Elisabeth Arnold (RV), 2000-08-24:
Der var en af de tidligere ordførere i dag, som sagde, at hvis man var imod europæisk integration, skulle man naturligvis stemme nej til euroen. Jeg vil gerne sige for Det Radikale Venstres vedkommende, at vores ja til euroen også er et ja til europæisk integration.
Vi opfatter i høj grad Europa som en forpligtelse, som et ansvar, men også som en glæde.
En glæde, fordi det er fantastisk, at det er lykkedes nu 15 europæiske lande igennem årtier at holde sammen om en god og positiv udvikling uden at genoplive alle de gamle stridigheder og alligevel fastholde deres sprog, deres kulturelle særpræg, også deres små forskelligheder, deres små irritationsmomenter over for hinanden, men trods alt at fastlægge et samarbejdsmønster, som har været til stor glæde for freden og stabiliteten i Europa.
EU er en af de mulige konstruktioner, man har kunnet vælge, og jeg synes, at den har udviklet sig fantastisk godt især for små lande i Europa.
Små lande har fået suverænitet ved det europæiske samarbejde.
Små lande har fået en suverænitet, som de aldrig har haft i den tid, hvor de blot har været naboer til store lande, og hvor de store lande talte på alles vegne, og hvor de små lande så kunne se sig godt om i telefonbogen efter nogen form for suverænitet.
Så vi har vundet meget ved det europæiske samarbejde.
Jeg synes, det ville være en smuk vision, hvis man kunne sige om Europa i en eller anden fjern fremtid, helst ikke alt for fjern: Det er et område, hvor vi har lagt den varme krig bag os.
Det er et område, hvor vi har lagt den kolde krig bag os, og det er et område, hvor vi har lagt den indbyrdes handelskrig bag os.
Og præcis det sidste, den indbyrdes handelskrig, er jo det, som den fælles mønt handler om, nemlig det, at man ikke skubber sine økonomiske problemer over på sine nærmeste samhandelspartnere, men løser problemerne selv med de ganske almindelige finansielle finanspolitiske instrumenter, som man har nationalt.
Ikke noget med at devaluere sig ud af problemerne og derved skubbe arbejdsløshed og økonomisk uro over på nabolandene.
Vi er selv blevet offer for det, og vi har også selv brugt midlerne.
Sådan gør man ikke mere i et område, hvor man handler så meget med hinanden og er så dybt afhængig af hinanden, som vi er i Europa.
, og det er blevet sagt tidligere i dag, at det kan sammenlignes med en termostat eller et centralfyr i Frankfurt.
Og man skal i hvert fald huske på, at hvis vi kalder det en termostat, så har hånden på termostaten indtil 1999 været tysk, og kun én hånd var på den termostat, og det var en tysk hånd.
Efter euroens indførelse - nu må det være en stor termostat - så kom der 11 hænder på fra 11 forskellige lande, og der er plads til flere hænder på den termostat.
En dansk hånd er også meget velkommen på den termostat, og det er den hånd, vi skal stemme om den 28. september - om Danmark også skal være med til at regulere på den termostat.
I Det Radikale Venstre synes vi: Ja.
Vi synes, det er det rigtige at gøre.
Der vil selvfølgelig være nogle konsekvenser både for den enkelte borger, for det enkelte land og for Europa som helhed.
Nogle vil synes, det er trist, farveløst; man kan ikke samle på så mange interessante mønter, selv om jeg er helt sikker på, at der bliver nye mønter at samle på, som nok skal blive interessante, men alle de gamle mønter vil jo ikke være særlig interessante mere.
Og vi vil også få en lavere rente.
Hvor meget lavere den bliver, hvor stor gevinsten vil blive for den enkelte, det kan vi se bagefter.
Det vil vi ikke kunne vurdere fuldstændig klart på forhånd, og for nogle vil det også være fuldstændig uden betydning.
Det vil være en pris, man måske gerne vil betale for at være fri for det samarbejde.
Vi synes, man skal tage de konsekvenser, de økonomiske gevinster, der ligger i det, og stemme ja.
Så vil der også være konsekvenser for landet.
Vi har ikke brugt den i 18 år, og vi ønsker ikke at bruge den.
Vi får til gengæld indflydelse på den politik, der er med til at fastlægge rente- og finanspolitikken i Europa.
Fastkurspolitikken vil fortsætte, og vores signal til omverdenen vil blive, at det er helt sikkert, at den fortsætter.
Der vil ikke være nogen trusler eller nogen rygter eller nogen mindelser om, at vi nogen sinde igen kunne tænke os at forlade fastkurspolitikken eller at bruge devalueringsinstrumentet.
Det vil tiltrække flere investeringer, det vil skabe flere arbejdspladser - eller skabe sikkerhed for dem, der er der -
og vi vil i hvert fald også forskåne vores egne virksomheder og vores egne borgere for valutauro, som kommer til os udefra.
Konsekvenserne for Europa?
Ja, konsekvenserne for Europa er jo i det hele taget ved euroens etablering, at man står sammen om at skabe vækst og bedre beskæftigelse, og at man ikke accepterer, at man spiller sorteper ud mod hinanden, at man skubber vanskelighederne fra den ene partner over til den anden.
Det er det, man har landene imellem i dette samarbejde.
Fra Det Radikale Venstres side siger vi ja til den europæiske integration.
Vi ved, at der er en pris forbundet med det, men vi mener også, at fordelene er langt de største, og vi mener, at visionerne om det udelte, fredelige Europa er så langt, langt de vigtigste at tage fat på i denne forbindelse. Derfor støtter vi forslaget, som er til behandling i dag,
og stemmer nej til ændringsforslagene.