runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2005-03-18:
Jeg kan forstå, at fru Charlotte Dyremose vil give masser af pæne ord, men ikke vil give de nødvendige penge til at sikre, at pladserne er der.
Så undrede jeg mig lidt over, at fru Charlotte Dyremose i sin tale sagde, at der ikke var nogen tvivl om, at vi fik en højere retssikkerhed på det sociale område, når der netop er massiv kritik af bl.a. borgerservicecentrene, og hvordan personfølsomme oplysninger kan flyde rundt i systemet uden den retssikkerhed, som vi har i dag.
Men det, jeg egentlig ville spørge til, er det, som fru Charlotte Dyremose lægger allermest vægt på, nemlig at viden fremover bliver delt.
For jeg har jo forstået, at det, man virkelig ønsker med denne her reform, er, at vi skal have mange flere private virksomheder ind på området.
Vil en privat virksomhed, der udvikler noget viden, ikke betragte det som en forretningshemmelighed, som den skal tjene penge på at sælge til andre, ligesom vi i dag indimellem køber forskellige sociale programmer i andre lande fra virksomheder dér?
Eller hvordan har fru Charlotte Dyremose og Konservative tænkt sig at sikre, at den viden, der bliver udviklet på private institutioner, også kommer andre til gode og ikke bliver betragtet som forretningshemmeligheder?
Charlotte Dyremose (KF), 2005-03-18:
Jeg tror, der er to misforståelser, der skal udredes her.
For det første, at fru Line Barfod tror, at det her er en økonomireform, det er det ikke.
Der bliver nøjagtig de penge, der har været hele tiden, det bliver altså på ingen måde forringet.
For det andet tror fru Line Barfod, at det her er en privatiseringsreform, det er det heller ikke.
Det er en strukturreform.
Det er en nedlæggelse af amterne.
Det er en overførsel af ansvaret på det sociale område til en offentlig myndighed, nemlig den kommunale, og så er det en mulighed for, at den viden, der bliver udviklet rundtomkring af dygtige, faglige, kompetente mennesker, kan blive samlet op i VISO.
Hvad der sker i private institutioner i dag og efter denne her reform, er der sådan set ikke ændret på.
Der bliver selvfølgelig udviklet viden i de her institutioner, både private og offentlige, men det, VISO giver mulighed for, er, at nogle af de kompetente mennesker, der er i institutionerne rundtomkring i landet, bliver samlet op i VISO, og derfor kan man trække på deres specialviden, også hvis man er et andet sted end på netop den institution.
Line Barfod (EL), 2005-03-18:
Nu koster reformen jo en masse penge, som man regner med skal tjenes hjem på effektiviseringer, og dermed kommer der til at mangle nogle penge i en periode i hvert fald, og vi ved, at kommunerne allerede i dag har en meget stram økonomi, og vi mangler allerede i dag tit de nødvendige tilbud, så derfor skal der penge til, hvis man ønsker et ordentligt tilbud her.
Fru Charlotte Dyremose siger, at man ikke ønsker flere private, men det står jo direkte i høringsnotatet: Der ønskes flere private udbydere på markedet.
Vi har også hørt både beskæftigelsesministeren, Venstres politiske ordfører osv. sige, at et væsentligt formål med kommunalreformen er, at man ønsker mere privatisering.
Derfor vil jeg gerne have, at fru Charlotte Dyremose svarer på mit spørgsmål.
Spørgsmålet er sådan set meget enkelt: Hvad vil Konservative gøre for at sikre, at private udbydere på det her område ikke kan sige, at de betragter den viden, de udvikler, som forretningshemmeligheder, men at den viden, der bliver udviklet også hos private, skal bruges til fælles bedste, uden at der skal betales for den?
Pia Kristensen (DF), 2005-03-18:
Jeg vil egentlig svare ganske kort, og hr. Hans Andersen fra Venstre var også inde på det tidligere: Ved at vi får større kommuner, får vi nogle mere bæredygtige kommuner, og vi tror på, at det vil øge kvaliteten ude i de enkelte kommuner.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-03-18:
Igen bliver jeg simpelt hen nødt til at angribe præmissen, for der er jo også private leverandører i dag.
Og det, jeg gerne vil sikre mig, er sådan set, at den viden, der bliver udviklet, uanset om det er i privat eller offentlig regi, bliver brugt bedst muligt.
En af de kæmpe fordele, vi får her, ud over at vi får den opsamling, jeg omtalte før, i VISO, er jo, at vi med tilbudsportalen får en mulighed for, at uanset om det private tilbud, fru Line Barfod taler om, ligger i Aalborg, i Esbjerg, i København eller på Lolland-Falster, vil man alle vegne i landet kende til det her tilbud og vide, hvad man lige præcis dér kan gøre, som er så meget bedre for borgeren, end alle mulige andre steder, sådan at man er sikker på, at den borger, der har behov for den specialviden og den faglige kompetence, der er på lige præcis denne her institution, rent faktisk er bevidst om, at den eksisterer, og har mulighed for at komme på den institution og få den ekspertise stillet til rådighed, som er i den private institution.
Det mener jeg er en væsentlig forbedring, frem for at man kun i lokalområdet kender til institutionen.
Karen J. Klint (S), 2005-03-18:
Da det har været meget vigtigt at pinde paragrafferne ud på ældreområdet, for at Dansk Folkeparti kunne få sikkerhed for, at kvaliteten var i højsædet, går mit spørgsmål på: Hvordan kan det så være, at Dansk Folkeparti er tryg ved, at der næsten ingenting står om børn og unge, om de socialt udsatte, om handicappede og alle mulige andre borgere, som har nogle atypiske behov?
De kan spises af med ingen tydelige paragraffer, hvorimod tydeligheden i paragrafferne alene er forbeholdt den ældre borgerandel.
Hvorfor er der sådan en stor forskel på tryghedsforlangende for Dansk Folkeparti?
Borgernes retssikkerhed og kvaliteten for borgerne har altid, i hvert fald her i salen, fyldt meget, når Dansk Folkeparti har taget sager op, også næsten personsager.
Det har været tilsynsområdet, og det har været kvaliteten.
Det har også været noget, der hedder handleplaner, altså at borgerne har krav på at få deres egen sag godt nok udredt.
Nu hørte jeg fru Pia Kristensen rose lovteksten sådan ret meget, men jeg vil håbe, at fru Pia Kristensen vil være med til at putte lidt mere indhold i nogle af de nye paragraffer.
Lidt mere indhold sådan, at vi også har sikkerhed for, at de procedurer, der skal følge op på loven, også er lovfæstet i paragrafferne og ikke kun i bemærkningerne.
Så konkret vil jeg gerne spørge, om Dansk Folkeparti vil være med til at lave nogle bedre regler, sådan at vi kan få noget om retssikkerheden, og sådan at den gode metode fra sagsbehandlingen og andre ting også kommer ind i kvalitetskravene i lovforslaget og ikke kun står i den gamle lov.
Allan Niebuhr (KF), 2005-03-18:
I den konservative ordfører, hr. Jakob Axel Nielsens, fravær er jeg blevet anmodet om at meddele følgende konservative indstilling til det fremsatte lovforslag: Lovforslaget er en konsekvens af kommunalreformen.
Efter lovforslaget vil eksisterende amtskommunalt ejede almene ældreboliger forblive i regionerne.
Efter lovforslaget vil beslutningen om nyetablerede ældreboliger til personer med betydelig eller varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne fremover ligge i kommunerne.
Vi Konservative har fuld tillid til, at de nye, store, bæredygtige kommuner vil kunne løfte den opgave, men hvis en kommune af en eller anden grund ikke kan eller vil løfte opgaven med nyetablering, kan etableringen overlades til regionen.
Under alle omstændigheder ligger tilsynet med bygningen efter almennyttigboligloven og tilsynet med pleje efter serviceloven hos kommunerne.
Opgavetypen er jo ikke ny for kommunerne.
Allerede i dag har kommunerne beslutningskompetence, når det gælder etablering af boliger for ældre og handicappede.
Med disse ord vil De Konservative støtte forslaget og arbejde positivt videre i udvalget.
Karen J. Klint (S), 2005-03-18:
Der har været mange diskussioner om tryghed og retssikkerhed på det sociale område gennem tiderne, ikke kun i forbindelse med kommunalreformen.
Vi havde for nogle år siden meget store diskussioner om ældres tryghed, om det at føre tilsyn med plejehjem.
Jeg tror, vi havde fem eller syv store debatter her i salen om det.
Det resulterede i, at trygheden, måden at gennemføre tilsyn på på plejehjemmene i dag, nu fylder en halv side i serviceloven.
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører: Kunne der ikke være en idé i at udbygge f.eks. også tilsynsreglerne på det øvrige område, altså hele det amtslige område, som nu i dag kommer til kommunerne?
Selv om de nye regioner også har et tilsyn, levnes det kun fire en halv linje i den nye servicelov.
Spørgsmålet er så, om fire en halv linje matcher den tryghed, som handicaporganisationerne og borgerne skal have, for, at der bliver ført tilsyn med den kvalitet, de kan få.
Hans Andersen (V), 2005-03-18:
Jeg er meget enig i, at det, vi skal arbejde med hele tiden, jo er, at der er høj kvalitet i de sociale tilbud, og at der er en høj grad af tryghed for de brugere, de beboere, der er på de sociale tilbud.
Det er korrekt, at tilsynet overgår til kommunerne, i det omfang kommunerne overtager tilbud.
Og jeg er sådan set som udgangspunkt tryg ved, at det tilsyn – med den kvalitet, tilsynet har i dag – kan kommunerne håndtere lige så godt, fordi de bliver større og mere bæredygtige og får en større faglig ballast til at føre disse tilsyn.
Men jeg synes, det afgørende er, at vi er helt med på, at der fortsat skal være en høj grad af tryghed og høj grad af kvalitet i de tilbud, vi yder.
Karen J. Klint (S), 2005-03-18:
Jeg vil bare komme med et eksempel på det.
På plejehjemsområdet har vi lovfæstet, at der skal være et embedslægetilsyn.
Det er ikke så meget det, jeg taler om her.
Vi har også lovfæstet, at der skal være et anmeldt og et uanmeldt tilsyn.
Der står ikke nogen detaljer om, hvordan man vil give tryghed i forbindelse med den kvalitetsopfølgning og kontrollen med kvaliteten.
Der står kun fire en halv linje om, at der skal føres tilsyn.
Så jeg spørger Venstre: Vil Venstre være med til dér, hvor der er nogle mangler, hvor der har været en sådan lidt hurtig paragrafskrivning i den nye servicelov, at vi putter lidt mere indhold i nogle af de paragraffer, sådan at borgerne via lovgivning kan få en tryghed for, at de har de samme betingelser, uanset om man er senhjerneskadet, om man er handicappet, eller om man tilfældigvis er ældre og skal bo på et plejehjem?
Der bør lidt være de samme spilleregler omkring kvalitetskontrollen.
Hans Andersen (V), 2005-03-18:
Jeg synes, det er meget vigtigt, at der er tryghed, og at der er sikkerhed for, at den kvalitet, vi har i de nuværende sociale tilbud, kan fortsætte også på kommunalt niveau i fremtiden.
Om vi på nogen måde kan underbygge det, der står omkring den måde, kommunerne i fremtiden skal føre tilsyn på, vil jeg gerne drøfte, og det synes jeg vi skal drøfte under udvalgsarbejdet, men jeg tror på og er overbevist om, at kommunerne i dag kan gøre det mindst lige så godt, som amterne gør det i dag med det tilsyn, de fører.
Så synes jeg, det er vigtigt at understrege, at med oprettelsen af de nye handicapråd har vi endnu et redskab og endnu en platform, hvor der er mennesker, der har stor interesse for det sociale område, der kan følge den udvikling.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-03-18:
Mit spørgsmål går specifikt på børn og ungeområdet.
Det drejer sig om de døgninstitutioner, som skal placeres i kommunerne.
Jeg kan ikke helt forstå den der opdeling.
Jeg vil godt lige prøve at citere noget fra lovforslagets bemærkninger, hvor der står: »Målgruppen er således ikke karakteriseret ved sværhedsgraden af deres problemstillinger, men alene ved typen af problemstillinger, der skaber behovet for anbringelse uden for hjemmet.«
Nu kan det godt være, det er, fordi jeg er fra Jylland, at jeg ikke helt forstår den her formulering, men jeg har snakket med nogle københavnere, og de forstod den heller ikke.
Hans Andersen (V), 2005-03-18:
Jeg synes, det er vigtigt, at vi på området, der handler om børn og unge, holder fast i, at nu får kommunerne ansvar for en helhedsindsats; at børn og unge med sociale og adfærdsmæssige problemer får et tilbud, der gør, at de kan blive i nærmiljøet; at de i så høj grad som overhovedet muligt kan bevare deres kammerater.
Det, det går på, er, at kommunerne overtager de sociale og adfærdsmæssige tilbud, og så skal vi finde afgræsningen i forhold til, hvad regionerne skal drive videre.
Regionerne skal som udgangspunkt drive de institutioner videre, der handler om børn og unge med psykiatriske problemer, og det er dér, vi skal lægge afgræsningen.
Line Barfod (EL), 2005-03-18:
Jeg blev sådan set ikke meget klogere af at få hr. Hans Andersens forklaring, så jeg håber, vi senere kan få uddybet, hvad der egentlig menes med den formulering.
Jeg synes, det var et rigtig godt spørgsmål, som det ville være rart at få et svar på, men det må vi så se om vi kan få senere i debatten.
Derfor vil jeg gerne høre: Hvordan forestiller man sig præcis, at de tomme pladser skal finansieres?
Hvordan sikres det, at de så ikke bliver nødt til at skære ned eller lukke, fordi der er en periode med tomme pladser?
Hans Andersen (V), 2005-03-18:
I de fremtidige aftaler mellem regionerne og kommunerne skal kommunerne jo levere et grundlag, og på baggrund af det grundlag samt de ønsker og de behov, de fremsætter, skal regionerne tilbyde og etablere de her sociale tilbud.
Det bliver en helt anden grad af synlighed end i dag.
I aftalen regionen og kommunerne imellem skal der også tages højde for at kunne forholde sig til akut opståede behov, men også for, hvordan man på sigt kan imødekomme behovene 2, 3, 4 år frem i tiden.
Line Barfod (EL), 2005-03-18:
Sådan er det også på det sociale område.
Der har vi brug for, at der er noget ekstra kapacitet, så vi har dygtige fagfolk til at tage sig af de problemer, der kan opstå.
Hvad enten det drejer sig om handicap, adfærdsproblemer eller andet, skal der være de nødvendige institutioner, og institutionerne skal vide, at de ikke er nødt til at fyre en halv medarbejder eller en hel medarbejder eller halvanden medarbejder og så ansætte vedkommende igen et halvt år senere, når den tomme plads på ny besættes.
Hvordan vil man sikre sig, at der er den tryghed flere år frem?
Hvem skal finansiere de tomme pladser?
Skal kommunerne så ud at skære ned på daginstitutioner eller ældrepleje for at finansiere de tomme pladser, eller hvordan forestiller man sig helt konkret, at det skal foregå?
Hans Andersen (V), 2005-03-18:
Nu kunne det lyde, som om der overhovedet ingen problemer er i dag, og at amterne bare håndterer alle problemer og alt er i den skønneste orden.
Det er jo ikke tilfældet.
Tilfældet er, at der er manglende synlighed af, hvilke behov mennesker har for sociale tilbud i dag, og at de mange gange falder mellem to stole, mellem amtet og kommunen, fordi hverken kommunen eller amtet måske lige har lyst, vilje eller evne til at løse opgaven.
Det bliver der helt anderledes taget hånd om i den her socialreform.
Der bliver ét ansvar, og det er hos kommunen.
Kommunen har et ansvar for at tilbyde borgeren det, som borgeren har behov for, om det så sker i kraft af egne institutioner eller i kraft af, at man køber pladser hos regionerne.
Og der skal selvfølgelig tages højde for, at man kan imødekomme akut opståede behov, selvfølgelig skal der det, uanset om kommunen selv leverer pladserne eller pladserne bliver leveret fra regionerne.
Anne Baastrup (SF), 2005-03-18:
Jeg vil godt gå over til et andet punkt.
Der etableres nu en VISO, og diskussionstemaet hele vejen igennem, bl.a. med DSI, har været: Hvem har lov til at få en udredning?
I den aftale, der er indgået omkring strukturreformen, står der, at man kan give vejledende udredning »i de mest specialiserede og komplicerede enkeltsager«.
Så har man af uransagelige grunde i selve lovforslaget skrevet »i de få mest sjældent forekommende specielle og komplicerede enkeltsager«.
Hvad er grunden til denne opstramning?
Hvad er grunden til, at man på den her måde i virkeligheden fuldstændig undergraver VISO’s mulighed for at hjælpe de mennesker, der er blevet udsat for et handicap?
Hans Andersen (V), 2005-03-18:
Det synes jeg er vigtigt.
I forhold til, hvilke sager man kan få hjælp til udredning til, er det afgørende jo, at kræfterne og ressourcerne i VISO bruges netop på at hjælpe de mest udsatte af vores medmennesker med at få etableret de rigtige tilbud.
Jeg synes, det er vigtigt, at det er det, vi har fokus på.
Anne Baastrup (SF), 2005-03-18:
Hr. Hans Andersen har en stor fremtid foran sig.
Sjældent har jeg hørt så sort tale, svaret var fuldstændig indholdsløst.
Hr. Hans Andersen har ikke besvaret mit spørgsmål.
Jeg vil stille et nyt spørgsmål, som jeg så formentlig heller ikke får besvaret
: Hvad er grunden til, at man går væk fra den oprindelige aftale om, at den enkelte borger har ret til at gå direkte til VISO og nu kun kan komme via kommunen, en kommunal visitering?
Hans Andersen (V), 2005-03-18:
Vi vil heller ikke afskære mennesker fra at få en udredning i VISO.
Det er således muligt at få en udredning i VISO i dialog med kommunen.
Hvis kommunen i forbindelse med en sag og etablering af et tilbud ønsker, at der skal ske en yderligere udredning, kan man jo rette henvendelse til VISO og få denne udredning.
Hvis kommunen ikke vil være med til det, kan man faktisk anke denne afgørelse og via Det Sociale Nævn – hvis det finder, at kommunen ikke har levet op til og fået afdækket hele problemstillingen – henvende sig til og få en udredning i VISO.
Så jeg synes sådan set, at vi her etablerer et system, der er overordentlig godt og fornuftigt.
Lotte Bundsgaard (S), 2005-03-18:
Først vil jeg godt følge lidt op på fru Line Barfods spørgsmål og helt ærligt spørge hr. Hans Andersen
: Mener Venstre ikke, at det kunne være meget gavnligt, at vi kigger på, hvordan vi kan sikre, at der er en overkapacitet, så vi har akutte pladser, hvis der pludselig sker noget uventet?
Det er mit ene spørgsmål.
Mit andet spørgsmål er: Mener hr. Hans Andersen slet ikke, at der er nogen problemer med, om der vil være økonomi nok i kommunerne, også til de dyre enkeltsager, hvilket høringssvarene kommer ind på?
Hvis hr. Hans Andersen ikke mener, at der er problemer, kunne jeg godt tænke mig at høre, hvordan det kan være, at hr. Hans Andersen slet ikke er i tvivl om, hvorvidt der er penge til de store enkeltsager i kommunerne, som der også skrives om i høringssvarene.
Hans Andersen (V), 2005-03-18:
Med kommunalreformen får vi større og mere bæredygtige kommuner.
De får også ansvaret for eksempelvis specialrådgivningen.
De får nu tilført de penge, som amterne i dag bruger på socialområdet, så dermed får de en anden og større robusthed, også rent økonomisk, til at tage hånd om også de dyre sociale sager.
I forhold til de akutte sager er det afgørende, synes jeg, at der står, at man skal tage hånd om de akutte sager og aftale kommunerne og regionen imellem, hvordan der skal tages hånd om det her i de kommende år.
Det synes jeg er en klar forbedring i forhold til i dag, for i dag er der sådan set ikke nogen aftale kommuner og de nuværende amter imellem om, hvordan nye områder og nye behov håndteres, eller hvordan samarbejdet håndteres i øvrigt.
Så her er der en hel klar forbedring og en synlighed.
Lotte Bundsgaard (S), 2005-03-18:
Det nye er jo også, at der kommer en helt anden konkurrence på taksterne.
Det vil sige, at der, når de sidder i den enkelte institution og skal finde ud af taksterne, vil være problemer med at sikre en overkapacitet, fordi det alt andet lige vil fordyre taksterne i de regionale tilbud.
Derfor er vi meget interesserede i at høre, om Venstre ikke sammen med os kunne se på: Hvordan kan vi sikre, at der alligevel er en overkapacitet, så man kan opfylde de akutte behov?
Ellers vil konkurrencen blive så hård på taksterne, at der ikke vil være penge til at sikre, at der er en overkapacitet, så man kan tage imod de mennesker, som akut får et behov.
Lone Dybkjær (RV), 2005-03-18:
Jeg forstår, at hr. Hans Andersen er meget optaget af synlighed.
Det er der jo en del i Venstre, der er, og en del i Venstre, der ikke er.
Men i forbindelse med det konkrete spørgsmål er det rigtigt, at der bliver skabt synlighed om ydelserne, altså om, at det er kommunens ansvar etc.
Jeg vil bare spørge, om det ikke kan bekymre hr. Hans Andersen lidt, at det skaber en meget stor afhængighed af kommunen for disse svage gruppers vedkommende, og om hr. Hans Andersen ikke mener, at man i virkeligheden skal være meget stærk for at kunne gå op imod kommunen og gå til ankenævnet, hvis man ønsker en separat udredning.
Normalt er det altså grupper, der ikke er særlig stærke, som sættes i denne situation.
Hans Andersen (V), 2005-03-18:
Jeg synes, det er rigtig godt og rigtig fornuftigt, at man placerer ansvaret ét sted.
Vi har jo i dag oplevelsen af, at udsatte grupper – alkoholmisbrugere og måske andre, der har et stofmisbrug – som har behov for en indsats, ikke bare i forhold til deres misbrug, men også for at få en bolig osv., skal løbe spidsrod mellem kommunen og amtet.
Der får vi nu en helt anden, klar ansvarsfordeling: at der er ét sted, nemlig kommunen, der er ansvarlig.
Det synes jeg er vigtigt i forhold til at gøre kommunalpolitikerne direkte ansvarlige over for den sociale service, specielt til de udsatte grupper.
Lone Dybkjær (RV), 2005-03-18:
Det er jeg ikke uenig med hr. Hans Andersen i.
Problemet er, hvis der en konflikt mellem borgeren, der altså ikke er en stærk borger, og kommunen.
Så kunne det have været ønskeligt, at den borger havde en instans at gå til og få en udredning om sin situation, altså kunne gå direkte til VISO frem for at skulle igennem et ankesystem.
Det er der, jeg er bekymret, i den forstand at jeg synes, det er svært for netop den svage borger at komme igennem alt det her.
Synes hr. Hans Andersen ikke, at det kan være et problem?
Hans Andersen (V), 2005-03-18:
Jeg synes, det er overordentlig vigtigt, at kommunerne – med det ansvar, de nu får lagt på deres skuldre for at levere god social service – er meget opmærksomme specielt på udsatte grupper og på, hvordan man kan imødekomme deres behov.
Det handler jo eksempelvis om at give dem specialrådgivning, og det kan man altså også som borger få gratis i VISO og ved direkte henvendelse.
Og så handler det om, at kommunerne er meget opmærksomme på at få de her sager vurderet, få brugt den faglige kapacitet, de får som nye, større, bæredygtige kommuner, men også at trække på den rådgivning, de som kommuner kan få andre steder for at give det bedst mulige tilbud til de udsatte grupper.
Lotte Bundsgaard (S), 2005-03-18:
Fru Charlotte Dyremose gjorde mig så glad, for fru Charlotte Dyremose startede med at sige, at man sikkert sagtens kan lave en aftale med Socialdemokraterne.
Så tænkte jeg: Jamen det var jo rart, hvis De Konservative kommer os i møde.
Men så blev jeg alligevel lidt i tvivl, og derfor vil jeg godt have fru Charlotte Dyremose til at bekræfte, at de fire steder, hvor vi især er bekymret, vil man gerne komme os i møde.
Det ene handler om økonomi, om at sikre, at der er økonomi i den enkelte kommune også til de store enkeltsager.
Det andet handler om at sikre fagligheden, altså sikre, at fagligheden ikke forsvinder fra institutionerne, fordi man har en så hård konkurrence, at man skærer ned på fagligheden.
Det tredje handler om akutpladser, altså om at sikre, at kommer man ud for en trafikulykke, så er der et akuttilbud til en, altså at der er mulighed for en overkapacitet.
Og det fjerde og sidste er at sikre, at den enkeltes retssikkerhed er lige så god for fremtiden, når man kun har retskrav på udredning i kommunen, som den var tidligere.
Det er de fire områder, vi gerne vil diskutere med De Konservative, og jeg håber på, at man er villig til reelt at gå os nogle skridt i møde og ikke kun nøjes med den overordnede snak.
Hans Andersen (V), 2005-03-18:
Jeg synes, det er meget vigtigt, at der i de tilbud, regionerne skal etablere for at imødekomme borgernes behov og kommunernes ønsker, er indeholdt ikke kun det, man skal bruge på at udvikle selve tilbuddet, men også – det synes jeg er vigtigt, og det vil jeg gerne være med til at drøfte – en forholden sig til, hvordan man kan imødekomme og være opmærksom på at imødekomme akutte behov.
Det står der også at aftalen skal indeholde.
Jeg drøfter også gerne, hvordan vi kan understrege det yderligere, for jeg er meget enig med fru Lotte Bundsgaard i, at der skal være klarhed og synlighed i forbindelse med at imødekomme akutte behov.