Anders Samuelsen (RV), 2003-05-08:
Som jeg har sagt i et indlæg tidligere i dag, så må man sige, at den nuværende regering i sin første levetid har haft vinden i ryggen.
Nyheden om regeringsskiftet, det, at der er nye ansigter på banen osv., giver selvfølgelig en interesse, og det giver også medvind.
Men siden hen må man sige, at det fornemmes af en repræsentant fra sådan et halvborgerligt parti som Det Radikale Venstre, at luften er ved at gå noget ud af sejlene.
Det er ikke, fordi vi bliver overvæltet i Folketinget med nye initiativer.
Når der kommer nogle tiltag til nye initiativer som f.eks. »Flere i arbejde« eller en arbejdsskadereform, så går vi selvfølgelig ind i det konstruktivt fra Det Radikale Venstres side og forsøger at bidrage.
I det omfang det kan lade sig gøre, som f.eks. ved de to nævnte, så indgår vi selvfølgelig aftaler, men når der kommer tiltag som f.eks. en skattereform, som vi også forsøger at påvirke positivt, men hvor vi overhovedet ikke får et ben til jorden, jamen så kan vi jo ikke gøre noget for at hjælpe en regering, som man må sige på nuværende tidspunkt er ved at være noget trængt.
Hvis først arbejdsløshedstallene begynder at stige, hvis ledigheden begynder at stige, så har enhver regering et kæmpemæssigt problem, men en borgerlig regering har et dobbelt problem, og det er præcis det, som er situationen på nuværende tidspunkt for regeringen: Beskæftigelsen er faldende, arbejdsløsheden stiger, og regeringen har ikke noget svar på, hvad den skal gøre.
Der er blevet lagt en skattereform frem, som kunne være blevet enormt flot, som kunne være blevet et ambitiøst projekt, som kunne have været et projekt, hvor man kunne vise, hvad et borgerligt flertal kunne, godt hjulpet af Det Radikale Venstre, men det er det ikke blevet til, for regeringen har bundet sig op på et skattestop, som er så betonagtigt, at den er ude af stand til at gøre det, som den burde gøre, nemlig være med til at skabe en stigende beskæftigelse, i bund og grund at være med til at gøre det, der er allermest behov for for de folk, der er i bunden, nemlig at bringe dem fra arbejdsløshed og i arbejde.
I stedet for har man valgt at fokusere på skattereformen, på: Hvem får hvor mange ekstra kroner i morgen?, frem for at kigge på: Hvad for en beskæftigelseseffekt er den største, og hvor er det, vi på den måde kan sikre, at vi har et velfærdssamfund også fremover?
Regeringen har altså valgt krampagtigt at fastholde et skattestop, som reelt er en bremse i forhold til at sikre en højere beskæftigelse, et skattestop, som var et godt retorisk kneb i en valgkamp, og som helt oplagt var med til at vinde valget for regeringen - fuld anerkendelse for det - men et skattestop, som desværre bygger på en manglende tiltro til befolkningen, en ekstrem form for manglende tiltro til befolkningen, nemlig en overbevisning om, at befolkningen ikke kan fatte og ikke kan gennemskue, at det kan være nødvendigt at lægge skattestrukturen om.
Der er flere gange heroppe fra Folketingets talerstol i dag fra Venstres ordførers side blevet talt om, at det er væsentligt med strukturændringer.
Det er væsentligt med strukturændringer, og Det Radikale Venstre vil gerne hjælpe med strukturændringer, men det er sandelig også væsentligt med strukturændringer i vort skattesystem, og dér er regeringen ude af stand til at flytte sig.
Derfor kan regeringen på nuværende tidspunkt ikke give et svar på, hvordan den skal komme til at leve op til 2010-målsætningerne.
Der er ikke givet nogen konkrete bud på, hvordan vi skal sikre det øgede antal beskæftigede, som der er behov for, for at vi har råd til at have et velfærdssamfund også i 2010 og fremefter, og når man ikke kan give de svar, og hvis man ikke kan finde frem til nogle svar, som faktisk giver noget effekt, så vil man opleve, at der bliver en eller to løsningsmuligheder for regeringen, og det bliver enten at hæve skatterne markant eller at skære i serviceydelserne i vores velfærdssamfund.
Det er de to ting, man står over for.
Derfor burde regeringen allerede nu vise det, som en kendt erhvervsmands herhjemme kalder for rettidig omhu, og det vil sige at være mere fleksibel i forhold til at få løst problemerne, startende på skatteområdet.
Men også på beskæftigelsesområdet generelt kunne man ønske sig flere tiltag, som bar i den rigtige retning.
Foreløbig må man spørge, hvis man skal konkludere på diskussionen, som vi har i Folketingssalen i dag: Hvad er det så, vi skal gøre?
Skal vi lempe finanspolitikken og prøve at skubbe gang i økonomien på den måde?
Her er svaret fra Det Radikale Venstre: Nej, det vil vi ikke.
Regeringen er allerede ude på et overdrev med en skattereform, som ikke på nuværende tidspunkt er finansieret, eller kun er finansieret under forudsætning af, at man kan skaffe den øgede beskæftigelse.
Vi vil til enhver tid være villige til at gå ind og hjælpe regeringen.