runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 1999-04-23:
I forlængelse af fru Dorte Bennedsens bemærkninger og spørgsmål også til fru Pernille Frahm vil jeg da netop sige, at hvis vi ser på bosnierloven og sammenligner den med denne lov i forhold til spørgsmålet om familiesammenføring, i forhold til uddannelse, i forhold til arbejde, så er denne her lov en klar forbedring.
Og bosnierloven stemte SF for, fru Pernille Frahm.
Så vil jeg godt stille det spørgsmål, som jeg stillede til fru Pernille Frahm for lidt siden, men som jeg ikke fik svar på.
Jeg vil stille det en gang til: Gør det ikke indtryk på fru Pernille Frahm, at UNHCR rent faktisk ikke har sat spørgsmålstegn ved, at Danmark nu tilvejebringer et selvstændigt retsgrundlag for de flygtninge, vi inviterer herop fra Kosovo?
Betyder det ikke en pind for fru Pernille Frahm, at UNHCR ikke er gået ind og har kritiseret netop det punkt?
De har kritiseret andre punkter, som med rette kunne være taget op her i debatten, men lige det punkt, som er fru Pernille Frahms kardinalpunkt i dag, har de faktisk ikke kritiseret.
Henrik Svane (RV), 1999-04-23:
Det, der bragte mig herop, var fru Pia Kjærsgaards bemærkning om, at »vi forventer selvfølgelig, at den øvrige verden hjælper«. Jamen fru Pia Kjærsgaard, hvis det nu ikke går hurtigt nok?
Det skal vi ikke nødvendigvis rose os af.
Vi kan glæde os lige så stille over, at vi er med.
Men man hører det fra Dansk Folkeparti som værende: Hvis ikke de andre giver det samme, så skal vi i hvert fald slet ikke give eller kun give det lille bidrag, vi har givet. Altså der er i Bibelen et sted en fantastisk historie om den barmhjertige samaritan.
Det er ikke det, at han er barmhjertig, der for mig er det afgørende i den historie.
Det afgørende for mig er, at vi aldrig får at vide, hvem den samaritan er.
Han forbliver anonym.
Han giver af det, han har, og det, der er nødvendigt.
Han er anonym.
Det er Dansk Folkeparti ikke i denne sag.
Dorte Bennedsen (S), 1999-04-23:
Jeg er helt klar over, at fru Pernille Frahm har brugt meget tid på det her, og hun har læst forslag og papirer og svar osv., osv., men somme tider kommer jeg lidt i tvivl, om hun virkelig har det, når hun siger, at der ikke er nogen rettigheder.
Tag § 3 i loven; den handler om familiesammenføring.
Den handler om retten til at have familiesammenføring på grundlag af kommende ægteskaber.
Den indfører oven i købet et husstandsbegreb i forbindelse med familiesammenføring, som er noget nyt i forhold til udlændingeloven.
Der er § 11, stk. 7, tror jeg det er, der giver arbejdstilladelse.
Nu ryster fru Pernille Frahm på hovedet - det gør den altså.
Og der er det, som jeg ikke kan huske, hvor står henne, spørgsmålet om retten til at kunne tage bolig, at tage ophold uden for de anviste ophold.
At sige, at denne lov er blottet for rettigheder, er simpelt hen ikke i overensstemmelse med sandheden.
Pernille Frahm (SF), 1999-04-23:
Det har været meget underligt at høre fru Pia Kjærsgaard i denne her periode, for mig bekendt har det altid været sådan, at fru Pia Kjærsgaard har sagt, at selvfølgelig skal Danmark tage flygtninge, de rigtige flygtninge - de rigtige flygtninge.
Nu kommer vi så i en situation, hvor der er mennesker på flugt i Europa.
Jeg vil gerne spørge fru Pia Kjærsgaard, om fru Pia Kjærsgaard ikke mener, at albanere på flugt fra Kosovo er rigtige flygtninge.
Jann Sjursen (KRF), 1999-04-23:
Nu må jeg forstå på fru Pia Kjærsgaards seneste indlæg, at der er stor forskel, måske næsten afgrundsdyb forskel, på nød og så dyb nød.
Men bortset fra det er jeg jo enig med fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti om, at det gælder om at hjælpe i nærområdet.
Men efter Kristeligt Folkepartis opfattelse udelukker det ene jo altså ikke det andet.
Det, som jeg egentlig synes er interessant i den her debat, når vi ser på lovforslaget og på, at det skal tilvejebringe mulighed for, at vi kan tage imod de flygtninge, som UNHCR har bedt os om at tage imod nu, er, hvad fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti mener den danske regering skulle have svaret UNHCR, da de anmodede os om at tage imod 1.500 flygtninge. Hvilket svar mener fru Pia Kjærsgaard var det rette svar for den danske regering at afgive til UNHCR, da de for nylig spurgte, om vi kunne tage imod 1.500 flygtninge?
Skulle den danske regering have sagt:
Nej, de må blive i nærområdet, de skal have hjælp dér?
Eller mener fru Pia Kjærsgaard, at det var rigtigt af den danske regering at svare ja?
Hvad er fru Pia Kjærsgaards svar?
Arne Melchior (CD), 1999-04-23:
Denne lille debat om midlertidighed viser forskellen i opfattelse af ting.
For hr. Thulesen Dahl er mennesker og ting ligeværdige.
For hr. Thulesen Dahl er lovgivningen et matematisk spørgsmål.
For os andre handler den altså om vanskelige, ofte uforudsigelige situationer.
Lovgivere er ikke profeter.
Vi kan ikke forholde os til, hvad der skal gøres i en situation, vi ikke kender.
Alt andet ville være ren dumhed, og det synes jeg faktisk spørgsmålet er udtryk for.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-04-23:
Jeg kunne ikke drømme om at håne hr. Arne Melchior.
Jeg synes, han klarer det utrolig godt selv.
Det, jeg vil sige til hr. Arne Melchior, er, at vi omkring det spørgsmål, som hr. Arne Melchior ikke ville besvare, lige præcis er ved kernen.
Det er jo utroligt, at det ikke kan lykkes at få nogen ordfører til at sige det, som alle ved, nemlig at selv om der opnås fred i Kosovo, selv om forholdene bliver, så det er muligt for flygtningene at vende tilbage, så vil man alligevel ikke sende disse mennesker tilbage.
Det er jo lige præcis her, kernen er.
Jo, Dansk Folkeparti vil gerne modtage flygtninge i Danmark, hvis det er midlertidigt.
Men der er ikke tale om midlertidighed.
Det har været lysende klart under denne her behandling
, i og med at ingen har villet forholde sig til det meget enkle spørgsmål, at de mennesker, som kommer her til landet, selv om der bliver mulighed for det, kun skal retur, hvis de selv ønsker det.
Arne Melchior (CD), 1999-04-23:
På den ene side sagde hr. Thulesen Dahl tidligere, at jeg har
stor rutine i det her hus.
På den anden side har han nu fundet ud af, at jeg var lettere oprevet over hans hån over for mig om mit niveau og den slags ting.
Jeg var aldeles ikke lettere oprevet.
Jeg udtrykte klart, og jeg kan altså tale
ret tydeligt dansk, at jeg var glad for den kritik, jeg fik fra hr. Thulesen Dahl og fru Pia Kjærsgaard.
Er det at være lettere oprevet, når man er glad og taknemlig?
Jeg var måske euforisk i min glæde, og det skal jeg så søge at dæmpe ned, men jeg er nu engang højt gearet, og det må de finde sig i. Så er der spørgsmålet om midlertidighed.
Det har jeg faktisk svaret på i min ordførertale, og jeg nævnte noget med, at én tåbe kan spørge om mere, end ti vise kan svare på. Dette spørgsmål kan ikke besvares, og der er ingen, der kan besvare det, så derfor har hr. Thulesen Dahl ikke nogen mulighed for at stille mig og afkræve mig et svar på dette spørgsmål.
Det er der ingen der kan besvare.
Jeg må sige til hr. Thulesen Dahl, at det drejer sig altså om mennesker af kød og blod ligesom ham og hans forældre og hans øvrige familie.
Det drejer sig altså ikke om gods eller tømmer eller papkasser.
Jeg kan ikke vide, jeg kan ikke ane, hvordan forholdene i Kosova er om et halvt år eller om fire år.
Jeg kan ikke ane det.
Derfor vil jeg selvfølgelig ikke forpligte mig, og det er kun en tåbe, der ville være villig til at forpligte sig til at sige, hvordan vi skal gøre med disse levende medmennesker på et givet tidspunkt, som vi ikke ved hvornår indtræffer, eller hvordan det vil se ud.
Til fru Dorte Bennedsen kan jeg sige to gange ja og tak for spørgsmålet.
Dorte Bennedsen (S), 1999-04-23:
Nu bestemmer Folketingets forretningsorden, at det, jeg siger ved denne lejlighed, skal være rettet til hr. Arne Melchior
, da han har haft hovedindlægget.
Derfor vil jeg spørge hr. Arne Melchior, om han ikke er enig med mig i, at efter den ordveksling, der har været omkring begrebet flygtninge, rigtige flygtninge osv., er der intet hold i det, når Dansk Folkeparti siger, at de gerne vil modtage rigtige flygtninge i Danmark, når de alligevel siger nej til at tage kosovoalbanske flygtninge.
Og deler hr. Arne Melchior mit ønske om, at vi aldrig mere skal høre
Dansk Folkeparti sige det, de til syvende og sidst ikke mener: at de godt vil tage imod flygtninge?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-04-23:
Med nogle af de gloser, som den gode hr. Arne Melchior en gang imellem bruger her fra Folketingets talerstol, synes jeg, det er helt ufatteligt, at han sådan kan blive lettere oprevet over de gloser, der er anvendt om hr. Arne Melchiors debatniveau, men det er jo hr. Arne Melchiors problem, som han også så rigtigt har taget på sig. Det, jeg ville efterlyse, var, at hr. Arne Melchior jo godt uanset det kan forsøge at svare på de spørgsmål, der er stillet.
Det ligner ikke hr. Arne Melchior ikke i det mindste at forsøge at svare på de spørgsmål, der stilles, og et af de spørgsmål, der blev stillet, var spørgsmålet om midlertidigheden.
de i givet fald så tilbage?
Arne Melchior (CD), 1999-04-23:
Hr. Thulesen Dahl har fundet ud af, at jeg er primitiv, og fru Pia Kjærsgaard har fundet ud af, at jeg har et lavt niveau.
Ved I hvad?
Det vil jeg så leve med og leve godt med.
Jeg ville være foruroliget, hvis jeg fik ros for mine synspunkter og for min debatform fra disse to personer, så det har jeg det udmærket med. Så vil jeg sige til fru Dorte Bennedsen, at jeg er meget tilfreds med hendes indlæg heroppe og siger tak for, hvad jeg betragter som en imødekommenhed med hensyn til ændringsforslag nr. 12, selv om der ikke kan stemmes for det.
Så har jeg også tillid til, at både Socialdemokratiet og De Radikale, altså regeringspartierne, og ministeren ved behov vil håndtere det på en måde, vi alle kan være med til.
Jeg er ikke så begejstret for det at sige, at 1.500 er det, vi kan indkvartere.
Vi kunne sagtens indkvartere 2.500, og bliver det nødvendigt, gør vi det jo også, så også her er jeg sådan set tryg, og der er ikke noget os imellem. Så siger fru Pia Kjærsgaard, at den eneste forskel, der er på hendes og vort synspunkt, er de 1.500, vi tager herop. Jamen det er sandelig også en afgørende forskel.
Det er da en afgørende forskel, om man er villig til at give en almisse, for at de, der er nødlidende, kan blive ved med at være nødlidende, men en lille smule mindre, dér, hvor de er, eller om man åbner sit hjem og man åbner sine døre.
Det er sandelig en afgrundsdyb forskel. Det er bl.a. på grund af denne forskel, at jeg er helt tilfreds med, at fru Pia Kjærsgaard ikke synes om mit niveau.
Jeg er helt enig med hr. Søren Søndergaard i, at der muligvis - forhåbentlig ikke, forhåbentlig slutter det snart, men muligvis kommer der flere, og så skal vi selvfølgelig også opføre os ordentligt og anstændigt over for dem.
Det er da en selvfølge, og det er vi enige om.
Det får mig
Søren Søndergaard (EL), 1999-04-23:
Jeg vil sige til hr. Melchior, at hvis vi forkaster det forslag i dag, så gælder udlændingeloven jo stadig væk, og så vil der jo ligesom under krigen, hvor der var fiskere, der transporterede folk til Sverige, være gode folk, som vil hjælpe med at transportere folk væk fra den forfærdelige situation, de er i, hvad enten de er i Kosova eller lige udenfor.
En del af dem vil selvfølgelig komme til Danmark, og de skal behandles efter udlændingeloven, og da vil de så få en asylsagsbehandling, hvad der nægtes dem her.
I øvrigt undrer det mig, og det er så mit spørgsmål til hr. Melchior, at hr. Melchior ikke bemærker den udstrakte hånd, der har været fra Enhedslisten.
Regeringen har jo insisteret på, at man i 2 år skal bryde med tankerne bag flygtningekonventionen og forhindre folk, der helt oplagt er naturlige asylansøgere, i at søge asyl.
Vi kommer så med et tilbud og siger: O.k., vi kan gøre det i 6 måneder, så vi lige kan få ro i systemet, se, hvad der sker, få tingene afklaret - i 6 måneder.
Det er vores ændringsforslag.
Det er en udstrakt hånd.
Hvorfor tager hr. Melchior ikke imod den?
Jeg ved godt, hvorfor regeringen ikke tager imod den, men hvorfor tager hr. Melchior ikke imod den?
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-04-23:
Selv om jeg efter så mange år og så mange debatter med hr. Arne Melchior, primært omkring udlændinge, stadig væk kan forbavses over hr. Melchiors niveau, må jeg sige, at det trods alt er bedre end at blive forbigået i tavshed fra hr. Melchiors side.
Så vil jeg sige til hr. Melchior, at forskellen på de seks gode partier, som hr. Arne Melchior sagde, der foreløbig står bag den her lov, drejer sig om 1.500 flygtninge i Danmark - ene og alene det.
Alt det andet
har Dansk Folkeparti været med til at støtte og vil støtte igen.
Det er den eneste forskel.
Jeg synes nok, at hr. Arne Melchior og andre gør det til noget andet end det, det i virkeligheden er, noget helt, helt andet.
Så vil jeg godt i lighed med de øvrige ordførere afkræve hr. Melchior et svar
: Midlertidigt - er det midlertidigt, hr. Melchior?
Hvad er hr. Melchiors opfattelse af det her?
For der tror jeg faktisk også, der er dybe uoverensstemmelser
mellem de seks såkaldt gode partier, selvgode partier.
Dorte Bennedsen (S), 1999-04-23:
Siden vi for 1 uge siden førstebehandlede dette lovforslag, har UNHCR henvendt sig til Danmark og bedt os om at tage den første gruppe af kosovoalbanske flygtninge herop.
Derfor er det godt, at vi på trods af tidsnød har været i stand til at få færdiggjort arbejdet, sådan at vi kan få både en anden- og en tredjebehandling i dag. De høringsberettigede parter har ikke haft megen tid, men har accepteret den særlige situation og givet deres høringssvar.
I Socialdemokratiet synes vi, at det er godt, at vi har organisationer, som kritisk følger lovgivningsarbejdet og råber vagt i gevær, hvis de synes, at lovforslag er ved at krænke fundamentale rettigheder.
Men jeg kan ikke undlade den bemærkning, at det, jeg har kunnet læse mig til i nogle af høringssvarene og da ikke mindst i pressen, fik mig til at ønske, at de pågældende personer havde været lidt mindre præget af rygmarvsreaktioner og lidt mere præget af, hvad der faktisk står i lovforslaget.
Men det er tilsyneladende ikke realistisk at have sådanne ønsker.
Men når det så er sagt, så skal det heller ikke nægtes, at vi faktisk har haft god gavn af flere af de høringssvar, vi har fået.
Det afspejler sig i en række af de ændringsforslag, der er stillet.
Det gælder bl.a., at der ikke længere skal søges forlængelse hver sjette måned med den utryghed og usikkerhed, det kan give de pågældende, men at de, hvis de ikke kan vende tilbage i sikkerhed og værdighed, så kan blive her i 2 år, og det vil blive præciseret over for dem skriftligt, når de kommer her til landet.
Det er også blevet præciseret, at de kan få arbejdstilladelse, og at deres rettigheder ikke forringes, hvis de til sin tid vælger at søge asyl.
Også ændringsforslaget om, at loven skal op til revision i samlingen 1999-2000, altså i næste samling,
er en vigtig forbedring.
Men det kan være svært på et tidspunkt, hvor vi endnu ikke ved konkret, hvad det er for mennesker, der kommer hertil, at fastlægge i enkeltheder, hvad behovene er, og hvad vilkårene derfor skal være, og dertil kommer, at behovene vil ændre sig over tid - jo længere de er her, jo større behov bliver der. Derfor giver det at indføje en revisionsparagraf mulighed for at vurdere loven på baggrund af de helt konkrete erfaringer, vi indhøster i løbet af de kommende år, og så justere efter dem, og det er vi godt tilfredse med.
Bortset fra at loven fortsat giver midlertidigt ophold, så imødekommer den i den udformning, den nu har fået, langt, langt, langt hovedparten af de kritikpunkter, der har været fremført, og det synes vi er godt.
Det er alt i alt blevet et godt lovforslag, der er kommet ud af det, som det fremgår af betænkningen.
Jeg skal for god ordens skyld meddele, at Socialdemokratiet kan støtte ændringsforslagene fra ministeren og fra Kristeligt Folkeparti, og vi glæder os over, at loven kan gennemføres så hurtigt, at Danmark nu har et godt grundlag for at yde den indsats over for den tragedie, der udspiller sig i og omkring Kosova.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-04-23:
Nu er hr. Arne Melchior jo en dreven politiker, en dreven parlamentariker, har været herinde i rigtig mange år og kender spillereglerne, og derfor vidste hr. Arne Melchior også udmærket godt, da han på et tidligere tidspunkt i forhandlingerne valgte at tage ordet, at min mulighed for at besvare hr. Arne Melchiors udfald imod mig ikke var til stede.
Derfor benytter jeg nu lejligheden til at gøre det.
Jeg må sige til hr. Arne Melchior, at jeg synes, det var en utrolig primitiv måde at gøre det på tidligere i debatten, men det er jo hr. Arne Melchiors valg og ønske at udnytte forretningsordenen på den måde.
Jeg skal med glæde så sige til hr. Arne Melchior på baggrund af det, han sagde tidligere, at Dansk Folkeparti ønsker at hjælpe mennesker i nød og ønsker at hjælpe de her mennesker i nød også, og at vi derfor har stemt ja til de ønsker, der er blevet fremsat om bl.a. at oprette flygtningelejre i nærområdet.
Vi har noteret os, at af de 180
Og det synes vi faktisk er rigtig fornuftigt - 20.000 mennesker ifølge regeringens tal.
Til det her forslag, der altså handler om 1.500 mennesker til 158 mio. kr. som et mindstemål, er det så, vi har sagt nej.
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-04-23:
Nu synes jeg overhovedet ikke, denne her sag skal være en polemik om, om det er nød eller dyb nød.
Jeg synes, det er utidigt at komme med den slags postulater.
Men hvorvidt UNHCR har anmodet eller ej, har der jo også været en del tvivl om, og der er ingen tvivl om, at hvis vi kunne gøre det på en sådan måde i den danske udlændingelov, som i den grad burde til revision, at det her drejede sig om midlertidig opholdstilladelse, at det drejede sig om flygtninge, som UNHCR direkte havde anmodet om, så ville Dansk Folkeparti naturligvis stille sig helt anderledes an.
Det, som hr. Jann Sjursen og andre, der har været oppe og argumentere imod, at Dansk Folkeparti siger nej, overser,
er jo bl.a., at et af spørgsmålene og svarene i Retsudvalget klart tilkendegiver, at uanset hvor mange der kan blive tale om, jamen så har indenrigsministeren en bemyndigelse til at gå ind og sige, at det er o.k. - uanset om det kommer til at dreje sig om titusindvis fra Kosovo.
Jo, men altså, fru Dorte Bennedsen, egentlig kunne flertallet jo sige sådan med alle forslag
Flertallet kunne jo gøre nøjagtigt det samme med alle forslag i det her Folketing, hvis man mente, at det bare kunne lade sig gøre på denne her måde.
Det synes jeg da er et meget, meget dårligt argument fra fru Dorte Bennedsen.
Og jeg kan i hvert fald bare konstatere, at det, der er så afgørende for Dansk Folkeparti - og det vil jeg også sige til fru Pernille Frahm - at det, det drejer sig om, er det, vi i hvert fald ikke har kunnet få svar på, nemlig den her midlertidige opholdstilladelse.
Det har debatten i udvalget vist, det har svarene på de spørgsmål, der er stillet, vist, nemlig at der ikke er noget, der reelt hedder midlertidig opholdstilladelse.
Og rigtige flygtninge: Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at de mennesker er folk, der er i dyb nød, som skal hjælpes, som har behov for hjælp, hvor vi skal være med til at hjælpe økonomisk, og hvor vi har fået et meget fint stykke papir på alle de områder, hvor regeringen med Folketingets - et enigt Folketing i øvrigt - støtte har været med til at yde over 200 mio. kr.
Men vi sagde jo også nøjagtig det samme i forhold til bosnierne.
Det var også rigtige flygtninge, ingen tvivl om det, fru Pernille Frahm.
Og prøv at se, hvad der er sket efterfølgende.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-04-23:
Der findes jo politikere, for hvem det bedste er det godes værste fjende.
Jeg synes, det er påfaldende, at der her udspiller sig diskussioner om særlove kontra nødlove kontra beredskabslove, om bemyndigelser og frygt for, at ministrene misbruger bemyndigelser, om retsgrundlag, som er der, eller ikke er der.
Det drejer sig her om at komme nødstedte mennesker til hjælp.
Hele Danmark ønsker, at vi skal hjælpe disse mennesker.
Verdenssamfundet græder over, hvad der sker i Kosova, og så diskuterer fru Pernille Frahm retsgrundlag og ikke retsgrundlag.
Der er hentet personer fra Kosova til Norge og til Sverige, og vi har gennem udvalgets spørgsmål til dette lovforslag fået besvaret nogle af disse spørgsmål, som viser, at hverken i Norge eller Sverige er de hentede flygtninges retsgrundlag endnu klaret.
Det vil sige, både i Norge og Sverige har man altså foretaget hjælpeaktioner uden at sikre sig, at det nødvendige retsgrundlag var til stede først.
Det drejer sig om at hjælpe mennesker i nød, vil jeg sige til fru Pernille Frahm, og ikke om at stå her og diskutere i timevis, før vi kan få vedtaget den lov, som vi alle sammen gerne vil have vedtaget.
Dorte Bennedsen (S), 1999-04-23:
Hr. Arne Melchior havde nogle filosoferinger over tallet 1.500, og hvordan det var blevet til.
Det tror jeg godt jeg kan svare på.
1.500 er man kommet til, fordi det er det, man helt umiddelbart vidste, da man udarbejdede det her forslag - alting er gået stærkt - at man kunne indkvartere.
Det havde man faciliteter til på den ene og den anden og den tredje led.
Men det, som er vigtigt i denne sammenhæng, er jo at læse i bemærkningerne, hvor der står, at en første kvote vil være på 1.500, og der står også, så vidt jeg husker - og det bemyndiger vi så ministeren til - at ministeren, hvis behovet vokser, simpelt hen via et aktstykke i Finansudvalget kan få udvidet kvoten.
Så der er ikke noget loft over antallet, og i Socialdemokratiet har vi den holdning, at hvis UNHCR henvender sig til os og siger, at de har behov for, at vi tager flere, så vil vi gøre det.
Om ændringsforslag nr. 12 sagde jeg, at vi ikke stemmer for det ændringsforslag, men det er jo ikke et nej til det problem, der ligger i det.
Jeg sagde blot, at det synes jeg vi skal diskutere i forbindelse med, at vi om et år har loven oppe til revision.
Fru Pernille Frahm sagde her fra talerstolen, at det er lykkedes at gøre det uklart, hvilke rettigheder folk har, og i betænkningsbidraget skriver SF: »Men rettigheder ud over kost, logi og pligten til at holde eget hus skal man kigge langt efter i loven.«
Det er simpelt hen ikke en redelig måde at udtrykke sig på.
Der vil jeg bede fru Pernille Frahm om ikke at male sig op i et hjørne og sige, at alle bemyndigelser kun er bemyndigelse til at gøre det onde og det dårlige.
Jeg synes faktisk, vi har haft en god og lang og grundig behandling af det her - ikke lang, men en god og grundig behandling i udvalget af det her forslag og fået svar, som jo alle går i retning af, at vi skal tilpasse vilkårene til behovene.
Så det er ganske enkelt ikke redeligt af fru Pernille Frahm at udtrykke sig på denne her maner, for at sige det mildt og venligt.
Pernille Frahm (SF), 1999-04-23:
Retten er der ikke i loven, men bemyndigelsen til ministeren er der.
Det betyder ikke, at ministeren nødvendigvis gør alt det dårlige og ikke alt det gode, eller omvendt.
Men der er en forskel, må jeg sige til fru Dorte Bennedsen, på, om nogle mennesker har en ret, eller om en minister har en bemyndigelse.
Det er jo helt uhørt, for vi mener, det er en ret at få folkepensionen.
Og naturligvis er det det.
Forskellen på denne lov og bosnierloven er, at de mennesker, som vi lavede bosnierloven for, var internt fordrevne.
En stor del af dem befandt sig i Bosnien, det vil sige inden for grænserne af det land, som de var fordrevne fra.
Og så er de ikke flygtninge efter danske flygtningebegreber og heller ikke efter konventionens flygtningebegreber. For at gøre en humanitær indsats på det tidspunkt var det en forudsætning, at vi lavede en særlov for den gruppe.