runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Nonbo (V), 2000-12-07:
Hvor er det dog herligt pludselig at kunne tale til hinanden i stedet for at tale forbi hinanden, som jeg havde indtryk af ved behandlingen af sidste beslutningsforslag.
Jeg kan forsikre fru Anne Baastrup om, at der overhovedet ikke er tale om den, der stjæler en pose slik første gang.
Og så vil jeg for at holde dialogen i gang og tale til hinanden måske komme med en indrømmelse, ligesom fru Elisabeth Arnold gjorde ved behandlingen af sidste beslutningsforslag. Vi kunne måske have gjort lidt mere ud af at forklare det med, at det er en mulighed, der skal være til stede for den, der er uden for pædagogisk rækkevidde.
Det er ikke et spørgsmål om at nå at straffe alle.
Det er meget, meget sjældent, det skal bruges. Med hensyn til de amerikanske tilstande og de amerikanske fængsler er det ikke dem, vi sigter til i beslutningsforslaget.
Det er f.eks. de nye institutioner, der er blevet oprettet.
Det er et spørgsmål om, at man ikke kommer sammen med hærdede kriminelle.
Det er et spørgsmål om, at man får dem ind og siger, som netop fru Anne Baastrup sagde: Du har vist et problem.
Det skal vi have løst her og nu.
Der skal altså være en hurtig reaktion, hvor vedkommende ikke bliver sat hen for sig selv, men hvor der kan arbejdes videre med vedkommende, mens man har vedkommende inden for rækkevidde, og ikke mens han render og laver nye forhold.
Så det synes jeg var en positiv indfaldsvinkel.
Gitte Seeberg (KF), 2000-12-07:
Da den konservative ordfører, hr. John Vinther, ikke har mulighed for at være til stede her i salen i dag, skal jeg på hans og Det Konservative Folkepartis vegne redegøre for vores standpunkt til beslutningsforslaget.
Når man spørger hærdede kriminelle, hvorfor de er blevet det, så får man meget ofte det svar, at det var de heller ikke blevet, hvis de første gerninger, dengang det var småkriminalitet, havde haft en konsekvens, men der skete ingenting, selv om de blev snuppet.
Når samfundet enten som følge af misforstået omsorg eller kapacitetsproblemer hos politi, retsvæsen og sociale myndigheder vælger at lade stå til og ikke vise de unge, at der altså er nogen, der holder øje med, hvad de laver, og at det får en konsekvens, hvis deres adfærd er uacceptabel, så gør man i virkeligheden de unge en bjørnetjeneste.
Det er jo ikke så underligt, at de unge kan have svært
ved at indse, at det, de gør, er forkert, når det ikke får nogen konsekvenser.
Så får tingene lov at udvikle sig.
Så er vejen ud af kriminaliteten blevet lang og meget besværlig.
Det handler altså om at vise den unge en konsekvens så tidligt som muligt, og det er baggrunden for dette beslutningsforslag.
Over for denne gruppe af debuterende unge kriminelle er hurtighed en afgørende faktor.
Den unge skal samles op med det samme.
Der må ikke gå måneder fra pågribelse, og til retsmøde finder sted, ligesom der ikke må gå måneder fra dommen, til en eventuel sanktion sættes i værk - hvis der altså overhovedet sker noget som helst. I Det Konservative Folkeparti tror vi, at en kort straf, der skal afsones i umiddelbar tilknytning til pågribelse og dom, og samtidig iværksættelse af en række individuelle forebyggende tiltag, vil være et meget effektivt middel til at få unge førstegangskriminelle tilbage på sporet.
Det er klart, at ved grov kriminalitet er det ikke straksdomme efterfulgt af en kort straf, der er brug for. De kriminalitetsformer må selvfølgelig behandles inden for den eksisterende retspleje.
Det siger også sig selv, at anvendelse af dette middel fordrer, at den unge enten er blevet grebet på fersk gerning eller tilstår.
Hvis det ikke er tilfældet, kan man selvsagt ikke gøre brug af straksdomme og straksafsoning, da der jo i så fald selvsagt vil være mulighed for at ændre og anke en dom.
Med andre ord, Det Konservative Folkeparti kan tilslutte sig forslaget.
Karsten Nonbo (V), 2000-12-07:
Til fru Anne Baastrup vil jeg sige, at det her lovforslag gælder unge mellem 15 og 23 år, og det indeholder altså ikke en nedsættelse af den kriminelle lavalder.
Den debat får vi senere, men jeg kan kort sige, at jeg er bange for at udvide
nedefter, for vi har masser, vi skal have ordnet først, og når det så er blevet ordnet, kan det smitte af og stå som gode eksempler for dem under 15 år
, så det forhåbentlig ikke bliver nødvendigt at nedsætte den kriminelle lavalder. Til hr. Henrik Sass Larsen vil jeg sige: De her hærdebrede skovmandsskjortetyper skal jo også være nogle, der ud over de store skjorter og de brede skuldre har et stort hjerte, og som altså arbejder med de unge mennesker.
Det er jo ikke meningen, at man skal bruge sine hærdebrede skuldre til at tæve de unge mennesker.
Det vigtigste er, og det er i forhold til det, fru Sandy
Brinck siger, at vi holder fast i det unge menneske, således at vi får sat noget i værk, inden han går ud og laver 10 eller 15 nye ting, så vi har ham inde.
Det kan da godt være, at det bliver et chok for ham at komme til at sidde måske et par dage eller tre i fred og ro, hvor han ikke kan omgive sig med andre unge mennesker, men i stedet for kan få besøg af sine forældre og sagsbehandleren.
Så kan man arbejde videre med en plan, således at når han kommer ud, efter at han altså har været fastholdt i de 2-3 dage, ligger der en færdig plan. Han har afregnet med sin kriminalitet.
Han kan komme videre i livet.
Det, der er meningen med det, er, at han kan få afregnet og komme videre.
Det er ikke at fastholde ham i kriminalitet.
Sandy Brinck (S), 2000-12-07:
Jeg skal blot kvittere for, at hr. Karsten Nonbo i hvert fald ikke laver rygmarvsreaktioner, som vi ellers har hørt det tidligere i dag.
Det var en stor glæde for mig at høre, at hr. Karsten Nonbo var tilfreds med regeringens initiativer, og så finder vi jo nok en landing på det.
Henrik Sass Larsen (S), 2000-12-07:
Jeg vil godt spørge Venstres ordfører, om det ikke gør noget indtryk, at de erfaringer fra USA, som også fru Sandy Brinck nævnte, med den her type af chokkure, der bruges, viser, at det ikke virker.
På Venstres landsmøde var der jo et tema fremme om, at Venstres retspolitik skulle væk fra den her blødsødenhed
, og så skulle vi i stedet for gå over til nogle mere sådan hærdebrede, tatoverede typer.
Er det dem, der kommer ind i billedet med det her forslag i de hersens dage, eller er det efterfølgende, at de unge mennesker skal møde de her hærdebrede, tatoverede typer?
Hvad skal de typer i øvrigt så foretage sig?
Anne Baastrup (SF), 2000-12-07:
Jeg er blevet lidt forvirret over hr. Karsten Nonbos indlæg.
Drejer det sig også om unge under 15 år?
I titlen står »unge under 23 år«, og det virker ikke, som om man i samme omgang også nedsætter den kriminelle lavalder.
Sandy Brinck (S), 2000-12-07:
Beslutningsforslaget er fremsat med det sympatiske og ædle motiv at hindre unge debuterende lovovertrædere i at hænge fast i kriminalitet, et ønske, som vi fra Socialdemokratiet varmt kan dele.
Vi ønsker en tidlig og konsekvent indsats, og dette har gennemsyret regeringens to voldspakker samt indsatsen mod utilpassede unge, ligesom vi netop har hørt justitsministeren redegøre for, at det er samme holdning, der ligger til grund for det arbejde, der i øjeblikket foregår i et ekspertudvalg, hvor opgaven bl.a. går ud på at sikre, at den sociale indsats kan blive iværksat inden for 24 timer.
Vi er i Socialdemokratiet meget tilfredse med, at justitsministeren over for udvalget har lagt op til en ungdomssanktion, som skal skabe rammerne for de mange muligheder og instrumenter, der allerede eksisterer, men som skal tages i anvendelse prompte.
For at sige det lidt billedligt er det vores håb, at vi med en ungdomssanktion kan få en værktøjskasse til de mange værktøjer, vi allerede har,
så antallet af møder reduceres kraftigt, og handlingen kommer straks.
Det, som skiller vandene mellem os og forslagsstillerne, er, at Socialdemokratiet ikke et øjeblik tror på straf uden et indhold af opdragelse over for børn og unge.
At bure børn og unge ind i kortere og længere tid har ingen positiv effekt, og vi behøver faktisk ikke bygge vores holdning på tro.
Det, der for os er sund fornuft, er faktisk også dokumenteret af udenlandske erfaringer.
Amerikanske undersøgelser viser, at chokfængsling øger sandsynligheden for, at vedkommende fortsætter i det kriminelle spor.
Børn og unge skal mærke en konsekvens, men det er en noget kortvarig konsekvens, forslaget lægger op til: 2-4 dage.
2-4 dage, og hvad så?
Tilbage i samme spor, tilbage i samme situation, mens vi ser på, at lillebror gør det samme.
Nej, konsekvensen må række ud over 2-4 dage.
Vi skal være konsekvente over for den kriminelle handling, men vi skal også være benhårde over for de årsager, som skaber kriminaliteten. Kun på den måde får vi en indsats, som strækker sig ud over de 2-4 dage, altså en langsigtet virkning, og det er faktisk ambitionen i den socialdemokratiske gruppe.
Derfor må forældrene på banen.
Derfor er SSP-samarbejdet så væsentligt, og her har vi jo udvidet det op til de 23 år. Det er dette samarbejde, som giver en konsekvens hele vejen rundt om den unge, og en konsekvens, som strækker sig ud over de 2-4 dage.
Med disse holdningstilkendegivelser og med henvisning til det udvalgsarbejde, som justitsministeren har sat i værk, og som her inden udgangen af januar kommer med en vurdering af mulighederne, skal jeg sige, at Socialdemokratiet ikke kan støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Frank Jensen (S), 2000-12-07:
Erfaringerne fra navnlig udlandet viser, at korte fængselsophold ikke har den tilsigtede kriminalpræventive effekt over for kriminalitetstruede unge, som forslagsstillerne hævder.
Der er tværtimod nærmest den modsatte effekt, altså at de derigennem kommer til at hænge fast i kriminalitet og fortsætter på en løbebane som kriminelle.
De kommer nemlig til at identificere sig selv som kriminelle, fordi de har været i fængsel, så der er altså noget, der tyder på, at man risikerer at gøre dem større skade end gavn.
Jeg er overbevist om, at det vil kræve uforholdsmæssigt store ressourcetilførsler til politiet, anklagemyndigheden, domstolene og de beskikkede forsvarere, hvis der skal være et beredskab, der kan føre frem til endelig dom inden for en så kort frist.
Som bekendt præsenterede regeringen den 27. oktober i år
sine initiativer mod ungdomskriminaliteten.
Retsudvalget har modtaget en beskrivelse af regeringens udspil, og jeg har så sent som den 16. november i år i forbindelse med et samråd i Folketingets Retsudvalg haft lejlighed til at redegøre nærmere for regeringens initiativer.
Jeg vil derfor i dag kun ganske kort skitsere hovedpunkterne i regeringens udspil. Der etableres hurtigt ca. 20 nye og ekstra sikrede sociale institutionspladser, som skal være på plads inden jul, altså om ikke ret mange dage.
Der etableres yderligere 100-120 anbringelsessteder til utilpassede unge, der er på vej ind i alvorlig kriminalitet, og endelig har regeringen nedsat et hurtigtarbejdende ekspertudvalg, der skal vurdere, hvad der kan gøres for at styrke sanktionerne og myndighedernes indsats.
Regeringen lægger bl.a. afgørende vægt på, at de anvendte sanktioner dels er en konsekvent og kontant reaktion over for den begåede kriminalitet, dels giver grundlag for en målrettet socialpædagogisk indsats for at få dem ud af en kriminel løbebane.
Formanden for ekspertgruppen er rigsadvokat Henning Fode, og gruppen skal afslutte sit arbejde inden udgangen af januar måned.
Det er min opfattelse, at vi nu bør afvente rapporten fra ekspertgruppen om ungdomskriminalitet, før der iværksættes yderligere tiltag på området, og regeringen kan derfor ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Sandy Brinck (S), 2000-12-07:
Jeg skal blot kvittere endnu en gang.
Det var vel nok dejligt at høre, at disse hærdebrede typer faktisk hverken skal slå eller på anden måde gå til korporlig afstraffelse.
Jeg må indrømme, at jeg blev lidt skræmt, da Venstres formand, hr. Anders Fogh Rasmussen, under sin tale på Venstres landsmøde netop henviste til »Fulton«, hvor vi jo alle sammen ved at et par flade sådan set var en del af pædagogikken.
Endnu en gang må jeg kvittere for, at Venstre, i hvert fald med hr. Karsten Nonbo, ikke mener, at det er den slags pædagogik, der skal indføres.
Mariann Fischer Boel (V), 2000-12-07:
Nej, jeg synes ikke, at en debat om den tyske skattereform hører hjemme her.
Men jeg vil godt med hensyn til de tal, der ligger til grund for beregningerne have lov at citere fra en besvarelse, som skatteministeren også giver.
Peter Skaarup (DF), 2000-12-07:
I Dansk Folkeparti har vi læst det her forslag med stor interesse, for det er jo et af de forslag, der tager hånd om den situation, som vi nok er mange der har været bekymrede for gennem specielt det sidste halve år, hvor vi har set mange unge mennesker, også under den kriminelle lavalder, begå grov kriminalitet.
Det er helt klart.
Det er jo typisk for debatten i dag, at de eneste partier, der kommer med konstruktive forslag til forbedringer, er Venstre, De Konservative, Dansk Folkeparti og Frihed 2000, hvorimod venstrefløjen sidder tilbagelænet. Regeringen gør det også og kommer ikke med nogen initiativer.
Det er klart nok, at så er det selvfølgelig Venstre, De Konservative, Dansk Folkeparti og Frihed 2000, der skal have på hattepulden, fordi vi har formastet os til her i dag - meget naturligt i øvrigt efter den store debat, der har været - at prøve at sætte ned på tryk, hvad det er, man kan gøre for at rette op på nogle af de problemer, der er.
Et af forslagene handler altså om straksafsoning, og det kan da godt være, at perioden skal være længere, inden for hvilken man skal straffes, og hvor man skal sidde spærret inde.
Det kan godt være, det ikke skal være 2 eller 4 dage, men det opfatter jeg også sådan, at forslagsstillerne er villige til at gå ind og snakke om, at det i nogle tilfælde måske skal være en længere periode
Men hovedsagen er, at den unge mærker en følelig straf, i samme øjeblik den kriminelle handling er begået. Problemstillingen i dag er jo de lange ventetider, vi har inden for dele af retssystemet.
Fra det kriminelle forhold bliver begået, går der for lang tid, før sagen kommer for domstolen, og der går igen for lang tid, inden den unge får sin straf, altså kommer ind bag tremmer.
Vi har prøvet at gøre noget ved det, og ministeren har også prøvet at pukke lidt på alle instanser, både politiet og domstolene, men det har været svært, og derfor er det, sådan opfatter jeg det lidt, et nødråb fra et parti, der gerne vil gøre noget for at ændre tingene.
Det kan vi kun støtte, og derfor er vi hundrede procent positive over for forslaget.
Vi synes bare, man skal arbejde videre med en model, der kan opnås flertal for her i Folketinget.
Men med den holdning, som venstrefløjen og regeringen indtager, er det meget svært; det må vi erkende.
Men man må arbejde videre med det og prøve, om ikke andet så efter næste folketingsvalg, så vi kan få noget igennem, der virker.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-12-07:
Jeg må ligesom fru Sandy Brinck konstatere, at hr. Peter Skaarup er forsynet med nogle fantastisk veludviklede rygmarvsreflekser.
Det er bare den samme gamle melodi hele tiden.
Den 27. oktober fremsatte justitsministeren den såkaldte lømmelpakke, hvori bl.a. også var nedsat en arbejdsgruppe, som skulle arbejde med, hvordan man skulle finde en ny ungdomssanktion netop for at undgå, at unge kriminelle kommer ind på en lang løbebane.
Først den 31. oktober fremsatte De Konservative og Venstre det forslag, som vi behandler i dag.
Man kunne altså godt få indtryk
af, at det var den omvendte rækkefølge.
Regeringen tog et initiativ, og så kom der nogle fra borgerlig side og fremsatte noget 4 dage efter.
Så til hr. Peter Skaarup vil jeg sige: Prøv lige at læse på datoerne og se, hvilken rækkefølge det er fremsat i.
Helge Adam Møller (KF), 2000-12-07:
Det beklager jeg.
Jeg venter.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-12-07:
Jamen jeg kan sige til hr. Henrik Sass Larsen, at jeg også er lidt forvirret, for jeg synes også, det er svært at forstå, at et ophold af den her type skulle minde om det, som vi har fået beskrevet fra anden side, nemlig at man skulle ind og mærke fodlænkernes raslen og alle de andre ubehagelige ting, som er i et fængsel. Sådan er det jo ikke beskrevet her.
Det er jo beskrevet, som om det skal være en samtale med velmenende mennesker, som har pædagogiske kompetencer, og med forældre og andre venlige mennesker.
Henrik Sass Larsen (S), 2000-12-07:
Jeg skal bare spørge den radikale ordfører, om vi fik et godt nok svar på det med, hvad de skal lave i det der fængsel.
Skal de bare sidde i isolation dér og ikke møde nogen andre fanger?
Skal de bare ind i et rum for sig selv og sidde?
Er det så chokket i det dér short sharp shock?
Jeg har ikke helt fattet fidusen i de hersens ting. Er det sådan en slags lidt strengere stuearrest, det her går ud på?
Jeg forstod det sådan, da Venstres ordfører på Ventres landsmøde stillede sig op og talte om disse hersens ting, at det var meningen, at de skulle ind over for nogle rigtige fanger og få et rigtigt chok ud af det.
Nu forstår jeg bare, at de skal sættes ind i et rum for sig selv og møde nogle fornuftige mennesker.
Jeg synes ikke, det er så klart, det her.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-12-07:
Jeg vil godt sige tak for svaret på spørgsmålet om alder.
Den anden beskrivelse - at være i ro nogle dage og tænke over tingene - tror jeg også er en god idé.
Men jeg tror bare, at det ville være bedre, hvis det var på en institution og ikke i et fængsel.
Måske nærmer vi os i virkeligheden en løsning på et eller andet tidspunkt, når det arbejde, som er sat i gang af justitsministeren ved den særlige ekspertgruppe, som fru Hanne Bech Hansen åbenbart korresponderer med, er færdigt her i slutningen af januar.
Jeg tror, vi måske skal holde vågerne åbne, inden de fryser helt til, og så håbe på at få et godt resultat for os alle sammen.
Karsten Nonbo (V), 2000-12-07:
Jeg tror netop ikke, at det vil straffe, hvis man sætter dem sammen med andre, som fru Elisabeth Arnold siger.
Jeg tror, at det ville være godt, hvis de kommer ind 1-3 dage og får ro i sjælen, får lidt tid og ro om ørene til at tænke sig om og snakke med konstruktive mennesker som deres forældre og deres SSP-medarbejder fra skolen og deres sagsbehandler.
Det lige at få ro et par dage ville være godt.
Med hensyn til fru Elisabeth Arnolds spørgsmål om aldersgrænserne: Når jeg skriver straf, er det for mig en selvfølgelighed, at det er 15 år som nedre grænse, for vi straffer ikke nogen under 15 år.
Den øvre grænse er hentet ud fra, at man i sociallovgivningen er gået højere op med hensyn til at hjælpe unge mennesker i gang.
Derfor har vi valgt 23 år, som er den øvre grænse for, hvornår man socialt går ind og hjælper unge mennesker.
Den er hævet, og det er forklaringen på det.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-12-07:
Jeg vil gerne indledningsvis sige, at jeg synes, at hr. Karsten Nonbo som medforslagsstiller fra partiet Venstre i løbet af debatten om det forslag, vi behandler nu, har udvist en meget, meget heroisk adfærd med henblik på at virke som fredsbevarende styrke mellem de forskellige fløje her i Folketinget, og det synes jeg i hvert fald under alle omstændigheder skal siges.
Hr. Karsten Nonbo er de gode viljers repræsentant, og jeg siger tak for det.
Det næste, jeg vil sige, er, at i Det Radikale Venstre er vi enige i hensigten med dette forslag, nemlig en hurtig rettergang, en hurtig domfældelse, en hurtig afsoning, en hurtig sanktion og konsekvens, når der begås lovovertrædelser især af unge mennesker, som gerne skulle føle, at de nu er på vej ud i noget skidt, og at det helst ikke skulle fortsætte.
Derfor er jeg enig i formålet, nemlig at man har konsekvens over for unge lovovertrædere, så de ikke kommer ud i en kriminel løbebane.
Men der er jo altså også nogle forbehold.
Jeg har to spørgsmål til hr. Karsten Nonbo.
Det er for det første angående aldersgrænserne.
Jeg har undret mig lidt over aldersgrænsen på 23 år.
Det er muligt, der er en begrundelse for det.
Men vi har jo i forvejen den kriminelle lavalder - den skal vi også diskutere senere i dag - og den er på 15 år.
Og så har vi en myndighedsalder på 18 år.
Men alderen 23 år har jeg ikke nogen særlig begrundelse for.
Jeg troede faktisk, det var sådan, at hvis man var over 18 år, var man at betragte som en voksen, fuldgroet person, og så måtte man altså tage de konsekvenser, som andre voksne kriminelle tog.
er vi i Det Radikale Venstre ikke enige i.
Vi har hørt politidirektøren for København, Hanne Bech
Hansen, fremsætte forslaget, men vi har også hørt de advarsler, der har været mod at gennemføre et sådant forslag. Det er blevet sagt, at man skal passe på med at sætte
helt unge mennesker i fængsel.
Man risikerer, at de synes, det jo ikke er så slemt, og navnlig her, hvor der står: Man skal kun sidde ganske kort tid, og man skal godt nok være alene, men man skal have mulighed for at få besøg af kommunale sagsbehandlere, SSP-arbejdere og forældre.
Det kan jo være, at det der korte ophold i fængslet i virkeligheden næsten bliver, jeg vil ikke sige en ferie, men i hvert fald ikke bliver noget, der er særlig afskrækkende.
Hvis det skulle være afskrækkende, skulle det være i et rigtigt fængsel sammen med voksne, og det ville måske i virkeligheden virke forrående og virke yderligere tillokkende til at fortsætte med de gale streger.
Så jeg tror simpelt hen ikke på den sanktion.
Men derfor er jeg alligevel interesseret i, at vi får et samarbejde med Venstre om at nå effekten, nemlig at vi får bremset ungdomskriminaliteten.
Det formål tror jeg vi kan være enige i alle sammen.
Men den type sanktion her med de korte fængselsophold tror jeg simpelt hen ikke på.
Lone Yalcinkaya (CD), 2000-12-07:
Det lyder da interessant, at meldingerne, der kommer herfra, er andre, end hvad vi kan læse ud af teksten i beslutningsforslaget.
Men derudover vil jeg selvfølgelig henvise til udvalgsarbejdet.
Sandy Brinck (S), 2000-12-07:
Jeg skal blot spørge hr. Peter Skaarup, om det gør indtryk på hr. Peter Skaarup, at udenlandske erfaringer viser, at lige nøjagtig det, der foreslås her, ikke har nogen effekt.
Det sandsynliggør tværtimod, at folk fastholdes i en kriminel løbebane.
Og så siger hr. Peter Skaarup, at regeringspartierne ikke ønsker at gøre noget, og så spørger jeg mig selv: Hvor var hr. Peter Skaarup, da justitsministeren og jeg selv efterfølgende nævnte 20 ekstra sikrede pladser, mellem 100 og 120 nye anbringelsessteder?
Hvor var hr. Peter Skaarup, da man præsenterede ekspertgruppen, hvor vi nu forhåbentlig får en ungdomssanktion, så man kan gribe ind i løbet af 24 timer?
Hr. Peter Skaarup må jo også være bekendt med voldspakken, med indsatsen over for utilpassede unge.
Jeg synes, at det billede, hr. Peter Skaarup tegner af regeringspartier, der sidder med hænderne i skødet, er temmelig langt fra virkeligheden.
Karsten Nonbo (V), 2000-12-07:
Lige til opklaring af det spørgsmål, der kommer fra CD: Det er jo ikke sådan, at alle på 23 år, der første gang laver hærværk, skal ind at sidde.
Det er meget væsentligt, og det er derfor, jeg har gentaget det nogle gange, at det er muligheden med hensyn til dem, der er fuldkommen uopnåelige.
Langt, langt de fleste vil jo også falde ind under det med bøde ved førstegangshærværket, om så de er 15, 16, 17 eller 18 år.
Men det er dér, hvor man siger: Her er ingen mulighed ud af kriminaliteten, før vi har vedkommende til stede.
Så det er at sætte tingene lidt forkert op, hvis man tror, at samtlige på 23 år skal ind og sidde, men bare de venter, til de er 24 år, så får de en bøde.
Det er ikke det, der er meningen med det.
De her sager er klart der, hvor de er taget på fersk gerning, og hvor der overhovedet ikke er tvivl om, at de har begået den kriminalitet.
Det andet er jo fuldkommen uladsiggørligt, og det vil vi ikke være med til i Venstre, nemlig at man dømmer folk - det er jo nærmest en slags gå-planken-ud, altså en lynchning.
Hvis ikke man har rettergangen først, og det er helt sikkert, at de har lavet forholdet, så er det klart, at vi godt kan se, at det er uanvendeligt.