runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aage Frandsen (SF), 2004-02-05:
Statsministeren sagde, at venstrefløjen var imod at bryde Danmarks Radios monopol, og han blev ved med at gentage det.
Derfor føler jeg trang til at korrigere det, statsministeren sagde.
Nu repræsenterer jeg ikke nødvendigvis hele venstrefløjen, men jeg føler mig kaldet, når man siger venstrefløjen.
SF var ikke imod at bryde Danmarks Radios monopol, men vi var imod, at det skulle foregå på den måde, at man lavede et reklamefinansieret tv. Vi havde et andet bud.
Til det der med, hvem var det, der ikke ville åbne for en hel masse muligheder, vil jeg sige, at så er der nogle, der i øjeblikket fremstiller det, som om man kunne have gjort en hel masse på radio- og tv-siden tidligere.
Der må man altså huske, at de teknologiske muligheder blev bedre igennem 1980'erne, det var derfor, diskussionen opstod.
Vi er tilhængere af, at der er en mangfoldighed, men vi er også tilhængere af alsidighed.
Det vil sige, at bare fordi man får mere af det samme, har man sådan set ikke fået meget mere alsidighed og heller ikke mangfoldighed.
Men det er fint, at man har en række kanaler, som folk kan lade være med at se, og de kan se dem, hvis de vil.
Det, vi diskuterer, er: Er det klogt at placere TV 2 ovre i den rent kommercielle del, eller er det klogere at have TV 2 i en del, hvor man også kan påvirke det, sådan at man kan stille nogle krav og påvirke det på den måde, at man, ved at de har en økonomisk sikkerhed, kan stille nogle krav?
Det er det, vi diskuterer,
hverken mere eller mindre.
Det er ikke noget med, at nogle ikke vil bryde noget monopol, eller at nogle vil opretholde et eller andet, som om man ikke vil have mangfoldigheden.
Så vil jeg godt komme med en kommentar til det spørgsmål
om dagbladene, som hr. Jens Rohde rejser.
Hr. Jens Rohde siger, at dagbladene ikke vil have politiske penge.
Nej, men de vil sådan set godt have momsfritagelse, og det er sådan set også en slags penge.
Men det, der er det uheldige ved alene at give momsfritagelse, er jo, at jo større bladene er, jo mere omsætning de har, jo mere indirekte tilskud får de.
Det, der så er spørgsmålet, er: Kan vi hjælpe den dagspresse, som ikke har de store indtægter via annoncer, og kan vi hjælpe den dagspresse, som måske kunne blive etableret?
Derfor skal vi gerne levere mere konkret til hr. Jens Rohde omkring Dagspressens Finansieringsinstitut, for det er den vej, man er nødt til at hjælpe, hvis man vil løfte nogen.
Jeg har tidligere beklaget, at Dagen gik ned; ikke, at den gik ned, men at et eksperiment gik ned.
Så vil jeg til allersidst sige: Det er dejligt at få oplyst i dag, at der er fem partier i Folketinget, som hellere ser, at TV 2 ikke privatiseres under de betingelser, vi kender.
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
Nej, tværtimod, fordi et af de allerallervigtigste varemærker for TV 2 er jo deres nyhedsudsendelser i dag.
Og man skal være en ualmindelig dårlig købmand, hvis det er sådan, at man tager det allervigtigste varemærke, man overhovedet har på sin station, og skyller det ud med badevandet.
Man skal være en ualmindelig dårlig købmand.
Så jeg kan slet ikke se noget problem i det her.
Men det, vi gør, er at skabe et grundlag for TV 2 til, at de kan videreudvikle sig i den mediekonvergens, som er, at de kan brede sig ud over andre medier, uden at vi her giver dem statsstøtte til det og dermed laver konkurrenceforvridning over for andre aktører, for det mener vi ikke at man skal kunne gøre.
Her får vi et frit TV 2, der så, for at de kan få lov til at agere og få den store kanal, hovedkanal - de får lov til at sende landsdækkende - har nogle forpligtelser, de skal opfylde.
Og jeg er helt overbevist om, at TV 2 vil opfylde de forpligtelser, også fordi de jo i dag er den mest populære station. Hvorfor i alverden skulle man dog som kommerciel station gå ind og lave noget tv, som ingen gider at se eller høre på?
Det ville også være en meget dårlig forretning, så jeg er fuld af fortrøstning.
Jeg ser det her som en udviklingsmulighed for TV 2. Venstrefløjen ser det som noget andet, men så mangler vi bare stadig væk et svar på: Hvor skal midlerne komme fra, og hvor meget skal licensen stige, hvis TV 2 skal have mulighed for at udvikle sig på de betingelser, som venstrefløjen stiller op?
Det har vi aldrig fået et svar på.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-05:
Jeg synes ikke, hr. Jens Rohde svarer på spørgsmålet.
Det er svært at få en kanal til at løbe rundt, markedet kan ikke klare alt, når man stiller store krav omkring public service osv.; det kan ikke lade sig gøre.
Det er derfor, vi giver penge til Danmarks Radio.
Det gør vi lige præcis, fordi vi har en erkendelse af, at markedet ikke kan klare alt.
Hvis man vil lave public service, koster det mere, end man kan få ind på et marked.
Men hvordan skal TV 2 så få det til at løbe rundt på et marked, ved at man oven i købet, som hr. Jens Rohde siger, sætter strenge public service-krav?
Efter min mening hænger det ikke sammen, medmindre man allerede har erkendt, at de strenge public service-krav selvfølgelig ikke bliver opfyldt.
Det gør jo en forskel.
Hvordan kan man fastlægge det på forhånd?
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
Jeg har nu altid erkendt, at markedet ikke kan klare alt.
Alternativet skulle jo være, at jeg havde sagt, at Danmarks Radio skulle privatiseres fuldt ud, og det har hr. Søndergaard aldrig hørt mig sige, så det må hr. Søndergaard trods alt give mig på trods af vores uenigheder.
Hvordan hænger det så sammen i forhold til, hvad der kan klares på den ene side og den anden side?
Det, vi ønsker, er jo selvfølgelig at sikre, at der er den fulde konkurrence på public service.
Med hensyn til at vi erkender, at markedet ikke kan klare alt, vil jeg sige, at vi jo giver Danmarks Radio over 3 mia. kr. - det svarer næsten til den samlede danske kulturstøtte - til at lave radio og tv i Danmark, og der er jo et hav af kanaler både på tv og på radio.
Det vil sige, at der er et bredt udbud her.
Så siger vi, at så er der et marked, som vi også ønsker
at stille nogle krav til, fordi man får en public service-station, en nuværende public service-station, som har en værdi, og som er blevet bygget op over årene.
Når vi så ønsker at privatisere TV 2, har det ikke noget med en bastant politisk markering at gøre.
Det har rent faktisk noget at gøre med, at vi ønsker at sikre TV 2 nogle udviklingsmuligheder, forretningsmæssige udviklingsmuligheder, som kan sikre, at de også kan købe rettigheder og har penge til at lave de udsendelser, som vi gerne vil have dem til at lave fremover.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-05:
Der er jo en række ting her, som hr. Jens Rohde ikke har været inde på, og det skal jeg komme tilbage til i mit ordførerindlæg.
Men jeg synes trods alt, at vi skal give hr. Jens Rohde, at hr. Jens Rohde her i dag er kommet med en erkendelse.
Jeg tror, det er første gang, jeg nogen sinde har hørt hr. Jens Rohde sige det, og jeg lytter ellers altid, når hr. Jens Rohde taler, det er helt sikkert.
Så havde jeg også forestillet mig, at der så fra hr. Jens Rohdes side ville komme et svar på, hvad vi så gør ved det, når nu markedet ikke kan klare alt.
Hr. Jens Rohde kommer også med et bud, nemlig: Derfor må vi stramme public service-kravene.
Altså når markedet ikke kan klare alt, så må vi stille flere krav til markedet.
Undskyld, jeg ved ikke, hvad det er for en handelshøjskole, hr. Jens Rohde har gået på, men jeg tror ikke, den holder.
Hvis man har problemer med at få en forretning til at løbe rundt, så tror jeg ikke, at det helt rigtige, man skal gøre i forhold til den forretning, er at pålægge den nogle yderligere krav. Derfor: Hvordan hænger de to ting sammen?
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
Jamen vi skal bare vide, hvor mange penge det er, så kan vi diskutere finansieringen.
Det er alt for luftigt, vil jeg sige til fru Mette Frederiksen, og det er for dårligt, når man stiller en forespørgsel, at man så i øvrigt kommer og siger, at man ikke har noget bud på, hvordan dagbladene skal klare sig fremover.
Vi er de eneste, der er kommet med et bud på det.
Fru Mette Frederiksen har intet haft at byde på.
Hun har bare sagt, at vi skal have flere ressourcer.
Ja, det kan enhver jo komme og sige.
Men så er man jo nødt til at diskutere det i forhold til andre prioriteringer, sådan må det nødvendigvis være, og vi skal da i hvert fald vide, hvor mange ressourcer man vil have.
Det kan da ikke passe, at fru Mette Frederiksen ikke har tænkt over det.
Ja, jeg ved det ikke.
Så kan man ikke komme og påstå, at der ikke har været noget alternativ.
Har fru Mette Frederiksen været ude at spørge de her lyttere, der lytter til Sky Radio, om de synes, at deres nyhedsbehov bliver tilfredsstillet gennem de nyheder, der bliver sendt på Sky Radio?
For der bliver jo sendt nyheder. Det kan godt være, at fru Mette Frederiksen ikke synes, det er godt.
Det kan godt være, at hun hellere vil høre nyheder på P1 eller P2 eller P3 eller P4 eller på Voice eller på Talpa Radio, eller hvad der ellers er.
Der er jo et hav af muligheder.
Det synes jeg er helt fair.
Mette Frederiksen (S), 2004-02-05:
Jeg kan da sådan set godt forstå, at der er mange, der vælger at lytte til Sky Radio, for der er meget god musik, hvilket ikke ændrer på, at Sky Radio ikke er et nyhedsalternativ eller en konkurrent på kvalitet til Danmarks Radio.
Man kunne jo altså overveje at lade det finansiere med en del af de midler, vi får fra afgiften på den femte og sjette landsdækkende radiokanal, så er det finansieret.
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
Jeg synes, det er tyndt, når fru Mette Frederiksen stiller sig op og siger, at man gerne vil tilføre dagbladene flere ressourcer, forud for en forespørgsel, som man selv har stillet.
Så må man jo komme herop og være konkret, så må man fortælle, hvor mange ressourcer det er, så vi kan få en reel og en ordentlig diskussion af det, og om det er vejen at gå. Hele dagbladssektoren betakker sig jo for, at vi går ind
og gør det ad den vej
, fordi man godt inden for dagbladene ved, at når der kommer politiske penge, når man skal ind på finansloven yderligere, så har politikerne også fingrene i det.
Men der er ikke kommet noget reelt bud.
Man har bare stillet sig op og sagt: Vi vil have flere ressourcer, vi vil have flere licensmidler til TV 2, vi vil have flere penge til dagbladene.
Men vi får ikke beløbsstørrelsen at vide, og vi får slet ikke - som det er sædvane, når Socialdemokraterne kommer med deres politiske forslag - en finansiering, der hænger sammen.
Så vil jeg bare sige i forhold til Sky Radio: Tager 1 million lyttere fejl?
Hvis det var sådan, at Sky Radio ikke havde været et alternativ til det, der var i dag, hvorfor i alverden har de så 1 million lyttere?
Det kan jo undre.
Mette Frederiksen (S), 2004-02-05:
Det interessante i den her diskussion er jo, om det, vi ser på radioområdet lige nu, giver os mere kvalitet, mere mangfoldighed og mere alsidighed.
Mig bekendt er erfaringerne fra Sky Radio indtil nu nærmest det modsatte.
Det har vi ikke kunnet få regeringen og ej heller Venstre til at forholde sig til i dag.
Jeg vil spørge hr. Jens Rohde: Bliver der konkurreret på kvalitet?
Eller bliver æteren blot fyldt ud?
Så vil jeg gerne i forhold til dagbladsdiskussionen sige, at vi gerne fra Socialdemokratiets side vil lægge op til, at Dagspressens Finansieringsinstitut får tilført flere ressourcer, vi vil meget gerne anvise finansiering hertil, fordi vi på den måde kan give ikke mindst nogle af de meget små dagblade nogle udviklingsmuligheder og en udviklingsstøtte.
Jeg ville gerne komme op på talerstolen igen, men det er mig desværre ikke tilladt, så jeg bliver på min plads, sådan som reglerne påbyder.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-05:
Det ligger altså fuldstændig klart, at i forbindelse med et salg af TV 2 vil der bliver stillet skrappe public service-forpligtelser.
De skal overholdes, og det vil blive påset, at de bliver overholdt.
Med hensyn til det andet spørgsmål: Fru Mette Frederiksen stillede mig et spørgsmål om Sky Radio, og helt ærligt altså, den har jeg ikke tid til at høre.
Det kan jeg ikke påtage mig.
Mette Frederiksen (S), 2004-02-05:
Nej, men jeg kan til gengæld forvente, at vores statsminister lever op til sit politiske ansvar.
I den medieaftale, der er indgået mellem regeringen og Dansk Folkeparti, er der nedskrevet public service-forpligtelser til Sky Radio.
Jeg går da ud fra, at når statsministeren i dag står og lover den danske befolkning, at et privatiseret TV 2 vil være med samme indhold og af samme kvalitet som det TV 2, vi kender i dag, kan statsministeren dermed garantere, at de opstillede public service-forpligtelser vil blive overholdt. Hvis statsministeren i dag ikke er i stand til at sikre, at de public service-forpligtelser, der påhviler radioen, bliver overholdt, hvordan skal man så overhovedet tro det i forhold til TV 2?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-05:
Jeg må med beklagelse meddele fru Mette Frederiksen, at jeg ikke lytter tilstrækkeligt til Sky Radio til at kunne give en bedømmelse af, i hvilket omfang Sky Radio lever op til de forpligtelser.
Fru Mette Frederiksen kan da ikke forlange, at jeg skal høre radio.
Der er da frit valg.
Jeg har da lov til at høre, hvad jeg vil.
Det kan da ikke nytte noget, at fru Mette Frederiksen bliver sur over det.
Mette Frederiksen (S), 2004-02-05:
Man kunne vel egentlig godt forvente, at statsministeren som også pressens minister tog den her diskussion lidt mere alvorligt end det, der er kommet til udtryk i svarene her i dag.
Vi har brugt meget tid i den her forespørgselsdebat på at diskutere Sky Radio, og det har vi altså ikke gjort uden grund.
Jeg erindrer meget stærkt endda, at da medieforliget blev indgået, og vi dengang sagde, at der her er en reel risiko for, at Murdoch kommer ind på det danske medielandskab, blev der sagt fra Venstre og De Konservative: Det er skræmmekampagner, det er skræmmebilleder, han har ikke en chance.
Nu ejer han altså den femte landsdækkende radiokanal i Danmark og har øje på TV 2.
Det bliver statsministeren da nødt til at forholde sig til.
Det interessante i forhold til diskussionen om TV 2 er jo: Synes statsministeren, at Sky Radio i dag efterlever de politisk opstillede public service-forpligtelser, der påhviler radiostationen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-05:
Altså de sorger, som hr. Søren Søndergaard har på forskud, er han i hvert fald sikker på at få.
Jeg synes, at hr. Søren Søndergaard skulle vente med al sin sørgmodighed eller måske blive overrasket af glæde over det, hr. Søren Søndergaard ser den dag, det bliver aktuelt at sælge TV 2, for da vil hr. Søren Søndergaard se, at der til salget er knyttet meget skrappe betingelser til, hvad et privatiseret TV 2 skal leve op til af public service-forpligtelser.
Nu ved jeg ikke, det fører jo ikke til så meget bare sådan at grave op i historien, men alligevel: Jeg har jo været med herinde i så mange år, at jeg kan huske 1980'ernes mediedebat - jeg siger det kun for sådan at sætte alting i relief - og jeg kan huske, at det dengang i fuldt alvor blev diskuteret, og dengang var det vist ikke engang kun venstrefløjen, der var også andre, der diskuterede det, om det var rimeligt at give frihed til, at man måtte sætte parabolantenner op i Danmark.
Det er vi nogle der kan huske i ramme alvor blev diskuteret i denne Folketingssal i 1980'erne.
Så er det bare, jeg siger: Nej, hvor er det herligt, at vi i dag har et samfund, hvor selv venstrefløjen jubler af begejstring over, at der er en sådan mangfoldighed af kanaler, og at alle disse forsøg på at beskytte et monopol i sin tid mislykkedes.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-05:
Jeg ved ikke, hvilken verden statsministeren befinder sig i.
Jeg ved ikke, hvornår venstrefløjen har ført en kamp mod, at TV 3 kunne få lov at sende, eller mod, at der skulle være satellitter.
Eller hvad med internettet?
Det har venstrefløjen måske også ført en kamp mod? Næh, statsminister, hvis vi siger, at der er et hav af private kanaler og de kan leve, som de bedst kan, er det, der er spørgsmålet, og det, der er vores forpligtelse, ikke at holde liv i dem eller nedlægge dem - det afgør de selv - men at der er en public service-sektor.
For det bliver jo resultatet, eller vil statsministeren nu garantere, at der ikke kommer flere reklamer i TV 2?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-05:
Regeringen ønsker netop, at der skal opretholdes en skarp konkurrence på public service, og det er også derfor, at det efter regeringens opfattelse er nødvendigt at privatisere TV 2 for at skaffe de penge tilveje, der skal give udviklingsmuligheder for TV 2, og så dertil knytte betingelser om, at et privatiseret TV 2 fuldt ud skal leve op til public service-forpligtelser akkurat som Danmarks Radio.
På den måde sikrer man public service og konkurrence på public service.
Hvor er det herligt, at venstrefløjens kamp for monopolet og mod konkurrencen i den grad mislykkedes.
Der er da, som der står skrevet, i himlen større glæde over 1 synder, der omvender sig, end over de 99 retfærdige.
Så der er da grund til i den grad at glæde sig over, at hr. Aage Frandsen er tilhænger af at bryde Danmarks Radios monopol.
Men det er jo alt sammen historie.
Nu er det nutid, og nu er hr. Aage Frandsen så bekymret over at give dette TV 2, som altså brød Danmarks Radio monopol, fortsatte udviklingsmuligheder, så det kan hamle op med konkurrencen med Danmarks Radio.
Med hensyn til digitalisering kan jeg jo ikke give nogen garanti for, hvad forbrugerne vil, men vi vil altså gerne give forbrugerne muligheden for at bestemme.
Jeg tror faktisk, at der ligger så mange spændende muligheder i digitaliseringen, at det nok skal vække forbrugernes interesse, og så vil det vise sig, ligesom det altid har gjort på det teknologiske område, at de frie markedskræfter nok skal drive udviklingen fremad.
Poul Nødgaard (DF), 2004-02-05:
Jeg forstår simpelt hen ikke svaret, overhovedet ikke.
Hr. Khader er tilhænger af privatisering af TV 2.
Den nat, vi forhandlede medieaftalen, fik Det Radikale Venstre og alle de andre partier lov til af kulturministeren at få ændret visse dele af aftalen med henblik på, at man så kunne tiltræde den.
Det vil sige, at hr. Khader står her i dag og siger
, at man er tilhænger af privatisering af TV 2, men der var bare lige et eller andet, man ville have lavet anderledes.
Hvorfor sagde man det så ikke den nat?
Så havde man sikkert også fået det ønske opfyldt.
Nej, hr. Khader bør indrømme, at sandheden er, at de partier, der sagde nej, Det Radikale Venstre, Socialdemokraterne, SF og Enhedslisten, gjorde det i samlet trop, og det var man enig om.
Da indgik man, hedder det ikke en musketered om, at enten siger alle ja, eller også siger alle nej.
Lad os få den sandhed frem her i Folketingssalen i dag.
Naser Khader (RV), 2004-02-05:
Vi var med i medieforhandlingerne helt til sidste nat, og vi har da også, synes vi selv, været med til at påvirke den medieaftale, man fik.
Men der var nogle ting, vi simpelt hen
ikke kunne gå med til, og det var i forhold til privatisering af TV 2. Vi har flere gange nævnt, at vi principielt intet har imod, at TV 2 bliver privatiseret, bare det sker på et ordentligt grundlag.
Det synes vi ikke at der er på nuværende tidspunkt.
Derfor er vi imod en privatisering på det nuværende grundlag.
Mette Frederiksen (S), 2004-02-05:
Men nu kan jeg altså forstå på hr. Poul Nødgaard, at Dansk Folkeparti synes, det var en god idé at fjerne portostøtten til de mange blade og udgivelser.
Det vil jeg sådan set også gerne have en uddybelse af.
Så vil jeg i forhold til Danmarks Radios bestyrelse og det overordnede programansvar lige knytte en enkelt kommentar, for som vi også på regeringen har forstået, så var det et af Dansk Folkepartis ønsker til medieforliget.
Og det er egentlig årsag til, at vi andre i øvrigt ikke er en del af det medieforlig.
Senere har der været udtrykt ønske fra Dansk Folkepartis
side om, at en serie som »Krøniken« skulle kunne underlægges en form for diskussion eller overvejelse eller censur
, om man nu vil det.
Er hr. Poul Nødgaard enig i, at også fiktionsserier som »Krøniken« er noget, der skal kunne diskuteres fra politisk hold og i Danmarks Radios bestyrelse?
Poul Nødgaard (DF), 2004-02-05:
Jeg siger, at vi har besluttet nogle besparelser på den portostøtte, og for at tilgodese nogle specielle formål hos dem, der kunne søge portostøtte, har vi givet kulturministeren en rammebevilling, så han efter nogle bestemte kriterier kan give nogle beløb til de organisationer og lignende, som man mener ikke skal rammes af ændringerne i portostøtten.
Mette Frederiksen (S), 2004-02-05:
Når vi bruger lidt energi på også i dag at diskutere spørgsmålet omkring portostøtte, så hænger det jo selvfølgelig sammen med, at alle de mange blade og fagblade, udgivelser, magasiner osv. - det er jo mange tusinde, der tidligere modtog portostøtten - er en meget vigtig del også af den journalistiske fødekæde og er i sig selv bidragende til netop det, vi diskuterer i dag: pluralisme, mangfoldighed og alsidighed.
Nu kan jeg forstå på hr. Poul Nødgaard, at det her er en
af de beslutninger i finanslovaftalen, som man er mindre glad for
Vil hr. Poul Nødgaard uddybe, hvorfor Dansk Folkeparti er mindre glad for den besparelse, der er sket på portoområdet?
Poul Nødgaard (DF), 2004-02-05:
Nu har hr. Aage Frandsen jo i 9-10 år været parlamentarisk grundlag for den tidligere SR-regering, og hr. Aage Frandsen ved jo lige så godt som jeg, at hr. Aage Frandsen også ved et utal af lejligheder har været med til finanslovforhandlinger, hvor det drejer sig om at få en samlet finanslov skruet sammen.
Og der kan der så være nogle elementer i, man måske er mindre glad for.
Med hensyn til de millioner, der er givet til Kulturministeriets administration af den portostøtteordning med henblik på at reparere noget på de der ting, synes jeg da, at det er ganske glimrende.
Jeg går da ikke ud fra, at der er utaknemlighed med, at vi har sat et tocifret millionbeløb af, som kulturministeren kan administrere.
Jeg synes, det er fint, at vi har fundet den ordning.
Kredsen af dem, der egentlig kan komme med og søge, er blevet lidt bredere, end den egentlig var planlagt til i første omgang.
Det synes jeg er godt, og jeg må have tillid til, at kulturministeren og hans ministerium kan administrere den ordning.
Aage Frandsen (SF), 2004-02-05:
Jeg afviser ikke, at jeg er i stand til under forhandlinger, hvor jeg er utilfreds med forløbet, alligevel ikke at lade mig mærke med det.
Det er i øvrigt en glimrende forhandlingstaktik ikke at lade sig mærke med, om det er godt eller skidt.
Jeg ved i hvert fald, at jeg i mit indre ikke var begejstret.
Men jeg laver gerne et notat ved lejlighed til hr. Nødgaard om, hvorfor det var, at vi syntes, det var noget skidt.
Så synes jeg da, det er lidt underligt, at hr. Nødgaard ikke vil fortælle Folketinget og offentligheden, hvorfor Dansk Folkeparti stemte for ændringen af portostøtte, og hvordan holdningen er til det, om man synes, det er dejligt, at det var et godt forslag, om man var begejstret.
Hvordan er hr. Nødgaards indre og ydre i den forbindelse? Udstråler man begejstring og glæde over, at man var i stand til at få det forslag vedtaget, at få nedsat et udvalg af smagsdommere, der skal kigge på og vurdere, hvad der nu er godt, og hvad der nu er skidt?
Er man glad i Dansk Folkeparti for forslaget?
Det må man da kunne svare ja eller nej på.
Det er sådan et ganske almindeligt venligt spørgsmål, synes jeg.
Poul Nødgaard (DF), 2004-02-05:
Nu kan jeg jo ikke stille spørgsmål, men jeg kan konstatere, at
den nat, der blev forhandlet i Kulturministeriet, gik kulturministeren med til en lang række rettelser i forslaget til medieaftalen, som skulle imødekomme bl.a. hr. Aage Frandsen og alle de øvrige partier, Socialdemokratiet, De Radikale, og hvem der ellers var med.
Og det så ud, som om man var lutter glade smil, og pludselig meldte man faktisk fra.
Komplet uforståeligt.
Den dag i dag har jeg ikke fået en eneste fornuftig forklaring på, hvorfor de partier meldte sig ud af medieaftalen.
Det var, som om der lige pludselig skete en form for en forvandling.
Hvem det var, der var årsag til den forvandling, kan jeg faktisk ikke sige.
Det er jeg ikke klar over.
Den er vedtaget her i Folketinget, og den er vi nødt til at rette os efter.
Den har jeg ikke flere kommentarer til.