runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Blach Hansen (S), 2005-06-08:
Jeg kan forstå, at ministeren gør meget ud af at forklare, at vi måske er enige om målene, men at det er midlerne, der skiller os.
Jeg synes, de to ting i denne her sammenhæng hænger sammen.
Derfor vil jeg for det første gerne bede miljøministeren om at bekræfte, at det er rigtigt, at på trods af regeringens pesticidplan, der er vedtaget alene med Dansk Folkeparti, så steg anvendelsen af sprøjtemidler sidste år i modstrid med planen.
For det andet gjorde ministeren meget ud af nu at forklare, at regeringen går ind for, at det bliver frivillige ordninger, for så får landmændene kompensation, hvorimod man ikke vil have obligatoriske ordninger, for så får landmændene ingen penge.
Skal det forstås sådan, at regeringen kun vil være med til at beskytte vores naturarealer og vandløb og søer mod sprøjtemidler, hvis landmanden får penge, dvs. kompensation for det, og hvis landmanden ingen penge får, så er det synd for naturarealerne og åløbene, men så må det være sådan?
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-08:
Nu har der været pesticider i Danmark i mange år, og vi har forsøgt os med både gulerod og pisk i mange år.
Vi er nok af den opfattelse, at vi har brug for en hurtigere reduktion, end regeringen lægger op til, og vi er også nervøse for, om regeringen overhovedet kan nå sin egen målsætning.
Nu undlod ministeren at svare direkte på mit spørgsmål, og der er nemlig tale om frivillige ordninger.
Hvad sker der med det måltal, regeringen har på 25.000 m2 , hvis man ikke er tilnærmelsesvis tæt på det i f.eks. år 2007?
Er regeringen så parat til i stedet for at bede landmændene pænt om at reducere pesticidforbruget faktisk at sige, at de skal gøre det?
Per Clausen (EL), 2005-06-08:
Jeg ved ikke, om jeg hørte rigtigt, men min konklusion på miljøministerens indlæg er jo sådan set, at de naboer, der er til det, man kunne kalde konventionelt drevet landbrug, altså også i fremtiden må acceptere, at de bliver forurenet af pesticider.
Og det her handler jo ikke kun om de brodne kar osv., det handler om, at det er en økologisk konsekvens af at sprøjte med pesticider, når der nu er vind, og det er der jo som regel i Danmark, og de så spreder sig.
Synes miljøministeren i grunden ikke, at hensynet til de mennesker, der ønsker at dyrke deres jord uden anvendelse af pesticider og giftstoffer, burde veje mindst lige så tungt som hensynet til dem, som altså fastholder, at man skal bruge pesticider i et landbrug?
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-08:
Hvis den eneste grund til, at ministeren ikke ønsker at støtte forslaget, er, at MVJ-ordningerne i deres nuværende arkitektur ikke giver mulighed for, at landmanden kan søge, så tror jeg da sagtens, vi kan finde ud af at ændre på de ansøgningskriterier til MVJ-ordninger.
Jeg vil sige det sådan her, at jeg synes, det er skuffende, hvis miljøministeren rent faktisk mener, at de initiativer, regeringen allerede har taget, er nok, fordi den pesticidhandlingsplan, der ligger, og som miljøministerens forgænger lavede, det tror jeg er vigtigt at få meget tydeligt frem, jo netop bygger på frivillighed hos landmændene.
Og det vil sige, at der ikke er nogen regler om, at man skal beskytte eller skal udlægge randzoner på bestemte områder.
Det er op til landmændene selv, om de vil gøre det eller ej.
Jeg tror, det er vigtigt, at ministeren bekræfter det.
Så får det mig også til at spørge ministeren, om det skal forstås sådan, at det landbrugsinitiativ, som vi forstår ministeren har undervejs, og som så nok kommer på den anden side af sommerferien her, ikke kommer til at handle om pesticider, men kun til at handle om kvælstof?
Connie Hedegaard (KF), 2005-06-08:
Nu skal man passe på, at man ikke bruger Det Økonomiske Råd og det arbejde, de har lavet, til noget, det ikke rigtig kan holde til, for f.eks. siger Det Økonomiske Råd jo også, at de ikke kan anbefale, at der f.eks. lægges randzoner langs markskel og markveje.
De siger, at gør man det, så er der en risiko for, at landmanden simpelt hen nedlægger markskel, og det er jo heller ikke godt natur- og miljømæssigt.
Derudover er der altså som sagt den her problemstilling med MVJ-ordningen, at hvis vi gør det obligatorisk, ja, så kan man ikke længere få del i MVJ-ordningen, og det er vel ret beset noget, som de fleste synes er ganske fornuftigt, at man ved hjælp af midlerne til miljøvenligt jordbrug giver et incitament hos landbruget til at tage hektarer ud af drift eller på anden måde omlægge driften.
Per Clausen (EL), 2005-06-08:
Jeg vil ikke afvise, at der er gjort meget.
Det, jeg bare konstaterer, er, at når man ikke vil etablere de her sprøjtefri randzoner og gøre det til en regel, så vil konsekvensen under alle omstændigheder være for de mennesker, som bor og dyrker jord ved siden af folk, der bruger pesticider, at spredning ikke kan undgås.
Og det synes jeg faktisk er et afgørende og vigtigt problem.
Jeg synes også, det er vigtigt set i sammenhæng med, at de økonomiske vismænd jo nu på vistnok bedste Lomborgvis, så vidt jeg i hvert fald forstår af beregningerne, har regnet ud, at det ud fra en samfundsøkonomisk betragtning altså vil være en god investering at indføre de her randzoner.
Så jeg kan ikke rigtig forstå, hvad der er årsagen til miljøministerens uvilje, når der nu både er miljømæssig og økonomisk fornuft i at indføre det.
Connie Hedegaard (KF), 2005-06-08:
Jo, men det er nok et spørgsmål om, hvilket middel vi vil anvende for at nå derhen.
Og der mener jeg sådan set, at det er et faktum, at man over de senere år har styrket landmændenes uddannelse på det her punkt ganske betragteligt.
Altså landmænd uddannet før, jeg tror, det er 1992, har langt mindre uddannelse i det her end de landmænd, der er uddannet siden hen.
Så jeg mener sådan set, at det er et område, der er fokus på, og jeg mener også, det er et område, som vi jo har prioriteret ved bl.a. at sætte ganske mange millioner kroner af til.
Det er sådan, at der er lavet en pesticidplan, som drejer sig om årene 2004-2009.
Og som jeg også sagde lige før: Der er ikke diskussion om, at en del af den plan er, at der skal udlægges 25.000 ha sprøjtefrie randzoner.
Det er faktisk en ganske markant indsats.
Derudover er der sat millioner af kroner af også til rådgivning med hensyn til at sætte fokus på det her.
Der tror jeg igen, at vi ender ved, at det nok er midlerne, vi ser lidt forskelligt på.
For jeg kan nu også på den radikale ordfører forstå, at han ligesom er med på Enhedslistens tankegang om, at fordi der er nogle få tilfælde, hvor det her er et problem, så skal vi straks gøre det obligatorisk.
Der er jo alt andet lige en række ting, man kan gøre, før man gør det obligatorisk, bl.a. henstille til, at man udviser godt naboskab, give noget rådgivning på det her felt, sørge for, at der er debat om det, og sørge for, at der ligesom er sådan et kodeks for, hvad der er godt naboskab også for landmanden.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-06-08:
Det var ministeren selv, der rodede sig ud i diskussionen om frivillig eller obligatorisk.
Nu kan det jo tjekkes efterfølgende i referatet, men jeg mener og har skrevet ned, at ministeren sagde, at hvis det var obligatorisk, så blev der ikke givet kompensation, og hvis det var frivilligt, så skulle der gives kompensation.
Derfor spørger jeg så miljøministeren: Er det regeringens opfattelse, at man kun vil gå ind og beskytte vores vandløb og søer mod rester af sprøjtemidler, hvis landmændene samtidig bliver kompenseret økonomisk, dvs. får nogle flere penge?
Hvis det er tilfældet, synes jeg da, det er en tanke værd, om det er regeringens og ministerens principielle opfattelse, at vi skal til at betale folk for ikke at forurene, for så synes jeg da, at det i stedet for at være forureneren betaler-princippet er et nyt princip, nemlig forureneren betales.
Per Clausen (EL), 2005-06-08:
Nu venter vi jo stadig væk på at se, om pesticidplanen overhovedet virker.
De første reaktioner, vi har fået på den, tyder jo ikke på, at den virker, så jeg kunne da godt for det første tænke mig at spørge Venstres ordfører, om Venstres ordfører også er enig i, at hvis det viser sig, at den fortsat ikke virker ved de tal, der kommer frem her nu i sommer, så er man indstillet på at gøre noget ved det.
Det andet, jeg godt ville spørge Venstres ordfører om, er, om hun ikke er enig med mig i, at der faktisk er mange kvalitetsmæssige fordele i det at have en natur med stor diversitet, og at der er mange fordele – også for mennesker – ved at leve i miljøer, hvor der ikke er sprøjtet med gift.
Det er sådan set vores udgangspunkt.
Men er fru Inger Støjberg ikke også enig med mig i, at det er da en ekstra god ting, hvis man kan fjerne de her ting og samtidig opnå en samfundsmæssig økonomisk gevinst?
Inger Støjberg (V), 2005-06-08:
Først om, hvorvidt pesticidplanen virker eller ej: Det er fuldstændig korrekt, som det også er blevet nævnt før, at behandlingshyppigheden var svagt stigende sidste år.
Det synes jeg selvfølgelig er ærgerligt, specielt fordi, at da vi vedtog pesticidplanen, havde vi sat nogle meget ambitiøse mål, og dem ønsker jeg selvfølgelig ligesom alle andre, der har været med til at lave denne her pesticidplan, skal opfyldes.
De skal opfyldes.
Jeg vil også gerne bemærke, at på det tidspunkt, hvor vi indgik forliget om pesticidplanen, var det jo rent faktisk også sådan, at landbruget selv gik positivt ind i denne her debat og ville gøre alt, hvad man overhovedet kunne, for at gennemføre pesticidplanen.
Men hvilke konkrete tiltag, der eventuelt måtte komme, hvis det er sådan, at man ikke kan opfylde pesticidhandlingsplanen, synes jeg det er svært at stå og sige på nuværende tidspunkt, i og med at vi ikke engang kender tallene fra i år.
Så jeg synes måske, det er sådan lige at tage det en postgang for tidligt.
Per Clausen (EL), 2005-06-08:
Så handler det om, hvordan man kan skrue forskellige ordninger sammen og sikre landbruget i fremtiden osv.
, det forstår jeg godt.
Men ligesom at have det her udgangspunkt, at nu har vi lavet en plan, og den plan ser godt nok ikke ud til at virke, men nye forslag, som både forbedrer miljøet, og som samfundsøkonomisk er fornuftige, afviser vi sådan rutinemæssigt, det kan jeg faktisk ikke forstå.
Inger Støjberg (V), 2005-06-08:
Nu siger hr. Per Clausen, at vi har lavet en plan, som så godt nok ikke ser ud til kommer til at virke.
Det er der jo i virkeligheden ingen, der kan sige.
Jeg ved ikke, om hr. Per Clausen kan kigge ind i fremtiden, men jeg kan ikke.
Jeg ved bare, at der er blevet sat nogle ambitiøse mål, som vi fra kredsen af forligspartier vil have gennemført.
Vi vil gerne have nedbragt behandlingshyppigheden.
Landbruget har sagt, at det vil de gå ind og arbejde for, at man kan gøre.
Så jeg synes ikke, at hr. Per Clausens argumentation for alvor hænger sammen i den her sammenhæng.
Der er blevet lagt nogle ambitiøse mål, og dem skal landbruget selvfølgelig leve op til.
Men lad os nu lige få tallene for i år på bordet, inden vi i hvert fald begynder at drage konklusioner.
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-08:
Jeg forstår godt, at fru Inger Støjberg ikke kan se ind i fremtiden; det er de færreste af os, der kan.
Men nu får vi jo meget snart tallene, og miljøministeren tilkendegav meget klart, at det er helt indlysende, at hvis vi ikke får knækket kurven den rigtige vej, bliver vi nødt til at tage fat med andre midler.
Det forstår jeg også fru Inger Støjberg sådan set mener, hun vil bare ikke lægge sig fast på hvilke midler.
Men jeg tror bare, det er vigtigt, ikke bare for befolkningen, men også for landmændene, for det er noget af det, der kan bekymre mig med de lidt henholdende svar, at vi ikke kommer for sent i gang.
Hvis regeringen mener målsætningen på 25.000 ha alvorligt, så er min frygt, at hvis vi ikke begynder at nærme os den nu, så skal vi pludselig nå dem på meget kort tid, og det bliver dyrt for landbruget.
Så ikke at udvise rettidig omhu kunne meget let blive dyrere, og derfor synes jeg, det kunne være rart at få at vide sådan helt krystalklart fra fru Inger Støjberg: Ja, Venstre mener også, at vi kommer til at tage mere skrappe midler i brug, hvis ikke kurven bliver knækket nu.
Inger Støjberg (V), 2005-06-08:
Nu er det jo ikke sådan, at der slet ikke er blevet udlagt sprøjtefri randzoner.
Jeg mener uden at kunne tallene helt nøjagtigt faktisk, at man har udlagt 9.000 ha sprøjtefri randzoner allerede nu.
Den anden del er om, hvilke midler der skal tages i brug, og hvornår man går i gang, i fald kurven nu ikke knækker den rette vej.
Jeg har en tro, og jeg har sådan set ikke nogen begrundelse for ikke at have den tro, på, at landbruget vil leve op til de her restriktive krav og ret ambitiøse mål, som er sat, i og med at tidligere pesticidhandlingsplaner jo også på daværende tidspunkt har haft ambitiøse mål, og dem har man rent faktisk levet op til.
Så jeg hører ikke med til det pessimistiske kor, der siger, at der godt nok er blevet sat ambitiøse mål, og derfor kan landbruget garanteret heller ikke leve op til dem.
Det tror jeg rent faktisk på at landbruget kan.
Viser det sig, at landbruget ikke kan leve op til de her ambitiøse mål, der er sat, så må vi jo sætte os omkring bordet, så må vi jo formodentlig også have en snak med landbruget om, hvad vi så i givet fald gør.
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-08:
Jeg glæder mig over, at fru Inger Støjberg har sådan et lyst sind og ser så optimistisk på fremtiden, og det ville ligge mig fjernt sådan at spolere hendes humør.
Men hvis nu det lægges til side, hvad vi hver især tror, så tror jeg, at det, der er interessant for dem, der sidder ude i stuerne og kigger på det her, er: Står Venstre fast på, at den målsætning, der ligger i pesticidplanen på 25.000 ha, skal gennemføres, og hvis ikke den gennemføres på den ene måde, så skal den gennemføres på den anden måde inden for den årramme, der er lagt?
Det er jo et helt enkelt spørgsmål.
Jeg siger ikke hvordan, jeg siger ikke hvornår, jeg siger bare i 2009: 25.000 ha, det står Venstre som garant for
eller hvad?
Inger Støjberg (V), 2005-06-08:
Det er jo klart, at når man indgår et forlig, som det er sket her, om pesticidhandlingsplanen, så er det selvfølgelig for at nå de mål, der er sat.
Det kan der overhovedet ingen tvivl herske om.
Så om det lyse sind: Jeg synes sådan set ikke, der er nogen grund til at være pessimist i denne her retning.
Vi har før sat ambitiøse mål for landbruget omkring brugen af pesticider og behandlingshyppighed og sådan nogle ting.
Det er måske endda en påtaget pessimisme, det ved jeg ikke, men så har vi da i det mindste debatten her i dag med hr. Martin Lidegaard og andre, og det synes jeg jo så er skønt.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-06-08:
Ja, jeg synes sådan set, det er ret irrelevant, hvad fru Inger Støjberg tror.
Det her er jo ikke en kirke eller en forkyndelsessal, det her er en Folketingssal.
Jeg synes da, det er meget mere interessant, hvad fru Inger Støjberg mener.
Derfor vil jeg gerne høre: Er Venstre principielt modstander af obligatorisk at udlægge randzoner, hvis det nu viser sig, at vi ikke når de 25.000 ha, som er målet i den her plan og også var det i den forrige – der blev det heller ikke nået, så det er jo ikke et nyt mål, det glemmer fru Inger Støjberg lidt – eller er der et middel, man vil anvende, hvis vi når dertil?
Fru Inger Støjberg forstår tilsyneladende ikke spørgsmålet på trods af, at det nu er stillet i hvert fald tre gange.
Jeg er ikke interesseret i at få at vide, hvad fru Inger Støjberg tror, der kommer til at ske.
Jeg er interesseret i at få at vide, hvad Venstres ordfører mener.
Derfor vil jeg gerne spørge: Hvis det nu viser sig, at man ikke opnår det her mål, der nu for anden gang er fastsat, ad frivillighedens vej, vil Venstre så være med til at udlægge obligatoriske randzoner, eller har man en principiel modstand mod det redskab, f.eks. fordi landmanden så ikke får penge for at undlade at sprøjte de steder?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-06-08:
Så stemte han for den, og det har jeg kritiseret ham for, og det vil jeg blive ved med at kritisere ham for, for det synes jeg simpelt hen ikke man skal gøre som SF’er.
Der skal man slå i bordet og sige, at det her vil vi simpelt hen ikke acceptere, og så skal man stille nogle krav til bestyrelsen, man selv sidder i.
Afstemning
Walter Christophersen (DF), 2005-06-08:
Nu er det jo en meget kompleks sag, vi taler om.
Der er meget for, og der er meget imod, og det er derfor, vi ønsker at uddybe det i udvalgsarbejdet, hvor vi går i detaljen.
Jeg mener ikke, at det er detaljen, vi skal diskutere her fra Folketingets talerstol.
Inger Støjberg (V), 2005-06-08:
Nu kan det jo være et spørgsmål om, hvem det er, der ikke forstår spørgsmål, og hvem det er, der ikke vil høre svaret.
Svaret er det, at vi har sat nogle godt nok meget ambitiøse mål i en pesticidplan, der rækker frem til år 2009.
Jeg går stærkt ud fra, at når vi har fastsat nogle godt nok meget ambitiøse mål, så gør landbruget også, hvad det kan for at nå de her mål.
Om fru Pernille Blach Hansen ikke synes, at det er et svar, må jo være op til fru Pernille Blach Hansens egen samvittighed.
Men det er jo rent faktisk et svar på, hvad det er, vi vil gøre.
Nu får vi om ikke særlig lang tid tal for behandlingshyppighed omkring randzoner og andre ting.
Jeg har ikke grund til at tro, at vi ikke får debatten igen, i og med at det her er genfremsættelse på genfremsættelse.
Så jeg har stor tillid til, at forslaget igen bliver fremsat på et senere tidspunkt.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-06-08:
Nej, jeg er helt enig i, at det er hovedlinjerne, men det er jo også en hovedlinje, om man siger ja eller nej.
Som jeg tydeligt har gjort opmærksom på i beslutningsforslaget, udelukker vi ikke, at man også kan bruge rekrutteringsfirmaer.
Jeg har sådan set
selv på et tidspunkt fået en stilling på den måde, og man kan sagtens få den fortrolighed, der gælder, så jeg vil godt spørge en gang til: Hovedlinjen – altså det, at man ikke kan lave en øvelse som den, der blev lavet i Ørestadsselskabet eller i tilsvarende sager – er Dansk Folkeparti indstillet på gennem lovgivning at sikre, at den slags ikke kan gentage sig?
Walter Christophersen (DF), 2005-06-08:
Igen vil jeg referere til det, jeg sagde før, at det ønsker jeg at få uddybet under det udvalgsarbejde, vi nu skal have.
Jens Christian Lund (S), 2005-06-08:
For det første vil jeg godt lige sige, at jeg nu ikke var i tvivl om, hvad Dansk Folkeparti mener.
Jeg synes måske, at Dansk Folkeparti kører meget på den enkelte sag, men jeg er jo ny herinde, så jeg vil spørge, om Dansk Folkeparti er vidende om, hvorvidt ansættelsen af den person, som Dansk Folkeparti omtaler, har været godkendt af statsministeren, eller det bare er noget, der er sket ude i selskabet.
Walter Christophersen (DF), 2005-06-08:
Hvis vi går tilbage i sagens historie, har statsministeren været vidende om ansættelsen, og der stod også en enig bestyrelse bag ansættelsen.
De bevæggrunde, der blev lagt til grund for det, kan jeg selvfølgelig af gode grunde ikke udtale mig om, men historisk set er jeg selvfølgelig klar over, hvad der er foregået i sagen, og når jeg fremhæver enkeltpersonen, er det på grund af det, der står i det fremsatte forslag.
Henriette Kjær (KF), 2005-06-08:
SF fremsætter dette forslag som en direkte reaktion på, at forhenværende overborgmester Jens Kramer Mikkelsen i sin tid blev hentet ind som direktør for Ørestadsselskabet, uden at stillingen havde været slået op.
Det er selvfølgelig altid en fordel, når der er åbenhed om de ting, der foregår i bl.a. statslige aktieselskaber, for det betyder, at selskabet dermed opnår en høj troværdighed og tillid, og det er vigtigt for de selskabers eksistens.
Når man slår en stilling op, har det jo den fordel, at alle kvalificerede har mulighed for at henvende sig og blive prøvet af, inden det endelige valg træffes.
Omvendt ved vi også godt, at når der er tale om topposter i disse selskaber, har ledelsen en klar idé om, hvem der kunne udfylde en sådan post og hvad der kræves af vedkommende, og har måske også en idé om, hvordan kemien vil spille sammen med den øvrige ledelse.
Man begynder derfor at sende følere ud for at få den rigtige eller måske få et par interessante emner til at søge stillingen, og det synes vi sådan set er helt legalt.
Det er også det, der er sket i denne sag.
Ørestadsselskabet er som andre statslige aktieselskaber reguleret som private aktieselskaber, og det betyder altså, at de har mulighed for at rekruttere ved at headhunte direkte.
Vi mener derfor ikke, der er grund til at ændre reglerne, så vi kan ikke støtte SF’s forslag.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-06-08:
På denne tid af året begynder man at være lidt træt i armen.
Fru Henriette Kjær sagde, at Ørestadsselskabet havde sendt følere ud, og at det var helt i orden, men sådan erindrer jeg faktisk ikke historien.
Bortset fra bestyrelsesformanden var bestyrelsen uvidende om, hvad der foregik.
Statsministeren var derimod vidende om, hvad der foregik, og efterfølgende blev bestyrelsen orienteret direkte af bestyrelsesformanden, men fik aldrig nogen sinde drøftet, hvilke kvalifikationer der skal til for at lede et selskab som Ørestadsselskabet, og hvilken type man skulle gå efter – altså alt det, der skal til, for at man sikrer sig, at man kan få nogle bud på kvalificerede kandidater, hvoraf der selvfølgelig kun kan være en, der får stillingen.
Jeg ved ikke rigtig, hvad fru Henriette Kjær mente med følere, men jeg vil meget gerne have uddybet: Hvad var det for nogle følere, der blev sendt ud af hvem til hvem?
Henriette Kjær (KF), 2005-06-08:
Jeg talte om, at generel praksis er, at man sender følere ud, og det er der vel også sket i dette tilfælde.
Hr. Jens Kramer Mikkelsen har vel fået en føler, som gik på, om det var en post, han var interesseret i.
I og med at offentligt regulerede aktieselskaber er inde under de samme regler som private, har man altså lov til at gøre det, og jeg synes sådan set, det er i orden.
Men selvfølgelig havde det været hensigtsmæssigt, at hele bestyrelsen var blevet orienteret; det vil jeg meget gerne medgive.
Det mener jeg var en fejl i sagsforløbet, og det beklager jeg da.
Men ellers mener jeg, man skal have lov til at headhunte for at få de rigtige folk.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-06-08:
Jeg kan forstå, at fru Henriette Kjær ikke ved, om der blev sendt følere ud eller ej, men vi kan i hvert fald konstatere, at føleren nok ikke behøvede være ret lang, for det var formanden og næstformanden, der aftalte det sammen, og det må jo siges at være en temmelig besynderlig fremgangsmåde.
Der var ikke noget med, at tidligere overborgmester Jens Kramer Mikkelsen blev hentet ind.
Nej, han var sandelig allerede indenfor, fordi han var næstformand i Ørestadsselskabets bestyrelse, og bums – pludselig var han direktør, uden at bestyrelsen havde været involveret i det, og helt ærligt: Synes fru Henriette Kjær, at det er en fremgangsmåde, der skaber respekt om offentlige selskaber?
Henriette Kjær (KF), 2005-06-08:
Jeg synes da, det havde været hensigtsmæssigt, om hele bestyrelsen havde været inddraget, og det har jeg også allerede sagt.
Det mener jeg er i orden.
Jens Christian Lund (S), 2005-06-08:
Igen synes jeg, det er rigtigt, at vi ikke skal drøfte den konkrete sag, fordi det handler om det principielle.
Men er den konservative ordfører ikke enig med mig i, at når vores statsminister ligesom i 2001 gør et sådant indtryk og bruger nogle ubehagelige ord, er der grundlag for, at vi er nødt til at drøfte spørgsmålet og måske også komme frem med nogle ting til forbedring på området?
Jeg håber, at De Konservative ligesom Venstre og finansministeren vil være med til at drøfte det i udvalget og få lavet nogle forbedringer.
Henriette Kjær (KF), 2005-06-08:
Vi vil meget gerne være med til at drøfte det, og vi tager imod det udspil, der kommer fra finansministeren.
Men jeg mener dog stadig, at vi skal passe på ikke at lægge de offentlige aktieselskaber i en spændetrøje, der gør det svært at få de rigtige mennesker til de rigtige poster.