runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2002-02-07:
Det er jo en spændende diskussion, der udvikler sig her.
Det er næsten lige før, man er ved at glemme, hvad det egentlig drejer sig om.
Lovforslaget er jo enkelt og simpelt.
Det drejer sig om at overføre 150 mio. kr. til statskassen, finansieret af renterne af de beløb, der er indbetalt til FerieKonto.
Så enkelt er det.
Feriefondens formue er altså gennem årene vokset til nu ½ mia. kr., og det må være rigeligt.
Derfor er jammeren fra Socialdemokratiet om alt det, som man nu ikke kan gøre, helt og aldeles ude af proportioner og blot et udtryk for, at Socialdemokratiet altså har besluttet sig til, at de skal være imod alt, hvad der foregår i det her land, og på den måde kan man jo tale sig helt uden for enhver form for indflydelse, når man i den grad skal puste sig op, som man gør over det her forslag.
Men det beløb, som feriefonden nu er nået op på at have i sin pengekasse, gør det jo under alle omstændigheder, også helt bortset fra finansloven, naturligt, at man overvejer, hvordan man skal anvende FerieKontos renter, og hvordan man i det hele taget skal se på de midler i fremtiden.
Her er blot tale om, at vi altså får nogle rentemidler, som så kan bruges til at finansiere de mange serviceforbedringer for borgerne, som der er lagt op til i regeringens finanslovforslag.
Og det synes jeg alle skulle glæde sig over, derunder også Socialdemokratiet.
Det synes jeg man skal være glad for.
Samtidig vil der nu som led i finanslovforliget, som er kommet til siden,
blive lagt op til en samlet vurdering af, hvordan det fra og med 2003 kan sikres, at lønmodtagerne får udbetalt de ikke hævede feriepenge ved ferieårets udgang.
Det synes jeg også er noget, som alle burde kunne tilslutte sig som en fornuftig målsætning.
Til gengæld må lønmodtagerne jo formodes i de samme overenskomster at have fået nogle andre fordele, og der er så kommet en balance ud af det, som begge parter har tilsluttet sig, og der ville det være højst mærkværdigt, hvis Folketinget greb ind og fjernede den likviditetsfordel for arbejdsgiverne, altså for den ene part i overenskomsterne.
Det kan man simpelt hen ikke gøre.
Der er også i dag forskel på, hvordan feriemidlerne behandles, afhængig af om man hører til den gruppe, der får ferie med løn, eller den gruppe, der ikke får ferie med løn.
Vi synes i Det Konservative Folkeparti, at det er et rigtig godt lovforslag, og vi vil gerne støtte det.
Ole Sohn (SF), 2002-02-07:
Jeg er helt enig med hr. Lars Barfoed, når han så klart skitserer, at en overenskomst er et samlet hele, der bygger på en total balance, og tager man et komma, en sætning ud af en overenskomst, kan balancen tippe til den ene eller den anden side.
Så jeg er fuldstændig enig i, at Folketinget skal ikke gribe ind i overenskomster; det vil forrykke balancen enten til den enes eller den andens fordel.
Jeg vil godt spørge hr. Lars Barfoed, om han ikke føler, at vi måske kunne have fået en lidt mere saglig debat i dag, hvis regeringen havde sendt lovforslaget til høring.
Så ville man givetvis bl.a. kunne have fået en oversigt fra Arbejdsmarkedets Feriefond over, hvad man egentlig bruger pengene til, og hvad der ville ske, hvis man ikke får pengene til reinvestering i turistformål, ferieboliger og lignende, som er til gavn for beskæftigelse og indtjening for samfundet osv. Så kunne man på den baggrund tage en politisk beslutning og sige: Det prioriterer vi ikke ret højt, det vil vi have væk.
Men når vi ikke kender det, får man den type diskussion, hvor man siger, at vi sagtens kan bruge pengene, og at det ingen skade gør nogen steder, men det ved vi jo rent faktisk
Lars Barfoed (KF), 2002-02-07:
Både hr. Jan Petersen og især hr. Ole Sohn gjorde en del ulejlighed med at gentage, hvad jeg havde sagt om indgreb i overenskomster, og når jeg siger især hr. Ole Sohn, er det, fordi hr. Ole Sohn gik særlig langt og om ikke citerede mig, så i hvert fald gengav mine udtalelser sådan, at jeg skulle have sagt, at man ikke kunne flytte kommaer og detaljer ikke kunne ændres, og hr. Jan Petersen sagde, at han ville huske princippet om, at De Konservative ikke ønsker indgreb i overenskomsterne.
Må jeg godt sige, at jeg formulerede mig ret omhyggeligt omkring det her, og derfor vil jeg ikke overfortolkes.
Vi mener fra konservativ side, at man skal være meget forsigtig med overhovedet at gribe ind i overenskomster.
Derfra kan man jo ikke udelukke, at der kan være situationer og særlige omstændigheder, der gør, at Folketinget må lovgive omkring noget, der normalt er overenskomstreguleret.
Det er jo sket mange gange før.
Men her er der altså tale om et meget markant indgreb, rettet ensidigt mod den ene part, hvis det er således, at man skulle flytte hele den likviditetsfordel, som arbejdsgiverne har, ud af overenskomstbalancen.
Det ville være et markant indgreb, som ville være fuldstændig uhørt i forhold til de overenskomstindgreb, man tidligere har set fra Folketingets side.
Må jeg sige til hr. Ole M. Nielsen: Der er jo ikke tale om, at vi tager nogle penge, der er i en fond.
Vi tager bare forrentningen af midlerne, og det er ganske rigtigt 150 mio. kr., og det er jo mange penge, men det er jo ikke sådan, at vi tager penge fra fonden.
Fonden har store midler, den kan disponere over, og derfor er det her indgreb jo ikke et indgreb, der på nogen måde hindrer feriefonden i at støtte alle mulige projekter i den kommende tid.
Det kan man sagtens gøre.
Man får ikke forrentningen af midlerne i FerieKonto, men der er masser af muligheder for at støtte projekter, også selv om vi foretager denne ændring for dette års vedkommende.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-07:
Hr. Lars Barfoed prøver at gøre det til sådan en lille ting.
Det var jo indledningen til hans ordførertale, hvor han sagde, at det jo kun var et helt enkelt lille røveri til 150 mio. kr. osv.
men når nu de mennesker ikke får dem, bliver det da ikke statens; det giver da ikke staten eller nogle andre ret til at røve pengene. Derfor synes vi, det er helt fint, at de bliver i den fond og bliver brugt til deres formål.
Så har man åbenbart været bagefter med at bruge af pengene, og så er det vel helt rimeligt, at renterne bliver tilskrevet.
Rentetilskrivningen i Danmark er jo ikke meget større end inflationen.
Det betyder, at skulle man have foretaget nogle investeringer i et eller andet, var det såmænd blevet næsten lige dyrt i de mellemliggende år, hvis de renter, der er skrevet til, regnes med.
Jeg synes, det er helt rimeligt, at de penge bliver i fonden og på en eller anden måde bliver investeret, som også den socialdemokratiske ordfører og SF's ordfører var inde på, i turismeerhvervene, så det kommer alle lønmodtagere til gode.
Desværre ikke kun dem, der har efterladt deres penge, og det er en urimelighed i det hele taget, men det gør det da ikke rimeligere, at pengene bliver snuppet af staten.
Ole Sohn (SF), 2002-02-07:
To spørgsmål: Hvor ved hr. Lars Barfoed fra, at det ikke betyder noget for feriefondens arbejde, at man fjerner 150 mio. kr.?
Jeg vil gerne vide det, for jeg har ikke kunnet se det i nogen af de høringssvar, der er kommet ind.
Jeg har ikke kunnet se nogen steder, hvilke konsekvenser handlingen har.
Men hr. Lars Barfoed ved det, og derfor vil jeg gerne have, at han bekendtgør det for hele Folketinget.
Det er det ene. Det andet er, at jeg troede, jeg havde lavet en eller anden form for totalbalance i fortolkningen af hr. Lars Barfoeds opfattelse af indgreb i overenskomsterne, men jeg kan jo spørge mere direkte: Gælder Det Konservative Folkepartis holdning alene sådan, at hvis der er tale om et indgreb i overenskomsterne, som virker til ugunst for arbejdsgiverne, så er man imod, hvorimod man kan godt foretage et indgreb i overenskomster, der virker til ugunst for lønmodtagerne?
Skal det forstås sådan, at det er selektivt og afhængigt af, hvilken part det rammer?
Jeg er helt med på, at der selvfølgelig kan være ekstraordinære situationer under konflikter og lignende, hvor der er partier, der har tradition for at gribe ind.
Men er det i almindelighed ikke sådan i Det Konservative Folkeparti, at man anerkender overenskomsterne?
Lars Barfoed (KF), 2002-02-07:
Jeg skal gerne sige meget tydeligt, at jeg mener, man skal være forsigtig med at gribe ind over for overenskomstmæssige aftaler, både af hensyn til arbejdsgiverparten og af hensyn til arbejdstagerparten.
Jeg har bestemt ikke nogen præference
for hverken den ene eller den anden part i den forbindelse.
Ellers har jeg ikke tænkt mig, som hr. Jan Petersen gerne vil have, at lokke mig ud i programerklæringer med hensyn til præcis at sige, hvor grænsen går for, hvad man rent principielt kan gribe ind over for, hvad man ikke kan gribe ind over for, hvordan man ligesom kan indhegne de detaljer, som man, som hr. Jan Petersen udtrykker det, kan gribe ind over for, og hvilke man ikke kan gribe ind over for.
Eksempelvis mener jeg udmærket, at man kan se på, om der er tale om, at arbejdstagere og arbejdsgivere har tilstrækkelig frihed til at indgå aftaler om deltidsarbejde.
Det er jo en sag, som man sagtens kunne diskutere.
Jeg fornemmer ligesom, at det er det, man forbereder sig på en diskussion om.
Her ville jo være tale om, at man gavnede begge parter, hvis det var sådan, at der var større frihed til at indgå individuelle aftaler.
Hr. Ole Sohn spørger, hvorfra jeg ved, at det ikke betyder noget for feriefonden, for man har jo ikke hørt dem.
Men det ved jeg da heller ikke - og det er også svar til hr. Jan Petersen - det kan da sagtens være, at der er nogle projekter, der ikke bliver til noget.
Jeg siger bare, at man har rigelige midler i behold, for der tages ikke nogen af de eksisterende midler, der går til at bevilge støtte til forskellige projekter.
Det er man ikke afskåret fra, fordi vi forhindrer fonden i at vokse med de 150 mio. kr. Derfor mener jeg overhovedet ikke, det er problematisk.
Med hensyn til en høring af fonden er der intet, der forhindrer fonden i at henvende sig til Folketinget, hvis det er sådan, at fonden gerne vil fortælle Folketinget noget om konsekvenserne af det her.
Endelig vil jeg sige til sidst, at man har jo altså også et hensyn at tage til de mange hoteller og andre turistvirksomheder, som egentlig har tænkt sig at fungere på markedsøkonomiske vilkår, og dermed mener jeg, at de bliver udsat for konkurrenceforvridning, hvis man i stort omfang vælter feriefondens midler ud til forskellige projekter, der muligvis kører billigere, fordi de får støtte.
Jan Petersen (S), 2002-02-07:
Jeg er enig med hr. Lars Barfoed i, at der kan være helt særlige situationer, hvor et overenskomstangreb kan komme på tale.
Hvis arbejdsmarkedet brænder sammen, eller hvor vi som senest, da vi måttet drøfte det her, står med et uløseligt problem i forhold til EU.
Men kan hr. Lars Barfoed så sige, at det er i de to situationer og ikke i andre?
Hvor langt rækker forbeholdet?
Begrebet »uvæsentlige detaljer« får mig altså til at spørge: Hvornår bliver en detalje væsentlig for hr. Lars Barfoed? Det har at gøre med, om hr. Lars Barfoed varetager interesser, der skaber ubalance på arbejdsmarkedet, eller hr. Lars Barfoed grundlæggende respekterer, at den etablerede balance skal opretholdes, og at nye former og nye aftaler gror ud af den balance uden særlige politiske påtryk.
Det andet spørgsmål, man kunne stille, er: Bliver der ikke tale om færre projekter, når man tager 150 mio. kr.?
Og kan hr. Lars Barfoed helt udelukke, at det får regionale og herunder også regionale erhvervspolitiske konsekvenser plus kommunaløkonomiske konsekvenser for de områder, der ikke får adgang til de investeringer, som de ellers kunne have fået?
Jeg er enig med hr. Lars Barfoed i det grundsynspunkt, der blev fremført om indgreb i aftaler og overenskomster på arbejdsmarkedet.
Jeg håber, at vi kan gentage den enighed ved senere lejligheder, hvor regeringen måtte overveje forskellige indgreb i noget, der i øvrigt normalt er aftalebaseret; men den tid, den diskussion.
Det principielle synspunkt fra konservativ side er noteret, og jeg håber sandelig, at det kan stå sig også ved kommende forhandlinger i denne sal.
Så mente hr. Lars Barfoed, at Socialdemokratiet jamrede og havde besluttet sig for at være imod.
Det er formentlig et salmevers, man har stående på sin skærm: Hver gang man skal snakke med en socialdemokrat, skal man huske at sige noget om humøret.
Jeg sagde ordentligt og anstændigt i mit ordførerindlæg - det beder jeg om respekt for og om at få bekræftet er hørt - at i år 2000 afgav den tidligere regering en turistpolitisk redegørelse, hvori man bl.a. nævnte, at man ønskede de midler, der var i feriefonden, sammentænkt med turistpolitiske strategier, præcis som hr. Ole Sohn var inde på.
Så vores synspunkt i dag er ikke udtryk for jammer, eller for at vi har besluttet os for at være imod.
Jeg er enig med hr. Ole Sohn i, at vi må have frem, hvad der er, der herefter ikke kan lade sig gøre.
Ole Sohn (SF), 2002-02-07:
Det er mere sådan et afklarende spørgsmål om det her med, om man kan lave aftaler omkring feriefonden, hvor der er forskel på, om man laver en aftale på et område, som er overenskomstdækket, og på et, der ikke er.
Spørgsmålet er så: Er Dansk Folkeparti ikke indstillet på, at eventuelle ændringer skal komme lønmodtagerne til gode i begge sammenhænge, eller er det kun i den ene sammenhæng?
Altså skal det komme de lønmodtagerne til gode, der ikke er overenskomstdækket, mens man lader arbejdsgiverne få goderne for dem, der har overenskomst?
Det er det ene.
Det andet er: Det dér med, at Dansk Folkeparti ikke vil gribe ind i overenskomsterne, er det specifikt målrettet mod ferieområdet, eller er det generelt, at man ikke ønsker at medvirke til indgreb i overenskomsterne?
Poul Nødgaard (DF), 2002-02-07:
Hvorfor det ene og hvorfor det andet.
Uhævede feriepenge
er vi enige om, at det ser et embedsmandsudvalg på.
Men vi har sagt, og jeg vil gerne gentage det her, at hvis vi er i stand til at kunne samle et flertal i Folketinget, eventuelt også inklusive Socialdemokratiet, for, at vi får hele feriepengesystemet lagt om, sådan at feriepenge og renter følges ad til den enkelte lønmodtager, så er hr. Jan Petersen velkommen på banen.
Men det ved jeg jo ikke om hr. Jan Petersen vil.
Jeg erkender, at det er et meget kompliceret system, for jeg ved, hvor mange milliarder der står i feriepengesystemet hos arbejdsgiverne i relation til indgåede overenskomster mellem parterne, og jeg ved også, hvor stort et beløb der står i det system, der ikke er omfattet af kollektive overenskomster.
Og det er formidable beløb, vi taler om i begge kanalsystemer.
Men vi skal selvfølgelig også tage hensyn til arbejdsmarkedets parter, hvis den del fortsat ønsker at have deres eget feriepengesystem, og så give nogle goder som kompensation til de ansatte; så er det et åbent spørgsmål, hvordan de skal behandles. Jeg synes bare ikke lejligheden er her.
Det må være, når vi behandler de konkrete forslag vedrørende ændring af feriepengesystemet.
Og der kunne jeg spørge hr. Jan Petersen: Vil Socialdemokratiet overhovedet være med til at se på de her ting, eller er alle de her fonde hellige køer for Socialdemokratiet?
Dansk Folkeparti kan tilslutte sig det fremsatte lovforslag, der er en udmøntning af den mellem regeringen og Dansk Folkeparti indgåede finanslovaftale.
Et omfattende nyt feriepengesystem kræver dybe og indgående overvejelser, herunder en nøje gennemgang af de omfattende feriepengebeløb, der befinder sig hos arbejdsgiverne som et led i en aftale, der er indgået mellem de respektive parter.
I finanslovaftalen for 2002 indgår, at et embedsmandsudvalg inden den 1. september 2002 som en begyndelse skal komme med et oplæg vedrørende uafhentede feriepenge.
Jeg ønsker i øvrigt at fremføre, at den tidligere regering også fra tid til anden har gennemført lignende love i forbindelse med finanslovens behandling.
Dansk Folkeparti vil som nævnt i indledningen medvirke aktivt til, at dette forslag, som kun gælder for år 2002 - dette understreger jeg - gennemføres hurtigst muligt her i Tinget.
Jan Petersen (S), 2002-02-07:
Hvis dette forslag ikke var blevet fremsat, var der formentlig røget op til 150 mio. kr. over i feriefonden, hvorefter der havde været adgang til at investere de penge og også nogle af de penge, der ligger i fonden i forvejen, til netop ferieformål inden for de rammer, der er fastlagt i bekendtgørelsen.
Derfor må det stadig stå klart, at hvis ikke dette her indgreb var sket, ville de penge komme ud i form af investeringer, for jeg går da ud fra, at feriefonden har ideer om, hvilke af de mange ansøgninger man kan støtte, og en række af dem kommer fra områder, hvor formentlig en del lokale medlemmer af alle folketingsgrupperne selv synes, det kunne være rart, at der skete noget.
Hvad angår hr. Poul Nødgaards principielle synspunkt om, hvem der skal have pengene, kunne jeg for så vidt også godt anlægge den samme vinkel.
Men det er jo ikke det forslag, vi diskuterer, og jeg kan såmænd bare konstatere, at det synspunkt fik hr. Poul Nødgaards parti ikke tilgodeset i aftalen.
Søren Søndergaard (EL), 2002-02-07:
Det, der kalder mig herop, er, at den konservative ordfører, hr. Barfoed, i et svar til hr. Ole M. Nielsen gør meget ud af at understrege, at det jo ikke er selve fonden, man griber ind over for.
Det er ikke midlerne i fonden, man griber ind over for.
De er der stadig væk.
Det, man griber ind over for, er bare renteindtægten.
Det må jeg indrømme, det forstår jeg ikke helt.
Kunne vi få lidt uddybning af, hvordan Det Konservative Folkeparti generelt opfatter forholdet mellem folks bankbog f.eks. og de renter, der tilskrives bankbogen?
Hvis vi er enige om, at fonden er lønmodtagernes penge, er vi så ikke enige om, at renterne også er lønmodtagernes penge?
Eller har man en særlig opfattelse af, at fonden skal være til gavn for lønmodtagerne, men lige så snart det er renter, behøver det ikke være til gavn for lønmodtagerne, altså dem, der har indbetalt?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-07:
Der er mange partier, der har skiftet holdning i denne sag, kan jeg forstå, men hvad er det helt specielle argument for
hr. Poul Nødgaard for, at lige nøjagtig dette års rentetilskrivning skal overføres
Hr. Poul Nødgaards parti stemte imod, da den tidligere regering overførte 40 mio. kr., var det vist.
Hvad er den specielle begrundelse for, at det lige netop er i år, at man må gøre det, altså selvfølgelig ud over den nye situation for Dansk Folkeparti, som jeg nok forstår?
Der må jo være en eller anden substans, der må være en ordentlig begrundelse for det.
Hvis det er rigtigt, at man har forsømt investering i nogle ferieformål i nogle år, er det jo alligevel ingen undskyldning for at tage pengene.
Så er der jo et opsparet behov for at lave investering i turisme, og så er det da helt rimeligt, at beløbet vokser, så man kan få lavet investeringer i nogle turistformål.
Poul Nødgaard (DF), 2002-02-07:
Det, hr. Ole M. Nielsen spørger om, skulle jo egentlig være ganske logisk, men jeg skal da gerne forsøge at skære det ud i pap. Hr. Ole M. Nielsens parti har ved flere lejligheder gennem de mange år, partiet har været repræsenteret i Folketinget, indgået finanslovaftaler.
Det har Dansk Folkeparti også gjort, og hvis man ser på den aktuelle finanslovaftale, indeholder den en lang række forskellige elementer, der går op i en samlet helhed.
Et af elementerne er, at vi vil stemme for for at undgå, at 150 mio. kr. overføres til Arbejdsmarkedets Feriefond i 2002, og i stedet sikre, at de penge kommer ind i finansloven.
Det synes jeg ikke der er noget odiøst eller noget galt i.
Man kan selvfølgelig sprælle over det, og det må man også gerne gøre, men situationen er, at det er meget velovervejet.
Men hvis hr. Ole M. Nielsen hørte efter min tale, ligger det fast - og det ved regeringen også udmærket - at i løbet af dette kalenderår ønsker vi at se på, hvordan det på en eller anden måde kan sikres, at de feriepengebeløb, den enkelte lønmodtager skal have, ledsages af det rentebeløb, som den pågældende rettelig skal have af sin egen personlige kapital i feriepengesystemet, også af de 500 mio. kr., der ligger i Arbejdsmarkedets Feriefond.
De tilhører nemlig de danske lønmodtagere og ingen andre.
Jan Petersen (S), 2002-02-07:
Ja, ja, ansvaret tynger hr. Poul Nødgaard.
Nu er det blevet dagligdag i Dansk Folkeparti, at man tager et medansvar.
Det er jo lærerigt.
Det er også rart, at et parti, der nu påtager sig så omfattende et ansvar, heroppe fra talerstolen siger, at man er imod indgreb i overenskomster.
Det tror jeg vi skal huske i de kommende uger.
Det kunne jo også gælde deltidsarbejde f.eks., men det er jo et helt andet dagsordenspunkt, der kommer siden hen.
Jeg vil gerne spørge hr. Poul Nødgaard: Mener hr. Poul Nødgaard, at så lang tid der på arbejdsmarkedet er aftaler om, at renter af lønmodtageres feriepenge forbliver i virksomhederne, så skal der gælde det modsatte for de øvrige feriepengeområder? Mener hr. Poul Nødgaard, at man for en del af feriepengesystemet kan sige, at her behandler vi renterne på én måde, og så lader vi renterne i et andet system aftalebaseret fungere på en anden måde?
Jeg vil godt sige det klart: Socialdemokratiet vil ikke medvirke til indgreb i gældende overenskomster, heller ikke hvad angår de her feriepengemidler, og derfor mener vi heller ikke, at der er adgang til at gå ind og diskutere den øvrige fondskonstruktion.
Vejen til at få åbnet den diskussion går via aftalesystemet, hvorefter vi kan gå ind og drøfte, hvilket system der i givet fald skal afløse, og hvor den enkelte lønmodtager får renterne.
For jeg er principielt enig med hr. Poul Nødgaard i, at renterne af feriepenge er den enkelte lønmodtagers. Men festen starter i overenskomstsystemet.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-07:
Jeg kan forstå, at principperne er vi fuldstændig enige om.
Men det betyder altså, at Dansk Folkeparti anerkender, at man snupper 150 mio. kr. af lønmodtagernes penge denne gang, for det er altså betingelsen for, at Dansk Folkeparti kunne blive et almindelig anerkendt parti.
Ole Sohn (SF), 2002-02-07:
Men jeg synes, det er lidt afgørende at vide, hvordan man finder det.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Poul Nødgaard, om Dansk Folkeparti er enig med Venstre, som jo lægger an til et indgreb i overenskomsterne, eller om hr. Poul Nødgaard er enig med Det Konservative Folkeparti, som siger, at man ikke skal gribe ind i overenskomsterne, at man skal aftale sig frem til det, og at det afhænger af, hvordan arbejdsmarkedets parter kan indgå i det.
Det er jo en konflikt, som kommer ind både i den her sag og i senere sager, om man skal gribe ind i overenskomster eller man ikke skal.
Så jeg vil gerne vide, hvilke af de to regeringspartier Dansk Folkeparti er enig med.
Poul Nødgaard (DF), 2002-02-07:
Nu ved jeg ikke, om de to partier har forskellig opfattelse.
Jeg snakker ikke sådan med dem hver eneste dag...
Er der noget galt?
Nå, men det beklager jeg.
Nu svarer jeg så lige på det spørgsmål, nu, jeg er kommet herop.
Jeg er jo en ældre mand; ellers skal jeg til at gå ned igen.
Som jeg siger, er vi tilfredse med det, som det faktisk er i øjeblikket.
Så det er ikke den kanal, der skal gøres indgreb over for, men der er et stort, stort feriepengesystem, der ligger ved siden af det, og hvor lønmodtagerne ikke er omfattet af kollektive overenskomster.
Bjarne Laustsen (S), 2002-02-07:
Jeg var lige ved at tro, vi havde to mødeledere i dag, men det har vi ikke.
Jeg vil gerne spørge Dansk Folkeparti om det dér med, at man farer op som en brølende løve og falder ned som en dikkende lammehale; jeg vil gerne høre, hvordan det kan hænge sammen, for Dansk Folkeparti har gjort sig stor umage med at fremstå, som om man stiller krav til den nye VK-regering.
Først var det omkring barsel; der ville man ikke acceptere nogen som helst forringelser af bestående aftaler, og bagefter fik man 14 uger uden betaling.
Hvis det ikke er en forringelse, så ved jeg ikke, hvad det er.
Nu har vi set det her igen med feriepengene.
Der gik man ud og sagde: Jamen vi vil ikke støtte regeringens forslag om at tage 150 mio. kr. af feriepengene, det kan vi ikke have med at gøre, det er jo lønmodtagernes penge, dem skal de have, så det kan vi ikke være med til.
Så ser vi et natligt forlig, og der er det så åbenbart o.k. at tage pengene.
Hvad er det for et hamskifte, man har været ude i i Dansk Folkeparti?