Susanne Clemensen (CD), 2001-02-20:
I CD er vi enige i, at det er paradoksalt, at vi i det Herrens år 2001 ikke har reel ligeløn mellem mænd og kvinder, når vi ellers på så mange andre af livets områder bryster os af at være åh, så oplyste, åbne, fremsynede og demokratiske. Og jeg er enig i, at manglende reel ligeløn er et demokratisk problem.
Derfor synes vi i CD også, at det er en god idé i anledning af 25-års jubilæet for loven om ligeløn at sætte fokus på den manglende ligeløn mellem mænd og kvinder.
Problemet er jo, at vi har at gøre med holdninger, vaner og vurderinger, som er svære at komme til livs gennem lovgivning.
Et ordsprog siger: Rom blev ikke bygget på én dag.
Men derfor skal vi naturligvis ikke slå os til tåls med, at det heller ikke gælder spørgsmålet om reel ligeløn.
Ekstra Bladet satte i weekenden den 17.-18. februar fokus på en lille forskel, som de kaldte fraværet af ligeløn mellem mænd kvinder - meget slående.
At den ikke er så lille endda, viser Socialforskningsinstituttets undersøgelser.
Tallene taler deres tydelige sprog.
Det handler efter CD's opfattelse i bund og grund om kvinders og mænds holdninger til den værdi, vi tillægger kvinders arbejde på arbejdspladsen, og her ved vi jo godt, at mange kvinder er gode til at finde på undskyldninger og forklaringer på, hvorfor de ikke skal have lige så store lønforhøjelser, kvalifikationstillæg eller lignende som mændene.
Og omvendt er mændene også gode til at glemme, at de har et ansvar for at sikre et godt arbejdsmiljø, hvor kvinder og mænd ikke kun føler sig lige meget værd, men rent faktisk også er det målt i kroner og øre.
Men spørgsmålet om ligeløn er for vigtigt til at gøre til et ansvar alene for den enkelte medarbejder og arbejdsgiver.
Derfor støtter vi i CD også det lovforslag, som arbejdsministeren påtænker at fremsætte om en ændring af loven om ligeløn, om end vi selvfølgelig må tage det væsentlige forbehold, som vi jo netop har været inde på tidligere i dag, at vi jo ikke kender det konkrete lovforslag i detaljer.
Og det er naturligvis kritisabelt.
Men jeg kan forstå, at de principper, som det påtænkte lovforslag bygger på, er gengivet i det forslag til vedtagelse, som er lagt frem på vegne af Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, og der har også været ganske meget omtale af forslaget i pressen.
En ting, som jeg synes, vi ikke har været inde på her i dag, er jo, som arbejdsministeren også var inde på i sin tale, at en stor del af lønforskellen skyldes, at mænd og kvinder er ansat i forskellige sektorer, kvinder i den offentlige sektor og mænd i den private.
Derfor synes jeg naturligvis også, at det er utrolig vigtigt at fokusere på, som det fremgår af forslaget til vedtagelse fra regeringspartierne, at regeringen iværksætter forsøg med kønsneutral jobvurdering.
Her er vi jo netop inde på noget meget vigtigt, nemlig at det formentlig drejer sig om holdninger, om at man er interesseret i at sikre, at kvinders arbejde tillægges lige så stor værdi som det arbejde, mændene udfører.
Jeg synes også, det er vigtigt at understrege, som ligestillingsministeren var inde på i sin tale, at de her forskelle, som ikke kan forklares, formentlig ikke er forskelle, som er opstået på grund af, på grund af, at de private arbejdsgivere ønsker de forskelle eller ligefrem har en ond hensigt eller vilje med de uforklarede lønforskelle, der er mellem mænd og kvinder, men at det formentlig igen er, fordi det er nogle holdninger, vi skal forsøge at ændre.
Og det er jo en meget langstrakt proces, må man desværre indrømme.
Vi har nu også fået oplyst en række ting
om, hvordan det her skal forstås, også at medarbejderne ikke har nogen pligt til at oplyse deres kolleger om deres løn, men at oplysningerne er til brug for lønmodtagerorganisationer osv. Så i CD vil vi gerne støtte det fremsatte forslag til vedtagelse fra regeringspartierne.