengene fra 2009-2012.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-11-26:
Det er også helt korrekt, for den afkoblede støtte, der er, er stadig en landbrugsstøtte.
Man tager så kalvepræmierne, pensionistpræmierne, og putter ind i den nationale pulje, og den nationale pulje er det stadig meningen skal bruges til at afkoble støtte til andre dele af landbruget, og de kan bruges til at øge den generelle støtte til hele landbrugsarealet fra den nationale pulje.
Derfor er det helt rigtigt, hvad ministeren skriver, at den her omlægning ikke får hverken negative eller positive konsekvenser for nogen.
Jørn Jespersen (SF), 2004-11-26:
Nej, det var ikke meningen, det tror jeg sådan set heller ikke det var, men konsekvensen af det, man har besluttet med stemmer fra Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti, er ikke desto mindre disse uhensigtsmæssigheder med kalvestøtte til pensionister, med dobbeltstøtte til sukkerroer, med massivt spild af penge på miljøvenlige jordbrugsforanstaltninger.
Så siger hr. Kofoed, at det er han ikke flov over.
Hr. Kofoed mener, at man får løst 90 pct. af kalveproblemet.
Er det ikke rigtigt, at for en meget stor del af modtagerne af denne uhensigtsmæssighed, altså den urimelige kalvepræmie, sker der ingen ændring frem til 2009?
Det fortsætter frem til 2009.
Er det ikke rigtigt?
Er det ikke også rigtigt, at for andre sker der kun et fald i den samlede støtte på cirka halvdelen, det vil sige, at halvdelen af uhensigtsmæssigheden er tilbage også efter aftrapningen.
Er det ikke også rigtigt?
Jeg fik så slet ikke noget svar på, om hr. Kofoed ikke fortryder den fuldstændig udemokratiske fremgangsmåde, man benyttede, da det her blev vedtaget, nemlig ved at tromle det igennem uden parlamentarisk behandling, uden offentlig inddragelse.
Fortryder hr. Kofoed ikke det i dag?
Jens Peter Vernersen (S), 2004-11-26:
Der ligger et svar her til hr. Jacob Buksti, et svar på S 799.
Heri skriver fødevareministeren, at der hverken ydes mere eller mindre landbrugsstøtte.
Ministeren skriver også: »Når landbrugsstøtten i vidt omfang afkobles er der i udgangspunktet tale om en omlægning af måden, hvorpå den direkte landbrugsstøtte ydes.
Det betyder også, at beslutningen fra november om at ændre implementeringen af reformen i Danmark ikke medfører, at der ydes hverken mere eller mindre landbrugsstøtte.«
Det skriver ministeren.
Nu var det jo ikke sådan, at det kom som en tyv om natten.
Det var faktisk velbeskrevet i et aktuelt notat til Europaudvalget, og det var omtalt i pressen.
Lad mig bare sige, at Jyllands-Posten havde en artikel om det her den 5. oktober 2004 – det er selvfølgelig lidt sent, for da er alt det her jo overstået – og det, de så skriver, er, at det er præcis den samme overskrift, som de så i øvrigt havde i 2002, hvor de omtalte sagen.
Kl. 9.40
Så det der med at sige, at det aldrig har været Venstres mening, det tror jeg da også at hr. Kofoed selv kan høre ikke lyder særlig rigtigt – det lyder faktisk meget forkert.
Så må jeg også lige have hr. Kofoed til at slå fast, at på bundlinjen er der ikke fem flade øre til forskel på før og nu i forhold til den nye aftale.
Det går jeg ud fra at vi er fuldstændig enige om.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-11-26:
Nu er vi jo nogle, der ikke har været ude at love nogen, at man laver en kæmperevolution med denne her landbrugsreform.
Landbrugsreformen går meget klart ud på, at den støtte, der har været til landbrugsproduktionen, tages væk fra produktionen og gives som kompensation til hele landbrugsarealet.
Så er der nogle ting, der har været koblet, og det er kalvepræmierne.
De kalvepræmier, der stadig er koblet, skal selvfølgelig bruges til at opretholde kalveproduktionen/kvægproduktionen, fordi vi vil opretholde de arbejdspladser, som bl.a. Ole Vagn Christensens medlemmer nyder godt af.
Så er der så nogle, som ikke var meningen.
Det urimelige var nemlig, at de, der gik på pension, også kunne få tilskud.
De tilskud – dem fra pensionisterne – er dem, vi tager ind i den nationale reserve, og de kan så bruges til andre formål.
Det er korrekt, vil jeg gerne sige hr. Ole Vagn Christensen.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-11-26:
Jeg forstod det sådan, at støtten skulle være den samme, som den tidligere har været.
Det næste spørgsmål, som jeg er nødt at lade det følge af, er sådan set: Når man nu kaster sig ud i at give landbruget andre former for støtte, er det så i virkeligheden ikke for at rette op på det forhold, så man kan leve op til den aftale, man har med landbruget, om, at man sådan set vil sørge for, at bundlinjen er den samme?
Det vil altså sige, at den ekstrafortjeneste, de uhensigtsmæssigheder, der har været, tilfalder ikke den nationale reserve, som jeg forstår hr. Thor Gunnar Kofoed.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-11-26:
Det er klart, at vi i Venstre har den meget klare holdning, at vi vil opretholde den landbrugsproduktion af hensyn til de tusinder af arbejdspladser, der er i følgeerhvervene for landbruget.
Målet med denne her landbrugsreform har været, at vi fik støtten væk fra produktionen og ud på arealet, sådan at det produktionsmæssige landbrug kunne fortsætte med at overleve, sådan at vi havde en landbrugsproduktion.
Derudover har vi altså inputtet det – det er der også fra EU's side – der hedder degressivitet, altså en nedskæring af landbrugsstøtten med 3 og 5 pct. pr. år.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-11-26:
Jeg har siddet og lyttet til hr. Thor Gunnar Kofoeds indlæg og hørt lidt om de her uhensigtsmæssigheder.
Er det ikke rigtigt, at uden at man havde lavet den her landbrugsreform på den her måde, så kunne man ikke opfylde landbrugets krav om, at afkobling i virkeligheden betød omlægning, men at den samlede økonomi ville være den samme?
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-11-26:
Jeg vil gerne tage fat i det sidste, om at der på bundlinjen ikke er fem flade øre til forskel.
Det er ikke rigtigt.
Det er indbygget.
Det er det første sted, jeg helt klart kan fortælle hr. Jens Peter Vernersen, at her har vi altså en nedskæring, så det bliver ikke det samme på bundlinjen.
Den anden ting, jeg kan sige er forkert i det, hr. Jens Peter Vernersen siger, er, at jeg ikke tror, der er en eneste landmand af dem, der har en virkelig landbrugsproduktion, der går igennem det her sådan helt uberørt.
Der er virkelig store ændringer og omfordelinger inden for landbruget.
Jeg tror nok, det er den største omfordeling, der nogen sinde har været af de støtteordninger, der har været i landbruget.
Nu er det jo sådan, at det er helt normalt, at man diskuterer de her EU-spørgsmål i Europaudvalget, og det gør man hver fredag – der bliver sådan set også i dag på det her tidspunkt diskuteret ting i Europaudvalget.
Da det her var til debat, havde alle partier deres holdning til de forskellige modeller, og på det tidspunkt blev der også meget klart lagt en linje for, hvem der var villig til at være åbne samarbejdspartnere i denne proces.
Og der var intet af det, der blev meldt ud fra SF's side, der signalerede, at man var villig til at gå ind i en åben proces og være med i en forhandlingsløsning i det her.
Det er måske derfor, vi er endt i den situation, at vi har et snævert flertal, et seriøst flertal, der har set på den her sag, fordi vi hele tiden har set på, hvilke muligheder vi havde.
Er det ikke rigtigt, at næsten alle de løsninger, som SF har fremsat, ganske enkelt ikke er mulige i forhold til det, der er i EU's vedtagelse?
Ole Vagn Christensen (S), 2004-11-26:
Hr. Christian H. Hansen bruger i sin argumentation, at det er vigtigt at bevare landbrugets position, og det er vi helt enige i.
Men hvordan hænger det sammen?
Jeg går ud fra, at den reform, der er lavet, og som har disse uhensigtsmæssigheder, skal sikre, at vi fortsat kan have en landbrugsproduktion.
Men hvad med disse uhensigtsmæssigheder, der skulle betales for, hvis der ikke var blevet grebet ind?
Hvorfor skal landbruget kompenseres for dem?
Else Theill Sørensen (KF), 2004-11-26:
Jo, det er rigtigt opfattet, og jeg takker hr. Svend Auken for at minde om, at jeg ikke bør sige privatisering, men delvis privatisering.
Svend Auken (S), 2004-11-26:
Jeg vil gerne sige tak til ordføreren for et udmærket indlæg og navnlig for understregningen af, at hvis der skal ske en fuldstændig privatisering inden 2015, skal alle være enige.
Men ville det derfor måske ikke være mere rigtigt, at vi brugte udtrykket delvis privatisering af DONG?
Det, vi er enige om i dag, er, at ejeren, altså staten, kan sælge en mindretalsaktionærpost.
Det har vi forhandlet os frem til, og det er her, kompromiset ligger.
Men den endelige privatisering er der ikke truffet beslutning om endnu, og indtil 2015 skal vi være enige.
Det er mit indtryk, at der faktisk efterhånden er en almindelig opfattelse af, at det meget vel kan trække længere ud end til 2015, samtidig med at der er en mulighed for at skride til en fuldstændig privatisering inden 2015 i tilfælde af enighed mellem parterne.
Er det ikke rigtigt opfattet?
Else Theill Sørensen (KF), 2004-11-26:
Lovforslaget her er jo, som det allerede har været nævnt, en forberedelse til privatiseringen af DONG A/S, og det er en proces, som Det Konservative Folkeparti støtter meget og er meget glade for.
Jeg vil indledningsvis også gerne glæde mig over, at der står et meget bredt flertal i Folketinget bag denne øvelse.
Det er vokset lidt siden starten af aftaleforhandlingerne, men jeg har et stærkt indtryk af, at nu vokser det ikke mere, for den sidste aktør, der ikke er med nu, har åbenbart ikke nogen voldsom lyst til at være med i fællesskabet.
Men det er meget vigtigt med et bredt flertal i sådanne situationer, for DONG repræsenterer meget, meget store værdier, og DONG's aktiviteter har enorm betydning for det danske samfund og for de danske borgere.
Den model, der er valgt for privatiseringen, er den, at DONG A/S børsnoteres, og at en minoritetsaktiepost på op til 49 pct. derefter kan sælges til en bred ejerkreds.
I en årrække vil staten fortsat være majoritetsaktionær, og jeg har lagt mærke til, at der i bemærkningerne er citeret fra aftalen, at en afgivelse af statens aktiemajoritet inden den 1. januar 2015, altså inden 10 år, vil – hvad enten det sker gennem aktiesalg, fusion eller på anden vis – kræve enighed mellem parterne.
Det ser altså ud til, at aftaleparterne har rimelig god snor i alt det, der vil ske, hvis der sker forskydninger i aktionærkredsen, og der er enighed om, at denne måde at gøre det på tilfredsstiller de krav, der er i tidligere aftaler om, at naturgasnettene og -lagrene skal forblive i offentligt eje.
Jeg vil ikke komme nærmere ind på de virkninger, det har at ophæve de tre love, men blot sige, at det er det, der skal til, for at den videre proces med privatisering kan forløbe, som den skal.
Jeg vil slutte med at sige, at Det Konservative Folkeparti med glæde støtter lovforslaget.