runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2000-01-13:
Jamen jeg er da glad for, at fru Margrete Auken gentager sit synspunkt om, at det vil være en fordel at få flere muslimer her til landet.
Det synes jeg da vi skal få bogført i Folketingets annaler.
Hr. Søren Søndergaard er meget optaget af de tal, og nu har han så selv læst lidt på tallene og fundet ud af, at Danmarks Statistik anslår, at der var 119.000 muslimner i landet pr. 1. januar 1999, og at det jo ikke er særlig mange; det svarer kun til cirka det antal, der stemmer på Enhedslisten.
Så må jeg sige, at vi må håbe, at det ikke bliver sådan ved næste folketingsvalg, at der igen stemmer lige så mange på Enhedslisten, som der er muslimer i Danmark, for så får Enhedslisten en del flere stemmer.
Jeg kan sige, at fra den 1. januar 1990, hvor der var
56.000 mennesker med muslimsk baggrund i Danmark, er tallet altså frem til 1999 steget med 113 pct., svarende til 119.000 mennesker.
Det er altså en meget, meget alarmerende udvikling, hvis den fortsætter i det spor, og det er jo dét, befolkningsforskerne siger
, uanset om hr. Søren Søndergaard kan lide det eller ej.
Jeg kan lige gentage, at professor P.C. Matthiessen siger, at muslimer eksempelvis næppe længere vil acceptere at skulle dyrke deres religion i slidte bygninger i baggårde i storbyerne, men vil opføre moskeer på centralt beliggende steder.
I har jeres kirker og kirkeklokker, og vi vil have vore moskeer og vore minareter, hvorfra der kaldes til bøn fem gange i døgnet.
Jeg må også lige sige, at i f.eks. Københavns Borgerrepræsentation er der altså seks personer af udenlandsk herkomst, og hvis valget næste gang falder ud, som tendenserne tyder på, er der altså mulighed for, at der kommer langt flere ind i Københavns Borgerrepræsentation og byrådet i Ishøj osv. osv.
Poul Nødgaard (DF), 2000-01-13:
Da den socialdemokratiske ordfører, hr. Søren Hansen, gik på talerstolen,
vidste jeg næsten stort set, hvad han ville sige: Der er faktisk ikke nogen problemer i alt det, vi diskuterer her.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Søren Hansen, om han overhovedet ikke har nogen form for kontakt med det, det hedder baglandet.
Han kan jo prøve at forestille sig, hvad man selv i Slagelse, hvor hr. Søren Hansen bor, formentlig har af problemer på børneinstitutioner og i skoler.
Det har vi i hvert fald i det område, hvor jeg bor.
Det er en daglig plage, tror jeg, for mange danske skoler, at man på en lang, lang række områder skal indrette sig efter folk af fremmed herkomst.
Hr. Søren Hansen kan ikke være uvidende om, hvad der foregår - ja, nu var det en del af debatten - f.eks. med hensyn til badning.
Det er jo klart, at børn i de små klasser altid har kunnet foretage badning på skolerne sammen - jeg ved ikke, om det er til og med 2. eller 3. klasse, det tør jeg ikke udtale mig om - men det kan de jo heller ikke gøre mere.
Nu skal man indrette specielle baderum, og det er noget af det, der er med til at provokere befolkningen ude i lokalområderne: at kommunerne skal have store udgifter på at lave specialindretning på grund af de børn, der er på de pågældende skoler.
Og i børneinstitutioner har vi set landet over, hvordan problemerne også tårner sig op nu med hensyn til madvaner, og så fremdeles.
Jeg synes, det vil være klogt, hvis hr. Søren Hansen og hans parti vil bevare nogle af de vælgere, de har tilbage - det er efterhånden ikke så mange - så at lytte lidt til dem, til, hvad de mener om de problemer, vi også drøfter her i dag.
Det, vi har set, specielt under hr. Peter Skaarups indlæg, er ganske enkelt, at man fuldstændig ignorerer
problemstillingerne.
Ester Larsen (V), 2000-01-13:
Der er meget stor forskel på fundamentalistisk islam og den demokratisk-kristne kultur, som er vores, så det er naivt at tro, at så forskellige kulturer kan trives side om side, uden at der vil være mennesker, der kommer i klemme. En 10-årig pige fortæller mig, at det gør da ikke hende noget, at hendes tyrkiske klassekammerat bader med underbukserne på, men hun synes lige godt, at det er synd for pigen, at hun skal gå rundt med våde underbukser resten af dagen.
Hvis en almindelig dansk pige regelmæssigt optrådte i vådt undertøj, ville skolen gribe ind under henvisning til omsorgssvigt.
Her tier man.
En handelsskolelærer fortæller mig, at det næsten ikke er til at bære, når en kvik indvandrerelev afbryder uddannelsen, fordi en storebror beordrer ham til at arbejde i en grøntbutik.
Pigerne bøjer sig, om end modvilligt, og det gør de, fordi de kender konsekvenserne af et nej.
De ved, at der venter dem en umenneskelig isolation og udstødelse af familien.
Vore krisecentre oplyser, at 80 pct. af brugerne er indvandrerkvinder, der er flygtet fra deres ægteskab.
Der venter dem ingen nem fremtid, og det er svært for vores system at yde dem sikkerhed.
Sidste sommer dræbte en nylig ankommet ægtemand sin kone efter 14 dages ægteskab.
Kulturforskellene var uovervindelige for ham.
Selvmordstallene taler deres eget sprog om mennesker, der lider under kulturforskellene.
Selvmord blandt indvandrere fra mindre udviklede lande udgjorde et år 217 pr. 100.000.
Blandt indvandrere fra Tyrkiet, Pakistan m.fl. var tallet 457 pr. 100.000
, mens selvmordshyppigheden i Danmark lå på 22 pr. 100.000.
Skal vi formindske risikoen for, at mennesker kvæstes i sammenstødet mellem forskellige kulturer, ja, så må vi have dæmmet op for familiesammenføringer i form af de arrangerede ægteskaber.
Hvis vi ikke kommer de unge indvandrere til hjælp, så de selv kan vælge deres ægtefæller, vil integrationen blive umådelig langstrakt og spændet mellem så forskellige kulturer til stadighed forårsage menneskelige ulykker. Men det er også påkrævet, at vi bliver mere bevidste om vor egen kultur, om vores egne bærende værdier.
Det danske sprog, vores fælles historie, kristendommen, vores litteratur og sangskat og kunst, den særlige danske demokratiopfattelse, vores frihedsideer og mere til skal formidles omhyggeligt og videreoverleveres fra den ene generation til den næste, så der fortsat kan være et solidt fundament for dansk kultur. Men det kræver både bevidsthed og ansvarlighed hos os selv. Det er en fælles opgave, men den bør nu hvile ekstra tungt på landets kulturminister og undervisningsminister.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-01-13:
Venstres ordfører lagde vægt på, at der er et stigende antal indvandrerkvinder på krisecentrene i Danmark.
Det er rigtigt.
Jeg ved ikke, om tallet 80 pct. er dækkende for hele landet, det tror jeg ikke, men det er i hvert fald helt tydeligt, at de meldinger, man får fra krisecentrene, er, at der kommer flere og flere indvandrerkvinder på krisecentrene.
Se, da jeg var ung, fandtes der ikke andre krisecentre end Kvindehjemmet på Jagtvej, men de er så opstået i løbet af de sidste 10-20 år rundtomkring i landet.
Hver større by i Danmark har nu et krisecenter, og det er jo et udtryk for, at dansk kultur er, at mænd banker deres koner.
De kvinder fra indvandrerkredse, der nu kommer på krisecentrene, kan enten ses som et udtryk for, at den danske kultur har bredt sig, eller den kan ses som et udtryk for, at nu har indvandrerkvinderne også fundet ud af, at det behøver de altså ikke finde sig i mere; der er krisecentre rundtomkring, som kan hjælpe dem. Man kan ikke komme og påstå, at det er udtryk for en fremmed kultur, at kvinder bliver banket af deres mænd.
Det bliver de altså også i Danmark.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-13:
Det var en noget anden tale, der kom fra Venstres ordfører end den, vi hørte fra Socialdemokratiets ordfører.
Men af Venstres ordfører blev der helt konkret nævnt en række områder, som ikke er til at komme uden om, og som er udtryk for stor menneskelig ulykke i kultursammenstødet mellem den danske kultur og den fra den tredje verden.
Det var da herligt at høre den snak, rolig og afdæmpet og fornuftig og ikke til at komme uden om.
Men så har jeg lyst til lige at tilføje, at det også var på tide.
Venstre - ja og også De Konservative - har hidtil dukket sig, i hvert fald halvt, og ikke kørt denne her debat, fordi man har ladet sig kue af venstrefløjen, De Radikale og Socialdemokratiet, der har kaldt folk racister, direkte eller indirekte, hver gang man prøvede at rejse debatten.
Hvor er det dejligt, at debatten nu er rejst og man tør stå frem.
Søren Søndergaard (EL), 2000-01-13:
Jeg synes sådan set, at det var nogle fine eksempler, Venstres ordfører, fru Ester Larsen, havde trukket frem.
Mit spørgsmål går bare på, om den ulykke, som de illustrerede, ligger i kultursammenstødet, forstået på den måde, at når tyrkiske mænd banker deres koner, er det så noget, de begynder på, når de kommer til Danmark?
Eller er det sådan, at de faktisk også gør det i Tyrkiet?
Og vil de gøre det mindre i Tyrkiet, hvis de ikke kommer til Danmark?
Er det ikke sådan, at kulturmødet faktisk giver mulighed
for at løse problemerne, hvorimod vi, hvis vi ikke får det kulturmøde, godt nok kan lukke øjnene for problemerne, men de pågældende kvinder vil være præcis lige så undertrykte.
Ester Larsen (V), 2000-01-13:
Jeg tror ikke, man kommer uden om at konstatere, at der er
nogle meget stramme traditioner, som er religiøst begrundede i det muslimske livssyn.
Der er nogle faste traditioner omkring ægteskab, familieliv, børneopdragelse og skilsmisse, som afviger meget fra de traditioner, vi har i Danmark.
Jeg tror, at fysisk vold og kvindeundertrykkelse er væsentlig mere udbredt i de traditioner end i de danske, men det betyder ikke, at der ikke foregår fysisk vold i Danmark.
Jeg bliver spurgt, om tyrkiske mænd banker deres koner mere eller mindre i Danmark, end de gør i Tyrkiet.
Det har jeg ikke nogen form for viden om.
Men hvis man lever en frustreret tilværelse, hvis man er bragt ud af balance med det samfund, man kommer fra, og med den kultur, man har levet i, ja, så har jeg en overbevisning om, at der er stor risiko for, at det går ud over konen i form af flere bank end ellers.
Men det, der er opgaven for os, er jo primært at sørge for, at den lovgivning, der gælder her i landet, omfatter alle mennesker, som bor i det her land.
Margrete Auken (SF), 2000-01-13:
Jeg er sådan set også glad for fru Ester Larsens tale, fordi der blev påpeget nogle væsentlige problemer, som vi skal snakke om, hvad vi gør ved.
Jeg tror, at det, vi først og fremmest skal gøre ved dem, er at snakke med de berørte selv, altså begynde at snakke med de grupper i stedet for kun at snakke om dem og så få deres forslag til, hvad man skal gøre. Jeg tror heller ikke, at det er selve kultursammenstødet.
Hvis vi tager sådan en diskussion som den om spørgsmålet om at slå børn, er det altså ikke ret lang tid siden, vi havde en hidsig debat herinde i Folketinget om, hvorvidt det skulle være forbudt eller ej, og det var da kun et meget, meget knebent flertal, der fik igennem, at det skulle være forbudt at slå børn.
Jeg vil bare lige minde om det.
Hvis vi skal se på det med kvinderollen, vil jeg anbefale de medlemmer, der er interesserede i emnet, at læse Henny Harald Hansens beskrivelser af de muslimske kvinder i deres kultursammenhæng, for dér har de nemlig højstatus.
Problemet er, hvad der så sker, når de kommer hos os og man ikke har den kultursamtale, vi har så hårdt brug for.
Ester Larsen (V), 2000-01-13:
Det kan godt være, at der er høj kvindestatus i klassisk islamisk tradition, men det er ikke de meldinger, som indvandrerkvinder afleverer på vores krisecentre.
Det er kvinder, som er i en ulykkelig situation, og som har været udsat for alvorlig fysisk overlast i en lang række tilfælde, og vi bør håndhæve dansk lovgivning i Danmark.
Margrete Auken (SF), 2000-01-13:
Jeg tror ikke, der er nogen af os, der siger, at vi ikke skal håndhæve dansk lovgivning.
Det har faktisk været et problem, at der nogle gange har været en vis holdning hos politiet, hvor man har sagt, at de jo har deres traditioner
, så dér behøver man ikke gå så hårdt ind.
Dansk lovgivning skal bestemt håndhæves.
Når jeg nævnte det andet, var det, fordi det kunne høre med i den religions- og kultursamtale, som jeg mener, vi skal blive meget bedre til, så man også kender de rødder, der er der, og ikke kun ser på de alarmerende situationer, vi er i i øjeblikket.
Jeg synes, vi er i en alarmerende situation f.eks. med de høje selvmordstal, som fru Ester Larsen nævnte, men svaret på det er da at snakke med de mennesker selv og så finde ud af, hvad der er gået galt i forhold til det, som de måtte være vokset op med, når de kommer hertil, hvor netværkerne ikke er så tætte, hvor de ikke har hele den kvindeverden, som hører hjemme i en traditionel islamisk kultur.
Hvad sker der så i den sammenhæng?
Det er ikke noget, vi løser ved at håne dem eller sparke til dem eller glemme dem; vi løser det kun ved samtaler, og jeg troede egentlig, det var det, fru Ester Larsen lagde op til.
Der er ingen her, der har sagt, at vi ikke skal holde dansk lov.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-01-13:
Det var præcis også den sætning, der fik mig til at bede om en kort bemærkning, for jeg synes, fru Ester Larsen havde meget ret i nogle af de eksempler, hun fremkom med i sin ordførertale.
Når kvinder også fra indvandrerkredse kommer på krisecentrene, er det netop et udtryk for, at man dér har mulighed for at få hjælp.
De søger jo hjælp, og der er hjælp at få.
Og når man skal håndhæve dansk lovgivning - hvad jeg er fuldstændig enig i at man skal - så kan krisecentrene jo hjælpe kvinderne med at få deres ret, deres frihed, og få anmeldt manden for vold.
Det er det, krisecentrene f.eks. kan gøre: hjælpe kvinderne til at få en sag i gang.
Men vi ved jo også fra danske ægteskaber, at det kan være svært at anmelde vold i hjemmet og vold i ægteskabet, fordi der er mange bånd, der binder, mange hensyn at tage til resten af familien. Men krisecentrene er jo netop lavet for at kunne støtte kvinderne, også i en frigørelsesproces, som kan være umådelig vanskelig, især for kvinder, der kommer fra en anden kultur.
Søren Hansen (S), 2000-01-13:
Der kan måske være grund til at minde de repræsentanter for Dansk Folkeparti, som har rejst denne forespørgsel, om, hvad det egentlig er, de har spurgt om, og hvem de har rettet forespørgslen til: Den er stillet til kulturministeren, og den handler om, hvilken påvirkning denne påståede stigende islamisering har på det danske kulturliv.
Det er altså ikke så mærkeligt, at det så er de emner, det ressortområde og de områder, som ligger under kulturministerens ressort, der optræder i denne debat.
Jeg lagde mærke til, at kulturministeren ikke takkede, fordi denne forespørgsel var rejst; hun takkede for lejligheden til at føre debatten.
Det vil jeg også gerne gøre, og det gjorde jeg også, og jeg deltager i debatten, og jeg gør det med glæde.
Men jeg takkede ikke, fordi den var rejst på det grundlag, den var rejst på.
Det var det signal, jeg gerne ville give, for det grundlag var ikke et ønske om at få et ordentligt forhold til fremmede her i landet; det var ikke et ønske om at bidrage til at styrke den danske kultur og det danske sprog; det var et spørgsmål om at bære ved til et fremmedfjendtligt bål.
Det var derfor, jeg ikke syntes, der var grund til at takke for debatten her.
Når det så drejer sig om antallet her, minder jeg om, at direktøren for Dansk Industri efterlyser flere indvandrere, og en række Venstrestyrede kommuner siger: Her har vi ingen problemer, det går sagtens.
Danske virksomheder står med behov for ny arbejdskraft.
Det var hr. Frank Dahlgaard, der havde rejst de første spørgsmål her.
Med hensyn til hr. Poul Nødgaard vil jeg bare henvise til kulturministerens svar på spørgsmålet, det meget, meget store og afgørende spørgsmål, om, hvordan man bader i de danske folkeskoler - jo, jo, jeg erkender, at der er dybde i problemerne og styrke i størrelsen, men jeg tror nu, at med det demokratiske system, vi har med skolebestyrelser og skoleledelser, skal man såmænd nok finde en løsning på de gigantiske problemer, der her er tale om.
Ester Larsen (V), 2000-01-13:
Jeg har ikke på nogen måde antydet, at samtalen ikke er vigtig.
Samtalen er umådelig vigtig.
Vi skal være forstående, og vi skal være tolerante, men vi skal bare ikke acceptere fysisk vold og undertrykkelse.
Og når jeg nævner eksemplet med krisecentre, er det ikke for at diskutere deres måde at fungere på.
Når jeg nævner selvmordstallene, er det for at påvise, at vi har et behov for at stoppe den tradition, der hedder, at unge skal giftes i arrangerede ægteskaber.
Det er dér, vi har behov for at stoppe op og sige: Unge i Danmark skal have lov til at forelske sig frit og selv vælge ægtefæller.
Og det er sådan med unge indvandrere i Danmark, at de forelsker sig jo også i de mennesker, de har omkring sig, og ikke pr. automatik i en fjerntboende slægtning.
Peter Skaarup (DF), 2000-01-13:
I øjeblikket ser vi i aviserne og i medierne og hører ude i befolkningen en meget afgørende debat, som drejer sig om Danmarks fremtid som et selvstændigt land.
Og vi ser avisoverskrifter, der hedder »Danskere i mindretal på hver fjerde skole«, og vi ser avisoverskrifter, der hedder
»Multi-Danmark« og »Danmark bliver aldrig det samme land igen«.
Vi mener i Dansk Folkeparti, at det er afgørende, at Folketinget også debatterer sådanne forhold på en måde, så vi kan nå frem til konkrete beslutninger og handlinger herinde på Christiansborg, der kan afspejle den virkelighed, der er uden for Christiansborgs tykke mure.
Vi mener, det er vigtigt, at Folketinget debatterer den danskhed, værner om den danskhed, vi kender, og tager afstand fra den islamisering, vi ser af det danske samfund.
Vi må nok sige, at den udvikling, der er i de demografiske forhold med hensyn til de befolkningstal, vi kender i dag, går i én eneste retning, og det er, at vi ser flere og flere personer af udenlandsk baggrund her i landet,
udenlandske statsborgere og efterkommere efter udenlandske statsborgere, og der er mange af de personer, der tilslutter sig islam og følger Koranen.
Koranen har jo en vigtig og anderledes indgang til mange ting end den danske religion, kristendommen, som vi følger
her i landet
Koranen foreskriver, at man kan stille sig over loven, over den danske lovgivning.
Man mener altså, at man med Koranen i hånden kan sige til andre mennesker: Den her er vigtigere end den danske lovgivning; den henviser vi til, den bruger vi - i hvert fald hvis man repræsenterer visse borgere her i landet - mere end den danske lovgivning.
Det er en meget problematisk udvikling, som vi gerne vil have lov til at debattere her i dag på Christiansborg.
Vi synes, det er rigtigt, at Folketinget på nuværende tidspunkt tager en debat om danskhed, om Koranen, om islamiseringen af samfundet, der medfører en hel række konsekvenser, som danskerne aldrig er blevet spurgt om tidligere i hvert fald.
Vi har tidligere rejst debatter om det her, og vi vil gøre det igen.
Vi synes, at det er rigtigt, at Folketinget tager den her debat nu på et tidligt tidspunkt, inden det er for sent.
Hvis vi ser på statistikkerne, er det jo sådan, at vi i løbet af ganske, ganske få år kan komme i en situation, hvor der i visse områder vil være flertal af udenlandske statsborgere.
Vi ved allerede nu, at man visse steder, f.eks. i England, har byråd, hvor man kan vedtage ting, der bestemt ikke er noget, som vi kunne ønske os her i landet.
F.eks. har man i visse steder i England vedtaget, at ungdomsklubber kun får tilskud, hvis ungdomsklubberne deles op i klubber for mænd og for kvinder eller for piger og for drenge.
Det vil sige: Sådan en middelalderlig indgang til det tager man udgangspunkt i. Det er altså nogle ting, vi gerne vil pege på, og som vi gerne vil have en debat om i det danske Folketing, og derfor har vi rejst denne her forespørgselsdebat.
Henrik Svane (RV), 2000-01-13:
Man fristes næsten til at starte med et halleluja.
Det er skønt, som der står i Saxo, citeret fra en dansk konge: »Jeg melder godt nyt, thi fjenden er i landet.«
Det er et skønt citat.
Hvad er det for en danskhed, vi er stolte af?
Det spørgsmål vil jeg gerne stille til ordføreren for Dansk Folkeparti.
Jeg kender den ikke.
Jeg kender den i hvert fald ikke på en sådan måde, at den er så klar, som Dansk Folkeparti tilsyneladende vil give udtryk for at den er, for dansk kultur og danskhed er i konstant bevægelse, men vi hører her på næsten demagogisk vis igen Dansk Folkepartis repræsentant næsten udstede en gratis enkeltbillet tilbage til Morten Korch-Danmark.
Og så bare lige en ting om det demagogiske i det, vi lige hørte: Hvordan skal det forstås, når der bliver sagt, at de fremmede, der kommer til os - direkte citat - »har andre forudsætninger end at overholde dansk lov«.
Hvad menes der med det?
Søren Søndergaard (EL), 2000-01-13:
Jeg forstår på hr. Skaarup, at det er Dansk Folkepartis opfattelse, at det er en del af dansk kultur, at mænd og kvinder klæder om sammen.
Det synes jeg Dansk Folkepartis vælgere virkelig skal overveje en ekstra gang.
Nu kunne det måske være interessant at få præciseret, hvor langt den omklædning strækker.
Er det også en del af dansk kultur, at kvinder og mænd bader sammen?
Er det det krav, som Dansk Folkeparti selvfølgelig ikke alene vil stille til indvandrere og flygtninge, men også til danske statsborgere?
Jeg synes, det var en tankevækkende bemærkning, som måske siger noget om, hvor svært det er at afgrænse præcist, hvad der er dansk kultur, og jeg vil godt spørge hr. Peter Skaarup: Hvor mange muslimer er der egentlig i Danmark?
Hvor mange procent af den danske befolkning er egentlig muslimer?
Er det ikke rimeligt, at vi her fra starten af debatten får gjort det klart, så folk ved, hvad vi egentlig snakker om?
Margrete Auken (SF), 2000-01-13:
Denne talerstol er en af landets frieste talerstole.
Man har lov til at sige omtrent, hvad man vil, bare man ikke siger bandeord, og jeg vil nok sige, at den tale, vi hørte nu, var sådan, at der ikke var ret mange andre steder, hvor man ikke ville være dybt skamfuld over at slippe sådan noget løs fra talerstolen.
Sådan en bagtalelse af dansk kultur og sådan en bagtalelse af kristendommen, som hr. Peter Skaarup kom med, skal man lede længe efter.
Den virkelige trussel mod dansk kultur og kristendommen er Dansk Folkeparti.
Peter Skaarup (DF), 2000-01-13:
Fru Margrete Auken mener, at Dansk Folkeparti er den virkelige trussel mod danskheden og Danmark, og det kan man jo så fundere lidt over.
Jeg har set, at fru Margrete Auken i Randers Amtsavis den 6. september 1999 er citeret for at sige, at problemet med muslimerne i Danmark er, at der er for få af dem.
Det har hun sagt på et offentligt møde, og derfor tager jeg ikke fru Margrete Aukens holdninger særlig seriøst.
Det, det handler om, er, at Dansk Folkeparti gerne vil have en debat, også i det danske Folketing, om den islamisering, vi ser.
Og så kan kan man hedde hr. Søren Søndergaard eller hr. Henrik Svane og sige: Jamen danskheden
er ikke udsat for nogen trussel, men kendsgerningen er altså, at man er begyndt at diskutere danskheden, man er begyndt at diskutere det at være dansk.
Og her mener vi altså, at en af grundene til det er, at der er kommet en ny religion, som nu er den næststørste i Danmark, og som i høj grad er med til at dirigere hverdagen for mange mennesker.
Til hr. Henrik Svane vil jeg sige, at med hensyn til at overholde dansk lov er det bare sådan, at der er mange muslimer, der anser Koranen for at være vigtigere end den danske lovgivning og mener, at det ikke er den danske lovgivning, man nødvendigvis skal rette sig efter, men Koranen, og her ser jeg det afgørende problem.
Jeg siger ikke, at alle muslimer har det sådan, jeg siger ikke, at alle, der bekender sig til den islamiske tro, har det sådan, for det er ikke alle, der er fundamentalistisk anlagt, men jeg siger, at der er nogle, der gør det, og den strømning kan vi ikke komme uden om.
Det tror jeg også Det Radikale Venstre har indset.
Jeg har også set, at kulturministeren har udtrykt sig - ikke direkte i den retning, men hun har sagt, at vi skal bevare danskheden og vi skal sørge for, at danskheden fortsat kan bevares, bl.a. ved at udvikle det danske sprog og værne om det danske sprog.
Det føler vi også er en vigtig ting, og jeg tror, Det Radikale Venstre også bærer et medansvar for, at spørgsmålet bliver debatteret og vel at mærke debatteret på saglig vis og
ikke ved, at man kaster en skidtspand ud over hinanden.