Søren Krarup (DF), 2003-05-08:
Det er en normal og god tradition, at folketingsmedlemmer holder alle følelsesudbrud tilbage eller i hvert tilfælde i tømme, når man står på dette ophøjede sted.
Men jeg må tilstå, at det i dag falder mig svært. Jeg er simpelt hen blevet grebet af de hensigter og perspektiver, der ligger i dette beslutningsforslag, så det er mere end vanskeligt for mig at beherske mine følelser.
Jeg ser det hele for mit indre øje, jeg ser Det Radikale Venstre under anførelse af den tidligere udenrigsminister,
hr. Niels Helveg Petersen,
Jeg ser fru Elsebeth Gerner Nielsen i god og ædel gang med at forvandle tilbagestående irakere til fremskridtsvenlige borgere, der for den sags skyld kunne stemme på Det Radikale Venstre.
Ja, jeg ser såmænd også fru Marianne Jelved med de små børn på skødet, der, som det hedder om en anden børneven, leger hende ved barmen, mens fru Marianne Jelved blidt og elskeligt lærer dem, at demokrati er godt, diktatur er ondt. En gribende vision, et opbyggeligt syn, en så ædel, rørende beskæftigelse, at det for et følsomt menneske kan være vanskeligt at holde tårerne tilbage.
Men utak jo verdens løn.
Selv i et grebet menneskesind kan så andre associationer dukke op, pludselig melder sig en helt anden forestilling.
Da jeg i anden omgang læste om Det Radikale Venstre, der ville tilbyde herboende irakere kurser i demokratiforståelse og demokratiopbygning,
kom jeg sandt at sige til at tænke på George Orwells berømte bog »Animal Farm«, på dansk »Kammerat Napoleon«, hvor der også er sådanne kurser i demokratiforståelse. Det er kammerat Napoleons propagandaminister, grisen Squeeler, der afholder disse kurser i demokratiforståelse og demokratiopbygning, og kurserne består i, at fårene bræger i kor: Fire ben godt, to ben ondt.
Hvis nogen er uenig i Squeelers demokratiforståelse og kommer med indvendinger, så bræger fårene straks: Fire ben godt, to ben ondt.
Og til sidst holder alle kritikere inde, og den sande, enige demokratiforståelse opstår. Sådanne upassende associationer kan dukke op i et ellers grebet menneskesind, når man læser indholdet og bemærkningerne til dette beslutningsforslag om tilbud i kurser i demokratiforståelse og demokratiopbygning.
Og mon ikke associationerne kan hænge sammen med, at hvor demokrati på denne måde skal gøres til genstand for indlæring og mission, dér er demokrati blevet til demokratisme og altså noget ganske andet end demokrati.
Et samfundssystem missioneres der ikke i.
Et samfundssystem tilbydes der ikke kurser i.
Et samfundssystem antager et land og en befolkning, hvis der er interesse for det.
Men at bedrive propaganda og mission for demokrati, det svarer faktisk til grisen Squeelers praksis i »Kammerat Napoleon«, hvor fårene bræger i kor: Fire ben godt, to ben ondt.
Vi tvivler ikke på, at Det Radikale Venstre har de bedste hensigter med dette beslutningsforslag.
Viljen ser Vorherre på, men det er gribende naivt, og det røber derved Det Radikale Venstres umodenhed og også Det Radikale Venstres mere end tvivlsomme omgang med begrebet og systemet
demokrati
Behøver jeg at tilføje, at vi ikke er med?
Vi vil gerne hjælpe de herboende irakere med at komme hjem på bedste måde, ikke med et bestemt ensrettet demokratisind, men med midler og kundskaber til at genopbygge deres land - praktiske forhold i en praktisk situation - og således er vi i modsætning til Det Radikale Venstre.