Henrik Vestergaard (V), 2003-03-26:
Sagt til hr. Keld Albrechtsen: Chancen kommer nu for at stille spørgsmål til mig.
GATS: Frihandelsaftalen omkring tjenesteydelser er ikke let tilgængeligt stof, hvis man alene dykker ned i teknikken og detaljerne.
Udtrykket »man kan ikke se skoven for bare træer« ligger snublende nært.
Der kan derfor være et behov for at tage en tur op i helikopter for at se på, hvad der er målet og gevinstmulighederne og for hvem, såfremt det lykkes os at liberalisere tjenesteydelser på globalt plan.
Alternativet, ingen liberalisering og ingen markedsadgange, er nemlig ikke en positiv mulighed hverken for verdensøkonomien som sådan eller for udviklingen i den svagest stillede del af verden.
Frihandel baseret på personers eller landes relative fordele med hensyn til omkostninger, viden eller færdigheder er en af de væsentligste bidragydere til økonomisk fremgang for de deltagende lande og de involverede borgere.
I Venstre tror vi på frihandel som instrument til økonomisk vækst, ikke frihandel i anarkistisk tag selv-form, men netop i veldefinerede regulerede rammer, så der også er tale om fair handel.
Derfor bakker vi også op om forsøget på at liberalisere handel med tjenesteydelser.
Tjenesteydelser udgør 60 pct. af verdens output.
Handel med tjenesteydelser udgør mindst 20 pct., ja, udenrigsministeren sagde 25 pct. af al grænseoverskridende handel, og væksten i servicehandelen har de sidste to årtier været større end i varehandelen.
Servicehandelen er den hurtigst voksende sektor i den globale økonomi.
Derfor er der også store gevinstmuligheder ved en øget liberalisering.
Verdensbanken estimerer, at en fuldt liberaliseret servicehandel vil medføre en økonomisk gevinst
for udviklingslandene på op mod 6.000 mia. dollar frem til år 2005.
Kan man vende ryggen til det?
Kan man sige, at det ønsker vi ikke skal ske, og til glæde for hvem?
Når det så er sagt, rejser spørgsmålet sig: Hvordan kan vi på en måde, som alle kan forholde sig til og bakke op om, opnå disse gevinstmuligheder?
Her må man jo sige, at GATS fungerer på en ganske forsigtig måde.
Modsat varehandelen, hvor opgaven går ud på at fjerne handelsbarrierer ved at vedtage og implementere fælles regler, så foregår serviceliberaliseringen ved, at hvert enkelt land for hver enkelt sektor bestemmer omfanget af markedsadgang for udenlandske udbydere.
Desuden er offentlige tjenesteydelser ikke omfattet af GATS-aftalen.
Endvidere er resultatet af GATS-aftalen kun gyldigt med en samlet WTO-aftale, altså også for landbrug og industri, og for Danmarks vedkommende gælder det sluttelig, at et eventuelt resultat også skal godkendes i det danske Folketing. Hvis man kan samle flertal imod, så kan man naturligvis forhindre fremdrift i forhandlingerne, men det kan vel ikke være målet.
Slet ikke, når man husker på, at Doharunden er speciel derved, at den i særlig grad skal fokusere på udviklingslandenes behov.
Hvis man tager Børsen fra i går, side 6 og 7, kan man læse om it-eventyret i Bangalore i Indien, hvor der er skabt tusindvis af arbejdspladser.
Tænk, hvis de ikke måtte udbyde disse tjenesteydelser i de velstillede lande.
Der er to veje at gå her: Den langsomme, søgende vej frem mod en liberalisering af verdenshandelen via tjenesteydelser i et tempo og et omfang, som alle lande føler sig trygge ved med de forbehold, man måtte anse for nødvendige, og så den vej, hvor man ikke flytter sine fødder: stilstandens vej.
I Venstre er vi tilhængere af, at Danmark, EU, udviklingslandene, verden, bevæger sig fremad.
Jeg skal derfor vegne af Venstre, Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Det Radikale Venstre fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget henviser til tidligere vedtagelser om international handelspolitik, navnlig V 4 af 25. oktober 2001 og V 72 af 26. marts 2003, med henblik på den igangværende forhandlingsrunde i WTO, herunder GATS-forhandlingerne vedrørende private tjenesteydelser.«
af, at GATS jo er en del af WTO-forhandlingen, den samlede, og netop med single undertaking-princippet er der jo ikke nogen GATS-aftale, hvis der ikke er en WTO-aftale.