runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2006-01-10:
Jeg synes, at justitsministeren modererede sit synspunkt her lidt i besvarelsen.
Det tror jeg nu ikke specielt der er.
Jeg tror, der vil være mange, der synes, det er helt rimeligt, at man gør det strafbart, men det er så, hvad det er.
Hvad angår menneskerettighedskonventionen, kan jeg jo sige, at det er vigtigt ikke at dømme den på forhånd.
Ritzaus Bureau har den 30. december 2005 talt med to eksperter på det her område, professor, dr. jur. Henning Koch på Københavns Universitet og professor i retsvidenskab ved Aalborg Universitet, Claus Haagen Jensen, og de siger begge to, at de ikke kan se nogen problemer i forhold til menneskerettighedskonventionen, hvis man gør det strafbart at afbrænde andre landes flag, men heller ikke det nationale flag, altså Dannebrog.
Så jeg vil i forbindelse med udvalgsarbejdet være meget interesseret i at se en juridisk argumentation for, at det virkelig skulle være et problem i forhold til menneskerettighedskonventionen at kriminalisere det.
Jeg tror faktisk, det er helt i orden.
Det bør i hvert fald ligge inden for de grænser, vi selv har i Danmark at råde over, ellers er der i hvert fald for alvor et problem, hvis ikke vi selv kan bestemme det.
Lene Espersen (KF), 2006-01-10:
Jeg vil i lighed med det, jeg tidligere svarede hr. Søren Krarup, sige til hr. Peter Skaarup, at jeg måske tror, at når man umiddelbart skal ind og vurdere et sådant forslag, f.eks. set i forhold til menneskerettighedskonventionen, så vil meget nok afhænge af, hvad ens udgangspunkt er.
Jeg tror, at hvis man anlægger den betragtning, at der ene og alene er tale om hærværk, så er det en argumentation, der er lidt nemmere at drive langt, også i forhold til menneskerettighedskonventionen.
Men hvis man ser det lovforslag, vi her i dag behandler, som en kriminalisering af meningstilkendegivelser – og jeg mener altså ikke, at man, når man sådan kommer dybt ned i teksten, kan se det som andet end en kriminalisering af meningstilkendegivelser – mener jeg altså, at det rejser alvorlige spørgsmål i forhold til den europæiske menneskerettighedskonvention.
Men jeg er naturligvis indstillet på at besvare spørgsmålet om rækkevidden af dette under udvalgsbehandlingen.
Søren Espersen (DF), 2006-01-10:
Jeg synes, det er blevet lidt forvirrende, efter at justitsministeren er begyndt at blande fremmede magter ind i det her og sige, at det her er udenrigspolitiske ting, og at der derfor er fremmede magter inde i det, når man nu ser, at straffelovens § 110 e også involverer og inkluderer EUflaget.
Der vil jeg spørge justitsministeren: Er EU en fremmed magt?
Lene Espersen (KF), 2006-01-10:
Som jeg sagde i min første besvarelse – jeg er ikke sikker på, at hr. Søren Espersen var nået til Folketingssalen på det tidspunkt – så vedrører bestemmelsen fremmed nation, fremmed stat, dens flag eller andet anerkendt nationalitetsmærke eller, for der er et »eller« her, De Forenede Nationer eller Det Europæiske Råds flag.
Det er sådan den udtømmende mængde af flag, som nyder en strafferetlig beskyttelse.
Søren Espersen (DF), 2006-01-10:
Alligevel er det jo sådan, at EU-flaget også i høj grad er en indenrigspolitisk ting.
Vi er en del, og det formoder jeg også at justitsministeren er enig med mig i, af EU.
Hvis nu man kunne forestille sig, at nogen ville brænde EU-flaget af, hvad guderne forbyde at nogen kunne finde på, så vil jeg alligevel sige, at det er en indenrigspolitisk handling, der foretages.
Det er jo ikke en chikane mod fremmede magter, al den stund vi selv er en del af den magt, der hedder EU.
Det er derfor, jeg er lidt forvirret, og jeg synes ikke, det er en rimelig, ordentlig forklaring, justitsministeren giver på det.
Altså, EU er da ikke en fremmed magt, vel?
Lene Espersen (KF), 2006-01-10:
Jeg vil sige til hr. Søren Espersen, at de forarbejder, der er til bestemmelsen i § 110 e, har til formål at beskytte Danmarks forhold til fremmede magter og den danske stats interesser i forholdet til udlandet.
Og det er nok særlig i forbindelse med den anden del af det, for nu at tilfredsstille hr. Søren Espersens graven i, hvad en fremmed magt måtte være, nemlig den danske stats interesser i forhold til udlandet, at disse flag er kommet med ind under bestemmelsen.
Jeg vil sige, at jeg ikke vil kunne redegøre udførligt i dag fra talerstolen om alle forarbejder til teksten, men det er i hvert fald det, der er baggrunden for, at man i sin tid skabte kriminaliseringen, hvad angår diverse flag.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2006-01-10:
Vi finder i Venstre naturligvis som forslagsstillerne, at hvis man som en ytring afbrænder Dannebrog for at forhåne det, som det danske står for, så er det en afskyelig handling, som vi selvfølgelig til enhver tid vil modsige.
Hr. Søren Krarup har jo ret i, at afbrænding af Dannebrog udmærket kan være hærværk, og så vil det blive straffet som hærværk.
Hvis man brænder en bunke, et eller andet, man finder og tror var klude, men hvor det altså var Dannebrog, så vil det kunne straffes som hærværk.
Brænder man en hel fabrik af uden at vide, at der er flag, så vil det være brandstiftelse, men det har vi jo bestemmelser for i forvejen.
Vi har det som justitsministeren.
Vi betragter det her som en politisk ytring, og det kan vi så ikke blive enige om.
Men vi har den opfattelse i Venstre, at det at afbrænde Dannebrog for at forhåne Danmark, det danske eller Dannebrog er en politisk ytring, som vi bestemt ikke bryder os om.
Men alt det, vi ikke bryder os om, skal nu ikke være omfattet af strafbestemmelse, og vi har vedvarende, uanset hvem det drejer sig om, den opfattelse, at vi er bedre tjent med, at sådanne kræfter, der måtte finde på at afbrænde Dannebrog som et symbol på det danske, kommer frem i lyset.
Vi kan tage diskussionen med dem, men navnlig kan vi se, hvem det er.
Derfor må vi afvise forslaget.
Justitsministerens redegørelse for, hvorfor der er forskel på det danske og det udenlandske, var der en diskussion om – jeg forstod, at man fra Dansk Folkepartis side ikke var enig.
Jeg betragter nu mere justitsministerens redegørelse som en historisk beskrivelse af, hvorfor det er, som det er, og den kan vi helt tilslutte os.
Jeg vil så godt sige, at jeg principielt heller ikke bryder mig om, at fordi der er ét tilfælde, hvor Dannebrog er blevet brændt af, så skal man straks have et forbud.
Der er forbud nok i Danmark, og en enkelt sag bør ikke føre til en straffelovsbestemmelse.
Men det er naturligvis kun en sekundær begrundelse.
Så skal jeg endelig gøre opmærksom på, hvad jeg i hvert fald troede hr. Søren Krarup var bekendt med, at der faktisk findes organisationer, der har flagregler, og hvor man for at vise Dannebrog den sidste ære, når det er blevet godt laset, brænder det.
Det er selvfølgelig ikke en afbrænding, en forhånelse, men så brænder man det rent faktisk.
Det ved jeg ikke om hr. Helge Adam Møller også kan bekræfte.
Men det har jeg i alt fald hørt at man bl.a. gør i sejlklubber.
Der brænder man flaget, det har man simpelt hen ordre til.
Jeg ved ikke, om reglerne er interne eller eksterne; men det gør man rent faktisk for at vise flaget den ære, at det ikke skal ende i skraldespanden.
Det korte af det lange er, at Venstre altså er imod, først og fremmest ud fra et synspunkt om, at dette er en ytring, som bør modsiges og ikke straffes.
Søren Krarup (DF), 2006-01-10:
Jeg kendte ikke reglen om, at man brænder Dannebrog, når det er tilstrækkelig gammelt.
Jeg kender fra min historiebog beretninger om flag, bl.a. i Sønderjylland, der måtte hejses ned i 1864 og omhyggeligt blev gemt i den fornemste stues kommode, indtil man i 1920 kunne hejse det op.
Det vil jeg ikke komme ind på her.
Det, som er det afgørende, synes vi, er den underlige sondring, man gør mellem Dannebrog og fremmede landes flag.
For en politisk ytring, der består i en handling, som jo altså har karakter af hærværk, hvad man så end siger, er en underlig ytring.
I hvert tilfælde er det underligt, at det i det ene tilfælde, når det gælder fremmede stater, er noget, der er forbudt, og når det gælder os selv, er det altså tilladt.
Der synes jeg, fru Birthe Rønn Hornbech burde have så meget logisk sans, at hun spørger sig selv: Hvorfor skal en tilfældig interesse i at undgå at støde udenrigspolitiske magter eller andre magter betyde, at man altså diskriminerer imellem Dannebrog og andre flag?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2006-01-10:
Vi mener godt, at Dannebrog kan tåle at blive afbrændt, og så tager vi diskussionen om, hvad det vil sige at være dansk, og hvad vi mener om, at andre med måske en anden baggrund end den danske foretager afbrænding af Dannebrog.
Så skal jeg sige, at hr. Søren Krarup er uenig i, at ytringer kan være andet end ytringer.
Der må jeg så bare sige, at hele den juridiske teori siger noget andet.
Jo, hvis det er udtryk for racisme, så vil den konkrete straf også blive indrettet efter det.
Den, der slår en mand ned uden altså at have nogen særlig begrundelse for det, eller fordi han er blevet sur på konen, kan godt få en anden straf end den, der af racistiske grunde slår en mand ned.
Så der har hr. Søren Krarup
heller ikke ret.
Vold kan udmærket være udtryk for en ytring.
Søren Krarup (DF), 2006-01-10:
Jeg synes, det er lidt underligt at indføre begrebet racisme her, for skulle det overhovedet indføres, måtte det da gælde den forhånelse, der ligger i, at man brænder det danske flag, at det danske folk altså skulle være et så foragteligt folk, at det har man lov til at træde på.
Det burde da være strafbart, synes jeg, hvis man endelig skal tale om racisme.
Men det, som jeg altså ikke kan acceptere, og det synes jeg ikke at fru Birthe Rønn Hornbech kommer uden om, er, at der er en helt urimelig forskelsbehandling.
Det er den forskelsbehandling, vi angriber.
Om Dannebrog jeg ved, det faldt fra himlen ned, og jeg synes altså, at den forskelsbehandling af vores eget lands flag er og bliver en urimelighed, og jeg synes, at et parti med rødder i folkelig tradition for ikke at sige historie, som fru Birthe Rønn Hornbechs parti har, i en helt anden grad burde gøre det klart, at her skal der herske lighed.
Hvis det er en voldshandling at brænde det amerikanske flag af, så er det også en voldshandling at brænde Dannebrog af og ikke bare en politisk ytring.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2006-01-10:
Hvis det alene er lighedsbetragtninger for hr. Søren Krarup, så forstår jeg ikke, at han ikke som den første gerning her i Folketinget fremsatte lovforslag om det.
Det har der jo været flere år til at gøre.
Det er jo, fordi der nu er et enkelt flag, der er brændt af, at man så absolut skal ud og markere sig med det her lovforslag.
Kim Christiansen (DF), 2006-01-10:
Nu nævner fru Birthe Rønn Hornbech, at fordi tingene sker én gang, så er der ingen grund til at begynde at lovgive om dem.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2006-01-10:
Jeg fremhæver det underlige i, at man kommer løbende med et forslag, lige så snart der har været én afbrænding.
Hvis man mener det så principielt, hvorfor er man så ikke kommet med det lovforslag for flere år siden?
Kim Christiansen (DF), 2006-01-10:
Nu er det jo således, at man som regel fremsætter lovforslag, i det øjeblik man bliver opmærksom på, at der eksisterer et problem, og det er det, der er tilfældet i den her sag.
Vi har påpeget, at der er en mangel i lovgivningen, og det er der tilsyneladende ikke særlig stor forståelse for, selv ikke hos nogle af de gamle, hæderkronede danske partier.
Jeg havde et lille spørgsmål om afbrænding.
For det er jo fuldstændig korrekt, at man ifølge flagreglerne kan skille sig af med et flag ved afbrænding.
Men der må da også i fru Birthe Rønn Hornbechs univers være forskel på, om dette sker som en egentlig højtidelighed for at skille sig af med et slidt flag eller det sker i en egentlig forhånende handling mod Dannebrog som en politisk meningstilkendegivelse.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2006-01-10:
Det var hr. Søren Krarup, der førte diskussionen ind på, at afbrændingen af Dannebrog kunne være hærværk.
Og det bekræftede jeg at det kan være, hvis der ikke er tale om en forhånelse og det er led i sådan almindelige ballademageres handlinger, der måske ikke ved, at Dannebrog gemmer sig i den bunke, som de er i færd med at afbrænde.
Det kan også være brandstiftelse.
Så nævnede jeg blot, at det netop kan blive betragtet som en højtidelighed at brænde Dannebrog.
Det var hr. Søren Krarup ikke klar over.
Det var jeg faktisk heller ikke klar over før til Venstres gruppemøde, men der var en anden, der fortalte mig det.
Det glæder mig, at hr. Kim Christiansen kendte de regler.
Jeg har været spejder i mange år, og vi havde heldigvis ikke brug for at skulle brænde Dannebrog.
Peter Skaarup (DF), 2006-01-10:
Mit spørgsmål til fru Birthe Rønn Hornbech lyder: Er det egentlig ikke meget ydmygt, hvad Dansk Folkeparti gør i forbindelse med et forslag som det her?
Der er altså nogle regler i dag, som tager hånd om det problem, der kan være, hvis man afbrænder flag.
Kunne vi så ikke tilføje de regler den lille ene ting, at man også gør det strafbart at afbrænde Dannebrog?
Det er altså et meget lille indgreb, som vi foreslår her, og det vil jeg spørge om fru Birthe Rønn Hornbech ikke godt kan se fornuften i.
Det kan godt være, vi politisk ikke kan blive enige om det, men kan man ikke godt se, at det er en meget lille, ydmyg ting?
Det er ikke nogen revolution, vi laver.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2006-01-10:
Nej, det er ikke nogen revolution, men det er et indgreb i ytringsfriheden.
Sådan ser vi det, og det er en alvorlig sag.
Det kan vi ikke gå ind for.
Peter Skaarup (DF), 2006-01-10:
Jeg synes, fru Birthe Rønn Hornbech bliver ved med at sige, at det er et indgreb i ytringsfriheden, at det er en politisk ytring, og at man skal have lov til at afbrænde flag.
Vil det sige, at Venstre mener, at man skal sløjfe de bestemmelser, der i dag er i straffeloven, om, at det er ulovligt, at det er strafbart at afbrænde fremmede landes flag – EU-flaget, FN-flaget?
Skal vi tage dem væk og sige, at det nu er lovligt at gøre det hele, for det er jo bare en politisk ytring?
Det er helt i orden, vi afbrænder alle landes flag hele tiden, det er bare en politisk ytring.
Skal vi gøre det?
Er det det, Venstre vil?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2006-01-10:
Vi har samme opfattelse som regeringen, at der er nogle udenrigspolitiske hensyn, og vi har godt været opmærksomme på den forskel.
Jeg har siddet 20 år her i Folketinget, og hvis jeg mente det, hr. Peter Skaarup sagde, så havde jeg fremsat forslag om det for længst.
Vi er enige i, at der må gælde særlige udenrigspolitiske hensyn, så derfor fastholder vi den forskel.
Per Stig Møller (KF), 2006-01-10:
Jo, men alle arabiske ambassadører, ligesom alle andre ambassadører, har jo direkte adgang til det danske Udenrigsministerium og kan jo også, hvis de bliver kontaktet af herboende muslimer i forbindelse med påstande om, hvad vi ville foretage os i Danmark – f.eks. at vi skulle kunne finde på at lave en forkortet udgave af Koranen, hvad vi altså ikke kan – ringe til Udenrigsministeriet og høre, om det er rigtigt eller forkert.
Vi har en blasfemilov, og hvis man med sin ytringsfrihed går ud over blasfemiloven, altså grænserne for loven, jamen så er det jo domstolene, der afgør det.
Og det ville også gå hamrende galt, hvis han prøvede. Så det har været en væsentlig opgave at gøre det tydeligt, at ytringsfriheden altså ikke er politisk, og det er jo derfor, statsministeren ikke tog det møde, for man måtte ikke få indtryk af, at det var til politisk drøftelse, det er en sag mellem domstolene og borgerne.
Så er der det andet, det er dialogen.
Dialogen skal selvfølgelig være til stede.
Respekten skal være til stede, for ellers kan man ikke have en dialog.
Så det er den anden side.
Et er altså ytringsfriheden, det er domstolene på baggrund af loven; det andet er gensidig respekt og tolerance, anerkendelse af hinanden som forudsætning for reformsamarbejdet, og det er der, vi politisk kommer ind, og der går jeg ud fra vi er enige om at vi fortsat skal satse.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lovforslaget sattes til forhandling.
Peter Skaarup (DF), 2006-01-10:
Den måde, man jo typisk vil gøre det på, er, at man vil se på, hvad der er givet af domme, hvad retspraksis er ud fra den straffelov, man har, og slå op i Karnov.
Det vil dommeren gøre, hvis der kommer en sag om det her rejst af politiet.
Man vil så ud fra det her perspektiv og den nuværende lovgivning og den retspraksis, der er, sige, om man vil tage den her sag op, eller om man ikke vil tage den her sag op; om man vil afsige den her dom, eller om man ikke vil afsige den her dom.
Så vi i Folketinget bestemmer jo ikke, hvad der præcist vil blive dømt, og hvordan det vil blive praktiseret.
Det, vi bare synes, er, at man har to forskellige måder at betragte afbrænding af flag på, og det er ikke rimeligere, at man afbrænder Dannebrog, end at man afbrænder det israelske flag, det amerikanske flag eller det bulgarske flag.
Det er lige urimeligt, lige udansk og bør være lige så strafbart, det ene som det andet, og det er det, der er kernen i det.
Frank Aaen (EL), 2006-01-10:
Så sent som i dagens aviser kan man læse om det her system, USA har, med hemmelige fængsler, hvor folk bliver fløjet rundt i dyb hemmelighed til lande, hvor de med garanti og dokumenteret bliver tortureret.
Det er jo en debat, der har været over en lang periode med en stribe afsløringer, og i forlængelse af den debat udtalte både den tidligere og den nuværende amerikanske udenrigsminister omkring jul, at den her trafik med at transportere fanger rundt, hvor de her fængsler er en del af det, er aldeles velkendt, som det hed, for vores vesteuropæiske allierede.
Det har vi spurgt til i et skriftligt spørgsmål uden at få svar, og derfor vil jeg gerne prøve her at få et svar fra udenrigsministeren: Er det korrekt, når Colin Powell og Condoleezza Rice har udtalt, at denne trafik med at transportere fanger rundt skal man ikke være forarget over fra europæisk side, for den er velkendt for vores europæiske allierede?
Per Stig Møller (KF), 2006-01-10:
Jeg synes, jeg hørte noget om hemmelige fængsler, og så hørte jeg noget om overflyvninger.
Med hensyn til overflyvningerne er der jo ikke noget ulovligt i at transportere fanger.
Det er jo faktisk ikke noget helt sjældent.
Det har både Danmark og Sverige og mange andre lande haft glæde af, og vi får derved fanger tilbage til vores land.
Det, der er problemet, og det, der er ulovligt, er, hvis man sender fanger tilbage til lande, hvor der anses at være stor fare for tortur.
Det må man ikke, men det har Colin Powell jo ikke udtalt sig om.
Han har udtalt sig om, at fangetransporter er kendt.
Frank Aaen (EL), 2006-01-10:
Det er beskæmmende med den måde, regeringen svarer på i de her spørgsmål.
Selvfølgelig er det lovligt, når politiet kører en fange fra arresten hen til domhuset for at få vedkommende fremstillet for en dommer, men det er jo lige præcis det, der ikke sker her.
Lige præcis her sker det jo i hemmelighed, og uden at fangen kommer for en dommer.
Det er jo det, der er hele essensen i at have de hemmelige fængsler, som er et system som Guantánamo, hvor man jo lige præcis ikke sætter folk for en dommer, så de kan få afprøvet deres sag.
Og det ved udenrigsministeren jo udmærket godt, så derfor er det en snakken udenom.
Derfor må jeg spørge igen: Når den amerikanske udenrigsminister og den tidligere amerikanske udenrigsminister udtaler, at denne trafik med at transportere fanger rundt til forskellige hemmelige fængsler bør man ikke være forarget over fra europæisk side, for det har – med bl.a. Powells ord – vores europæiske allierede udmærket været klar over, er det så korrekt, at udenrigsministeren har været klar over, at den trafik er foregået i lang tid?
Per Stig Møller (KF), 2006-01-10:
Nej, det er ikke korrekt.
Jeg kender ikke til, at der skulle være hemmelige illegale fangetransporter.
Det er jeg fuldstændig uvidende om.
De lande, som så måtte have haft dem – det er jo så det, Colin Powell mener – ved det jo godt.
Jeg er ikke bekendt med, at der har været hemmelige fangetransporter, og jeg kan konstatere med hensyn til de hemmelige fængsler, at der laves en undersøgelse.
Det er da klart, at der vil jeg da afvente, hvad det fører frem til.
Det er altså angående de påståede CIA-fængsler.
Jeg kan i forbindelse med de sidste forlydender fra en schweizisk avis sige, at der har jeg jo mærket mig, at både Bulgarien og Rumænien igen har dementeret, at det skulle være rigtigt.
Så lad os nu lige se de undersøgelser, hvad fængslerne angår.
Og hvad de påståede illegale fangetransporter angår, så kender jeg altså intet til dem.
Det må så de lande, der har modtaget dem, gøre.
Men så er det jo hemmeligt, så hemmeligt, at jeg heller ikke ved det.
Frank Aaen (EL), 2006-01-10:
Grunden til, at udenrigsministeren ikke ved noget om disse hemmelige transporter – hvis det er korrekt – herunder sådanne hemmelige trans porter, der er foregået igennem dansk luftrum, er udelukkende, at udenrigsministeren ikke har gjort et eneste forsøg på at undersøge, om det er korrekt.
Sagen er jo, at der er dokumenteret adskillige flyvninger med de CIA-fly, herunder CIA-fly, der beviseligt er blevet brugt til fangetransporter, f.eks. fra Tyskland og fra andre lande, hvor de pågældende fanger er blevet tortureret.
Så forbindelsen til dansk luftrum er bevist klart og tydeligt, selv om vi endnu ikke har kunnet påvise en konkret fangetransport, og grunden til, at vi ikke har kunnet det, og grunden til, at vi i hvert fald ikke kan afvise, at det er sket, er, at den danske regering ikke har gjort noget som helst for selv at undersøge det.
Derfor er mit spørgsmål: Når nu Europarådet har stillet den forespørgsel om, hvad de enkelte lande kender til af sådanne illegale fangetransporter, hvad har den danske regering så tænkt sig at gøre for at kunne svare ordentligt på det spørgsmål?
Per Stig Møller (KF), 2006-01-10:
Hvad angår overflyvningerne, så har vi jo diskuteret det i Folketingssalen, bl.a. med en række spørgsmål fra hr. Frank Aaen, hele efteråret.
Der er ikke kommet noget nyt, siden hr. Frank Aaen sidst stillede spørgsmål om overflyvningerne, så jeg har ikke mere at tilføje til alle mine tidligere svar, som jo bl.a. gik ud på at fortælle hr. Frank Aaen, hvad det drejer sig om.
Det er så transportministeren, han skal stille spørgsmål til.
Hvis han skulle mene, at folk har opholdt sig ulovligt på dansk territorium under en mellemlanding, så er det igen lufthavnsmyndighederne eller politiet, han skal stille spørgsmål til.
Jeg har kun noget at gøre med det, hvis det er fra Danmark og udad, men ikke, hvis det foregår over dansk territorium og på dansk territorium.
Det har hr. Frank Aaen fået at vide mange gange.
Hvornår lærer hr. Frank Aaen at stille spørgsmålene de rigtige steder?
Men jeg har ingen nye oplysninger, siden hr. Frank Aaen sidst har fået oplysninger.
Frank Aaen (EL), 2006-01-10:
Det har vi jo så, for regeringen påstod f.eks., at man ikke kendte noget til en lang række landinger i Grønland, hvorefter Enhedslisten ringede til de pågældende myndigheder – det er så i det her tilfælde i Island – og spurgte, hvad de kunne oplyse om disse flys landinger i Grønland.
Vi fik så en hel stribe oplysninger, som den danske regering ikke havde oversendt til Folketinget, selv om der var spurgt til det.
Det viser bare endnu en gang, at den her regering ingenting gør for at undersøge det.
Nu spørger jeg ikke kun udenrigsministeren som udenrigsminister, men som regeringsmedlem.
Mit spørgsmål før, som jeg gerne vil have et svar på, lyder: Hvordan har den danske regering tænkt sig at foranstalte de undersøgelser, der skal til for at svare på de spørgsmål, der er rejst, herunder det spørgsmål, der er rejst fra Europarådet om, hvad man kender til hemmelige fængsler og transporter, illegale transporter med fanger f.eks. gennem dansk luftrum?