Henriette Kjær (KF), 2004-03-23:
Mænd som fædre er et væsentligt ligestillingstema, og jeg vil gerne gøre en indsats for, at fædre kommer mere på banen, først og fremmest for børnenes skyld.
Mit udgangspunkt er børnenes velfærd.
Jeg er sikker på, at børnenes opvækst forbedres, hvis de har tætte relationer til både deres far og deres mor, og samtidig er det uden tvivl godt for fædrene at have et nært forhold til deres børn.
Det vil så også komme mødrene til gode.
Hvis forældrene deles mere om ansvaret for børnene, bliver det i højere grad muligt for begge parter at kombinere arbejdsliv og familieliv på en god måde.
Som det fremgår af den handlings- og perspektivplan for det kommende års ligestillingsarbejde, som vi skal diskutere senere i dag, har jeg valgt at sætte fokus på mænd og ligestilling som et særligt indsatsområde i 2004.
Faderskabet har ændret sig meget i løbet af de sidste årtier.
Fædre er i langt højere grad en del af deres børns liv, og derfor skal vi selvfølgelig også være parate til at bakke op om, at mænd har så gode rammer som muligt for at være sammen med deres børn.
Han kan jo tage mere orlov end moderen, hvis det er det, familien ønsker.
De formelle rammer for fædres orlov er altså, som de skal være, og lad mig bare sige med det samme: Regeringen har ingen planer om at ændre på orlovsordningen, som den er i dag.
Det, at de formelle rammer er på plads, betyder selvfølgelig ikke, at de nybagte fædre ikke kan ramme ind i problemer, når de gerne vil tage orlov.
Jeg har hørt om nogle mænd, der føler, at deres mulighed for at tage orlov bliver forhindret af kulturen på deres arbejdsplads.
En far, der holder på sin ret til at være sammen med sit nyfødte barn, kan måske risikere ikke at få den næste forfremmelse eller måske ligefrem blive frosset ud af sine kolleger, men det har vi kvinder jo ligesom kendt til i mange år - måske ikke at blive frosset ud, men bestemt at miste den næste forfremmelse; det er set før.
Men hvis det er den form for modstand, som mange mænd møder, er det en gammeldags holdning, som vi skal til livs, og det vil jeg godt til bunds i.
Derfor ser jeg i øjeblikket på muligheden for at lave en undersøgelse af arbejdspladsens betydning for mænds brug af orlov.
Jeg vil også tage kontakt til arbejdsmarkedets parter, så vi i fællesskab kan gøre en indsats for, at den enkelte arbejdsplads ikke forhindrer mænd i at bruge de fleksible orlovsordninger, der allerede findes.
I den sammenhæng er det nødvendigt, at både forældre og virksomheder kender deres rettigheder og muligheder.
Sammen med beskæftigelsesministeren har jeg udgivet pjecer til virksomheder og forældre om den fleksible orlovsordning.
Pjecerne lægger vægt på begge forældres rettigheder og muligheder.
Senere på året udsender jeg også en pjece om barselorlov, der er specielt rettet til mænd.
Jeg tror, det er vigtigt, at der bliver lavet materiale specielt rettet til fædre, ellers er det ofte kun moderen, der får det læst.
Som en del af indsatsområdet mænd og ligestilling vil jeg også tage kontakt til sundhedsplejerskerne for at etablere et samarbejde.
Sundhedsplejerskerne er et vigtigt led i at skabe så gode rammer som muligt for nybagte forældre, og derfor skal vi have gjort sundhedsplejerskerne opmærksomme på at inddrage fædrene.
Så vi vil tilvejebringe en undersøgelse på området for at se, om der er nogle særlige metoder, der kan bruges.
Et af de temaer, der ofte diskuteres, er fædres rettigheder i forbindelse med skilsmisse.
Fædre har de samme rettigheder som mødre i forhold til barnet i en skilsmisse.
Men i praksis er det i ni ud af ti tilfælde moderen, børnene ender med at bo hos.
Et kernepunkt i diskussionen om skilsmisse og samvær er, om skilsmissefædre rent faktisk får det samvær med deres børn, som de ønsker.
Undersøgelsen viste, at det store flertal af fædre var enige i, at barnet skulle bo hos moderen.
Størstedelen af fædrene var også tilfredse med de aftaler, de fik i statsamtet.
Justitsministeriet har bedt Socialforskningsinstituttet om en ny undersøgelse om samvær, som er lige på trapperne, og det bliver interessant at se, om det stadig er sådan, at forældrene generelt er tilfredse med de aftaler, der laves om samvær.
I langt de fleste skilsmissesager er moderen og faderen enige om at fordele samværet med børnene, uden at statsamtet eller Civilretsdirektoratet behøver at blive blandet ind i det, og i langt de fleste af de sager ender børnene som sagt med at bo hos moderen. Det er stadig meget ofte kvinderne, der tager det primære ansvar for børnene og for at få hjemmet til at hænge sammen.
Derfor er det måske heller ikke underligt, at børnene ofte ender med at bo hos moderen.
Det er nok den bedst mulige forlængelse af den hverdag, de har haft, inden deres far og mor blev skilt.
I de sager, der ender i statsamtet eller hos Civilretsdirektoratet, ser jeg ikke umiddelbart nogen grund
til at tro, at fædre bliver forskelsbehandlet.
Reglerne er ens for fædre og mødre, og i afvejningen af, hvor barnet skal bo, indgår der mange elementer, bl.a. lægger man jo vægt på barnets egen mening. Selvfølgelig er det vigtigt at sørge for, at samværsforælderen, der ofte er faderen, har så optimale rammer som muligt for at være sammen med barnet og øve indflydelse på barnets liv.
Justitsministeren har den 10. marts 2004 fremsat et lovforslag, der skal forenkle reglerne på det familieretlige område, og et af punkterne i det lovforslag er en udvidelse af adgangen for den forælder, der ikke har forældremyndigheden, til at få orientering om barnets forhold.
Det er nogle skridt på vejen mod at lette forholdene for forældre, der ikke har forældremyndighed eller bor sammen med deres barn.
Der er sikkert andre steder, hvor vi kan forbedre rammerne for, at børn får et stabilt og godt tilhørsforhold til begge forældre, og det er jeg altid åben over for at se på.
Jeg har taget problemstillingen op med Kommunernes Landsforening, og de er positivt indstillet og har lovet mig at arbejde videre med problemet.
Jeg er sikker på, at vi alle her i salen kan være enige om, at mænd skal have mulighed for og ret til at være forældre for deres børn, og det gælder selvfølgelig, hvad enten de er skilt eller bor sammen med barnets mor.
Det er vigtigt, at fædre og børn har mulighed for at knytte tætte bånd for hele familiens skyld.
Derfor synes jeg også, det er positivt, at vi får mulighed for at drøfte det her område.
Det er som sagt noget, som jeg gerne vil arbejde videre med.
Fædre skal have de bedst mulige rammer om deres forældreskab, men de skal også selv komme på banen og taget et ansvar.