runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Helveg Petersen (RV), 2004-05-27:
Den 18. marts i år var der en konference her på Christiansborg arrangeret af Folkekirkens Nødhjælp, og der ligger meget grundigt udarbejdet materiale, som også kan genfindes på hjemmesiden www.klyngebomber.dk.
Går man det materiale igennem, så står det også rimelig klart, hvad det er for et forfærdeligt våben, vi har med at gøre her.
Den konference var vigtig.
Ud over at levere en grundig dokumentation var den selvfølgelig også vigtig i forhold til at give mere opmærksomhed, at forsøge at rette mere opmærksomhed mod det her vigtige emne.
Og de forfærdelige humanitære konsekvenser, som klyngebomber medfører, er der behov for mere offentlig opmærksomhed om.
Som bekendt kan klyngebomber kræve tusindvis af civiles
og uskyldiges liv ikke bare under konflikter, men også efter konflikter, i og med at ueksploderede klyngebomber i realiteten fungerer som en form for landminer og derved kan have vedvarende negative påvirkninger i postkonfliktområder i store dele af verden i dag.
Det skønnes forskellige steder, at op imod 84 lande i dag er berørt af efterladenskaber fra klyngebomber, og det er i sig selv et kolossalt problem.
Dertil kommer, at klyngebomber stadig væk anvendes den dag i dag, dokumenteret eksempelvis af Human Rights Watch.
Det finder vi uacceptabelt fra Det Radikale Venstres side.
Og dertil kommer, at ifald de bruges, så må de, der smider klyngebomber, også bære en stor del af ansvaret for at rydde op efter sig og for assistance til ofre.
Det er vigtigt, at ngo'er bliver ved med at presse på
også på det her område for at give området mere opmærksomhed og for at presse politikere og politiske systemer til at gøre det af med den form for ammunition.
Vi kan selvfølgelig fuldt ud støtte den vedtagelse, som vi selv er med til at foreslå, og vi vil også forfølge dette spørgsmål i forbindelse med forsvarsforligsforhandlingerne.
Dertil kommer, at vi også synes, det er naturligt, jævnfør den debat, vi havde tidligere på dagen om Danmarks potentielle medlemskab af FN's Sikkerhedsråd, at man også her bruger den plads til at gøre opmærksom på problemstillingen og arbejde for et forbud mod den type ammunition.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-05-27:
Så vidt jeg kan se, er den store forskel mellem det her forslag og regeringens eget forslag, at vi vil tvinge kommunerne til at bruge anvisningsretten.
Som vi ser det, har kommunerne i mange år efterhånden haft muligheden for at bruge anvisningsretten meget mere fleksibelt, end de gør i øjeblikket, og siden kommunerne så at sige ikke af sig selv bruger de muligheder, der er inden for den eksisterende boliglovgivning, så er vi parate til at tvinge kommunerne og sige, at i det øjeblik, man står med områder med store boligsociale problemer, så skal kommunen være forpligtet til at sikre, at der sker en spredning af de sociale problemer. Man kan også sige det på en anden måde: at kommunen skal være forpligtet til at sørge for, at i de boligområder, hvor der bor mennesker med få sociale problemer, bliver ledige lejligheder reserveret til de mennesker, som har store sociale problemer.
Det vil sige, at så vidt jeg kan se, er forskellen mellem regeringens forslag og Det Radikale Venstres forslag, at vi vil tvinge kommunerne, mens regeringen kun har løse hensigter.
Har jeg forstået det rigtigt?
Morten Helveg Petersen (RV), 2004-05-27:
Nu synes jeg ikke, det tilkommer mig sådan at referere fra de drøftelser, der har været, men jeg kan garantere spørgeren for, at regeringen er udmærket bekendt ...
Bendt Bendtsen (KF), 2004-05-27:
Som jeg allerede har redegjort for, kan jeg sige, at jeg mener, at det her er lige smalt nok i forhold til det, regeringen gerne vil på det her område.
Med Jørgen Nue Møller i spidsen for en programbestyrelse og flere penge, 100 mio. kr., som er sat af i en pulje, som skal gå til kvarterløft og andre ting, mener jeg faktisk, at vi kan tage debatten.
Det er selvfølgelig et godt initiativ, Det Radikale Venstre er kommet med; jeg mener bare, at det er for smalt.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-05-27:
Tak for redegørelsen og modtagelsen af forslaget.
Jeg forstår godt, at økonomi- og erhvervsministeren benytter chancen til at fremlægge regeringens eget forslag ved den her lejlighed, men jeg håber også, at ministeren vil have forståelse for, at jeg selvfølgelig gerne vil vide, hvad årsagen er til, at regeringen ikke kan støtte det her forslag, for så vidt jeg kan se, ligger de to forslag jo meget godt i tråd med hinanden.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-05-27:
Nu er det jo sådan, at hr. Keld Albrechtsen plejer at læse
bibelen ligesom en vis anden herre. Det er jo ikke sådan, at folk står uden tag over hovedet.
Det, vi nu forsøger sammen med de kommunale parter, sammen med gode folk ude i området, er at prøve at gøre noget ved det, som også Det Radikale Venstre sætter fokus på i debatten i dag, og det er at prøve at imødegå den her ghettoisering, prøve på at fordele de familier, der er ressourcesvage, så folk, der er ressourcestærke, ikke flygter ud af et område.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Nu ved vi jo rent faktisk ikke, hvor mange der vil blive solgt; det er jo kun et gæt fra ministerens side.
Så vi ved jo ikke, hvor mange lejligheder der går tabt på den konto.
Men ministeren bekræfter altså også, at den afvisning, der sker af beboere, der f.eks. søger til Gellerupparken, så kan komme til at medføre, at der kommer til at stå lejligheder tomme.
Det har ministeren i virkeligheden stået og bekræftet.
Så er mit spørgsmål: Hvor skal de mennesker, der bliver afvist, så bo?
Er det så sådan, at i samme øjeblik de er blevet afvist, står der en anden lejlighed, som de gerne vil bo i?
Er det sådan, det skal forstås?
Eller skal det forstås sådan, at de bare bliver afvist, og så må man se, om man efterfølgende kan løse deres boligproblem?
For det er sådan, jeg læser regeringens udspil.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-05-27:
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at nu er det jo sådan, at værktøjet med hensyn til at ændre anvisningsreglerne kun er et enkelt værktøj, der ligger i værktøjskassen omkring ghettoisering.
Som det fremgik af regeringens redegørelse forleden dag, sættes der jo ind på en række områder imod ghettoisering.
Til det helt konkrete spørgsmål: Ja, vi mener faktisk, at er der problemer i et område, så skal kommunen i det område have 100 pct. mulighed for at anvise, og i resten af kommunen skal man have 50 pct. mulighed frem for de 25 pct., der er gældende i dag.
Alt efter hvordan man ser på det her, vil jeg gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, så er det at vende tingene på hovedet.
Men det er rigtigt, at vi altså giver kommunerne en bedre mulighed for at sige, at ressourcesvage borgere skal kunne fordeles bedre, end man gør i dag, og det kan godt i den sidste ende betyde, at nogle, der har været skrevet op i en boligafdeling i mange, mange år, hvor kommunen har haft anvisningsret til 25 pct., men nu lige pludselig får det til 50 pct., så må vente, hvis de ønsker at bo nøjagtig i den boligafdeling, som de har søgt til. Med hensyn til salg af boliger så ved hr. Keld Albrechtsen, at det er et forsøg, vi taler om; det er måske op til 5.000 boliger ud af 470.000.
Både boligafdelingen, kommunen og boligorganisationen skal jo være enig
, hvis en bolig skal sælges til tredjemand.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om jeg har forstået det rigtigt, at ministeren altså vil fratage en række ansøgere til lejligheder deres ventelisterettigheder, således at de ikke kan få en lejlighed dér, hvor de ellers ville have ret til at få det, og at dette medfører, at der så bliver tomme boliger i de afdelinger, hvor ministeren indfører sin diskriminatoriske regel.
Så vil ministeren ydermere begynde at sælge almene boliger, og så bliver det samlede resultat, at der bliver langt færre almene boliger til rådighed for den kommunale boliganvisning.
Har jeg forstået det rigtigt, at det er de instrumenter, ministeren vil bruge?
Og hvordan i alverden skulle det kunne løse noget som helst ghettoproblem, hvis der ellers er sådan et?
Jeg vil godt bede ministeren redegøre for: Er det rigtigt, at ministeren planmæssigt vil reducere antallet af almene boliger, der står til rådighed for anvisning?
Jeppe Kofod (S), 2004-05-27:
Jo, jeg kan bekræfte, at jeg synes
, at mange af de ting, som udenrigsministeren nævnte i besvarelsen, er vigtige og gode tiltag.
Det synes jeg egentlig er helt nødvendigt, for det kan godt være, at der findes nogle moderne våbentyper, der er mere præcise, men det generelle problem med brug af klyngebomber forsvinder jo ikke.
Jeg nævnte Laos som eksempel, hvor der jo er 11.000 episoder, hvor mennesker er blevet skadet på grund af de ting her, og også Irak, hvor der er en masse mennesker, der er døde eller sårede som følge af brug af klyngebomber.
Jeg synes, vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at undgå, at klyngebomber bliver brugt i sådan nogle konflikter her, fordi de netop gør så stor skade på civilbefolkningen, specielt i de områder, f.eks. i Irak, hvor vi så, at man bombede i tætbefolkede områder, hvor der er mange civile, som så er blevet ofre for de her bomber.
Jann Sjursen (KD), 2004-05-27:
Kristendemokraterne har været med til at rejse denne for os at se vigtige forespørgselsdebat om brug af klyngebomber.
Det har vi, selvfølgelig sammen med de øvrige forespørgere, gjort på baggrund af, at der internationalt har været mere opmærksomhed omkring brugen af klyngebomber de seneste år,
været forskellige initiativer, som peger i retning af, at det er vigtigt, at enkeltlande og det internationale samfund i det hele taget vier brugen af klyngebomber meget større opmærksomhed, end vi hidtil har gjort.
Der er utrolig store negative humanitære konsekvenser forbundet med brugen af klyngebomber, som jo ikke bare i forhold til det tidspunkt, hvor de bliver smidt på, men også lang tid derefter har store konsekvenser ikke mindst for civilbefolkningen.
I den forbindelse er det selvfølgelig vigtigt, som jo ikke mindst udenrigsministeren har gjort rede for i forbindelse med sin besvarelse af forespørgslen, at Danmark teknisk og økonomisk yder sit til, at ikkeeksploderet ammunition, også fra brugen af klyngebomber, kan blive fjernet.
Vi er jo i forhold til den internationale indsats, vi har ydet på det her område, ved at være kendt, kan man vel godt sige, for netop det bidrag, vi giver til rydning også af miner.
Det bringer mig over til, at for Kristendemokraterne at se har vi jo med klyngebomber et våben, en ammunition at gøre, som er at sammenligne med brugen af landminer, som for år tilbage blev afskaffet.
Vi mener, at Danmark med det moratorium, som er foreslået i det forslag til vedtagelse at Danmark skal arbejde for, kunne være med til på samme måde, som vi var det i forbindelse med brugen af landminer, at rejse ikke bare en debat internationalt, men også at sikre et forbud, som jeg også forstår i virkeligheden er målsætningen for regeringen med de krumspring, man så mener der skal gøres, inden man når så vidt.
Vi tror, at et moratorium, et øjeblikkeligt moratorium, ville være en god vej at gå for at nå til et egentligt forbud.
Derfor er vi selvfølgelig med i det forslag til vedtagelse, som er fremsat af hr. Søren Søndergaard også på vores vegne.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-27:
Ja, det er jeg sådan set helt overbevist om også er tilfældet, for hr. Morten Helveg Petersen står jo også som en af medforslagsstillerne.
Nu kan man aldrig vide, hvordan et valg går - der er jo to muligheder - men hvis nu det går, som alt tyder på i 25 af de sidste 28 meningsmålinger, nemlig at der vil være et flertal, der består af Det Radikale Venstre, Socialdemokratiet, SF og Enhedslisten, vil Det Radikale Venstre så i den situation gennemføre det, der i dag er dagsordenen?
Morten Helveg Petersen (RV), 2004-05-27:
Selvfølgelig.
Vi står selvfølgelig inde for ordlyden af den vedtagelse, der ligger på bordet i dag.
Nu vil jeg så i øvrigt være varsom med sådan at tage forskud på glæderne i forhold til forestående valg og regeringsskifte og den slags ting, men vi står selvfølgelig bag den formulering, der ligger i vedtagelsen, det er klart.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-27:
Tak for en tale, som jeg synes var klog, og som SF i høj grad deler sådan de grundlæggende synspunkter med.
Jeg har et enkelt spørgsmål, og det er, fordi jeg kan huske, hvor svært det var under den tidligere SR-regering at komme af med landminerne, men det lykkedes.
Og jeg vil bare sikre mig, at når vi får et andet flertal i Folketinget, og det tyder alt jo på vil ske efter et valg, at Det Radikale Venstre så vil stemme for et forslag, som det, der ligger her: at vi skal arbejde internationalt i ethvert forum for bindende forbud mod alle former for klyngeammunition, og at Danmark skal tage selvstændige initiativer i den sammenhæng. Jeg anser det egentlig for en selvfølge.
Jeg skal bare lige have det bekræftet, så ikke onde folk, der har meget mistanke, kunne komme i tanker om, at det måske ikke var tilfældet.
Helge Adam Møller (KF), 2004-05-27:
Jo, det er da rigtigt.
Der er jo et kæmpe problem med de bomber, der ikke eksploderer, for så risikerer man, når freden forhåbentlig er etableret, at børn på vej til skole eller manden, der skal ud og pløje sin mark, støder på dem.
Det er jo også derfor, vi i Danmark selv har forbudt dem og arbejder så intenst for, at de bliver forbudt på verdensplan, men også arbejder for, at de netop ikke skal kunne ligge der, ved at de destruerer sig selv.
Hvis de ikke rammer det militære mål, så destruerer de jo sig selv.
Kan hr. Jeppe Kofod ikke bekræfte, at det jo netop er det, udenrigsministeren har sagt?
Det er det, vi arbejder på, og det gjorde vi også under den tidligere regering.
Vi arbejder på det nu, og vi gør alt, hvad vi kan.
Vi har selv afskaffet den slags våben i Danmark.
Er det ikke korrekt?
Jeg udtrykte ikke kærlighed til rifler eller morterbomber eller andet.
Jeg sagde bare, det er nødvendigt indimellem, og det viser historien også i dette land, at hvis man ikke vil bruge våben, så havde vi haft en Hitler til at regere, så havde det været kommunistisk, så havde USA ikke været et frit land osv. Vi har jo historiske eksempler - det ene efter det andet.
Havde Kuwait været et frit land i dag, hvis der ikke var anvendt våben, hvis FN ikke havde sagt, at Saddam Hussein skulle smides ud?
Det ved hr. Villy Søvndal godt.
Det, der så må være det vigtigste, er, at man anvender de våben, således at man får færrest mulige skader på uskyldige mennesker.
Her vil jeg godt helt klart og tydeligt på den militære baggrund sige, at hvis man inde i en by skulle anvende konventionelle artillerigranater og mortergranater og flybomber, så ville man få betydelig flere skader, end hvis man brugte klyngebomber med en selvdestruktionsmekanisme.
Det er der for mig ikke et sekunds tvivl om.
Så det er altså, hvis man kan snakke om det, et mindre skadende våben, men det er søreme skadende.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-05-27:
Det er lige en bemærkning til ministerens polemik omkring ulandsbistanden.
Og så bebrejde os, at vi tager det ind i vores, synes jeg er at skyde ved siden af.
I det hele taget vil jeg sige om den brede enighed
omkring de her vedtagelser, at jeg kunne da også have ønsket mig, at der var en meget bred enighed.
Men det forekommer da ærlig talt lidt umuligt, når regeringen går i enrum med Radikale og Socialdemokrater og forhandler en vedtagelse, som man så bare regner med, at vi uden videre skal stemme for.
Det er jo ikke en måde at forhandle på, hvis man ønsker en bred enighed omkring FN-politikken.
Når dertil så kommer, at der er punkter, man ved vi andre er uenige i, forekommer det da rimelig klart, at der ikke kan blive enighed omkring FN-politikken.
Jeg kunne også ønske mig, at vi kunne have fået en bredere enighed, men det havde da forudsat en helt, helt anderledes forhandlingstilgang fra regeringen og fra Radikale og fra Socialdemokraterne i forhold til de andre partier i Folketinget.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-27:
Jeg vil godt stille udenrigsministeren et andet spørgsmål
Kan udenrigsministeren bekræfte, at i efteråret 2002 traf EU en beslutning - det kan være, udenrigsministeren ikke ved det, så kan vi finde ud af det på anden måde - og da var det Danmarks holdning, at Danmark arbejdede for, det fik vi i hvert fald at vide, at der skulle vedtages en resolution, som fordømte stening af kvinder i Iran, men at der i EU-kredsen var lande, der satte sig imod det, og at resultatet blev, at hverken EU eller Danmark fremsatte en specifik resolution, der fordømte stening af kvinder i Iran?
Per Stig Møller (KF), 2004-05-27:
Nej, hvad der vedrører EU i Sikkerhedsrådet, har ikke noget med den sidste pind at gøre.
Det er en koordinationsforpligtelse, vi allerede har.
Jeg tror, det er pind nummer to, der drejer sig om reformen af Sikkerhedsrådet. Det kan jo indgå i reformarbejdet, men vil nok have lange udsigter, før Frankrig og England afleverer deres plads i Sikkerhedsrådet til EU's skiftende formænd.
Men det er da klart, det kan indgå i reformarbejdet. Men det er pind nummer to.
Én stemme er koordinationsforpligtelsen.
Jeg er også glad for den forsonlige tone fra hr. Jann Sjursen.
Det ser jo lovende ud for den endnu bredere opbakning omkring Danmarks rolle i FN og vores politik i FN.
Nu vil jeg altså stadig væk have lov at sige, at jeg synes faktisk, at den første del af dagens debat skuffede mig meget, fordi man netop prøvede at drille.
Først hr. Jeppe Kofod med ulandsbistanden.
Vi ligger blandt de fem lande i verden, der ligger højest.
Vi har været med til at trække EU frem i forbindelse med Monterrey.
Vi er det land i Sikkerhedsrådet, der ligger højest.
Så jeg synes faktisk ikke, det var rimeligt at gøre det til hovedemnet i forbindelse med det store, brede arbejde, der ligger i Sikkerhedsrådet.
Men jeg er glad for den tone, der ligger nu, i retning af at vi ønsker faktisk at få større bredde, en bredde svarende til 28. maj 2003.
Det er jeg glad for, det ønsker jeg også.
Jann Sjursen (KD), 2004-05-27:
Vi må se, hvordan det så går næste gang.
Det, der jo i virkeligheden også gjorde, at jeg bad om en kort bemærkning, var netop, at udenrigsministeren lidt skosede SF, Enhedslisten og Kristendemokraterne, når det gælder det at inddrage spørgsmål omkring udviklingsbistanden.
Mit synspunkt er præcis det samme som hr. Holger K. Nielsens i denne her sammenhæng, at det ikke er så mærkeligt, når regeringspartierne, S og R jo altså også har inkluderet det i sit forslag til vedtagelse.
Så det er jo ikke så mærkeligt, at vi andre, lige præcis når det gælder spørgsmålet om at øge bistanden internationalt set, også har det synspunkt, at vi burde altså selv gå foran og starte med at feje for egen dør og hæve vores bistand og få den op på 1 pct. af BNI, som den har været tidligere.
Så det var såmænd bare den bemærkning, jeg ikke synes
var helt rimelig, da udenrigsministeren sagde, at det dog var forunderligt, at det tema blev så centralt, som det rent faktisk blev.
Så takker jeg i øvrigt for det fortolkningsbidrag, som jeg betragter det som, at EU skal tale med én stemme i Sikkerhedsrådet i forhold til det, hr. Jeppe Kofod sagde tidligere i debatten, da han sagde, det kunne endegyldigt betyde, at EU som sådan skulle være medlem af Sikkerhedsrådet.
Jeg forstår, at det lægger udenrigsministeren ikke i den sidste pind, og det synes jeg sådan set var et udmærket fortolkningsbidrag til den del af debatten.
Per Stig Møller (KF), 2004-05-27:
Jamen selvfølgelig ønsker vi da det.
Jeg er da ked af at høre, hvis der er gået noget galt under forhandlingerne.
Men den 28. maj 2003 kunne vi altså lave en vedtagelse, som stort set har de samme elementer som det, der er foreslået nu. Og jeg forstår på hr. Holger K. Nielsen, at hvis der havde været et andet forhandlingsforløb, havde det måske været muligt for hr. Holger K. Nielsen at tilslutte sig.
Det håber jeg så vi kan finde ud af næste gang.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-05-27:
Betyder det, at det er et løfte om, at man vil forhandle reelt næste gang?
Eller er det bare noget sniksnak, som jeg har hørt så mange gange tidligere?
Jeg synes da, det er vigtigt at få afklaret, om regeringen og Radikale og Socialdemokraterne reelt ønsker en bred enighed også om FN-politikken og Danmarks rolle i Sikkerhedsrådet, når vi får den plads.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-05-27:
Jeg synes, at de her spørgsmål da er interessante.
Det er da muligt, at hr. Morten Helveg Petersen ikke kan referere fra forhandlinger.
Men kunne vi så ikke få at vide, hvis man nu ser på det her forslag til vedtagelse, hvad det er, Det Radikale Venstre i særlig grad har fået af indrømmelser dér?
Hvad i det her forslag kunne ikke være fremsat af regeringen
Altså hvad har man fået ud af at lave det her forslag til vedtagelse sammen med regeringen?
Morten Helveg Petersen (RV), 2004-05-27:
Jeg tror, jeg sagde spørgeren, men jeg beklager, formand, hr. Søren Søndergaard.
Jeg kan garantere hr. Søren Søndergaard for, at regeringen er udmærket bekendt med vores holdning på området, og det tror jeg i øvrigt er velkendt.
Jeppe Kofod (S), 2004-05-27:
Først vil jeg sige til hr. Helge Adam Møller
: Det, jeg nævnte, var ikke bare 1.000 dræbte, det var 1.000 civile sårede eller dræbte ifølge den her Human Rights Watch-rapport.
Og det synes jeg er et problem.
Om der findes mere upræcise våben end klyngebomber?
Det er givetvis helt rigtigt.
Det tror jeg helt sikkert på er korrekt, når hr. Helge Adam Møller siger det.
Men opgaven må jo være at begrænse de våbentyper, som skader civilbefolkningen så voldsomt, som klyngebomber og miner jo gør.
Og der nævnte jeg altså eksemplet med, at det jo ikke er
særlig tilfredsstillende, at der i hvert fald ifølge den her rapport alene ligger 100.000 ueksploderede bomber i Irak i øjeblikket som følge af brugen af de her klyngebomber, som udgør en stor fare, ikke blot for civilbefolkningen, men også for børn og andre, der skal færdes i Irak i øjeblikket.
Det er en kæmpe oprydningsopgave, så jeg synes, det er helt logisk, at man selvfølgelig arbejder for et forbud mod de her våbentyper.
Per Stig Møller (KF), 2004-05-27:
Jeg kan jo på baggrund af erfaringen give en politisk vurdering, fordi Danmark faktisk var med til at trække bistanden op for EU i forbindelse med Monterrey.
Den er skåret den ene gang, derefter er den PL-reguleret.
Det var sket på det tidspunkt, hvor vi skulle forberede EU's holdning til Monterrey, og der er ingen, der har anført over for Danmark, at vi ikke kunne tillade os at skære.
Fordi vi ligger helt i front i EU, ville det være et absurd argument, hvis lande, der ligger langt bagefter, siger, at vi ikke må røre ved den, samtidig med at man ikke selv bevæger sig.
Så vi har faktisk stadig væk den samme styrke i de forhandlinger.
Det ville da også være mærkeligt andet, når vi ligger i front og f.eks. også er det land i Sikkerhedsrådet, der giver mest.