runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Jensen (S), 2001-10-24:
Ja, men jeg besvarede hr. Helge Adam Møllers spørgsmål, og der lå i det, at vedkommende altså skulle være på et asylcenter.
Det besvarede jeg så bekræftende på, nemlig at ifølge de oplysninger, jeg har, er vedkommende det.
Og så tror jeg ikke, vi skal gå nærmere ind i at definere det rent fysiske sted.
Når jeg deltager i drøftelser med mine europæiske kolleger, herunder i høj grad indenrigsministrene, når vi sidder sammen i justits- og indenrigsministerrådet i EU, så er det gentagne tema, at vi skal lægge EU-pres på de lande, der ikke vil hjemtage deres egne statsborgere, som ikke kan få asyl i Europa.
Vi gør det nationalt, kan jeg sige til hr. Helge Adam
Møller
Det er jo ikke noget, indenrigsministeren og jeg har drøftet i de seneste dage, det er noget, vi har drøftet for lang tid siden, bl.a. med Den Centrale Politiafdeling, DCP, hos Rigspolitichefen og med Udlændingestyrelsen, at vi skal lægge yderligere pres på.
Vi har også henvendt os til udenrigsministeren og bedt udenrigsministeren om, når vi har problemer, at tage det op over for de pågældende landes ambassadører og repræsentanter, hvor vi har muligheder for at lægge pres på.
Så vi har en fælles bestræbelse her, og hvis hr. Helge Adam Møller har et rigtig godt forslag til, hvad vi gør over for de lande, så tror jeg, at både indenrigsministeren og jeg gerne vil høre om det.
Jeg tror, hr. Helge Adam Møller nu beder om ordet for at sige, at vi skal tage deres ulandsbistand fra dem.
Igen så henhører det jo ikke under mig at svare på spørgsmål om ulandsbistand, men vi har også tilkendegivet fra regeringens side, at man over for de pågældende landes repræsentanter ligesom må beskrive deres interesse i at være på god fod med os, når det drejer sig om bistand fra Danmark, deres interesse i til gengæld så at leve op til de forpligtelser, man har i at hjemtage egne statsborgere.
Så hr. Helge Adam Møller: Spørgsmålet om bistand indgår naturligvis i at beskrive deres interesse i at leve op til deres forpligtelser, og det er, hvad jeg kan sige her.
Men som sagt henhører det jo altså ikke under mig, og hvis hr. Helge Adam Møller nu har bedt om ordet for at spørge om det, kan jeg sige, at så kan jeg ikke sige mere, end jeg allerede har sagt om det spørgsmål.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-24:
Den internationale journalistføderation, altså Det Internationale Journalistforbund kan man jo kalde det på dansk, har udtalt meget stærk bekymring over det hastværk, som terrorpakken hos EU's justitsministre bliver behandlet med.
De siger, at EU lige nu behandler en række forslag, der kan ende med at skærpe kontrollen med politiske demonstrationer osv. osv., fordi begrebet terror ikke er klart defineret i det lovforslag, som ligger på justitsministerens bord.
Det har en definition, der er bred som en ladeport, og en hvilket som helst handling kan nærmest stemples som terrorisme, hvis det bliver vedtaget.
Derfor håber jeg, at ministeren vil forsikre os om, at der ikke bliver det hastværk, og at Folketinget får mulighed for at diskutere en helt præcis terrordefinition, før der træffes en beslutning i EU.
»Vil ministeren oplyse, om regeringen går ind for en bred eller en præcis terrordefinition i EU, og vil regeringen i den forbindelse fastholde, at i Danmark straffes konkrete handlinger og ikke holdninger eller tilhørsforhold til sortlistede organisationer?« Skriftlig begrundelse
EU arbejder i øjeblikket med at vedtage en definition på terrorisme, som skal ligge til grund for bl.a. udlevering af egne statsborgere eller sortlistning af en række organisationer med henblik på efterretningsmæssig overvågning.
I den forbindelse vil det få afgørende betydning, om der fastlægges en bred eller en præcis terrordefinition.
Regeringen overvejer at indføje en EU-terrordefinition i dansk straffelovgivning.
Derfor er diskussionen uhyre vigtig.
Det må bekymre, at en række partirepræsentanter i en artikel i Information den 10. oktober 2001 gav udtryk for, at de ikke havde en klar definition af terrorbegrebet, og at de heller ikke fandt dette påkrævet.
Vi kan kende terroren, når den sker, mente formanden for Det Konservative Folkeparti.
Den socialdemokratiske EU-ordfører erkendte derimod, at det er nødvendigt at definere begrebet, men at det er dybt kompliceret og kræver lange, alvorlige og dybsindige overvejelser.
Det har han jo ret i.
På den baggrund håber Enhedslisten, at der bliver tid til grundig debat og analyse, inden der træffes beslutninger i EU og Danmark.
Helge Adam Møller (KF), 2001-10-24:
Nej, men nu bad ministeren jo selv om en god idé, og derfor vil jeg såmænd bare minde om, at i 1997 fremsatte hr. Bertel Haarder og hr. Helge Adam Møller i dette Folketing et forslag om, at til de lande, der nægtede at modtage deres egne statsborgere, hvilket er i klar modstrid med FN-konventionen, sagde man, at man ville fratage den eventuelle bistand, man gav landet.
Og dengang sagde vi også, at det ville betyde, at i løbet af 2 dage modtog man selvfølgelig egne statsborgere.
Alligevel kan vi konstatere, at i denne uge er der 46 vietnamesiske statsborgere, som har været her i mange år,
som er udvist af Danmark, og hvor Vietnam nægter at modtage dem, og vi giver dem flere hundrede millioner kroner i støtte hver dag.
Hvis vi i morgen sagde, at den blev inddraget, så var de hjemme i overmorgen.
Så let er det jo.
Men det har altså taget 4 år, og fortsat er der ikke sket noget.
Det er jo konklusionen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-24:
Jeg takker for svaret, for jeg går ud fra, at vi så kan være enige om, at det forslag, som Europa-Kommissionen har fremsat, hvor der er en liste med over 10 handlinger, som de mener kan betegnes som terror, ikke er brugbart.
Det giver nemlig mulighed for at stemple en organisation som en terroristgruppe, hvis den f.eks. har begået et tyveri eller ødelagt en postkasse.
Det er faktisk indholdet af den definition, Europa-Kommissionen fremlægger.
At støtte en terroristorganisation, som eventuelt har ødelagt en postkasse, vil også være omfattet af definitionen. Og hvad er støtte?
Jeg håber, ministeren kan forsikre os om, at den danske regering ikke vil acceptere Kommissionens forslag som udgangspunkt.
Jeg har læst, at den britiske regering allerede er begyndt at sætte kurdiske og tamilske politiske foreninger på den sorte liste, fordi den allerede er begyndt at handle efter disse regler, og der er også frygt for, at f.eks. politiske demonstrationer kan blive omfattet.
Der er ingen, der ønsker vold ved politiske demonstrationer, og det skal vi forhindre.
Men at føre det ind under terrorparagraffen
ville være helt forfejlet, og det går jeg ud fra at ministeren vil være enig i.
Jeg håber, ministeren kan forsikre os om, at den rammeafgørelse, som den kaldes, som Kommissionen har stillet forslag om, kan vi ikke tage udgangspunkt i.
Helge Adam Møller (KF), 2001-10-24:
Jeg kan forstå, at regeringen nu vil til at lægge pres på de lande, der ikke modtager egne statsborgere.
Det debatterede vi også i Folketinget for 4 år siden og for 3 år siden, men jeg kan konstatere, at der intet er sket i disse 4 år - intet.
De er her nemlig stadig væk.
Man er der typisk om natten, og så er man der, når man spiser og eventuelt ser lidt tv om aftenen, men ellers kan man gå ind og ud af asylcentret, fuldstændig som man kan gå ind og ud af sin private bolig eller ind og ud af Folketinget.
Man kan gå i butikker, til stranden og tage i Legoland, og hvad man ellers vil.
Er det ikke korrekt?
Helge Adam Møller (KF), 2001-10-24:
Kunne ministeren så ikke overveje at hviske til sin kollega, indenrigsministeren, at der er en lovparagraf i udlændingeloven, som hedder § 42 a, stk. 7, som giver ministeren mulighed for med timers varsel at indsætte manden fra Burundi og tilsvarende i et asylcenter, som ligger et totalt isoleret sted et eller andet sted i Danmark, eksempelvis Middelgrunden?
Synes ministeren ikke som minister for retssikkerhed, at det kunne være rimeligt over for den danske befolkning, frem for at vedkommende færdes fuldstændig frit i Danmark?
Det er som minister, jeg spørger ministeren.
Frank Jensen (S), 2001-10-24:
Hr. Skaarup er jo bekendt med, at udlændingeloven henhører under indenrigsministeren, som just har forladt salen og har besvaret en række spørgsmål fra hr. Skaarup.
Så har indenrigsministeren sagt, at vi ikke har noget, der hedder tålt ophold i dansk lovgivning.
Folk, der får afslag på asyl - og de personer, som vi her taler om, der får afslag efter udlændingelovens § 10, er jo ganske få - er altså personer, som knyttes til alvorlige forbrydelser så meget, at Flygtningenævnet har givet dem afslag på ansøgning om asyl.
De får så afslag på asylansøgning, og de får en udrejsedato fastlagt i afgørelsen
fra Flygtningenævnet.
Til gengæld er det for de her personers vedkommende personer, som ikke kan tilbagesendes til deres hjemland på grund af forfølgelse og på grund af, at det eventuelt ville få døden til følge at sende dem tilbage til deres hjemland. Men de har fortsat en udrejsedato hængende over hovedet den tid, de er her, for vi ønsker ikke, at de skal være her.
De skal udrejse.
Så snart der er en mulighed for det, skal de udrejse.
Jeg ved, at indenrigsministeren har redegjort for, lige før jeg kom her i salen, at det er regeringens mål at skærpe regelsættet omkring de personer, som er her på det såkaldt tålte ophold.
Det overvejer indenrigsministeren, og jeg er med i drøftelserne med indenrigsministeren om, hvordan vi kan tilrettelægge det, både i forhold til at tage sagerne op igen og vurdere mere fortløbende, om der er en udsendelsesmulighed for de pågældende, og også i øvrigt stille skærpede krav til de pågældende, der er her på de opholdsvilkår, i forhold til at kunne give fremmøde, så man kan kontrollere deres tilstedeværelse.
Alt det er noget, vi vil vende tilbage til Folketinget med meget snart i forbindelse med den store lovpakke, vi forbereder i vores bestræbelser på at skærpe vores lovgivning og leve op til de nye internationale forpligtelser, som påhviler Danmark efter FN's resolution nr. 1373, Sikkerhedsrådets resolution, og efter de bestemmelser, vi i øjeblikket forhandler med vores europæiske partnere.
Regeringen er enig, hvis det var det, der lå i det, hr. Skaarup spurgte om, at vi skal sørge for, at vi ikke giver ophold her i landet til personer, som kan knyttes til terrorvirksomhed eller til alvorlige krigsforbrydelser, inden de kommer her.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-24:
Jamen jeg siger tak - og det må vi gøre her i Folketinget - for redegørelsen for reglerne.
Men det er jo ikke forbudt, at man ud over at være en slags embedsmand, der fortæller Folketinget, hvordan reglerne er, hvis der skulle være nogen, der var i tvivl om det, også selv har en holdning til nogle gange at ændre reglerne.
Og der virker det jo umiddelbart utroligt, at vi i Danmark har personer, som enten har asyl eller ophold her, eller hvad det kan være, nu er der tale om tålt ophold her, som ser ud til at have begået forbrydelser, som enhver må tage afstand fra.
De er godt nok ikke begået i Danmark, men de er begået i et andet land.
Kan ministeren ikke godt forstå, at der kan være folketingsmedlemmer herinde, også mange mennesker ude i befolkningen, der har den opfattelse, at det ikke virker rimeligt, at en person, der har begået så alvorlige forbrydelser, har ophold - om det så er tålt, eller hvad det er - i Danmark?
Og vil ministeren ikke på den baggrund tage initiativ
til, at reglerne for, at man kan få tålt ophold, bliver ændret?
Altså ikke bare redegøre for, hvordan reglerne er, men ændre reglerne.
For det er jo også ministerens mulighed og regeringens mulighed at ændre reglerne, så de bliver mere rimelige og ordentlige.
Frank Jensen (S), 2001-10-24:
Med formandens tilladelse skal jeg gøre spørgeren opmærksom på, at punkt 1 på dagsordenen for Folketingets møde i dag hedder »spørgsmål til ministrene«.
Så hr. Helge Adam Møller må jo gerne stille spørgsmål til mig både som privatperson og også som folketingsmedlem, men det, jeg har som embede, er at betjene Folketinget som minister her i spørgetiden.
Jeg svarer naturligvis efter de legalitetsprincipper og den lovgivning, som er gældende, når der bliver stillet et spørgsmål fra Folketinget.
Det er det, der ligger i ministeransvaret, og jeg taler jo, uanset i hvilken kapacitet hr. Helge Adam Møller ønsker spørgsmålet besvaret af mig, under ministeransvar.
Og det vil sige, at jeg ikke må give hverken urigtige oplysninger eller vildledende oplysninger over for Folketinget, uanset i hvilken kapacitet hr. Helge Adam Møller spørger mig. Jeg har svaret fuldstændig objektivt og præcist på det spørgsmål, der er stillet, at for så vidt angår, hvorvidt der er grundlag for at kunne indlede en strafforfølgning mod den pågældende, så beror det først og fremmest på Rigsadvokatens vurdering af, om vi har straffemyndighed.
Jeg har svaret, at der forventer Rigsadvokaten inden for de nærmeste dage at træffe afgørelse om, hvorvidt der er straffemyndighed.
Er der det, vil sagen, som vi også så det med den irakiske hærchef, blive overgivet til politiet til en nærmere strafferetlig efterforskning.
Er der så grundlag for at vurdere, at den pågældende kan frihedsberøves efter retsplejelovens regler, er jeg sikker på, at det vil politiet naturligvis tage hånd om og tage vare på.
Og er retsplejelovens almindelige regler opfyldt, vil den pågældende kunne frihedsberøves som varetægtsarrestant. Så er der jo, som også indenrigsministeren har gennemgået det her under spørgetiden, muligheder for efter udlændingelovens § 35 at kunne foretage frihedsberøvelse af personer, der er afvist som asylansøgere her i landet og skal udvises, under den forudsætning naturligvis, at de faktisk kan udvises, og så kan man, indtil udvisningen kan gennemføres, frihedsberøve dem efter udlændingelovens bestemmelser. Sådan er reglerne.
Det har jeg redegjort for.
Helge Adam Møller (KF), 2001-10-24:
Jeg vil da godt sige tak til ministeren for ministerens pæne og korrekte oplæsning af svaret, skrevet af embedsmænd fra Justitsministeriet.
Men det var ikke det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte bare stille og roligt, om ministeren som minister og som folketingsmedlem og for den sags skyld også som privatperson synes, det er rimeligt, at mennesker, som har indrømmet, hvordan de bestialsk har henrettet, torteret og druknet en række andre mennesker, i øjeblikket færdes frit rundt på gader og stræder i Danmark.
Det var såmænd bare det, jeg spurgte om; det fik jeg ikke svar på.
Men ministeren har måske ikke fået en seddel med, hvor der står svaret på det spørgsmål.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-24:
Jeg kunne for det første godt tænke mig at spørge ministeren: Når vi nu diskuterer en mand fra Burundi og også de øvrige, der er på tålt ophold, som har begået de her bestialske drab, om ministeren synes, at der er gjort nok fra danske myndigheder over for de lande, som tilsyneladende ikke vil modtage de statsborgere retur, som er på tålt ophold i Danmark, om der er gjort nok over for de lande.
Det kan man godt sætte et stort spørgsmålstegn ved efter min opfattelse.
Og så vil jeg godt spørge ministeren: Når nu ministeren siger, at der inden for regeringen er et arbejde i gang, hvor man ser på det her med tålt ophold, om det er rimeligt, at de personer, som har begået massemord, bestialske drab osv., får adgang til Danmark og kan blive her indtil videre, vil det så betyde, at de nye regler får et indhold, hvorefter de otte personer, vi meget har diskuteret i Folketinget, der står bag ret alvorlig kriminalitet i de lande, hvor de kommer fra, ikke vil kunne få ophold, hvis de f.eks. søgte igen? Betyder den nye lovgivning, som regeringen kommer med, at de otte personer ikke vil kunne få ophold i Danmark, hvis de på ny søgte?
Jeg må nok sige, at jeg synes, at udenrigsministeren bevæger sig rundt som en elefant i en glasbutik her.
Der bliver sagt, at hvis et forslag som det her vedtages, så forhindrer det, at konflikten mellem Kina og Taiwan løses fredeligt.
Det kan jo ikke tolkes på andre måder, end at det her er, og regeringens holdning er, begrundet i, at man er bange for Kommunistkinas militær.
Man er bange for, at Kommunistkina vil gribe til militære midler. Hvordan skal vi her i Folketinget acceptere, at et demokratisk land som Taiwan, den 21. største handelsnation, skal underlægges et militær fra Kina, som truer Taiwans befolkning?
Det kan da ikke være rigtigt.
Det kan da ikke være den måde, vi skal føre udenrigspolitik på, vil jeg sige til udenrigsministeren.
Jeg vil godt sige, at jeg er ked af, at udenrigsministeren mener, at argumenterne er gentaget mange gange.
Jeg vil så sige, at grunden til, at de bliver gentaget, måske er, at der her i Folketinget faktisk er et enormt flertal for at acceptere et visum til Taiwans præsident.
Det er faktisk kun udenrigsministeren, der i dag reelt har talt imod det. Derfor virker det meget underligt på mig, at udenrigsministeren ikke vil lytte til det signal, som et flertal i Folketinget giver.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-25:
I modsætning til de liberale partier, som jo unægtelig har leveret stof til en ganske underholdende debat her i Folketingssalen i dag, har Enhedslisten ingen særlige interesser i regeringen i Taiwan.
Vi kan tage stilling til det forslag, der ligger, fuldstændig nøgternt og uden bagtanker.
Jeg må sige, at de partier, som har den opfattelse, at der burde udstedes visum på privat basis, udgør et klart flertal i Folketinget.
Vi kan åbenbart bare ikke finde ud af at bruge det flertal til at anmode regeringen om at gøre det, som de er enige om.
Og når jeg så foreslår konkrete løsninger på de juridiske kvababbelser, som nu fylder de to borgerlige ordførere med alle hånde bekymringer, så er de ikke rigtig at finde nogle steder, når der skal findes en praktisk løsning.
Men jeg vil da foreslå, at vi får vedtaget en formulering, som siger, at man giver visum til besøg på privat basis efter de visumregler, vi nu engang har, og at det forhold, at man er præsident eller minister, ikke i sig selv skal kunne udelukke nogen fra at få visum.
Det er en fuldstændig generel retningslinje, som Folketinget så vedtager.
Den bliver vedtaget på basis af diskussionen af et konkret forslag, javist, men det sker så tit, at man udformer generelle retningslinjer på basis af et konkret forslag.
Men vi må jo så kigge på det i udvalget, for vi er i Enhedslisten af den opfattelse, at det er umuligt at forklare nogen, at fordi man er præsident, må man ikke få visum til Danmark.
Det er umuligt at forklare nogen.
Jeg ved ikke, om ministeren kan forklare det.
Vi har fået at vide, at vi har haft krigsforbrydere, folk, der har begået alvorlige overtrædelser af de mest grundliggende retsregler, gående frit omkring i Danmark uden at blive retsforfulgt.
De kan altså godt få lov til at komme
ind i Danmark.
Men hvis man har haft det uheld, at man er blevet valgt til præsident, så kan man ikke.
Det kan man ikke forklare nogen, må jeg sige til udenrigsministeren. Så det må vi i udvalget altså finde en løsning på.
Jeg har nu foreslået nogle til overvejelse.
Jeg kan godt se, at der måske kan være problemer med de formuleringer, Dansk Folkeparti har fremlagt, sådan som det præcist er.
Det må vi så arbejde med i udvalget.
Så håber jeg, der kan blive en løsning på problemet.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-25:
Jeg går ud fra, at udenrigsministeren sigter til det - jeg skrev det nemlig ned - som udenrigsministeren selv sagde, at det er vigtigt, at denne her konflikt løses fredeligt.
Udenrigsministeren sagde: løses fredeligt.
Om det kan der ikke skabes andet indtryk, end at man er bange for en militær indsats fra Fastlandskina, fra Kommunistkinas side i forhold til Taiwan.
Det kan da ikke være rigtigt, at vi skal lægge os på maven, fordi nogle truer med militære sabler.
Tænk hvis Danmark i sin tid, da vi anerkendte de tre baltiske lande, og da den tidligere udenrigsminister hr. Uffe Ellemann-Jensen gik i spidsen sammen med Island, havde sagt: Jamen vi er bange for, hvad Sovjetunionen gør.
Nej, vi må nok hellere lade de tre baltiske lande fortsat leve i diktatur og armod.
Tænk på, hvilken betydning det har haft, at Danmark var et af de lande, der hurtigt var ude at sige: Nu anerkender vi de baltiske lande.
Det må være rimeligt.
En række lande ville være nødt til at følge med, hvis Danmark sagde: Vi accepterer at give visum til Taiwans præsident.
Nogen skal gå foran.
Hvorfor ikke lade Danmark gøre det som et fredselskende land?
Per Stig Møller (KF), 2001-10-25:
Den er afsporet, fordi Dansk Folkeparti har villet bruge den til også at føre en stor debat om kinapolitik.
Det er jo ikke, hvad det her drejer sig om.
Vi har taget en debat om, hvorvidt der kan udstedes en visumansøgning eller ikke kan udstedes en visumansøgning.
Der er det vores opfattelse, at det skulle der have været, fordi han kommer som privatperson.
Vores opfattelse er, at man overfortolker EU-vedtagelsen.
Men når hr. Peter Skaarup i sin afslutning pludselig vil gøre det til, at Det Konservative Folkeparti har skiftet holdning, siden hr. Bendt Bendtsen og jeg udtalte os den 16. marts, så er det jo også citatfusk.
Oven i købet har vi været gennem det i salen et par gange.
Som udenrigsministeren så rigtigt sagde, skal det åbenbart siges 25 gange.
Vi har jo sagt, at vi mener, at han skulle have haft det.
Men vi har også sagt, at det er forkert at bruge Folketingssalen til at pålægge konkrete beslutninger omkring et visum, og det har Dansk Folkeparti jo også erkendt.
Det vil sige, at jeg har haft ret.
For Dansk Folkeparti har haft to repræsentanter heroppe for at ændre teksten under debatten.
Ja, ændre ordet pålægge.
Det har man jo tilbudt at fjerne.
Det vil sige, at Dansk Folkeparti under debatten her må have vidst, at Det Konservative Folkeparti har ret i, at man har fremsat et forkert forslag.
Derfor finder jeg, at det var ret utilstedeligt at bruge afslutningsbemærkningerne, som det skete.
Så vil jeg lige sige til sidst, at Taiwan naturligvis har gode venner i denne sal, og vi skal ikke beklikke hinandens motiver, hverken regeringen eller jeg.
Vi har forskellige opfattelser af, hvad der gavner bedst.
Men der er ikke tale om, at nogen prøver at lave et dårligt stykke arbejde for Taiwan.
Vi prøver at løse problemet, således at alle kan være bedst tjent med det.
Men vi mener ikke, at Folketingssalen egner sig til det.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-25:
Jeg vil bare sige til ministeren: Jeg tror, at det ikke er så heldigt at komme nu med denne her meget cementagtige udgave af etkinapolitikken.
Jeg går ud fra, at ministeren mener, at der ikke skal ske nogen fusionering af Taiwan og Kina, medmindre det er det udtrykkelige ønske hos et flertal af befolkningen i Taiwan.
Det må jo være sådan, at det er befolkningen i Taiwan, der bestemmer over Taiwans fremtid, og ikke ministeren.
Det håber jeg vi kan være enige om, for jeg synes ikke, at det er behageligt at se på en kinesisk militær optrapning
i egnen over for Taiwan
Vi ved jo alle sammen, hvordan Kina har behandlet Tibet, og hvordan man i øjeblikket behandler provinsen Sinkiang, som formentlig ikke har et kinesisk befolkningsflertal, i hvert fald ikke medmindre Kina deporterer millioner af kinesere til området.
Jeg synes, at ministeren burde være forsigtig i sine formuleringer på det her spørgsmål.