runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Jespersen (S), 2001-03-21:
Nej, jeg vil under ingen omstændigheder gå ind i en konkret diskussion af vilkårene i Sri Lanka, for det er ikke min opgave.
Det er Flygtningenævnets opgave at tage
endelig stilling til, hvorvidt forholdene er sådan i hjemlandet, at man kan vende tilbage til det, eller om man skal have asyl her.
Der, hvor indenrigsministeren kommer ind i billedet, er jo, når man skal vurdere, om der er andre særlige grunde ud
over det asylgrundlag, der ikke har været til stede, altså når man siger: Jamen der er ikke et asylgrundlag, der gør, at man kan få opholdstilladelse her i landet
Det er jo så dér, indenrigsministeren kommer ind i billedet
: Er der så andre grunde som f.eks. sygdom?
Det er ikke min opgave at gå ind og vurdere vilkårene i et land som baggrund for at give opholdstilladelse.
Peter Duetoft (CD), 2001-03-21:
Nu er det jo ikke sådan, at det hverken er nævnet eller styrelsen, der f.eks. giver humanitær opholdstilladelse; det er jo ministeren.
Og man kunne jo godt forvente, at ministeren så også satte sig lidt ind i, hvad der foregik dernede, inden en sådan afgørelse skulle træffes.
Jeg er glad for, at ministeren siger, at hun kender Romstadrapporten.
Jeg vil godt spørge ministeren: Er det ikke rigtigt, at man kan få 7 års fængsel i Sri Lanka, hvis man har kendskab til en Tamilsk Tiger - hvis man eksempelvis kommer fra en landsby, hvor lederne bor, som Uma f.eks. gjorde?
Er det ikke korrekt, at der er en udbredt korruption i lufthavnen, når man ankommer, sådan at en ankomst til Colombo koster ganske mange penge?
Er det ikke korrekt, at der er et lodge-system, hvor man risikerer at ende med store betalinger til mellemmænd for at slippe for politiets razziaer?
Er det ikke rigtigt, at man, når man kommer tilbage, får frataget sine rejsepapirer, og er det ikke korrekt, at man kan blive arresteret på gaden, når man ikke har nogen papirer?
Jeg vil godt spørge, om ministeren ikke vil bekræfte, at sådan er forholdene rent faktisk i Sri Lanka.
Jeg tager ikke stilling til, om de er bedre i de dele af landet, som Tamilske Tigre har; det kan være, de er lige så slemme.
Men jeg vil godt spørge ministeren, om ministeren kan bekræfte, at det her er forholdene, man åbenbart sender ammende mødre med små børn hjem til.
Karen Jespersen (S), 2001-03-21:
Ja, jeg kender godt den såkaldte Romstadrapport, der er udarbejdet af en norsk advokat, Trond Romstad, og som handler om tamilers situation i Sri Lanka, herunder srilankanske myndigheders behandling af tamiler, der vender hjem til Sri Lanka.
Men jeg synes, det er meget vigtigt at holde fast i, at det jo ikke er afgørende eller har indflydelse, om jeg kender noget materiale.
Det, der er det afgørende, er, hvad Udlændingestyrelsen og Flygtningenævnet kender til af materiale.
Det er jo deres ansvar at træffe afgørelse om, hvorvidt man kan vende hjem til sit land, eller om man skal have asyl her i landet, fordi man ville være truet, hvis man vendte tilbage, og det er jo meget vigtigt at huske på, at Flygtningenævnet er en domstolslignende instans, som træffer selvstændige beslutninger. Flygtningenævnets sekretariat har oplyst, at nævnet har kendskab til rapporten fra den norske advokat, men at det ikke indgår i nævnets egentlige baggrundsmateriale vedrørende Sri Lanka.
Myndighederne i Norge, hvor rapporten jo oprindelig er udgivet, har også oplyst, at man er bekendt med rapporten, og at den er blevet nøje gennemgået af de norske asylmyndigheder, men at rapporten ikke har haft indflydelse på norsk asylpraksis.
De norske myndigheder har desuden oplyst, at de tamiler, der får endeligt afslag på asyl i Norge, ligesom herhjemme udsendes til Sri Lanka, og at det ikke har givet anledning til problemer.
Peter Duetoft (CD), 2001-03-21:
Når det foregående spørgsmål blev sluttet, er det, fordi jeg konstaterede, at jeg ikke kunne få noget fornuftigt svar ud af det.
Jeg må sige om det næste spørgsmål, at det er et forsøg
på at få afklaret, om ministeren, når hun er så hurtig til at sige, at mennesker ikke skal have humanitær opholdstilladelse i Danmark, overhovedet er klar over, hvad der foregår i Sri Lanka.
Og derfor må jeg spørge: Kender man Romstadrapporten i Indenrigsministeriet?
Eller rettere sagt: Kender ministeren Romstadrapporten?
»Vil ministeren bekræfte, om ministeren har kendskab til den norske »Romstadrapport« om forholdene i Sri Lanka, herunder forholdene for hjemvendte asylansøgere, og vil ministeren kommentere »Romstadrapporten« i øvrigt?«
Karen Jespersen (S), 2001-03-21:
Altså, det er jo fuldstændig grebet ud af luften og ude i hampen.
Jeg er sådan set lidt rystet over, at vi skal diskutere på den måde, for det, jeg jo sagde i sidste del af min besvarelse, var, at jeg havde misforstået, at hr. Peter Duetoft bragte § 26 ind.
Og så endte jeg jo med at bekræfte
og sagde: Nå ja, det måtte hr. Peter Duetoft så undskylde, for jeg havde simpelt hen fejlhørt, og det var klart, at § 9, stk. 2, nr. 2 var inde i billedet.
Det bekræftede jeg faktisk sidste onsdag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Duetoft (CD), 2001-03-21:
Deri har ministeren bestemt ret.
I sidste uge under spørgetiden blev ministeren to gange spurgt om § 9, stk. 2, nr. 2 kunne bruges i forbindelse med Umasagen.
Og efter anden forespørgsel svarede ministeren ordret: »Det er meget svært for mig at gå ind og vurdere, om den pågældende kunne have fået opholdstilladelse efter en bestemmelse, hun ikke har søgt efter ...«.
Kendsgerningen er, at 3 uger før, ministeren svarede det i Folketinget, lå der en ansøgning efter § 9, stk. 2, nr. 2 i ministeriet.
Så enten har ministeren været i god tro, fordi ministeriet ikke har klædt ministeren godt nok på til spørgetiden, eller også må jeg konstatere, at ministeren ikke har haft specielt meget lyst til at sige sandheden i Folketingssalen.
Ministeren skal ikke komme her i dag og påstå, at der ikke er en divergens mellem det, der blev sagt her, og kendsgerningen: at der faktisk ligger en ansøgning derovre.
Jeg mener nok, at hvis det havde været en anden sag end lige en udlændingesag, havde et stort flertal i Folketinget råbt op om, at det bestemt burde have nogle konsekvenser for ministeren, om ikke andet så en smuk næse, at mislede Folketinget på den måde, som ministeren rent faktisk gjorde i sidste uge.
Karen Jespersen (S), 2001-03-21:
Jeg vil sige til hr. Peter Duetoft
, hvis der er brug for en detaljeret gennemgang af sådan et sagsforløb, kan man selvfølgelig få det, men så er man jo også nødt til at gå efter de sædvanlige retningslinjer, der gælder for oplysninger i enkeltsager.
Jeg vil sige, at jeg selvfølgelig altid bestræber mig på at sige det, der er rigtigt.
Det ville jo være temmelig mærkeligt andet.
Jeg kan overhovedet heller ikke se, at noget andet på noget tidspunkt har været tilfældet.
Peter Duetoft (CD), 2001-03-21:
Vi er jo i ringslutningen, for et af de krav, der er, er, at man ikke kan tage hjem, men det kan man så i nogle af de her situationer.
Derfor er den familiesammenføring, som ministeren nu står og snakker om, jo fuldstændig umulig at tænke sig.
For enhver myndighed - i alt fald i den nuværende administrations tid - vil jo bare sige: Jamen man kan jo bare rejse hjem. Jeg vil godt spørge ministeren, om jeg kan stole på ministerens svar i dag.
Når jeg spørger ministeren sådan, er det, fordi i sidste uge var det åbenbart ikke helt oplyst over for ministeren, hvordan virkeligheden så ud.
Ministeren kom jo i sidste uge bl.a. til at sige, at ministeren ikke kunne tage stilling til en § 9, stk. 2, nr. 2, i Umasagen, fordi ministeren ikke havde fået sådan en ansøgning.
Men det er jo en kendsgerning, at ministeriet faktisk havde fået en ansøgning 3 uger før, men det oplyste ministeren ikke over for Folketinget.
Jeg undrede mig også over, at ministeren ikke i sidste uge bekræftede, at man rent faktisk havde realitetsbehandlet en § 9, stk. 2, nr. 2-afgørelse i ministerens forgængers, Thorkild Simonsens, tid.
Det er efter min opfattelse to oplysninger, som Folketinget skulle have haft i sidste uge.
Derfor må jeg spørge: Kan jeg stole på det, jeg får at vide i dag?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Jeg blev lidt forbløffet, da jeg hørte ministerens svar gående ud på, at det ikke rager den danske regering, hvordan forholdene er i Sri Lanka.
Det synes jeg altså er meget mærkeligt i betragtning af, at det jo er den danske regering, der skal tilvejebringe en beskrivelse af situationen, for at Flygtningenævnet kan træffe en beslutning.
Det går jeg ud fra at ministeren dog er klar over.
Jeg kunne forstå, hvis ministeren havde sagt: Vil I ikke godt spørge udenrigsministeren om det, for det er udenrigsministeren, der har ansvaret for at vurdere situationen i Sri Lanka. Men jeg må bede ministeren om at præcisere, at selvfølgelig har regeringen ansvaret for at bedømme, om situationen er sådan i Sri Lanka, at det er farligt eller giver alvorlige problemer for mennesker, som derfor berettiget kan være i en situation, hvor de må flygte derfra.
Det er altså regeringens ansvar at bedømme forholdene i de enkelte lande, så jeg håber, det var en fortalelse fra ministerens side.
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-03-21:
Jeg vil gerne have lov til at svare hr. Jørn Jespersen og hr.
Jann Sjursen under ét, og jeg beklager, jeg ikke fik svaret
på hr. Jann Sjursens spørgsmål i forrige omgang; tiden løb fra mig.
Det er det her med den internationale profil, som hr. Jørn Jespersen også vender tilbage til, at det vil svække vores profil i forhold til udlandet på det her område. Det, man jo skal være opmærksom på, er, at Danmark har en meget, meget høj profil, den højeste profil, på det her område, og derfor, når nogen i de andre lande kan synes, at de kan slå os oven i hovedet med at sige, at vi eftergiver yderligere, ud over vores ramme, så er det jo, fordi de ikke har nogen ramme.
De har ikke nogen fast ramme.
Vi har lagt os fast på en ramme på den ene procent, og derfor er det den, vi har at arbejde med.
Og der kan altså være meget god ræson i også at bruge udviklingsbistanden på at få gælden eftergivet.
Og så til hr. Jens Hald Madsen.
Altså HIPC omfatter sådan set det hele; det er også den bilaterale gæld.
Det har åbenbart svirret med rygter om, at Danmark skulle være parat til at eftergive yderligere 3,7 mia. kr.
Tallet stammer fra en artikel i Politiken.
Jeg har ikke skrevet artiklen, så det, der må være sket her, er, så vidt jeg kan se, at man har taget den samlede gæld til Danmark fra lande, der oprindelig var omfattet af HIPC-initiativet, og nogle af de her lande er gledet ud, enten fordi de ved nærmere granskning har vist sig at have en overkommelig gæld, eller også, fordi de simpelt hen selv ikke har ønsket at deltage.
Peter Duetoft (CD), 2001-03-21:
Jamen igen, jeg kan slet ikke forstå, at ministeren med de seks eksempler, jeg nævner, på, hvad der står i Romstadrapporten, ikke kan sige, at nogle af de seks ting hører til den humanitære side.
Det har ikke noget med forfølgelse at gøre; det har noget at gøre med, at man ikke kan få rejsepapirer.
Det med fængselsstraffen, har det ikke også noget med humanitet at gøre?
Det er da ting, der i specielle situationer kan spille
ind på ministerens afgørelse
Det har ikke noget med Flygtningenævnet eller Udlændingestyrelsen at gøre.
De forhold, den atmosfære, det, en person kommer hjem til, kan da godt gøre, at vi siger: Jamen for den persons vedkommende, og fordi der er nogle specielle forhold her, er det rimeligt at give humanitær opholdstilladelse. Men ministeren siger så: Det kommer sådan set ikke mig ved; det er slet ikke min afdeling, den slags har vi folk til.
Og så træffer man beslutningen egentlig ud i den blå luft ud fra nogle helt andre vurderinger, hvilket gør, at man kan sende folk hjem, som faktisk humanitært set kommer i en meget, meget dårlig situation, men det er jo så ikke vores problem, for ministeren har ikke villet tage den del af det med ind.
Jeg synes, det er meget beklageligt og forunderligt, at man kan skille tingene så meget ad.
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-03-21:
Tak for spørgsmålet.
Ja, det er jo rigtigt, at vi har den suverænt højeste profil, som hr. Jørn Jespersen siger, og det er jeg meget glad for.
Men jeg kan til gengæld ikke give hr. Jørn Jespersen ret, når han siger, at nu begynder vi at sige, at eksportkreditgælden skal eftergives over ulandsrammen.
Det er altså ikke noget, vi begynder på nu.
Det har vi gjort hele vejen.
Og de 90 pct., som vi allerede har aftalt at tage under HIPC-rammen, foregår på fuldstændig samme måde.
Så det er altså ikke noget, vi begynder på nu, det er altså ikke noget, den nye udviklingsminister begynder på; det synes
jeg bare lige vi skal have slået fast.
Så vil jeg gerne samtidig sige, at det er altså i fuld overensstemmelse med reglerne på området, at eftergivelse af gæld også hører ind under ulandsbistanden.
Så spørger hr. Jørn Jespersen til sidst om, hvornår der kommer en samlet plan, og hvilken dato kan vi regne med.
Jamen der kommer ikke en samlet plan. Nu skal vi da tale sammen, også uden for dette rum, i de forskellige partier i Folketinget.
Vi skal sætte os ned og tale fornuftigt sammen, sådan som jeg også synes, vi gør her i Folketingssalen i dag.
Lene Espersen (KF), 2001-03-21:
Først til hr. Keld Albrechtsen: Jeg må desværre skuffe hr. Keld Albrechtsen, hvad angår min nattesøvn, men måske først og fremmest med henvisning til det notat, som hr. Keld Albrechtsen har omdelt til Europaudvalgets medlemmer.
Jeg er ikke helt sikker på, at det har fremmet hr. Keld Albrechtsens sag, at vi har modtaget det dokument forud for forespørgslen, for jeg vil sige, at det på ingen som helst måde får Det Konservative Folkeparti overbevist om, at der overhovedet er noget at komme efter fra Enhedslistens side.
Overhovedet ikke.
Tværtimod må man sige, at når man sammenligner hr. Keld Albrechtsens betragtninger med den meget fyldige redegørelse, der kommer fra regeringen, så synes jeg sådan set, at konklusionen må være klar.
Hr. Keld Albrechtsen burde nok læse regeringens redegørelse en ekstra gang, før hr. Keld Albrechtsen begynder at begive sig ud i det juridiske, og vi tager som sagt regeringens redegørelse til efterretning og finder den fyldestgørende. Til hr. Kristian Thulesen Dahl vil jeg sige, at som udgangspunkt mener vi faktisk, at det mest fornuftige er at holde sig til den arbejdsdeling, som grundlovens fader lavede om, hvad der er Folketingets opgave, og hvad der er borgernes opgave.
Men jeg synes, at den arbejdsdeling, grundlovens fædre lavede, er en arbejdsdeling, man skal prøve at respektere.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-21:
I midtfirserne skete der jo det, kan man sige, usædvanlige, at der her i Folketinget var et flertal imod en EF-pakke, hvidbogen i sin tid, med det resultat, at der var en konservativ statsminister, Poul Schlüter, der valgte at lave en vejledende folkeafstemning for at få befolkningen spurgt, hvorefter partierne tilkendegav, at de var indstillet på at følge befolkningens råd.
Se, nu står vi så med Nicetraktaten, hvor Det Konservative Folkeparti, som jeg har forstået det, i modsætning til Dansk Folkeparti kæmper en arg kamp for at undgå en folkeafstemning, det er bestemt ikke noget, der skal på tapetet her, og derfor bliver jeg altså nødt til at spørge: Hvad er kriteriet hos De Konservative for, om en traktat skal til folkeafstemning eller ej?
Er det i virkeligheden, at når man kan få tingene igennem i Folketinget uden at spørge befolkningen og måske endda har en idé om, at man kan have befolkningen imod sig,
så skal befolkningen ikke spørges, men i de situationer, hvor Folketinget måske er lidt modvilligt, men hvor man måske så kan få tingene igennem via befolkningen, jamen så er man med på en folkeafstemning?
Er det kriteriet for folkeafstemninger, for det skulle man tro, når man sådan historisk ser, hvornår De Konservative har været tilhængere af folkeafstemning, og hvornår man har været imod?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Fru Lene Espersen mente, at der alene var politiske årsager til, at Enhedslisten ønsker en uvildig undersøgelse.
Der må jeg anbefale fru Lene Espersen at læse det notat, som jeg også har sendt til hende om det juridiske spørgsmål.
Deri vil hun kunne se, at jeg faktisk er meget optaget af selve spørgsmålet om forholdet til grundloven. Så kan fru Lene Espersen være uenig eller ej i de konkrete spørgsmål, jeg stiller op, men f.eks. lagde jeg mærke til, at det i højestretsdommen om Maastrichttraktaten klart står, at gummiparagraffen, den paragraf, der i EU kan bruges til, at EU udvider sin egen magt, forudsætter, at der er enstemmighed.
Det var en af de ting, Højesteret lagde til grund.
Med det nye forstærkede samarbejde og med de nye handelspolitiske regler om WTO og Kommissionen kan et flertal af landene i EU nu selv bestemme at udvide traktaten.
Det vil sige, at man bryder med det grundlag, som lå i Højesterets dom.
Gummiparagraffen kan nu i realiteten bruges af et flertal.
Også dér mister Danmark vetoretten.
Det er selvfølgelig et politisk problem, det er klart, for det er et brud på de løfter, befolkningen har fået, men det er så sandelig også et juridisk problem, for det går faktisk på tværs af den højesteretsdom, der blev afsagt i 1998. Jeg vil virkelig bede fru Lene Espersen om at studere det grundigt.
Jeg ville ikke sove roligt om natten, hvis jeg var fru Lene Espersen og ikke havde sørget for at sætte mig ind i de ting, inden jeg stemte om den her lov.
Lene Espersen (KF), 2001-03-21:
Da vi som næste punkt på dagsordenen her i Folketinget skal behandle Nicetraktaten, og også hvad der skal ske efterfølgende på regeringskonferencen i 2004, eller i hvert fald hvad der står skrevet i Nicetraktaten, så vil jeg her under forespørgselsdebatten holde mig til det sidste spørgsmål, nemlig spørgsmålet om en uvildig undersøgelse af indholdet af Nicetraktaten og grundloven.
Man kan jo kun gætte på, hvad årsagen er til, at Enhedslisten her vil lave en forespørgselsdebat om mulighederne for en uvildig undersøgelse.
Det mest oplagte svar set fra konservativ side er, at Enhedslisten ud fra politiske og ikke juridiske betænkeligheder er utilfreds med de svar, regeringen har givet Folketinget i spørgsmål om Nicetraktaten og grundlovens § 19, 20 og 88. Folketinget har den 26. februar modtaget en særdeles grundig redegørelse fra Justitsministeriet, der redegør for de traktatændringer, som Nicetraktaten indeholder, og som kræver en juridisk stillingtagen.
Konklusionen er klar.
Ifølge regeringen er der ikke tale om afgivelse af suverænitet i henhold til grundloven, dog med den undtagelse, at et enkelt område, nemlig EF-Domstolens kompetence mellem private i patentsager, må afvente en rådsbeslutning.
På det område må vi altså afvente en rådsbeslutning.
Så længe ingen mennesker ved, om der afgives kompetence eller ej, virker det heller ikke særlig fornuftigt at tage stilling til det.
Det Konservative Folkeparti tager regeringens redegørelse til efterretning og finder redegørelsen fyldestgørende, og vi finder derfor ikke grundlag for at sætte nye undersøgelser i gang.
Vi afviser derfor også Enhedslistens forslag til vedtagelse.
Charlotte Antonsen (V), 2001-03-21:
Hr. Thulesen Dahl
: Venstre følger Danmarks grundlov.
Hvis der er tale om suverænitetsafgivelse, så skal man afholde en folkeafstemning, hvis der ikke er fem sjettedeles flertal her i salen.
Med hensyn til folkeafstemningen om Nice
: Altså hr. Thulesen Dahls ejendommelige udsagn herfra har jo ikke ret meget at gøre med den virkelighed, alle kender, nemlig at Venstre i meget god tid inden euroafstemningen tilkendegav, at der, så vidt vi kunne se, ikke i forbindelse med Nicetraktaten ville være behov for en folkeafstemning, fordi - hvis hr. Thulesen Dahl ville være interesseret i, hvad der foregik heroppe - at Nicetraktaten jo ikke, hvad jeg også var inde på i min ordførertale, indebærer de store, substantielle nye tiltag.
Det, Nicetraktaten handler om, er nogle mindre institutionelle ændringer, så vi kan få Østeuropa med.
Derfor har vores vurdering netop i meget lang tid været, at der ikke med denne traktat vil være behov for en folkeafstemning.
Så til hr. Thulesen Dahl og hr. Keld Albrechtsen: Kommissionens sammensætning og en ny model på et eller andet tidspunkt, når vi er blevet 27 medlemmer, forudsætter enstemmighed.
Det vil sige, at Danmark skal være enig - det er det, der ligger i enstemmighed.
Derfor kan hr. Thulesen Dahl og hr. Keld Albrechtsen råbe og skrige om det modsatte; man kan til hver en tid, hvis man er interesseret i sagen, slå op, at den slags ændringer kræver enstemmighed.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Nu lagde jeg mærke til, at også fru Charlotte Antonsen ligesom hr. Claus Larsen-Jensen hævdede, at når der skal indføres en rotationsordning i Kommissionen, så kræver det en traktatændring.
Jeg vil godt bede fru Charlotte Antonsen forklare, hvor i Nicetraktaten der er sådan en traktatændring indbygget.
Der er tværtimod en pligt til at indføre en sådan rotationsordning, og den skal indføres af Ministerrådet.
Det har udenrigsministeren bekræftet gang på gang.
Jeg vil faktisk godt bede udenrigsministeren komme op og redegøre lidt over for både Socialdemokratiets og Venstres ordførere, for jeg synes, det er dybt urimeligt, at både Socialdemokratiets og Venstres ordførere står og fortæller befolkningen: Jamen til den tid kræver det en traktatændring; så kan vi bare sige nej.
Og når jeg spørger: Jamen betyder det så, at man er indstillet på at skrive det ind i tiltrædelsesloven, sådan at vi rent faktisk kan være sikre på det?
Nej, det gør det godt nok ikke.
Så sikker er fru Charlotte Antonsen måske heller ikke alligevel.
Men jeg synes, at udenrigsministeren af hensyn til befolkningen lige burde komme herop og forklare, at det altså er en pligt, og at det ikke kræver en ny traktatændring til sin tid, og at Danmark ikke kan tilsidesætte en rotationsordning, for det forpligter man sig på forhånd til at sige ja til.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-21:
Det er helt utroligt, at vi hverken fra Socialdemokratiet eller fra Venstre kan få nogen principiel holdning til emnet folkeafstemninger.
Altså, vi kan ikke få at vide, om man, hvis der er suverænitetsafgivelse, så vil spørge befolkningen til råds.
Vi kan ikke få at vide, hvis ikke der er suverænitetsafgivelse, og man har flertal, om man så altid vil gennemføre tingene her i Folketinget alene, eller om der vil være undtagelser.
Det synes jeg er utroligt.
Og man må da have en holdning
til spørgsmålet.
Det kan vel ikke bare være den tankegang, at når vi tror, vi har et flertal i befolkningen bag os, så spørger vi befolkningen, men når vi ikke tror, vi har et flertal i befolkningen bag os, så undlader vi at spørge befolkningen, hvis vi kan efter grundloven.
Det er jo det svar, der står tilbage, når ikke engang man kan forholde sig til det her.
Det blev et nej den 28. september til euroen.
Derfor bliver der ikke folkeafstemning om Nicetraktaten.
Sådan tror jeg i virkeligheden man kan forholde sig til det.
Så med hensyn til det med antallet af medlemmer af Kommissionen: Jamen, hvis man læser artikel 4 i den protokol, jeg henviste til før, om Kommissionens sammensætning, så kan man da ikke læse den på anden måde, end at det er en pligt
Kan fru Charlotte Antonsen ikke bekræfte, at artikel 4 er formuleret som en pligt for medlemslandene til at finde ud
af sådan en ordning, der altså indebærer, at Danmark så ikke stedse har en kommissær fremover?