runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Kaalund (S), 2003-10-08:
Kun ganske kort til hr. Peter Skaarup: Socialdemokratiet vil lade FN's afgørelser og beslutninger og drøftelser indgå i vore overvejelser, og jeg vil give Dansk Folkeparti det råd også at lytte til, hvad FN siger.
Jeg er overbevist om, at samtidshistorien, og den kommer meget hurtigt, vil vise også Dansk Folkeparti, at grundlaget for Dansk Folkepartis stillingtagen til at deltage i Irakkrigen vil være væk, vil være smuldret og ikke vil være til stede. Hvis Dansk Folkeparti vil følge en linje, hvor man siger, at Danmark skal agere selvstændigt; at vi skal tage selvstændig beslutning hver eneste gang, uanset hvad FN siger, uanset hvad EU siger, og uanset hvad NATO siger - så er man på en meget, meget gal vej, og det kan gå meget, meget galt.
Jeg synes, Dansk Folkeparti skulle bevæge sig ind i en læreproces, hvor de også ligesom lærer at lytte til, hvad der siges, også i internationale organer og sammenhænge.
Peter Skaarup (DF), 2003-10-08:
Jeg synes ikke, man blev særlig meget klogere af det, hr. Per Kaalund sagde her for lidt siden, for svaret på mit spørgsmål var, at man vil tage stilling afhængigt af, hvad FN's Sikkerhedsråd beslutter.
Men hvad kan vi bruge det til?
Nu er vi i den situation, hvor Danmark sammen med andre lande har været med til at hjælpe det irakiske folk ud af den fantastiske knibe, det har været i og givet det en enorm chance for fremtiden.
Skulle vi så sige til dem: Jamen det må afhænge af, om FN fortsat vil være med, altså lægge vores lodder til fordel for FN's Sikkerhedsråd, som netop har spillet fallit i denne sag?
Det har hele historien om Irak vist.
Det var ikke i stand til at løse den situation, som vi alle sammen gerne vil have løst.
Derfor spørger jeg igen: Kan vi ikke komme det lidt nærmere end bare nogle radikale vendinger fra Socialdemokraterne her i dag om, at det må afhænge af, hvad FN gør?
Betyder det, at man skal trække de danske soldater hjem den dag, FN måtte beslutte ikke at fortsætte indsatsen for Irak?
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå skal være rigtigt.
Så vil jeg sige til slut: Danmark var ikke afvigeren.
Vi var sammen med vore nærmeste allierede, USA og England, og en række andre lande, og det er da ikke at være afviger.
Per Kaalund (S), 2003-10-08:
Til hr. Peter Skaarup, der gerne vil putte Socialdemokratiet i rollen som et parti på slingrekurs, vil jeg gerne sige, at jeg mener, vores opfattelse har været rimelig fast og rimelig kontant her.
Vi har sagt: Det mandat, der gælder med hensyn til tiden, er december måned.
I øvrigt kører der jo danske nødhjælpsprogrammer og en lang række andre ting; det står i øvrigt i bemærkningerne til beslutningsforslaget. Til hr. Jesper Langballe vil jeg sige, at jeg ikke tror, hr. Jesper Langballe kan finde ret mange, hverken i Danmark eller andre steder, der gerne så Saddam Hussein fortsætte, som han var i gang og havde været i gang i mange år.
Det, vi diskuterer,
er, hvorledes det sker og på hvilke præmisser, det sker, og hvem det er, der beslutter det.
Efter vores opfattelse er det en enormt farlig kurs at slå ind på, hvis nogle, der føler sig truet, et hvilket som helst land, bare kan tage sig selv til rette og gå i gang uden FN-resolutioner og FN-beslutninger.
Det er dér, problematikken ligger.
Det er en opfattelse, der deles langt, langt hen ad vejen i de europæiske lande, men det er som sagt Danmark, ikke mindst støttet af Dansk Folkeparti, der er afvigeren.
Villy Søvndal (SF), 2003-10-08:
Hr. Ulrik Kragh indledte sin korte bemærkning med at mene, at jeg ville spole tingene tilbage.
Det er efter min og SF's opfattelse ved at placere FN i den helt centrale rolle i forhold til samtlige afgørende irakiske spørgsmål.
Men det vil den amerikanske administration som bekendt ikke.
Jeg forstår altså ikke, at det ikke bekymrer Venstres ordfører mere, at vi har en så selvtilstrækkelig amerikansk administration, at man mener, at man kan bede om hjælp fra lande, der har været modstandere af krigen, men samtidig bevare både den politiske, militære og økonomiske kontrol.
Er det virkelig en rimelig måde at gebærde sig på som stormagt efter Venstres opfattelse?
Det er det åbenbart. Hr. Skaarup siger, at det, at flere ting bringes til at fungere, gør, at flere ting skal beskyttes.
Det har irakerne alt for lang erfaring med besættelse til overhovedet at kunne overveje.
Og det, man har fået ud af den kludrede situation, er jo, at kredse i Irak, der formentlig i en anden legitim situation ville være villige til at hjælpe til, i øjeblikket oplever det, der sker, som fuldstændig illegitimt.
Så skal jeg sige til hr. Helge Adam Møller, at jeg må kvittere for evnen til selektiv læsning af beslutningsforslaget.
Jeg er ikke sikker på, at det ses her, men jeg har understreget alle de steder med gult, da jeg sad og læste beslutningsforslag nr. B 118.
Sagt til hr. Helge Adam Møller: Meget kan man gøre med historiefordrivelse, meget kan man gøre med spindoktorer, men man kan ikke benægte, at masseødelæggelsesargumentet var det afgørende argument ikke alene i Danmark.
Da Powell trådte frem i FN's Sikkerhedsråd vistnok den 9. februar, var det jo kronargumentet.
Så lad være med det, vil jeg sige til hr. Helge Adam Møller, det holder ikke i byretten.
Ulrik Kragh (V), 2003-10-08:
Men det forslag, vi behandler i dag, omhandler noget helt, helt andet.
Det er det, jeg gerne vil spørge, om ikke hr. Niels Helveg Petersen er enig i.
Vi står i en situation i Irak, hvor FN har bedt sine medlemsstater om at bidrage til at sikre ro og orden, således at der kan genopbygges i Irak.
Og er hr. Niels Helveg Petersen ikke enig i, at det er et væsentlig andet element at diskutere og en væsentlig anden beslutning at skulle tage stilling til end det, man diskuterede, og vi givet var uenige om for nogle måneder siden?
Og at det derfor er yderst relevant, at der ikke står noget om masseødelæggelsesvåben i dag, hvorimod det var særdeles relevant, at der stod noget om det, dengang vi havde dén diskussion?
Hans Christian Schmidt (V), 2003-10-08:
Nej, så var det måske lidt sent at komme med den.
Men det er jo ikke det, jeg bliver spurgt om. Jeg bliver ikke spurgt om: Hvad indeholder
det lovforslag, som ministeren fremsætter?
Det har hr. Torben Hansen fuldstændig rigtigt citeret.
Næh, jeg bliver spurgt om: Hvad sker der efter den 1. januar 2004
, når arbejdsgruppen er færdig?
Jeg synes, det er urimeligt, hvis jeg skulle begynde i dag at tippe på, hvad der kommer af indhold fra den arbejdsgruppe, og hvad det så bagefter måtte medføre. Nu venter vi på, at den rapport kommer til 1. januar
Men jeg kan bekræfte, at det jo da er meget rigtigt at citere lovforslaget, men det er så det, der er i mine bemærkninger til det lovforslag, der kommer.
Det, der står i lovforslaget, er selvfølgelig det, der bliver fremsat.
Jeg skal ikke svare, før efter arbejdsgruppen er færdig den 1. januar 2004.
Så vi venter og ser, hvad der kommer.
Villy Søvndal (SF), 2003-10-08:
To spørgsmål: I dag er der forlydender om, at der ikke kommer nogen ny FN-resolution, fordi USA vil undlade at fremlægge den for ikke at komme i mindretal.
Det er det ene.
Det andet er, at jeg synes på en måde, at det af flere grunde er en interessant dag i dag.
Danmark har med et snævert flertal i Folketinget været kastet ud i en krig.
Vi har bedt om at få beslutningsgrundlaget klarlagt på en offentlig høring.
Det siger et snævert flertal af regeringspartierne og Dansk Folkeparti nej til.
Det synes man er for ubehageligt for offentligheden at få frem i dagens lys.
Hvis det også bliver sådan, at en forlængelse af indsatsen - imod Socialdemokratiets ønske og imod dem, der ikke ønskede krigen - heller ikke kan tåle en offentlig debat, er det så ikke sigende for de problemer, folkestyret har i forhold til Irakkrigen, at man gør, hvad man kan for hermetisk at lukke enhver mulighed for offentlig debat, ikke alene fra regeringens side, men også fra dens tro væbner og støtte, nemlig Dansk Folkeparti?
Offentligheden tåler ikke indblik i de her ting; lad os derfor få så få offentlige diskussioner som muligt.
Det er den parole, man kører det her efter.
Er det virkelig holdbart?
Søren Søndergaard (EL), 2003-10-08:
Jamen det nytter jo ikke noget, at udenrigsministeren siger, at et spørgsmål om masseødelæggelsesvåben ikke har noget med den her diskussion at gøre, for det har det selvfølgelig.
Når vi skal sende 100 mennesker af sted til Irak, er det jo ret interessant, om de kan risikere at blive mødt med masseødelæggelsesvåben
Vil ministeren ikke erkende det?
Det er jo fuldstændig absurd, hvis ministeren nu vil meddele: Nu har masseødelæggelsesvåben intet med tingene at gøre; nu er der ikke risiko for brug af masseødelæggelsesvåben.
Der er præcis den samme risiko for brug af masseødelæggelsesvåben nu, som der var i marts.
Jeg går ud fra, at vi har en diskussion i salen i dag, fordi man beder om en forlængelse på nogle måneder.
Ergo må regeringen have vurderet, at en forlængelse på nogle måneder er så væsentlig, at det skal i salen.
Så gælder det vel også, hvis vi vil lave den forlængelse på et senere tidspunkt.
Per Stig Møller (KF), 2003-10-08:
For at tage den sidste frækhed først - det med tåbeligheder - havde jeg forventet, at hr. Villy Søvndal kunne læse, men han er undskyldt, når han åbenbart ikke kan læse.
Hr. Søren Søndergaard stiller to spørgsmål, som intet har med dagens emne at gøre, deri har formanden fuldstændig ret.
Det, det drejer sig om i dag, er et beslutningsforslag om udvidelse med 90-100 personer af de grunde, som jeg nævnte før i mit resumé af debatten.
Jeg vil bare sige, at undersøgelsen om masseødelæggelsesvåben er jo ikke slut.
siger: It is far to early to reach any definitive conclusions.
Så det vil jeg da også fraråde hr. Søren Søndergaard at gøre.
Det er en mellemrapport, der er kommet. Jeg skal også være så venlig at svare på det andet spørgsmål om Syrien.
Det er et referat fra Syrien, der eksisterer i det brev.
Jeg har ikke set Colin Powells brev og kan derfor ikke forholde mig til det.
Til hr. Søvndals spørgsmål om regeringen og FN's rolle: Vi har meddelt USA præcis det, jeg beskrev her i Folketinget som broen, som skal bestå af de to piller - som hr. Niels Helveg Petersen også efterlyste - hvorover flere styrker af forskellige nationaliteter og ikke mindst ikkevestlig nationalitet kan komme ind.
Der er mange ikkevestlige styrker derinde, men dem regner man jo aldrig med.
Jeg tror, at både hr. Ulrik Kragh og hr. Peter Skaarup har nævnt en række ikkevestlige styrker.
Men det er som at slå vand på en gås, for det spiller åbenbart ikke nogen rolle, når man får kendsgerningen.
Det kræver åbenbart en ny FN-resolution med mere magt til FN.
Vi støtter mere indflydelse for FN i processen.
Til sidst om det at nægte at gå i salen: Jeg henholder mig kun til, hvad der står i beslutningsforslaget.
Det er det, vi stemmer om.
Villy Søvndal (SF), 2003-10-08:
Det ene vedrører den danske villighed til at arbejde for at styrke FN's rolle.
Betyder det, at hvis Kofi Annan ikke får det igennem, som han ønsker, nemlig at FN ikke får tildelt en sekundær rolle, men en helt central rolle, så vil den danske regering tage beslutsomme skridt over for den amerikanske administration og gøre opmærksom på, at det ikke er i overensstemmelse med det danske ønske, at FN skal have en så sekundær rolle?
den rolle, at man aktivt går ud og kritiserer USA, hvis de blokerer for en langt mere substantiel FN-rolle?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål drejer sig om udenrigsministerens svar, hvori han siger, at begge muligheder er åbne i forhold
til beslutningsforslaget
Det er jo rigtigt nok, men kan det tænkes, at udenrigsministeren vil nægte Socialdemokratiet det ønske at få en åben debat her i salen?
SF har det samme ønske, og jeg er sikker på, at der er mange, der har det samme ønske.
Var det, udenrigsministeren sagde, at han ville bruge sit snævre flertal sammen med Dansk Folkeparti til at undgå, at vi får endnu en offentlig debat om Irak?
Er det virkelig holdbart at køre det her så lukket for offentligheden? Om masseødelæggelsesvåben skal jeg ikke gentage min argumentation.
Jeg synes, det nærmer sig det tåbelige - undskyld - at benægte, at masseødelæggelsesvåben var det centrale argument, da vi diskuterede det i marts.
Søren Søndergaard (EL), 2003-10-08:
Tre spørgsmål til udenrigsministeren.
For det første: Hvis Saddam Hussein havde masseødelæggelsesvåben på det tidspunkt, hvor krigen startede, er der vel ikke noget, der forhindrer, at han har dem endnu og kan bruge dem, eller hvad? For det andet: Kan ministeren bekræfte, at Colin Powell i et brev til den syriske udenrigsminister skrev, at der er intet i resolution 1441, der tillader den at blive brugt som hjemmel til at starte en krig mod Irak?
Kan udenrigsministeren bekræfte, at Colin Powell har skrevet det?
For det tredje: Der står i det beslutningsforslag, der behandles i dag, at ændringer i styrkebidraget kan besluttes i Det Udenrigspolitiske Nævn, og hvis de er væsentlige i Folketinget, hvis man finder det nødvendigt.
Socialdemokratiets ordfører har klart gjort rede for, at hvis der er tale om en væsentlig forlængelse, f.eks. 3 måneder, hvilket er en fordobling af det, der gives nu, er der tale om en væsentlig forlængelse.
Er udenrigsministeren enig i det?
Jann Sjursen (KRF), 2003-10-08:
Kristeligt Folkeparti meddeler gerne sit samtykke til, at et forøget antal danske militære styrker stilles til rådighed for den multinationale sikringsstyrke i Irak, herunder at danske militære styrker stilles til rådighed for beskyttelsen af civilt dansk personel og ejendom i landet.
Vi står imidlertid i dag i en ny situation, som vi i øvrigt også gjorde det, da vi i sidste folketingssamling behandlede B 165, nemlig i den situation, at krigen nu engang har fundet sted, og at det, som må påkalde alles opmærksomhed, er at få genopbygget og demokratiseret Irak. Vi mener uanset vores grundlæggende holdning til krigen, som jeg har skitseret her, at Danmark - netop fordi vi så også mod Kristeligt Folkepartis ønske deltog i krigen - har et særligt ansvar for at bistå i netop genopbygnings- og demokratiseringsprocessen nu.
Vi er så glade for, at vi - siden vi behandlede B 165 i sidste folketingssamling - har fået en FN-resolution, 1483, som opfordrer FN's medlemslande til netop at bidrage til det, som vi så også diskuterer her i dag.
Derfor behøver jeg sådan set ikke at komme med mange flere ord til dette beslutningsforslag, som falder i naturlig forlængelse af B 165 fra sidste folketingssamling.
Der er brug for et forstærket dansk bidrag til de opgaver, der skal løses i Irak, og derfor har vi ingen problemer med at meddele vores samtykke, fordi vi altså før sommerferien besluttede os for at tage medansvar også for den genopbygningsindsats, som Danmark må bidrage til.
Det er ikke nogen nem opgave, vore danske styrker skal tage vare på i Irak.
Jeg vil godt afslutningsvis sige, at det for Kristeligt Folkeparti uanset FN-resolution 1483 fortsat er vigtigt, at regeringen lægger pres på ikke mindst USA for, at vi får en meget stærkere FN-forankring i denne sag.
Den er jo mildest talt svag i dag uanset resolution 1483. Det er vigtigt, at USA bringes til at forstå, at FN må stærkere ind.
Det er selvfølgelig ikke alene op til USA.
Det afhænger selvfølgelig også af diskussionerne i FN's Sikkerhedsråd, det skal medgives, men vores ønske er, at den danske regering så stærkt som overhovedet muligt bibringer USA den danske holdning om, at FN må stærkere med på banen, og at USA i den sammenhæng må være med til i FN's Sikkerhedsråd at give de nødvendige indrømmelser, så vi kan få en meget bredere koalition på banen for dermed at sikre genopbygningen og demokratiseringsprocesserne i Irak.
Men Kristeligt Folkeparti støtter beslutningsforslaget.
Villy Søvndal (SF), 2003-10-08:
Hr. Per Kaalund ville ikke svare på: Hvad så om 2 måneder?
Til gengæld vil jeg rose hr. Per Kaalund for det meget klare svar om, at den her sag ved en eventuel forlængelse af længere varighed ikke skal afgøres i Det Udenrigspolitiske Nævn.
Det synes jeg tjener Socialdemokratiet til ære, at man har lavet den aftale.
Der er jo to ministre til stede, både
udenrigsministeren
og forsvarsministeren
, og da ingen af dem har bedt om ordet, betyder det selvfølgelig, at de er indforstået med, at sådan er spillereglerne.
Alt andet ville også være underligt i så alvorlig en sag som den her.
Jesper Langballe (DF), 2003-10-08:
Jeg vil fortsætte med at se lidt bagud.
Danmark var afvigeren, siger hr. Per Kaalund.
Hr. Per Kaalund sagde: Man skal huske på, at det var Danmark, der var afvigeren i forhold til de andre lande.
Jamen det skal man da ikke være så bange for, at være afviger.
Ordet er ikke så pænt, men man kunne i stedet for bruge ordet selvstændighed, at Danmark viste den selvstændighed at følge de få lande, der foretog en invasion i Irak og fik Saddam Hussein fjernet.
Så siger hr. Per Kaalund: Det har hele tiden været Socialdemokratiets agt, at Saddam Hussein skulle fjernes om fornødent med militær magt.
Jamen det er jo bare ikke nok at sige det, hvis man så, når det kommer til stykket, ikke vil være med.
Nu blev Saddam Hussein fjernet med militær magt imod Socialdemokratiets stemmer, og så er det, jeg stiller mit spørgsmål igen: Når vi gør historiens regnebræt op, er det så godt i dag, eller er det skidt i dag, at Saddam Hussein blev fjernet med militær magt imod Socialdemokratiets stemmer?
Peter Skaarup (DF), 2003-10-08:
Jeg synes, det er i orden, at hr. Per Kaalund gerne vil have tingene op i Folketingssalen, det synes jeg sådan set er i orden, det er demokratisk og rigtigt.
Men det, jeg ikke synes er i orden, og det, jeg synes, der lyder meget radikalt i mine ører, er den slingrekurs mellem, at man på den ene side siger, at det er i orden, vi kan godt være med et par måneder mere, men man giver samtidig fra Socialdemokraternes side et signal om, at man ikke vil være med et halvt år mere eller 8 måneder mere.
Derfor er det en slingrende kurs, og det er irriterende, synes jeg, at Socialdemokraterne ikke kommer med nogle klare meldinger.
Det klare spørgsmål er jo: Lige så snart FN endeligt har taget stilling til det her og eventuelt beslutter sig for, at man ikke på nuværende tidspunkt kan gå ind i de aktioner, som Socialdemokraterne taler om, hvad er så Socialdemokraternes holdning?
Skal vi regne med, at man fortsat vil have den her slingrende kurs, hvor man ikke rigtig ved, hvad man skal, eller erkender man, at man ikke kan lade irakerne sejle deres egen sø, at man ikke kan acceptere en situation, hvor nødhjælp og andre ting ikke kan komme frem, fordi der er partier i det danske Folketing og lande, som ikke vedkender sig deres ansvar?
Ulrik Kragh (V), 2003-10-08:
Til hr. Villy Søvndal: USA forfølger også et spor, der går ud på at få FN centralt placeret.
Og om forhandlingerne bryder sammen?
Der skal jo to til at få forhandlinger til at bryde sammen, og der skal to til at få forhandlinger til at lykkes.
Vi står i en situation, hvor alle gode kræfter kæmper for at få FN centralt placeret.
Vi har en regering, der arbejder intensivt på det.
Det er vi meget, meget tilfredse med.
Med hensyn til hr. Søren Søndergaard
om hovedbegrundelsen har været masseødelæggelsesvåben og terrorisme: Min hovedbegrundelse har været masseødelæggelsesvåben.
Det lægger jeg ikke skjul på, og jeg mener overhovedet ikke, at det på nogen måde var forkert.
Vi står i en situation, hvor vi har måttet konstatere, at Saddam Hussein skulle redegøre for, hvad han har gjort ved sine masseødelæggelsesvåben.
Jeg mener, det var den rigtige beslutning, vi tog på daværende tidspunkt.
Og derfor vil jeg ikke acceptere, at hr. Søren Søndergaard konkluderer, at der er noget, der har været forkert.
Når det er sådan, at der bliver sagt, at sikkerhedssituationen bliver værre,
så er situationen jo den, at det i dag er åbenlyst for alle, hvad der sker, hvad diktatoren Saddam Hussein gjorde af uhyrligheder i den periode, han var diktator, hvor der ingen var, der kunne se noget som helst.
Det kom jo ikke for dagens lys.
Det er ikke virkeligheden.
Virkeligheden er, at der bliver arbejdet hårdt på alle fronter.
Det er vi meget glade for at vi fra dansk side kan deltage i, fordi der er et magtvakuum, efter at Saddam Hussein blev væltet.
Og der er nogen, der vil udnytte det magtvakuum.
Det var det, jeg fremlagde i min ordførertale.
Og jeg mener, det er overordentlig relevant, at Danmark deltager. Til hr. Jesper Langballe: Det har ikke strejfet regeringen at følge hr. Søren Søndergaard.
Jesper Langballe (DF), 2003-10-08:
Jeg tror, hr. Ulrik Kragh vil være enig med mig i, at det er en slags naturlov, at i det øjeblik et totalitært regime eller en brutal diktator fjernes, så sker der det, at samtidig med at det er en lykke for befolkningen og en lettelse for de omgivelser, der var truet af den pågældende, så blomstrer kriminaliteten.
Der opstår et vist kaos.
Og i anledning af de interessante betragtninger, hr. Søren Søndergaard fremsatte, så vil jeg gerne spørge hr. Ulrik Kragh, om det på noget tidspunkt har strejfet regeringen, at man skulle følge hr. Søren Søndergaards linje, at man skal lade totalitære regimer og brutale diktatorer være i fred, for ellers risikerer man, at kriminaliteten stiger.
Søren Søndergaard (EL), 2003-10-08:
Jeg er glad for, at hr. Ulrik Kragh erkender, at de to hovedbegrundelser, som hr. Ulrik Kragh igen og igen gav her fra Folketingets talerstol for, hvorfor Danmark skulle deltage i angrebet på Irak, nemlig at Saddam Hussein havde masseødelæggelsesvåben, og at han samarbejdede med terrorister, har vist sig at være forkerte.
Det er jo interessant.
Men så synes jeg bare, at hr. Ulrik Kragh skal sige, hvad det så var, der var grunden til, at det alligevel var rigtigt at gøre det, når de begrundelser, hr. Ulrik Kragh fremførte dengang, nu har vist sig indtil videre ikke at holde vand. Jeg forstår jo godt, at sikkerhedssituationen er blevet værre i Irak; det kan enhver, havde jeg nær sagt, idiot jo se.
Det er jo tydeligt, at sikkerhedssituationen er katastrofal.
Men det, jeg ikke forstår, er, hvorfor den er blevet så meget værre.
Jeg troede jo, at ideen med at gå ind i Irak og afsætte Saddam Hussein var at forbedre sikkerhedssituationen.
Nu har vi altså været der i måneder
, og alligevel kan Venstres ordfører her konstatere, at for hver dag, der går, bliver sikkerhedssituationen værre og værre. Hvorfor? Kan vi ikke prøve at få en forklaring på det fra Venstres ordfører, så vi ved, hvad det er, vi sender de danske soldater af sted til?
Villy Søvndal (SF), 2003-10-08:
Jeg er ikke helt sikker på, at hr. Ulrik Kragh forstod mit spørgsmål; i hvert fald undlod han at svare på det.
Jeg prøver igen for tredje gang: Vi står bag FN, siger hr. Ulrik Kragh.
Når nu USA ikke vil opgive kontrollen
, når forhandlingerne lige nu ifølge Ritzau i morges er ved at bryde sammen, og USA formentlig ikke fremlægger sin resolution, betyder det, hr. Ulrik Kragh siger, så, at hvis FN ikke får tildelt den rolle, som Annan efterspørger, og jeg forstår, at Venstre står bag Kofi Annan, så vil man kritisere USA skarpt for ikke at være villig til at opgive den kontrol?
Hr. Ulrik Kragh vil altså så skrive rasende læserbreve til forsvar for FN og mod et land og dets alliance, hvor Danmark er med, som ikke er villig til at give
Jeg skal bare have hr. Ulrik Kragh til at nikke til, at det er rigtigt forstået, at det var det, hr. Ulrik Kragh sagde.