runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tove Videbæk (KD), 2003-11-13:
Kristendemokraternes holdning til disse associeringsaftaler med tredjelande er, at vi bør tilslutte os ud fra en idé om, at samarbejde og samhandel med tredjelande er i både disse landes og EU's interesse.
Gennem disse aftaler kan vi påberåbe os krav om respekt for demokrati og menneskerettigheder, og under alle omstændigheder er det bedre at binde lande i EU's periferi til EU selv end at lade dem udvikle sig negativt eller i konkurrence med eller opposition til EU.
Der vil med andre ord være positive virkninger for freds- og stabilitetshensyn i nærområdet og ikke mindst velfærdsmæssige og økonomiske gevinster ved denne tilslutning.
Samarbejdet er også væsentligt af hensyn til den politiske stabilitet i Mellemøsten, og det er bestemt i EU's og Danmarks interesse at binde landene i Mellemøsten i et forpligtende politisk samarbejde, så de ikke føler sig fristet til at samarbejde med mere fundamentalistiske og antidemokratiske kræfter i regionen.
Øget samhandel mener vi generelt er en gevinst for alle parter.
Derfor kan Kristendemokraterne også varmt tilslutte sig målsætningen om øget samhandel mellem EU og Den Libanesiske Republik, så Kristendemokraterne støtter
dette forslag.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
I modsætning til de andre ordførere, der har været heroppe, er Enhedslisten af den opfattelse, at disse associeringsaftaler er skruet grundlæggende forkert sammen.
De giver ikke en ordentlig ligestilling mellem de rige lande
i EU og associeringslandene, fordi de indeholder en økonomisk håndfæstning.
Alligevel vil jeg sige, at vi i Enhedslisten vil overveje dette forslag, som vedrører Libanon.
Det hænger sammen med, at vi er nødt til at tage i betragtning, at der må gøres alt, hvad der er muligt for at få indført et regeringssystem i Libanon, som er selvstændigt, uafhængigt af Syrien og efterhånden kan erobre kontrollen med sit eget område, så der kan komme kontrol med de militser og kriminelle organisationer, kan man vel godt sige, som også trives i området.
Hvis associeringsaftalen kan bidrage konkret til det - det vil vi bede ministeren belyse -
vil vi bestemt overveje at stemme for denne aftale, så vi ser frem til udvalgsbehandlingen.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-11-13:
Også Det Radikale Venstre er tilhænger af en ratifikation af den aftale.
Det er i det hele taget en god vane, EU har fået med at gennemføre en positiv nabopolitik, hvor man laver associeringsaftaler med nabolande, som kan have glæde af øget frihandel og glæde af regelmæssig politisk kontakt med et stort område som EU, hvor der er grundliggende respekt for menneskerettigheder og krav til alle medlemslande om demokrati.
Det er godt naboskab at gennemføre sådanne aftaler, og derfor støtter Det Radikale Venstre forslaget.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-11-13:
SF kan bakke op, at det bliver bekræftet, at der er indgået en associeringsaftale mellem EU og Libanon, ligesom vi også kan bakke op, at der bliver sanktioneret en tilsvarende aftale mellem EU og Algeriet, som den næste sag på dagsordenen handler om.
I den forbindelse vil jeg godt spørge om en enkelt ting, som ikke direkte vedrører denne associeringsaftale.
Mig bekendt er der en forhandling om associeringsaftale med Syrien, som, så vidt jeg ved, er gået i stå.
Jeg ved ikke, om ministeren vil svare i dag på, hvad der er baggrunden for det, og hvordan status er, eller om han eventuelt vil svare skriftligt senere.
Niels Sindal (S), 2003-11-13:
Jeg skal på Socialdemokraternes vegne meddele, at vi selvfølgelig tilslutter os de associeringsaftaler, som dette og det næste beslutningsforslag omhandler.
Jeg skal ikke tilføje meget til det, hr. Thor Gunnar Kofoed har sagt, men blot understrege, at Middelhavsaftalen og i det hele taget de associeringsaftaler og de forskellige EU-programmer, der omhandler Middelhavsområdet, er utrolig vigtige, og at Danmark bør gøre meget for, at også denne region får de gode aftaler, vi har oplevet, at de baltiske lande og Polen fik i sin tid.
De har jo faktisk betydet, at allerede før deres indtræden i EU har vi fået et godt samhandelsklima.
Ikke mindst i Middelhavsområdet er fred og stabilitet af allerhøjeste vigtighed, så jeg håber, at både beslutningsforslagene og regeringens indsats vil bære i retning af at bringe tingene i nærheden af fred og stabilitet, også i fremtiden.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2003-11-13:
Som sagt er der tale om et forslag om dansk tiltrædelse af en associeringeaftale mellem EU og Libanon for at sikre fælles politiske og samarbejdsmæssige initiativer.
Forslaget tager hensyn til frihandelsaftalernes almindelige overenskomster med GATT og de kommende WTO-aftaler.
Det bygger også på gensidige indrømmelser, samarbejde og dialog mellem politiske og administrative instanser.
Forslaget skal medvirke til, at der skabes mulighed for en gradvis liberalisering af tjenesteydelser, varer og kapital.
Det bygger også på, at de libanesiske toldsatser for varer fra EU nedsættes over en 12-årig periode, så basistoldsatserne bliver nedsat til nul.
Det er udmærket for den samlede frihandel mellem EU og Libanon.
Der er også nogle andre ting, som jeg synes det er værd at bemærke.
Fra EU's side lægger man vægt på, at der udveksles viden og teknisk og teknologisk samarbejde, og at der hjælpes nogle uddannelser i gang i Libanon.
Der foreligger også nogle miljøaftaler, der sikrer, at miljøet ikke bliver forringet i Libanon.
Det skal tværtimod forbedres, og man skal sikre vandkvaliteterne, havmiljø og affaldshåndtering samt uddannelse, rådgivning og overvågning inden for området.
Det er en god aftale, udenrigsministeren har fået på plads, og Venstre og De Konservative vil anbefale, at Folketinget bakker associeringsaftalen op.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-13:
Alene af den grund, at hr. Ulrik Kragh vil se meget glad ud, hvis jeg lovede ham, at SF ikke ville forsøge at påvirke de kommende forsvarsforhandlinger, kan jeg love hr. Ulrik Kragh, at vi vil gøre alt, hvad vi kan. Og der er det klart, at et parti som SF har det sådan, at vi ikke har et enkelt punkt, der for os er ultimativt. Det, vi vil se på ved afslutningen af forhandlingerne, er: Placerer man FN i den centrale rolle?
Har man lært så meget af eventyret i Irak, at den slags indlader man sig ikke på endnu en gang?
Er man villig til at diskutere bred sikkerhedspolitik og anerkende, at fred opnås ikke alene ved at banke folk, men også ved at give dem et perspektiv i livet?
Vil man være villig til at gøre op med de utidssvarende dele af forsvaret?
Værnepligten er f.eks. utidssvarende, og jeg tror også, at hvis hr. Ulrik Kragh vil være ærlig, må han medgive, at en del af hjemmeværnet udfører nogle funktioner, som decideret hørte sammen med den kolde krig. Det er klart, at SF vil være med til at tvinge den forsvarspolitiske udvikling mod venstre, men i modsætning til Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet tror vi bare ikke, at det kan gøres ved at lave alliancer med Dansk Folkeparti.
Ulrik Kragh (V), 2003-11-13:
Det var hr. Villy Søvndals sidste bemærkning, som lige fik mig på talerstolen.
Hvis det skal stå til troende, skal det så forstås således, at hvis det er sådan, at NATO Response Force bliver en del af det, vi skal arbejde sammen med, så er SF allerede på nuværende tidspunkt klar til at sige: Så har vi ikke mere at gøre?
Villy Søvndal (SF), 2003-11-13:
... altså at man også besinder sig på i forhold til militære løsninger, at det er helt afgørende, at FN bliver placeret i den centrale rolle.
Så synes jeg, alle partier har været meget uklare på, hvad de ville i forhold til værnepligten, på nogle enkelte nær, og i forhold til hjemmeværnet, hvor det jo er oplagt, at det her er en mulighed for at gøre op med nogle uhensigtsmæssige strukturer, der hører til i verden af i går.
Men den virkelig store hurdle ved debatten i dag har været at opleve, synes jeg, at et tidligere antimilitaristisk parti som Det Radikale Venstre, et tidligere, jeg siger ikke pacifistisk parti, men antimilitaristisk parti, og et parti med Socialdemokratiets traditioner forsvarsmæssigt, sikkerhedsmæssigt og internationalt i forhold til internationale organisationer laver den alliance, vi ser i dag.
Jeg ved godt, at forsvarspolitik drejer sig om at alliere sig, og jeg ved også godt, at i krig bliver der nogle gange lavet de mest uhellige alliancer, man overhovedet kan forestille sig, men at skulle opleve, at et parti som Det Radikale Venstre med hr. Morten Helveg Petersen står arm i arm sammen med hr. Søren Krarup og hr. Jesper Langballe og hr. Per Kaalund, det synes jeg simpelt hen er at sprede benene så vidt, at man kan blive dybt bekymret over, om bukserne holder til det her.
Det vil jeg godt sige.
Jeg synes også, det er underligt at antyde, at partier, hvis udsyn stopper ved Dybbøl Mølle, skulle have et åndeligt fællesskab med partier som Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet, der dog er kendetegnet ved at have et internationalt udsyn.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvilken politisk interesse Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet har i at antyde det her meget tætte åndelige samarbejde med Dansk Folkeparti i en sag som den her.
Hørup er tidligere blevet citeret heroppe fra talerstolen; han sagde: »Del jer efter anskuelser.« Jeg skal sige fra SF's side, at vi vil gøre, hvad vi kan i perioden frem mod et forsvarsforlig for at prøve at sikre, at vores synspunkter kommer til at påvirke den proces, der kommer til at ske, og jeg kan garantere, at vi end ikke vil drømme om undervejs i den proces at antyde, at vi skulle have fælles berøringsflader med Dansk Folkeparti i synet på internationale konflikter, og heller ikke i synet på, hvordan dansk forsvar skal tilrettelægges.
Det er som ordfører for forespørgerne.
Tak for en grundig debat, der bl.a. har været kendetegnet ved en debat om det, man kunne kalde de store linjer.
Det synes jeg er en meget principiel debat om, hvad man kan opnå med militære midler i forhold til, at man også er nødt til at have en bredere sikkerhedspolitisk tilgang.
Det andet, jeg synes adskiller venstre og højre i den her debat, er synet på FN.
Er det opfattelsen, at FN skal spille en afgørende rolle?
Efter at man nu har forsøgt uden om FN i Irak, er man så nået til den erkendelse, at det duede altså ikke?
Selv verdens stærkeste militære magt er ikke i stand til at løse de her konflikter, medmindre verdenssamfundet står bag.
Der synes jeg måske også, man kunne savne lidt større ydmyghed fra Venstres, De Konservatives og Dansk Folkepartis ordførere ...
Karina Sørensen (DF), 2003-11-13:
Grundlæggende er Dansk Folkeparti tilhænger af disse associeringsaftaler, der giver landene bedre mulighed for at udvikle deres demokratiske og økonomiske forhold og deres handelsmæssige relationer.
Men i netop dette tilfælde er der nogle ting, der bekymrer os.
Det er bekymrende for Dansk Folkeparti, at Libanons udenrigspolitik reelt styres af Syrien, og denne problemstilling vil Dansk Folkeparti søge nærmere belyst i udvalgsarbejdet, inden vi tager endelig stilling til dette forslag.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-11-13:
Jeg vil gerne takke for behandlingen af lovforslaget her i Tinget i dag.
Med lovforslaget udmøntes anbefalingen i rapporten fra Udvalget vedr. Kommunale Råd og Nævn om, at koordinationsudvalgene ikke skal være forpligtet til at udarbejde den årlige redegørelse.
Det er vigtigt med en god dialog mellem aktørerne i beskæftigelsesindsatsen.
Med lovforslaget understreger regeringen, at dialogen mellem koordinationsudvalgene og Beskæftigelsesrådet skal finde bedre og mere målrettede former, som fremmer beskæftigelsesindsatsen.
Til de bekymrede, som opfatter forslaget som udtryk for manglende interesse for koordinationsudvalgenes arbejde,
vil jeg understrege, at sådan forholder det sig ikke.
Bl.a. planlægger jeg en rundtur til koordinationsudvalgene sammen med repræsentanter for Beskæftigelsesrådet.
Jeg forventer, at et tema under de kommende drøftelser vil være, hvordan vi fremover kan få en god dialog mellem bl.a. koordinationsudvalgene og Beskæftigelsesrådet.
Begge sider har en interesse i, at dette sker, så jeg ser frem til gode og konstruktive drøftelser.
Jeg vil gerne takke for behandlingen af lovforslaget og ser frem til at arbejde sammen med Arbejdsmarkedsudvalget om at føre dette forslag igennem de videre behandlinger til en endelig vedtagelse inden jul.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2003-11-13:
Kristendemokraterne er umiddelbart positivt indstillet over for forslaget om at ophæve koordinationsudvalgenes pligt til at afgive en årlig redegørelse om deres arbejde til kommunalbestyrelserne.
Vi lægger dog vægt på, at Arbejdsmarkedsstyrelsens bemærkninger til høringssvarene følges, således at dialogen mellem Beskæftigelsesrådet og koordinationsudvalgene også og gerne hurtigt finder de nye former, som bedre og mere målrettet fremmer beskæftigelsesindsatsen.
Vi kunne godt have ønsket os lidt mere kød på det løfte eller i hvert fald at få nogle pejlemærker udstukket.
Vi lægger ligeledes stor vægt på, at ministerens indhentning af oplysninger om et givet tema ikke skal forstås som en mulighed for ikke at indhente oplysninger om de temaer, som måske er lidt uheldige. Vi er altså positivt stemt over for forslaget, men håber, at vi under udvalgsarbejdet finder ud af, hvad der gemmer sig under overfladen.
Pernille Falcon (EL), 2003-11-13:
Afbureaukratisering eller afdemokratisering
- vi har forskellige briller på i denne her sammenhæng.
Regeringen lagde kort efter sin tiltræden ud med at fjerne en række statslige råd og nævn, som man ikke brød sig om, og nu er turen så kommet til kommunerne.
Igennem mange år har borgerne fået en række instrumenter
til at få større indsigt i samt til at deltage i det politiske liv i kommunerne, og det mener regeringen så skal fjernes.
Borgerne skal ikke have ret til at oprette råd, som kommunalbestyrelserne skal høre, f.eks. omkring integration.
Hvis regeringen vil afbureaukratisere i stedet for at afdemokratisere, burde man tage fat på det, der virkelig giver kommunerne store udgifter til bureaukrati, netop regeringens såkaldte fritvalgsordning på ældreområdet, som pålægger minutkontrol og bureaukrati i et uhørt omfang, og grundtakstreformen, der er tilført flere administrative stillinger og har betydet nedskæringer for dem, der skal hjælpe borgerne.
I de indledende bemærkninger til forslaget påstås det jo frejdigt, at det er regeringens vision for den offentlige sektor, at der skal være større valgfrihed for det enkelte menneske.
Jeg tror, det er meget svært for de mennesker, der befinder sig i en tvangsaktivering, at se den store frihed i denne sammenhæng.
Jeg mener, at afrapporteringen kunne være med til at synliggøre dette og sikre, at arbejdsmarkedets parter fik mulighed for at have snor i kommunerne, f.eks. i forhold til tvangsaktivering.
Vi har set i forbindelse med kontanthjælpsmodtagere, som det var tilfældet i otte kommuners aftale med Bodum, at lovens bestemmelse om konkurrenceforvridning direkte blev overtrådt.
Der er derfor al mulig grund til at have så meget snor i kommunerne som muligt på det område.
Selv om man ikke kan forhindre kommunerne i at træde ved siden af, så kan indseende da i hvert fald sikre, at der kommer en langt større debat i den her sammenhæng.
Derfor kan Enhedslisten ikke støtte forslaget.
Ole Sohn (SF), 2003-11-13:
Det er faktisk en meget forunderlig måde, denne debat foregår på.
Det er, som om vi har en lov, som er tilrettelagt ud fra, at nogen skulle have en interesse i bare at lave nogle rapporter, som skulle stå på en hylde.
Hvad er det da for en måde at behandle et emne som hele den aktive arbejdsmarkedspolitik på?
Vi er i en situation, hvor arbejdsløsheden stiger dag for dag for dag; under denne regering er der simpelt hen løbende sket en forøgelse af arbejdsløsheden.
Der er nu netop aftalt en finanslov, som i den grad får arbejdsløsheden til at stige, både inden for den offentlige sektor og inden for den private sektor.
Altså er der flere og flere, der bliver skubbet ud på et sidespor på arbejdsmarkedet, og flere og flere, der står i fare for at blive marginaliseret.
For det, at man bare lader stå til, betyder, at flere og flere har behov for offentlige ydelser, og det er med til at presse hele den offentlige økonomi i kommunerne.
Og så slår man det hen, som om der bare er tale om nogle ligegyldige rapporter, som skal stå på en reol, og hvis der er nogen, der har lyst til at lave dem, kan de da gøre det.
Jeg er faktisk noget forundret over, at regeringen og Dansk Folkeparti behandler den aktive arbejdsmarkedspolitik så lemfældigt og så nonchalant, at man overhovedet ikke tager indholdet alvorligt.
Hvis man havde været i tvivl om det fra starten, så synes jeg, at den form for argumentation, som er kommet fra Venstre, Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti, i den grad bekræfter, at høringssvarene faktisk har peget på noget fornuftigt, netop at der er behov for, at der er et løbende indblik i, hvordan den aktive arbejdsmarkedspolitik foregår, også i de sociale koordinationsudvalgs regi.
Derfor vil SF anbefale, at lovforslaget ikke vedtages.
Lars Barfoed (KF), 2003-11-13:
Der er jo her tale om, at kommunerne selv vurderer, at de redegørelser, som koordinationsudvalgene hidtil har afgivet, ikke har været et tilstrækkeligt nyttigt redskab i dialogen
med arbejdsmarkedets parter
Derfor har det udvalg, der har set på de forskellige kommunale råd og nævns arbejde og redegørelser også anbefalet, at man ikke længere skal have pligt til at afgive disse redegørelser fra koordinationsudvalgene.
Det er klart, at vi må se positivt på en sådan anbefaling om at ophæve pligten.
Der er ingen grund til, at vi fastholder kommunerne og koordinationsudvalgene i et unødvendigt bureaukrati med at skrive redegørelser, som man tilsyneladende ikke har haft tilstrækkelig gavn af.
Det Konservative Folkeparti kan på den baggrund støtte forslaget, idet det jo også er vigtigt at pege på, at i det omfang, der er behov for en dialog, eller der er et ønske om en redegørelse i de enkelte kommuner, har man jo stadig væk mulighed for at afgive den.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-11-13:
Nu er det jo helt klart, at Dansk Folkeparti altid er gået ind for, at vi skal have forenkling, hvor det kan lade sig gøre.
Når der derfor kommer sådan nogle forslag til, hvor vi kan forenkle, ser vi på dem.
Derfor var jeg også i min ordførertale inde på, at vi opfordrer regeringen til at tage en dialog med organisationerne om, hvad der skal ske fremover.
Dermed løser man jo også de problemer, som eventuelt kunne opstå, hvis der er nogle, der føler, at de ikke er blevet tilgodeset i den høringsperiode, som har været, og så har vi tiltro til, at ministeren lytter til det, der bliver sagt, og tager det med ind i behandlingen af det her lovforslag.
Pernille Falcon (EL), 2003-11-13:
Jeg synes, det tjener Dansk Folkeparti til ære, at man fremhæver, at alle høringssvarene er imod det her forslag.
Det synes jeg er prisværdigt at man fremhæver.
Jeg synes, at det er mindre ærværdigt, at man så rent faktisk afskaffer den afrapportering, der kan give indseende med den indsats, som koordinationsudvalgene yder i den her sammenhæng.
Men det kan jo hænge sammen med, at en stigende arbejdsløshed vil give et pres, som gør, at man har meget lidt lyst til at følge med på det her område.
Ole Sohn (SF), 2003-11-13:
Jeg kan jo godt se, at når Dansk Folkeparti har lavet en finanslovaftale med regeringen, er der over 90 mandater, og så kan enhver debat være ligegyldig.
Men jeg synes da, det er en ret interessant bemærkning, hr. Jørn Dohrmann kommer med: Jamen vi skal nok støtte det, for det har vi aftalt, der er bare det problem, at høringssvarene siger, at det bør man ikke gøre. Er det slet ikke noget, der får Dansk Folkeparti til at overveje, om det, man indlader sig på, overhovedet er klogt?
Man mister nu overblikket over arbejdsmarkedspolitikken, og man mister overblikket, når det gælder om at få nogle af de mest udsatte grupper tilbage på arbejdsmarkedet.
Bare fordi man har aftalt det i en finanslovforhandling, skal al sund fornuft så fejes til side?
Er det den måde, Dansk Folkeparti ønsker at føre politik på?
Jørn Dohrmann (DF), 2003-11-13:
Da vores ordfører ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne sige følgende: Det her skulle være et forholdsvis ukompliceret lovforslag.
Det er det sådan set også.
Regeringen har i forbindelse med forhandlinger med Kommunernes Landsforening om kommunernes økonomi for 2003 aftalt en række initiativer om forenkling.
Det er det, der sker nu.
Fremover skal en dialog mellem beskæftigelsesområdet og koordinationsudvalgene finde nye former, som bedre og mere målrettet fremmer beskæftigelsen.
Der er dog et lille problem med lovforslaget, og det er, at høringssvarene taler imod afskaffelsen.
Derfor vil jeg opfordre regeringen til en dialog med organisationerne om, hvad der skal ske fremover, og hvilke tiltag der kan tænkes for at følge op på kommunernes tiltag for at få flere i arbejde.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-11-13:
Da vores ordfører, hr. Jan Petersen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre følgende: Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre kan ikke støtte dette lovforslag.
Vi forstår ikke regeringens behov for at svække de sociale koordinationsudvalg, netop som vi er ved at få gang i arbejdet med det rummelige arbejdsmarked i landets mange kommuner.
Hvorfor svække forbindelsen mellem kommunalbestyrelsen og arbejdsmarkedets parter på et så afgørende område som job og plads på det danske arbejdsmarked for dem, der har nedsat erhvervsevne, som er på revalidering, som skal aktiveres eller får sygedagpenge?
Jeg troede, at vi var enige om, at vi netop skulle styrke den kommunale indsats på dette område.
Var det ikke en væsentlig forudsætning for førtidspensionsreformen, at alle parter nu var forpligtet på denne opgave?
Og med alle parter mener jeg fagforeninger og virksomheder og de kommunale medarbejdere og kommunalbestyrelser. Hvorfor ønsker regeringen ikke sikkerhed for, at landets kommuner gennem en årlig redegørelse forpligtes på denne væsentlige sociale og arbejdsmarkedspolitiske opgave?
Hvorfor fjerne lyset fra denne opgave med den sikre effekt, at de sociale koordinationsudvalgs vigtigste arbejde kan forsvinde ud af den lokale politiske dagsorden?
Hvorfor fjerne den redegørelse, som gør, at vi på landsplan kan få et overblik over, hvad der reelt sker på dette vigtige område?
Jeg må spørge beskæftigelsesministeren: Ved vi nok om sygedagpengeopfølgningen?
Ved vi nok om den kommunale aktivering?
Fungerer det her med at skulle stå til rådighed for kontanthjælpsmodtageren?
Er ministeren tilfreds med den store variation, der er i landets kommuner, når det gælder opgørelser over, hvor mange kontanthjælpsmodtagere der står til rådighed for arbejdsmarkedet?
Ved vi nok om revalideringen, og hvad begrundelsen kunne være for, at revalideringsredskaber bruges meget forskelligt i landets kommuner? Svaret på mine spørgsmål er vel nærmest nej.
Men bliver det bedre af, at denne redegørelse ikke længere laves?
Jo, siger ministeren, for han har en bemyndigelse til at indhente de oplysninger, som han har brug for.
Det samme sagde hr. Jens Vibjerg som ordfører for Venstre.
Det letteste ville være, at ministeren så kvalificerede de krav, han har til det, der skal indgå i redegørelsen, så ministeren og kommunalbestyrelsen ved det samme.
Som nævnt er S og RV imod lovforslaget.
Det synes at være et lille lovforslag, men virkningen kan blive stor, fordi det reelt kan forsvinde fra den lokale politiske dagsorden.
På stort set alle områder nægter regeringen at diskutere den kommunale fremtid.
Gode Venstrefolk siger, at der er udstedt »brøleforbud«, indtil Strukturkommissionen har fremlagt sine konklusioner, men lige netop her skal vi altså ikke vente.
Her skal der lukkes for pligt til offentlighed om et samfundsproblem, der ud fra alle menneskelige, sociale og desuden økonomiske begrundelser burde stå allerøverst på dagsordenen, nemlig indsatsen for, at vores arbejdsmarked er rummeligt, og at de svageste og de, der er i kanten af arbejdsmarkedet, får en mulighed.