runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Grete Schødts (S), 1999-10-28:
Jeg vil gerne på Socialdemokratiets, Det Radikale Venstres og SF's vegne fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget opfordrer regeringen til - at tage initiativer til at kommunerne forbedrer kvaliteten af indsatsen for svage ældre, - at opprioritere indsatsen for ældre med hensyn til genoptræning, herunder begrænse ventetider fra sygehus til plejebolig, - at sikre, at borgere, der er visiteret til hjemmepleje, får ydelserne i fuld overensstemmelse med afgørelsen, - at påse, at den nuværende udbygningstakt for ældreboliger fortsat forbedres, - at sikre, at indholdet af kvalitetsstandarderne løbende forbedres med henblik på, at borgerne får så konkret og præcis information som muligt, - at der løbende sker reel opfølgning på de mål, som kommunalpolitikerne sætter sig, bl.a. via kvalitetsstandarderne og - at oprette seniorjob til ledige over 50 år, med henblik på på én gang at forbedre den praktiske bistand til ældre og tilbyde ledige over 50 år job i stedet for aktivering.«
Bjarne Laustsen (S), 1999-10-28:
Jeg skal ikke blande mig så meget i forskellige nyhedsbreve, og hvad der bliver sendt ud, men det er jo klart, at hvis vi pålægger en afgift, fordi vi ønsker at ændre noget, der er uhensigtsmæssigt, ja, så vil en bil ganske sikkert blive dyrere.
Det, jeg forstår på det hele er spørgsmålet, er, hvilke biler man har stående, og hvor meget dyrere de bliver, hvad man eventuelt ikke har regnet ind i den pris, som man eventuelt kan sælge dem for.
Det er selvfølgelig et selvstændigt problem, men fremover ved man, at sådan er reglerne, og så kan man jo som sælgere vurdere, om man vil hente en bil i Tyskland og forsøge at sælge den i Danmark.
Dorit Myltoft (RV), 1999-10-28:
til besparelser på de offentlige udgifter på finanslov 2000.
For det første lægger forslaget op til en forhøjelse af normalbidraget i forbindelse med børnebidrag, en indførelse
af et tillæg til det særlige børnetilskud for personer under 25 år, der har bidragspligt over for et barn, og som får hjælp efter lov om en aktiv socialpolitik, samt en tilsvarende nedsættelse af det ordinære børnetilskud.
Det foreslås samtidig, at der ikke skal være fradragsret for det nye tillæg til normalbidragets grundbeløb.
Begrundelsen for forslaget er et ønske om at skabe en mere rimelig balance imellem offentlig og privat forsørgelse i forbindelse med skilsmisse eller samlivsophør.
Konsekvensen af forslaget vil være, at den forælder, som har pligt til at betale børnebidrag, vil få en merudgift på 1.224 kr. om året.
I den forbindelse er det vigtigt at nævne, at børnebidraget er fradragsberettiget.
Det offentlige tager således en relativ stor del af forældrenes ansvar for at forsørge deres børn.
Set i det lys finder Det Radikale Venstre den foreslåede ændring ganske rimelig, og vi er derfor positive over for denne del af forslaget. For det andet foreslås der en indtægtsregulering af det særlige børnetilskud, der ydes, når en eller begge barnets forældre modtager social pension.
Dette forslag er også begrundet i et ønske om at skabe en mere rimelig balance mellem offentlig og privat forsørgelse, og det støtter vi også fra radikal side. Endelig lægger forslaget op til, at grænsen for modregning i børnefamilieydelsen af eventuelle restancer til det offentlige vedrørende betaling for dagtilbud og klubtilbud forhøjes fra en tredjedel til halvdelen af ydelsen.
Begrundelsen for forhøjelsen er, at restancerne på daginstitutionsområdet fortsat er store.
Også denne del af forslaget støtter Det Radikale Venstre.
Det er som nævnt et forslag til besparelser, og vi mener, at de penge, vi her sparer, kan bruges godt andre steder.
Så alt i alt kan Det Radikale Venstre støtte forslaget.
Christian H. Hansen (DF), 1999-10-28:
Jeg er nødt til at spørge den socialdemokratiske ordfører, hr. Bjarne Laustsen, om en ting.
Nu er det jo sådan, at normalt, når man får tilsendt et nyhedsbrev, kan det være glædeligt, men det nyhedsbrev, som bilforhandlerne har fået fra Told og Skat her for nylig, er jo nok ikke særlig glædeligt, når de har fået budskabet om, at deres forretning mere eller mindre skal lukkes.
En Golf fra 1990 står i Jylland i udsalgsvinduet til 50.000 kr. i dag.
Den vil efter det her stå til 73.608 kr. Tror hr. Bjarne Laustsen, at der findes nogen købere til sådan en bil?
Og et andet spørgsmål til den socialdemokratiske ordfører kunne være: Hvordan tror han, at det bliver fremover med hensyn til salg af disse her biler?
Er intentionen i det her, at et helt erhverv skal lukkes og ødelægges?
Tove Videbæk (KRF), 1999-10-28:
Kristeligt Folkeparti er en smule afventende og usikker over for dette spareforslag.
I 1992 blev der jo nedsat et børnelovsudvalg, der bl.a. skulle se på børns forsørgelse og komme med forslag til ændringer.
Udvalget kom med sin første delbetænkning om børns retsstilling i 1997, og anden delbetænkning om børns forsørgelse skulle være kommet allerede, men forventes nu at komme efter jul.
Kristeligt Folkeparti vil gerne afvente børnelovsudvalgets kulegravning af området, inden vi mener, at vi har fast grund under fødderne til at tage stilling til dette forslag.
Tom Behnke (FRI), 1999-10-28:
Vi har i Frihed 2000 principielt den holdning, at børnene er forældrenes ansvar, hvad enten forældrene nu er samboende, om de er gifte eller de har valgt at bo hver for sig.
Derfor støtter vi også det lovforslag, som ministeren her har fremsat.
Vi har fuld forståelse for mange af de argumenter, der har været fremført fra andre ordførere, om, at der jo er nogle tilfælde, hvor mor og far, der er blevet skilt, er i en økonomisk kritisk situation, og at det alt andet lige er dyrere, når man bor hver for sig.
Men vi må holde fast i, at i forhold til den her lovgivning, så bør princippet være, at forældrene betaler, hvad det koster at have børnene, og hvis der så er nogen, der har sociale problemer, økonomiske problemer, må man gå ind og samle dem op individuelt efter den øvrige sociale lovgivning.
Men princippet bør være, at man ikke laver en lovgivning her omkring børnebidrag ud fra nogle sociale hensyn. Så i hovedprincippet er vi helt enige med ministeren, og dem, som så rent økonomisk ikke kan følge med, må man samle op med den øvrige lovgivning.
Karen Jespersen (V), 1999-10-28:
Tak til de partier, der har støttet forslaget.
Hovedparten af forslaget drejer sig om at sikre, at vi ikke øger statens underskud.
Det er jo sådan, at der er brug for at bruge nogle flere penge på en række områder, og de penge skal jo så findes et sted.
Og hvis ikke man vil hæve skatterne eller øge gælden, jamen så må man jo så finde dem gennem besparelser på forskellige områder.
Og det her er jo så én måde at finde de besparelser på.
Jeg synes, det er socialt forsvarligt, for i dag koster det det offentlige ganske mange penge pr. barn, når to mennesker bliver skilt.
Det kan koste helt op til 25.000 kr.
Men selvfølgelig er det da en balancegang.
Det er klart, at den kan vi diskutere nærmere i udvalget.
Vi synes selv, vi har fundet balancen, men det er da klart, det også kan virke lidt bureaukratisk, som hr. Jens Heimburger pegede på, og der må vi jo så diskutere - undersøgelsen, som han efterlyste - om det kan gøres mere enkelt.
Fru Annie Lunde spurgte, om det er sådan, at det beløb, 1.200 kr. om året, man nu skal betale mere som den, der skal betale bidraget, er fradragsberettiget, altså om man kan trække det fra i skat.
Det kan man ikke.
Det er jo så en afvejning.
Man kan jo sige, det også er ret favorabelt, at man kan trække det bidrag, man skal betale, fra i skat, men der er mange tekniske ting i forslaget, og det regner jeg med vi kan se på i udvalget.
Niels Bloch Jespersen (S), 1999-10-28:
Forslaget er således en naturlig følge af det sidste årtis revolutionerende udvikling på IT-området.
Statstidende i elektronisk form på Internettet vil medføre en enklere og billigere indrykning af meddelelser, en forbedret og en gratis adgang for offentligheden til officiel information via Internettet, og på sigt har forslaget en positiv miljømæssig konsekvens ved at reducere papirforbruget med hele 170 t pr. år.
Ifølge forslaget skal forskningsministeren drive en database med de meddelelser, der optages i Statstidende.
Behandlingen af personoplysninger m.v. vil ske i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv fra 1995 om beskyttelse af personoplysninger.
Dette direktiv er under implementering i Danmark gennem lovforslag om behandling af personoplysninger, der forventes behandlet i indeværende samling.
Ifølge lovforslaget om Statstidende fastholdes den trykte udgave af Statstidende med den dertil knyttede retsvirkning, indtil det elektroniske Statstidende er prøvet af, og der er sikret borgerne adgang til den elektroniske version på de steder, hvor Statstidende i dag er fremlagt.
Lovforslaget lever således op til regeringens IT-strategi »Info-samfundet år 2000« og er dermed et led i det officielle Danmarks overgang fra vision til handling på IT-området.
Hanne Severinsen (V), 1999-10-28:
Også i år er Venstre positiv over for forslaget om at indføre en digital udgave af Statstidende.
Det vil betyde en enorm lettelse for brugerne, og det er udmærket, at man får en overgangsordning som skitseret.
Men vi udtrykte ved sidste års første behandling nogen betænkelighed ved de mange bemyndigelser i lovforslaget, og det vil vi så godt fortsat forfølge med spørgsmål i udvalget, hvor vi jo ellers gerne vil se, at lovforslaget får en mere lykkelig ende end sidste år, hvor vi jo måtte afvente behandlingen af Retsudvalgets behandling af personoplysninger.
Men vi vil gå ind i det med velvillig ånd og se på det med velvillige øjne.
Brian Mikkelsen (KF), 1999-10-28:
I den moderne kommunikationsalder vi lever i, hvor al mulig anden offentlig information og privat information er tilgængelig på nettet, kan vi fra konservativ side selvfølgelig støtte forslaget om, at man giver mulighed for, at Statstidende kan udkomme også i elektronisk form.
Så fra konservativ side kan vi tilsige vores fulde støtte til lovforslaget.
Knud Erik Hansen (SF), 1999-10-28:
SF kan varmt støtte, at man får lagt Statstidende ud over et tilgængeligt IT-net, og det vil i praksis sige Internettet.
Vi er enige i, at det giver mange fordele, først og fremmest, at det gør Statstidende meget mere let tilgængeligt, både for dem, der skal aflevere meddelelser, og for dem, der skal modtage dem.
Vi finder også, at det er rigtigt, at man afventer en afvikling af den trykte udgave, til der er sikkerhed for, at alle, der har brug for Statstidende, også reelt kan modtage den i den elektroniske form, og til at man i øvrigt er sikker på, at det elektroniske system fungerer fejlfrit og sikkert.
Og som vi ser af forslaget, lægger det så også op til en god udnyttelse af IT som medie og med de kvaliteter, som det giver.
Det nye medie, som det nu er, giver nu også anledning
til nogle overvejelser om principper for offentliggørelse.
IT som medie giver nemlig adgang til oplysninger på sådan en måde, at man hurtigt og ubesværet kan søge oplysninger om personer.
Det vil i mange tilfælde være en fordel - man kan hurtigt slå op på en person og finde oplysningerne - men det kan også betyde, at personlige oplysninger vil være tilgængelige, således at nogle får en unødvendig belastning via deres oplysninger i Statstidende.
Vi vil også gerne nærmere i udvalget se på, hvorledes dette forslag kommer til at fungere i forhold til det kommende lovforslag om behandling af personoplysninger.
Klaus Kjær (DF), 1999-10-28:
Forslaget indebærer efter Dansk Folkepartis opfattelse mindst fire indlysende fordele, som den trykte udgave, den eksisterende traditionelle udgave, som vi har den i dag, ikke har.
Vi er således ikke bekymrede for et eventuelt misbrug, og i Dansk Folkeparti går vi ud fra, at der fortsat foretages en redaktionel tilretning, før den elektroniske udgave sendes ud.
Det her er blot et spørgsmål om, at man kan sidde hjemme i sin dagligstue og læse på en skærm, hvad man ellers tidligere enten måtte læse i den trykte udgave, som man fik gennem et abonnement, eller man måtte gå på posthuset eller biblioteket for at læse.
Jeg går ud fra, at det indholdsmæssigt bliver nøjagtig det samme, man kan læse på skærmen.
Når man så samtidig sikrer sig, at Statstidende fortsat vil blive trykt og distribueret på traditionel vis, så længe der er et behov for det, for det er jo ikke alle, der har mulighed for at benytte Internettet, ja, så har Dansk Folkeparti ikke nogen betænkeligheder ved at støtte dette forslag.
Jesper Kiel (EL), 1999-10-28:
Jeg skal som debutant så byde velkommen til den anden debutant, nemlig Statstidende på Internettet.
Nu er snart sagt alle på Internettet, og nu kommer Statstidende så også, og vi vil fra Enhedslistens side støtte det genfremsatte forslag om, at Statstidende skal udkomme i en elektronisk form.
Eksempelvis hvor få abonnenter papirudgaven af Statstidende skal have, før den ikke længere udkommer.
Og det vil vi så stille i udvalget.
Men vi er positive over for forslaget.
Tove Videbæk (KRF), 1999-10-28:
Dette lovforslag ser vi i Kristeligt Folkeparti som en opdatering og modernisering af det nuværende Statstidende.
Sigtet er, at det elektroniske Statstidende skal være gratis tilgængeligt via Internettet, og det trykte Statstidende vil fortsætte, så længe det er nødvendigt.
I forslaget er der også tænkt på beskyttelse af persondata m.v.
Alt i alt sikres brugere, virksomheder, myndigheder og andre en bedre adgang til officielle meddelelser.
I Kristeligt Folkeparti ser vi frem til en god og positiv behandling af forslaget i udvalget.
Tom Behnke (FRI), 1999-10-28:
Frihed 2000 støtter forslaget.
Birte Weiss (S), 1999-10-28:
Jeg vil gerne takke for den positive modtagelse.
Det ser ud til, at forslaget får en let gang på jorden.
Jeg vil godt besvare det spørgsmål, som fru Hanne Severinsen stillede om bemyndigelserne.
Grunden til, at der er så mange bemyndigelser i det her for så vidt lille forslag, er jo, at vi skal sikre en så smidig overgang fra den trykte tid til den elektroniske tid, og derfor har det været nødvendigt at lægge nogle bemyndigelser ind.
Det er en ren praktisk foranstaltning, at der er tale om så mange bemyndigelser, så det er ikke noget, der burde kunne rejse nogen form for politiske betænkeligheder. Jeg ser også dette forslag som et udtryk for, at det offentlige bør gå foran på alle de punkter i overgangen til IT-samfundet, som vi overhovedet kan.
Og jeg tror, at vi i de kommende år kommer til at se en lang række eksempler på, at ting, som er foregået på gammeldaws maner enten i trykt form eller i form af kontakt, f.eks. i forhold til kommunerne ved personligt fremmøde, i stedet for vil blive klaret over nettet.
Jeg tror også, at det kan have en vis symbolværdi, at selv det fine, gode gamle Statstidende nu også indfinder sig i IT-alderen.
Så jeg vil godt takke ordførerne for den positive modtagelse, som forslaget har fået.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-10-28:
Det har jo i løbet af de sidste år vist sig, at importen af ældre, brugte varevogne har været ekstrem høj, måske også fordi vi i Danmark har en lempeligere beskatning af varevogne, end vi har det af personvogne.
Nu har man så her på det seneste i Tyskland indført en særlig afgift, en form for vægtafgift på biler uden katalysatorer, og derfor er de her ikke helt miljørigtige biler blevet meget billige i Tyskland, og så er der jo altså også et stort udbud af dem.
Og nogle af de biler er så billige i dag, at de kan indføres over den danske grænse uden at blive afgiftsbelagt.
Det er jo også klart, at det forhold, at der er en forskel på afgiften på personbiler og på varevogne, betyder, at der er en hel del mennesker, der har valgt at købe de her varevogne, måske ofte dem, der bor ude på landet, der har behov for at have en bil nummer to.
Og ud fra sådan en specifikt miljømæssig synsvinkel er det måske ikke særlig hensigtsmæssigt, at vi overtager de her biler fra Tyskland uden katalysatorer. Derfor har ministeren nu valgt at fremsætte et forslag, der sætter en effektiv stopper for fordelene ved at indføre de her biler, og der er tre elementer i skatteministerens forslag.
For det første stiger afgiften med 5.800 kr. på grund af, at man nedregulerer knækket, som man beregner afgiften efter.
Og så må man konkludere, at så er det fuldstændig umuligt og helt uaktuelt både at sælge og importere de her biler til Danmark.
Jeg vil dog også gøre skatteministeren opmærksom på, at en begrænsning af den stigende import af ældre, forurenende biler kun løser en del af denne her miljøproblematik.
Med udgangen af 1998 var der ca. 40 pct. personbiler i Danmark, der var mere end 10 år gamle, og det betyder, at ca. 700.000 af de biler, der kører på landevejen i dag, der altså er indregistrerede i Danmark, ikke er forsynet med hverken katalysator eller airbags.
En naturlig følge af skatteministerens forslag vil så være at skabe nogle incitamenter til at fremme salget af moderne, miljørigtige biler, sådan at man kan præmiere de her miljøforbedringer i stedet for at straffe folk.
Jeg ved, at skatteministeren har noget undervejs, men jeg håber så, at det også er vidtgående nok, så det løser problemet.
Men så vil jeg vende mig mod det virkelige problem i det her forslag.
Vi kan have meget sympati for miljødelen, lidt mindre sympati for airbagdelen, men det skal jo ikke skille os fuldstændig ad.
Men det virkelige problem er ikrafttrædelsesdatoen.
Det her er et lovforslag med tilbagevirkende kraft.
De mennesker, der har importeret den type biler til Danmark, har gjort det i tiltro til gældende lovgivning.
Og hvis skatteministeren ændrer det her forslag med ikrafttrædelse i tirsdags, altså for 2 dage siden, vil vi komme ud for nogle forhold, hvor der vil være bilimportører, som vil komme i en meget, meget vanskelig økonomisk situation.
Jeg vil endda vove at bevæge mig så langt ud som til at sige, at nogle af dem vil være tvunget til at gå fra hus og hjem, fordi de ikke vil kunne indfri de forpligtelser, de har begivet sig ud i,
Bjarne Laustsen (S), 1999-10-28:
Jeg vil starte med at undskylde den sene ankomst.
Socialdemokratiet støtter det foreliggende lovforslag af to grunde.
For det første af hensyn til miljøet, og for det andet af hensyn til sikkerheden.
Importen af varebiler til en afgiftspligtig værdi under 20.000 kr. er steget voldsomt, samtidig med at indregistreringen af mindre varebiler til en noget højere værdi er faldet tilsvarende voldsomt.
Det kan kun betyde én ting, og det er, at dem, der førhen købte mindre, men nye eller relativt nye varebiler, har fået øjnene op for et billigt, men miljø- og sikkerhedsmæssigt dårligt alternativ.
Med forslaget får vi sat en stopper for den uheldige trafik
over grænsen af gamle, utidssvarende biler og bragt afgiftsreglerne i overensstemmelse med de overordnede mål for udviklingen i vores bilpark. Det kan Socialdemokratiet kun støtte.
Tove Videbæk (KRF), 1999-10-28:
Alderdom er ingen sygdom.
Alderdommen er en fase i livet ganske som ungdomstiden og barndommen, og ældregruppen er lige så lidt som andre aldersgrupper én stor, grå masse.
Ældre er lige så indbyrdes forskellige som borgere i alle andre alderskategorier.
Men vigtigst af alt rummer de ældre mange ressourcer, og derfor er det ikke rimeligt, at den offentlige debat om de ældre er blevet reduceret til en debat om efterløn og hjemmehjælp.
De ældre er ikke kun en omkostning for samfundet eller en byrde, som de også er blevet benævnt.
Langt det overvejende flertal af de ældre er raske og rørige og rummer mange ressourcer. Vi skal som samfund i endnu højere grad medregne de ældre som en naturlig og absolut nødvendig del af familierne og indrette både arbejdspolitikken, skattepolitikken og boligpolitikken herefter.
Mange ældre kunne spille en væsentlig større rolle i erhvervslivet, men usmidige pensionsregler, stive faglige strukturer og manglende seniorpolitik i både virksomheder og det offentlige system kommer let til at holde den ældre arbejdskraft borte fra arbejdsmarkedet.
De ældres livserfaringer og værdier bør i højere grad gives videre til nutidens børn og unge, og derfor mener vi i Kristeligt Folkeparti, at de ældre bør engageres i langt højere grad, så de kan videregive deres livserfaring, ved at man tilknytter ældregrupper til f.eks. børnehaver, skoler og ungdomsklubber. Der mangler ældreboliger i Danmark, og Kristeligt Folkeparti mener derfor, at der bør tages initiativer til byggeri af flere beskyttede boliger, plejeboliger og ældreboliger i det hele taget.
Kristeligt Folkeparti siger nej til brugerbetaling for personlig pleje og den nødvendige praktiske hjælp, som den ældre har behov for.
De ældre har knoklet hele deres liv,
mange af dem siden de var store børn, og bidraget med solide byggesten til vort velfærdssamfund.
Jeg mener, det er en uanstændig måde at prioritere på.
Et samfund karakteriseres ved, hvordan det behandler sine svageste, og i øjeblikket synes jeg egentlig ikke, vi gør det godt nok på det område.
Inge Refshauge (DF), 1999-10-28:
Dansk Folkeparti har rejst denne forespørgsel for at få en seriøs debat om emnet: Ældres forhold i Danmark.
Vi ved alle, at der er problemer ude i kommunerne og i bydelsrådene med at følge lovens bogstav, når det drejer sig om at give hjemmehjælp efter behov.
Alle har vi læst beretninger i pressen om kommunernes nedskæringer netop på dette område.
Man har frataget hjælpeløse mennesker hjemmehjælpen helt uden skelen til behovet.
Tilsynsrådene rundtomkring i landet har haft travlt.
Der er dog kommuner, der overholder lovene og gør deres arbejde eksemplarisk, men det hjælper jo ikke de mennesker, der andre steder har behov for hjælp.
Derfor må vi nu én gang for alle slå fast, at når behovskriteriet er til stede, så skal disse mennesker have hjælp, uanset hvor trængt kommunens økonomi ellers er.
Ældre må faktisk have et retskrav på den nødvendige hjemmehjælp.
Visitationen til hjemmehjælp er i dag så streng, at ingen, absolut ingen, får hjælp, hvis ikke de har behov for det.
Derfor forstår vi heller ikke rigtigt meldinger fra f.eks. Socialdemokratiet om, at der nu skal betales for denne hjemmehjælp af de rigeste pensionister.
Hvem er de rige pensionister?
Hvad angår folkepensionen, mener Dansk Folkeparti bestemt ikke, den er noget at råbe hurra for.
Og så mener vi, at det er uhørt, at regeringen nu vil til at straffe de mennesker, der har været sparsommelige i deres arbejdsliv og måske sparet lidt op til at forsøde alderdommen. De skal åbenbart straffes, mens andre mennesker, der har brugt hver en krone hele livet, skal have den samme hjælp, altså belønnes.
Det er ikke rimeligt, og det vil Dansk Folkeparti aldrig stemme for.
Hvad vil det så koste at administrere den idé om, at de rige ældre skal til at betale den hjemmehjælp, de har behov for?
Vil det ikke i sidste ende give underskud?
Vi skal her fra Folketinget ligeledes pålægge kommunerne at få bygget de nødvendige plejehjem.
Det er ikke rimeligt, at ældre mange steder skal opbevares på sygehusene efter endt behandling, fordi kommunen ikke har nogen plejeplads til dem.
Der mangler omkring 5.000 plejehjemspladser her i landet.
Det må der rettes op på.
Ligeledes skal der føres det nødvendige tilsyn med plejehjem.
De mange horrorhistorier, vi her i den senere tid har læst i pressen, om at ældre ikke behandles ordentligt,
kan vi simpelt hen ikke være bekendt.
Vi må gøre, hvad vi kan ude omkring for at aktivere plejehjemsbeboere.
Plejehjemmene skal ikke bare være gravens venteværelse, men give de ældre en værdig livsaften.
På et lille sønderjysk plejehjem, nemlig Rise Plejehjem i Rødekro Kommune, har man aktiveret de ældre ved at tilbyde dem noget, de i deres gode tid har været optaget af, f.eks. ridning.
Lige nu er der 5 beboere, der rider på rideskolen, mens alle andre beboere - selvfølgelig de der kan - er med for at se på.
På dette plejehjem laver man ligeledes ferieudveksling med andre plejehjem, f.eks. med Samsø.
Så bytter man beboere et par gange om året til et par dages ophold.
Besvarelse