runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helge Adam Møller (KF), 1999-12-10:
Til fru Dorte Bennedsen
: Nej, det er ikke mandagen, der er problemet.
Vi har holdt masser af udvalgsmøder lørdag, søndag og mandag, vi har holdt nogle ved midnat osv.
Det er naturligt. Det, der er problemet, er, at alle spørgsmål skal være stillet inden et par timer efter denne debat. Det er det, som et flertal vedtog i udvalget i går.
Men hvis problemet for flertallet er, at man godt vil have gennemført denne her lov, således at den får virkning fra 1. januar 2000, så er det da ikke noget problem, selv om vi venter til januar.
Der kan stadig væk, selv om den først bliver vedtaget den 25., 26., eller 27. januar efter en omhyggelig behandling, stå i loven, at den har virkning fra 1. januar år
Det er ikke det, der er problemet.
Vi ønsker bare en saglig behandling og den nødvendige tid til behandlingen.
Ikrafttrædelsesdatoen kan være nøjagtig den samme.
Dorte Bennedsen (S), 1999-12-10:
En række ordførere har været heroppe og sige, at det her skal gøres grundigt osv., osv., og at vi ikke har tid nok.
Og så bliver det pludselig et problem, at vi vil inddrage en mandag til et møde i Retsudvalget.
Mandage har oven i købet den fordel, at der foregår meget få andre møder, så der er virkelig tid til at have et langvarigt møde i Retsudvalget, hvis det er det, der er behov for.
Og så tillader man sig at gøre det til et problem.
Jeg ved ikke, om Retsudvalget nogen sinde har været inde en mandag før, men jeg ved, at i hvert fald i min terminologi er mandag også arbejdsdag, og jeg synes, det er helt absurd, at man vil protestere imod at komme ind mandag.
Der er stort set det antal timer, udvalget måtte ønske sig til at behandle sagen.
Men jeg vil igen slutte af med at sige, at det er udvalget, der tager stilling til dette her.
Jeg går ud fra, at der i hvert fald ligger et udkast til betænkning, som der altid gør i en række sager, og så må man tage stilling til, hvordan man vil forholde sig til betænkningsafgivelse og til udkastet.
Jann Sjursen (KRF), 1999-12-10:
Jeg vil dog sige med hensyn til selve hastigheden i behandlingen af det lovforslag, at jeg i hvert fald synes, der er én klar mangel også her forud for førstebehandlingen af lovforslaget. At det så skyldes det tidsmæssige pres, som regeringen har været under, det erkender jeg, men vi har ikke fået ministerens kommentarer til de høringssvar, der er indsendt.
Selv om en række af høringsparterne har tilkendegivet, at de har haft meget lidt tid til at svare og derfor også har måttet gøre det kortfattet, er der dog nogle af høringsparterne, som har formået at levere høringsbidrag, som også inddrager en hel række aspekter, som det kunne være vigtigt at få belyst nærmere.
Det kan være, vi kan nå det til på mandag, det får vi så se.
Men det i sig selv synes jeg trods alt vidner om, at en lidt længere behandling ikke var så tosset endda.
Tom Behnke (FRI), 1999-12-10:
Fru Dorte Bennedsen siger, at der ikke er tale om en ny problemstilling.
Emnet har været diskuteret længe, og derfor kunne folketingsmedlemmerne nemt være forberedt til debatten her i dag.
Ja, i forhold til problemstillingen, men Folketinget skal vel ikke kun forholde sig til problemstillingerne.
er udformet, konsekvensen af paragrafferne, bivirkningerne af paragrafferne.
Vi har ganske vist ministerens ord for, hvad man opnår med lovforslaget, men det er da en helt almindelig procedure i Folketinget, at folketingsmedlemmerne gennemgår paragrafferne og ser, om man nu også opnår det, som ministeren siger.
Har det nogen sideeffekter?
Får det nogle andre eller mere vidtgående konsekvenser end dem, som ministeren har fortalt os indtil nu?
Det andet, jeg godt lige ville høre fru Dorte Bennedsen om, er det der med mandagsmøde: Jeg har siddet i Folketinget i 9 år, og jeg kan ikke huske, at Retsudvalget på noget tidspunkt har holdt møde om mandagen.
Det er noget usædvanligt, så hvor meget det nu er en helt almindelig arbejdsdag, vil jeg godt lige høre fru Dorte Bennedsen om.
Hvornår holdt Retsudvalget sidste gang møde på en mandag?
Knud Erik Hansen (SF), 1999-12-10:
Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi er glade for det her forslag og også gerne vil have det fremmet og også gerne hurtigt.
Men der er flere ting, der væver sig ind i hinanden.
Det er jo ikke kun ydelsen, det er også andre ting.
Når vi netop skal ligestille integrationsloven med socialloven, er der flere ting, der skal passe sammen, og der skal vi gøre det ordentligt.
Vi skal have sikkerhed for, at den ligestilling også reelt er der, og det er vores opfattelse, at det er vigtigt, vi også får høringsparterne ind med deres svar, så vi har sikkerhed for, at det kommer til at fungere.
Man kan godt betale som efterbetaling, og med de oplysninger, vi har fået, har kommunerne i forvejen svært ved at kunne nå det til den 1. januar.
Vi vil gerne være med til at fremme det, og vi vil også gerne have, at det skal hurtigt, men det skal altså også være på en måde, således at vi har sikkerhed for, at det er i orden.
Dorte Bennedsen (S), 1999-12-10:
Jeg vil godt sige til hr. Helge Adam Møller, at jeg ved, at ikke nogen i denne sal - og jeg tror ikke, at nogen i denne befolkning - kan påstå, at denne lovgivning er ny og fremmed og mærkelig og ukendt. Den blev diskuteret i trekvart år, inden den blev vedtaget.
Den har været genstand for debat her i huset og i offentligheden, siden den blev vedtaget for halvandet år siden er det vel, ja, det var i sommeren 1998, og den har været diskuteret, siden den trådte i kraft.
Ministeren har jo fremskaffet en delrapport, som viser, at kommunerne i vidt omfang har været nødt til at give over de sociale ydelser.
Der lå faktisk et løfte til kommunerne om, at det skulle være statslige udgifter og ikke kommunale udgifter.
Derfor synes jeg, det er en fair handling, også over for kommunerne, at sige: Vi erkender, at den lovgivning, vi lavede - den første lov - kom til at belaste kommunerne mere end tilsigtet.
Det retter vi op på nu.
At komme og sige, at det er nyt og ukendt stof, holder altså ikke nogen steder.
Og til fru Birthe Rønn Hornbech har jeg noget, jeg gerne vil sige: Jeg synes, det er rimeligt og fornuftigt, at vi holder et udvalgsmøde på mandag.
Det kan godt være, det ikke passer fru Birthe Rønn Hornbech særlig godt, men det er faktisk arbejdsdag for de fleste af os herinde, og så er det klart, at så er det udvalget, der tager stilling til, hvad de vil gøre med dette her.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1999-12-10:
Fru Dorte Bennedsen sagde, at der formentlig lå et udkast til betænkning på mandag.
Jeg vil godt spørge fru Dorte Bennedsen: Er det i overensstemmelse med almindeligt lovgivningsarbejde, at der dagen efter førstebehandlingen ligger udkast til betænkning, når en meget stor del af Retsudvalgets medlemmer har tilkendegivet meget stærk modstand mod det og ser sig nødsaget til at bruge grundlovens underskriftindsamlingsregler? Synes fru Dorte Bennedsen, at det her det stemmer med statsministerens forsikringer om lovkvalitetsarbejde? Så vil jeg godt spørge fru Dorte Bennedsen: Er det ikke sådan, at fru Dorte Bennedsen ikke engang selv er så godt forberedt, at fru Dorte Bennedsen har skænket det en tanke, at kommunerne overhovedet ikke kan nå at udbetale de penge med en lovændring den 17. december lige før jul?
Er det ikke sådan?
Helge Adam Møller (KF), 1999-12-10:
Jeg må sige til fru Dorte Bennedsen, at dette lovforslag er jo ikke så enkelt og let.
Det er ca. 3 uger siden, man besluttede ovre i Indenrigsministeriet, at nu skulle man ændre loven.
Så blev det offentliggjort for 18 dage siden, og så har man arbejdet meget intenst på at skrue loven sammen, fordi der er mange tekniske problemer.
For knap 2 døgn siden kom lovforslaget, og vi andre får så 1½ døgn, hvor vi har et hav af andre lovforslag, til at sætte os ind i noget, som altså nogle af landets klogeste jurister har brugt næsten 3 uger på at gennemføre.
Det er simpelt hen lovsjusk, hvis vi ikke får det nødvendige antal uger til at behandle det her.
Frank Aaen (EL), 1999-12-10:
Det var jo fru Dorte Bennedsen, der før sagde, at man ikke skal vedtage love med tilbagevirkende kraft.
Altså det er jo indlysende, når vi snakker om noget, der er strafbart, at man så ikke gør noget strafbart med tilbagevirkende kraft.
Når der er tale om en lov, hvor man begunstiger folk, er der intet som helst problem i at lave noget med tilbagevirkende kraft.
Det er folk jo kun glade for.
Så derfor vil jeg bede regeringen om at høre meget godt efter, når Enhedslistens og SF's ordførere i den her sag beder om at få ordentlig tid til at behandle lovforslaget.
Dorte Bennedsen (S), 1999-12-10:
Fru Birthe Rønn Hornbech sagde med lidt forargelse i stemmen, om vi virkelig insisterede på, at der skulle være udvalgsmøde mandag.
Mig bekendt er mandage også arbejdsdage for folketingsmedlemmerne.
Jeg ser intet odiøst i, at vi holder et udvalgsmøde mandag - kl. 12.30 tror jeg det er fastsat til.
Om der skal afgives betænkning på mandag, er noget, udvalget bestemmer.
Der vil formentlig ligge et udkast til betænkningsafgivelse, og så kommer der fuldstændig som ved alle andre forslag en debat om, hvorvidt udvalget senere vil afgive betænkning.
Dette her er jo en ligestilling mellem flygtningene på integrationsydelse og folk på bistandshjælp.
Og til hr. Nødgaard: Om loven skal vedtages senest den 17. december?
Igen må jeg sige: Det bestemmer Folketinget.
Poul Nødgaard (DF), 1999-12-10:
Jeg vil stille spørgsmålet måske lidt tættere, end fru Birthe Rønn Hornbech gjorde, til Socialdemokratiet: Skal denne her lov vedtages senest den 17. december og dermed ikke give os mulighed for at lave et seriøst stykke udvalgsarbejde på foretagendet?
Jeg synes, det er dybt beklageligt, hvis man vil haste denne lov igennem.
Lad os dog give os god tid til at tænke tingene igennem.
Jeg hører også SF's ordfører, der meget ærligt siger, at det er en meget kompliceret lovgivning.
Jeg ved ikke, om det passer - det kan vi så få at vide - og det i sig selv viser, hvor vanskelige tingene er.
Jeg tror, det er meget vigtigt, at Socialdemokratiet begynder at tænke sig dybt om i de her spørgsmål.
Knud Erik Hansen (SF), 1999-12-10:
Det er selvfølgelig godt at få det her forslag igennem hurtigt, men det skal også være i orden, og det er også spørgsmålet, hvor nødvendigt det faktisk er.
Sådan som jeg har forstået det, vil kommunerne rent faktisk, selv om vi vedtager det nu, have svært ved at udbetale pengene her pr. 1. januar.
Hvis det er tilfældet, kunne det måske godt betyde for os her, at så kunne vi godt tøve lidt og sige, at så skal vi i hvert fald sikre os, at det fik en ordentlig behandling.
Det er et rimeligt kompliceret lovforslag, som faktisk væver mange ting ind i hinanden, og det kunne være vigtigt og også ganske fornuftigt at få vurderet høringssvarene.
Vi har rent faktisk også først fået lovforslaget her i går, så der har været ganske kort tid til at forberede det.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1999-12-10:
Så spørger jeg lidt klarere: Insisterer Socialdemokratiet på, at der skal indkaldes til ekstraordinært Retsudvalgsmøde på mandag for at få afgivet betænkning til dette lovforslag, som vi ikke har haft tid til at læse, hvor vi ikke har modtaget høringssvar, og hvor der ikke bliver mulighed for at stille spørgsmål?
Det er spørgsmålet, og alene det.
Dorte Bennedsen (S), 1999-12-10:
Fru Birthe Rønn Hornbech stillede mig nogle spørgsmål, om jeg ville bekræfte, om vi stadig væk holdt fast ved, at der ikke kunne stilles spørgsmål, osv., osv.
Jeg var ikke til stede ved Retsudvalgets møde i går, men jeg har fået refereret, at det er blevet gjort krystalklart for fru Birthe Rønn Hornbech - det, hun i øvrigt godt ved i forvejen - at selvfølgelig kan der stilles spørgsmål, at ministeren til enhver tid vil komme til stede og besvare spørgsmål, at vi kan stille dem skriftligt, at vi får dem skriftligt besvaret.
Der kan stilles spørgsmål inden anden behandling, der kan stilles spørgsmål efter anden behandling.
Der er overhovedet ingen grænser for, hvad fru Birthe Rønn Hornbech kan få lov at stille af spørgsmål.
Den procedure er blevet beskrevet klart for fru Birthe Rønn Hornbech, og derfor er det jo noget retorisk at gå herop og stille de samme spørgsmål én gang til.
Til hr. Søren Søndergaard vil jeg sige, at jeg har den grundlæggende holdning, at man ikke kan lave lovgivning og ikke bør lave lovgivning med tilbagevirkende kraft.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1999-12-10:
Det fremgår af lovforslaget, at det skal træde i kraft den 1. januar.
Jeg vil gerne spørge fru Dorte Bennedsen, hvordan arbejdet i Retsudvalget skal foregå. Vil man holde fast i den melding, man gav i går, om, at der altså overhovedet ikke må finde noget forsvarligt lovarbejde sted i Retsudvalget, sådan så der lukkes for spørgsmål i dag og skal afgives betænkning på mandag?
Dorte Bennedsen (S), 1999-12-10:
Til hr. Tom Behnke: Jeg tror ikke, at der er nogen her i denne sal, der har sagt, at alle kommuner har udtrykt sig om denne lov.
Vi er nogle, der henviser til den evaluering, der er foretaget, hvor man har gået rundt til en række kommuner, og der er det klare billede, der tegner sig, at disse kommuner har haft behov for at yde særlige ydelser over deres sociale system.
Og så bruger hr. Tom Behnke Ishøj Kommune som eksempel.
Det er, hvis jeg skal sige det mildt, et ualmindeligt slet anvendt eksempel al den stund, at Ishøj Kommune ved fordelingsnøglerne blev fritaget for at modtage flygtninge
, simpelt hen fordi de havde ganske mange udlændinge boende i kommunen i forvejen.
Så jeg synes, at det måske i denne sammenhæng er et lidt pudsigt eksempel at bruge just Ishøj.
Henrik Svane (RV), 1999-12-10:
Så vidt jeg husker, stemte Venstre sidste år ikke for integrationsloven.
Integrationsloven er et samlet katalog af nye og gode tiltag for at skabe en bedre integration for fremmede i vores land.
Det synes jeg er meget positivt, men det kunne ikke formå Venstre til at stemme for, og vi kan nu forstå, at Venstre stemmer imod.
Det synes jeg er ynkeligt.
Derfor vil jeg gerne bede fru Birthe Rønn Hornbech sige her fra talerstolen, hvad det så er, Venstre gerne vil gøre for at kunne skabe en bedre integration for de pågældende flygtninge og deres tilgang til arbejdsmarkedet, når det nu viser sig, at arbejdsmarkedet ikke har været rummeligt nok til, at vi kunne gennemføre integrationsydelsen på den sats, den var.
Men jeg vil blot gøre opmærksom på, at vi jo ikke fjerner integrationsydelsen som princip, og det er jeg meget glad for.
Tom Behnke (FRI), 1999-12-10:
At fru Dorte Bennedsen tilsidesætter egne partifæller skal jeg ikke blande mig i.
Jeg kan bare konstatere, at sådan er det, men at der så foregår et skænderi dér, skal jeg ikke forholde mig til. Hvad angår hr. Henrik Svane så fremgår det klart og tydeligt af lovforslaget, at fra år 2002 udgør de umiddelbare merudgifter 361 mio. kr.
Det er det, der fremgår af lovforslaget.
Der bliver så også en mindre udgift på små 10 mio. kr., men det er jo ikke noget i forhold til.
Lad mig så også sige en anden ting, som jo slog mig, da jeg læste forslaget.
Det er om introduktionsydelsen, som jo nu altså skal op på niveau med kontanthjælpen.
Der er jo et krav om, at de danskere, der modtager kontanthjælp, står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Det samme krav fremgår jo ikke af det her lovforslag.
Så igen: Det er jo derfor, at der er behov for en meget lang udvalgsbehandling.
For hver eneste paragraf, der er i det her forslag, er det væsentligt at få belyst, hvori forskellene ligger mellem flygtninge og danskere, for det er helt givet, at som forslaget ligger i dag, så bliver der unægtelig en positiv særbehandling af flygtninge.
Det kan vi ikke være bekendt over for den danske befolkning.
Erik Larsen (V), 1999-12-10:
Jeg skal blot meddele, at CD har meddelt mig, at de støtter regeringens og ministerens lovforslag nr. L 151.
Poul Nødgaard (DF), 1999-12-10:
Det var dog utroligt, som også hr. Helge Adam Møller næsten kan hidse sig op.
Det er der bestemt ikke nogen grund til.
Jeg synes, debatten er foregået på et ganske udmærket plan, og det kunne måske tyde på, at hr. Helge Adam Møller også vedrørende tildeling af dansk statsborgerskab er på vej over i den klub, der tildeler dansk statsborgerskab på samlebånd.
Det har man været hidtil, og det kunne tyde på, at der faktisk ikke er ret stor forskel på De Konservative og Socialdemokratiet.
Jeg synes, det var et helt unødvendigt indlæg at komme med.
Helge Adam Møller (KF), 1999-12-10:
Normalt siger man jo, at der ikke er grund til at blande sig
i et godt slagsmål, men det her er ikke et godt slagsmål.
Jeg er tit uenig med justitsministeren, men jeg vil godt sige, at det, justitsministeren har sagt her det sidste kvarter til hr. Poul Nødgaard, synes jeg er ét hundrede procent berettiget efter den måde, hr. Poul Nødgaard har opført sig på i den her sag.
Der må altså være grænser for, hvor lang tid man skal finde sig i det.
Det har hr. Poul Nødgaard ikke gjort hverken i dag eller i onsdags, og det er kedeligt.
Poul Nødgaard (DF), 1999-12-10:
Jeg synes bestemt ikke, der er nogen grund til at være så ophidset, fordi man på god demokratisk vis stiller justitsministeren nogle spørgsmål.
Jeg er stadig væk meget, meget overrasket over, at justitsministeren ikke kan gøre rede for, hvad den redegørelse fra statsamtet på Fyn indeholder.
Altså den skal analyseres og vurderes.
Det er vel et brev på nogle ganske få sider, går jeg ud fra.
Er det sådan en stor juridisk opgave at gennemgå sådan et brev og fortælle Folketinget, hvad det er, der er sket?
Jeg synes, at det virker tæt på at føre Folketinget bag lyset.
Hvis jeg var justitsminister, så ville jeg, lige så snart et sådant brev var kommet, sætte alle kræfter ind på at få det analyseret og vurderet, sådan at ministeren var klædt på til at gå over i Folketinget.
Frank Jensen (S), 1999-12-10:
Det er Justitsministeriets generelle opfattelse, at er man udvist ved domstolene, så kan man ikke efterfølgende, når man opfylder reglerne om at have været her i 10 år, 5 af dem sammenhængende inden for de sidste 6 år, erklære sig til statsborgerskab.
Så kan man ikke erklære sig.
Man kan ikke benytte sig af den lovgivning, som er.
Og som hr. Poul Nødgaard ved, så er den afgørelse, som finder sted i statsamterne, ikke en afgørelse.
Man har et retskrav efter loven til at kunne erklære sig.
Hvis man er udvist, så er det vores opfattelse, at så er den erklæring ikke givet i overensstemmelse med gældende lov. Sådan er det.
Så til hr. Nødgaard: Også denne sag bliver håndteret efter de almindelige bestemmelser.
Jeg vil ikke sylte sager, som hr. Nødgaard opfordrer mig til i sit beslutningsforslag, ved at jeg skulle henvende mig til statsamterne og bede dem om at sætte alt ud af kraft på erklæringsområdet.
Der er ikke flertal for den her i Folketinget, heldigvis, og hr. Nødgaards forslag om, at jeg skulle sætte forvaltningslovens bestemmelser over styr i forhold til sagsbehandling i konkrete sager, kan hr. Nødgaard
heller ikke få mig til at følge.
Så hr. Nødgaards ulovligheder kan han holde for sig selv; han kan ikke få landets justitsminister til at praktisere dem for sig.
Poul Nødgaard (DF), 1999-12-10:
Jamen nu er jeg endnu mere forvirret.
Der står her: »Ifølge Frank Jensen« - det er altså justitsministeren - »har statsamtet overset, at personer, der er dømt til udvisning, ikke kan få statsborgerskab.
Det er til gengæld noget vrøvl, mener amtmand på Fyn, Ninna Würtzen.
- Vi har fulgt reglerne.« osv.
Hvad er det, der er galt i det?
Og så vil jeg lige sige, at det lyder lidt fantastisk med den redegørelse, der er kommet fra Fyns Statsamt, som justitsministeren har modtaget, og som han siger, at man er i gang med at gennemgå.
Når Folketinget her i dag faktisk stort set på grundlag af en aktuel sag behandler et lovforslag, nr. L 151 - for det er jo reelt en udløber af den sag - så synes jeg, det virker fantastisk, at landets justitsminister vil møde op i Folketinget uden at kunne komme med nogen konklusioner på den sag.
Jeg ville bestemt have sat mig til at endevende den fra a til z.
Og så vil jeg godt lige spørge justitsministeren, det fik jeg ikke noget svar på: Den måde, det hidtil er gået til på i statsamterne og Borgerrepræsentationen, hvor de giver statsborgerskab - hvordan kan de statsamter vide, at folk ikke kan få dansk statsborgerskab?
De skal jo bare afgive, så vidt jeg ved, en erklæring om, at de har opholdt sig i landet i så og så mange år og de og de ting, og så får de et stempel, og så er de danske statsborgere.
Jeg kunne godt lide at vide - ja, jeg skal lige gøre spørgsmålet færdigt - hvordan statsamterne overhovedet kan have lavet noget som helst galt, for der er jo ingen, der orienterer dem om, at der er sket lovovertrædelser el. lign.
Frank Jensen (S), 1999-12-10:
Jeg har stor forståelse for, at hr. Knud Erik Hansen kan have vanskeligheder ved at stå og fortolke, hvad der blev indgået aftaler om, al den stund at hr. Knud Erik Hansen ikke selv var medlem af Tinget på det pågældende tidspunkt, og jeg har også forstået, at der så er kolleger i SF's folketingsgruppe, der så har orienteret hr. Knud Erik Hansen om det, inden han har overtaget ordførerskabet.
Og det udløb, og efter den udløbsdato så havde vi en forespørgselsdebat i Folketinget, og der opnåede
vi enighed om en vedtagelse, og den skulle så forhandles mellem de pågældende partier.
Der blev der opnået enighed om, hvordan den gamle aftale om naturalisationsreglerne i kontorcirkulæret skulle erstattes af en ny.
Det fremgår direkte af vores aftaletekst, at det her er om naturalisationsreglerne og ikke om indfødsretsloven.
Og al den stund at det, vi ændrer på her, er indfødsretslovens bestemmelser om erklæring, § 3, så er jeg nødt til at sige til SF's ordfører, at så er det ikke forligsbrud.
Det er heller ikke på kanten af et forligsbrud.
Det er overhovedet ikke noget, der omfatter det forlig, vi har lavet forlig om.
Så kan man, som det også er sagt fra fru Dorte Bennedsens side, have en anden politisk opfattelse fra SF's side, og det er helt i orden.
Det er bare ikke noget, man kan bruge til at rette kritik mod den aftalepart, man har.
Det, vi ønskede at skabe, var en aftalebaseret måde at administrere det her område på, som er reguleret efter grundloven.
Det er lykkedes os.
Den står fortsat.
Der er SF fortsat med som aftalepartner.
Den håber vi også kan have SF
Knud Erik Hansen (SF), 1999-12-10:
Så skal jeg prøve igen.
Det er rigtigt, at der er en forskel, hvis vi kan mødes på det.
Men forskellen går så også på, at vi har den opfattelse, at for børn og unge bør der gælde særlige regler, for der har vi et særligt ansvar.
De er vokset op i Danmark, de er i høj grad formet af det danske samfund, og de er i høj grad også danske medborgere.
Derfor mener vi som udgangspunkt, at de skal være at ligestille med de kammerater, de ellers går rundt og leger med og fungerer sammen med.
Det er forskellen, og det er udgangspunktet.
Og det er det, man ændrer på.
Og hvis man har det udgangspunkt,
ja, så mener vi faktisk, det er diskriminerende i forhold til det, der burde være det ideelle.
Men det kan godt være, vi så har et forskelligt udgangspunkt i den her sag.
Jeg kan ikke forklare det bedre, ellers må vi klare det på anden vis. Så er det rigtigt, at man da selv bestemmer, om man vil begå kriminalitet.
Men vi ønsker ikke, at man skal lave en ekstra straf, og det er det, man gør i den her sag.
Som jeg sagde før, har vi den opfattelse, at når man er vokset op i Danmark på den måde - og det er børn og unge, vi snakker om - ja, så er man en del af det danske samfund, og så skal man ikke have en ekstra straf.
Så burde man have den her ret, og vi har også et ansvar som samfund for, hvorledes de unge former sig.
Så til sidst til fru Dorte Bennedsen: Jeg ved ikke, hvor meget længere vi når i den her sag.
Men det, der også var omdrejningspunktet - nu var jeg jo ikke selv med i de forhandlinger, men som jeg har fået dem refereret - og som var målet med det, var at skabe ro om indfødsretsloven, og en af de opgaver, der var dengang, var at skabe kontorcirkulæret, som kunne gøre, at vi ikke hver gang skulle til at diskutere enkeltpersoner, men at vi havde nogle fælles retningslinjer, som vi så var enige om.
Og det bryder man. For det holder ikke nødvendigvis mere.
Nu tager man en ny gruppe ind i den her diskussion, hver gang vi skal have en indfødsretslov, og så får vi den her diskussion, og dermed har man jo i virkeligheden brudt med det, der var forudsætningen for de forhandlinger, vi var i gang med.