runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Christmas-Møller (KF), 2001-05-23:
Ja, det skal blive meget kort.
Det er lidt ærgerligt, men jeg vil gerne høre, hvor langstrakt sundhedsministerens tålmodighed er med den faglige kamp, som finder sted derude, til svækkelse af indsatsen for de sindslidende.
Vil sundhedsministeren sætte en dato på for, hvornår det her skal lykkes for Sundhedsstyrelsen, og hvis ikke det lykkes, vil ministeren selv tage over?
Skal det bare sejle sin egen sø, eller hvad?
Tom Behnke (KF), 2001-05-23:
Jeg er meget forundret over, at Enhedslisten kan stå og holde sådan et indlæg her.
Jeg var lige så forundret, da SF gjorde det, men da var jeg så forbavset, at jeg næsten ikke kunne nå at trække vejret.
Nu var jeg lidt forberedt på, at det nok ville gå samme vej med Enhedslisten, der her fra Folketingets talerstol står og remser en hel masse problemer op: amterne skærer ned, de penge, vi bevilger ekstra, forsvinder lige ned i et hul, som er etableret derude.
Det må der gøres noget ved her og nu.
Samtidig siger hr. Frank Aaen, at Enhedslisten ikke kan støtte det forslag til vedtagelse, som bl.a. Det Konservative Folkeparti har været med til at fremsætte.
Det er jo præcis det, der står i vores forslag til vedtagelse, hvorimod regeringens forslag er, at vi venter yderligere et år.
Ingen grund til hastværk.
Vi gør ingenting overhovedet.
Nu lader vi det hele sejle yderligere et år.
Hvad er det for et svar, som hr. Frank Aaen forventer?
Og hvis nu ministeren ikke svarer, vil hr. Frank Aaen så tage op til genovervejelse, hvilken af de to vedtagelser Enhedslisten vil støtte?
Arne Rolighed (S), 2001-05-23:
Jeg siger tak for de flotte opfordringer, jeg har fået til selv at gå med til kaffebordet og få snakken.
Når jeg tror, at Sundhedsstyrelsen er fuldt tilstrækkelig i den diskussion og i tilrettelæggelsen af de debatter, der skal være, er det også, fordi jeg går ud blandt fagfolkene og møder både psykologer og læger og ting og sager, og der fornemmer jeg, at de selv ser et kæmpebehov for at få forklaret offentligheden og os alle sammen
, hvordan det kan være, at variationen i behandlingstilbudene er, som den er.
De er nødt til at gå sammen med Sundhedsstyrelsen og få en ordentlig faglig diskussion om, hvad det er, der virker, og hvad er det, der ikke virker, og hvorfor variationerne er, som de er.
Men tak for den store tillid, der ligger gemt i de mange opfordringer, jeg har fået.
Jeg vil i første omgang lade Sundhedsstyrelsen tage opgaven på sig.
Tak skal I have.
Anne Baastrup (SF), 2001-05-23:
Jeg går lige med i koret, og jeg vil så opfordre ministeren til ud over at lave det her møde med de forskellige fagpersoner også lige inddrage amterne, således at de forskellige oplysninger, vi jo får rundtomkring fra, om, at man systematisk nedlægger de ledende psykologstillinger, giver anledning til eftertanke.
Hr. Peter Duetoft har jo nævnt de tre steder, som vi allerede nu har hørt om, men hvad så de andre steder, og hvad så de steder, hvor man af forskellige grunde vælger at lade psykologstillingerne være vakante?
Det hører vi jo også tit.
Så der er et kollektivt pres på ministeren, og jeg er helt sikker på, at det vil ministeren med stor fornøjelse leve op til.
Pia Christmas-Møller (KF), 2001-05-23:
Tit synes jeg, der er behov for at efterlyse lidt mere af slagsen, men lige nøjagtig i dag synes jeg, at vi har for meget beskedenhed hos sundhedsministeren.
Derfor vil jeg kraftigt opfordre ministeren til at imødekomme vores ønske om at indkalde ikke mindst psykologer og psykiatere på et vist niveau, sådan at vi kan få sat den politiske dagsorden, så vi kan sende signalet så kraftigt som overhovedet muligt til parterne om, at nu vil vi have, at de samarbejder og anerkender hinandens styrker og faglige kompetence til fordel for de sindslidende.
Det signal kan ikke sendes kraftigt nok og hurtigt nok.
Derfor vil jeg opfordre sundhedsministeren til at erkende den styrke, der trods alt ligger i det at have kors og bånd og stjerner på.
Peter Duetoft (CD), 2001-05-23:
Jamen hr. minister, det er altså ikke godt nok.
Hvis jeg har ret i, at der er ved at ske strukturændringer rundtomkring, og at de i virkeligheden fører til en situation, der er uhensigtsmæssig, er det altså noget, der haster.
For det andet: Tror ministeren med al respekt for Sundhedsstyrelsen, at den i virkeligheden har power nok til at være katalysatoren, så de faglige organisationer siger: Vi er nødt til at få et reelt samarbejde i gang?
Fagfolk er noget meget smukt, men der er altså også noget, der hedder pres og magt udefra, og her har en minister trods alt større power end Sundhedsstyrelsen, så var det ikke en idé, at ministeren tog det initiativ?
Når jeg siger det sådan, er det, fordi eksempelvis Den Danske Lægeforening jo for år tilbage har skrevet i sine retningslinjer, at man ikke må give neuroleptika, uden at der er en terapi ved siden af, men det blæser man jo på.
Det vil sige, at de faglige organisationer kan ikke engang få gennemført de her ting, så det er ministeren der skal til.
Kom nu frem af den der skyttegrav og sig: Vi prøver.
Kan vi ikke gøre det lidt bedre, har jeg hørt statsministeren spørge.
Jo, siger vi så, det kan vi godt.
Skal vi ikke gøre det i fællesskab?
Arne Rolighed (S), 2001-05-23:
: Sundhedsstyrelsen har allerede meddelt, at den er på vej til at tage et initiativ.
Tove Fergo (V), 2001-05-23:
Ja, det, ministeren siger, lyder meget fornuftigt, og det eneste spørgsmål, der er tilbage i sagen, er så: Hvordan vil det ske?
Vil ministeren opfordre Sundhedsstyrelsen til at tage et initiativ?
Arne Rolighed (S), 2001-05-23:
For det første er hospitalerne med deres dyre driftsform ikke beregnet til - undskyld udtrykket - at være bolig for den type patienter.
De skal ud på et andet niveau.
For det andet er det heller ikke hensigtsmæssigt for en færdigbehandlet patient at ligge på en hospitalsafdeling, så skal den pågældende flyttes til et andet sted, eventuelt hjemmet. Til fru Tove Fergo: En sundhedsminister kan selvfølgelig som politiker drage en masse fagpersoner ind og sætte sig ved et kaffebord, hvor man ordner verdenssituationen, men det fører formentlig ikke til ret meget mere end store armsving.
Jeg lægger mere vægt på, at Sundhedsstyrelsen skal tage et fagligt ansvar og fastholde fagfolkene på nogle forklaringer af, hvordan det kan være, man bruger meget det ene sted og lidt det andet sted.
Hvordan kan det være, man har mange psykosociale og psykologiske tilbud og næsten ikke bruger elektrochok det ene sted, og man et andet sted bruger
mange elektrochok og næsten ikke har nogen psykosociale tilbud
Den slags forklaringer vil bringe en faglig diskussion frem ved det bord, hvor fagfolkene sidder, og det forventer jeg mig meget af.
Men jeg tror, det er klogere at lade medicinaldirektøren og Sundhedsstyrelsen stå for den slags diskussioner end at lade sundhedsministeren gøre det.
Tove Fergo (V), 2001-05-23:
Vi manglede lige et svar fra sundhedsministeren vedrørende et møde, eventuelt iført blå FN-hjelm, mellem de forskellige personalegrupper - psykologerne, psykiaterne og socialpædagogerne - så vi også kan få nogle andre grupper ind på hospitalerne, så det ikke alene bliver en biologisk funderet behandling af patienterne, men også en behandling, der retter sig mod den raske del i mennesket og det psykoterapeutiske område.
Vil ministeren indkalde til et sådant møde, så vi kan komme et skridt videre i den retning, eller var det kun ord?
Birthe Skaarup (DF), 2001-05-23:
Et problem, som flere ordførere har rejst, er, at der ligger en stor mængde færdigbehandlede patienter på de psykiatriske hospitaler.
De skal ud i botilbud eller et andet socialt tilbud, men de tilbud findes ikke.
Jeg synes, det er uacceptabelt, at der ligger 50-60 patienter, som ikke kan komme ud.
Det er et stort problem, det har eksisteret meget længe, og jeg vil godt have, at enten sundhedsministeren eller socialministeren kommenterer det.
Peter Duetoft (CD), 2001-05-23:
Jeg vil gerne sige tak til sundhedsministeren, for jeg synes, han kom med nogle meget kloge betragtninger om balancen mellem psykiatere og psykologer.
Men jeg vil bare sige til sundhedsministeren, at når jeg hiver sagen op i dag, er det, fordi jeg er bekymret over de strukturændringer, man laver rundtomkring.
Det, at man fjerner chefpsykologfunktionen på tre store behandlingssteder, nemlig Hillerød, Roskilde og Nykøbing Sjælland, er jo udtryk for, at man mindsker deres placering i systemet, og så kan det ikke hjælpe noget, at ministeren synes, at de er så fantastiske, at de skal placeres højt i systemet, og at Sundhedsstyrelsen skal undersøge og sammenligne, og hvad ved jeg.
Det er alt sammen glimrende, men problemet er, om patienten er død, når man når frem til, at Sundhedsstyrelsen har sammenlignet.
Jeg råber vagt i gevær i dag, fordi det har vist sig, at man ude rundtomkring i hospitalssystemet øjensynligt prioriterer meget skævt, og så skal der vel ske et eller andet.
Det kan jo ikke hjælpe noget, at hele systemet bliver lavet om, og vi så bagefter kommer og siger, at der skulle for resten have været noget balance i det.
Jeg ved godt, at der er et slagsmål mellem amterne og staten, men hvis vi kunne få noget koordination og et pres fra ministerens side, ville det måske hjælpe lidt på det. Jeg synes, tegnene ser meget faretruende ud, men jeg vil takke for ministerens vurderinger.
Jeg deler dem, men jeg frygter, at systemet laver tingene om, inden ministeren får gjort noget.
Arne Rolighed (S), 2001-05-23:
Der var et direkte spørgsmål fra hr. Peter Duetoft: om jeg mener, at psykoterapi hører hjemme som en del af tilbudene til de sindslidende og også inden for hospitalsbehandlingen.
Til begge spørgsmål er svaret klart: Ja, ja!
Psykologien er et fag, der knytter sig til det kliniske område, et tilbud til patienterne om også at få mulighed for at få støtte herfra.
Jeg tror, diskussionen om balancen mellem de psykosociale tilbud, de psykologiske tilbud, lægemiddeltilbudet og tilbudet om elektrochok vil opstå helt naturligt som følge af den debat, Sundhedsstyrelsen nu starter, hvor man skal forklare, hvorfor nogle amter gør rigtig megen brug af elektrochok og andre former for lægemidler, og hvorfor der er andre amter, hvor brugen ikke er så fremtrædende.
Skulle den debat ikke alene afdække, hvordan det ligger med de forskellige substitutionsmuligheder, behandling, elektrochok, lægemidler, psykosociale forhold og psykologiske terapiformer, og hvorfor variationen er så stor, som den er, vil man også få en kvalitativ diskussion.
Jeg kan godt af egen drift finde på at tage diskussionen
om den psykologiske indsats op, også fordi vi på en række områder har mangel på speciallæger inden for psykiatrien.
Der er ingen tvivl om, at nogle af de patientgrupper, som i dag frekventerer psykiatere, også kan få tilsvarende støtte og behandling hos en psykolog, og der kan derfor være et dobbeltmotiv til at overveje, om psykologerne på terapeutiske områder kan få en lidt stærkere placering som erstatning for nogle af psykiaternes indsats.
Det er dét, det hele handler om.
Men hensyn til fru Pia Christmas-Møllers opfølgningsspørgsmål om frit sygehusvalg
vil jeg sige igen: Udgangspunktet er, at vi har en lov, hvorefter alle patienter i Danmark, der søger hospitalsbehandling med etik og psykiatri, som udgangspunkt har frit valg.
Jeg kan se to begrænsninger i det, uden at jeg dog kan nævne navnene på aktørerne.
Den ene er dér, hvor der er sammenhæng mellem tilbudene på hospitalsafdelingerne og de lokale tilbud, hvor patienten får støtte og behandling flere steder i et sammenhængende, effektivt tilrettelagt forhandlingsforløb.
Når man er afhængig af tætte og nære boligforhold, væresteder og støtteforanstaltninger, der spiller sammen med hospitalsafdelingerne, synes jeg, det er svært at finde en anden landsdel, hvor samspillet kan køre.
Her ligger der en strukturel begrænsning, som er lidt atypisk for de psykiatriske områder i relation til hele det somatiske område.
Men når vi er inde på hele tvangsområdet, tvangsbehandling og tvangstilbageholdelse og den slags ting, kan jeg ikke i dag her fra talerstolen give mere konkrete oplysninger om, hvordan vi definerer gråzonen.
Jens Peter Vernersen (S), 2001-05-23:
Det er måske nødvendigt at gentage, at uanset om risikoen er lidt større eller meget større, er der i hvert fald en større risiko ved at køre på en motorcykel end ved at køre i en bil. Der er jo ikke noget som helst nyt i, at hr. Kim Behnke er ude i ekstremerne og kunne forestille sig, at vi skulle forbyde, at der køres på disse motorcykler.
Vi har valgt en afgiftsbelægning på det her område.
Det har vi naturligvis nøje overvejet.
Sådan er det.
Kim Behnke (UP), 2001-05-23:
Ja, det sidste er jo noget sniksnak, og fordi hr. Jens Peter Vernersen ikke har læst udvalgets bilag.
Svaret på spørgsmål 36 er, at til efteråret kommer ministeren med et forslag om at ændre motorcykelbeskatningen.
Det har ministeren stillet i udsigt i svaret på spørgsmål 36
, fordi man er klar over, at der kommer et pres fra EU.
Så Socialdemokratiet kommer også til at gå ind for en afgiftsomlægning for motorcyklerne.
Så langt op skulle vi, før det blev sandhedens time.
Da svarede ministeren, at det jo kunne være, at der var nogle flere, der købte motorcykler, og så var man nødt til at gøre den overvejelse, at de så lader være med at købe en bil.
Og de penge, som ministeren ville have fået, ved at folk havde købt en bil i stedet for, kan man ikke undvære i statskassen.
Det er sandheden i Socialdemokratiet: Folk må ikke købe motorcykler, fordi man hellere vil have dem til at købe en dyr bil med 180 pct. registreringsafgift og 25 pct. moms.
Alt det andet er sniksnak.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-05-23:
Alkoholismen er i debatten i befolkningen og særlig i medierne sat i skyggen af debatten om narkotikamisbrug og det aktuelle spørgsmål om at inddrage heroin i behandlingen af narkomaner.
Der er et skærende misforhold også i den politiske interesse mellem de to misbrugsområder alkohol og narkotika
, også selv om antallet af og omfanget af de skader, alkoholmisbruget påfører samfundet, misbrugeren og dennes familie, langt overgår de problemer, der er på narkotikaområdet. For at bringe de problemer, der er forbundet med brugen af alkohol på dagsordenen, har forslagsstillerne fundet det nødvendigt at give plads til en grundig debat i Folketinget. Det kan synes overflødigt med sådan en forespørgsel, nu da regeringen har nedsat et udvalg, der skal komme med sin første delrapport medio 2001, men det ændrer jo ikke ved, at vi allerede nu ønsker regeringens syn på den nuværende behandlingsindsats, udviklingen i danskernes alkoholforbrug, det offentliges og det privates indsats på området, og hvilke elementer regeringen mener skal indgå i en forbedret indsats.
Gennem en grundig debat er det vores ønske at give regeringen et indblik i partiernes visioner og ønsker for en forstærket indsats på hele alkoholområdet.
Besvarelse
Tove Videbæk (KRF), 2001-05-23:
Er fru Anne-Marie Meldgaard klar over, at det jo er kommunerne, der visiterer, og kommunerne, der betaler de her pladser?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-05-23:
Ja, lad os nu igen huske et par meget grundlæggende ting.
For det første: Der er heldigvis ikke mindst takket være et godt samarbejde mellem miljøministeren og Folketingets partier om denne vigtige sag en meget bred tilslutning i Folketinget til regeringens, vores fælles miljøpolitiske linje i Europa og bredt internationalt, ikke mindst i et godt samarbejde med Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg og udvalgets formand.
Det synes jeg er så værdifuldt, at det må vi ikke sætte over styr i den mere formelle debat, vi har i dag.
Jeg synes, det er det væsentligste.
Der er jo ikke uenighed om politikkens indhold.
Dernæst synes jeg, jeg må sige til spørgerne, at miljøministeren har skrevet et fyldestgørende, udmærket brev til Folketingets Europaudvalg.
Miljøministeren har vedlagt det en omhyggelig redegørelse for politikkens indhold og for, hvor mange gange vi har stemt om sagen i Folketingssalen her, har gået sammen om gode, fredadrettede vedtagelser om miljøpolitikkens indhold.
Skal vi ikke holde os til det?
Jeg kan forsikre fru Lene Espersen om, at regeringen er fuldstændig optaget af et godt, tæt, respektfuldt samarbejde med Folketingets Europaudvalg, der bygger på dets beretninger - også den seneste - og de aftaler, vi har med hinanden, og dermed også om henholdsvis håndteringen af egentlige mandatforelæggelsessager og egentlige orienteringssager.
Det skal der ikke være spor tvivl om. Så har jeg ikke mere at tilføje til det her spørgsmål.
Birthe Skaarup (DF), 2001-05-23:
Fru Anne-Marie Meldgaard: Er det ikke kommunerne, der har mulighed for at bruge nogle tilbud?
Er det virkelig amterne, der har mulighed for at bruge de her tilbud?
Jeg har aldrig hørt om det, men jeg ved, at kommunerne har mulighed for at bruge de her selvejende institutioner, medmindre der følger kaution med.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-05-23:
Så bliver jeg jo nødt til at spørge fru Anne-Marie Meldgaard, hvad Socialdemokratiet har tænkt sig at gøre ved, at forholdet er sådan, for pengene skal jo falde over tre år, og forholdet bliver givetvis det samme næste år og næste år igen.
Tove Fergo (V), 2001-05-23:
For så at forstå det fuldstændigt.
Det vil sige: Hvis det pågældende amt har en driftoverenskomst med en alkoholbehandlingsinstitution, så er det patientens ret at bestemme, hvor patienten ønsker at blive behandlet.
Man kan altså som alkoholiker, som misbruger sige: Jeg ønsker ikke at komme i amtets ambulatorium, men jeg ønsker en døgnbehandling på den institution, som amtet har driftoverenskomst med.
Forholder det sig sådan?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2001-05-23:
Det er jo sådan i dag vedrørende det frie sygehusvalg, og i det her tilfælde hvor der er driftsoverenskomstaftaler mellem amterne og behandlingsstederne, at der skal foregå en visitation.
Og det er jo den, der - i hvert fald også i min verden her, hvor jeg taler om, at det kunne være ønskeligt, at det var det princip, der gik igennem - selvfølgelig skal overholdes.
Jeg kan ikke love fru Yvonne Herløv Andersen, hvordan aftalen om satspuljemidlerne for de næste år vil fordele sig, men det er da klart, at mine kolleger, som sidder med ved bordet, vil få en besked med hjemmefra om, hvordan vi prioriterer, at pengene fremadrettet skal bruges i den aftale, der kommer.
Tove Fergo (V), 2001-05-23:
Ja, fru Anne-Marie Meldgaard nævnte, at alkoholmisbrugernes brede behov skal tilgodeses i amterne.
Så vil jeg bare spørge Socialdemokratiets ordfører, om ordføreren er bekendt med, at den eneste type behandling, man så at sige kan få eller modtage i amtet og i H:S, er en ambulant antabusbehandling og et stempel i et kort.
Så hvor er den brede behandling, som tilgodeser den enkeltes behov?
Og så ville jeg bare lige høre, om jeg forstod ordføreren rigtigt, når ordføreren sagde, at alkoholbehandlingen lå under det frie sygehusvalg.
Jeg har måske misforstået det, men jeg vil så spørge, om det er muligt for en alkoholiker, der gerne vil i behandling, at vælge at komme i døgnbehandling i et andet amt, hvis det hører under det frie sygehusvalg?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2001-05-23:
Som jeg sagde i mit første svar til fru Tove Fergo, er det allerede muligt, at man kan benytte det frie sygehusvalg, også på det her område, de steder, hvor der er en driftoverenskomst med amterne og behandlingsstederne.
Og en melding fra mig i den sammenhæng er selvfølgelig i den retning, at det var ønskeligt, at det var der overalt, så det ikke var et spørgsmål om finansieringen, der stod i vejen for, at man kunne benytte de pladser, der er til rådighed rundtomkring i landet.
Til fru Yvonne Herløv Andersen: Jeg deler helt klart bekymringen.
Jeg synes også, det er uhensigtsmæssigt, at man ligesom foruddiskonterer de beløb, som vi prøver på at målrette til netop en større indsats og i det her tilfælde til døgnbehandling som sådan.
Helt klart.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-05-23:
Nej, det er ikke nogen anden debat.
Det er jo en direkte afledning af det, vi har besluttet i finansloven, det her store tiltag, der skulle komme, den styrkelse af området, der skulle komme. Og så vil jeg spørge, om ikke fru Anne-Marie Meldgaard og Socialdemokratiet deler min bekymring over, at vi allerede har brugt de 50 pct. til stort set ingenting, fordi man ude omkring i amterne trækker pengene tilbage.
Tove Fergo (V), 2001-05-23:
Ja, så vil jeg blot spørge, om Socialdemokratiets ordfører i virkeligheden mener, at alkoholbehandling burde høre under det frie sygehusvalg?
Sådan hørte jeg det nu.
Og hvis jeg har forstået det rigtigt, vil jeg da gerne høre ordføreren, om det er noget, regeringen lægger op til.
Om regeringen eventuelt også lægger op til, at man kan få en henvisning fra sin praktiserende læge til en behandling på en behandlingsinstitution enten døgn- eller ambulant, hvis lægen vurderer, at det er den rette visitation for patienten.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-05-23:
Jeg syntes alligevel, det var væsentligt også at fremføre, hvad partierne bag forespørgslen gerne vil, for at kunne tage det med ind i det arbejde, som foregår.
Så vil jeg sådan lidt ud mellem sidebenene sige, at det jo ikke er usædvanligt, at oppositionen bliver mødt med, at regeringen arbejder med noget.
Det er da heldigvis det almindelige. Jeg vil så for at lette arbejdsgangen på forslagsstillernes vegne fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse:
»Folketinget konstaterer, at fase 1 af det igangværende udvalgsarbejde om alkoholområdet forventes afsluttet medio 2001, men ønsker på nuværende tidspunkt at tilkendegive, - at den nuværende skævvridning i behandlingstilbudene bør rettes op ved genetablering af nedlagte døgnbehandlingspladser, - at de i finanslov 2001 afsatte midler til styrkelse af behandlingsindsatsen bruges til oprettelse af nye døgnbehandlingspladser og ikke til drift af allerede eksisterende pladser, - at Minnesotakuren og tilsvarende metoder, der i praksis har vist deres effektivitet gennem høje resultatprocenter, bør ligestilles med de offentligt anerkendte behandlinger som tilskudsberettigede, - at anvendelse af nye metoder som eksempelvis den finske Sinclair-metode bør inddrages som et supplement til de allerede eksisterende metoder til behandling af alkoholafhængighed, - at forskningen inden for området alkoholmisbrug og rehabilitering opprioriteres, og - at gruppen af psykisk syge alkoholikere særligt tilgodeses ved den fremtidige tilrettelæggelse af behandlingsindsatsen.«
Anne-Marie Meldgaard (S), 2001-05-23:
Hr. Frank Aaen kan jeg svare meget kort: Jo, det ærgrer mig.
Men jeg opfatter mere spørgsmålet som værende til sundhedsministeren, og jeg regner med, at sundhedsministeren svarer uddybende på det senere.
Til fru Tove Fergo: Jeg er godt klar over, at der måske er nogle mislyde med hensyn til, hvordan amterne prioriterer, men så længe vi har den fordeling af arbejdsopgaverne, så er det altså amterne, der kan prioritere.
Hvad angår det frie sygehusvalg, så udtrykte jeg mig på den måde, at der var tale om det frie sygehusvalgs princip, som jeg ønskede var måden, man gjorde det på.
Men for øvrigt er det frie valg muligt i dag, hvis der foreligger en driftoverenskomst på området.
Vedrørende satspuljepengene, som fru Yvonne Herløv Andersen kom ind på her, så er det jo altid beklageligt, hvis man er nødt til at bruge penge til noget, man ikke havde regnet med.
Men jeg går stærkt ud fra, at det er en anden diskussion, og at den diskussion skal vi have i satspuljeforhandlingerne.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-05-23:
Fru Anne-Marie Meldgaard løftede jo ikke sløret så meget for, hvad Socialdemokratiet egentlig gerne vil, og jeg er da helt sikker på, at Socialdemokratiet har haft en politik på området igennem flere år.
Men jeg vil spørge, om fru Anne-Marie Meldgaard ikke ved, at med hensyn til de 20 mio. kr., som fru Anne-Marie Meldgaard omtalte fra satspuljen, er det jo sådan, at der allerede har været besparelser på eksisterende institutioner.
Derudover skal amterne have de 5 mio. kr., det har man jo besluttet, og det vil sige, at der er 50 pct. tilbage.
Det vil jeg gerne have et svar på.