Ulla Tørnæs (V), 2002-05-28:
På baggrund af, at mere end 10.000 personer er registreret på erhvervsskolerne som praktikpladssøgende, har forslagsstillerne fra den socialdemokratiske folketingsgruppe fremsat forslag til folketingsbeslutning om tilskud til praktikpladser, hvorefter regeringen pålægges at fremsætte et lovforslag om et generelt praktikpladstilskud med virkning fra den 1. maj 2002 og en omlægning af præmieordningen vedrørende erhvervsskolers tilvejebringelse af praktikpladser. Jeg afviser på regeringens vegne forslaget, som det ligger, men jeg er åben for konstruktive drøftelser med forslagsstillerne og alle andre om ændringer på erhvervsuddannelsernes område, ændringer, som kan bidrage til, at private og offentlige virksomheder til stadighed forsynes med veluddannede unge, som har fået de efterspurgte kompetencer.
Hertil hører bl.a., at uddannelserne skal være attraktive og relevante både for erhvervslivet og for de unge.
Generelle tilskudsordninger har højst en kortsigtet positiv effekt.
Til gengæld modvirkes de nødvendige tilpasninger af erhvervsuddannelserne og vekseluddannelsesprincippet.
Den foreslåede ændring af præmieordningen vil for skolerne desuden være særdeles administrationstung. Praktikpladsmangelen er koncentreret om forholdsvis få uddannelser, hvor der er mange elever i skolepraktik.
Jeg har bemærket, at forslaget går ud på, at det nuværende praktikpladstilskud til arbejdsgivere, der indgår restuddannelsesaftaler med elever i skolepraktik, dvs. de svagest stillede elever, afløses af et generelt praktikpladstilskud.
Ordningen skal som den hidtidige finansieres af Arbejdsgivernes Elevrefusion.
Det vil blive kostbart for arbejdsgiverne, især for dem, der ikke har mulighed for at ansætte elever.
Selvfølgelig ville de arbejdsgiverbidrag, der bruges til skolepraktikordningen, nok kunne finansiere en tilskudsordning, men forudsætningen er ganske klart, at skolepraktikken nedlægges i tillid til, at tilskud til virksomhederne vil give det nødvendige antal pladser.
Men det virker, som at forslagsstillerne ikke nærer den tillid, idet der opereres med, at virksomhedernes bidrag til AER skal sættes i vejret.
Forslagsstillerne henviser som begrundelse for denne omfordeling af penge mellem virksomhederne bl.a. til, at flere tusinde elever hvert år skuffes i deres berettigede forventning om at kunne fuldføre deres uddannelse med praktikophold på en rigtig arbejdsplads.
Jeg er meget enig i, at der er behov for at justere erhvervsuddannelserne, men jeg mener ikke, at det er muligt eller for så vidt ønskeligt at indrette systemet sådan, at enhver skal kunne fuldføre en hvilken som helst uddannelse, som vedkommende måtte ønske sig eller har fået mulighed for at begynde på.
Det er et væsentligt træk ved erhvervsuddannelserne, at elever frit kan begynde med et grundforløb, der leder frem mod flere uddannelsesmuligheder.
Et andet træk er, at eleverne, hvis de kan klare uddannelsen fagligt, har krav på at fuldføre en erhvervsuddannelse, måske ikke lige den højest ønskede uddannelse, men dog en uddannelse, eventuelt efter et overgangskursus, der kan sikre eleven de formelle adgangskrav.
Og den uddannelse er vel at mærke lønnet med overenskomstmæssig elevløn.
Af de ca. 10.000 personer, der for tiden er registreret som praktikpladssøgende på erhvervsskolerne, er ca. to tredjedele optaget i skolepraktik, og de fleste øvrige er i gang med et grundforløb.
Det vil sige, at de ikke er parate til at indgå uddannelsesaftale og begynde i lønnet praktik. Mange af grundforløbseleverne vil nå at få en praktikplads, inden de er færdige med grundforløbet eller umiddelbart herefter, men nogle vil efter 3 måneders forgæves søgen efter praktikplads blive optaget i skolepraktik, hvor de i kortere eller længere tid vil få praktikuddannelse, indtil de opnår praktikplads.
Det er jo sådan, at skolepraktikelever i stor udstrækning indgår delaftaler eller er i virksomhedsforlagt undervisning under deres skolepraktikforløb.
Det er kun et fåtal, der afslutter deres uddannelse i skolepraktik; derimod får de fleste før eller siden en restuddannelsesaftale.
Men der skal naturligvis ikke herske nogen tvivl om, at jeg helst så, at alle elever havde mulighed for at gennemføre hele praktikdelen af deres uddannelse i en virksomhed.
Det er bare vigtigt for mig at fremhæve, at problemet langtfra er generelt for alle erhvervsuddannelser. I nogle uddannelser mangler virksomhederne elever.
Det kan ikke afhjælpes med tilskud til virksomhederne.
I mange uddannelser er der en fornuftig balance mellem udbud og efterspørgsel.
Her vil praktikpladstilskud være direkte skadeligt for en sund udvikling. Det er rigtigt, at et generelt tilskud tidligere antagelig har frembragt ekstra praktikpladser i et vist omfang, men erfaringerne viser også, at denne effekt er relativt kortvarig.
Der er også dårlige erfaringer med tilskud.
Praktikpladsproblemet kan som nævnt i det væsentlige afgrænses til de få uddannelser, hvor der er mange elever i skolepraktik.
Det forholder sig sådan, at ca. 75 pct. af eleverne i skolepraktik er koncentreret om ca. 15 af de i alt 97 erhvervsuddannelser, og langt størsteparten er i gang med en kontoruddannelse eller en teknisk it-uddannelse.
Undervisningsministeriet og arbejdsmarkedets parter er
allerede i gang med at undersøge, om det er strukturen i disse uddannelser, der udgør en barriere for ansættelse af elever i virksomhederne.
Vi vil også se på, om der er behov
for at sanere uddannelsesmulighederne. Regeringen overvejer tillige alternativer til skolepraktik.
Der skal ikke herske tvivl om, at vi gerne vil afskaffe eller begrænse denne ordning, men der skal være noget andet, som kan løse opgaven, i stedet for skolepraktik, og det alternativ er ikke rene og skære løntilskud til virksomhederne.
Desværre havde praktikpladssituationen allerede udviklet sig ugunstigt under den tidligere regering.
På dette grundlag og i forbindelse med regeringens øvrige initiativer på uddannelsesområdet vil jeg tage de nødvendige initiativer på erhvervsuddannelsernes område.
Såfremt der bliver behov for en ændring af lovgivningen, kommer jeg tilbage med et forslag herom.
Et af instrumenterne på længere sigt skal være en styrket vejledningsindsats, som skal være med til at kvalificere de unges uddannelsesvalg.
Målsætningen er, at de unge får et langt bedre grundlag for at træffe et mere sikkert uddannelsesvalg.
Heri skal naturligt inddrages virksomhedernes behov.
Jeg tror ikke, at den foreslåede ordning vil rumme det ønskede incitament for skolerne.
De har allerede i dag økonomiske incitamenter til at skaffe praktikpladser.
Færre praktikpladser giver nemlig færre elever i uddannelsernes hovedforløb og dermed faldende taxameterindtægter.
En model som den foreslåede, hvor skolerne belønnes for de sidste 30 pct. af de elever, der får praktikplads, vil efter ministeriets beregninger i gennemsnit udløse 3.700 kr. pr. praktikplads, idet vi læser forslaget sådan, at det er den nuværende præmiesum, som skal omfordeles.
Det betyder, at den nuværende præmiering, der er målrettet efter de skoler, hvor søgekøen er stor, med forslaget erstattes af en ordning, hvor præmierne strøs ud i tyndere lag og systematisk også gives til skoler, hvor det ikke kan begrundes med, at skolen har skullet gøre en ekstraordinær indsats for at få elever ud i praktik.
Ordningen vil tillige være særdeles vanskelig at administrere, og tiden er ikke til hovsaløsninger, der kræver mere administration, og som måske ikke har nogen effekt.
Men vi er helt åbne over for at se på den pågældende ordning i sammenhæng med alle de andre AER-finansierede ordninger.
Det vil ske i forbindelse med de initiativer, som jeg lige har omtalt med hensyn til vekseluddannelsernes fremtidige indretning.
I forbindelse med eventuelle ændringer af erhvervsuddannelserne og vekseluddannelsesordningen vil jeg naturligvis inddrage arbejdsmarkedets parter og skoleorganisationerne i processen.
Vi må heller ikke glemme, at ansvaret for praktikpladserne først og fremmest påhviler de erhverv, der har brug for den uddannede arbejdskraft.
Alt i alt kan jeg som nævnt ikke støtte det fremsatte forslag, og lad mig også gøre følgende helt klart: Virksomhederne skal ikke stoppe op i forventning om en kommende tilskudsordning.
Hvis praktikpladsmarkedet går i stå efter debatten her i dag, skal det ikke være under henvisning til løfter fra regeringen om nye tilskudsordninger.
Det er mit inderlige håb ikke mindst for de unges skyld, at det heller ikke bliver aktuelt for virksomhederne at undlade at oprette praktikpladser her og nu under henvisning til kommende pålæg til regeringen fra et flertal her i salen.
Jeg håber kort sagt, at denne sag bliver lukket eftertrykkeligt med afvisningen af forslaget.