Tove Videbæk (KRF), 1998-04-03:
Kristeligt Folkeparti kvitterer for de gode intentioner i dette lovforslag, og vi ser positivt på § 55, der udtrykker et ønske om at bevare de små skoler, for vi mener, det er meget vigtigt, at vi i Danmark har en bred vifte og et stort antal af forskellige små skoler, både offentlige og private.
Ligeså kan vi give vores støtte til, at der blødes lidt mere op mellem de forskellige faggrupper.
Men vi ser nogle problemer i lovforslaget.
Bl.a. er vi bekymrede for, om man via denne lov vil forsøge at få heldagsskolen og en tidligere skolestart indført ad bagvejen.
Således har Socialdemokratiet ved den forrige førstebehandling af lovforslaget den 6. februar udtalt, at når eller hvis børnehaveklassen får den placering i undervisningen, vil det også være naturligt, at alle børn frekventerer børnehaveklassen, altså at undervisningspligten bliver udvidet til børnehaveklassen.
Vi ønsker ikke, at børnehaveklassen skal gøres til første klassetrin i grundskolen.
Vi har heller ikke set dokumentationer for, at børn, der ikke har gået i børnehaveklasse, men i stedet er blevet i børnehaven eller er blevet passet hjemme, klarer sig dårligere end andre børn.
Vort spørgsmål er i den forbindelse: Er det barnets tarv, der er udgangspunktet for ideen om tidlig skolestart?
Det mener vi ikke det er.
Vi mener derimod, at intentionerne om helhed nemt i praksis kan blive til hulhed og intet frirum, ingen fritid, intet frit valg for børnene.
Vi har ikke noget imod, at børnehaveklassebørn kigger på bogstaver og tal og forsøger at sætte dem sammen til noget meningsfyldt.
Selvfølgelig må de det.
Vi forventer også, at børnenes sproglige udtryk og begrebsapparat bliver udviklet gennem oplæsning og samtale m.v. i børnehaveklassen, men tidligere skolestart, nej tak.
Og det oplæg, som vi for ikke så længe siden har set vedrørende en ny folkeskole, heldagsskolen, ligner i foruroligende grad den heldagsskole, som Det Centrale Uddannelsesråd i 1970'erne fremlagde i debatoplægget »U 90«.
Dengang, i 1970'erne, fandtes der stadig rigtige socialister og pædagoger med lilla ble, og for dem var netop heldagsskolen samfundets mulighed for at give børnene den rette socialisering, for forældrene kunne meget let komme til at modvirke en god samfundsopdragelse, hvis de fik for meget tid sammen med børnene.
I stedet for at give os fuldstændig i udviklingens vold og acceptere, at familiens hverdag er opsplittet, så lad os dog gøre det muligt, som forældre og børn allerhelst vil, nemlig have mere tid til hinanden.
Frem for en heldagsskole skal vi altså have en heltidsfamilie, hvor forældre får mulighed for at vælge at tage sig af børnene både før og efter normal skoletid.
Det vil i virkeligheden være en langt mere revolutionerende løsning både for børnene og for skolerne.
De fleste forældre ønsker mere tid til deres børn, samtidig med at de gerne vil bevare tilknytningen til arbejdsmarkedet, og det ønske kan vi som samfund kun være interesseret i at opfylde.
En reel ny kurs for folkeskolen forudsætter derfor en ny kurs i familiepolitikken og i den enkelte families prioriteringer.
Med disse betænkeligheder vil vi gå ind i behandlingen i udvalget, og vores stilling til forslaget vil afhænge af diskussionen i udvalget og ministerens besvarelse af diverse spørgsmål.