runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-02-04:
Mage til hykleri skal man da lede længe efter.
Der foreligger altså et beslutningsforslag, som ligger til udvalgsbehandling mellem første og anden behandling, fremsat af Dansk Folkeparti.
Hvad går forslaget ud på?
Det går ud på, at vi forpligter regeringen til at optage forhandlinger med amterne med henblik på at undgå sygehuslukninger.
Så kommer hr. Ole Sohn og hr. Adelskov herop og siger, at det er forfærdeligt, man er på vej til at lukke sygehuse, det må vi gøre noget ved, så nu må Dansk Folkeparti som dem, der kan skaffe flertallet, sørge for at få det på plads.
Det kan bringes til en næste behandling her i Folketingssalen, og hvis hr. Ole Sohn og hr. Adelskov i øvrigt kunne overbevise deres egne folketingsgrupper om det fornuftige i Dansk Folkepartis beslutningsforslag, så kan vi søreme også få det vedtaget.
Men tro mig, om ikke de to partier ikke kan lægge stemmer til et sådant forslag, og så vil man alligevel benytte denne her andenbehandling til at skose Dansk Folkeparti for, at der lukkes små sygehuse.
Jamen det er dog fantastisk.
Jeg tror alle de, der hører sådan en debat, virkelig må spørge: Hvad sker der?
Hvad er vi vidne til?
Hvad er det for noget, vi sidder og overværer?
Hvad er det, vi lytter til?
Enhver kan da se, at hvis man kan trykke på knapperne på baggrund af sådan et beslutningsforslag, så sætter man da en proces i gang, der går i den retning, vi kan høre, vi vil.
Men det vil man ikke.
Hvis det er, fordi det er os, der har fremsat det, ja, så kunne vi da lave den aftale, at hr. Adelskov kunne skrive af efter vores forslag og så fremsætte det.
Vi skal nok lægge stemmerne til.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
Jeg bebrejder så sandelig ikke fru Helle Sjelle, at hun følte trang til at sige, hvad Det Konservative Folkeparti mener om Socialdemokratiets deltagelse i forliget.
Men jeg vil godt følge det op, som fru Marianne Jelved var inde på der på side 6 i højre spalte nederst.
Når man skal præcisere og justere noget på baggrund af indvundne erfaringer, hvordan får man så disse erfaringer?
Altså hvordan indhenter man dem? Det er klart, at hvis man nu havde lavet flere test, som jeg ved Det Konservative Folkeparti går ind for, og det er en ærlig sag, så kunne man jo bruge testene, hvis man tror på den slags.
Det gør vi ikke, men det ved jeg Det Konservative Folkeparti gør.
Men nu har man ikke den slags, og det er derfor, jeg spørger, hvordan man løbende vil justere og tilsvarende præcisere på baggrund af indvundne erfaringer.
Helle Sjelle (KF), 2003-02-05:
Til fru Marianne Jelved vil jeg sige, at nu er der jo ikke noget, der har bevist, at det, at man giver flere timer, gør eleverne dummere.
Men vi er også meget, meget, meget bevidste om, at flere timer i sig selv isoleret set ikke automatisk løser alle problemerne med fagligheden i folkeskolen.
Det er klart, at man også skal tænke over den undervisning, der bliver ydet i de timer.
Det er et samspil mellem undervisning og timerne.
Men det siger jo på en måde sig selv, at man er nødt til at have nogle timer for at kunne levere noget undervisning.
Vi ser det som et samspil, og vi er udmærket klar over, at det, at man bare skriver flere timer på, ikke i sig selv løser verdens problemer.
Derudover vil jeg sige, at hvad angår evalueringerne, har jeg været inde på, at der vil ske nogle løbende evalueringer, at forligskredsen løbende vil diskutere de her ting, og at der vil komme en evaluering efter 4 år.
Derudover går jeg selvfølgelig ud fra, at ministeriet som alle andre ting også følger de her ting meget, meget tæt, og at vi derfor også, hvis der opstår problemer udeomkring, bliver orienteret om dem.
Men det er ikke sådan, at jeg føler, at jeg skal sidde med næsen nede i, hvad hver eneste kommune nu foretager sig på det her felt.
Der står, at de her mål er bindende.
Hvad angår tonen i debatten, var det ikke mig, der stillede Socialdemokratiet spørgsmål, men Socialdemokratiet, der begyndte at stille os andre spørgsmål, og så er man jo ligesom nødt til at bide fra sig på en eller anden måde.
Jeg tror umiddelbart, at det var, hvad jeg ville sige.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
Når jeg tænker på, hvor fredelige og behagelige og kammeratlige og venlige samtaler vi havde i Undervisningsministeriet op til forligsforhandlingernes afslutning, så synes jeg, det var påfaldende med sådan en voldsomhed, der var mellem to af forligspartierne før, både i ord og særlig i stemmeføring.
Det borger jo måske ikke så godt for fremtidens ro om folkeskolen, for hvad foregår der så indendørs, når det foregår udendørs, hvor vasketøjet kan ses af os alle sammen?
Men jeg vil godt spørge fru Helle Sjelle om det, der også tidligere har været vendt, der er jo også en lille ændring: Hvad betyder det for fru Helle Sjelle, at man nu kan foretage holddannelser på baggrund af en faglig evaluering?
Hvad betyder det i praksis for fru Helle Sjelle?
Hvilken betydning mener fru Helle Sjelle den ændring, der er sket, vil have for folkeskolen?
Skal vi høre, hvad fru Helle Sjelle vil sige til denne paragrafændring?
Marianne Jelved (RV), 2003-02-05:
På grund af vores forhandlinger hos ministeren og arbejdet i Uddannelsesudvalget her i Folketinget ved vi jo alle sammen, at der er sat meget målrettet ind på faktisk alle skoler omkring læseundervisningen allerede nu og har været det et stykke tid.
Derfor er det jo interessant, om forligspartierne har en eller anden forestilling om, hvordan man kan måle effekten af flere timer.
Jeg kan forstå, at det i sig selv skal løfte fagligheden, selv om undersøgelser viser, at der egentlig ikke nødvendigvis er en sammenhæng i det.
Hvordan vil forligspartierne finde ud af, om bindende trinmål virker efter hensigten?
Så henviser fru Louise Frevert og fru Helle Sjelle til § 13 i folkeskoleloven.
Den har altså været gældende hele tiden.
Hvis den skal bruges som erfaringsindhentningen, så betyder det altså, at lærerne nu skal lave skriftlige evalueringer af børnene og sende dem ind til ministeren og til forligspartierne.
Der er jo ikke noget nyt, det er jo ikke et svar at give at henvise til den gældende § 13, hvorefter læreren løbende i sin undervisning inddrager og involverer evaluering.
Det har lærerne gjort hele tiden.
Hvad nyt er der i det?
Hvordan kan det være erfaringsopsamling?
Hvilket grundlag skaber man de erfaringer på, som skal bruges til at justere og præcisere?
Det har vi intet svar fået på.
Helle Sjelle (KF), 2003-02-05:
Det glæder mig da, at Socialdemokratiet er glad for at være med i forliget.
Derudover vil jeg både til fru Bodil Kornbek og til fru Marianne Jelved sige, at det står jo, som fru Louise Frevert faktisk ganske klart nævnte, på side 10, at der skal foretages en løbende evaluering af elevernes udbytte af undervisningen, og den praksis bliver også fastholdt i forhold til de her trinmål.
Det skulle vist være svar nok.
Derudover kan man også sige, at der bliver foretaget en evaluering efter 4 år, men der vil jo altså undervejs ske løbende justeringer.
Hvis man undervejs opdager, at der er noget, der er fuldstændig vanvittigt, så forventer jeg da, at vi tager en diskussion om det og får klaret det problem.
Det kan også være, der er nogle problemer, vi slet ikke har tænkt over, som dukker op undervejs, og dem skal vi selvfølgelig ikke sidde og vente 4 år på at få løst.
Louise Frevert (DF), 2003-02-05:
Det var faktisk fru Marianne Jelveds spørgsmål til fru Helle Sjelle om, hvordan man skulle finde ud af, om børnene blev bedre, og om vi gik ind for at have test. Så vil jeg bare spørge fru Helle Sjelle, om det ikke er rigtigt, at der på side 10, det er om § 13, stk. 2, står, at der skal foretages løbende evaluering af elevernes udbytte af undervisningen, og at denne praksis fastholdes med indførelse af bindende trinmål.
Jeg vil bede fru Helle Sjelle om at bekræfte, at det nok er på den måde, forligspartierne har tænkt sig at gå ind at evaluere børnenes kundskaber.
Thomas Adelskov (S), 2003-02-05:
Jeg skal jo endnu en gang beklage, at hr. Aage Frandsen ikke ville være med i forliget.
Som hr. Aage Frandsen sagde tidligere, er der jo mange gode ting, og jeg hørte også en opridsning af, hvor der var flere timer, og det hørte jeg i hvert fald ikke hr. Aage Frandsen omtale negativt.
Der er mange gode ting i folkeskoleforliget.
Jeg skal spørge hr. Aage Frandsen sådan i bagklogskabens lys, om ikke hr. Aage Frandsen er lidt ked af det, når nu folkeskolens lærere i Danmarks Lærerforening, der jo trods alt repræsenterer et par og tres tusinde skolelærere, ikke er bekymret over det her lovforslag og stort set jo alle høringssvarene - måske skulle jeg lige sige med undtagelse af Kommunernes Landsforening, men de har nogle helt andre skolepolitiske udgangspunkter, det så vi med kommuneaftalen for sidste sommer - er positive over for det.
Er det så slemt, at ikke også Socialistisk Folkeparti
egentlig godt kan se de positive sider og måske godt kunne have tilsluttet sig en anden dag under andre forhold, men dog i hovedtrækkene?
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-02-05:
Jeg har et spørgsmål til hr. Aage Frandsen: Mener hr. Aage Frandsen ikke, at en styrket faglighed sagtens kan gå hånd i hånd med udviklingen af elevernes alsidige personlige kompetencer?
Dernæst vil jeg meget gerne bede hr. Aage Frandsen bekræfte det, som står på side 9 i lovforslaget i den nederste højre spalte, nemlig at trinmålene fastsættes, som de vejledende delmål fastsættes i dag, dvs. på de klassetrin, hvor det er pædagogisk begrundet ud fra det enkelte fags opbygning og progression.
Ved udformningen af trinmål vil de eksisterende vejledende delmål blive gjort bindende som trinmål.
Jeg vil gerne bede hr. Aage Frandsen om at bekræfte, at det er det, der står i lovforslaget, for forligskredsen har i hvert fald bekræftet, at det er det, der er meningen.
Carsten Hansen (S), 2003-02-05:
Jeg tror, at SF og Socialdemokratiet på lange stræk i skoledebatten har en række synspunkter, der er sammenfaldende.
Så er det altid sådan, at nogle gange falder det ud til den ene og nogle gange til den anden side, men jeg vil spørge hr. Aage Frandsen, der jo selv var heroppe og spørge fru Helle Sjelle, hvad der menes med holddannelsesbegrebet og den måde, det står på, om SF nærer nogen bekymringer over den måde, holddannelsesbegrebet er skruet sammen på.
Jeg har været inde og kigge og kender selvfølgelig aftalen på det område, altså at man også kan bruge evalueringer fra 1. til 7. klasse på den måde, det er hegnet ind, at det må kun foregå en enkelt gang i skoleåret, i foråret osv.
Mener hr. Aage Frandsen, at der er grund til at nære bekymringer for holddannelsesbegrebet på den måde, vi har aftalt det her?
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
Til fru Gitte Lillelund Bech: Der er overhovedet ingen strid mellem høj faglighed og styrkelse af de forskellige typer kompetencer, jeg refererer til.
Jeg lægger meget vægt på høj faglighed, men det er et spørgsmål, hvordan man når den.
Det kan man med forskellige metoder.
Jeg har da et ønske om, at børn og unge mennesker lærer så meget som overhovedet muligt, ved så meget som muligt.
Altså det er noget underligt noget, at der er nogle partier, der ligesom prøver på at tage patent på den dér faglighed.
Der må jo ligesom ligge i det, at der er nogle, der er tilhængere af ufaglighed.
Jeg har ikke mødt dem, og jeg er i hvert fald heller ikke en af dem.
Så er det, fru Gitte Lillelund Bech siger står i lovteksten, selvfølgelig korrekt.
Det behøver man ikke at referere til.
Det er jo heller ikke det, jeg siger er et problem.
Jeg spørger bare, hvorfor det skal være staten.
Hvorfor skal det være staten, der bestemmer?
Fordi kommunerne i dag har muligheden for at mene noget andet?
Jeg har altså megen tiltro til det kommunale selvstyre.
Det er der også Venstrefolk der har, så jeg er ikke alene, men det er sådan set ikke afgørende for mig, om der er Venstrefolk, der mener det eller ej.
Jeg mener det; SF mener det.
Med hensyn til flere timer: Vi lagde jo altså ikke så meget vægt på, at der skulle flere timer til.
Hellere bedre timer end flere timer, som ikke er bedre.
Vi syntes, det var dumt, at man fjerner nogle bestemte timer fra bestemte fag.
Det mener vi, og det kan jeg også forstå at Socialdemokratiet er ked af.
Derfor er det selvfølgelig også en skam, at vi ikke kunne sidde sammen i dagene op til den 14. november, for så kunne vi nok have trukket den i samme retning, og så havde hr. Carsten Hansen ikke følt sig så ensom og havde bøjet sig for overmagten.
Med hensyn til at Danmarks Lærerforening er positiv: Ja, det har jeg konstateret, men det betyder jo ikke, at jeg er positiv.
Jeg tager stilling, SF tager stilling ud fra vores synspunkter, vi lytter til folk, men vi tager stilling.
Jeg vender tilbage.
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-02-05:
Jeg vil sige, jeg har nu heller ikke betvivlet, at hr. Aage Frandsen også syntes, at der skulle være en høj faglighed i folkeskolen, hr. Aage Frandsen fik bare i sin ordførertale lagt meget vægt på de personlige alsidige kompetencer og nævnte ikke så meget om selve fagligheden.
Det var derfor, at jeg ønskede at få det præciseret. Så skal jeg bare spørge hr. Aage Frandsen: Er det så rigtigt forstået med hensyn til det her med målene, at SF faktisk mener, at det er en god idé, at der sættes mål på eksempelvis 2., 4., 6. og så selvfølgelig slutmål på 9. klassetrin, at det er en god idé, at der sættes sådanne mål, så man kan have en progression i indlæringen?
Nu forstår jeg jo, at når hr. Aage Frandsen taler om mål, så ønsker hr. Aage Frandsen - og SF må jeg også forstå - at det er lærerne, der sætter målene, og det forstod jeg så også at hr. Aage Frandsen har været meget god til at gøre, mens hr. Aage Frandsen har undervist.
Hvordan kan det så være, at hr. Aage Frandsen som medlem af SF, som medlem af det tidligere folkeskoleforlig gik med til, at det var kommunerne, der fastsatte målene?
Hvis man ikke valgte at følge de vejledende delmål, de klare mål, som var meldt ud fra Undervisningsministeriet,
så kunne kommunalbestyrelsen vælge at gøre noget anderledes - ikke læreren, men kommunalbestyrelsen.
Så hvis hr. Aage Frandsen virkelig mener, at det er læreren, der skal fastsætte målene, kan jeg ikke se, hvordan det så kan være, at SF gik med til, at kommunalbestyrelserne med alle kommunalpolitikerne skulle være dem, der satte målene, når vi taler om klare mål.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
Min bemærkning om lærerne gik på, at jeg går ud fra, at enhver god lærer fastlægger mål for sin undervisning, ikke kun for et år ad gangen, men også for dele af året.
Det gør en god lærer hele tiden, og det går jeg ud fra sker under alle omstændigheder.
Når det drejer sig om det, vi har gældende i øjeblikket, nemlig vejledende delmål, så er det jo vejledninger, man sender ud fra Undervisningsministeriets side, som kommunerne kan vælge at følge.
De fastlægges jo ikke for hvert år ad gangen, og derfor forudsætter det også i dag, at lærerne fastsætter mål for de år, hvor der ikke er tale om, at delmålene er fastlagt enten af Undervisningsministeriet eller af kommunerne.
Det, der er ændringen nu, er, at man siger, at nu er det staten, der gør det, og kommunerne kan ikke vælge noget andet.
Og vi er da tilhængere af det, det er i dag, men hvis man tror, at det er den vigtigste måde at styre tingene på, så tror man forkert efter min opfattelse.
Thomas Adelskov (S), 2003-02-05:
Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi anerkender De Radikales mangeårige stædige og stærke indsats på uddannelsesområdet, særlig på folkeskoleområdet.
Men jeg skal spørge fru Marianne Jelved, om ikke fru Marianne Jelved kan bekræfte, at med det lovforslag og teksten, der ligger foran os i dag, er metodefriheden for lærerne jo netop fastholdt.
Jeg skal spørge fru Marianne Jelved, om ikke det er rigtigt, at det, der er forskellen fra de vejledende delmål til de bindende trinmål i dag, er, at før var det kommunalbestyrelsen, der skulle fastlægge nogle delmål, nu er det undervisningsministeren, forligskredsen, der lægger rammerne for de bindende trinmål, så der er ikke deri nogen begrænsninger i den metodefrihed, som læreren havde under 1993-loven, i forhold til det, man får med den nye lov.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-02-05:
Jeg vil gerne sige tak til fru Helle Sjelle, for jeg synes
faktisk, vi får et meget klart svar på det her med de bindende mål.
Det har selvfølgelig en betydning.
Det betyder noget, når man går fra det vejledende til det bindende.
Det er det, jeg hører fru Helle Sjelle sige.
Det vil jeg godt sige tak for.
Meget klar tale faktisk.
Fru Helle Sjelle er så også inde på, at man selvfølgelig skal justere, at der skal evalueres og de her ting, og det er jeg helt enig i, for det står netop også i teksten. Nu mangler jeg kun ét svar.
Det er jo ikke nok, man lige spørger lærerne: Hvad er egentlig sådan jeres syn på det?
Og så kan vi justere lidt.
Det må være på baggrund af noget.
Men hvad er det på baggrund af, at man så vil justere?
Hvordan er det, man vil samle de her ting op og måske også ændre målene osv.?
Så har jeg næsten fået svar på det hele.
Carsten Hansen (S), 2003-02-05:
I forbindelse med hvor langt vi var nået, inden Det Radikale Venstres og SF's og Socialdemokratiets veje skiltes, vil jeg bede fru Marianne Jelved bekræfte, at med hensyn til holddannelse og en række andre ting var vi sådan set enige. Og ligesom hr. Thomas Adelskov var inde på det omkring de bindende trinmål, vil jeg spørge fru Marianne Jelved, hvad forskellen er ude på den enkelte skole.
Jeg er helt klar over, at det ene blev fastsat af staten, det andet blev godkendt i kommunalbestyrelsen, men hvori består forskellen nu ude på den enkelte skole, i den enkelte klasse, i den enkelte skolebestyrelse?
Det vil jeg gerne bede fru Marianne Jelved om måske at komme med en forklaring på.
Marianne Jelved (RV), 2003-02-05:
Jeg vil sige til hr. Thomas Adelskov, at lærerens metodefrihed faktisk intet har med det her at gøre.
Det vil jeg gerne understrege.
Det, der sker nu, er, at indholdet i undervisningen - og det har ikke noget at gøre med, hvilke metoder man vælger at lære børnene et eller andet efter - skal tjekkes, måles, holdes op imod nogle fags begreber, færdigheder.
Det er det, barnet skal måles op over for.
Det er dér, fokus bliver sat.
Det har intet med metodefrihed at gøre, det her.
Det handler om valg af undervisningens indhold og det fokus, man sætter på, om det er barnets udvikling, eller det er et fags mål.
Derfor er det, der sker her nu, at man tager ansvaret fra skolen - og jeg er meget glad for spørgsmålene og vil meget gerne have dem gentaget.
Før havde kommunalbestyrelsen ansvaret, men kommunalbestyrelsen gør det jo i samvirke med skolen.
Dermed skaber man et fagligt miljø på skolen, hvor lærerne skal sidde og forholde sig til didaktiske, pædagogiske, faglige spørgsmål og dermed give kommunalbestyrelsen en forestilling om, hvordan man skulle gøre.
Det ansvar tager man fra skolen nu.
Nu er det de fire forligspartiers ordførere, der skal sidde herinde ved Frederiksholms Kanal og have de faglige, pædagogiske diskussioner om, hvilken progression der skal være i et fag.
Det fjerner man ude fra den enkelte skole og den enkelte lærers ansvar.
Hvilken tillid at vise danske lærere!
Hvilken forestilling om, hvem der ved bedst i dette land.
De, der står med det i det daglige og har ansvaret og står over for børnene, eller de ordførere, der sidder her i fire partier.
Jeg synes, det er dybt beklageligt, det, der er sket.
Og forskellen på skolen nu og dengang er, at man tager ansvaret fra lærerne.
Ansvaret bliver placeret herinde.
Det er et meget, meget stort skridt.
I stedet for at vise tillid til og give ansvar til de lærere, hvis uddannelse vi i øvrigt selv har vedtaget herinde.
Og hvor er hele efteruddannelsen henne i det her?
Hvordan tror man, at flere timer kan bruges til noget andet, når der ikke følger nogen efter- og videreuddannelse med til 60.000 lærere?
Det er jammerligt.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
Jeg går ud fra, at enhver skole, enhver lærer, for sig selv sætter bestemte mål, og at man aftaler det.
I dag er det sådan, at Undervisningsministeriet giver
nogle vejledende delmål, dem kan kommunerne vælge at tage, eller de kan tage nogle andre. Hvis jeg er modstander, som jeg er, af, at staten skal fastlægge målene som bindende, betyder det ikke, at jeg er imod mål.
Jeg er jo sådan set selv underviser, og når jeg har undervist, har jeg da sat nogle mål.
Det er igen den tiltro til, at hvis ikke staten kommer og gør det for os, så kan vi ikke finde ud af det.
Jeg kunne altså godt selv, da jeg underviste, fastlægge målene, og der var mål, og der var også høj faglighed, vil jeg vove at påstå, og det er vigtigt, når vi taler om kompetencer, at der både er faglige, personlige, sociale og almene kompetencer, alle sider skal udvikles hos barnet. Med hensyn til holddannelse: Det, som hr. Carsten Hansen refererede til før, bekymrer ikke mig.
Det har jeg jo ikke nogen bekymringer over, for det er praksis i dag, og i øvrigt ved jeg, at de sætninger er formuleret så smukt og godt, at hr. Carsten Hansen ikke kunne have gjort det bedre.
Thomas Adelskov (S), 2003-02-05:
Jamen jeg grifler og grifler jo.
Det er jo vigtigt at prøve at få svaret på det hele.
Til hr. Aage Frandsen: Det er rigtigt, vi gik jo med i forliget.
Og jeg synes i øvrigt, at hr. Aage Frandsen, som udtrykker meget stor mistillid til regeringspartierne og Dansk Folkeparti, jo faktisk kommer med alle de gode argumenter for, hvorfor Socialdemokratiet er med i aftalen og sikrer, at den ikke skrider i denne her negative retning, som hr. Aage Frandsen jo er bange for.
Vi er stærkt optaget af, at folkeskolen har en bred forankring i Folketinget.
Og det kan folkeskolen heller ikke være interesseret i.
Så har det da også været - og det vil jeg da godt indrømme - lidt afgørende for os, at nogle af de aktører, som er på området, bl.a. Danmarks Lærerforening, jo har anbefalet, at vi gik med i det folkeskoleforlig, som danner baggrund for den lov, som ligger i dag. Vi, og det skal da være indrømmet, lytter da til, hvad aktørerne, dem, der har fingeren i jorden ude i marken, siger til det her.
Og de har sagt til os: Vi synes, det er et udmærket forlig.
Det tager vi ad notam plus sådan nogle af de elementer, jeg nævnte før - det vil nok være for meget igen at nævne dem.
Til fru Bodil Kornbek, som spørger, hvad der så er for de svage elever i folkeskolen: Jamen der er jo en række elementer.
Projektarbejde er der mere tid til.
Det betyder også, at skolerne får nogle nye redskaber dertil.
Så skal jeg endelig lige til sidst sige, at det ikke kun er de boglige fag, der har fået timer, idræt har f.eks. også fået mere.
Så alt i alt er det et godt folkeskoleforlig, og vi er sådan set udmærket tilfredse med det.
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-02-05:
Jeg kan godt forstå, at fru Marianne Jelved lyder så ked af det, for det er faktisk et ret godt folkeskoleforlig, og så er det da bedrøveligt, at Det Radikale Venstre ikke er med.
Nej, grunden til, at jeg tager ordet, er sådan set, at vi nu gennem hele eftermiddagen bl.a. også har diskuteret holddeling, og det er mit indtryk, at fru Marianne Jelved i hvert fald også i de diskussioner og de forhandlinger, vi har haft, ikke synes, at det er en særlig god idé, at man kan holddele på baggrund af den løbende evaluering, når børnene går i 1.-7. klasse. For lige at være helt sikker bliver jeg nødt til at spørge: Er det korrekt forstået, at Det Radikale Venstre faktisk ikke bryder sig om, at man laver holddeling på baggrund af den løbende faglige evaluering fra 1.-7. klasse?
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
Nu har vi prøvet via Venstres ordfører, via Socialdemokraternes ordfører at finde ud af, hvad det betyder, at man bevæger sig fra vejledende delmål til bindende trinmål fastlagt af undervisningsministeren.
Hvad betyder det i praksis?
Hvad forventer Dansk Folkeparti, at det betyder i praksis?
Nu har Dansk Folkeparti ikke del i den gamle folkeskoleaftale, men man må jo mene, at det betyder noget, når det står anderledes i den nye.
Jeg har også forstået, at det er noget, Dansk Folkeparti har lagt vægt på, og derfor vil det være interessant at få at vide, hvad det betyder for folkeskolen, at det nu hedder bindende trinmål og ikke vejledende delmål.