runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 2002-05-30:
Jeg er helt enig med hr. Mogens Lykketoft i, at der kunne være behov for mere sammenhæng i kriminalpolitikken, ikke mindst sammenhæng mellem det forebyggende arbejde, som skal gøres over en bred bank, og som udføres af kriminalforsorgen, men faktisk også af politiet, som jeg var inde på i mit spørgsmål før.
Og så selvfølgelig spørgsmålet om skærpede strafferammer, som hr. Mogens Lykketoft var inde på.
Når det gælder politiets overarbejde, er det jo ikke bare etaten selv, der problematiserer det.
Justitsministeren var i samråd for nylig i Retsudvalget og tilkendegav dér, at politiets overarbejdspukkel svarer til, jeg tror det var 718 årsværk.
Det er jo en betragtelig del af politiet, som faktisk skulle sendes på afspadsering den dag i dag.
Det, som jeg synes kunne være relevant at høre Socialdemokratiets holdning til, er, om det ikke er grotesk, at det er rockerkrige, det er den 11. september, det er EU-topmøde osv., der alene rykker i forhold til politiets budgetter, men ikke det faktum, at man nu over en periode har skubbet et stort overarbejde foran sig også under den tidligere regering.
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Jeg har forstået på vores retsordfører, at rigspolitichefen har sagt, at man godt kan håndtere rammerne for det forlig, der nu eksisterer.
Det er klart, at EU-formandskabet jo uden nogen sammenligning vil repræsentere et ganske særligt overarbejdsproblem.
Men jeg tror ikke, at det her er det rigtige sted at finbehandle politiets fremtidige mandskab og budgetstørrelse.
Men jeg vil gerne igen kvittere for den enighed, der i hvert fald er mellem hr. Sjursen og mig om, at der skal være sammenhæng i retshåndhævelsen, i den forebyggende retspolitik, i indsatsen over for årsagerne til kriminalitet og i en konsekvensindsats mod kriminalitet.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-05-30:
Der har været mange spændende takter i hr. Lykketofts tale,
især på det internationale område,
og jeg synes, at det er vigtigt at få afklaret, i hvilken udstrækning også Socialdemokratiet reelt ønsker at give terrorkampen en anden dimension end den, regeringen står for.
Hvis vi ser på regeringens holdning til kampen imod terrorisme, er den jo et ekko af den amerikanske politik.
Det kan jo ikke strækkes længere, end at statsministeren tager til USA, fedter for den amerikanske præsident, lægger sig på maven for den amerikanske præsident, og ellers kommer hjem pavestolt over, at han gør det samme som den amerikanske præsident.
Der så jeg sådan set i hr. Lykketofts tale nogle ansatser til en langt mere selvstændig dansk holdning også til kampen imod terrorismen.
Men når man ser på de praktiske ting, synes jeg nok, at Socialdemokratiet jo i virkelighedens verden dækker regeringen på dens udenrigspolitik.
Når det drejer sig om den militære indsats, når det drejer sig om indsatsen andre steder, er der i retorikken en forskel i den praktiske udførelse.
Vel nok en eller anden forståelse af, at man skal dække regeringen i et eller andet.
Kan det virkelig være rigtigt, at det skal fortsætte?
Det er mit spørgsmål til hr. Lykketoft.
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Jeg tror, kommunalfolk fra Venstre og Det Konservative Folkeparti føler sig ærligt besvegne over, at Venstre og Det Konservative Folkeparti i valgkampen i november måned, vel vidende hvordan de kommunale budgetter så ud, ikke bare antydningsvis med et eneste lille ord sagde noget om, at man ville tage penge ud af de budgetter.
Hvis man syntes, det var et problem med graden af overholdelse, havde det vel været passende at fortælle om det i valgkampen, så vi andre også kunne have vurderet konsekvenserne.
Men det er sådan set ikke grundproblemet, når vi ser videre frem.
Grundproblemet, når vi ser videre frem, er, at regeringen på den ene side berøver kommunerne indtægter og på den anden side pålægger kommunerne opgaver med at forbedre ældreomsorgen, større indsats over for de socialt udsatte og folkeskolen, men ikke synes at være indstillet på at lade pengene følge med.
Det vil jo i givet fald være et løftebrud i forhold til det, statsministeren meget udtrykkeligt sagde i valgkampen: Hvis regeringen stiller større krav til kommunerne, sender vi selvfølgelig penge med.
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Jeg har sådan set ikke rigtig nogen vrangforestillinger om, hvad Socialdemokratiet vil; jeg aner det bare ikke, for vi har jo ikke hørt noget om det.
Det er jo en kendsgerning.
Kommunerne får ikke luft, hørte vi i talen, og jeg fik ikke svar på mit spørgsmål fra tidligere: Hvad er der egentlig galt med den aftale, den tidligere regering lavede med amter og kommuner om en vækstramme på 1,3 pct.?
Hvad er der galt med den aftale, siden det nu er så forfærdeligt, at den her regering ønsker, at den aftale bliver overholdt?
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Radioen havde for et stykke tid siden en konkurrence, der hed: Her er svaret - hvad var spørgsmålet?
Hr. Jens Rohde minder mig sådan set om den konkurrence.
Han har jo sine vrangforestillinger om, hvad Socialdemokratiet står for og ikke står for, men det kunne være rart, hvis han kunne stille nogle konkrete spørgsmål, når han var i spørgetiden, og give nogle konkrete svar, når han var i svaretiden.
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-30:
Jeg havde ellers lovet mig selv at ville tage diskussionerne med regeringspartierne alene på det her område, men jeg vil godt lige helt præcist spørge hr. Mogens Lykketoft: Mener hr. Mogens Lykketoft, at man er myndig i det her samfund, når man er 18 år?
Det var det ene spørgsmål, meget enkelt: Er man myndig i det her samfund, når man er 18 år eller ej?
Punkt 2: Hvis nu man fra SF's side kunne komme med forslag, som vi har præsenteret, vil man så i en situation, hvor man havde mulighed for at lave afgørende ændringer og samtidig dæmme op for tvangsægteskaberne, som nogle af os jo har arbejdet med i mange år, lade 18-årige, som er myndige, beholde deres myndighed til også at vælge deres ægtefælle?
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Socialdemokratiet har afklaret sin holdning til det. Vi kan som sagt se vanskelighederne, men vi kan ikke se nogen bedre løsning, som kan give de unge indvandrere et redskab til at gøre oprør, end det, der nu er besluttet, og derfor har vi valgt den løsning.
Vi synes ikke, hr. Qureshi er kommet op med et bedre forslag, og det er beklageligt.
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-30:
Det er da rigtigt, at det er en lille del af en større diskussion, men det er ikke desto mindre afgørende for mange af de mennesker, det kommer til at berøre.
Det her er for mig at se en del af den her radikale ændring i forhold til rettigheder for danske statsborgere, danske statsborgeres mulighed for at bestemme, hvem de vil forelske sig i, og hvem de vil giftes med og efterfølgende kunne vende tilbage til deres eget land.
Spørgsmålet er ikke, om det er en mindre detalje; det her spørgsmål er af helt principiel karakter.
Derfor er det afgørende for mig ikke alene at snakke om det i forhold til tvangsægteskaberne.
Der var i Jyllands-Posten for nogle uger siden en længere artikel om problemet.
Hvis man vil begrænse tilkomsten til det danske samfund, som regeringspartierne har gjort, så sig det, men man skal ikke tale om, at man gør det for de etniske minoriteters egen skyld, for der er mig bekendt ikke nogen af de etniske minoriteters unges foreninger, der har bedt om denne her regel.
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Jeg kan kun gentage, at selv om der ikke er nogen, der har bedt om præcis denne regel, kan vi ikke se noget bedre redskab til det, som måske er det væsentligste integrationsproblem, vi ikke har tacklet endnu, nemlig at bryde op i disse forældede mønstre.
Derfor har vi truffet den beslutning, og debatten har jo udfoldet sig og får lejlighed til at fortsætte i morgen, forstår jeg.
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Det skal forstås på den måde, at vi ikke mener, at den række af umålelige forhold, som integrationsministeren skal veje sammen, tilvejebringer en betryggende retssikkerhed.
Det skal laves anderledes.
Vi synes, det har været meget svært at skrive de paragraffer, men vi har bebudet, at vi absolut ikke synes, det er en tilfredsstillende løsning.
Det, jeg siger, er bare, at hvordan en ændring skal se ud,
Jeg har ikke nogen aftaler med integrationsministeren, men jeg kan høre, at integrationsministerens egen udlægning af, hvor humant og forstående det her vil blive administreret, ligger lysår fra fru Pia Kjærsgaards forventninger til, hvordan det vil blive administreret - og også den opfattelse, som den svenske integrationsminister har dannet sig af den danske lovgivning.
Marianne Jelved (RV), 2002-05-30:
Jeg er faktisk meget glad for hr. Mogens Lykketofts svar og noterer mig også, at der bliver sagt og pointeret, at det er vanskeligt at se retssikkerheden, når der er så mange forskellige forhold, der skal vejes mod hinanden, og at hr. Mogens Lykketoft og Socialdemokratiet har noteret sig integrationsministerens udtalelse om at tage humane hensyn.
Så vil jeg gerne bede hr. Mogens Lykketoft om at bekræfte, at denne lovgivning virkelig underminerer retssikkerheden i det danske samfund.
Når ikke engang lovgiverne i dag med sikkerhed kan sige, hvordan regelsættet vil blive, hvilket også fremgår af svar på spørgsmål til loven, så er vi i en helt ny fase i retsstatens historie.
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Jeg kan ikke være mere enig i det, som fru Jelved siger her, nemlig at vi står med en manifest retsusikkerhed, vi står med en meget stor usikkerhed om, hvad de praktiske konsekvenser for levende mennesker egentlig er af den lovgivning, som V, K og O vil gennemføre i morgen, og det vil selvfølgelig kræve nogle rettelser, der skaber en retssikkerhed.
Det er utrolig interessant og skræmmende at konstatere, hvor stor afstand der er imellem det i og for sig meget snusfornuftige, som integrationsministeren er citeret for at sige det her betyder, og så de voldsomme forventninger, fru Pia Kjærsgaard har til, hvor mange det skal holde ude fra Danmark.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-05-30:
Det her er jo altså ved at blive lidt gabende kedsommeligt, må jeg nok indrømme.
Når vi hører de gamle kombattanter fra den forrige regeringen, må jeg sige, at jeg er glad for, at der er kommet en ny regering, et nyt flertal.
Må jeg godt lige vende tilbage til det med blokpolitik?
Jeg kan huske, at hr. Mogens Lykketoft i åbningsdebatten, hvor vi også drøftede udlændingepolitik, stod på denne her talerstol og var meget retorisk.
Jeg kan endnu se hr. Mogens Lykketoft for mig stå og pege ned mod Dansk Folkeparti og sige: Socialdemokratiet vil aldrig indgå en udlændingeaftale med regeringen, der også indbefatter Dansk Folkeparti.
Hvor er vi så henne?
Hvad skal vi så gøre?
Altså hvis man på forhånd siger, at man melder sig ud, at man ikke vil indgå i noget som helst med Dansk Folkeparti, hvad så?
Og så til mit næste spørgsmål: En af de sådan mere pragmatiske i Socialdemokratiets folketingsgruppe, fru Karen Jespersen - hr. Mogens Lykketoft svarede mig ikke før - har sagt i dag om det sociale område, at det, der er foregået her de sidste dage, er, at vi godt vil bruge flertallet uden om regeringen, at det, vi ser nu, er i miniformat, og at det kan blive til et større format.
Hr. Mogens Lykketoft er ordfører her i dag for Socialdemokratiet.
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Det er rigtigt, at når jeg allerede i december på Socialdemokratiets vegne sagde nej til bindende aftaler med Dansk Folkeparti om udlændingepolitikken, er det, fordi det jo ville afskære alle de partier, der laver sådan nogle aftaler, fra at rette selv de allermest groteske urimeligheder, der måtte blive konstateret hen ad vejen - derfor!
Det er såmænd ikke, fordi jeg har noget imod det tøj, fru Pia Kjærsgaard har på, eller noget i den retning.
Men vi kender jo Dansk Folkepartis holdning på de her områder.
Med hensyn til socialpolitikken vil jeg sige: I kan ikke bevise noget om, at I skulle have en særlig social samvittighed.
Det, I har medvirket til indtil nu i det halve år af borgerlig blokpolitik, er ekstra brugerbetaling for folk med jævne indkomster, der skal efteruddannes, og det er tyveri af 50.000 kr. i pensionstilskrivning for kassedamen, som bliver givet til den mere velhavende del af befolkningen.
Er det social politik?
Man skal bedømmes på sine gerninger.
Vi vil bedømme Dansk Folkeparti på jeres gerninger.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-05-30:
Selvfølgelig skal man bedømme folk på deres gerninger.
Det er jo også nøjagtig det, fru Karen Jespersen har gjort i dagens Berlingske Tidende. Hr. Mogens Lykketoft svarer udenom, er verdensmester i at svare udenom.
Jeg bliver nødt til at spørge hr. Mogens Lykketoft: Er der noget konkret i det?
Hr. Mogens Lykketoft er ordfører for Socialdemokratiet i dag, må stå for Socialdemokratiets linje.
Er der noget konkret, altså ikke bare retorik her fra talerstolen, ikke bare et eller andet forblommet, men er der noget konkret i, at der kan være områder, hvor Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet kan samarbejde på det sociale område? Det ligger i hvert fald Dansk Folkepartis hjerte meget, meget nær, det skal jeg understrege, og det passer ikke, når hr. Mogens Lykketoft siger, at denne her periode med finanslov, og hvad der efterfølgende er sket, har været så slem, som hr. Mogens Lykketoft forsøger at give indtryk af.
Tværtimod har der været en lang række forbedringer, og det kommer jeg tilbage til.
Men lad os snakke fremtid, vil jeg gerne sige til hr. Mogens Lykketoft.
Det, jeg blot beder om svar på, er: Er der enighed i Socialdemokratiet om den linje, man vil følge fremover?
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Hun kan bare henvende sig, så skal vi forklare det punkt for punkt for punkt, og hvis vi kunne starte med, at jeg fik en liste over, hvad det var for nogle sociale forbedringer, fru Pia Kjærsgaard havde fået lov til at lave uden om regeringen, krydret med et lille løfte om, at hun ikke vil være med til at inddrage endnu flere penge på de samme områder fra kommunerne, så synes jeg, der er noget at tale om.
Fortæl, fortæl, fortæl.
Hvad må I i grunden for regeringen?
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Det er meget muligt, hr. Mogens Lykketoft ikke mener, jeg kan læse, men nu har jeg talen fra hr. Mogens Lykketoft, og der står jo sådan set ikke rigtig noget andet end sådan nogle brede vendinger, som man kun kan erklære sig enig i: »... at Danmark igen skal blive et samfund, hvor vi føler os forpligtede over for hinanden ...
Danmark må ikke sætte de sidste 9 års flotte udvikling i økonomi og beskæftigelse over styr ...
Beskæftigelsen skal løftes gennem rummelighed og integration på arbejdsmarkedet ...
Derfor må alle have tilbuddet om at tilegne sig kvalifikationer, så de kan få arbejde til en anstændig løn.« Sådan noget forblommet noget.
Ikke nogen konkrete tiltag, ingen konkrete bud på, hvad Socialdemokratiet vil, for resten af talen er ét surt maveopstød, vil jeg gerne sige til hr. Mogens Lykketoft.
Og hvis de der 41 forslag, som hr. Lykketoft nævnte over for fru Pia Christmas-Møller, er så vægtige, og hvis hr. Lykketoft er stolt af dem, hvorfor har vi så intet, intet hørt om dem i talen her?
Jann Sjursen (KRF), 2002-05-30:
Jeg er enig med hr. Lykketoft i, at der er brug for at finde redskaber, som det blev udtrykt, der kan styrke den unge indvandrergenerations oprør mod forældede normer i forhold til indgåelse af ægteskab.
Men, vil jeg gerne sige til hr. Mogens Lykketoft
, er det alligevel et rimeligt redskab at sige: Jamen så skal man kun kunne få tilladelse til familiesammenføring, når man er fyldt 24 år?
Det er jo et krav, som i øvrigt ikke bare kommer til at gælde unge indvandrere, som skal understøttes i deres oprør, som hr. Mogens Lykketoft siger det; det er jo også et krav, som kommer til at gælde, om jeg så må sige, ganske almindelige danske statsborgere.
Hvordan kan Socialdemokratiet med de traditioner, man har, også for lige behandling og for at sådan noget som ægteskabsindgåelse ikke skal være baseret på tilfældighed, gå ind for at umyndiggøre danske statsborgere, som altså ikke er fyldt 24 år, når det lige præcis gælder spørgsmålet om noget så vigtigt som ægteskabsindgåelse?
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Der er vel ikke noget mærkeligt i, at en regering fremlægger nogle initiativer og nogle målsætninger, for at vi skal have øget fagligheden og kvaliteten i vores folkeskole.
Niveauet skal op.
Vi har verdens dyreste folkeskole.
Men niveauet er jo desværre den gamle sang: På det jævne, på det jævne.
Det skal vi have gjort noget ved, og derfor har regeringen fremlagt en 10-punkts-plan.
Hr. Jann Sjursen må vel anerkende, at det er normal forretningsgang, at man fremlægger en plan, som så er udgangspunkt for de drøftelser og forhandlinger, som jeg ved, at undervisningsministeren vil indkalde til her inden for kort tid. Men hvad vil Kristeligt Folkeparti?
Det er jo interessant at høre et bud på, når vi nu har fremlagt vores 10-punkts-plan. Er der noget i den 10-punkts-plan, som Kristeligt Folkeparti fuldstændig tager afstand fra?
Marianne Jelved (RV), 2002-05-30:
Jeg hører, at min tidligere ministerkollega siger her fra talerstolen, at Socialdemokratiet har afklaret sin holdning
til 24-års-grænsen
Det noterer Det Radikale Venstre sig.
Det er jo fair nok.
Så siger hr. Mogens Lykketoft i et svar til en af de andre ordførere, at meget vil afhænge af måden, integrationsministeren administrerer loven på.
Efter at have sukket: Netop!, er mit spørgsmål så: Har Socialdemokratiet en aftale med integrationsministeren om samarbejde omkring administrationen af denne regel?
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Så kan jeg bare sige, at så har fru Line Barfod hverken hørt statsministerens tale eller min tale.
Og nu har jeg altså ikke taletid til at stå og remse det hele op en gang til.
Men fru Line Barfod får muligheden for at slå op i Folketingstidende senere hen og se på alle de resultater. I øvrigt er der også udgivet sådan en lille bog, som jeg kan se, at fru Aase D. Madsen sidder med dernede, om, hvad regeringens resultater er.
En lang række initiativer Denne her regering har jo taget langt flere initiativer på et halvt år, end det nogen sinde inden for den samme tidsramme lykkedes den tidligere regering med fru Line Barfods parti som parlamentarisk støtte.
Jeg har også hørt for flere uger siden, at Line Barfod synes, det er et rædselsfuldt samfund, vi lever i.
Men det er jo en ren tilståelsessag, for så er der tilsyneladende ikke gjort nok i de sidste 9 år.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-05-30:
Hr. Peter Skaarup siger, at der er mennesker, der ikke kan få den bolig, de vil have.
Det er udtryk for den arrogance, der er hos Dansk Folkeparti.
Der er ikke bare tale om, at der er mennesker, der ikke kan få den bolig, de vil have.
Der er mennesker, der lever på gaden, mennesker, der ikke har nogen bolig, mennesker, der lever på herberger.
Virkeligheden i stedet for det sniksnak, vi hørte før.
Og lad os blive fri for det der Christiansborgfnidder om: Ja, da I var der, kunne I have gjort...
De vil godt have et svar på: Hvad er konsekvensen af den politik, Dansk Folkeparti laver sammen med regeringen?
Og der er konsekvensen, at der sker en nedgang i boligbyggeriet i det her land, en nedgang.
Derfor vil det være nødvendigt med helt andre boller på suppen med hensyn til velfærdspolitikken, med hensyn til de økonomiske rammer for kommunerne, hvis det, vi hørte før, skal have nogen som helst mening i forbindelse med boligbyggeriet.
Men indtil videre må jeg konkludere, at Dansk Folkeparti ønsker at genere flygtningene.
De er fuldstændig ligeglade med de danskere, der mangler en bolig, og det er konsekvensen af den økonomiske politik, Dansk Folkeparti fører sammen med regeringen.
Peter Skaarup (DF), 2002-05-30:
Jeg kan meddele hr. Holger K. Nielsen, at vi f.eks. senest i forbindelse med afsættelsen af 150 mio. kr. på finansloven har afsat penge til natteherberger for boligsøgende i de større byer.
Her er altså et bevis på, at Dansk Folkeparti gør en indsats.
Det er måske meget morsomt for Socialdemokrater og SF'ere her i Folketingssalen; de griner i hvert fald ad det.
Men undskyld mig: Det er Socialdemokratiet, SF og Det Radikale Venstre, der sad med magten her i Folketinget i sidste valgperiode, og hvad har SF, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre gjort ved de boligproblemer?
Jo, de har tilladt en særbehandling i integrationsloven, hvor man accepterer, at flygtninge kommer ind i boligkøen i en almennyttig boligforening foran danskere, der har ventet i 16 år.
Det er SF's bidrag til at løse boligproblemerne.
Det er jo også derfor, integrationen slår fejl, fordi mange danskere her i samfundet siger: Jamen hvad kan det hele nytte? Hvordan kan det være, at vi skal springes over i boligkøen, når vi har været medlem af denne boligforening i 16 år?
Det er der ingen der kan forstå, og det kan SF ikke forklare vælgerne, og derfor er frustrationerne her i Folketingssalen så tydelige i dag.
Det er jo i virkeligheden de sure rønnebær, fordi SF, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre overhovedet ingen løsninger har.
Det er mærkeligt, at man ikke kan se det, men situationen er, som jeg beskriver den her.
Så vil jeg sige til fru Sophie Hæstorp Andersen, som ikke rigtig vil anerkende, at der er nogle socialdemokrater, der vil have klare stramninger og vil have begrænsninger i antallet af flygtninge: Jeg tror nok, man bør henvise fru Sophie Hæstorp Andersen til hendes egen folketingsgruppe, hvor man fra en række medlemmers side åbent har sagt, at man vil egentlig gerne støtte den aftale, der er indgået mellem regeringen og Dansk Folkeparti, men man kan bare ikke få lov, fordi der sidder en ledelse, der ikke er lydhør over for befolkningen.
Det er problemet i Socialdemokratiet.
Anne Baastrup (SF), 2002-05-30:
Det er en noget absurd diskussion, hr. Peter Skaarup fører.
Første gang spurgte jeg, om hr. Peter Skaarup og Dansk Folkeparti ville være med til et forslag om, at man i stedet for at ændre 3-måneders-kravet for udlændinge simpelt hen siger, at alle skal have ret til en bolig inden for en 3-måneders-periode.
ingen mennesker i Danmark, der ikke har en bolig, så blev hr. Peter Skaarup belært om, at det er der rent faktisk, og så kom hr. Peter Skaarup i tanke om, at der var vist noget med nogle natteherberger. Jeg synes, hr. Peter Skaarup skal forholde sig konkret til det forslag, som jeg nu kommer med.
Det er: Vil Dansk Folkeparti støtte, at vi simpelt hen laver et generelt retskrav om, at mennesker, der bor i Danmark, har ret til en bolig inden for en 3-måneders-periode?
Det næste: Det er fuldstændig rigtigt, at der er boligmangel, og det er fuldstændig rigtigt, at det skyldes den tidligere regerings politik og den forrige regerings politik
, osv.
Men hr. Peter Skaarup ved eller burde vide, at SF har rejst spørgsmålet ikke hver gang, vi har haft mulighed for det, men hver eneste gang.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Jeg må indrømme, at jeg blev også lidt overrasket over hr. Peter Skaarups argumentation om, at årsagen til, at der er boligmangel, angiveligt er, at der kommer nye folk på boligmarkedet.
Jeg må indrømme, at det forstår jeg ikke, for hvis det er rigtigt, hvad gør man så i lande, der er større end Danmark?
Så må boligmangelen jo være endnu større dér.
Jeg tør slet ikke tænke på, hvordan det er i lande, hvor der bor 40 millioner eller 100 millioner mennesker.
Der må være en enorm boligmangel.
Derfor må jeg tilstå, at i Enhedslisten har vi en lidt anden opfattelse.
Det store problem er, at vi i Danmark f.eks. ikke har brugt noget af den udenlandske arbejdskraft, der er kommet hertil, til at bygge boliger, fordi den tidligere regering - ganske rigtigt i samarbejde med Venstre og De Konservative - lagde låg på boligbyggeriet.
Det er problemet. Derfor er det store spørgsmål: Vil Dansk Folkeparti være med til en dramatisk udvidelse af boligbyggeriet i Danmark? Det var ikke et krav, vi hørte i forbindelse med finansloven, men det kan være, vi kan få svar nu, for så kan vi gennemføre det, som jeg er fuldstændig enig med SF i: et retskrav for alle på at få en bolig.