Steen Gade (SF), 2006-06-01:
Når jeg vil tage ordet i den her debat, er det, fordi jeg synes, det måske er bemærkelsesværdigt, at miljøproblemerne, klimaproblemerne tæller så lidt i statsministerens tale.
Jeg kan godt se, at der er, tror jeg, ni linjer om det i statsministerens tale.
Jeg tror faktisk, det er mere, end det var tidligere.
Når jeg alligevel undres, er det, fordi det, vi oplever ude i verden, altså uden for Danmarks grænser, er, at det er ved at gå op for stadig flere, at en af vor tids allerstørste udfordringer er at løse klimaproblemerne og miljøproblemerne.
Det er der jo heldigvis også andre der er ved at se.
Og jeg har nævnt tidligere i debatten, at en række erhvervsfolk nu også markant kritiserer regeringens politik på det område.
Jeg vil citere fra Information i tirsdags, hvor der er interview med Grundfos’ koncernbestyrelsesformand, hr. Niels Due Jensen, hvori han siger, at regeringen er bagstræberisk, fordi den ikke vil binde sig til mål for biobrændsler.
Det er jo et område, som en enig opposition presser regeringen på, men regeringen giver ikke et bud på at leve op til de anbefalinger og krav, som EU har stillet.
Vi kan konstatere, at regeringen er for sparsom med forskningsmidlerne, som Niels Due Jensen siger, på området miljø og energi.
Han fremhæver med rette, synes jeg, at regeringen ikke har ambitioner på det her område, sådan at dansk industri kan komme i front.
Han påpeger med rette, at der ikke ligger klare mål for, hvordan vi kan blive fri af olieafhængigheden.
Alt sammen noget, som vi fra SF’s side har påpeget i årevis.
Det glæder mig virkelig utroligt, at vi nu har progressive dele af erhvervslivet, som beder det her Folketing om at opprioritere vores miljøpolitik, som beder os om at opprioritere vores indsats for at løse klimaproblemerne.
Jeg synes godt, det kunne give anledning til at gøre lidt status.
Da den her regering trådte til, nedskar man miljøbevillingerne med 33 pct.
Der er ikke noget land i den vestlige verden, der har præsteret at lave en nedskæring på en tredjedel.
Fugle, fisk og frøer har fået det ringere under den her regering.
Det fik de sådan set også tidligere, fordi biodiversiteten forringes år efter år.
Derfor har man jo målsætninger om, at forringelserne i biodiversiteten skal stoppes år 2010.
Så det bliver altså ringere og ringere, så længe den her regering sidder.
At det så er svært at løse, er en anden sag.
Men statsministeren har jo simpelt hen bare givet befolkningen et fuldstændig forkert og fordrejet billede.
Vi har problemer med biodiversiteten.
Den bliver ringere og ringere.
Jeg beder statsministeren trække det i sig igen, så vi kan få en ny og ordentlig debat.
En anden åbenlys fejltagelse, som statsministeren begik, var, at han egenmægtigt og personligt greb ind og udnævnte Bjørn Lomborg til at have en særlig position i Danmark.
Desværre fik han den også en periode i verden.
Men er tiden egentlig ikke inde til, at vi alle sammen siger, at Lomborgæraen er forbi?
Hvilket budskab var det, Lomborg kom med om drivhuseffekten?
Det er jo det, der er katastrofen – at en statsminister, for at nedprioritere miljøpolitikken, egenhændigt udpegede en person, der skulle sende det budskab ud i verden.
Nu er det heldigvis, som om folk kan se, at det vender.
Erhvervslivet presser os heldigvis til noget mere fornuftigt, til noget af det, som vi i SF har sagt i årevis.
Og så er der kommet en international opmærksomhed, bl.a. på grund af Al Gores indsats og Cannesfestivalen; det er jo interessant, det kommer den vej fra.
Jeg har lyst til at sige, at det jo er interessant, hvor meget af det, Al Gore har fremhævet i sin kritik af den amerikanske indsats, der ligner det, der sker i Danmark.
Hvad sagde Al Gore, da han blev spurgt i Cannes?
Han sagde, at det værste ved Bushregeringen, var, at man havde nedprioriteret miljøet, og at man havde ladet en række år gå uden handling.
Det er da interessant, hvor meget det passer med statsministerens indsats.
Hvad kunne vi gøre?
Ja, for at løse klimaproblemerne kunne vi jo gøre det, at indsatsen på miljøteknologi fik en højere prioritering, når man skal udmønte globaliseringsstrategien.
Regeringen har jo svigtet i sin globaliseringsstrategi.
Der har man jo ikke givet det den høje prioritet.
Hvad er vores mål?
Det er, at Danmark skal være nummer et i vedvarende energi, skal være nummer et i energibesparelser.
Det interessante ved den målsætning er – i modsætning til en masse andre målsætninger, statsministeren har, om, at vi kan blive verdens førende i snart det ene og det andet – at den her er realistisk, at den kan forene ønsket om at skabe job med ønsket om at løse de store miljøproblemer og klimaproblemer, og at den kan forbinde os med det, der er solopgangsindustrierne i stedet for, hvad store dele af de andre ting måske er, at forbinde os med solnedgangsindustrierne.
Det var et SF-initiativ, der satte den proces i gang, men der skal altså mere til.
Det kan heller ikke være sådan, at det, der mest styrer miljøpolitikken, er statsministerens manglende forståelse for fremtiden og finansministerens manglende lyst til at foretage de nødvendige investeringer; for det er jo en investering i fremtiden.
Det interessante ved den fremtid er, at den vil give job, den vil være med til at løse problemet, og den vil sørge for, at vi også får tjent nogle penge ved at kunne eksportere en del af den teknologi, vi så vil opfinde.