runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Langballe (DF), 2005-05-03:
Jeg tror, de fleste kan være enige med hr. Mogens Lykketoft i, at Fastlandskina sikkert kan skaffe sig de våben, de skal bruge, især til en så begrænset opgave som at smadre det lille Taiwan, og at det er symbolpolitik.
Men det signal, vi sender efter disse trusler, der er kommet fra Fastlandskina, er vel heller ikke helt ligegyldigt.
Det, jeg hører hr. Mogens Lykketoft sige, er, at hr. Mogens Lykketoft ikke vil være med til at blokere for en fælles EU-kurs.
Og så siger hr. Mogens Lykketoft: Hvis jeg havde været udenrigsminister, så havde jeg også været låst fast til den beslutning, og nu, hvor jeg er i opposition, er det rigtigt, at der er en vis kontinuitet.
Dermed står vi jo med et Danmark, som overhovedet ikke har nogen selvstændig stemme i det internationale kor.
Mogens Lykketoft (S), 2005-05-03:
Jamen jeg tror, jeg har en fuldstændig fundamentalt anden oplevelse af de her sammenhænge, end hr. Jesper Langballe har, hvad der jo ikke kan overraske.
Og det er efter min opfattelse medlemskredsen i Den Europæiske Union.
Derfor er det for mig et overordnet synspunkt, at vi prøver at samstemme vores kurs der.
Det er jeg såmænd ikke, for det vil ikke være nogen realitetsændring.
Det, jeg bare siger til hr. Jesper Langballe, er: Af hensyn til de mange andre sammenhænge, hvor jeg er helt sikker på at mine synspunkter på denne verdens udvikling vil være bedre varetaget ved en stærkere fælleseuropæisk udenrigspolitik, kunne jeg ikke drømme om at pålægge den danske regering at blokere en fælles tilkendegivelse på det her område.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-03:
Jeg kan forsikre hr. Mogens Lykketoft, at er der noget, jeg selv finder latterligt, så er det danske politikere, som tror, at de ud fra nogle idealistiske visioner kan ændre verdens gang.
Men vi er vel egentlig ikke for små til at sige vores mening.
Når man nu finder, at det er en alvorlig trussel for Taiwan, at det i grunden er en forkert beslutning, i hvert fald er den truffet på et forkert tidspunkt, at ophæve våbenembargoen, hvorfor kan vi så ikke, selv om vi kun er et lille land, sige det, i betragtning af at et andet lille land, Taiwan, svæver i livsfare?
Mogens Lykketoft (S), 2005-05-03:
Jeg synes, at hr. Jesper Langballe for meget få minutter siden selv sagde, at i forhold til våbenforsyningen til Kina og risikoen for konflikt i Taiwanstrædet gør denne diskussion og eventuelle konklusioner i Europa formentlig absolut og aldeles ikke nogen som helst forskel.
Men jeg synes måske også, at man kunne føje til, for det er jo en kompliceret og delikat sag mellem Kina og Taiwan, at de folk, som betragter sig som Taiwans bedste venner, måske også kunne bidrage med en rådgivning, der var mere, om jeg så må sige, afspændende, i forhold til den taiwanske præsidents håndtering af relationerne til Kina.
Der ved jeg, at Dansk Folkeparti betragter sig selv som Taiwans bedste venner, og det synes jeg i øvrigt ikke at Taiwan er særlig godt tjent med.
Rune Lund (EL), 2005-05-03:
Nu er det jo sådan, at i det her tilfælde vil det kræve enstemmighed at ophæve våbenembargoen, og derfor har Danmark jo faktisk muligheden for at nedlægge veto mod, at den våbenembargo bliver ophævet.
Det er Enhedslistens linje, at vi synes, at den formelle ret skal vi benytte os af.
Det er åbenbart ikke Socialdemokraternes holdning.
Det synes vi er meget beklageligt.
Men jeg kunne godt tænke mig, at ordføreren kunne kommentere, om det er Socialdemokraternes generelle holdning til enstemmighed i EU, at man ikke skal benytte sig af, at man f.eks. kan nedlægge veto, hvis muligheden foreligger.
Mogens Lykketoft (S), 2005-05-03:
Det er også udmærket med en dialog med USA og Japan om forholdet til Kina, men for mig er det en selvstændig og overordnet politisk hensigt at udvikle en stærkere fælles europæisk udenrigspolitik, også i denne sag.
Så det kommer først for mig.
Kristian Jensen (V), 2005-05-04:
Som jeg nævnte tidligere, kan jeg fortælle hr. Bent Bøgsted og andre, at regeringen faktisk har gjort en stor indsats for at få udlignet konkurrenceforskellene i Europa.
Da Danmark havde formandskabet i EU, fik vi gennemført energibeskatningsdirektivet, og det betyder, at alle EUlande skal indføre energiafgifter på alle energiprodukter, og dermed, da de problemer, der er med energi, jo er grænseoverskridende problemer, får vi nu mulighed for en grænseoverskridende indsats og dermed også for en bedre konkurrencemæssig ligestilling.
Det er en høj belastning, der er af danske virksomheder, når vi taler om energiforbruget, især når vi taler om elforbruget.
Der er det sådan, at hvis man tager PSO-afgiften, så belaster den danske virksomheders elforbrug med ca. 2,5 mia. kr., hvorimod CO2-afgiften for virksomhederne er på ca. 1,4 mia. kr.
PSO-ydelsen er altså ikke helt dobbelt så høj, men cirka dobbelt så høj som CO2-afgiften.
Jeg må sige, at jeg ikke er særlig meget ekspert i, hvad selve PSO-ydelsen har af virkninger, og udviklingen heraf.
Det, jeg må sige, er, at vi har nedsat den her arbejdsgruppe for at få set på netop CO2.
Samtidig med det er vi nu i gang med at sænke selskabsskatten, sådan at danske virksomheder bliver konkurrencemæssigt bedre stillet i forhold til udenlandske virksomheder.
Vi forsøger generelt at forbedre rammebetingelserne, og når vi snakker om, hvorvidt danske virksomheder er konkurrencedygtige, så er der grund til en gang imellem at minde hinanden om, at det ansete engelske tidsskrift The Economist rent faktisk har udpeget Danmark som det bedste sted i verden at drive virksomhed i de kommende 5 år netop på grund af de rammebetingelser, som regeringen har gennemført, og langt de fleste af dem heldigvis i samarbejde med Dansk Folkeparti.
Bent Bøgsted (DF), 2005-05-04:
Jamen jeg synes også, at det er et held, at vi kan samarbejde om det, og derfor håber jeg da også, at skatteministeren er klar til at samarbejde med Dansk Folkeparti om at få ændret nogle af de her regler – om det så skal være CO2 eller PSO, ved jeg ikke – for at det kan hjælpe de virksomheder, der er trængte i Danmark og i den forbindelse flytter arbejdspladser ud af landet.
Det er så det, jeg er klar til at vi skal se på.
Men når man tager dette i betragtning, er det mærkværdigt for mig at se en passivitet fra regeringens side; om det kun er skatteministeren, eller det er andre, der er årsag til det i regeringen, skal jeg selvfølgelig ikke kunne sige noget om.
Jeg er overbevist om, at skatteministeren prøver på at gøre en stor indsats.
Men man må jo kunne finde en løsning, måske en midlertidig løsning, indtil det udvalg er færdig med at se på det.
Der vil jeg godt høre skatteministeren, om der er mulighed for at finde sådan en midlertidig løsning for en trængt virksomhed, der ikke kan konkurrere på lige vilkår.
Kristian Jensen (V), 2005-05-04:
Allerførst om PSO: Da jeg sad hjemme og forberedte mig på spørgsmålene her, fik jeg tilfældigvis samtidig hermed min elregning, og da jeg løb den igennem for at se, hvilke afgifter der egentlig render på sådan en almindelig danskers elforbrug, måtte jeg jo blankt erkende, at der var flere af punkterne, jeg ikke vidste hvad gik til.
Derfor er der måske grundlag for at kigge nærmere på det.
Men jeg må sige, at det ikke er noget, jeg som skatteminister har som ressort ud over netop CO2-området.
Når hr. Bent Bøgsted så spørger til det med en midlertidig løsning, vil jeg sige, at der er to elementer i det.
Det ene er, at en midlertidig løsning vil skulle accepteres i forhold til EU's statsstøtteregler, og det er jo sådan, at vi fra dansk side er modstandere af, at andre lande giver særlige statsstøtteordninger til deres virksomheder, og derfor er vi også selv underlagt, at vi ikke giver statsstøtteordninger til vores virksomheder.
Det andet er, at hvis Fibertex skal løftes ud af problemstillingen her, så er der en lang række andre virksomheder, der har tilsvarende vilkår og dermed en tilsvarende forventning, og det vil koste i nærheden af 300-400 mio. kr.
Bent Bøgsted (DF), 2005-05-04:
Jeg er da glad for, at ministeren kommer med et tal og siger, at det vil koste op mod 300-400 mio. kr. Så håber jeg da, at skatteministeren vil prøve på at gøre op, hvad det så vil koste den danske stat, hvis en virksomhed som Fibertex flytter produktionen til Tjekkiet.
Med de udvidelser, de har planer om, er det noget med 400 medarbejdere.
Så kan man begynde at snakke om, hvorvidt de 300-400 mio. kr. ikke er tjent ind igen, hvis man får virksomheder til at udvide produktionen i Danmark frem for at flytte?
Kristian Jensen (V), 2005-05-04:
Det er klart, at vi altid skal sikre, at vi har så gode rammebetingelser som muligt i Danmark for at sikre, at en virksomhed ikke flytter ud.
Men vi forsøger fra regeringens side at lave et så godt sæt vilkår som overhovedet muligt.
På spørgsmålet om, hvorvidt man kan lave et sådant regnestykke, tror jeg, det er meget, meget svært at vurdere, om det så lige præcis skulle være CO2-afgiften eller det skulle være andre afgiftsformer, man i givet fald ville gå ind og ændre på.
Jeg tror også, at det ville være svært at kunne sikre, at vi ville få alle skatteindtægter tilbage i tilfælde af, at vi ændrede på CO2-afgiften.
Derfor er det, hr. Bent Bøgsted spørger om, et regnestykke, som jeg ikke har resultatet af nu, men som jeg også vil tvivle på ville give hr. Bent Bøgsted det, som hr. Bent Bøgsted efterlyser.
Bjarne Laustsen (S), 2005-05-04:
Jeg synes også, der er god grund til at slå fast her i dag, at Fibertex er en virksomhed, der ikke konkurrerer med nogen anden dansk virksomhed; den konkurrerer med europæiske virksomheder og med virksomheder på verdensplan.
Når ministeren kommer ind på, at der er et fornuftigt erhvervsklima i Danmark, synes jeg, det er rigtigt på en række punkter, og mit svar til Fibertex har jo så været, at de selvfølgelig moralsk skal overveje, om de kan beholde arbejdspladserne i Danmark, også fordi vi har gode uddannelsesmuligheder og beskæftigelsesmuligheder og for at give folk omskoling.
Det her handler jo ikke så meget om at flytte arbejdspladser ud, men om, at Fibertex inden for kort tid skal træffe beslutning om at bygge en ny virksomhed til 250 mio. kr. og måske dermed skaffe ekstra 50 arbejdspladser.
Det er jo det valg, vi står foran nu her.
Og det er derfor, det er interessant.
Derfor vil jeg gerne vide, hvilke afgifter i hele den buket, der ligger her, som vi selv kan bestemme indenlands, og om der er andre EUting, som vi ikke bare umiddelbart kan ændre på.
Det, der jo er interessant, er, om man kan sige: Jamen er der en vilje, så er der også en vej, og vi skal sørge for at behandle alle virksomheder ens i Danmark.
Så hvad er det for nogle ting, vi selv kan beslutte noget om?
Kristian Jensen (V), 2005-05-04:
Udgangspunktet er, at langt de fleste afgifter jo er nogle, vi fra dansk side selv beslutter.
Der kan være visse afgifter, hvor man fra EU's side har besluttet, at der er et minimums- eller maksimumsbeløb eller -procentsats.
Men hvis man kigger på, hvad problemstillingen er omkring CO2-afgiften, så er det jo, vi har sagt, at nogle virksomheder har én afgift, og andre virksomheder har en anden afgift, og nogle tredje har en tredje og meget lavere afgift, og derfor er alle interesseret i at komme over i den kategori med den meget lave afgift.
Den forskel i afgiftssatser og den forskelsbehandling, det så giver, gør, at vi ryger ind og berører EU's statsstøtteregler og dermed, at de eventuelle ændringer, der gennemføres, skal gennemføres på et niveau og efter en metode, som også berører de regelsæt, vi har omkring EU's statsstøtteregler.
Må jeg bare minde om, at det er til gavn for Danmark, at der er statsstøtteregler, fordi det forhindrer, at andre lande underbygger deres virksomheder med statsstøtte, og at det derved bliver en konkurrence på statskasser i stedet for en konkurrence på dygtighed blandt virksomheder.
Bent Bøgsted (DF), 2005-05-04:
Vil det, skatteministeren er inde på, og som jeg kan se også kommer i det næste spørgsmål fra hr. Bjarne Laustsen, de betingelser, ministeren remser op, og som skal opfyldes, medføre, at der ingen virksomheder er, der kan blive optaget på listen, medmindre de opfylder alle de betingelser, som ministeren har nævnt?
Kristian Jensen (V), 2005-05-04:
Det er jo svært at nå inden for taletiden, men jeg skal prøve.
Optagelse på proceslisten må ikke resultere i, at afgiftsbelastningen bliver lavere end en indenlandsk konkurrents, der producerer mindre energi pr. produceret enhed.
Virksomhedens optagelse på proceslisten må efter medregning af de tilbageføringer, som omlægningerne medførte, ikke resultere i, at virksomheden bliver nettovinder, altså får tilbageført mere, end der betales i afgift, og endelig skal processens flytbarhed, sikring af indenlandske konkurrenters vilkår og administrative overvejelser også inddrages.
Det, der har været kernen i spørgsmålet omkring Fibertex, har været, at de ikke med den produktion, de har, lever op til det såkaldte 3procents-krav om, at 3 pct. af værditilvæksten skulle være opfyldt i den proces, de har.
Det er de ikke, og derfor har Fibertex ikke haft mulighed for at komme på listen, sådan som det er blevet mig fortalt.
Det er de betingelser, der ligger for de kriterier, der ligger bag proceslisten.
Og det er det, man har brugt som rettesnor og vurdering, hver gang man har skullet undersøge, hvordan det er med den her virksomhed.
Og det er jo ikke bare virksomheden, det er simpelt hen brudt ned i enkeltprocesser sådan, at hvis man forestiller sig, at der i en hel produktionslinje måske er en enkelt proces undervejs, der for alvor er så energikrævende, at den kunne komme med, ja, så ville det også være muligt.
Og derfor har man gennemgået de her kriterier for hver ansøgning, der har været, og vurderet, om processen kunne komme med ind, altså lige præcis det her snævre område.
Det har vi også gjort, meget nøje endda, med Fibertex, men må på baggrund af de tal, der bliver lagt frem, konkluderet, at Fibertex ikke opfylder kriterierne for at være med på proceslisten, sådan som den ligger i dag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bjarne Laustsen (S), 2005-05-04:
»Findes der i dag virksomheder, hvis processer er på proceslisten, og som ikke i højere grad end Fibertex opfylder kriterierne for at være på listen?«
Jeg synes, ministeren taler meget udenom og ikke er særlig konkret.
Det kan også være, at det er svært at være det.
Men ministeren siger, at han er inderlig imod den lovgivning, at han synes, den er dybt problematisk i forhold til det spørgsmål, om man ligestiller alle virksomheder.
Det er jo klart, at der er nogle virksomheder, som synes, de skulle være på en liste og have en lavere skat eller noget andet.
når man rejser en kritik af, at man hører til det ene eller andet sted i systemet – lige så vel som hvis en ganske almindelig skatteborger ønsker at få behandlet sin skat, og vedkommende så kan gå til kommunen – hvor går man så hen i den her forbindelse?
Hvor diskuterer man det her?
Det er jo meget tekniske ting, både produktionsvilkår og ydre forhold osv., der spiller ind her.
Hvor går man hen med sådan en sag for at få fundet ud af, om det er virksomheden, der har ret, eller det er ministeren, der har ret?
Kristian Jensen (V), 2005-05-04:
Ja, allerførst kan vi jo takke hr. Bjarne Laustsen og hans socialdemokratiske partifæller for, at vi i dag har et meget indviklet CO2-afgiftssystem.
Det var under den tidligere socialdemokratisk ledede regering, det blev indført mod den nuværende regerings og forløberen for Dansk Folkepartis stemmer, og blandt det proceslisten.
Den betyder, at energiintensive konkurrenceudsatte virksomheder betaler en særlig lav CO2-afgift.
Proceslisten er blevet til gennem en vurdering af processernes energiintensitet og konkurrenceforhold i den pågældende branche.
Processen fik da en begrænset lempelse.
Det synes jeg rent retssikkerhedsmæssigt er et problem.
Men det er ikke desto mindre det, den tidligere regering lagde frem og lovfæstede.
Når hr. Bjarne Laustsen i dag siger, at så ønsker ministeren ikke at tage noget af, så er det et spørgsmål om, hvad der er mulighed for at tage af.
For det blev også slået fast og gennemført af den daværende socialdemokratiske skatteminister, at når en proces først var på listen, så blev den der i en årrække, uanset om energiintensiteten faldt, og det var af hensyn til at bevare et incitament til at gennemføre energibesparelser.
Alternativet ville jo være, at hvis man så lige tippede over og brugte mindre energi end det, der skulle til for at komme på listen, så ville man pludselig opleve, at man fik en højere afgift og dermed kom til at betale mere, end hvis man brugte den gamle energimængde.
Derfor har man bevaret retten til at blive på listen, også selv om man har gennemført teknologiske udviklinger, der gør, at man ikke i dag ville være berettiget til at komme på listen.
Alternativet ville jo være, at man fuldstændig fjernede muligheden for at tilskynde virksomheder til at gennemføre energiforbedringer.
Jeg har sagt, at det her spørgsmål også skal tages op i det udvalgsarbejde, der nu er i gang med at kulegrave hele området, og som er det første gennemgribende udvalgsarbejde på det område, siden loven blev vedtaget.
Bjarne Laustsen (S), 2005-05-04:
Og kan ministeren ikke medgive, at det er meget svært at afgøre sådan nogle spørgsmål her, fordi det er den eneste virksomhed i Danmark, der har den her spånbundsproduktion af ikkevævede tekstiler?
Der findes ikke andre her i Danmark.
Dem, man kan sammenligne med, er nogle, der findes i udlandet.
Derfor synes jeg selv, det må være en svær opgave.
De spørgsmål, der er omkring proceslisten, er altså, om det er noget, vi selv beslutter – hvis ministeren mener det.
Men hvad skal der egentlig præcis til, for at Fibertex kan komme på den procesliste?
Bent Bøgsted (DF), 2005-05-04:
Jeg skal først beklage over for formanden, at jeg måske ikke er så meget inde i, hvordan det hele foregår, men jeg går ud fra, at formanden bærer over med mig.
Dette spørgsmål drejer sig om det her med, hvad ministeren vil gøre for at forhindre udflytning af arbejdspladser.
I den forbindelse var jeg egentlig glad for, at ministeren nævnte PSO, for det kommer vi nemlig ind på nu.
Det er det der med, hvorfor der ikke er nogen, der har taget fat i det.
For PSO'en er jo en særskat, vil jeg sige, som egentlig kun danske virksomheder har.
De fleste andre lande har ikke noget, der kommer i nærheden af det med PSO-afgifter, og det vil sige, at det er en specielt dansk afgift.
Det er også noget, der belaster virksomhederne meget, så hvis man ikke kan ændre på CO2-afgiften for at forhindre, at virksomheder flytter ud, kan man så ændre på PSO-afgiften?
Kristian Jensen (V), 2005-05-04:
Det bilag til CO2-afgiftsloven, der populært kaldes proceslisten, nævner ikke virksomheder.
Så det er ikke sådan, at en virksomhed som Fibertex, for nu at tage det konkrete eksempel, ville kunne komme på proceslisten, men at energiintensive produktionsprocesser kan komme på.
Det er der, hvor man så kan få en tilbagebetaling af 72 pct. af CO2-afgiften.
Jeg må først sige, at CO2-afgiften, sådan som den er udformet nu med bl.a. en procesliste, slet ikke er Venstres idé, og når man kigger tilbage og ser, hvem der stemte for i sin tid, så tror jeg heller ikke, at hr. Bent Bøgsteds parti er at finde blandt de partier, der har stemt for, at det blev indført.
CO2-afgiften giver anledning til afgrænsningsproblemer mellem nogle forskellige CO2afgiftsniveauer, og på grund af de store forskelle i afgiftssatserne har det stor økonomiske betydning for virksomhederne, om energiforbruget kan karakteriseres som rumvarme, let proces eller tung proces.
Fibertexsagen er et eksempel på et af de her afgrænsningsproblemer, og hvilken betydning det vil have.
Man kan videre sige, at CO2-kvote-systemet blev indført her den 1. januar 2005.
Kvotesystemet dækker ca. 50 pct. af udledningerne, og det betyder, at reguleringer af CO2 fremover for en stor dels vedkommende vil ske gennem CO2kvoter, og dermed mister CO2-afgiften sin miljøbegrundelse.
Samtidig opstår der et dobbeltreguleringsproblem i dele af samfundsøkonomien.
Endelig er den samlede belastning af erhvervenes elektricitetsforbrug meget højt, da der ud over CO2-afgiften også er den såkaldte PSOydelse.
Alt det er baggrunden for, at jeg får nedsat en arbejdsgruppe, der skal analysere mulighederne for at forenkle og modernisere CO2-afgiften i lyset af indførelsen af bl.a. CO2-kvote-systemet, men også grænsedragningsproblemet vedrørende proceslisten er blandt de problemer, som arbejdsgruppen skal undersøge.
Hr. Bent Bøgsted peger dermed netop på et af de områder, som var en væsentlig anledning til nedsættelsen af arbejdsgruppen.
Bent Bøgsted (DF), 2005-05-04:
Jeg går ud fra, at det er næste spørgsmål, vi er i gang med.
Kristian Jensen (V), 2005-05-04:
Så må jeg bede hr. Bjarne Laustsen om at læse loven bedre.
For det, hr. Bjarne Laustsen sagde, var, at hvis man teknologisk udviklede sig, så skulle man tages af listen igen.
Så virkeligheden er stik modsat af den, hr. Laustsen fortæller.
Det, der er væsentligt at sige her, er, at der er gennemført løbende ændringer af CO2-afgiftsområdet.
Men den konkrete virksomhed, Fibertex, som er anledning til spørgsmålene her, har fået gennemgået sin sag gentagne gange, fået vurderet processer ud fra præcis det samme grundlag som andre virksomheder, og den melding, der er gået tilbage, har været, at ifølge de gældende regler har Fibertex ikke mulighed for at komme på proceslisten, uden at vi skal udvide proceslisten så meget, at en stribe andre virksomheder i samme situation også ville skulle på proceslisten.
Bjarne Laustsen (S), 2005-05-04:
Jeg har selvfølgelig en fornemmelse af, hvor skatteministeren vil hen.
Nu har ministeren jo i et medie fortalt, at der er en helt anden årsag til, at han ikke kan ændre på den her procesliste, men det er jo et spørgsmål, vi vender tilbage til.
Men jeg kan forstå, at det, det handler om, er, at ministeren ikke engang i indeværende periode vil gå ind og se på, om der er sket noget, siden nogle af de her virksomheder er blevet optaget på proceslisten, og om der er andre, der skulle på den.
Det er dog besynderligt, hvis man har et lovgrundlag, som går ud på, at vi herinde i Folketinget skal sørge for at behandle alle ens og ikke diskriminere.
Hvis der er en virksomhed, der mener, at de hører til på listen, må de da kunne få et svar på, om de hører til på listen.
Og hvis der er nogle, der er kommet på fejlagtigt, eller fordi der er sket en udvikling teknologisk, forbrugsmæssigt eller noget andet, må de da pilles af listen.
Det synes jeg ville være rimeligt i forhold til den eksisterende lovgivning.
Det mener jeg bestemt den eksisterende lovgivning giver mulighed for.
Kristian Jensen (V), 2005-05-04:
Jeg må sige, at en af mine første handlinger som skatteminister netop var at få nedsat denne arbejdsgruppe, der skulle se på, hvordan vi kan få lavet et bedre regelsæt på CO2-afgiftsområdet, for jeg mener, det er et alvorligt problem.
Man er også på et tidspunkt nødt til at kigge på hele energiafgiftssystemet, idet den såkaldte PSO-afgift jo er dobbelt så høj som CO2-afgiften – som jeg nævnte tidligere – og dermed dobbelt så belastende for dansk erhvervsliv.
Men det er der endnu ikke nogen der er begyndt at kigge på.
Bjarne Laustsen (S), 2005-05-04:
Skulle jeg forstå skatteministerens svar til hr. Bent Bøgsted sådan, at Venstre nu i 4 år har siddet og administreret en lov, de inderligt er imod, og at svaret i dag er, at det vil man først kigge på i 2007?
Er man slet ikke derhenne, hvor man har konstateret nogle uhensigtsmæssigheder og er parat til at give et tilsagn om, at man vil se på det, og i givet fald, i hvilken retning sådan nogle ændringer skal foregå?
Det synes jeg er lidt underligt, for regeringen har jo et flertal sammen med bl.a. Dansk Folkeparti, og så kunne man vel have lagt et eller andet frem.
Det er jo ikke sikkert, at den tidligere regering havde samme manøvremuligheder parlamentarisk.
Men jeg vil meget gerne have at vide, om man administrerer en lov, som man er inderligt imod, og om man bare har ladet stå til i 4 år indtil videre.