Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-06-17:
Men det er måske ikke så underligt, al den stund det jo er hver mands eje, vi drøfter.
Jeg synes også, vi har haft en debat, hvor man har set mange myter, og man har set mange konsekvenser, faktisk nogle konsekvenser af en sådan art, at vi næsten var i gang med en national katastrofe.
Med regeringens forslag til navnelov får danske familier mulighed for at skabe en ramme, en fælles identitet omkring deres familieliv.
Far, mor og børn kan få lov til at have det samme efternavn.
Hvis folks identitet er knyttet til deres mellemnavn, giver vi også mulighed for det fremover, så derfor rummer forslaget til den nye navnelov en masse fleksibilitet, som passer til den tid, vi lever i.
Hvis man ser på den nuværende navnelov, bygger den, selv om der er foretaget tilpasninger, i meget høj grad på principper fra 1904, og M054S48724959subh.fm Page 4925
Tuesday, November 8, 2005 4:34 PM
hvis man kigger ud i samfundet, ser på familiemønstrene og ser på Danmark anno 2005, er der ingen tvivl om, at der har været et massivt behov for at komme med forslag til en ny navnelov.
Det er jo ikke noget, vi politikere bare finder på ud i det blå, selv om man skulle tro det, hvis man hørte debatten før, hvor hr. Jesper Langballe udtrykte en voldsom, voldsom mistillid til befolkningens dømmekraft.
Der har gennem de seneste år været massive henvendelser til Familiestyrelsen, Justitsministeriet og Familie- og Forbrugerministeriet fra borgere, som ikke kunne forstå, hvorfor de i deres familie ikke kunne have det samme efternavn.
Så glemmer man måske det tavse flertal i denne sag, som ganske relevant har bedt om at få nogle fleksible muligheder for at skabe en fælles ramme, en fælles identitet omkring deres familieliv.
Jeg synes også, det som konservativ er værd at knytte et par kommentarer til sagen.
Vi har hørt meget.
De Konservative er blevet kulturradikale, har vi oven i købet hørt, og det er vist det værste fyord i Dansk Folkeparti.
Men hvis man udelukkende forbinder begrebet konservatisme med en række navne, og det ikke er kontakten mellem generationerne, der skal kendetegne det at være konservativ, har vi nok en forskellig opfattelse af, hvad det vil sige at være konservativ.
Som konservativ er det på baggrund af forbindelsen mellem generationerne, med ærefrygt for de døde og omsorg for de ufødte, vi træffer nutidens beslutninger.
Hvis det at være konservativ bare bliver et spørgsmål om navne, er det tom tale uden indhold, uden handlinger, uden gerninger, uden de værdier og holdninger, som bærer os, og som gør, at vi er de mennesker, vi er, og har de holdninger, som vi har.
Men konservatismen er levende.
Den er en tidløs holdning, som er båret af handlinger, værdier, gerninger og holdninger.
Den er ikke noget statisk; det synes jeg er meget, meget vigtigt at slå fast.
Den fundamentale opfattelse af, hvad konservatisme er, er nok, at alting skal blive, som det altid har været tidligere.
Men ud fra den opfattelse havde vi jo hverken fået elektricitet eller noget som helst andet, så det er ikke for sjov, vi siger: forandre for at bevare.
I Det Konservative Folkeparti støtter vi naturligvis regeringens lovforslag og gør det med stor glæde.
Der har i sandhed været debat om den nye navnelov, men det er måske ikke så ...