runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Buksti (S), 2004-10-07:
Så er det bare, jeg mener, at det jo ikke kan være rigtigt, at Dansk Folkeparti er så bevidstløs i sin støtte til regeringen, at man ikke sætter sig ind i de forslag, man støtter.
Jyllands-Posten har kørt en lang kampagne startende den 12. juli 2002, hvor man med overskriften »Landmænd på livsvarig EU-pension« skriver om det her.
I det aktuelle notat, som lå forud for Europaudvalgets behandling den 6. juni 2003, aktuelt notat, bilag 1011, Europaudvalget, står der på side 8, at det er en selvstændig kvalitet, at den her ydelse skal gå i arv.
Hvis fru Pia Kjærsgaard eller andre vil gå ind og læse Europaudvalgets referat fra den 6. juni 2003 – dem, der kan, for det er jo hemmeligt – vil man kunne se, at Socialdemokratiet lige præcis peger på de her punkter og endda også fremhæver spørgsmålet om, at det kan gå i arv.
Der har også været en forespørgsel her i Folketinget så sent som den 25. marts i år, hvor samme ting bliver trukket frem.
Det kan da ikke være rigtigt, at bare fordi det bliver trukket frem i pressen, så ...
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Nu fornægter hr. Jacob Bukstis polemik sig aldrig nogen sinde.
Det har jeg jo lært gennem mange, mange år, og jeg skal afvise de sidste påstande: Nej, det har ikke noget med det at gøre.
Men jeg synes, det er udmærket, at der er blevet sat fokus på det her.
Jeg synes faktisk, det er noget møg for at sige det rent ud, og det ved jeg at fødevareministeren også synes.
Selvfølgelig kan vi ikke have det på den måde, som det foregår, at det kan gå i arv og alt det, som vi er blevet præsenteret for.
Vi har givet fuldstændig opbakning til fødevareministeren til, at det her skal følge regelsættet, det skal være ordentligt.
De eksempler, vi har set i den senere tid, skal naturligvis ikke kunne lade sig gøre.
Jeg vil heller ikke stå over for fru Pernille Rosenkrantz-Theil og udstede en garanti imod, at der overhovedet ikke er noget i fremtiden, der må privatiseres.
Det ville være fuldstændig tåbeligt.
Men jeg kan bare sige til fru Pernille Rosenkrantz-Theil og også andre, der har været inde på den tanke, at de tanker, regeringen har gjort sig om at bruge strukturreformen til at privatisere offentlige opgaver, går Dansk Folkeparti imod.
Det ved regeringen godt.
Det vil aldrig blive et resultat af den aftale, der nu skal udmøntes i de 49 lovforslag, og som vi nok grundigt og livligt skal få debatteret i den kommende folketingssamling, og hvor partierne jo kan byde ind, inden de bliver vedtaget; hvor partierne vil kunne se, at det, som vi har sagt, og det, regeringen også har sagt – altså de tre partier, der står bag strukturreformen – er, at man selvfølgelig ikke laver sådan en reform for at skabe utryghed.
Man laver ikke sådan en reform for at lave en fyringsrunde for de offentligt ansatte.
Tværtimod gør man det jo for at gøre det bedre for borgerne, deriblandt også de offentligt ansatte, naturligvis.
Den her reform er jo ikke en ulempe for befolkningen.
Hvorfor i alverden skulle man så gå med til den?
Den skal faktisk være en fordel.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-10-07:
Jamen hvis det er meningen, hvorfor så ikke give den garanti?
Hvorfor ikke sige klokkeklart fra talerstolen, at Dansk Folkeparti udsteder en garanti imod fyringer som resultat af strukturreformen?
Dansk Folkeparti udsteder en garanti imod, at der sker privatiseringer i kølvandet på strukturreformen.
Dansk Folkeparti udsteder en garanti mod, at løn- og ansættelsesvilkår bliver forringet.
Hvis fru Pia Kjærsgaard mener, at det alligevel er det, der ligger i aftalen, hvorfor så ikke udstede den garanti, så vi kan få manet den utryghed i jorden?
For jeg er fuldstændig enig med fru Pia Kjærsgaard i, at vi ikke kan have en situation, hvor de offentligt ansatte er utrygge.
Men det er jo så nemt for fru Pia Kjærsgaard blot at udstede en garanti.
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Lad mig allerførst sige, for nu var fru Pernille Rosenkrantz-Theil inde på det i indledningen: Jeg tror da stadig væk, at der er huller, hvad angår tvangsægteskaber, det tror jeg.
Fru Marianne Jelved går så højt op i det her, og fru Pernille Rosenkrantz-Theil begynder at anmelde alle mulige muftier, fordi de udtaler sig nedladende om kvinder.
Hvor er det rørende, og hvor er det egentlig dobbeltmoralsk i forhold til den lovgivning, som begge partier om nogen har været med til igennem en lang, lang årrække.
Det må simpelt hen være en boomerang, der vender mod dem selv.
Så vender jeg tilbage til det med garantien.
Jeg vil godt sige, at der stadig væk bliver skabt utryghed fra venstrefløjens side.
Der bliver skabt utryghed i forhold til de offentligt ansatte, og det sker fra de partier, som ikke ønskede at være med til strukturreformen.
Det er en ærlig sag, men det er ikke en ærlig sag at skabe utryghed.
Jeg kan bare sige, at det, de partier, der står bag, er enige om i forbindelse med strukturreformen, er, at der skal være en tryghed i ansættelsen; at de opgaver, der hidtil er blevet løftet, fortsat skal løftes; at der skal være folk til at løfte de opgaver.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-10-07:
Nu er der jo ikke lavet nogen undersøgelser af, hvordan det går med tvangsægteskaberne, efter at man har lavet 24-års-reglen.
Jeg hører på vandrørene, at det betyder for de piger, der kommer fra den type af familier, hvor man tvangsgifter sine børn væk, at pigerne bliver sendt til udlandet nu.
Hvor de før fik manden til Danmark og var her med deres familie, så er resultatet af 24-års-reglen, at de nu bliver sendt ud af landet og tvangsgiftet med en mand.
Hvis det er kvinderne, man gerne vil beskytte, så havde de sådan set bedst af den situation, hvor de trods alt kunne få lov til at blive her i landet.
Men det var egentlig slet ikke det, jeg ville tale om, for jeg ville gerne tilbage til det her med de offentligt ansatte.
For fru Pia Kjærsgaard har jo stået på talerstolen og sagt, at vi i oppositionen skaber utryghed.
Jamen så lad os da en gang for alle få manet den utryghed i jorden.
Det kan fru Pia Kjærsgaard jo gøre ved at udstede en garanti til de offentligt ansatte, som går på, at der ikke kommer privatiseringer i kølvandet på strukturreformen, for det har Dansk Folkeparti tænkt sig at gå imod; at der ikke kommer forringelser af løn- og ansættelsesvilkår, og at der ikke kommer til at foregå nogen fyringer i kølvandet på strukturreformen.
Så nemt er det.
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
De forhindrer ikke alene tvangsægteskaber, de betyder også, at familiesammenføringsantallet er dalet drastisk, og det er det, jeg fastholder også var en del af hensigten.
Men jeg tror, at der er mange indvandrerorganisationer, og det ved jeg at fru Marianne Jelved ved og også går op i – og det er ikke polemisk ment overhovedet – som har nøjagtig samme opfattelse som Dansk Folkeparti, som ikke ønsker at afskaffe 24-års-reglen, hvilket fru Marianne Jelved og De Radikale gerne vil, og som Socialdemokraterne i hvert fald indtil videre ikke vil.
Fru Marianne Jelved ved godt, at de indvandrerorganisationer, som har udtalt sig, faktisk er glade for den regel, fordi de ved, at når først de har nået den alder, så kan deres familie ikke råde over dem, som de gjorde før i tiden, ved at finde en fætter eller en kusine, eller hvad ved jeg, til dem i hjemlandet, hvor de bliver gift, og så skal de herop og bo, sådan som tilfældet var.
Så jeg tror, at jeg er enig med temmelig mange indvandrerorganisationer i min påstand om, at det faktisk har forhindret mange tvangsægteskaber, som jo er et uvæsen i det danske samfund.
Marianne Jelved (RV), 2004-10-07:
Så har jeg gjort det.
Dernæst vil jeg sige, at jeg fuldt ud respekterer, at der er et flertal i Folketinget bestående af Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti.
Det kan i virkeligheden være befriende, at det bliver tydeligt, hvor de politiske forskelle er.
Hvordan gør de det?
Vil fru Pia Kjærsgaard forklare mig det?
For det er ikke gået op for mig endnu, hvordan de forhindrer tvangsægteskaber.
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Men det gør jeg jo heller ikke, vil jeg sige til fru Marianne Jelved.
Jeg efterlever bare demokratiets grundvilkår.
Må jeg så sige til fru Marianne Jelved: Jeg bemærkede, at fru Marianne Jelved sagde, at det var ligegyldigt, for fru Marianne Jelveds og De Radikales mandater var jo ikke afgørende.
Sådan ser jeg bestemt ikke på det.
Jeg synes sagtens, at man kan være med i mange aftaler og forlig, selv om ens mandater ikke er afgørende.
Det er jo også en del af folkestyret, at man trods alt prøver at tage hensyn til hinanden og ikke majoriserer overhovedet, hvilket vi i Dansk Folkeparti meget mærkede var tilfældet under den forrige regering.
Marianne Jelved (RV), 2004-10-07:
Fru Pia Kjærsgaard brugte følgende vending i sin tale – og det har jeg hørt flere gange – at der bliver ført en politik, og så siger fru Pia Kjærsgaard: med befolkningens accept.
På hvilket grundlag kan fru Pia Kjærsgaard udtale sig på befolkningens vegne?
Jeg møder ret mange mennesker, og jeg kender også mange, og der er i hvert fald mange, der ikke deler holdninger og meninger og politik med fru Pia Kjærsgaard.
Derfor er jeg meget interesseret i at vide, hvad det er, der har autoriseret fru Pia Kjærsgaard til at udtale sig på befolkningens vegne.
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Jeg synes bestemt, at den sidste konstatering var en tarvelig konstatering, som fru Pernille Blach Hansen faktisk ikke kan tillade sig.
Jeg synes, det er en meget grov konstatering.
Så må man næsten hellere sige, at vi ikke rigtig har kendskab til det, men at sige, at vi er ligeglade, er fuldstændig uacceptabelt.
Jeg tror stadig væk på, ligesom fru Pernille Blach Hansens kolleger og partifæller i kommunerne, at når kommunerne bliver større enheder, så kan denne her opgave naturligvis løftes, naturligvis kan den det.
Jeg tror faktisk, at fru Pernille Blach Hansen rammer sine egne kolleger ved de udtalelser, som kommer nu, for de er åbenbart lige så fuldstændig ligeglade, som jeg selv er, ifølge fru Pernille Blach Hansens måde at tackle tingene på.
Pernille Blach Hansen (S), 2004-10-07:
Dem, jeg ikke har tillid til her, er Dansk Folkeparti.
For sagen er den, at hvis du har et svært autistisk barn, skal du have et befolkningsgrundlag på 250.000, for at du kan give et højt specialiseret tilbud, for der er jo så få børn, der har den specielle lidelse.
Der er jo stort set ingen kommuner i Danmark, der kan leve op til det.
Derfor er problemet, at Dansk Folkeparti spiller hasard med de svært handicappede børns mulighed for at få et ordentligt, kvalificeret tilbud, for de er så få, at den enkelte kommune selvfølgelig ikke kan give alle de her børn et kvalificeret tilbud.
Jeg må bare konstatere, at fru Pia Kjærsgaard tilsyneladende slet ikke kender problemstillingen og i værste fald er fuldstændig ligeglad med den, og det synes jeg er synd for de børn, det her kommer til at gå ud over.
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Hvorfor i alverden skulle man være dårligere til at varetage de børns interesser i kommunerne end det sted, hvor det ligger nu?
Vi vil da aldrig nogen sinde acceptere, at det, som fru Pernille Blach Hansen giver indtryk af, kommer til udtryk.
Det er fuldstændig absurd.
Har man virkelig ikke tiltro til, at de mennesker, der kommer til at sidde med det i kommunerne, kan klare den opgave?
Jeg synes, det er en meget, meget ringe tiltro, man har til sine egne folk rundtomkring i kommunerne.
Pernille Blach Hansen (S), 2004-10-07:
Jeg må jo sige, at fru Pia Kjærsgaards oprindelige indlæg og debatten her begge vist kan karakteriseres ved at være sådan lidt småmopsede.
Man får næsten fornemmelsen af, at ansvarets åg tynger Dansk Folkeparti, ikke mindst når vi snakker strukturreform.
Derfor vil jeg godt henlede fru Pia Kjærsgaards opmærksomhed på en gruppe, som jeg tror Dansk Folkeparti har glemt i hele diskussionen om en strukturreform, nemlig de allermest handicappede børn.
Dem har vi omkring 4.200 af, og nu skal de 45 specialskoler, der i dag ligger hos amterne, til at ligge hos den kommune, der tilfældigvis har bygningerne, hvor specialskolen har til huse i dag.
Det er forældrene til de børn og skolebestyrelserne utrolig bekymrede over, fordi de frygter for det faglige miljø for de børn, der er meget, meget handicappede.
Der vil jeg gerne spørge: Hvordan kan det være, at Dansk Folkeparti fuldstændig har glemt den her gruppe af utrolig sårbare børn, der ikke rigtig har nogen til at tale deres sag, så det er dem, der kommer til at betale prisen for Dansk Folkepartis strukturreform?
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Det ville være naturligt, selvfølgelig.
Jacob Buksti (S), 2004-10-07:
Så sad jeg forventningsfuldt og ventede på, at fru Pia Kjærsgaard ville komme med en forklaring på, hvordan den her EU-modstand harmonerer med Dansk Folkepartis fuldstændig bevidstløse støtte til regeringen som det eneste parti til EU’s noget absurde landbrugslotteri, hvor landmænd, som har haft en produktion af gulvkalve, tror jeg godt man kan sige, i perioden fra 2000-2002, livsvarigt næsten kan have et støttebeløb, som for nogle går op mod en hel million, og det er endda med som en særlig kvalitet, at det også kan gå i arv.
Jeg vil bare spørge fru Pia Kjærsgaard, om det er, fordi man i Dansk Folkeparti ikke har været opmærksom på, at det her var konsekvensen, eller om det er, fordi man mener, at det her er en særlig raffineret måde at øge EU-modstanden på, eller om det er en særlig form for Dansk Folkepartis ældrecheck.
Tove Videbæk (KD), 2004-10-07:
Fru Pia Kjærsgaard sagde i sin ordførertale – for at komme ind på et helt andet emne – at det er ret uanstændigt, at døende skal vente på hospiceplads.
Og der er vi helt, helt enige.
Derfor vil jeg gerne spørge: Hvorfor vil Dansk Folkeparti så ikke støtte Kristendemokraternes forslag om lovgivning omkring hospicer?
Kristendemokraterne mener, at vi snarest muligt skal have en lovgivning omkring hospicer, for i Danmark er vi altså uhjælpeligt bag efter andre lande, som vi normalt sammenligner os med på det her område.
Hvorfor vil Dansk Folkeparti ikke støtte Kristendemokraternes forslag?
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Jeg vil godt give fru Tove Videbæk ret i, at det er dybt elendigt, når der gang på gang er afsat midler i finanslove, og midlerne så ikke bliver brugt.
Der må jeg så sige, at der er ved at komme skred i det i forhold til oprettelse af hospicepladser.
Og det synes jeg er en rigtig god idé, for vores mål er jo, at vi lader staten overtage ansvaret for hospicer, fordi der så er en styring på det, i stedet for, som vi har set – nu har vi diskuteret strukturreform så meget – at amterne overhovedet ikke kan varetage den opgave, og hvor de ikke har vist sig at være deres opgave voksen.
Det er jo dybt elendigt, når der bliver afsat midler, at man så ude lokalt siger, at dem er man glad for, men man har ikke lyst til at medvirke til driften af de hospicer.
Så der er jeg meget enig med fru Tove Videbæk i, at det skal vi have gang i, og det ved jeg fra vores sundhedsordfører, fru Birte Skaarup, at der har været megen snak med indenrigs- og sundhedsministeren om, og at der nu er ved at komme gang i etablering af de hospicepladser.
Måske har fru Tove Videbæk ved sit vedholdende pres – og her har fru Tove Videbæk en niche, som jeg synes er meget sympatisk – været med til det, og det kan jeg da kun kvittere for.
Tove Videbæk (KD), 2004-10-07:
Fru Pia Kjærsgaard siger, at der er kommet skred i det, og det er jo da godt, hvis der kommer nye pladser.
Men vi har stadig væk langt under 100 hospicepladser, og vi skulle gerne op på 250-260 stykker.
De døende har ikke frit valg, som andre mennesker har.
Derfor vil jeg spørge, når nu fru Pia Kjærsgaard siger, at Dansk Folkeparti mener, at staten skal overtage det: Hvordan vil man så gøre det?
Vil Dansk Folkeparti så selv fremsætte lovforslag om, at staten skal overtage det, eller vil man under forhandlingerne om strukturreformen sørge for, at staten overtager det?
Hvordan vil man konkret gøre det, og hvis det ikke lykkes, vil man så stemme for Kristendemokraternes forslag?
Marianne Jelved (RV), 2004-10-07:
Jeg har noteret mig, at fru Pia Christmas-Møller flere gange her i eftermiddag har slået fast, at for Det Konservative Folkeparti er udlicitering et middel, et instrument, man kan bruge.
Det synes jeg lyder rigtig fornuftigt, det er jeg faktisk meget enig i.
Så undrer det mig bare, at vi skal se regeringen og dens flertal bruge for at være helt nøjagtig 349 mio. kr. til at udvide administrationen af hjemmeplejen med den hensigt, at det skal være muligt at kunne vælge mellem en privat ansat og en offentligt ansat hjemmehjælp.
Der er det da blevet privatiseringen som et mål; der er det da ikke bare et middel; der er det jo besluttet og gennemtvunget med statsdirigering, og kommunerne har ikke haft mulighed for selv at bestemme, hvordan de vil tilrettelægge deres arbejde, de skal gøre det på en bestemt måde.
Hvordan hænger dét sammen?
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
Nu er det tidligere i dag blevet fremhævet, at hr. Villy Søvndal har visse polemiske evner, og indimellem overdriver hr. Søvndal så voldsomt, at det ikke har noget at gøre med virkeligheden.
Det tror jeg desværre er tilfældet, når hr. Villy Søvndal refererer denne her rapport.
Der er jo ikke tale om, at Danmark svigter de allersvageste, at der ikke er nogen forsørgelse, at der ikke er nogen muligheder, det er jo ikke tilfældet.
Rent faktisk ligger Danmark fortsat i den absolut internationale top, også når det gælder den egentlige ydelsesprofil til disse allermest udsatte grupper.
Så jeg er nødt til at afvise hr. Villy Søvndals påstand om, at vi har skåret dramatisk i disse menneskers ydelser og så dramatisk, at de ikke har en chance for at overleve.
Det er simpelt hen ikke kendsgerningerne.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-07:
Jeg er ked af, at fru Pia Christmas-Møller misforstod mit spørgsmål.
Jeg spurgte ikke, hvad man havde lavet på serviceområdet.
Jeg spurgte, hvordan det kan være, at regeringen sammen med Dansk Folkeparti har plyndret de allerfattigste, vi har i det her samfund.
De allersvageste er blevet sat ned i indkomst, så man nu har et lavere beløb at leve for, end hvis man er anbragt på et forsorgshjem.
Jeg vil godt bede om, at fru Pia ChristmasMøller svarer på det spørgsmål og ikke nævner alle de andre ting, regeringen har lavet.
Hvordan har man det som konservativ, når man siger, at nu skal vi komme dem til hjælp, der virkelig har brug for hjælp, og må konstatere, at man har plyndret de fattigste mennesker i det her samfund, så leveniveauet for dem er lavere end for dem, der bor på et forsorgshjem?
Hænger det så stadig væk sammen?
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
Jeg kan bekræfte, at det var den borgerlige regering, der nedsatte Rådet for Socialt Udsatte.
Vi vil nemlig gerne have både ris og ros, vi vil gerne have ideer til, hvordan vi virkelig kan løfte de sociale opgaver.
Derfor er der også i finanslovforslaget for 2005 afsat midler til at følge en række af de råd, som rådet er kommet med.
Men når det er sagt, skal det jo også siges, at der faktisk er tilført hele det sociale område massivt flere penge, end tilfældet var, da regeringen tiltrådte i 2001.
Men vi vedgår, at vi målretter den væksts anvendelse til de allermest udstødte.
Vi har etableret en handlingsplan, som skal sikre, at voldsramte kvinder bliver hjulpet, vi har etableret planer, som skal gennemføre en anbringelsesreform, vi har lagt an til, at vi vil sikre en behandlingsgaranti for alkoholikere, hvilket er en helt ny ting, som vi ikke tidligere har haft i Danmark.
Jeg kunne blive ved på en lang række områder.
Men vi prøver altså at fokusere socialpolitikken på dem, der virkelig ikke kan gå andre steder hen.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-07:
Fru Pia Christmas-Møller nævnte i sit ordførerindlæg, at det var vigtigt set fra et konservativt synspunkt at komme dem til hjælp, der ikke kan klare sig selv.
Jeg ved ikke, om fru Pia Christmas-Møller har læst årsrapporten fra Rådet for Socialt Udsatte.
Det er der, hvor der peges på, at man for alvor har forringet vilkårene økonomisk for nogle af de dårligst stillede grupper, vi har, sindslidende, hjemløse misbrugere, ved at klemme deres økonomi så meget, og jeg citerer fra rapporten: at de ydelser, som de socialt udsatte nu er henvist til at leve af, er så lave, at de enten er lavere end de almindelige takster for at bo på et forsorgshjem eller kun levner et meget beskedent beløb tilbage.
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
Jeg ved ikke rigtig, hvad jeg skal stille op, når hr. Albrechtsen ikke vil høre, hvad jeg rent faktisk siger.
Det var en konservativ finansminister i den forrige borgerlige regering, der satte hele privatiseringsprojektet af statslige virksomheder på skinner.
Det står vi fuldt og helt ved.
Vi står også over for at ville privatisere TV 2.
Vi startede med at privatisere Statsanstalten for Livsforsikring og havde vældig, vældig succes med det.
Og i øvrigt lærte Socialdemokraterne jo så grundigt af os, at de gennemførte den største privatisering, vi til dato har haft, nemlig privatiseringen af Tele Danmark.
Det står vi fuldt og helt ved.
Det var hensigtsmæssigt.
Det var der god økonomi i.
Det var til gavn for borgerne.
På præcis samme måde står vi fuldt og helt ved, at udlicitering kan være et meget nyttigt redskab.
Men vores strukturreform er ikke sat i verden for, at vi så lettere kan udlicitere eller privatisere.
Det er midler og ikke mål.
Med hensyn til miljøpolitikken kan jeg berolige hr. Albrechtsen med, at der ikke er tale om, at vi splitter alle faglige miljøer på miljøområdet.
Der er i dag omkring 1.900 ansatte i amternes forskellige miljøkontorer.
1.200 af dem kommer til kommunerne efter den nye strukturreform.
400-500 vil blive i staten.
200-250 vil blive placeret i regionerne.
Der er altså tale om, at man stadig væk vil have store, gode, stabile miljøfaglige miljøer fordelt på staten, regionerne og kommunerne.
Der vil være armslængde, som den miljøminister meget præcist har prædiket at der skal være.
Det Konservative Folkepartis ønsker er i meget vid udstrækning imødekommet på dette område.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-07:
Jeg må da sige, at efter det svar er værdikrisen total.
Man vil gerne have det, men samtidig er man dybt optaget af at forsikre alle om, at det nok ikke kommer.
Sådan var besvarelsen.
Men det håber jeg statsministeren kan udrede, for jeg synes da, det er interessant, om de borgerlige partier går ind for udlicitering og privatisering, eller de ikke gør det.
Så vil jeg godt gentage mit spørgsmål om miljøadministrationen.
Man tager 20 opgaveområder, 20 vigtige opgaveområder, alt lige fra godkendelse af svinefarme til tilplastring af landskabet med rigmandsvillaer, uden nogen som helst styr og kontrol, og den administration splitter man ad; disse 20 forskellige opgaveområder, hundredvis af medarbejdere i hvert amt, splitter man ud på 150 kommuner.
Der bliver ikke gnist af miljøadministration tilbage i dette land, der kan fungere.
Det bliver totalt kaos, og så skal det gennemføres over stok og sten i Folketinget i februar-marts.
Det er totalt uforsvarligt.
Og det er ufatteligt, hvis en konservativ miljøminister virkelig skulle have til hensigt at lægge det frem efter den plan, statsministeren åbenbart har stukket ned i halsen på hende.