Tove Videbæk (KRF), 2001-04-18:
Dette lovforslag er jo en konsekvens af de tidligere beslutningsforslag nr. B 114 fra maj 1999, nr. B 47 fra januar 2000 og nr. B 29 fra november 2000, og disse beslutningsforslag har Kristeligt Folkepartis støtte, idet vi er enige i, at det bør være det enkelte menneskes suverænt selvstændige beslutning, om vedkommende vil donere sine organer eller ej.
Hvis et myndigt menneske, der er ved sine fulde fem, har besluttet sig for efter moden overvejelse at skrive under på at ville donere sine organer, ja, så skal dette menneskes underskrift regnes for lige så bindende som en underskrift på et testamente.
Vedkommende har jo på en måde skrevet et organtestamente, og et testamente kan man ikke sådan uden videre omstøde.
Men samtidig med at et menneske melder sig som organdonor, bør dette menneske naturligvis orientere sine pårørende om denne beslutning, så de pårørende er forberedt, når sagen en dag bliver aktuel.
Og her må jeg tilføje, at der burde findes en grundig information, som de pårørende kan se igennem, om, hvad organdonation eller obduktion nærmere indebærer.
Organtestamentet fritager på en måde de nære pårørende for den traumatiske situation, det må være, ved et dødsleje at skulle tage stilling til, om et døende familiemedlem, en far, en bedstemor, en søn eller datter skal være organdonor. Denne situation vil vi gerne skåne familien for.
Et dødsleje er i forvejen en situation, hvor alle er dybt følelsesmæssigt påvirket, og derfor er det her også en etisk balanceret lov.
Man kunne desværre forestille sig situationer, hvor de nære pårørende ved et dødsleje kunne være uenige i, om den døendes organer skulle bruges til transplantation eller ej, men med dette organtestamente vil de blive fritaget for denne beslutning.
De er bekendt med den døende pårørendes beslutning, de respekterer den, og så er den potte ude.
I dette forslag er dog indbygget en hensynsfuld kattelem eller en sikkerhedsventil, som siger, at hvis afdøde har indføjet en forudsætning eller en betingelse for at være organdonor, skal denne naturligvis respekteres. Hvis afdøde har besluttet og skrevet under på, at hans eller hendes familie skal spørges i sidste ende, ja, så må man også respektere dette. Jeg noterer så også her med tilfredshed, at Dansk Center for Menneskerettigheder skriver i sit høringssvar, at centret finder, at forslaget styrker den enkeltes mulighed for at tage stilling, samt at det er en forbedring, at det gøres muligt med betinget samtykke.
Den Almindelige Danske Lægeforening siger, at lægeforeningen finder forslaget godt i tråd med den stadige styrkelse af selvbestemmelsesretten.
Men høringssvaret fra Børnerådet er jeg mildest talt
meget forundret over.
Børnerådet anbefaler faktisk og helt seriøst, at unge mellem og 15 og 18 år får mulighed for skriftligt at bestemme, at væv og andet biologisk materiale kan udtages og obduktion foretages uden forældrenes samtykke.
Det havde jeg godt nok ikke ventet fra et børneråd.
Denne udtalelse tager Kristeligt Folkeparti skarpt afstand fra.
Fri os fra en situation, hvor børn på 15 år skal tage stilling til, om de vil være organdonorer, når de engang i en forhåbentlig meget fjern fremtid skal dø.
Det er virkelig usmageligt og uetisk.
Nej tak til det.
For nogle drejer det her spørgsmål om organdonation sig ene og alene om at få flest mulige organer doneret til transplantation.
Men for Kristeligt Folkeparti er det ikke hovedsagen.
Hovedsagen for os er, at et voksent menneskes beslutning respekteres, og at de pårørende skånes.
Man respekterer dermed begge parter.
Ligeså er det også en hovedsag for Kristeligt Folkeparti, at man overhovedet ikke skal udtage organer af mennesker, som ikke ved fuld bevidsthed og skriftligt selv har givet til kende, at de ønsker at være organdonorer.
Og Kristeligt Folkeparti vil egentlig opfordre til, at det på en eller anden måde skrives ind enten i loven eller bemærkningerne; ellers kunne vi måske finde på at arbejde med et ændringsforslag i den retning.