Steen Gade (SF), 2005-06-02:
Vi er enige med forslagsstillerne i, at der er brug for en øget indsats for at styrke faglige rettigheder i den globaliserede verden, vi har.
I den forbindelse har vi jo syntes, det var forkert, at man har skåret ned på bevillingerne til ILO.
Det er et forslag, som præciserer, hvad en del af den ekstra milliard kroner, som Socialdemokratiet har sagt, de ville bruge yderligere til ulandsbistanden over de næste år, skal bruges til.
Også i den kontekst kan SF anbefale, at vi går i den retning.
Jeg vil sige nogle enkelte ting om selve indholdet.
Jeg tror godt, det kunne være fornuftigt at have en obligatorisk arbejdsmarkedskomponent i erhvervssektorprogrammet.
Det kunne vi måske komme lidt nærmere via nogle spørgsmål og svar i forbindelse med det her forslag, sådan at vi i hvert fald fik lidt udvikling på det her område.
Jeg tror også, at det er vigtigt at lave disse erhvervssektorprogrammer, og jeg tror, det er vigtigt at se det i sammenhæng med en udbygning af faglige rettigheder.
Jeg synes, at punkt 3 om en opprioritering af civilsamfundets indsats er en meget vigtig del.
Jeg tror faktisk, at vi på det her område nogle gange ikke har været lige så gode, som vi somme tider har været det på miljøområdet.
Det har tit og ofte været civilsamfundet både i Danmark og i udviklingslandene, der har været med til at sætte dagsordenen og presse nogle rigtige beslutninger igennem.
Når vi nu forhåbentlig en af dagene får en højesteretsafgørelse i Indien, som kommer til at betyde, at Indien siger nej til de danske skrotskibe, er det jo sådan en sejr, som ikke blot er vundet af nogle politikere i Danmark, men også i høj grad af et civilsamfund i Danmark i samarbejde med et civilsamfund i Indien.
Græsrodsorganisationer i begge lande har arbejdet sammen.
Det tror jeg er en vigtig del af det, når vi håndterer globaliseringen, at vi også styrker fagforeningerne og dem, der kæmper for faglige rettigheder.
Det er jo ikke sådan, at vi ikke alle har hørt historier om, at folk, der ville organisere landarbejdere, folk, der ville organisere arbejdere i plantagedrift osv., faktisk er blevet skudt en mørk aften.
Så det er ofte et farligt sted for folk at engagere sig, men det gør det endnu vigtigere, at vi er med til at støtte netop dem, der vover at kaste sig ud i at organisere fagligt.
Jeg synes måske, at ministeren nogle gange havde ret i, at der måske er noget lidt for skematisk over forslaget, så man kunne måske nok nuancere nogle af de konkrete ting.
Det vil jeg så appellere til at vi faktisk kunne gøre i udvalgsarbejdet, så vi måske fik noget konkret ud af det i stedet for blot en markering af, at der er et stort mindretal, der godt vil have det her forslag vedtaget, og et flertal, der ikke vil have det.
Det vil jeg i hvert fald appellere til at ministeren vil medvirke til, fordi jeg tror, det er vigtigt at få opprioriteret området.
Vi er meget kritiske over for privatsektorprogrammet, som det her forslag er ret positivt over for, men det kan vi få en diskussion om en anden dag.
Så vil jeg til sidst sige til hr. Søren Espersen fra Dansk Folkeparti, at det med at forsvare danske arbejderes interesser da også handler om at styrke fagbevægelsen i andre lande.
Jeg havde overhovedet ikke besvær med at møde forståelse, da jeg var blevet valgt i Herningkredsen og gik ud og snakkede med tekstilarbejderne og sagde, at det da er vigtigt, at vi får en stærk fagbevægelse i Polen, hvor nogle af deres fabrikker var flyttet hen.
Ligeså er det da heller ikke svært at gå ud og snakke med andre arbejdere om det og sige, at det er vigtigt at få en stærk fagbevægelse i deres lande.
Derfor har danske arbejdere en interesse i at styrke fagbevægelsen i andre lande, specielt i de lande, vi konkurrerer med, og det er det her forslag faktisk med til.