Peter Christensen (V), 2005-09-06:
Pengene fosser ind i statskassen, ikke fordi vi sætter skatten op, ikke fordi vi sætter massevis af gebyrer op, ikke fordi vi belaster borgerne med nye afgifter, tværtimod.
Pengene fosser ikke ind i kassen ved at gøre borgerne fattigere, men ved at borgerne bliver rigere.
Pengene fosser ikke ind i kassen, fordi borgerne bliver plukket, men fordi borgerne har lyst til at bestille noget.
Pengene fosser ind i statskassen, fordi det går godt i Danmark, rigtig godt, ikke ufattelig godt, men forventelig godt, ikke ufattelig godt, for det er sådan lidt Fætter Højben-agtigt, ufattelig godt er, når man får det hele forærende af rent og skært held.
Men sådan er det netop ikke.
Det er tværtimod dødkedeligt, hårdt slid, der ligger bag den forventelige succes.
Det går godt for de offentlige finanser, fordi beskæftigelsen stiger med titusindvis af job, fordi ledigheden er faldet til under 5 pct., og fordi væksten i samfundet stiger støt.
Og det går godt for borgerne, fordi de kan gøre en indsats, fordi de kan sætte nye ideer i søen, fordi de kan disponere i tillid til, at deres anstrengelser ikke bliver straffet med høje afgifter og flere skatter.
Det er en positiv cirkel.
Borgerne har tillid til, at regeringen har styr på den offentlige pengekasse.
Borgerne har tillid til, at regeringen ikke pludselig har en negativ overraskelse gemt i skuffen.
Borgerne ønsker ingen overraskelser, de vil kende rammerne.
De forventer, at regeringen har styr på den offentlige pengekasse.
Og de har fuldstændig ret.
Sagt ærligt, så er regeringens finanslovforslag for 2006 nok det mest forudsigelige finanslovforslag, vi har set.
Det rummer aldeles ingen grimme overraskelser, ingen stinkende afgiftsbuketter, ingen drastiske besparelser på det offentlige forbrug, ingen pinsepakker eller påskepakker eller julepakker, bare støt og rolig fortsættelse af regeringens kurs.
Men hurra for forudsigeligheden, gud ske tak for, at vi ikke længere skal afvente en socialdemokratisk finanslov i frygt og i bæven.
Denne regerings finanslov er tværtimod et håndslag til borgerne om, at de kan disponere trygt og sikkert i tillid til regeringens valgløfter, for vi opfylder jo vore valgløfter til punkt og prikke.
Nu nedsætter vi forældrebetalingen i daginstitutionerne til 25 pct., i første omgang for børn under 3 år, akkurat som vi lovede.
Vi afsætter 700 mio. kr. ekstra til sundhedsområdet, bl.a. til at behandle kræft, akkurat som vi lovede.
Vi afsætter knap 700 mio. kr. over de næste par år til folkeskolen, så børnene kan få flere timer i bl.a. dansk, akkurat som vi lovede.
Også det er en opfyldelse af, hvad vi lovede.
Vi øger støt og roligt den offentlige forskningsindsats med 440 mio. kr., akkurat som vi lovede.
Dermed stiger den samlede forskningsindsats målt i procent af BNP.
Nogle vil sige, det er for lidt.
Bare rolig, vi vil nå vores mål, vi vil være blandt de mest ambitiøse europæiske lande også om 5 år.
Tænk på, at nu står vi ved et vendepunkt.
Nu er det slut med at fylde de huller, som den tidligere regering efterlod.
Vi holder alle vores løfter, og samtidig med at vi holder den økonomiske kurs for 2010planen.
M055S49805080KAJE.FM.FM Page 4994 Thursday, November 10, 2005 10:44 AM
Oppositionen påstod, det ikke kunne lade sig gøre.
Oppositionen påstod, at regeringens politik ville kræve drastiske nedskæringer, men oppositionen tog fejl.
Denne regering har vist, at det kan lade sig gøre, at man både kan øge det offentlige forbrug stille og fredeligt, samtidig med at man sænker skatterne stille og fredeligt, og samtidig med at man nedbringer den offentlige gæld stille og fredeligt.
Er regeringen begunstiget af et helt utroligt held?
Er dansk økonomi trukket op i det høje gear af udenlandsk opsving?
Mit svar er, at man skal se sig omkring.
Det går jo ikke ligefrem fantastisk godt rundtomkring i Europa, og alligevel holder vi skindet på næsen i Danmark og lidt til.
Er vi ramt af Fætter Højben-effekten?
Nej, tværtimod.
Hvis jeg skal sammenligne finansloven for 2006 med en person fra Andeby, er det ikke Fætter Højben, men Bedstemor And.
De gode resultater er netop ikke en konsekvens af held, men af bevidst politik.
Bedstemor And arbejder hårdt, hun har styr på økonomien, hun lægger til side til hårde tider, men hun sørger også for at vedligeholde bygningerne på sin gård.
Og så har Bedstemor And altid råd til at tage sig af sine nevøer og dem, der i øvrigt trænger til hjælp.
Bedstemor And er ikke fedtet, hun er fornuftig.
Jeg ved godt, at nogle vil sammenligne regeringen med Onkel Joakim, der flyder i penge og alligevel ikke under sine omgivelser så meget som en 25-øre.
Tag f.eks. den tegning, der prydede forsiden af Politiken dagen efter, at regeringen præsenterede sin finanslov.
Tegningen var lavet af Roald Als, jeg tror, den var lavet for at underbygge Politikens nye reklamer, der hedder »Venstreorienteret propaganda«.
Jeg ved det ikke, men på tegningen så man i hvert fald finansministeren rulle sig i penge.
Alt imens stod en fattig pensionist og måtte bidrage til festen med sine småmønter.
Men sandheden er bare den modsatte, nemlig at ingen skal aflevere mere til statskassen, at alle er sikret af skattestoppet.
Aldrig har pensionisterne i Danmark været så rige som nu.
Aldrig har de arbejdsløse haft så trygge økonomiske vilkår som nu.
Men selv om det går godt i Danmark, er det jo ikke ensbetydende med, at udviklingen fortsætter i det uendelige.
Netop derfor føler vi i Venstre, at vi er bundet af 2010-planen og dens målsætning om at halvere den offentlige gæld.
Vi ved, at efter de fede år kommer der magre år.
Vi ved, at der vil være færre erhvervsaktive i fremtiden, stadig færre unge og stadig flere, der skal forsørges, stadig flere pensionister.
Derfor arbejder vi målrettet med at nedbringe den offentlige gæld, og det glæder mig, at det går helt efter planen og lidt til.
Gælden var på 50 pct. af BNP i år 2000, næste år vil den være faldet til 32 pct. Og vi lader os gerne måle på, at planen holdes, så gælden er faldet til de planlagte 25 pct. i år 2010.
Vi må og skal nedbringe den offentlige gæld, så vi ikke bliver sårbare over for økonomiske chok.
Vi må og skal nedbringe den offentlige gæld, så vi har lidt mere råderum også til fremtidens pensionister.
Nogle tror, at det nok skal gå, alene fordi vi bliver mere produktive og mere velstående, at vi kan producere os ud af forsørgelsesproblemet.
Det kan vi ikke.
Udgifterne til forsørgelse bliver nemlig forøget i takt med, at vi alle bliver mere velstående, netop fordi pensionister, arbejdsløse osv. automatisk får del i velstandsstigningerne.
Hvis vi ønsker at fortsætte på den måde, så må vi lægge penge til side.
Vi kan ikke bilde os selv ind, at pengene, vi får i kassen, vil fortsætte med at strømme ind.
Derfor ville det da også være helt uansvarligt at give los, uansvarligt at begynde en offentlig forbrugsfest.
Det ville være ren Anders And-politik, det ville være en tilbagevenden til den uansvarlige linje, der prægede Danmark i 1970'erne, en linje, som både borgerlige og socialdemokratiske regeringer har søgt at undgå lige siden.
De fleste, bortset fra Enhedslisten, er vel klar over, at der er grænser for, hvor uansvarlig man kan være, at der er grænser for, hvor meget man kan gældsætte og beskatte danskerne, uden at det giver bagslag.
Stod det til Enhedslisten, ville finansloven minde om Bjørnebandens ønskedrøm, en drøm om at tømme lommerne på de hæderlige, hårdtarbejdende borgere.
Jeg tager hatten af for det festlige indslag, Enhedslisten udgør i dansk politik, men jeg glæder mig nu samtidig over, at Bjørnebanden heldigvis aldrig har heldet med sig, heller ikke i Andeby.
Og så glæder jeg mig i øvrigt til de kommende finanslovforhandlinger, hvor alle partier har en rolle, hvis de vil spille positivt med.
M055S49805080KAJE.FM.FM Page 4995 Thursday, November 10, 2005 10:44 AM
Fra Venstres side lægger vi vægt på at afprøve oppositionens reelle forhandlingsvilje, ikke for at drille, men fordi vi oprigtigt tror på, at de fleste partier i Folketinget har en fælles interesse i, at de offentlige finanser fortsætter deres sunde udvikling, ikke på bekostning af borgernes velstand, men i kraft af borgernes velstand.
Alle har flere penge i dag, end de havde sidste år, og alle vil have flere penge næste år, end de har i år.
Der er jo ingen, der er blevet fattigere.
Derfor er jeg helt uenig i den tilgang, som Socialdemokratiet har til lighed.
Jeg kunne godt tænke mig at komme med et citat: Hvad er det for en ulighed?
Bistandsklienten i den anden ende af Køge bliver jo ikke fattigere af, at prisen på min bolig stiger.
Det er jeg sådan set enig i.
Det er bare ikke mit citat.
Det er den socialdemokratiske finansordfører, der kom med den politik.
Derfor er jeg simpelt hen forvirret, for nu kan jeg ikke finde ud af, om det er vigtigt at jagte lighed, eller det ikke er vigtigt at jagte lighed, hvis man er socialdemokrat.
Hvad mener Socialdemokratiet?
For hvis man freder boligejerne, er man ikke optaget af lighed, og så er man jo enig med os i, at det sådan set er uinteressant, for det vigtigste er, hvordan vi tager hånd om de svageste.
Og vi tager godt hånd om de svageste.
Så jeg synes altså, at vi snart bør få en klar melding.
Skattestoppet skelner ikke mellem rig og fattig.
Skattestoppet gælder for alle, og derfor gælder skattestoppet også, uanset om det er fradrag for pensionsindbetalinger, fradrag for renteudgifter eller fradrag for a-kasse-kontingent.
Skattestoppet sikrer, at man beholder sine fradrag, og derfor er jeg nødt til at spørge: Bliver den fremtidige socialdemokratiske skattepolitik sådan, at man selv afgør, hvornår man synes, at noget er uhensigtsmæssigt, et hul, eller hvad man nu kalder det, og så ryger det?
Kan det betyde, at f.eks. rentefradraget for realkreditudgifter også vil blive defineret som en uhensigtsmæssighed?