runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Allan Niebuhr (KF), 2005-10-11:
I Det Konservative Folkeparti finder vi det både godt og fornuftigt, at vi nu omlægger den gældende bonusordning for elever, der går på en ungdomsuddannelse med lønnet praktik, således at det i fremtiden bliver en samlet bonus, der alene udbetales til de elever, der gennemfører uddannelsen.
Om en slutbonus på 3.000 kr. så vil virke som en motiverende faktor for unge til at få gjort deres uddannelse færdig, kan man selvfølgelig sætte spørgsmålstegn ved, men vi tror alt andet lige, at det må tælle på plussiden.
Vi glæder os meget over, at vi ud over at bygge en uddannelsesmotivation ind i ordningen i fremtiden vil kunne spare 1 mio. kr. om året i administration, når der fremover kun skal betales bonus én gang pr. elev.
Det Konservative Folkeparti støtter således forslaget.
Carsten Hansen (S), 2005-10-11:
Bare den ene bemærkning til hr. Allan Niebuhr: Er hr. Allan Niebuhr enig med Venstres uddannelsesordfører, hr. Kurt Kirkegaard, i, at der ingen besparelser er i det her, og at de tal, der står på side 3 i lovforslaget ikke passer, altså at det bare er likviditetsforskydning?
Det kunne være interessant at høre, om regeringspartierne er enige i det spørgsmål.
Allan Niebuhr (KF), 2005-10-11:
Hr. Carsten Hansen kan da delvis have ret.
Der er en del af det her, der er finansforskydninger med henblik på en samlet udbetaling.
Det var også det, som hr. Kurt Kirkegaard sagde.
Men det er vores håb og også min tro, at vi får flere til at færdiggøre en uddannelse, således at det beløb, der måtte være, et mellemliggende beløb, også efterfølgende vil blive brugt til lignende bonusordninger.
Det vil da i hvert fald være en stor glæde, hvis vi får flere unge mennesker til at færdiggøre en uddannelse.
Faktum er, at det her drejer sig om at honorere dem, der gør deres uddannelse færdig.
Jeg vil sige til hr. Carsten Hansen, at det ikke er korrekt, at det er et besparelsesforslag.
Jeg sagde i min første besvarelse, at vi håber og tror på, at vi får flere unge mennesker i uddannelse, som færdiggør deres uddannelse.
De penge, som hr. Carsten siger er 10-11 mio. kr. – jeg skal ikke lægge mig fast på beløbet – må meget gerne bruges til flere bonusordninger til flere unge mennesker, der gør deres uddannelse færdig.
Og skulle beløbet blive større, gør det såmænd heller ikke noget, at vi så skal have flere penge op af kassen.
Målet med det her er at få så mange som muligt til at tage en uddannelse og gøre den færdig.
Frank Aaen (EL), 2005-10-11:
Det kan ikke nytte noget med den der talen udenom.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Allan Niebuhr: Påstår De Konservatives ordfører, at ministeren har fremlagt et lovforslag, som ikke, efter ministerens bedste overbevisning, afspejler virkeligheden korrekt?
Ministeren skal jo oplyse, hvad der er de økonomiske konsekvenser af et lovforslag, og her står altså klart og tydeligt, at regeringen regner med at spare mindst 10 mio. kr. på årsbasis til evig tid på det her lovforslag.
Derfor er det jo et spareforslag, og det kan ikke nytte noget at snakke udenom.
Allan Niebuhr (KF), 2005-10-11:
Nu er det sådan med hr. Frank Aaen og Enhedslisten, at man, hvis ikke man er enig med dem, taler udenom.
Jeg har meget tydeligt sagt, at det beløb, der måtte være differencen, umiddelbart, så længe der ikke er flere unge mennesker i uddannelse, er et overskud og dermed også penge, som tillægges statskassen.
Men vi har en formodning og en forventning om, at der er flere unge mennesker, der kommer i uddannelse og gør deres uddannelse færdig, og derfor vil det beløb uden videre blive overført til yderligere bonusordninger.
Og skulle beløbet blive større end det, der bliver lagt tilbage i kassen, er det i sig selv ikke et problem.
Vi ser gerne, at endnu flere unge mennesker kommer i uddannelse.
Så det er ikke et spørgsmål om at tale udenom, det er et spørgsmål om fakta.
Frank Aaen (EL), 2005-10-11:
Hvis regeringen har en forventning om, at det her får flere til at gennemføre en lærlingeuddannelse, skulle den udgift, det eventuelt ville påføre staten, stå anført her.
Så hvis hr. Allan Niebuhr har ret, har ministeren ikke ret.
Og derfor er det snakken udenom.
Det her er et spareforslag, som årligt tager 10 mio. kr. fra landets lærlinge, dvs. tager penge fra nogle af dem, der i forvejen har mindst, og bruges bl.a. til at finansiere regeringens skattelettelser til de rigeste.
Allan Niebuhr (KF), 2005-10-11:
Jeg kan kun gentage, at min udlægning er den, som jeg og mit parti står inde for.
Nu er det jo heldigvis sådan i forretningsordenen, at ministeren får mulighed for som den sidste at gå på talerstolen og fortælle sin udlægning.
Så det synes jeg vi skal lade ham gøre.
Indtil da vil jeg fastholde, at jeg ikke har udlagt andet end vores holdning til, hvordan de her penge bruges, og hvad der er meningen med at lave en bonusordning for dem, der gør deres uddannelse færdig.
Margrethe Vestager (RV), 2005-10-11:
Der er sådan set ikke nogen tvivl om, at lovforslaget er et spareforslag.
Det står i lovforslaget, så det er enkelt nok.
Der står så også, at grundet likviditetsforskydninger vil besparelsen i de første år være højere, jævnfør tabellen.
Så der er ingen tvivl om, at staten sparer penge på lovforslaget.
Det kunne så være interessant, om man ville bruge de penge på højere bonus, hvis man virkelig tror på, at det gør en forskel for den enkelte, som er i gang med en erhvervsuddannelse, at have udsigt til en bonus på 3.000 kr., vel netto ca. det halve, for at gøre sin uddannelse færdig.
I Det Radikale Venstre er vi meget tvivlende med hensyn til, om det er den type incitamenter, tilskyndelser, der får unge til at gøre deres uddannelse færdig.
Vi synes, der burde være mere substantielle grunde til at gøre sin uddannelse færdig end en bonus i den størrelsesorden.
Lovforslaget siger også, at den nuværende ordning ikke er motiverende med henblik på at gøre en uddannelse færdig, men det var sådan set heller ikke meningen med den nuværende ordning.
Den nuværende ordning var en skattekompensation og ikke en uddannelsespræmie.
Når regeringen vil lave det om til en uddannelsespræmie, så burde lovforslaget have indeholdt en vurdering af, hvorvidt det vil virke.
Hvis det vil virke, som de tidligere ordførere åbenbart forestiller sig at det vil virke, så kunne man også spørge sig selv, om ikke det skulle gives på andre uddannelsesområder end alene erhvervsuddannelsesområdet, for så må det jo også virke andre steder, eller om man hellere skulle give en differentieret bonus der, hvor frafaldet er størst, hvis det er den økonomiske gulerod, man vurderer der vil gøre den enkelte i stand til at gøre sin uddannelse færdig.
Under alle omstændigheder er det en mærkelig tendens, at man vil tage midler, som faktisk er øremærket til lærlingene, og føre dem tilbage til statskassen uden på nogen måde at gøre det klart, hvordan de midler igen vil komme lærlingene til gode.
Vi er meget skeptiske over for forslaget, både over for dets virkning og over for intentionerne bag det.
Vi har en lang række spørgsmål, som vi forventer besvaret under udvalgsbehandlingen, men umiddelbart er vi skeptiske.
Jeg håber, det er tankevækkende for Socialdemokraterne, at man ikke kan få et klart svar på, om de skal være medfinansierende af de ting, man aftaler med Dansk Folkeparti, Venstre og De Konservative, for det plejer jo ellers at være god latin i Folketinget, at hvis man vil være med til udgifterne, så må man også være med til indtægterne.
Jeg synes da, man må have en diskussion i folkeskoleforligskredsen, om Socialdemokraterne skulle stemme for det her forslag, hvis det skal gå til den aftale, vi laver med hinanden.
Bertel Haarder (V), 2005-10-11:
Jeg vil gerne takke ordførerne for regeringspartierne og for Dansk Folkeparti for støtten til dette forslag, som jo ikke er særlig dramatisk, men som giver en øget tilskyndelse til at færdiggøre en uddannelse.
Ved samme lejlighed spares et beløb især på kort sigt, og det er jo ikke nogen forbrydelse.
Pengene går til et rigtig godt formål, nemlig gigantiske ekstrabeløb til folkeskolens forbedring.
Carsten Hansen (S), 2005-10-11:
Jeg vil godt bede undervisningsministeren om at bekræfte, at når vi tager tallene i overslagsårene og lægger dem sammen, så snakker vi om 108,5 mio. kr. Er det et ganske lille beløb for undervisningsministeren?
Når vi ved, at regeringens samlede indsats ifølge finanslovforslaget på uddannelsesområdet er 10 mio. kr., så kan man sige, at vi her har en besparelse, der i størrelsesorden faktisk er 10 gange så stor som de ekstra 10 mio. kr., man samlet set har sat af til uddannelsesområdet til næste år.
Så det er ikke en helt uvæsentlig besparelse, man her kommer til Folketinget med.
Bertel Haarder (V), 2005-10-11:
Jeg fastholder, hvad jeg sagde, som også en række ordførere har sagt: Det er et ret lille beløb, det går til et rigtig godt formål, og samtidig skærper det tilskyndelsen til at færdiggøre uddannelsen.
Carsten Hansen (S), 2005-10-11:
Det er bare for at få bekræftet, at de tal, der står, som ministeren selv står bag, altså 53,2 mio. kr., 32 mio. kr. i 2007, i 2008 11,6 mio. kr. og i 2009 11,7 mio. kr. samlet set giver 108,5 mio. kr. efter Christian Hansens »Den Røde for Stråtækte Skoler«.
Det er dem, jeg har gået i.
Er det en stor eller lille besparelse i forhold til den samlede indsats, man vil gøre fra regeringens side på uddannelsesområdet?
Er det en stor eller lille besparelse over en 5-årig periode?
Bertel Haarder (V), 2005-10-11:
Man kan altid lægge tal sammen over flere år og derved få store beløb.
Den leg kan vi også i regeringen.
Frank Aaen (EL), 2005-10-11:
Jeg vil bare bede ministeren bekræfte, at det er en systematik i dette finanslovforslag, at man tager 10 mio. kr. fra lærlingene, 200 mio. kr. fra boligsikringen, 200 mio. kr. fra børnechecken, og så tager man lidt penge fra dem, der er arbejdsskadede?
Sådan tager regeringen møjsommeligt penge der, hvor der i forvejen er færrest.
Er det ikke rigtigt forstået, at det er regeringens politik?
Bertel Haarder (V), 2005-10-11:
Nej, vi tillader en realvækst i de offentlige udgifter på 0,5 pct., og det går til forbedret velfærd.
En af dem, der får flest penge, er undervisningsministeren, som får masser af penge til sprogscreening, til ekstratimer i dansk, til alt muligt i folkeskolen, som vi senere vender tilbage til.
Så jeg er en af de heldige ministre, som får ekstra penge fra de andre ministre og fra det råderum, som vi disponerer over.
Så svaret er klart nej.
Frank Aaen (EL), 2005-10-11:
Er det ikke lidt ejendommeligt, at pengene præcis skal tages hos lærlinge eller hos den enlige mor, der har et barn på 18 år boende hjemme, eller skal tages fra pensionister, der i dag får en boligydelse, eller fra dem, der er ramt af en arbejdsskade og nu skal have mindre erstatning, end de hidtil har fået?
Er det ikke lidt underligt, når man nu siger, at man har nogle gode formål – al ære for det – at man så partout skal tage pengene der, hvor folk i forvejen har mindst?
Bertel Haarder (V), 2005-10-11:
Det samlede billede er det modsatte, nemlig forbedret velfærd og forbedret uddannelse og især, at flere unge får en uddannelse og derved undgår skæbnen som bistandsklienter resten af livet.
Margrethe Vestager (RV), 2005-10-11:
Jeg vil gerne takke ministeren for så meget klart at fortælle os, hvad besparelsen skal bruges til.
Derfor vil jeg spørge, om Socialdemokratiet vil blive smidt ud af folkeskoleforligskredsen, hvis de ikke stemmer for dette finansieringsbidrag til den økonomiske indsats, der skal gøre folkeskoleforliget muligt.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2005-10-11:
Da fru Anne Baastrup, som er ordfører for SF på det her forslag, ikke kan være til stede, har jeg fået fornøjelsen af at gøre et par bemærkninger, og det skal jeg gøre ganske kort.
I SF ser vi også klart, at det her er et spareforslag.
Beløbene er for den enkelte så relativt små, at motivationen, der ligger i det, ikke er særlig tydelig.
Man kan sige, at de, som normalt vil være de svageste, der ikke gennemfører en uddannelse, tages der lidt fra, og det ser ikke pænt ud i den ligheds/ulighedsdebat, vi har nu.
De, der er svagest i systemet, er dem, som får en ganske vist lille økonomisk øretæve, men ikke desto mindre er det nok forkert ramt.
Man kan sige, at det virker som en pisk, en lille pisk, men det er det, der er virkningen, og det virker ikke særlig meget som en motivation.
Med den sammensætning her kan SF ikke stemme for forslaget, men vi vil da se, om vi kan lave det om under udvalgsbehandlingen.
Søren Krarup (DF), 2005-10-11:
Denne lovændring begrundes med en henvisning til lighed, idet ministeren henviser til, at der skal herske lighed mellem folkeskole og friskole.
Men der er efter vores mening grund til at overveje, hvilken lighed man skaber.
Det er sandt, at vælger forældrene i henhold til det frie skolevalg en folkeskole uden for skoledistriktet, så opnår de ikke befordringsgodtgørelse.
Men er det dermed givet, at de forældre, der fravælger distriktsskolen for at vælge en friskole i stedet, derfor også skal miste befordringsgodtgørelsen?
Er denne lighed mellem folkeskole og friskole reel?
Er det en lighedsdyrkelse, som det danske skolevæsen skal overtage?
Et er jo i hvert tilfælde givet
: Hvis denne lighed indføres, så rammer det en lang række af vore friskoler, ikke mindst dem, der befinder sig i provinsen med store afstande imellem hjem og skole, og af hvilke mange er skabt af en grundtvigsk tradition.
Friskoler i byområder slipper nemmere fra at miste befordringstilskuddet.
Det siger sig selv, her er afstanden normalt ikke noget problem.
Vi er meget i tvivl.
Vi finder forslaget yderst betænkeligt.
Sandt at sige
har vi en mistanke om, at dette lovforslag er konciperet af embedsmænd, der ikke tænker historisk-folkeligt, men kun administrativt-abstrakt-økonomisk.
Og vi ønsker meget bevidst at støtte en historisk folkelig skoletradition i Danmark.
Dette abstrakte lighedsprincip, efter hvilket man nægter at se friskolernes betydning i den folkelige sammenhæng i øjnene, tiltaler os ikke.
Vi synes, at friskolerne i bl.a. Vestjylland fortsat skal bestå, fordi vi finder deres betydning uomtvistelig.
En abstrakt eller rent økonomisk lighed kan godt være et andet ord for ensretning eller tyranni af en virkelighed, der ikke kan gøres op i lige linjer eller indrettes efter kroner og øre.
Vi er med andre ord tilbøjelige til at sige nej til forslaget eller i hvert tilfælde at lade en endelig afgørelse stå åben.
Hvis Danmark befandt sig på fallittens rand, kunne der være mening i at skære ned overalt på statens budget, men sådan er Danmark jo heldigvis ikke stillet.
Det drejer sig om at spare 53 mio. kr.
Men er 53 mio. kr. ikke pebernødder i forhold til det sår, man tilføjer en fornem dansk skoleform og tradition?
Og dette frie skolevalg, som forældrene i folkeskolen har, og med hvilket man nu vil stille friskoleforældre lige, hvor meget betyder det i realiteten?
Er forholdet ikke, at man med henvisning til en ikke meget benyttet mulighed ophæver en meget benyttet og meget værdifuld mulighed?
Er forholdet ikke, at teorien tyranniserer virkeligheden?
Vi vil ikke love at stemme for forslaget.
Vi er tilbøjelige til at stemme nej.
Men vi håber at kunne tale med ministeren om en model, der yder friskolerne retfærdighed.
Og vi har også en fornemmelse af, at de kommende finanslovforhandlinger kan ændre på tingene.
Det drejer sig om 3 mio. kr.
Også med henblik på det trængte danske mindretals skolevæsen i Sydslesvig er en storsindet holdning i Danmark her af betydning.
Både det tyske og det danske mindretals friskoleordning taler sit klare sprog om en historisk, folkelig tradition, der efter vores mening skal respekteres og beskyttes.
Carsten Hansen (S), 2005-10-11:
Man beder fra regeringens side om mulighed for at udskyde en lovrevision på FVU-området.
Jeg vil sige, at det vil vi selvfølgelig godt give et tilsagn om.
Det, jeg vil sige til det, er i virkeligheden, at vi lidt oplever, at vi har en regering, som siger rigtig mange fine ord om uddannelse – jeg synes også, man har nogle fornuftige målsætninger – men når det kommer til stykket, så mangler vi lidt mere indsats.
Det eneste tidspunkt under åbningsdebatten, hvor der var lidt optræk til hu mor i salen, var, da statsministeren sagde, at han vil nedsætte en ny kommission.
Der er en tendens til, at man putter alt i kommissioner og udvalg, før man må mene noget.
Og det skulle så være moderne politik, at man sidder i en kommission, en lukket kommission, og laver rapporter og ser på tingene, og så diskuterer man ikke i offentligheden.
Jeg vil godt sige, at inden for FVU, som vi jo opfandt i vores tid, og som jeg vil sige at vi sammen med regeringen har forbedret på en række områder, er der behov for en langt, langt stærkere indsats.
Man regner med, at der er op til 500.000 mennesker i det her land, som ikke kan læse og skrive, så de kan følge med på tv og i en bageopskrift og i aviser osv. Så det håber jeg at trepartsudvalget vil være med til; vi tager i hvert fald gerne debatten.
Med hensyn til driftsoverenskomster og den præcisering, der er lagt op til, glæder vi os over, at man nu tager det op.
Vi er dog stadig væk af den opfattelse, at man på det her område, både når vi snakker den kompenserende specialundervisning, og især når vi snakker FVU, sætter ræven til at vogte gæs.
Man beder altså den største udbyder på området om at være den, der skal holde øje med de øvrige.
Man skulle i disse taksttider være et skarn, hvis ikke man troede, at de, som jo lever af det her, ikke i størst muligt omfang gerne vil henvise til sig selv.
Jeg kan godt se de præciseringer, der ligger – bedre sent end aldrig – men jeg vil godt lige benytte anledningen til at trække min gamle kæphest af stalden, nemlig: Man burde i virkeligheden have lavet et uafhængigt råd på det område her, som kunne give de her udbudsgodkendelser og ikke VUC'erne.
I forhold til den kompenserende specialundervisning vil jeg også sige bedre sent end aldrig, men det er lidt rodet, at vi skal efterbehandle strukturreformer, noget, der har været behandlet før, men selvfølgelig er der nødt til at være overensstemmelse med socialområdet og den kompenserende specialundervisning på det tidligere amtslige område.
Vi er stadig væk nervøse for, og det tilkendegav vi også under strukturreformforhandlingerne, at det her kan risikere at ende med, at nogle grupper, der har et helt særligt behov på de områder, bliver taberne i det her.
Det gør vi også i Socialdemokratiet, dog med de faldne bemærkninger.
Søren Krarup (DF), 2005-10-11:
Nu forstår jeg ikke, hvorfor fru Margrethe Vestager er så sikker på, at Dansk Folkeparti sidder længere ved forhandlingerne om finansloven end De Radikale.
Det kunne da måske være, at De Radikale denne gang kom til at sidde længe.
Men jeg vil da sige, at jeg slet ikke kan forestille mig, at hr. Carsten Hansen og Socialdemokratiet vil være uenige i dette forsvar for en dansk friskolelovgivning og for dansk friskoletradition, som vi og Det Radikale Venstre altså står for, så jeg er jo tilbøjelig til at ville spille spørgsmålet videre til hr. Carsten Hansen og sige, at jeg ikke kan forestille mig, at det overhovedet bliver en realitet.
Carsten Hansen (S), 2005-10-11:
Jamen det passer jo meget godt til ministerens bemærkning.
Det, jeg vil spørge undervisningsministeren om – og tak i øvrigt for tilsagnet i replikken – er, om der er mulighed for at fortsætte de der fripladsgrænser og det, der ligger i det, så vi kan få dem belyst.
Hvordan ser snittet ud, hvad angår fripladsgrænserne?
Og så vil jeg i øvrigt sige til undervisningsministeren, at det er noget af det, vi er optaget af.
I forbindelse med den diskussion, der foregår i øjeblikket om de tyndt befolkede områder, kunne det være nyttigt, at vi kunne få en diskussion om, hvad der er realiteter, og hvad der er facts.
Men vi er faktisk optaget af, at det kan være en diskussion værd, om vi unødigt kommer til at lukke nogle friskoler som følge af, at der ikke er et ordentligt folkeskoletilbud i de tyndt befolkede områder.
Derfor vil vi gerne diskutere det.
Det vil jeg høre hvad ministeren siger til.
Derudover vil jeg blot spørge ministeren, om det ikke er rigtigt, at når man foretager en så drastisk ændring som den her foreslåede, så kan der være nogle, der kommer i klemme, og om ikke ministeren vil være med til at se på dem, som unødigt kommer i klemme på trods af, at der kan være forskellige tilgange til det, altså de 48.000 kr. kontra de 44.000 kr.
Det kan forældre, der lige pludselig står med tre eller fire børn i en friskole, jo ikke leve med.
Derfor er et spørgsmål, om ministeren også er villig til at se på det område.
Bertel Haarder (V), 2005-10-11:
For det første vil jeg sige, at lovforslaget jo udtrykkeligt åbner for, at skolerne selv kan hjælpe til med at løse de problemer, der vitterlig vil være for nogle familier.
Dernæst vil jeg udtrykke som mit højeste ønske, at skoleforligspartierne, dvs. Venstre, Konservative, Socialdemokraterne og Dansk Folkeparti, kan drøfte disse ting i sammenhæng med de voldsomme forbedringer, også økonomiske, som vi vil give hele skolesektoren inklusive de frie skoler.
Det er der, den drøftelse hører hjemme, og jeg nægter at opgive håbet og troen på, at de fire partier kan blive enige også om dette.
Carsten Hansen (S), 2005-10-11:
Det vil jeg så gerne tage som et udtryk for, at ministeren er villig til at se på en overgangsordning, og jeg siger tak for svaret.
Vi glæder os til at se indbydelsen til forhandlingerne, men derudover er vi selvfølgelig voldsomt optaget af, at vi ikke får nogen børn, der bliver gidsler i dette her.
For på trods af at der kan være nogle muligheder for friskoler osv., så ved vi godt, at der altså her kan være nogle børn og nogle forældre, der kommer i klemme, fordi forældrene har disponeret under hensyntagen til gældende lov.
Men tak for tilsagnet, og vi glæder os til forhandlingerne, og det var egentlig det, spørgsmålet gik på.
Bertel Haarder (V), 2005-10-11:
Så vil jeg sige: Selv tak!
Tina Nedergaard (V), 2005-10-11:
Det er korrekt, ja, tak for det.
For Venstre er det utrolig vigtigt, at vi har et aktivt, dynamisk voksen/efteruddannelsessystem for vores ledige, for vores beskæftigede, for vores kortuddannede, for vores højtuddannede og i særdeleshed for personer, som har vanskeligt ved de grundlæggende færdigheder såsom at læse og at stave, og som har vanskeligt ved at lære den grundlæggende matematik og regning.
Derfor er det også med glæde, at vi hørte, at statsministeren nedsatte et trepartsudvalg, som skulle rette sin opmærksomhed mod netop voksen/efteruddannelsesområdet med henblik på at styrke et i forvejen godt voksen/efteruddannelsessystem i Danmark.
Det skal styrkes ikke bare for generelt at få flere igennem voksen/efteruddannelse, men også for at få flere af de mere uddannelsesfremmede igennem voksen/efteruddannelse og herunder særlig få opkvalificeret disses grundlæggende færdigheder.
I forlængelse af det finder vi det i Venstre naturligt og positivt og rigtigt, at regeringen ønsker at udsætte revisionen af FVU-loven.
FVUloven står for forberedende voksenundervisnings-loven, og det vil sige, at det er den lov, der særlig retter sig mod personer med vanskeligheder med at læse og stave og lære matematik på et grundlæggende niveau.
Så det er naturligt, at vi udsætter revisionen af lovgivningen på det her område
I Venstre har vi set meget frem til, at trepartsudvalget skulle barsle med sine anbefalinger, fordi vi finder det nødvendigt, at vi tænker helt nyt på voksen/efteruddannelsesområdet for at sikre, at der ikke er nogle formelle eller kulturelle barrierer for, at man videreuddanner sig.
Så kort sagt er der en klar tilslutning til den del af lovforslaget.
Derudover finder vi det naturligvis også hensigtsmæssigt og positivt, at det med lovforslaget præciseres, at forberedelsesudvalgene og kommunalbestyrelserne via rammeaftaler skal kunne sørge for, at der er en rimelig planlægningshorisont for de institutioner, som udbyder voksen/efteruddannelse under de nye regionsråd.