Tom Behnke (FRI), 1999-11-25:
Forespørgselsdebatten retter sig meget specifikt mod administrationen af udlændingelovgivningen.
Når vi kigger på administrationen af udlændingelovgivningen, så har der jo været et par herrer folketingsmedlemmer, som hen over sommeren har været ildsjæle og har taget fat i en række enkeltsager, og det synes jeg er godt.
Jeg synes, det er rart at se, når der er ildsjæle, der går op i noget.
Jeg synes også, at det er rart, når det så viser sig, at myndighederne er villige til at se på det; man justerer måske lidt ind, og der kan være nogle sager, hvor man kommer til at se, at der måske også var begået en fejl.
Det er fint, og det er godt, for det er vigtigt, at vi i et demokrati holder hinanden i ørerne og holder hinanden til ilden, og det skal vi selvfølgelig gøre.
Når vi f.eks. tager den ene af de sager, der har været fremme, nemlig spørgsmålet om, hvorvidt man nu også var gift nok, når manden var fisker og tog på havet og konen gik derhjemme, ja, der fandt man jo så også ud af, at der var altså begået en fejl, det var et fejlskøn, og sagen er blevet rettet.
Jeg husker en tidligere sag, hvor der også var en dansker, der var rejst til udlandet og havde giftet sig der og havde været gift i ganske mange år
, og da han så bliver pensionist og vender tilbage til Danmark med den udenlandske kone, så sker der desværre det, at han går hen og dør.
Hun var så ganske vist selvforsørgende, fordi hun havde fuldt arbejde osv., og der var ingen problemer i det.
Men dér var det første signal, at hun så måtte forlade Danmark, men den afgørelse blev jo også omstødt.
På den måde kan man sige, at alene det, at myndighederne bliver holdt til ilden, at der er omtale af sagerne, så glider det jo såmænd ganske godt alligevel.
Hvis der skal ændres noget - det tror jeg ikke der er behov for - så vil jeg i hvert fald meget advare imod det, som både CD og De Radikale har stillet som ønsker til ændringer.
Det ene går ud på, at det skal være lettere for udlændinge at besøge deres familiemedlemmer i Danmark.
Det lyder egentlig meget godt, og hvad skulle der kunne være til hinder for det?
Men når man så ser et af de andre krav, som CD og De Radikale stiller, så begynder problemerne at opstå.
Det er et andet krav, der hedder, at udlændinge skal kunne indgive deres ansøgning om familiesammenføring her i landet.
Og se, så kommer problemerne, og det ved de folk, der arbejder med det her område, fordi idérigdommen for at komme til Danmark er meget stor, og fidusen her er, at man starter med at bede om et turistvisum, fordi man skal op og besøge familien, og når man så er her, så søger man om familiesammenføring.
Derfor skal man passe på, hvordan man laver de her lempelser, og jeg vil gerne advare meget imod dem.
Jeg var glad for, at statsministerens remsede op, hvad der er regeringens politik.
Jeg var stort set enig i det hele, måske lige bortset fra det med tvangsbosætningen.
Men det, vi jo savner er at se nogle resultater på, hvordan regeringen så vil udmønte den her politik.
Det, vi har set indtil nu, denne strammere holdning, som statsministeren lægger op til, er bl.a., at nu skal man kigge på integrationsydelsen; nu skal integrationsydelsen gøres større og det til trods for, at integrationsydelsen allerede i dag er højere end både SU, folkepensionens grundbeløb og førtidspension.
Men den skal altså alligevel gøres højere, til trods for at disse mennesker godt kan leve af et mindre beløb.
Det er vi selvfølgelig i Frihed 2000 stærke modstandere af.
Flygtninge er flygtninge, og det betyder, at man midlertidigt har været tvunget til at forlade sit hjemland, og at man midlertidigt tager ophold i et andet land, indtil man kan vende hjem igen.
Og sådan bør det selvfølgelig være.
Flygtninge skal kun være her midlertidigt og ikke integreres i det danske samfund.
Det er det, der ligger i begreberne.
Et andet eksempel, vi kan se fra regeringens side, er, at regeringen i dag spiller ud med en bred vifte af initiativer, der skal skaffe flere flygtninge og indvandrere i arbejde, kunne man læse den 17. november: Job til indvandrere, flere job til indvandrere.
Det er der for så vidt ikke noget ondt i, men problemet er, at man så tager og laver en forskelsbehandling, en positiv særbehandling af udlændinge.
Hvis regeringen havde sagt over en kam: Vi skal gøre meget mere for alle dem, der er arbejdsløse, så havde det været i orden. Men det er ikke i orden, når man tager en enkelt gruppe ud og kun vil gøre noget for den.
Der er et hav af overskrifter i aviserne, som jo desværre også viser, at i alt for mange tilfælde så sker der en forskelsbehandling; der sker en positiv særbehandling af udlændinge.
Vi ved jo blandt andet, at udlændinge, der kommer her til landet, får en bolig ret hurtigt efter, at de er kommet.
Det er der slet ingen problemer med.
Vi ved også, at de sociale ydelser også kommer ret hurtigt.
Men hvis man f.eks. tager en almindelig dansker, som er blevet hjemløs, så meddeler kommunen: Da du ikke har nogen adresse, så kan vi desværre ikke anvise nogen bolig.
For forudsætningen for at anvise en bolig er, at man har en adresse.
Det næste, kommunen siger, er: Vi kan desværre ikke udbetale kontanthjælp, for forudsætningen for at udbetale kontanthjælp er, at du har en adresse her i kommunen.
Det er måden, man behandler hjemløse danskere på, men når der kommer udlændinge, som har behov for et sted at bo, så vupti så kan det hele lade sig gøre på ingen tid.
Det sidste, jeg vil sige, er omkring kriminaliteten: Der skal vi selvfølgelig gøre, hvad vi kan for at forebygge og forhindre.
Men når det så alligevel går galt, så er det vigtigt, at man har en konsekvent og hård hånd, fuldstændig som regeringen og et flertal tidligere har vist over for dem, der sælger narkotika her i landet.
Det ville være at gøre alle andre udlændinge, der godt kan opføre sig ordentligt, en god gerning og en god tjeneste, for så ville synet på udlændinge her i landet blive helt anderledes positivt, og det ville løse problemerne.