Margot Torp (S), 2004-11-19:
Socialdemokratiet finder ligesom Venstre, at det er meget tilfredsstillende, at fødevareområdet reguleres på europæisk plan.
Samlet set øger det fødevaresikkerheden, at alle EU-lande får stadig mere styr på, hvad der skal kræves af dem, der fremstiller, håndterer og sælger fødevarer, og hvordan der skal følges op med kontrol på området.
På enkelte områder kan det betyde svækkelse i forhold til tidligere dansk lovgivning, men taget under et er der for os ikke tvivl om, at danskernes fødevaresikkerhed bedst er tjent med at blive reguleret på EU-niveau.
Det betyder også, at EU nu er så stor en spiller på verdensmarkedet, at vi kan påvirke de internationale regler for fødevaresikkerhed.
Jeg siger ikke, vi kan bestemme dem, men vi kan i hvert fald være med til at påvirke dem.
Når alt det er sagt, så beklager vi, at regeringen i arbejdet med at tilpasse den tidligere fødevarelov til det nye EU-regelsæt har valgt en form, der på mange måder fremmedgør fødevarelovgivningen langt ud over, hvad der sikkert under alle omstændigheder vil ske i den proces.
Det gælder ikke kun antallet af ministerbemyndigelser – og jeg skal rose Venstres ordfører på området for at huske på, at Venstre var voldsomt imod dem, da vi lavede loven i sin tid – men det er især rækkevidden af dem.
Et eksempel på, at en bemyndigelse er gjort betydelig mere vidtgående i den nye lov, findes i § 20, stk. 2 og 3, i lovforslaget, hvor den nye minister bemyndiges til at nedsætte et råd med ekspertise – det skal jo ikke hedde eksperter i den her regering – inden for fødevarekvalitet til at bistå ved administration af en frivillig mærkningsordning og ved fastsættelse af regler for den.
I lovforslaget kan ministeren helt efter eget hoved sammensætte rådet og bestemme dets forretningsorden.
I den nugældende lov har ministeren en tilsvarende bemyndigelse til at nedsætte et fødevarekvalitetsudvalg – det er pendanten – men her er det i loven fastsat, at mens ministeren udpeger formanden, så udpeges de øvrige medlemmer efter indstilling fra de berørte forbruger- og erhvervsorganisationer og myndigheder.
Det mener jeg simpelt hen er kernen i problemet med det her lovforslag, og det er ikke et EUproblem, så vidt jeg kan bedømme.
Det er denne her regering, der helt konsekvent undergraver den demokratiske indflydelse på dansk fødevarelovgivning.
Ved mange og meget vidtgående ministerbemyndigelser er både Folketinget og de berørte interessenter som f.eks. Forbrugerrådet sat ud af spillet, når der skal ske ændringer i det regelsæt, der skal sikre danskerne
gode og sunde fødevarer.
Det synes vi ikke er betryggende.
Det er fint nok med den redegørelse, Venstres ordfører lancerede, den synes vi under alle omstændigheder var god, men der er brug for i udvalgsarbejdet at arbejde meget mere med at inddrage og sikre, at ministeren inddrager berørte interessenter.
Det er jo ikke gjort med en gang om året at se på, hvad der er sket.
Det er jo netop en politisk kampplads, og kampe skal udspilles, mens de er aktuelle.
Derudover deler vi også Forbrugerrådets bekymringer om, hvorvidt lovforslaget skal slække på målet om at sikre grundlaget for en effektiv og sammenhængende ensartet kontrol med fødevarer fra jord til bord, herunder muligheden for at offentliggøre kontrolresultater.
Denne målsætning er som den eneste af de tidligere trukket ud af loven og figurerer kun i bemærkningerne.
Med regeringens opsplitning af hele området i to ministerier og med den aktuelle svækkelse af hele kontrolinstansen kunne man godt få den tanke, at der lå en klar politisk linje i den prioritering.
Vi deler også Forbrugerrådets bekymring for, at lovgivningen omkring vildledning svækkes med den nye lov, hvor ministerbemyndigelserne heller ikke indhegnes.
I den nugældende lov står det langt mere direkte i § 19, stk. 4, som er udgået, hvad der er omfattet af vildledning.
Der er faktisk en række tekniske ting, vi meget gerne vil se på.
Vi vil også meget gerne se på, om beskyttelsen af de ansatte, der råber vagt i gevær, når der er et fødevaresikkerhedsproblem, nu også er tilstrækkelig mod afskedigelse eller andre sanktioner.
Der kan i høj grad være brug for de såkaldte whistleblowers her også.
Når alt det er sagt, så er der også forbedringer i det her lovforslag, bl.a. noget om vandet.
Vand i fødevarefremstilling er også med, og bødeniveauet differentieres osv.
Ordføreren her er bundet i Europaudvalget.