Svend Erik Hovmand (V), 1998-11-20:
Bedre lovkvalitet stod øverst på dagsordenen ved den konference, der indledte denne folketingssamling.
Færre administrative byrder står øverst på dagsordenen, når vi indleder mødeaktiviteten i dag.
Bedre lovkvalitet og færre administrative byrder er to sider af samme sag.
I befolkningen er der fuld forståelse for, at vi skal have love, som regulerer vores samfund, men der er absolut ingen forståelse for, at vi her i huset laver love, som er unødigt besværlige at administrere.
Det er dårlig lovkvalitet. Den socialdemokratiske ordfører, hr. Claus Larsen-Jensen, spurgte for et øjeblik siden om, hvad det er for nogle områder, vi vil deregulere.
Jeg skal nævne en række
af dem.
Lad mig bare her fremhæve et enkelt.
Jeg vil gerne sige, at mange lønmodtagere ikke kan forstå, hvorfor en ganske almindelig lønseddel skal være så kompliceret, at mange må opgive at finde ud af, om den er regnet korrekt ud.
Da hr. Poul Nyrup Rasmussen trådte til som statsminister i januar 1993, var der tre lønrelaterede poster på en lønseddel, og i dag er der 23. I hele den periode har statsministeren og skiftende erhvervsministre talt om at reducere de administrative byrder, men jo mere de har talt, jo flere byder er der kommet.
For 2 år siden offentliggjorde regeringen en uvildig undersøgelse, der viste, at det administrative bøvl belaster erhvervslivet med 22 mia. kr. om året.
For kort tid siden kom
den nuværende erhvervsminister med en ny undersøgelse, som Folketinget havde bedt hende om, om, hvordan udviklingen så var gået, siden man fik præsenteret det gigantiske milliardbeløb.
Men ministeren kom ikke med noget tal.
Hun erkendte, der havde været en stigning i byrderne, men regeringen havde, formentligt af bekvemmelighedsgrunde, fundet ud af, at sådan noget kan man overhovedet ikke sætte tal på.
Da erhvervsministeren hed fru Mimi Jacobsen kunne det godt lade sig gøre, men nu kan det pludselig ikke lade sig gøre at sætte tal på.
Vi har imidlertid tilladt os at regne
på de ekstra byrder, der er kommet til, og vi har holdt os præcis til de forudsætninger for timelønssatser, som lå til grund for den tidligere undersøgelse på de 22 mia. kr. På den baggrund når vi frem til, at der er sket en markant stigning.
Vi taler om milliardbeløb, som skal lægges
oven i de 22 mia.
Vi taler om 7,4 mio. timers ekstra arbejde.
Det er regningen for det sidste folketingsår, når det drejer sig om de administrative byrder som følge af nye love, nye bekendtgørelser, nye cirkulærer osv., og hertil kommer så de direkte meromkostninger, som følge af ny lovgivning.
Alt i alt er der altså tale om en anselig stigning i de i forvejen meget store byrder.
Den enkelte arbejdsgiver har det på samme måde som lønmodtagerne, og jeg henvender mig igen til hr. Claus Larsen-Jensen.
Nu bringer jeg et eksempel fra arbejdsgiversiden.
Den enkelte arbejdsgiver føler præcis på samme måde som lønmodtagerne.
I den tidligere regering oplevede vi også, hvor svært det er at reducere de administrative byrder.
Heldigvis oplevede vi dog ikke en stigning, som svarer til det, vi har oplevet efterfølgende.
I finanslov 1995 foreslog vi en fælles indsats mellem regering og opposition.
Det førte til en række gode initiativer om testpanel, forenkling af virksomhedernes mellemværende med det offentlige og en lang række andre initiativer, men siden er arbejdet faktisk gået helt i stå eller i hvert fald blevet stærkt nedprioriteret.
Derfor tilbød vi - og tilbyder igen - et samarbejde med regeringen om denne sag.
Jeg strakte hånden frem i sidste uge, da vi havde en debat om det her spørgsmål, og tilbød ministeren, tilbød regeringen, at vi gerne vil gå ind i et samarbejde, som vi gjorde det i 1995, om en reduktion af de administrative byrder.
Vi har ikke fået noget svar tilbage.
Enhver kan gøre sig tanker, efter at have hørt ministerens indlæg her på talerstolen.
Det var i hvert fald ikke en varm imødekommelse af vores opfordring til samarbejde.
I dag præsenterer vi tre konkrete initiativer - tre af en række initiativer, for vi kommer faktisk med flere initiativer i de kommende uger - og de har alle sammen det
Ministeren spørger: Jamen hvad er det så, man vil undgå?
Ja, vi vil bl.a. have en ordentlig vurdering af lovforslag, som man eksempelvis kender det fra Australien.
Vi vil have en vurdering af lovforslag, som er gennemført.
Var det fornuftigt af gennemføre dem? Skal vi ikke afskaffe nogle af dem?
Det kan vi bruge dereguleringsenheden til.
Vi vil have en vurdering af lovforslag, inden de overhovedet kommer til behandling.
Testpanelet skal ikke bare være et værktøj for regeringen, næh, det skal være et værktøj for Folketinget, så vi kan få en grundig vurdering af, hvad det er for nogle lovforslag, vi skal diskutere.
Lad mig bare nævne et enkelt eksempel: emballageafgiften.
På den konference, som ministeren selv lod afholde for kort tid siden om det her emne, optrådte direktøren for en af vores store kæder og fortalte, hvilke konsekvenser denne her lov fik, hvilke administrative byrder
Han sagde: Emballageafgiften har for vores virksomhed betydet et merarbejde på 5½ årsværk.
Og hvis vi ser på, hvad regeringen og staten fik ind af indtægter ved at gennemføre denne her operation, ja, så kunne det dårligt lønne de 5½ personer, der her var tale om.
Det er en konsekvensvurdering - skulle jeg sige til ministeren - som vi synes havde været nyttig, Folketinget havde fået, inden vi overhovedet behandlede den lov, for hvis vi havde fået den konsekvensvurdering, så ville den lov formentlig aldrig nogen sinde være blevet gennemført.