runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jytte Wittrock (S), 1997-12-16:
Her har vi så andet trin af tretrinsraketten fra boligministeren i denne samling.
Dette lovforslag består dels af en sammenskrivning af de privatretlige regler fra den nugældende lejelov og den nuværende erhvervslejeregulerinslov, dels af en række nye regler, som følger anbefalingerne i Lejelovskommissionens betænkning.
Alle regler, som vedrører forholdet mellem udlejer og erhvervslejer, foreslås nu samlet i én lov, og det er samtidig et mål at gøre lovgivningen mere brugervenlig.
Lovforslaget bygger i vid udstrækning på anbefalinger i Lejelovskommissionens betænkning.
Der er tale om en række nye principper, og jeg vil nøjes med at nævne et par eksempler.
Det foreslås, at der ikke mere skal være regler for lejefastsættelsen og andre lejevilkår, men at det i stedet overlades til parterne frit at fastsætte disse.
Det er tanken, at denne lov skal resultere i et fleksibelt erhvervslejemarked med en større mobilitet til følge. Det foreslås endvidere, at udlejeren hvert femte år skal genforhandle de aftalte lejevilkår med lejeren, og at det er en ufravigelig ret for lejeren.
Den 5-årige periode kan ikke fraviges til skade for lejeren, altså ikke uden lejerens accept.
Hvis ejer og lejer ikke kan enes, kan udlejeren opsige lejeren til udløbet af det 5. år, og lejeren har i dette tilfælde krav på erstatning for tabet i forbindelse med opsigelsen.
Erstatningen skal dække det tab, som lejeren konkret lider som følge af opsigelsen, den skal f.eks. dække flytteudgifter, goodwill, driftstab, værdiforringelse af inventar m.v.
Til yderligere beskyttelse af lejerne er der indsat en generel klausul, der giver mulighed for at tilsidesætte urimelige aftaler og aftalevilkår.
Der foreslås af forenklingshensyn, at man ikke længere opererer med en sondring mellem erhvervsbeskyttede og ikkeerhvervsbeskyttede lejeforhold, dvs. at udlejerens adgang til at opsige lejeaftalen og lejerens krav på erstatning fremover skal gælde for alle erhvervslejemål.
Der har været udtrykt bekymring for, at lejen vil stige urimeligt, men Lejelovskommissionen vurderer, at der ikke vil blive tale om nævneværdige huslejestigninger, fordi lejen i dag stort set reguleres på markedsvilkår.
De små butikker skal beskyttes gennem planlovgivningen og lokalplaner, men hvis huslejeniveauet ikke stiger, vil de ikke blive ramt, som det ellers er påstået.
Vi er i Socialdemokratiet godt tilfredse med dette lovforslag, som vi kan anbefale.
Vi synes, der tages et velafbalanceret hensyn til både lejers og ejers rettigheder, og vi ser frem til et konstruktivt udvalgsarbejde.
Villy Søvndal (SF), 1997-12-16:
Jeg synes, det var lidt stærk tobak, og jeg følte mig hensat til en helt anden verden, da jeg hørte den socialdemokratiske ordfører, hvis ordførertale var bygget op over, hvor mange beskyttelser af lejerne der er lagt ind i et lovforslag, der har den stik modsatte hensigt, nemlig at frigive lejefastsættelsen.
Derfor synes jeg, det ville være mere ærligt at besvare det grundlæggende spørgsmål »hvorfor nu det«, i stedet for at beskrive de forhindringer, man sætter ind for at lade tingene udvikle sig til noget, man ikke ønsker.
Hvad er årsagen til, at Socialdemokratiet vælger at frigøre lejeniveauet på området med det resultat - som alle høringssvar er enige om - at det vil betyde kolossalt stigende huslejer?
Jeg synes, det er lidt underligt at holde en tale, hvor man fremhæver alle begrænsningerne.
Hvorfor står man ikke ved, at hovedtanken er at give lejen fri, og at den sikre virkning ifølge alle dem, der er tæt på området, er, at det vil betyde kolossale stigninger?
Det er vel derfor, udlejerne er så uhæmmet glade for det, der nu er på vej.
Jytte Wittrock (S), 1997-12-16:
Jeg vil ikke indlede en lang debat om det, men jeg vil gerne erkende, at tiden er en anden, end da man lavede lejeloven, og at vi nu prøver at tilpasse den tidens vilkår.
Vi vil meget gerne have en debat om det i udvalgsarbejdet, det sagde jeg også tidligere, men jeg er klar over, at der nu er åbnet for en debat om huslejen.
Villy Søvndal (SF), 1997-12-16:
Jeg synes, det var en ikke uinteressant tale, hr. Oxdam holdt.
Jeg bemærkede specielt én ting, nemlig at de, der måtte være skræmte ved udsigten til at skulle forlade deres forretninger, behøver ikke at være akut bange, fordi der er beskyttelsesregler.
Men de regler gælder altså først fra den 1. januar 1999.
Jeg synes, det var et meget sigende udsagn med hensyn til den måde, vi diskuterer sagen på.
Det er da en ussel trøst, at man får lidt længere tid.
Men det principielle, som hr. Oxdam giver tilslutning til - og det vil jeg godt kvittere for - er, at forslaget lægger op til, at de kapitalstærke kan drive de mindre kapitalstærke ud. Deler hr. Oxdam ikke den opfattelse, at det bliver konsekvensen af lovforslaget, når man nu opgiver de huslejelofter, der indtil nu har været på erhvervslejemål, at kapitalstærke kæder vil være i stand til at drive mindre kapitalstærke småhandlende ud?
Erling Oxdam (V), 1997-12-16:
Det er jo ikke første gang, jeg hører hr. Villy Søvndal fremføre synspunktet om risikoen for, at større enheder og, som det blev sagt, kapitalstærke kæder kan købe mindre op.
Men det kan de jo allerede efter de nuværende regler, og hvorfor en udlejer absolut skulle sige en mindre lejer op for at få en større ind, hvis han ellers kan få den leje, han mener, han skal have, kan jeg ikke se.
Jeg kan selvfølgelig ikke sige, om lovforslaget vil fremme en tendens til, at de rigere kan købe de fattigere op,
eller hvordan hr. Søvndal nu vil udtrykke det.
Men jeg kan ikke se, at risikoen er så stor, så jeg mener ikke, det er det, der kan være betænkeligt ved lovforslaget; det er som sagt beskyttelsen.
Visse vilkår kan tilsidesættes, og der kan gives erstatning, men det gælder ikke i de nuværende lejemål.
De kan ikke siges op, det kan de kun, når loven træder i kraft fra den 1. januar 1999.
Villy Søvndal (SF), 1997-12-16:
Jeg skal sige til hr. Oxdam, at det var jo ikke et standpunkt, jeg efterlyste.
Jeg stillede et spørgsmål, som jeg synes, hr. Oxdam bevægede sig udenom, men hvis vi ikke kan diskutere større eller mindre kapitalkæder, kan jeg da godt prøve en anden vej rundt: Er det hr. Oxdams opfattelse, at denne lovgivning vil betyde højere huslejer for erhvervslejemål, end tilfældet er med den lovgivning, vi har i dag?
Kjeld Rahbæk Møller (SF), 1997-12-16:
I den bemærkning, hr. Frank Aaen kom med om favoriseringen af lastbilerhvervet, er vi ikke uenige.
Det har været påpeget mange gange også fra SF's side.
Men der er endnu en ting at føje til, som favoriserer lastbilerhvervet, og det er, at de faktisk har fået opbygget
nogle transportsystemer, der fungerer, og det har coastererhvervet ikke.
Man vil ikke opbygge de systemer til de skibe, som man ved alligevel skal skrottes om få år.
Derfor er en fornyelse af coasterflåden en forudsætning blandt flere for at få godset over på coastere.
Erling Oxdam (V), 1997-12-16:
Nu vil jeg altså ikke gøre mig klogere end boligministeren og Boligministeriets folk, som jo skriver i bemærkningerne, at de regner med, at markedslejen i øjeblikket er nået, og at den nye lov ikke - jeg understreger: ikke - vil bevirke et højere lejeniveau, selv om der bliver aftalefrihed. Der er jo stadig en vis konkurrence også om at få de gode lejere ind, og jeg kan ikke se, at det forhold, at man kan siges op efter 5 år, kan bevirke, at lejeren vil betale en meget høj leje for sit lejemål. Hvis han derimod har 10 års uopsigelighed eller mere, kan der blive tale om, at han godt vil betale noget mere, også af hensyn til de investeringer, han vil foretage i sit lejemål.
Det vil måske stige noget, men det er måske også tiltrængt visse steder, hvor man holder det nede i kraft af bestemmelsen om det lejedes værdi.
Villy Søvndal (SF), 1997-12-16:
Jeg forstår, at forslaget er blevet til på grund af det, der hedder tidens vilkår,
men må jeg ikke godt gøre opmærksom på, at hvis man er valgt til Folketinget, er det vel, fordi man har en forestilling om, hvor man synes, samfundet skal bevæge sig hen, og påvirke vilkårene?
Hvis det er et spørgsmål om at lade det komme an på høringssvarene, har jeg gjort mig den umage at læse dem igennem, og jeg kan se, at der er to, der anbefaler forslaget.
Det er udlejerne - og det kommer vel næppe overraskende for nogen - som den ene store gruppe, og det er Boligselskabernes Landsforbund.
Det forekommer til gengæld noget overraskende, at lige præcis de synes, det er en vigtig sag for dem, men lad det nu ligge.
Alle de andre høringssvar uden undtagelse advarer imod forslaget, og hver eneste lokale handelsstandsforening, vi har hørt fra, advarer imod det.
Kim Behnke (FP), 1997-12-16:
Jeg ved godt, at begrebet »den solidariske hæftelse« stammer fra den betænkning, der blev afgivet, men ikke desto mindre er det stadig væk en dårlig idé.
Når vi taler om 10 personer, som går sammen om så stor en investering med al den risiko, der er, for at det kan gå galt, så hæfter de altså sammen med hele deres familie med deres personlige formue og alting for gælden de næste 20 år osv. Det kan vi ikke byde folk.
Der er desværre ingen, der er parat til i vore dage at investere så mange penge for at være med til at få et coasterprojekt til at fungere.
I forhold til det andet, hr. Kai Dige Bach tog op, nemlig spørgsmålet om risikoen for, at der skal udvikle sig skattetænkning, er jeg fuldstændig enig.
Den risiko er jo væk, al den stund man går ind og beder om, at der skal være en forhåndsgodkendelse af disse projekter i Skatteministeriet. Så må det være Skatteministeriets folk, der skal være dygtige nok til at forhindre de rene skattespekulationsprojekter, så det kun er de seriøse byggeprojekter, der kommer på banen.
Villy Søvndal (SF), 1997-12-16:
Hr. Oxdam sagde, at han ikke var klogere end boligministeren og Boligministeriets folk, og det skal jeg ikke gøre mig klog på.
Men i de indlæg, der er kommet fra interesseorganisationerne, har samtlige udlejerorganisationer samstemmende sagt - og det er formentlig derfor, de er begejstrede - at forslaget vil betyde højere huslejer.
Jeg vil godt sige, at så synes jeg, der skal et vist mod til at stå heroppe på Folketingets talerstol og sige, at det tror man ikke bliver tilfældet.
Men det skulle jo så modsat betyde, at samtlige, der arbejder med spørgsmålet til daglig, altså handelsstandsforeningerne, Dansk Handel & Service og Lejernes LO, er forkert på den, er galt afmarcheret.
Kan det virkelig passe, at de er galt afmarcheret, eller er det mon ikke hr. Oxdam?
Kai Dige Bach (KF), 1997-12-16:
Jeg vil håbe, jeg kan nå at besvare spørgsmålet.
: Jeg vil lige så lidt som før deltage i den diskussion, om vi nu vil tage stilling til, om der i dette lovforslag skulle ligge en lille vippe, der siger, at det er en lille fordel eller ingenting, eller om jeg har ret, når jeg siger, at der slet ikke er et skib eller vil komme et i løbet af 5 år. Vi vil arbejde videre med denne her sag, og så vil jeg godt gå lige over i det næste spørgsmål om, hvorvidt det er skattetænkning, vi vil have.
Nej, det er det ikke, men når hr. Frank Aaen nu går op og stiller det samme spørgsmål bare lidt baglæns, så er det jo, fordi der ligger en eller anden tanke om, at det er et statsrederi eller noget, som staten halvt ejer, der skal til at drive småskibsfarten i Danmark, eller nogle andre luskede bagtanker, som vi overhovedet ikke er for.
Vi synes, det er mere interessant, at almindelige mennesker får lov at indbetale et lille beløb, som går til den skibsfart, end det er, at staten skal til at gå ind for alvor.
Det er ikke kun et skattetænkningscirkus, der interesser os.
Det interesserer os faktisk meget lidt.
Ellers kunne jeg heller ikke have foreslået, at vi ville gå ind for at godkende projekter eller kvoter eller sådan noget.
Hvis vi tager kvoter og godkendelser og sådan noget, så ville det jo være umuligt at lave et direkte skattesystem, og det samme svar må så gå videre til fru Elisabeth Arnold.
Jeg er ked af, hvis jeg har udtrykt mig forkert.
Selvfølgelig mener jeg - det er til fru Elisabeth Arnold -
ikke, at det er ligegyldigt, hvordan skattesystemet er, men jeg mener grundlæggende, at vi har det problem her i Folketingssalen, at 3-4 af de ministre, der har størst indflydelse på erhvervslivet, kun tænker i systemerne, og der er ganske få, der tænker på det erhvervsliv, som systemerne skal rumme.
Det er faktisk bare det, jeg prøver at påpege.
Jeg forsøger at vække ministeren til at fortælle, hvad man vil gøre ved sagen, og hvad man vil gøre, hvis småskibsfarten forsvinder, i stedet for at finde ud af, at det gør den.
Frank Aaen (EL), 1997-12-16:
Til hr. Kai Dige Bach: Jeg går ikke ind i den her diskussion
, fordi jeg har et eller andet statsrederi i baglommen.
Man kan altid, som hr. Kai Dige Bach gør nede fra sin plads, sige: Det plejer du at have - og så bygge sin argumentation på, hvad man tror, at modparten mener. Det, der lå i udvalget, og det er jo det interessante - jeg skal vende tilbage til det i min ordførertale - er, at der jo var to metoder til at sikre kapitaldannelsen i coastererhvervet.
Den ene var en genoplivning af skattefiduser, og den anden var en hjælp via Skibskreditfonden til at låne ham eller hende, der gerne vil drive en coaster, op til 95 pct. af coasterens værdi og på den måde sikre kapitaldannelsen til nye coastere og oven i købet også til at anskaffe sig brugt tonnage.
Der var altså en skattetænkermodel, og så var der en alternativ model, som var lige så liberalistisk, som hr. Kai Dige Bach kunne ønske sig.
Det, jeg ikke forstår, er, hvorfor hr. Kai Dige Bach aldrig har beskæftiget sig med den, der ikke var skattetænkning i, men kun har interesseret sig for den med skattetænkning i.
Kjeld Rahbæk Møller (SF), 1997-12-16:
SF ønsker af en række grunde, herunder ikke mindst af hensyn til miljøvenlig transport, at coastererhvervet får bedre vilkår.
Især finder vi det bekymrende, at den danske coasterflåde efterhånden er ret gammel.
Det er hverken miljømæssigt eller forretningsmæssigt hensigtsmæssigt.
Derfor ønsker vi bedre finansieringsvilkår for coastere, men det er en grundlæggende betingelse for os, at det sker, uden at der kommer et nyt skattecirkus, som vi kendte det for år tilbage.
Derfor skrev SF sammen med andre partier et betænkningsbidrag, der præciserede disse ønsker og pålagde skatteministeren at fremsætte et lovforslag efter de retningslinjer, der var indeholdt i betænkningsbidraget.
Det har skatteministeren nu gjort, og det skal han ikke have utak for.
Der har i pressen været livlig debat om, hvorvidt den præcise udformning af lovforslaget ville få den ønskede virkning i form af tilgang af flere coastere.
Det spørgsmål vil vi gå grundigt ind i under udvalgsarbejdet.
Men her under førstebehandlingen vil vi ikke fordybe os i tekniske detaljer.
Frank Aaen (EL), 1997-12-16:
Man skulle jo tro, at det var naturstridigt, og jeg ved i hvert fald, at det er i modstrid med SF's skattepolitik, at man går ind og i princippet bruger skattefiduser - om ikke i fuld udfoldelse, så i begrænset form - til at fremme det her formål.
Jeg vil spørge hr. Kjeld Rahbæk Møller om, hvorfor SF ikke har interesseret sig for det alternativ, der blev produceret på samme tid, nemlig muligheden for, at en coasterejer kan låne det, der er brug for, i Skibskreditfonden i stedet for at skulle begive sig ud på skattemarkedet.
Kjeld Rahbæk Møller (SF), 1997-12-16:
Må jeg lige minde hr. Frank Aaen om, at det faktisk er normalt i forbindelse med enhver erhvervsvirksomhed, at man har afskrivninger.
En hvilken som helst bager, der køber en bageovn, kan skrive den af.
Det er der en god grund til, nemlig at reglerne udartede til skattefiduseri, så vi var nødt til at lave de stramme begrænsninger.
Det, vi nu vil gøre, er at undersøge, om vi kan lave en opblødning, så vi får skibserhvervet nogenlunde ligestillet med andre erhverv, uden - vel at mærke uden - at vende tilbage til de gammeldags skattefiduser.
Og angående det alternative forslag, som hr. Frank Aaen påberåber sig: Jeg erindrer det faktisk ikke, men jeg skal da genopfriske det og se, om der skulle ligge en løsning dér.
Kjeld Rahbæk Møller (SF), 1997-12-16:
Jeg er da enig med hr. Frank Aaen i, at når man hørte hr. Erling Oxdam i dag, så var det, han talte om, alene at vende tilbage til den rene anpartscirkus, som vi kendte det for få år siden, og det er stadig væk ikke vores ønske.
Men at gå så vidt som hr. Frank Aaen og sige, at hver gang der er en konservativ eller Venstremand her på talerstolen, så handler det om uhæmmet skattefiduseri, synes jeg er at gå for vidt.
Det mener jeg ikke der er belæg for.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-16:
Alle forslag, der i dette Folketing kan samle mindst 90 mandater, kan vedtages.
Det behøver det ikke at blive særlig fornuftigt eller klogt af.
Det forslag med det flertal, som afspejler sig i betænkningen fra Erhvervsudvalget fra hine tider, hvor man foreslog, at der skulle genindføres anpartsregler ved finansiering af mindre miljøvenlige coastere, er et sådant forslag, som Det Radikale Venstre ikke mener bør nyde fremme.
Et flertal i Erhvervsudvalget har pålagt regeringen at fremsætte det her forslag.
Det har skatteministeren så gjort, og det er hans pligt.
Men fra radikal side må vi sige, at vi ikke kan medvirke til forslagets gennemførelse.
Vi vil ikke genåbne anpartsreglerne med spekulationsmuligheder og de risici, der ligger i det, og derfor kan vi ikke medvirke til forslagets gennemførelse.
Kai Dige Bach (KF), 1997-12-16:
Jeg kommer jo til at komme med tilståelse til hr. Kim Behnke:
Det får vi i hvert fald svært ved at bebrejde ministeren.
Det må man nok sige.
Men vores ønske har hele vejen igennem været at få denne her sag på bordet og få lavet noget fornuftigt ud af den.
Så er der jo det, at risikoen for det anpartssjov, som så mange her siger, jo ikke er, som den var før.
Det, vi taler om, er jo meget mere begrænset, og samtidig er der jo nu nye love imod en masse af de ting, der foregår.
Og så er der jo sket det helt fantastiske, at man i befolkningen har opdaget, at fradrag ikke kun er en gevinst, ligesom hr. Kim Behnke har opdaget det.
Man kan nemlig også lige pludselig løbe den risiko, som er meningen med det, og det er der vist mange, mange tusinde mennesker i Danmark, der har gjort.
Hvad der vil ske i fremtiden, kommer i hvert fald ikke på det her punkt til at ligne fortiden.
Jeg håber da bestemt på, at vi må komme til at diskutere det her, også med hr. Kjeld Rahbæk Møller, og at vi kan komme længere, så vi kan få noget, der kan bruges.
Og til hr. Frank Aaen må jeg jo sige: Vi ønsker altså ikke et uhæmmet skattefradrag.
Jeg ved ikke, hvor det kommer fra.
Jeg har endda lige stået og holdt en lang tale.
Det kan da kun være ønsketænkning at blive ved med at sige det, når jeg nu begrænser, hvad vi vil.
Og så kan det da i øvrigt godt være, at vi kommer tilbage til de forslag, som hr. Frank Aaen har lagt i betænkningen, og andre ting, for vi skal jo finde på et eller andet, og så må vi jo se på, hvad vi gør ved det.
Vi kan i hvert fald ikke være med til at sidde og se på, at det hele lukker, mens vi går og diskuterer teknik og fikumdik herinde.
Erling Oxdam (V), 1997-12-16:
Vi taler om to forskellige ting.
Vi taler dels om lejeniveauet, dvs. det generelle lejeniveau, og dels om, hvordan det vil være ved udlejninger, der påbegyndes efter den 1. januar 1999.
Her må man nok forudse en vis stigning, for når man ved, at nu kan lejeren ikke længere komme farende på et eller andet tidspunkt og sige, at han vil have lejen sat ned under hensyn til det lejedes værdi, er det klart, at der nok vil ske en forhøjelse i nye lejemål.
Men om det vil påvirke niveauet som sådan, skal jeg ikke kunne sige.
Det kan da godt være, at lejerne vil begynde at se sig om efter noget, der er billigere, og selvfølgelig vil det i begyndelsen bevirke, at mange nye lejekontrakter får en tand opad.
Men om det bliver af stor betydning for det samlede niveau, kan jeg ikke stå her og spå om.
Villy Søvndal (SF), 1997-12-16:
Vores bemærkninger var jo ikke så positive.
Alle, bortset fra udlejerne, og det kunne man forvente, siger, at dette ikke er nogen god idé.
Jeg tror ikke, at verden er af lave.
Jeg tror, at når udlejerne er begejstrede, er det, fordi udlejerne har udsigt til at tjene flere penge.
Når hver eneste handelsstandsforening, når Dansk Handel & Service, når LLO og de andre er bekymrede, er det, fordi de har en sikker fornemmelse af, hvem der skal betale.
Når nu billedet i øvrigt var så retvisende, kunne vi så ikke godt få den dér på plads?
Der er en venstrefløj med SF, der er bekymret, så er der en hr. John Vinther, der har beskrevet sin rolle ligesom værende en smule mod liberalismens hærgen, og så er der en fru Sonja Albrink, der siger: Pas nu lidt på, for der er nogle mennesker, der kommer i klemme.
Det er altså interessant, at de to fremskridtspartier sammen med Venstre, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre er dem, der virkelig står som liberalismens bannerførere i den her sag.
Er verden da helt af lave?
Ole Løvig Simonsen (S), 1997-12-16:
Jeg synes, at der er god grund til i hvert fald først at hæfte sig ved udlejerne.
Jeg har lige fortalt om, hvad udlejerne har skrevet, og det, de er meget imod, er det erstatningsansvar, der kommer ind.
Det havde man gerne været foruden og ville slet ikke have det så vidtgående, som det er blevet.
Derfor er det klart, at udlejerne har ønsket sig noget andet.
Også i forhold til det, der kom fra Lejelovskommissionen, for dér var de jo meget optaget af at følge de her ting op.
Dette er faktisk også en regering, som har modereret Lejelovskommisionens betænkningsforslag til det, der ligger i dag.
Det vil jeg da gerne lige sige.
Dernæst er det da rigtigt, at både Danmarks Lejerforening og ikke mindst Lejernes Landsorganisation også har et forbehold, men det kan vel ikke komme bag på nogen af os.
Men man skal også erindre sig, at Lejernes Landsorganisation allerede på et tidspunkt i lejelovsbetænkningen tog forbehold over for de her ting.
Det er der heller ikke diskussion om.
Derfor kan jeg udmærket se, at der på nogle områder her er en overensstemmelse mellem det, SF siger, og det, lejerorganisationerne siger.
Det, jeg i og for sig undrer mig over, er, at man her skal høre SF sammenfaldende med Dansk Handel og Service og de øvrige liberale interesseorganisationer.
Det er det ene.
Det andet, jeg gerne vil sige til hr. Villy Søvndal, er, at når nu man er så optaget af, at der kan være forskellige konstellationer i Folketinget, så kan det jo også godt tænkes - man kan ikke afvise det - at det er SF, der ligesom andre ikke ønsker at medvirke til færdiggørelsen af denne lov.
Det har hr. Villy Søndal tydeligt tilkendegivet.
Derfor må jeg da også sige, at det hele tiden har skinnet igennem også i de diskussioner, der har været ført i bladene og andre steder.
Men at man fra SF's side skulle give indtryk af, at vi lader lejerne sejle deres egen sø, når det ikke er rigtigt!
Det har jeg selvfølgelig prøvet at forklare over for Dansk Handel & Service.
Men indtil nu - vil jeg gerne sige - har mine argumenter ikke været i stand til at overbevise dem.
Jeg har i et interview til Dansk Handel & Service sagt, at jeg håber på, at disse organisationer nu går ind i en konstruktiv drøftelse med Boligudvalget for her at tilkendegive, hvad de synes, det er særlig vigtigt for dem at få ændret for at kunne varetage deres medlemmers interesser.
Vi må så vente og se, hvad der kommer ud af det.
Så skal jeg lige til allersidst henlede opmærksomheden
på, at det lovforslag, vi havde til behandling lige før, var regeringen ikke så glad for, men så vidt jeg husker, var SF meget glad for det.
Jens Peter Vernersen (S), 1997-12-16:
Lovforslaget er en opfølgning af satspuljeforliget og indebærer, at befordringsrabatten inden for lokalområdet for efterlønsmodtagere også kommer til at omfatte personer på overgangsydelse og seniorydelse.
Rabatordningen indebærer 50 pct. rabat på den ordinære abonnementspris.
Socialdemokratiet finder, at det er positivt, at der sker en ligestilling imellem efterlønsmodtagere og personer på overgangsydelse og seniorydelse, og derfor støtter vi naturligvis lovforslaget.
Else Winther Andersen (V), 1997-12-16:
Dette lovforslag er et led i aftalen om satspuljeregulering for 1998.
Venstre har noteret, at det satspuljeforlig rækker frem til udgangen af 1999, hvor loven skal tages op til revision.
Venstre anbefaler lovforslaget.