Lene Espersen (KF), 2003-01-16:
Jeg vil gerne starte med at takke for den generelt meget positive tilgang til dette lovforslag.
Jeg tror, jeg vil indlede med at sige, at der har været nogle betragtninger, bl.a. fra SF, og jeg tror også, det var Enhedslisten, der havde de meget negative briller på og syntes, at det jo egentlig er lidt forfærdeligt, for så godt er forslaget altså ikke.
Jeg må sige til hr. Keld Albrechtsen og hr. Kristen Touborg, at kendsgerningen er, at Danmark - også under den tidligere regering, den ros giver jeg gerne - var meget aktiv under forhandlingerne og arbejdede for at forbedre dyrevelfærden.
Jeg kunne forstå, at hr. Morten Bødskov er noget utålmodig.
Til det må jeg sige, at det er da egentlig ikke så skidt, at der ikke går særlig lang tid, før der kommer et forslag om ændring af det, den tidligere justitsminister kom med, og som forbedrer velfærden yderligere.
Jeg har svært ved at se, at der mangler handling, for i dag behandler vi jo netop et lovforslag, som forbedrer tingene yderligere.
Til hr. Kristen Touborg, der havde mange konkrete spørgsmål: Jeg kan sagtens forstå den politiske signalgivning
om, at det kan godt være, det her er fint nok, men det er ikke ambitiøst nok.
Man kan jo altid komme med lidt overbud på et par områder, og det står jo både SF og Enhedslisten og andre partier fuldstændig frit, såfremt man ønsker at forsøge at byde over på nogle områder.
Jeg glæder mig over, at vi har et EU-samarbejde, der rent faktisk betyder, at reglerne i EU generelt bliver bedre.
Selvfølgelig kan man en gang imellem blive irriteret over, at der er temmelig mange og meget lange overgangsperioder i forbindelse med noget af det, vi her taler om, men man skal altså også huske, at det handler om kæmpemæssige investeringer og arbejdspladser for tusindvis af danskere.
At lave lovgivning, der betyder, at masser af virksomheder lukker, og at arbejdsløshedskøen bliver længere, giver jo ikke særlig megen mening, og derfor er det et spørgsmål om hele tiden at være visionær og fremadrettet, men ikke forivre sig for enhver pris.
Hr. Kristen Touborg stillede et spørgsmål om de manipulerbare materialer og beskæftigelses- og rodematerialer, og det vil jeg faktisk gerne gøre lidt ud af.
Det er rent teknisk temmelig vanskeligt, men jeg synes også, det er vigtigt for debatten, at man forstår, hvorfor vi er kommet frem til den løsning, der er kommet ind i lovgivningen.
I den gældende lov om indendørs hold af smågrise, avls- og slagtesvin er der et krav om, at grisene skal have adgang til halm eller andet, der kan tilgodese deres behov, både når det gælder beskæftigelses- og rodemateriale.
Dette krav gælder imidlertid først fra den 1. juli 2005, fordi de staldsystemer, der blev anvendt i 2000 på lovens ikrafttrædelsestidspunkt, ikke alle var lige velegnede til anvendelse af halm som beskæftigelses- og rodemateriale.
Derfor valgte man altså at give svineproducenterne 5 år til at finde en praktisk, anvendelig løsning, hvor man både kunne sikre dyrene beskæftigelses- og rodemateriale og undgå gyllehåndteringsproblemer.
Det behandlede vi her i Folketingssalen, og Folketinget var enigt om, at det var rigtigt at have en 5-årig overgangsperiode.
Direktivet indeholder krav om, at svin skal have permanent adgang til en tilstrækkelig mængde materiale, som de kan undersøge og rode i.
Direktivet indeholder imidlertid ingen overgangsperiode for så vidt angår de krav, der handler om smågrise, avls- og slagtesvin, og derfor skal kravet om permanent adgang til beskæftigelses- og rodemateriale opfyldes allerede nu for disse dyrs vedkommende.
På den baggrund er alternativer til halm som beskæftigelses-
og rodemateriale blevet særlig aktuelt.
For så vidt angår drægtige søer og gylte, indeholder direktivet en længere overgangsperiode, så der er ingen problemer i forhold til disse svin på nuværende tidspunkt.
Landsbrugsraadet har så oplyst, at undersøgelser viser,
at ophængte manipulerbare og destruerbare materialer er mindst lige så attraktive for svin at beskæftige sig med som f.eks. halm.
En undersøgelse, der blev gennemført i 2002,
viser, at reb er et brugbart alternativ til halm.
Grisene udviste med andre ord den samme interesse for ophængte reb som for halm.
Desuden medførte reb et lavere aggressionsniveau end halm, fordi flere grise på én gang kunne få adgang til rebene end til en halmautomat, hvortil der er en lidt konkurrerende adgang. Ulempen ved reb er dog, at det er ret dyrt for svineproducenterne. På den anden side har Dyrenes Beskyttelse tilkendegivet, at reb ikke kan gøre det ud for rodemateriale, idet grisene skal kunne manipulere med materialet samt tygge på det. Regeringen vil med lovforslaget sikre, at direktivet bliver gennemført korrekt.
I direktivet står der, at dyrene skal kunne rode i materialet, og derfor er der i bemærkningerne til lovforslaget præciseret, at det manipulerbare materiale skal tildeles på gulvet, så dyrene kan rode i det.
Vi har til gengæld også måttet sige, at vi må være realistiske og forholde os til virkeligheden.
Vi har i dag i de danske stalde et staldsystem, som ikke uden videre kan give dyrene mulighed for at få halm som beskæftigelses- og rodemateriale, uden at vi får store gyllehåndteringsproblemer.
Vi har dog sagt, at hvis reb skal kunne opfylde det krav, skal det delvis ligge på gulvet, og det skal også være en type reb, som dyrene kan manipulere med, bide i stykker og tygge på.
Der er flere forskellige typer reb, men det er noget af det, som det er meget, meget væsentligt at få præciseret.
Da spørgsmålet om det her rodemateriale er en ret kompleks problemstilling - og som jeg også allerede har tilkendegivet og forklaret, hvorfor Folketinget for få år siden valgte den her overgangsperiode - har vi også måttet erkende, at det nok er et område, hvor vi bliver nødt til at have mere forskning.
Regeringen har derfor i 2002 iværksat et forskningsprojekt ved Forskningscenter Foulum for at undersøge potentielle beskæftigelses- og rodematerialer og alternativer til halm som beskæftigelses- og rodematerialer.
Der er derfor håb om, at forskerne sammen med svineproducenterne kan finde frem til en mere optimal løsning.
Jeg har gjort lidt ud af det her, fordi hr. Kristen Touborg spurgte til det.
Jeg kan godt forstå, at der har været lidt forvirring om, hvad der menes.
Nu har jeg forsøgt at forklare, hvad der er grundlaget for, at vi har prøvet at finde en dyrevelfærdsmæssig fornuftig løsning, som ikke er en løsning, der giver gyllehåndteringsproblemer.
Derudover er jeg naturligvis indstillet på under udvalgsarbejdet at besvare de spørgsmål, der måtte være, herunder også hvis hr. Kresten Touborg - det gælder selvfølgelig også alle andre medlemmer, der interesserer sig for denne her sag - har flere sådan mere detaljerede, tekniske spørgsmål til, hvordan direktivet fungerer, og hvordan det implementeres.