runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Seeberg (KF), 2002-11-19:
Hr. Aage Frandsen spørger mig om, hvorfor regeringen ikke vil holde sine løfter til kommunerne.
Strukturkommissionen er nedsat, i øvrigt til stor glæde for Det Konservative Folkeparti og vist også SF, har jeg måske fejlagtigt ladet mig fortælle, og med udgangen af næste år, altså om et års tid, skulle Strukturkommissionen komme med sit arbejde.
Jeg synes, at det er meget, meget fornuftigt, at man så samtidig lægger op til at udskyde det andet arbejde.
Det tror jeg ville være spild af tid.
Der er jo meget, der tyder på - det er i hvert fald det, vi meget gerne set fra konservativ side, men vi går selvfølgelig åbent til det og venter på, at kommissionen gør sit arbejde færdigt - at det kommer til at medføre nogle strukturforandringer her i landet.
Så tager hr. Aage Frandsen spørgsmålet om Vestsjællands Amt
op igen
Vi må konkret se, hvad udviklingen vil blive i sagen.
Hvis jeg kunne, ville jeg gerne, men jeg kan ikke her i dag svare på, hvad der vil ske, hvis Vestsjællands Amt bliver sat under administration; beklager, at jeg ikke kan svare på spørgsmålet.
Til fru Line Barfod: Jamen vi deler jo ikke politisk anskuelse.
Når der er foretaget tiltag i forhold til erhvervslivet, er det jo for at sætte mere gang i tingene.
Aage Frandsen (SF), 2002-11-19:
Det, jeg godt vil spørge efter, er: Hvis aftaler er aftaler og aftaler skal holdes,
hvorfor skal regeringen så ikke holde aftalen med de kommunale organisationer om, at man vil komme med den samlede udligningsreform for 2004?
Det er jo sådan set noget, man også har aftalt, hvorfor skal regeringen ikke holde den aftale?
Aftaler må gælde til begge sider, og det er jo den egentlige udligningsreform.
Så vil jeg gerne medgå, at man ikke kan forlange, at fru Gitte Seeberg kan svare på alt, men det spørgsmål, som hr. Thomas Adelskov stillede til fru Gitte Seeberg, håber jeg så, at finansministeren hørte, så finansministeren kan svare på det i sin afsluttende replik, når finansministeren får ordet.
Line Barfod (EL), 2002-11-19:
Fru Gitte Seeberg afviser mit spørgsmål med, at skattestoppet gælder alle.
Men det, jeg spurgte til, var ikke skattestoppet.
Jeg spørger til de skattelettelser, som regeringen og Dansk Folkeparti har givet til erhvervslivet og de rigeste her i landet på flere milliarder kroner.
Kunne man ikke i stedet have brugt dem til en tiltrængt investering i den offentlige sektor i stedet for hovsaløsninger?
I Skævinge Kommune med en konservativ borgmester valgte man for nogle år siden at lade hjemmehjælperne selv organisere arbejdet og sørge for, at der var hjemmehjælpere nok til at tage sig af de ældre i kommunen, og det betyder faktisk, at de sparer på sygefraværet.
Hvis man nu tilsvarende valgte at afsætte de fornødne ressourcer i sygehusvæsenet - vi har i vores finanslovforslag foreslået 3 mia. kr. - kunne man sikre, at sygeplejersker og andre ansatte i sygehusene ikke blev fuldstændig nedslidte og løb væk, så man var nødt til hovsaløsninger og dyre vikarer osv., men i stedet kunne sørge for, at der var nok personale.
Kunne det ikke være en fornuftig måde at investere på i stedet for at give skattelettelser til de allerrigeste, uden at det hjælper de mennesker, der har mest behov for det?
Lene Espersen (KF), 2002-11-20:
Mange af kommentarerne gælder jo den videre proces.
Jeg kan forstå, at der er møde i Udvalget for Forretningsordenen, når vi er færdige her i salen.
Nu har hr. Aage Frandsen jo adskillige gange mindet mig om, at min rolle er at være tjener for Folketinget.
Men jeg vil meget gerne stille mig til rådighed for drøftelser i udvalget, også et åbent samråd, eller hvad det nu måtte være.
Fru Line Barfod lagde meget vægt på, at dialogen også fremover kommer til at ske i fuld offentlighed i de her afgrænsningsspørgsmål osv., og det har jeg sådan set ikke nogen problemer med.
Jeg mener, at det har været min pligt i dag at påpege, at der var nogle mangler i beslutningsforslaget, som vi meget gerne skulle have afklaret, inden det her bliver vedtaget.
Vi er politisk uenige i det snit, som bliver lagt fra flertallets side, men jeg synes ikke, at det skal skille os ad med hensyn til at sørge for, at afgrænsningerne kommer på plads, og der stiller vi os naturligvis behjælpelige.
Så når Udvalget for Forretningsordenen har haft en mulighed for at diskutere det her, vil jeg meget gerne i dialog med udvalget, og så må vi finde ud af, hvilken metode der er bedst til at fortsætte dialogen.
Men som jeg hører det, er både hr. Aage Frandsen og fru Line Barfod jo langt inde i en proces, der går ud på at forsøge at få afgrænset, hvad det er, man vil, og hvad det er, man ikke vil i den videre proces.
Jeg synes faktisk, det er konstruktivt, at vi trods alt er nået så langt i dag, og at det ikke bare er sådan noget svævende med at undersøge alt, hvad der er gjort, og hvad der ikke er gjort, for den slags meget løse påstande er utrolig vanskelige at håndtere.
Det mere konkrete er nemmere at forholde sig til.
Line Barfod (EL), 2002-11-20:
Jeg håber, at ministeren vil komme med et konstruktivt forslag til, hvordan vi skal føre den videre dialog.
For min skyld må det meget gerne foregå i åbenhed, jeg synes fint, at vi kan holde møde - ministeren, regeringspartierne, forslagsstillerne - med kørende kameraer, det har jeg intet imod, og så kan vi sidde og drøfte nærmere, hvordan det videre skal foregå.
Det væsentlige er, at ministeren kommer med et bud på, hvordan vi kommer videre, for vi har jo forsøgt fra forslagsstillernes side siden foråret at få en dialog om, hvordan det her skal udformes, og nu skulle vi gerne komme et skridt videre.
Så til spørgsmålet om, at politi og undersøgelseskommission skal se på de samme forhold.
Et eksempel er Produktionshuset i Farum, hvor folk har været tvangsaktiveret.
Der skal bagmandspolitiet formentlig undersøge, om der har været noget strafferetligt i forhold til de firmaer, der har fået gennemført ulovlig produktion
- hvis den har været ulovlig.
Derfor kan undersøgelseskommissionen jo godt samtidig se på, hvorfor i alverden Arbejdsmarkedsrådet i Frederiksborg Amt bare har lagt til grund, når en offentlig myndighed kom og sagde, at en aftale var lovlig, at så var den også lovlig, uden at de havde noget som helst grundlag for det. De to ting kan man jo godt undersøge samtidig, uden at det kolliderer.
Aage Frandsen (SF), 2002-11-20:
I beslutningsforslagets bemærkninger står der, at der ikke er noget forkert i, at bagmandspolitiet og undersøgelseskommissionen ser på samme forhold.
Det er det, vi mener. Så står der efterfølgende - og det mener vi naturligvis også - at så undersøger man bagefter
; at se på noget betyder, at man har de samme papirer til rådighed, og så vurderer den ene part: Det er jo ikke vores sag, det er jo strafferetligt.
Eller: Det er strafferetligt.
Og så tager man stilling.
Men det betyder jo ikke, at man laver den samme undersøgelse, man undersøger ikke, om det er strafferetligt, eller hvad det er. Vi vil ikke have en dobbeltundersøgelse, men at man ser på det samme materiale.
Det er vi nødt til at sige, at undersøgelseskommissionen er nødt til at have adgang til, for ellers kan den jo slet ikke gøre noget som helst, for så kan politiet jo bare sige, jamen det er vi i gang med, og så kan man slet ikke komme i gang.
Så det er med velberåd hu, at disse ord er valgt.
Med hensyn til afgrænsning står det jo i loven, at man skal gennemføre en undersøgelse af nærmere bestemte forhold af almen vigtig betydning.
Det betyder ikke, at vi skal opregne alle detaljer i, hvad der skal undersøges.
Det vil også være meget farligt, og jeg ved, at i forhold til nogle af de tidligere undersøgelser, har det været uhensigtsmæssigt, at de, der har siddet som undersøgelseskommissionen, måtte konstatere, at de havde fået at vide, dertil og ikke længere, samtidig med at de vidste, at de burde gå længere.
Så derfor er udtrykket, som det er valgt her, jo ikke hundrede procent firkantet: lige præcis dét, og kun dét.
Aage Frandsen (SF), 2002-11-20:
Er det ikke sådan, at der i det, vi foreslår skal undersøges, er en række ting, som vi må gå ud fra med 99,99999 pct.s sandsynlighed ikke undersøges af bagmandspolitiet?
Er vi ikke enige om det?
Alternativet, hvis ikke vi kan være enige om det, for man ved jo aldrig noget, er selvfølgelig, at man må sige i al fremtid, at når bagmandspolitiet er i gang med noget som helst, og det gælder enhver form for politimyndighed, så kan Folketinget overhovedet ikke lave en undersøgelse.
Så må vi sige om den lov, der i sin tid blev vedtaget, at der har Folketinget godt nok rigtig dummet sig, fordi den betyder, at man i al evighed ikke kan undersøge noget som helst.
Man skal bare få politiet til at undersøge sagen, bare
et lille hjørne,
så ved man jo aldrig, om de undersøger hele feltet.
Der synes jeg, vi har et fælles problem.
Det må vi se at få løst.
Alternativet kan vel ikke være - heller ikke for fru Birthe Rønn Hornbech - at vi aldrig kan undersøge noget, hvis politiet er inde i et lille bitte hjørne?
Jeg tror, at den daværende justitsminister ville have været glad for en sådan form, for tænk nu, hvis der bare lige havde været én sag til, som politiet var nødt til at undersøge tilbage i begyndelsen af 1990'erne, så havde man slet ikke kunnet lave noget som helst i den forbindelse.
Det kan jo ikke være det, der var meningen - heller ikke fra lovgivernes side, hvoraf de fleste af de tilstedeværende i salen i øjeblikket også var lovgivere dengang.
Det kan da ikke være meningen, at vi overhovedet ikke må lave en undersøgelse. Vi har altså en vanskelighed, en modsætning mellem disse to hensyn, nemlig at politiets undersøgelse skal respekteres, og at Folketingets vilje også skal føres ud i livet.
Hvad gør
man så?
Niels Helveg Petersen (RV), 2002-11-20:
Jeg vil gerne understrege, at jeg selvfølgelig ikke er tilhænger af det absurde synspunkt, at blot fordi der i et hjørne af en sag skulle versere en straffesag, kan man ikke nedsætte en undersøgelseskommission.
Selvfølgelig kan der være tilfælde, hvor det er helt på sin plads.
Men det, jeg især vil hæfte mig ved, er i forhold til hr. Aage Frandsens sidste indlæg, hvor han viftede med forsiden af beslutningsforslaget og refererede til de punkter, der var nævnt, og spurgte, om ikke alle kunne være enige om, at i hvert fald dette må man undersøge.
Jeg vil da gerne pege på i hvert fald to af disse punkter, som må være fuldstændig centrale i straffesagen.
Det er punkt ét: Borgmesterens varetagelse af funktionerne som øverste daglige leder af administrationen, formand for økonomiudvalget og formand for kommunalbestyrelsen.
Hvis ikke det er kernen i straffesagen, sådan opfatter jeg det i hvert fald, så ved jeg ikke, hvad kernen i en straffesag kunne være.
Og dernæst endnu mere tydeligt: Farum Kommunes aftaler med organisationer og private virksomheder, herunder sportsklubber og finansieringsinstitutter osv.
Det er da også lige nøjagtigt i kernen af, hvad jeg opfatter som Farumsagen.
Derfor kan jeg uden videre pege på i hvert fald to forhold, hvor det så indlysende ligger lige i kernen af straffesagen.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-11-20:
Nu vil jeg give hr. Aage Frandsen et råd.
Kom nu herop og svar på de spørgsmål, det er stillet i dag.
Det er hr. Aage Frandsen, der er pennefører.
Hvis hr. Aage Frandsen ikke kan eller ikke vil besvare spørgsmål, så kom op og sig, at hr. Aage Frandsen ikke kan og ikke vil. Men det, hr. Aage Frandsen forlanger af regeringspartierne, er jo, at vi skal være tankelæsere.
Vi bliver ved med at stille spørgsmål om, hvad man mener, beder forslagsstilleren at komme med eksempler på konkrete elementer, der kan indgå i et kommissorium, og ingen af ordførerne, af dem jeg har spurgt, gider så meget som svare på de spørgsmål, der bliver stillet.
Det er ikke hjælpsomt.
Og det er altså forslagsstillerne, der er nødt til at forklare os andre, hvad det handler om.
Vi får altså ikke åbenbaringer.
Aage Frandsen (SF), 2002-11-20:
Når man skal forholde sig til et beslutningsforslag af denne karakter, må man gå ud fra, at man begynder på side 1.
Hvad står der på side 1?
Der står, at vi gerne vil have undersøgt følgende: Borgmesterens varetagelse af funktionerne som øverste daglige leder af administrationen, formand for økonomiudvalg, formand for kommunalbestyrelsen.
2. Kommunalbestyrelsens varetagelse af deres erhverv.
3. Embedsværkets varetagelse af embeder, herunder dets muligheder for at gøre det og på den måde, som de har gjort det på
4. Den kommunale revision - osv.
Det er afgrænsningen.
Så er det næste: Jamen noget af det her laver politiet jo også en undersøgelse af.
Så trækker vi det fra, for det, der er pointen i det her, er, at Farumsagen har denne størrelse.
Politiet undersøger et eller andet areal, som jeg jo ikke kender.
Men de undersøger et eller andet areal.
Der er et areal herovre, som jeg er overbevist om, de ikke undersøger.
Jeg er overbevist om det, men jeg kan jo ikke vide det, for jeg ved jo ikke, hvad politiet går og laver, og det skal jeg jo heller ikke.
KL. 15.25 Men jeg er overbevist om, at der er et areal herovre, som ikke er undersøgt.
Så er der en lille bitte smule, som Farum Kommune selv har sat i værk, som alene vedrører spørgsmålet om, hvorvidt der er nogen, der skylder Farum Kommune penge.
Et lille hjørne.
Så er der endelig nogle, der - når man taler om, hvilken undersøgelse - henviser til Jens Peter Christensen-udvalget.
Det undersøger intet af det, der foregik i fortiden.
Arealet her, politiet her, jeg vil have det hele her, og det vil mine medforslagsstillere også.
Så vi skal finde en afgrænsning i forhold til, hvad det er, politiet laver, og det er det, Justitsministeriet bør være behjælpelig med.
Hvad har vi ellers et ministerium til end til også at betjene Folketinget og dets flertal?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-11-20:
Dér synes jeg, hr. Aage Frandsen kom med et af dagens mest sandfærdige udsagn: »Jeg ved jo ikke, hvad bagmandspolitiet går og laver.«
Nej, det er præcis det, der er problemet!
Og man kan have en eller anden overbevisning og tro på, hvad det er, de går og laver, men man ved det ikke, vel?
Og at alle papirer er kørt til bagmandspolitiet...
Jeg vil så gerne forstå hr. Aage Frandsen, vi plejer jo at være enige om mange ting, vi to, men vil hr. Aage Frandsen ikke godt prøve, sådan så jeg kan se det for mig, at forklare, hvad det så er, der skal gå i gang og på hvilket grundlag? Hvis nu der var en eller anden fjern byggegrund, som hr. Aage Frandsen ikke mente havde noget med bagmandspolitiet at gøre, hvad er så grundlaget for undersøgelsens start?
Og hvad så, hvis det viser sig, at det også ligger hos bagmandspolitiet? Prøv lige at forklare os det.
Det er jo dog hr. Aage Frandsen, der er forslagsstiller, og nu må det være os, der stiller spørgsmål til hr. Aage Frandsen, ligesom vi plejer at stille spørgsmål, når ministeren kommer med et forslag.
Prøv at forklare mig det, jeg vil så gerne kunne se det for mig.
Svend Auken (S), 2002-11-20:
Justitsministeren noterede med tilfredshed, at hr. Aage Frandsen var venlig og imødekommende over for ministeren, og hans holdning dækker helt de fire forslagsstilleres holdning. Så kunne man jo godt forestille sig, at ministeren svarede på samme måde, men det var jo en total afvisning en gang til.
Der er stadig væk ikke givet noget fornuftigt svar på, hvorfor der ikke har været nogen forhandling; vi har jo bedt regeringen om forhandling siden foråret.
Hvorfor har man aldrig villet sætte sig ned og diskutere f.eks. afgrænsningsproblemerne eller dobbeltundersøgelsesproblemet, og betragte det som et praktisk problem i stedet for som en principiel, uoverstigelig hindring?
I samme øjeblik man betragter noget som en principiel, uoverstigelig hindring, kan man jo ikke komme videre.
Hvis man derimod ser det som et praktisk problem, der skal løses på en sådan måde, at det ikke giver anledning til principielle betænkeligheder,
kan man i en dialog løse problemet.
Det har jeg aldrig forstået, og jeg synes heller ikke, det ligner justitsministeren, og jeg synes slet ikke, at den afvisning, der blev givet en gang til her, var særlig klædelig.
Jeg spurgte i mit indlæg, og ministeren har stadig væk ikke svaret på det: Er det ikke rigtigt, som vi undervejs i udvalgsarbejdet fik indtryk af, at der i løbet af vinteren vil foreligge et anklageskrift, og at man, når man har anklageskriftet, faktisk har mulighed for at lave en ganske fornuftig, praktisk tilrettelæggelse af arbejdet, så man nyttiggør politiets arbejde, men så man undgår en dobbeltundersøgelse?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-11-20:
Jeg forstår, at forretningsordenen på dette tidspunkt foreskriver, at jeg skal stille spørgsmål til ministeren.
Jeg er meget enig i det, jeg hører ministeren sige, at det er godt, der er et par forslagsstillere, der er mere konstruktive end andre.
Jeg hørte fru Line Barfod sige, at fru Line Barfod bestemt ikke havde noget mod snurrende kameraer og åbne døre, så jeg går ud fra, at ministeren er helt indstillet på at møde i Udvalget for Forretningsorden til et åbent samråd, så befolkningen stadig væk kan følge med i, hvad det var for hemmeligheder, hr. Poul Nødgaard ikke ville åbenbare her i Folketingssalen. Så vil jeg godt bede ministeren bekræfte
Jeg synes i hvert fald, det er et problem.
Svend Auken (S), 2002-11-20:
Ministeren føler, at vi andre har et stort ansvar.
Men hvis ministeren siger ja til noget, hun er så meget imod, så påtager hun sig jo også et ansvar, for det er hende, der skal føre det ud i livet.
Jeg synes, vi er ved at rykke os meget, hvis en minister siger, at det her strider imod alt, hvad hun tror på, og alt, hvad hun synes er rigtigt, og hun så alligevel medvirker ved gennemførelsen af det.
At være minister er ikke et borgerligt ombud.
Hvis man siger, at man vil være minister, så er det, fordi man er indstillet på at gøre det, der skal gøres og tage ansvaret for det.
Man fraskriver sig ikke ansvaret, fordi der er andre, der har vedtaget en folketingsbeslutning. Man har den mulighed, at man kan gå af.
Det ønsker jeg ikke for ministeren, for jeg har faktisk stor sympati for ministeren.
Men de svar, hun er kommet med i dag, efterlader i den grad et indtryk af mangel på vilje til at sætte sig ned og forhandle for at løse de praktiske problemer.
Selvfølgelig er det vanskeligt, men der er jo så meget anden lovgivning, der er vanskelig, ikke mindst på justitsministerens område, men vi plejer da at kunne forhandle og tale om det.
Jeg tror personlig ikke på, efter de mange invitationer vi er kommet med i dag, at ministeren er indstillet på at medvirke, og derfor er det måske det bedste at få vedtaget det her forslag og så håbe på, at når ministeren også har ansvaret for det her, kan vi få en rigtig dialog.
Den dialog har vi ikke fået i dag.
Lene Espersen (KF), 2002-11-20:
Jeg synes, at hr. Niels Helveg Petersen i sit indlæg
meget klart fik anskueliggjort, hvor vanskelig den her problemstilling er, og at der i hvert fald er forhold, hvorom man som menigmand ville sige, at det måtte da være forhold, som bagmandspolitiet måtte beskæftige sig med.
Som det var fuldstændig åbenlyst, at det ikke var noget, en undersøgelseskommission skulle begynde at tage sig af.
Men da hverken vi her i Folketinget eller menigmand, i hvert fald de færreste, sidder og arbejder i bagmandspolitiet, er det vanskeligt for os at svare på på forhånd. Men jeg mener i hvert fald, det er meget, meget væsentligt at fastholde, at med hensyn til de centrale punkter, som bagmandspolitiet beskæftiger sig med, skal undersøgelseskommissionen ikke spilde sine kræfter.
Det vil bare være rent spild af tid og ødelæggende for politiets arbejde, såfremt man begiver sig ud på den galej.
Den betragtning tror jeg også forslagsstillerne er fuldstændig enige i.
Jeg deler også fru Birthe Rønn Hornbechs skepsis, både for så vidt angår spørgsmålet omkring konkurrerende undersøgelser og spørgsmålet omkring dobbeltundersøgelser, fordi det meget, meget nemt kan ende i et sådant scenarie.
Der har Justitsministeriet ad flere omgange meget klart over for forslagsstillerne og Udvalget for Forretningsordenen redegjort for de meget væsentlige, principielle, juridiske problemer, der ligger i at ville begive sig ud på den vej.
Den vej er ikke farbar.
Til hr. Svend Auken vil jeg sige: Jeg har ikke konkrete informationer om, hvornår anklageskriftet ligger klar.
Men de seneste meldinger, jeg har fået, tyder på, at anklageskriftet er klar sent på foråret.
Det er altså ikke i løbet af de næste par måneder.
Det er ikke de oplysninger, jeg har.
Det er et meget, meget, meget omfattende materiale, og der er noget, der tyder på, at der er mere arbejde i det end de informationer, hr. Svend Auken har.
Men jeg vil gerne igen her fra talerstolen klart tilkendegive, at jeg gerne medvirker i form af udvalgsbehandling eller andet til at få klargjort, hvor det er, vi fra regeringens side mener, man bliver nødt til at blive mere præcis i forslagsstillernes forslag, og så der tage en drøftelse af, hvordan vi får skrevet det ind. Men jeg overlader det til Udvalget for Forretningsordenen at foretage de vurderinger i første omgang, og så vil jeg ellers stille mig velvillig over for det, som udvalgets medlemmer måtte mene var den rigtige fremgangsmåde.
Den procedure mener jeg, at udvalget er det bedste til i samråd at finde frem til.
Line Barfod (EL), 2002-11-20:
Bare for at der ikke skal være nogen misforståelser, så er de fire forslagsstillere enige.
Grunden til, at vi ønsker den her undersøgelseskommission, er netop, at vi ønsker åbenhed om, hvem der er politisk ansvarlig for det, der er foregået i Farum.
Hvem er det, der politisk er ansvarlig for, at der ikke er blevet grebet ind tidligere
Det er det, vi ønsker afklaret i fuld åbenhed i en kommission, og det er derfor, vi ønsker at få en kommission i gang så hurtigt som muligt.
Selvfølgelig er der vanskeligheder, fordi der kører en politimæssig undersøgelse samtidig.
Det er der ingen, der er uenig i, så det behøver vi ikke at bruge så meget tid på at hidse hinanden op over.
Det, vi prøver at nå frem til, er, hvordan vi så klarer de vanskeligheder.
Der er jo ingen tvivl om, at det er et problem, at der foregår en strafferetlig efterforskning af den, der sidder centralt i midten, nemlig borgmesteren, og det vil give nogle problemer, at man ikke kan afhøre ham under vidneansvar i kommissionen samtidig.
Men der er jo masser af andet, man kan gå i gang med, og så må man vente med borgmesteren, til straffesagen engang er afsluttet.
Vi er alligevel enige om, at kommissionsundersøgelsen kommer til at tage mange, mange år, og der er jo ingen, der forestiller sig, at hverken tidligere arbejdsminister, hr. Knud Erik Kirkegaard, eller tidligere miljøminister, hr. Svend Auken, er indblandet i noget strafbart.
Så kan man jo starte med at se på de sager, der har været i deres ministertid, eller under andre ministre.
Aage Frandsen (SF), 2002-11-20:
Er ministeren ikke enig i, at en række af de punkter, der opregnes her på forsiden, med 99,999 pct.s sandsynlighed ikke er noget, bagmandspolitiet ser på, endsige undersøger?
Er det ikke helt sikkert?
Er ministeren ikke også enig i, at selv de steder, hvor der er punkter, hvor vi ved, man undersøger noget, kan det godt være noget, man alligevel kan se på ud fra andre synsvinkler end bagmandspolitiets, altså se på det ud fra en anden lovgivning end straffelovgivningen, og dermed kan det have undersøgelseskommissionens interesse?
Der er f.eks. offentlighedsloven, den kommunale styrelseslov, ja, en række love, der vedrører kommunale forhold, som ikke er noget, bagmandspolitiet i hvert fald primært skal interessere sig for.
Det kan godt være, de ser på det, men det er jo ikke det, de skal undersøge i den her forbindelse, det er jo det strafferetlige.