Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-04-28:
Det er altid en glædelig dag, når vi kan byde velkommen til nye danske statsborgere, og jeg vil da også som Det Radikale Venstres repræsentant på dette område benytte lejligheden til at byde velkommen, selv om jeg desværre ikke er i stand til at gøre det på alle de originalsprog, som de nye danske statsborgere har lært som deres modersmål.
Jeg synes virkelig, at der er grund til at byde rigtig hjerteligt velkommen.
Og jeg synes også, der er grund til at nævne den statsborgerskabsdag, som Folketinget holdt for nylig, hvor nye danske statsborgere havde mulighed for at komme til et meget smukt arrangement, hvor bl.a. Folketingets formand talte.
Der var digte, der var musik, der var underholdning, der var rigtig mange gode ting, og så var der ikke mindst mulighed for, at de nye danske statsborgere kunne gå rundt og tale med os fra de forskellige politiske partier.
Det havde vi stor glæde af i Det Radikale Venstre, hvor over halvdelen af vores folketingsgruppe fik en rigtig god søndag til at gå med at tale med de nye danske statsborgere.
Jeg må sige, at jeg synes, det var en meget stor dag og en meget stor oplevelse at få lov til at tale med de nye danske statsborgere.
Men jeg vil sige, at var det en stor dag for os politikere, der fik lov til at møde de nye danske statsborgere, så er det slet ikke noget i forhold til den store oplevelse, det var for dem, der nu endelig efter mange, mange års kamp også for mange havde fået deres danske statsborgerskab.
At mærke den glæde og mærke den stolthed og – for manges vedkommende – også mærke den smerte, som der var forbundet med skiftet i statsborgerskab og nogle af de ting, de havde været igennem for at komme dertil,
synes jeg faktisk var en utrolig rørende oplevelse, og jeg håber så sandelig, og vi håber så sandelig, at Folketinget vil fortsætte denne gode tradition, som vi håber det bliver med dette første arrangement med at lave statsborgerskabsdage, hvor vi byder nye statsborgere velkommen.
Der synes jeg faktisk, at hele Folketinget med rette kan være stolte af, at vi havde sådan et arrangement.
Det Radikale Venstre stemmer altså – vi har jo allerede budt velkommen – selvfølgelig ja til det lovforslag, der foreligger.
Det er næppe nogen overraskelse.
, kede af og utilfredse med den aftale, som er blevet indgået mellem Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti på indfødsretsområdet.
Det er vi af en række årsager, bl.a. fordi vi er utilfredse med, at man skal til at indføre den her såkaldte indfødsretsprøve, som vi vælger at kalde en danskhedstest, hvor man vil stille en masse spørgsmål af forskellig multiple choice-agtig karakter, som bl.a. kan være, hvornår reformationen var, eller hvad ved jeg.
Der er en masse andre grunde til, hvorfor vi er imod, men jeg vil især gerne komme ind på det emne, vi allerede har diskuteret lidt, nemlig at man nu udelukker en del af torturofrene fra at søge dispensation for at få dansk statsborgerskab, selv om de lægefagligt ikke er i stand til at kunne opfylde de krav, som vi har stillet.
Det synes vi er meget ærgerligt, og vi har stor forståelse for, at den konservative formand for Indfødsretsudvalget, hr. Allan Niebuhr, har fortrudt denne del af aftalen, ikke alene sådan på det personlige plan, men åbenbart også i al offentlighed.
Det Radikale Venstre vil ønske Det Konservative Folkeparti alt mulig held og lykke med at få talt Venstre og Dansk Folkeparti til fornuft, sådan at flygtninge, der tilfældigvis er torturofre og derfor er flygtet hertil, også i fremtiden får mulighed for at søge dispensation.
Det kan man så ikke sige skete i dag, fordi både Venstre og Det Konservative Folkeparti valgte at stille op med stedfortrædere i stedet for at stille op med deres ordførere, sådan så at vi kunne have fået en egentlig debat.
Jeg vil da gerne takke hr. Helge Adam Møller for, at der alligevel blev en debat, i hvert fald med Det Konservative Folkeparti, selv om hr. Helge Adam Møller deltog som stedfortræder.
Så det gik ikke som forventet i dag.
Det gik heller ikke som forventet, da hr. Søren Krarup valgte at annoncere, at Dansk Folkeparti stemmer for, og vi er selvfølgelig spændte på, hvor mange lovforslag Dansk Folkeparti i denne omgang vil vælge at overholde deres aftale om med regeringen, og så er vi selvfølgelig parate til at komme til forhandlinger med integrationsministeren, når Dansk Folkeparti efter forventning vel også bryder denne aftale i løbet af et år til halvandet.