runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-02:
Nu ligger der jo i, at det er et samarbejde mellem forskellige lande, og i de regler, som gælder, at man skal være enig.
Der er da utvivlsomt mange forskellige opfattelser, og der er måske også nogle, som synes, at det ville være smart at have en Kommission kun bestående af 3-4 lande - måske de største.
Der kan da utvivlsomt være mange forskellige opfattelser, men da man jo skal blive enig, ligger det jo sådan set inden for statsministerens mulighed at sige, at Danmark ikke accepterer en ordning, hvor hvert land ikke har mulighed for at udpege en kommissær.
Den mulighed eksisterer, den mulighed har statsministeren, og det, spørgsmålet går på, er, at når nu statsministeren gør så meget ud af, at det er et samarbejde mellem lande, om statsministeren så vil gøre brug af den mulighed, eller vi også dér oplever lidt gummiben, når vi nærmer os målstregen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Den danske regering vil fortsat arbejde for, at man til evig tid kan fastholde princippet om, at der er én kommissær pr. land, men vi må konstatere, at der er stadig færre lande, som støtter synspunktet.
Det er baggrunden for, at det irske formandskab har præsenteret et kompromisforslag - det er ikke færdigforhandlet, det er et kompromisforslag - som består i, at fra 2014 skal der være 18 kommissærer, altså to tredejedele af det antal medlemslande, der er.
Det betyder så altså, at hvert land udpeger en kommissær i to ud af tre kommissionsperioder.
Det er som sagt et forslag, der er lagt på bordet i erkendelse af, at stadig færre lande støtter synspunktet om, at man til evig tid skal have én kommissær pr. land.
Den danske regering arbejder fortsat for, at der skal være én kommissær pr. land også efter 2014, og nu må vi jo se, hvordan forhandlinger så går.
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-02:
Statsministeren gør jo ofte meget ud af at forklare, hvordan EU er et samarbejde mellem selvstændige lande.
Derfor synes jeg, at det måske var naturligt, at et af de allervigtigste instrumenter i EU, et af de allervigtigste organer, som har en fantastisk magtbeføjelse og udfarende kraft i hele EU-systemet, nemlig Kommissionen, var et udtryk for den opfattelse, at EU er et samarbejde mellem forskellige stater, og at Kommissionen derfor selvfølgelig er sammensat af kommissærer, hvor der er udpeget en fra hvert land.
Jeg forstår nu, at der går rygter om, at det måske overhovedet ikke bliver tilfældet, og derfor håber jeg selvfølgelig
, at statsministeren her i denne her spørgetid kan sige, at sådan er det ikke, men at det bliver sådan, at hvert land fortsat får ret til at udpege en kommissær, og at det vil statsministeren sørge for i de forhandlinger, som forestår i EU.
»Vil statsministeren på det kommende EU-topmøde afvise en ny forfatning, hvor hvert land ikke har ret til at udpege et medlem af Kommissionen?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Nej, jeg føler mig fuldstændig på sikker grund med hensyn til, hvad der er sagt, og hvad der er gjort.
Både præsident Bush og jeg har den gode vane, at vi taler lige ud af posen, så derfor er vi aldrig i tvivl om, hvad der bliver sagt ved bordet. Med hensyn til konventionerne, som vi diskuterede, er det sådan, som jeg allerede har sagt, at vi konstaterede, at der er vi altså uenige.
Jeg redegjorde for mit synspunkt, og præsidenten redegjorde for sit synspunkt.
Og det er det.
Man kan jo ikke tvinge nogen til at være enig med en selv, det kan jeg heller ikke, men man kan fremføre sine synspunkter, og det gjorde vi.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2004-06-02:
Jeg vil godt rose statsministeren for at have rejst temaerne; det synes jeg.
Det har vi bedt statsministeren om, og det har han gjort.
Det, jeg synes, er langt, langt mere svært at få øje på, er, hvad statsministeren har med sig hjem.
I forhold til den militære suverænitet var statsministerens svar jo i virkeligheden, at det fik den irakiske regering ikke beføjelser over.
Kigger man på torturen, så vil jeg godt spørge statsministeren: Fik statsministeren et løfte om, at USA fremover ved at tiltræde protokollen mod tortur vil sikre, at der bliver uanmeldte inspektioner?
Det er jo det helt afgørende.
For ellers kommer vi bare ud i den dækmanøvre, at de her billeder jo er meget gamle, nogle af dem er helt fra sidste år og først kommer frem et halvt år senere. Er statsministeren enig i, at det eneste, der kan sikre, at de her ting ikke gentager sig, er en amerikansk anerkendelse af et inspektionsregime, der kigger efter, hvad der faktisk sker?
Og så bare til sidst: Er det i virkeligheden ikke sådan, at statsministeren er blevet snydt?
Bush er jo kendt for at være en meget snu politiker, og har han i virkeligheden narret statsministeren?
Er det en narret statsministeren, vi sidder med her i dag?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Jeg tror, det er Brahimi selv, som er den bedste til at give en sådan redegørelse, og så vidt jeg er informeret, vil han også afgive en sådan redegørelse over for FN's Sikkerhedsråd.
Så mon ikke vi skulle overlade det til Brahimi selv?
Det, vi kan konstatere, er, at han står bag udnævnelserne og han fortsætter sit arbejde.
Det ville han næppe have gjort, hvis han var utilfreds med, hvad der var foregået.
Så jeg tror, alt det, hr. Keld Albrechtsen her siger, fuldstændig må stå for hr. Keld Albrechtsens egen regning, som det i øvrigt altid må.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-02:
... Jamen det er der ledende jurister der har udtalt, vil jeg gerne sige til statsministeren.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Nu løber hr. Keld Albrechtsens fantasi simpelt hen fuldstændig løbsk.
Der er slet ikke tale om en situation, hvor man skal tage stilling til det danske EU-medlemskab forfra - i hvert fald ikke af den grund.
Der kan være nogle politiske vurderinger af, hvilke konsekvenser det vil have, hvis man stemmer nej til det nye traktatmæssige grundlag for det udvidede EU; det er så en helt anden diskussion.
Der plejer hr. Keld Albrechtsen jo at slå syv kors for sig, hvis nogen rejser det spørgsmål, om det måske kunne føre til, at Danmark skulle træde ud.
Jeg husker, at lederen af Dansk Folkeparti, altså dem, som hr. Keld Albrechtsen jo går hånd i hånd med i EU-sager, kom til at sige, at et nej til den nye traktat så godt som betød, at så skulle Danmark gå ud af EU, og det erindrer jeg at hr. Keld Albrechtsen tog afstand fra og sagde, at sådan skulle det ikke fremstilles.
Derfor er der hverken hoved eller hale i det, hr. Keld Albrechtsen siger.
Bjarne Laustsen (S), 2004-06-02:
Det lovforslag, vi har til anden behandling her i dag, drejer sig om, at regeringen havde ønsket at få det element her med SVU ind i sin forårspakke. Allerede ved førstebehandlingen tilkendegav vi i Socialdemokratiet, at vi ville kvalificere det her forslag ved at gøre det mere fleksibelt; det er meget efterspurgt derude.
Derfor er det jo glædeligt at konstatere, at der i udvalget er et flertal for Socialdemokratiets ændringsforslag, og det skal jeg indledningsvis takke for.
Det drejer sig om både SF, Det Radikale Venstre, Enhedslisten og Kristendemokraterne, som støtter vores ændringsforslag.
Den øvre grænse på de 18 uger, som er i lovforslaget, ønsker vi fjernet.
Det er da kun godt, at der er et folketingsflertal herinde, som synes, at der skal noget mere fleksibilitet ind her.
Så er der også en anden lille ændring, og det drejer sig om, at der kan være mange små arbejdsgivere, der har svært ved at undvære deres folk i op til en hel dag, og derfor ønsker vi loftet på 6 timer sat ned til 3 timer.
Der er altså også et flertal i Uddannelsesudvalget for disse ændringer, og derfor håber jeg selvfølgelig nu her i dag, at regeringspartierne sammen med Dansk Folkeparti kan se det fornuftige i det og se, at det her lovforslag kan blive meget, meget bedre, hvis de også stemmer for de ændringsforslag, som et flertal i Uddannelsesudvalget har indstillet, og det håber jeg vil ske her i dag.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Nu slap katten jo ud af sækken, for nu fik hr. Søren Søndergaard jo selv sagt, at når han har rejst spørgsmålet, er det bare, fordi der skal være parlamentsvalg den 13. juni, og så vil hr. Søren Søndergaard prøve at sprede sådan lidt skræmmekampagne her, lige inden der skal stemmes den 13. juni.
Der er intet om det, hr. Søren Søndergaard siger.
Regeringen er selvfølgelig optaget af, at der bliver
en sådan endelig udformning af direktivet, at der er sikkerhed for, at det ikke på nogen måde underminerer forholdene på det danske arbejdsmarked
Hvilken interesse skulle vi dog have i det?
Vi har den interesse, at det bliver nemmere at kunne sælge danske serviceydelser i andre lande, men vi har også den interesse, at hvis der er andre, der kommer og vil operere på det danske marked, jamen så sker det på de sædvanlige vilkår løn- og arbejdsmæssigt, som gælder her i landet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-02:
Jeg forstår sådan set godt, at statsministeren ikke er meget interesseret i at gå ind og diskutere konkret, hvad det her direktiv indeholder, for det er jo en bombe under de rettigheder, som fagbevægelsen og lønmodtagerne har sikret sig i det her land - og i øvrigt også forbrugerne.
Det er jo en bombe under det, og det er det jo altså, ganske kort tid inden vi skal ud i en EU-valgkamp her ikke på førstkommende søndag, men næstkommende søndag, og derfor er det selvfølgelig ikke rart for statsministeren at diskutere det konkret.
Men undrer det ikke statsministeren, at Göran Persson, den svenske statsminister, har været ude med meget bombastiske meldinger om det her direktiv?
Hvordan kan det være, at statsministeren til pressen kan udtale, at der ikke er fare for danske løn- og arbejdsforhold i forbindelse med direktivet, når man har hørt, hvad den svenske statsminister har sagt, nemlig at det her i den nuværende udformning er aldeles uacceptabelt set ud fra et svensk synspunkt? Jeg bliver nødt til at spørge statsministeren: Vil statsministeren ikke erkende, at i den nuværende udformning af direktivet er der ganske alvorlige problemer for lønmodtagerne og for forbrugerne, og vil statsministeren garantere - og der mener jeg virkelig en garanti - at der under ingen omstændigheder med det her direktiv, når det er færdigt, bliver tale om forringelser af faglige og sociale rettigheder for lønmodtagerne?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Jeg er absolut ikke bekymret ved udsigten til at få vedtaget sådan et direktiv.
Tværtimod ser jeg frem til det, fordi det vil være med til at lette danske servicevirksomheders muligheder for at eksportere til andre lande.
Det er en fordel for hele det danske samfund, og det er en fordel for beskæftigelsen i Danmark.
Selvfølgelig skal man så sikre under disse forhandlinger, at der ikke indbygges bestemmelser, som på nogen måde kan underminere forholdene på det danske arbejdsmarked.
Det skal være sådan i EU, at der er fri bevægelighed, at der er frie muligheder for, at man kan arbejde i andre lande, men det skal selvfølgelig ske på de sædvanlige vilkår, der gælder i de lande - også her i Danmark.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-02:
Jamen kan vi ikke få helt præcis at vide, hvordan regeringen vil sikre det.
For det er jo ikke sket.
Direktivet, forslaget, åbner en ladeport for underminering.
Det er jeg bange for er en kendsgerning, vil jeg gerne sige til statsministeren.
Jeg kender ikke sagen i samme dybe detaljer som hr. Søren Søndergaard, men jeg ved, at de folk, der har forstand på det direktiv, er dybt bekymrede, og det burde statsministeren også være, men det er, som om statsministeren ikke har set problemet.
Derfor vil jeg godt spørge, om statsministeren vil bede sine ministre sætte sig ned og komme med en helt præcis redegørelse for, hvordan de kæmpehuller, der er i det forslag, vil blive lukket, og så komme med et nyt forhandlingsoplæg, som Folketingets Europaudvalg kan godkende, således at vi får bragt orden i den danske forhandlingsposition.
Det er jo velkendt, og det tror jeg også, statsministeren er klar over, at hvis man kommer for sent ind på banen - forhåbentlig er vi ikke kommet for sent ind endnu, men det kunne jeg godt frygte at vi faktisk er - og ikke har sine papirer i orden og så kommer på det sidste ministerrådsmøde, hvor ændringsforslag skal vedtages, så er det for sent.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Hr. Keld Albrechtsen kender jo udmærket proceduren her i Folketinget.
Nu ligger der fra Kommissionens side et forslag, og det skal så forhandles i EU's Ministerråd, og det vil jo blive fulgt tæt i Folketinget, i Europaudvalget og muligvis også i forskellige faglige udvalg i Folketinget, og der får hr. Keld Albrechtsen jo masser af lejlighed til at stille alle de spørgsmål, han har lyst til, og få svar fra regeringen.
Jeg kan bare gentage, at regeringen selvfølgelig vil påse, at vi under forhandlingerne får sikkerhed for, at der ikke med dette direktiv i samspil med andre direktiver sker en underminering af de forhold, der gælder på det danske arbejdsmarked.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-02:
... der sikrer de her ting, som statsministeren jo nu selv siger skal sikres ...
... gå ind i denne her sag og sende os en redegørelse for det forløb, for jeg tror, statsministeren simpelt hen ikke er klar over ...
Statsministeren svarer jo ganske enkelt ikke på den del af spørgsmålet, der går på, hvad forslaget, sådan som det ser ud i dag, rent faktisk indebærer, for hvis det er korrekt beskrevet af hr. Søren Søndergaard - og det er jeg bange for at det faktisk er - så står vi med et ganske alvorligt problem, som statsministeren åbenbart ikke har erkendt.
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-02:
Jeg synes, det er kedeligt, at statsministeren ikke vil forholde sig til, hvad det forslag til serviceydelsesdirektiv, der ligger, reelt indeholder.
Vil statsministeren benægte, at det står skrevet, at dér, hvor udstationeringsdirektivet ikke finder anvendelse, har fagforeningerne ingen mulighed for at gå ind og kræve overenskomst?
Vil statsministeren benægte, at sådan som det står skrevet, har myndighederne ikke ret til at kræve dansk lovgivning overholdt, f.eks. arbejdsmiljøloven?
Vil statsministeren benægte, at hvis direktivet bliver udført, som det står skrevet, så indebærer det, at den virksomhed, der kommer og udfører serviceydelser i Danmark, ikke er forpligtet til f.eks. at fremlægge dokumentation for, hvad den udbetaler til sine medarbejdere, f.eks. lønsedler?
Og vil statsministeren benægte, at det betyder en dramatisk svækket retsstilling for forbrugerne, hvis de får udført ydelser af en sådan servicevirksomhed, fordi de ikke kan klage noget sted i Danmark?
Vil statsministeren benægte de ting?
Statsministeren og regeringen har haft det papir i månedsvis.
Det må da være muligt for statsministeren at svare på, om det ikke er det, det papir indeholder.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Efter den særlige såkaldte danske model er det sådan, at på de områder her, der ikke er dækket af lovgivning, er det arbejdsmarkedets parter, der påser, at vilkårene er opfyldt.
Arbejdsmarkedets parter i Danmark har selv ønsket, at det skal være sådan, og det har de jo så i øvrigt en fælles interesse i, fagforeningerne, fordi de selvfølgelig ingen interesse har i at få undergravet overenskomsterne, og arbejdsgiverne, fordi de ingen interesse har i at blive udsat for urimelig konkurrence.
Derfor har arbejdsmarkedets parter en fælles interesse i at påse, at de, der kommer og arbejder her i landet, gør det på de vilkår, der sædvanligvis gælder her i landet.
Vi har lagt meget vægt på, at vi får lov at beholde og beskytte den særlige danske model på arbejdsmarkedet
, hvor det er arbejdsmarkedets parter, der tager sig af det, der ikke er lovgivningsmæssigt dækket, men er dækket af overenskomster.
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-02:
Udstationeringsdirektivet går kun forud for det her serviceydelsesdirektiv dér, hvor der er tale om, at man udstationerer arbejdskraft, som arbejder f.eks. for en virksomhed i Danmark, men dér, hvor det er private, der f.eks. skal have ombygget deres hus eller skal have et sommerhus eller med den stadig større udlicitering af den offentlige sektor have privat hjemmehjælp osv., der er virkeligheden jo - og det må statsministeren jo bekræfte, for jeg går ud fra, at statsministeren har undersøgt det - at med det forslag, der ligger på nuværende tidspunkt, vil det ikke være muligt for fagbevægelsen at kræve en overenskomst, myndighederne vil ikke kunne kræve dansk lovgivning overholdt, f.eks. arbejdsmiljøloven, og virksomhederne vil ikke være forpligtede til at oplyse f.eks. om lønforhold osv., plus at forbrugerne reelt ikke vil have nogen retsstilling, hvad angår klagemuligheder.
Kan statsministeren ikke bekræfte, at det er realiteten?
Og hvis det er realiteten, er smertegrænsen i forhold til Europa-Kommissionen så ikke nået?
Og er der ikke behov for, i stedet for at statsministeren fortsætter med sine positive gummiben også over for EU, at vi siger, at det her kan vi ikke acceptere, fordi det er en trussel mod den måde, vi har organiseret det danske samfundssystem på?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Det kan hr. Sørens Søndergaard godt glemme alt om.
Danmark har faktisk presset på for at få det direktiv.
Nu er det jo altså kun et forslag, og det er ikke færdigforhandlet endnu, og der er også ting, vi skal have set på, før det kan vedtages, men Kommissionen er altså kommet med et direktivforslag, som gør det nemmere for servicevirksomheder at kunne arbejde i andre lande.
Det har vi fra dansk side en helt afgørende interesse i, for vi har
en god, stor og stærk servicesektor, som kan få fordel af nemmere at kunne operere i andre lande.
De der konklusioner, som hr. Søren Søndergaard prøver at lægge ind i begrundelsen for sit spørgsmål, står fuldstændig for hr. Søren Søndergaards regning, dem kan jeg ikke hverken bekræfte eller underskrive.
Vi har jo haft lejlighed til at diskutere det her
tidligere, og der havde jeg også lejlighed til at sige, og nu gentager jeg det, at det er sådan, at det såkaldte udstationeringsdirektiv under alle omstændigheder går forud for tjenesteydelsedirektivet, og det betyder, at udenlandske virksomheder, som vil arbejde i Danmark, bliver sidestillet med danske virksomheder, når de udstationerer deres ansatte i Danmark
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-02:
Og forbrugerne, der bliver udsat for de her serviceydelser, vil ikke reelt have nogen mulighed for at klage nogen steder, hvis deres interesser ikke bliver tilgodeset.
Jeg synes, det her er helt uacceptabelt, og jeg håber, at statsministeren vil give en melding om, at det er fuldstændig hundrede procent sikkert, at det direktiv ikke bliver gennemført, og at statsministeren allerede har meddelt nede i EU, at det kan de godt glemme.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Selvfølgelig er EU et samarbejde mellem selvstændige stater, og for at en ny traktat kan træde i kraft og være gældende, skal den ratificeres af hvert enkelt land.
Og så kan traktaten ikke blive til noget.
Men i alt samarbejde, hvad enten vi taler om Folketinget, eller vi taler om internationalt samarbejde som f.eks. EU, foretager man jo nogle samlede afvejninger af: Hvor hårdt skal man stå på de enkelte ting?
Er det samlede resultat, der kommer ud af det, tilfredsstillende, selv om der også vil være noget imellem, man ikke er så tilfreds med?
Sådan er det jo i alt samarbejde.
Man kan jo ikke altid fuldstændig få sin egen vilje.
Det må hr. Søren Søndergaard også erkende.
Vi må bare erkende, at der efterhånden ikke er
ret mange, der mener det samme, som vi gør, og det gør det selvfølgelig vanskeligt.
Men nu forhandler vi, og så må vi se, hvad slutresultatet bliver, og så foretager vi en bedømmelse ud fra en helhedsbetragtning. Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-02:
Det er fuldstændig korrekt, når statsministeren siger, at man
med Nicetraktaten åbnede op for muligheden for, at hvert land ikke fik en kommissær, bl.a. med statsministerens hjælp
Det er jo også derfor, vi har haft en grundlæggende mistillid til, om statsministeren rent faktisk ville kæmpe for, at hvert land fik mulighed for at have en kommissær, for statsministeren har allerede solgt det én gang.
Dengang var statsministeren ikke statsminister, dengang var statsministeren i opposition, men lavede jo en aftale med den daværende regering, som godkendte Nicetraktaten, oven i købet uden at den blev sendt til folkeafstemning, og uden at den danske befolkning fik mulighed for at tage stilling til det.
Så derfor har vi ikke haft tillid til statsministeren, og det er også derfor, at jeg jo næsten bliver nødt til at konkludere - men jeg ville jo godt have, at statsministeren så erkendte, at det er sådan - at statsministeren har lagt sig fladt ned; tingene er afgjort; der er solgt ud; der bliver under ingen omstændigheder en situation, hvor hvert land får en kommissær.
Det eneste, jeg så bare vil opfordre statsministeren til, er at holde op med at gå og snakke om, at EU er det der samarbejde mellem selvstændige stater; det er det jo helt klart ikke, når ikke engang hvert land har en kommissær.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Jeg kan ikke genkende hr. Søren Søndergaards beskrivelse af direktivforslagets virkninger.
Jeg kan kun gentage, at vi faktisk fra dansk side har ønsket, at der skulle komme et tjenesteydelsedirektiv, fordi det vil være en stor fordel for serviceerhvervene i Danmark.
Vi vil naturligvis under forhandlingerne - for det er jo ikke vedtaget, det er et forslag, der nu skal forhandles - sikre, at direktivet i sit samspil med andre direktiver sikrer, at ingen kan komme fra andre lande og underbyde danske virksomheder og underminere danske overenskomster; det er selvfølgelig klart.
Det handler også om, at der bliver indbygget tilstrækkelige kontrolmuligheder i direktivet.