runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Mortensen (S), 2006-05-02:
Jo, men jeg tror også, at der er mange højskoler, der gennem mange år har fået udhulet økonomien og derfor har fået nedslidt deres lokaler og har manglet nyt blod i lærerkorpset.
På grund af dette og en række andre ting har de simpelt hen ikke leveret en kvalitet, der er så god, at unge mennesker har valgt at prioritere et højskoleforløb, og det har været kombineret med, at den politiske fokus har været rettet alle andre steder hen end mod folkeoplysningen og højskolerne.
Det er derfor, jeg på vegne af Socialdemokratiet efterlyser flere penge til området.
Vi kan gå ind for det lovforslag, der ligger her, men jeg tror, der vil være gode grunde til at lave en større analyse af, hvad det måske er, der skal til – ikke bare af penge, men også af prestige og af, hvad det er, der skal til for at løfte standarden på højskolerne.
Højskolerne er jo ikke til for højskolernes egen skyld, højskolerne er til for højskoleelevernes skyld, og det er den uddannelsespolitiske udfordring, som jeg synes vi som politikere skulle prøve at tage op.
Britta Schall Holberg (V), 2006-05-02:
Det fører mig hen til et andet spørgsmål.
Jeg forstod ordføreren sådan, at man gerne vil give nogle flere penge til højskolerne; det indgik jo også som en del af Højskoleudvalgets anbefalinger, selv om man var blevet bedt om at komme med noget udgiftsneutralt.
Men samtidig sagde ordføreren noget, som jeg syntes var rigtigt og interessant, nemlig at nogle højskoler ikke er dygtige nok, og at vi må stille større krav til dem.
Hvis de vil have nogle flere elever osv., er det ikke nok bare at give dem flere penge, så er det noget andet, der skal til.
Mit spørgsmål er: Tror ordføreren ikke, at folkehøjskolerne i højere grad skulle fortælle offentligheden, hvad der er deres styrker?
Kim Mortensen (S), 2006-05-02:
Jeg mener, at højskolerne via foreningen og via den mangeårige og meget grundige debat i højskolebevægelsen om, hvad der er rigtige højskoler, og hvad der er forkerte højskoler, er nået frem til den konklusion, at i hvert fald nogle højskoler gerne vil have denne anerkendelse.
Den er et alternativ til det formelle uddannelsessystem, men også et alternativ, der kan indgå som et supplement til den brede uddannelse, vi gerne skulle sikre at de unge får, så jeg tror sådan set, at der er mange højskoler, der gerne vil spille aktivt med.
Britta Schall Holberg (V), 2006-05-02:
Vi skal åbenbart have en duel.
Jeg kan ikke rigtig forstå, hvad ordføreren siger, for
den dokumentation, som fru Carina Christensen nævner, og som Socialdemokratiet har med i sit forslag, kommer da, så vidt jeg kan se, meget let til at ligne det, som også regeringen mange gange er blevet kritiseret for, nemlig at man vil have dokumentation for alting.
Er ordføreren ikke bange for, at det vil betyde, at så varer det ikke længe, før højskolerne står her hos os og siger, at nu er de strammet ind i nogle regler, som de skal efterleve, men som vil ødelægge hele skoleformen?
Kim Mortensen (S), 2006-05-02:
Det, vi vægter mest i Socialdemokratiet, er sådan set, at højskolerne bliver et anerkendt supplement til det formelle uddannelsessystem, sådan at højskolerne ikke frister en tilværelse, der er helt uden for politisk bevågenhed, helt uden for uddannelsespolitisk bevågenhed, men er et supplement, som også bliver værdsat, og at det, man lærer, den viden, man får, også er noget, man kan bruge efterfølgende i sit liv og som en del af den uddannelse, man gerne vil tage.
Carina Christensen (KF), 2006-05-02:
Jamen så må jeg spørge på en anden måde: Hvad vægter Socialdemokraterne mest, når man vil redde den her skoleform?
Kim Mortensen (S), 2006-05-02:
Nej, vi ønsker ikke et brud med højskolernes styrker.
Vi ønsker derimod, at vi får belyst, får dokumenteret og får godskrevet de kompetencer, man rent faktisk får i et højskoleforløb.
er, at man uddannelsespolitisk i forhold til det øvrige uddannelsessystem får godskrevet et ophold på en højskole, så man kan bruge det, hvis det er målrettet en bestemt uddannelse, eller man får de kompetencer beskrevet, sådan at man kan bruge det på sin videre vej i uddannelsesverdenen.
Carina Christensen (KF), 2006-05-02:
Nu har jeg lagt mærke til, at Socialdemokraterne har fremsat et forslag til en reform af folkehøjskolerne, hvor man bl.a. foreslår, at vi skal indføre et akkrediteringssystem for de lange kurser på højskolerne, som skal baseres på nogle centralt godkendte standarder, og det opfatter jeg da i hvert fald som et markant brud med højskolens grundlæggende frihedsprincip.
Martin Henriksen (DF), 2006-05-02:
Det er ingen hemmelighed, at højskolerne har haft problemer og stadig har problemer; det har de nu haft i et stykke tid.
Der pågår en diskussion om, hvorvidt der er brug for nytænkning eller en tilbagevenden til de gamle dyder, og her er det vigtigt for Dansk Folkeparti, at højskoleverdenen holder fast i sit værdigrundlag.
Der har været flere forslag fremme om, hvordan vi bedst kan sikre højskolernes fremtid, og i dag behandler vi et forslag fra regeringen.
Dansk Folkeparti er ikke afvisende over for nye fremadrettede initiativer, og vi vil selvfølgelig gerne i dialog med højskolerne om en fremtidssikring af området.
Jeg synes, man her skal gøre sig nogle principielle overvejelser.
Nogle vil vende tilbage til rødderne, andre vil noget andet, og andre igen vil kombinere det nye med det gamle.
Det forslag, vi behandler her, åbner mulighed for, at den enkelte højskole i samarbejde med andre kan udbyde kompetencegivende uddannelsesforløb som et tilbud til eleverne, såfremt skolen ønsker det.
I Dansk Folkeparti er vi bekymrede for, at højskolerne nu gøres til en del af uddannelsesræset, men høringssvarene er positive, og Højskoleudvalget har selv foreslået det, og det gør naturligvis, at vi skal tage forslaget alvorligt og ikke bare afvise det her og nu.
Derudover indeholder forslaget en lille ændring af formålsparagraffen, der set med Dansk Folkepartis øjne ikke er meget revolutionerende.
I Dansk Folkeparti synes vi dog, det er positivt, at folkeoplysning og dermed forholdet mellem f.eks. folket og nationalstaten fortsat er en del af værdigrundlaget.
Jeg synes også, det skal med, som det også er blevet sagt, at højskolerne selv skal være mere synlige og markedsføre sig selv og de ting, de nu engang kan tilbyde.
Højskolerne er en vigtig del af det kulturelle landskab i Danmark, og det skal de selvfølgelig også være fremover.
Men det kræver jo, at folk ved, at de er der, og i dag ved mange unge i realiteten ingenting om højskolerne.
Det er en af de opgaver, som højskolerne selv skal påtage sig.
De danske folkehøjskoler har spillet og skal fortsat spille en afgørende rolle i udviklingen af det danske folkestyre.
Den kulturelle indsats, som højskolerne har stået for, har bidraget positivt til udviklingen af dansk kultur, og vi vil fra Dansk Folkepartis side gøre vort til at udbrede kendskabet til denne skoleform i Danmark.
Jeg tror, de unge skal oplyses om højskolernes eksistens, og ud fra det skal værdierne fastholdes.
Dansk Folkeparti vil ikke tilkendegive i dag, om vi kan støtte forslaget, men vi vil tage stilling inden andenbehandlingen.
Svend Auken (S), 2006-05-02:
Det har været en stor fordel for historieskriverne, at de sovjetiske arkiver er blevet gjort offentlige.
Og der har også, i hvert fald indtil for nylig, været en beundringsværdig tradition for åbenhed i Washington med hensyn til offentlighed omkring de danske arkiver.
Men i Danmark har vi altså et voldsomt hemmelighedskræmmeri, og jeg skal gerne medgive, at jeg også har et medansvar, fordi jeg har siddet i regeringer, der også har opretholdt et sådant hemmelighedskræmmeri.
Jeg mener bestemt, at det, der skete i 1988, var brandulykkeligt – det var i hvert fald ikke noget, jeg ønskede – men det kan kilderne afsløre.
Jeg mener, jeg blev fanget i den største fælde, nogen dansk politiker nogen sinde har været fanget i, men lad dog kilderne tale for sig selv.
Og det ville da glæde mig, hvis det viste sig, at det er en illusion, og at jeg ikke blev snydt, sådan som jeg faktisk tror jeg blev i den sammenhæng.
Endelig til det her med forhandlingsstilen: Det er da klart, at dansk udenrigspolitik og sikkerhedspolitik ikke skal afgøres af stil, men det er da indlysende, at hvis man i et vanskeligt politikfelt indtager en meget konfrontatorisk holdning, er det sværere at etablere en bred enighed.
Og udenrigsministeren prøver jo selv at lægge op til bred enighed igennem en vis imødekommenhed i forhold til oppositionen.
Så det er alene det synspunkt, jeg prøver at gøre gældende.
Jeg tror, ministeren kender udtrykket: Der skal to til en tango.
Det gælder også i udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Jesper Langballe (DF), 2006-05-02:
Jeg synes, det er, som om al hr. Holger K. Nielsens selvbesindelse er ved at glippe fuldstændig.
Det er, som om spyt og fråde står ham om munden, når han udslynger sine fuldstændig vanvittige påstande.
Jeg kender ikke til noget netværk.
Flere af de mennesker, eller i hvert fald et par af de mennesker, som hr. Holger K. Nielsen nævner, er folk, som jeg sætter stor pris på, og som jeg da også fra tid til anden har omgåedes.
Jeg har aldrig tænkt på, at vi var medlemmer af et netværk.
Det lyder meget konspiratorisk og måske sådan i karakteristikken lidt paranoidt.
Jeg kan huske, at jeg havde en gammel tante – det var nu forfærdelig tragisk, jeg bør egentlig ikke stå og udbrede mig om det her –
hun var sikker på, at kommunisterne borede huller i hendes væg, og så lukkede de giftgas ind til hende, og det talte hun forfærdelig meget om.
Jeg får sådan lidt af de samme fornemmelser, når jeg hører hr. Holger K. Nielsen tale om dette koldkrigsnetværk, som jeg skulle være medlem af.
Det vil jeg gå hjem og undersøge om jeg er.
Jeg synes selv, det lyder spændende.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-02:
Nu står Japan jo ikke lige foran et medlemskab af EU, så jeg vil godt vende tilbage til Tyrkiet og nogle af de andre konkrete ting, som hr. Svend Auken nævner, f.eks. kurderne.
Det kan jo ikke være hr. Svend Auken ubekendt, at den tyrkiske højesteret har forbudt lærerforeningen, fordi der i programmet netop stod, at enhver skulle have ret til at blive undervist på sit modersmål, herunder også kurdisk.
Det kan jo heller ikke helt være hr. Svend Auken ubekendt, at der foregår nogle ret kradse ting i Østtyrkiet i øjeblikket, hvor man prøver meget hårdt at slå ned på de kurdere, som sådan set bare kræver, at deres fundamentale menneskerettigheder overholdes.
Det er jo ikke ligefrem et udtryk for, at man sådan har indtaget en menneskerettighedsrespekterende retorik eller linje, på trods af at man altså ligger i en forhandlingssituation med EU.
Det samme gør sig i øvrigt gældende i forhold til de reformer, der er sket inden for undervisningssektoren, hvilket vel heller ikke kan være hr. Svend Auken ubekendt, altså at man har ligestillet islamskoler, koranskoler med verdslige skoler i forhold til optagelse på universiteter og lignende ting.
Det er jo ikke et udtryk for, at man går i en sekulær retning.
Det er et udtryk for, at man går i en fundamentalistisk retning.
Svend Auken (S), 2006-05-02:
Nej, alle de ting, som hr. Morten Messerschmidt nævner, er jo eksempler på, at man ikke er kommet langt nok, at der stadig væk er store problemer.
Men de er jo ikke udtryk for, at tingene ikke bevæger sig i den rigtige retning.
Vi har samarbejde, endda meget tæt samarbejde, med en række lande, som gør ting, som vi ikke bryder os om i Danmark – også i relation til ytringsfriheden.
Ja, der sker sågar ting i Danmark, som mange af os ikke bryder os om, f.eks. retssager mod journalister, som viderebringer oplysninger om vurderinger, inden Danmark gik i krig i Irak osv., det er jeg meget kritisk indstillet over for.
Men det er jo ikke ensbetydende med, at man ikke godt kan anerkende den andens demokratiske sindelag.
Lad mig nævne forholdet til Japan: Japan har nægtet at – havde jeg nær sagt – sige undskyld for krigsforbrydelserne op til anden verdenskrig, på samme måde som Tyrkiet desværre ikke endnu klart har udtrykt beklagelse af sit medansvar for det, der skete med armenierne i 1915 osv. Så der er masser af ting, der endnu skal rettes, men jeg synes ikke, det er rigtigt at sige, at de ikke bevæger sig i den rigtige retning.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-02:
Ordføreren nævner et par konkrete områder, hvor han mener at der er gennemført reformer i Tyrkiet.
Han nævner konkret straffelovsområdet og retten for det kurdiske mindretal til at få undervisning på sit eget sprog.
Der kunne jeg godt tænke mig at spørge
, om ikke hr. Svend Auken er opmærksom på de straffesager, som er rejst imod bl.a. Orhan Pamuk, den kendte forfatter, imod journalister og andre for at kræve tilbagetrækning fra Cypern, for at sige, at man skal se i øjnene, at man i forbindelse med første verdenskrig begik folkemord på armenierne.
De straffesager er altså rejst efter artikler i den straffelov, der er nu, den reformerede straffelov, der blev gennemført i april sidste år.
Er det et udtryk for, at reformerne går i den rigtige retning?
Er det et udtryk for, at man respekterer ytringsfriheden, pressefriheden, når man under den straffelov, som hr. Svend Auken omtaler som en god reform i retning af Vesteuropa, rent faktisk kan rejse disse straffesager?
Charlotte Antonsen (V), 2006-05-02:
For det første forstår jeg slet ikke, at hr. Morten Messerschmidt er så bekymret over, at Tyrkiet kan blive medlem, hvis hr. Morten Messerschmidt tror på det, han selv går og siger.
For det står klart for os alle sammen, at Tyrkiet bl.a. skal opfylde Københavnskriterierne for at kunne blive medlem.
Det vil sige, at det skal være et demokrati, man skal respektere menneskerettighederne, man skal respektere minoriteter, så hvis hr. Morten Messerschmidt troede på, hvad han selv sagde, så var der slet ikke nogen grund til bekymring, for, ja, så kommer de jo ikke med i EU.
Hr. Morten Messerschmidt er også inde på, om vi i sidste ende kan komme til at skubbe Tyrkiet fra os.
Det er jo lige præcis det, vi lægger op til ikke at gøre, for noget at det, vi også har besluttet, i forbindelse med at vi startede optagelsesforhandlingerne, er, at man kan forestille sig en tilnærmelse, som ikke er identisk med et fuldt medlemskab.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-02:
Jamen så kunne jeg godt tænke mig at høre: Tror ordføreren, at det også er den opfattelse, som man render rundt med i Tyrkiet, at et medlemskab ikke er givet?
Hvis man ser, hvordan debatten er i Tyrkiet, har Tyrkiet jo i den grad fået nogle forventninger stillet i udsigt, både med hensyn til landbrugs- og strukturstøtteordningerne, den fri arbejdsmarkedsbevægelighed og en lang række andre områder, som det da er klart at tyrkerne har en forventning om at de vil få adgang til, når nu de hele tiden skal reformere deres samfund, ændre det i forhold til, hvordan de egentlig oprindelig havde indrettet sig.
Jeg tror ikke, at de massive vanskeligheder med menneskerettighederne, med demokrati, med kønnenes ligestilling, med hele udenrigspolitikken kan ændres, for det handler om, at Tyrkiet fundamentalt set er et anderledes samfund end resten af Europa.
Det er et samfund, der bygger på islam.
Det, jeg spørger om, er bare: Når nu de her forventninger på et eller andet tidspunkt bliver gjort til skamme – for det er jeg fuldstændig overbevist om vil ske – når den afvisning kommer, tror ordføreren så ikke, at man kunne få netop den reaktion, som ordføreren ønsker at undgå ved de her forhandlinger, og at man derfor faktisk fra start af skulle have sagt: Vi laver et privilegeret partnerskab i stedet for et egentligt medlemskab?
Charlotte Antonsen (V), 2006-05-02:
Altså, det er jo svært at sige, hvad den proces, der nu er indledt, slutter med, men som det er fremgået, har vi jo indledt nogle forhandlinger med Tyrkiet med henblik på medlemskab.
Det er selvfølgelig ikke her i starten af forhandlingerne givet, at forhandlingerne lykkes og Tyrkiet kan blive medlem.
Nogle af de ting, hr. Morten Messerschmidt peger på, er da problemer, som er, som det bliver sagt, ganske vanskelige, og derfor er det bestemt ikke det letteste land at optage i Europa.
Det er jo også derfor, vi forventer, at der vil gå i hvert fald 10 år, før Tyrkiet kan blive medlem, og så kan det endda være et medlemskab, som ikke er fuldt og helt, så det er en lang proces.
Tyrkiet har stadig væk mange problemer foran sig.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-02:
Men hvis vi nu lige forholder os til forhandlingsprocessen, så nævnte statsministeren, at Tyrkiet skal implementere 80.000 siders lovgivning.
Vi ved, hvordan den islamistiske fundamentalisme spiller en afgørende rolle i Tyrkiet, på trods af at det ellers er indskrevet i forfatningen, at man ikke må have med islamisme at gøre.
Med andre ord ved vi, at der er nogle enormt store vanskeligheder for Tyrkiet for bare at skabe sig den mindste mulighed for at få medlemskab af EU.
Svend Auken (S), 2006-05-02:
Det er vi, og derfor er vi vel alligevel et demokratisk, åbent og godt samfund, som man kan tage frem.
Jeg tror, at hr. Messerschmidt gør klogt i, inden han bruger kurderne for voldsomt i sin argumentation mod forhandlingerne med Tyrkiet om optagelse i EU, at spørge, hvad kurderne selv synes.
Der er nemlig gennemført opinionsundersøgelser, der viser, at 85 pct. af alle kurdere varmt støtter Tyrkiets optagelse i EU.
Så det er netop set i det perspektiv vigtigt at understrege, at det er til fordel for mindretallene i Tyrkiet, at der pågår de her forhandlinger.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-02:
Tak for besvarelsen.
Vi har jo hørt før, at der er to massive hensyn at tage: for det første at knytte Tyrkiet sikkerhedspolitisk til Vesten og for det andet EU's absorptionskraft, som man kan sige er et modsatrettet synspunkt.
Det er jeg sådan set fuldstændig enig i, der er ikke noget, som skiller Dansk Folkeparti og regeringen på det område ...
Hvad er det for en larm, er det højtaleren?
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-02:
Dansk Folkeparti har rejst denne forespørgselsdebat, fordi EU i øjeblikket holder en tænkepause, og fordi især ét spørgsmål trænger sig på, nemlig spørgsmålet om tyrkisk medlemskab.
For os i Dansk Folkeparti er der ingen tvivl om, at det er vigtigt for Vesten inklusive Danmark at have et godt forhold til Tyrkiet.
Men det spørgsmål, som man skal forholde sig til, er, hvilken strategi man kan anvende for at få det gode forhold, og for os at se er det et chancerytteri at gå i retning af medlemskab for Tyrkiet ud fra den betragtning, at det er fuldstændig illusorisk at tro, at et samfund som Tyrkiet kan leve op til de krav og de betingelser, der stilles til et EU-medlemsland.
Derfor kan vi kun frygte den reaktion, som vil komme fra Tyrkiets side, når man på et tidspunkt alligevel vil være nødt til at sige nej.
Det er helt klart, at de standarder, som findes i Tyrkiet, er uacceptable, og at der ikke er meget, der går i den rigtige retning.
Mange prøver på at lave et skønmaleri af Tyrkiet, så det kommer til at se ud, som om reformerne er i fuld gang, og at det hele er på vej i den demokratiske retning, men det er ikke det sande billede af Tyrkiet.
Tyrkiet er for meget, meget store dele af samfundets vedkommende et samfund, der overhovedet ikke har gennemgået den udvikling, som man har set i Ankara, Istanbul og de øvrige større byer.
Det er et samfund, hvor kvindeundertrykkelsen er massiv, hvor grove menneskerettighedskrænkelser er dagligdag, og hvor befolkningen ikke føler den tilknytning til demokratiet, som er nødvendig for et medlemskab af EU.
Vi har lige gennemgået Muhammedkrisen, hvor Tyrkiet meget klart tog stilling og dermed fuldstændig dementerede ideen om, at det skulle være en brobygger mellem civilisationerne.
Det har jo været det afgørende argument for tilhængerne af tyrkisk medlemskab, at landet skulle være en brobygger mellem den vestlige og den islamiske civilisation, men med den tyrkiske ambassadørs signatur på brevet til statsministeren har Tyrkiet endegyldigt placeret sine ben i den islamiske lejr – i den lejr, hvor religiøse doktriner står over sekulær lov, i den lejr, hvor demokratiet er mindre vigtigt end islam – og det er klart, at sådanne samfund kan man ikke have med i EU.
Det skal være mine indledende ord i forespørgselsdebatten i dag, og jeg ser frem til at høre, hvad statsministeren og udenrigsministeren kan berette om deres visioner.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-02:
Men da det mod vores forventning har vist sig ikke at være tilfældet, ser vi os desværre nødsaget til at stemme imod forslaget.
Vi er også ved denne lejlighed nødt til at udtrykke vores bedrøvelse over, at vores ændringsforslag om de religiøse forkyndere, hvor vi gerne så en skærpelse af lovforslaget, heller ikke har kunnet finde flertal, og vi må altså desværre stemme imod, da vi naturligvis fortsat mener, at Danmarks internationale forpligtelser skal overholdes i alle sammenhænge.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-05-02:
Jeg mener ikke, der er nogen tvivl om, at Tyrkiet ikke lever op til kravene til om at blive medlem i dag.
Men hvem er det så, vi støtter i Tyrkiet?
Vi støtter selvfølgelig alle de demokratiske kræfter, der er i Tyrkiet.
Og det gør vi bedst ved at holde fast ved perspektivet om at forhandle med henblik på, at Tyrkiet kan optages i EU.
Det ville være dem, der vandt i en sådan proces.
Derfor er det også ganske klart, at det er de demokratiske kræfter i Tyrkiet, der siger: Hold nu fast i denne her forhandling, sådan at vi i fællesskab kan udvikle Tyrkiet.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-02:
Men fru Anne Grete Holmsgaard kan jo ikke komme uden om, at der er ret afgørende problemer med demokratiet i alle muslimske lande, og at det altså også gør sig gældende for Tyrkiet.
Det kan jo heller ikke være fru Anne Grete Holmsgaard ubekendt, at det direkte i den tyrkiske forfatning er indskrevet, at partier, der bygger på et fundamentalistisk program, ikke kan stille op til valgene.
Kan fru Anne Grete Holmsgaard ikke godt se, at der er et problem i det?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-05-02:
Nu er det jo sådan, at Erdogan har sagt ja.
Han har sagt ja til, at hans land skal leve op til de kriterier, der er i Københavnskriterierne, og det, der er besluttet af Det Europæiske Råd, for at Tyrkiet kan blive medlem.
Sådan er det.
Hvis alt allerede havde været sådan, at Tyrkiet i dag levede op til de kriterier, så havde vi jo haft en helt anden situation end den, vi har.
Vi ved godt, at Tyrkiet ikke lever op til det i dag.
Vi ved godt, at Tyrkiet er et land med i hvert tilfælde to ansigter: det moderne Tyrkiet, som vi ser, når vi er i Istanbul, eller når vi er i Ankara, og det ikkemoderne Tyrkiet, som vi ser, når vi er ude på landet.
Hvis det ville være den samme Erdogan, der ville stå og holde en tale som den, der blev refereret her, om 20 år, så ville den lyde ganske anderledes.
Det er jeg faktisk temmelig overbevist om.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-02:
Jeg vil godt kvittere for ordførerens indlæg.
Der er altså ikke nogen større inspiration end at høre en socialist tale.
Sjældent føler man sig så bekræftet i, at man er påkrævet her i Folketinget.
Når nu fru Anne Grete Holmsgaard taler om, at tyrkerne gerne vil demokrati, at Erdogan gerne vil demokrati, så vil jeg bare gerne høre, om ordføreren måske vil forholde sig til, hvad Erdogan har udtalt til New York Times den 31. oktober 2002, sektion A 3, hvor han siger, citat: You cannot be secular and a Muslim at the same time.
Citat slut.
Jeg mener, det er jo trods alt ret klar tale.
Det hører så lige med til historien, at Erdogan jo ikke bare er premierminister for Tyrkiet, men også er tidligere medlem af Refah Partisi, som fik sit program kendt i strid med menneskerettighederne ved Menneskerettighedsdomstolen.
Derfor vil jeg gerne bede ordføreren om at forholde sig til, at man ikke kan være muslim og sekulær på samme tid.