runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Jelved (RV), 2005-02-24:
Jeg må bedrøve fru Charlotte Dyremose, for i foråret 2001 blev der faktisk i nogle erhvervsorganisationer regnet på Det Radikale Venstres skatteforslag – det er det samme, vi taler om i dag – og da var buddet, at det ville give en beskæftigelseseffekt på 50.000.
Det, der er sagen, det, der er det spændende, er: Hvorledes bærer vi os ad med at indrette skattesystemet, således at familierne har en reel valgmulighed for at vælge at købe serviceydelser eller købe forbrugsgoder, fordi skatten på serviceydelser ikke vil være så stor, som den er i dag?
Det er en helt anden tankegang
Det, der ligger bag ved Det Konservative Folkepartis måde at tænke skat på, er, at når man giver skattelettelse, så øger man det private forbrug, og så bliver der flere arbejdspladser.
Men det er en meget, meget lille effekt, der koster mange penge.
Det, man skal gøre, er at lave nogle reelle strukturændringer, som ændrer vores adfærd, og det gør Det Konservative Folkepartis skattepolitik ikke.
Jeg skal afsløre for fru Charlotte Dyremose, at Det Radikale Venstre overhovedet ikke er imponeret af Det Konservative Folkepartis skattelettelser.
Når jeg hører økonomi- og erhvervsministeren holde tale på sit landsråd og stå der og rose sig af, at Det Konservative Folkeparti har sparet borgerne for 20 mia. kr. i skat på grund af skattestoppet og de 10 mia. kr. i skattelettelser, så tænker jeg: Tænk, hvis Det Radikale Venstre havde haft 20 mia. kr. til at bruge på skattesystemet, så kunne vi have lavet strukturen rigtigt om, således at vi havde fået sænket skatten markant på arbejde.
20 mia. kr. til at lave en strukturændring, det ville jo være en fantastisk gave.
Vi synes ikke om den måde, som regeringen finansierer skattelettelserne på.
Vi bryder os ikke om, at man udskyder gældsafdragelsen ved at bruge af overskuddet, og vi mener ikke, at man får den effekt ud af det, som De Konservative gerne ville have.
Vi mener ikke, det er den rigtige måde at gøre det på.
Men vi kan snakke om det, hvis vi kan snakke om måden at gøre det på.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-02-24:
Jeg vil da også gerne gratulere med den fine fremgang, og så vil jeg spørge, om man har tænkt sig at bruge den og invitere til det her samarbejde, for jeg har bemærket, at Det Radikale Venstre ligesom Det Konservative Folkeparti jo har agiteret for lettelser af skatten på arbejde, og bemærket, at begge partier også er gået frem.
Der er så bare en central forskel: Det Konservative Folkeparti arbejdede for skattelettelser og var med til at gennemføre det.
Det Radikale Venstre taler godt nok om skattelettelser, men når så regeringen kommer med et konkret forslag, nej, så vil man sandelig ikke være med.
Marianne Jelved (RV), 2005-02-24:
Vi skal ikke løsrive os fra nogen som helst.
Vi er Det Radikale Venstre.
Jeg ved ikke, hvad det er for en tankegang.
Jeg står her som repræsentant for Det Radikale Venstre, fremfører Det Radikale Venstres politik, forholder mig til regeringsgrundlaget, statsministerens tale.
Jeg troede, det var det, debatten her handlede om.
Jeg troede faktisk, det var det, det drejede sig om.
Vi fortsætter med at prøve at præge al den lovgivning, der er herinde.
Vi lægger vores forslag frem for Folketinget.
Alle de love, der kommer, vil vi prøve at gå ind og se om vi kan få indflydelse på.
Vi vil afprøve Venstres og Konservatives tilsagn om samarbejde, selvfølgelig vil vi det.
Men vi vil også bruge vores tid ude i landet, hvor vi møder mange gode Venstrefolk, som er meget kede af den politik, der føres af regeringsflertallet herinde, og som en gang imellem kommer til at sige til mig: Bare du sad i den regering, så du kunne få den til at lave en ordentlig politik.
Så der er en mægtig basis for Det Radikale Venstre til at vinde flere stemmer.
Jens Rohde (V), 2005-02-24:
Min hukommelse er ikke dårlig.
Jeg kan jo godt huske meget af det, for meget af det var vi jo også med til fra V's og K's side.
Nogle af de reformer, som SR-regeringen gennemførte dengang, havde den jo ikke kunnet gennemføre uden at have V og K med.
Det ændrer jo bare ikke ved, at fru Marianne Jelved ikke hele tiden kan kigge tilbage, men bliver nødt til at prøve at forholde sig til, hvad det er for nogle muligheder, hun har for selv at få gennemført sin politik i det danske Folketing.
I øjeblikket er den tale, som fru Marianne Jelved holder, på lige fod med Enhedslisten, som jo isolerer sig og dermed ikke får den store mulighed for at få sin politik igennem.
Så kan man jo stå og være selvfed og komme med mange flotte ord om, hvad man vil, fordi det er en gratis omgang, hvis det er sådan, at man ikke kan samle mandaterne til det.
Det, der undrer mig, er, at fru Marianne Jelved ikke her giver tilsagn om at komme i arbejdstøjet og være med til at gennemføre og påvirke i stedet for at have fastlåst sig til et ægteskab med Socialdemokraterne.
Brug dog den fremgang, fru Marianne Jelved har fået, Det Radikale Venstre har fået, til at få noget af politikken gennemført og til at være konstruktive.
Og i den forbindelse vil jeg gerne spørge: Vil Det Radikale Venstre være med til at arbejde konstruktivt for at løsrive sig fra Socialdemokraterne?
Marianne Jelved (RV), 2005-02-24:
Det er jo ærgerligt, at hr. Jens Rohdes historiehukommelse er så dårlig.
Der foregik jo et fantastisk reformarbejde i 1990'erne.
Hele arbejdsmarkedet blev reformeret.
Fra 9 år på dagpenge til 4 år, ungdomsarbejdsløsheden blev fjernet, fordi vi lavede reformer.
Vi sænkede marginalskatten.
Vi liberaliserede finansieringen af boliger.
Vi lavede en masse reformer.
Ellers havde vi ikke kunnet løfte beskæftigelsen med 200.000.
Og jeg minder om, at de konjunkturer, vi levede under i Danmark i 1990'erne, var de samme, som Tyskland og Frankrig levede under, men de lavede ikke tilsvarende reformer.
I april 2001, og det er snart 4 år side, fremlagde vi vores skatteforslag, som vi gik til valg på i 2001 og i 2005.
Jens Rohde (V), 2005-02-24:
Jeg vil da gerne ønske Det Radikale Venstre tillykke med et flot valg.
Derfor er det jo relevant at spørge, når nu Det Radikale Venstre har fået sådan en fornem fremgang, som de har fået: Hvad ønsker fru Marianne Jelved egentlig at bruge disse mange nye mandater til?
Hvad vil fru Marianne Jelved bruge dem til?
For når vi hører fru Marianne Jelveds tale om topskat, der skal væk, velfærdsreformer og retsligt forbehold i EU, der skal væk, og fru Marianne Jelved helmer ikke på udlændingepolitikken, før hun har fået sin politik igennem, så kigger jeg mig rundt i Folketingssalen og siger: Hvordan i alverden vil fru Marianne Jelved få det gennemført?
Det bliver da i hvert fald ikke med Socialdemokraterne.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-02-24:
Det er jo lige præcis her, problemet er.
Regeringen laver reelle skattelettelser, Det Radikale Venstre laver kun skatteomlægninger.
Og så er problemet lige præcis tilbage til det her med at skabe efterspørgslen.
For det nytter jo ikke noget, at der er flere, der gerne vil arbejde noget mere, fordi de får lettet skatten, hvis fru Marianne Jelved til gengæld, som fru Marianne Jelved ønsker at gøre det i sit oplæg, brandskatter erhvervslivet ud af landet, for så er der ikke nogen virksomheder til at opsuge arbejdskraften, og så får vi jo ikke flere i arbejde.
Så måske fru Marianne Jelved skulle gå væk fra den model med omlægningerne og være med til sammen med Det Konservative Folkeparti og regeringen at lave reelle skattelettelser.
Frank Jensen (S), 2005-02-24:
Nu stillede ordføreren for De Konservative mange spørgsmål, men man skal også lære at prioritere, hvilket spørgsmål man vil have svar på.
Lad os så vende tilbage til SOSU-uddannelserne, social- og sundhedsuddannelserne.
Man har jo en række uddannelsesmuligheder inden for social- og sundhedsuddannelserne, og vi er da meget åbne over for at forhandle, hvis det kan påpeges, at der inden for de uddannelser er behov for at se på, hvordan man kan øge adgangen, adgangsvejene.
Man skal altså have lavet en plads i kommunen eller i amtet, før de kan komme ind på skolen.
Der er jeg altså bare nødt til at sige til fru Charlotte Dyremose: Lad os se på det.
Vi er meget åbne over for at forhandle med regeringen om, hvorvidt vi kan give nogle bedre adgangsveje, for vi får brug for at rekruttere flere til social- og sundhedsuddannelserne i fremtiden, og vi får brug for at se på, hvordan vi kan mindske det store frafald.
Det har også noget at gøre med det arbejdsindhold, der er i det arbejde, de kommer ud i bagefter, og vi bliver nødt til at se på, hvordan vi på de store kvindearbejdsområder, vi har her, kan få en bedre tilrettelæggelse af arbejdet og skabe større indflydelse på eget arbejde.
Troels Ravn (S), 2005-02-24:
At der ikke skulle være anvendt enorme ressourcer, mener jeg er en underdrivelse.
Der er ifølge Kommunernes Landsforening på et eneste år anvendt 125 mio. kr. i kommunerne til udarbejdelse af disse frit valg-ordninger, og jeg vil spørge fru Pia Kjærsgaard, om hun ikke mener, at man burde sætte ideologiske hensyn til side og virkelig fremme ældreplejen derude, hvor de ældre medborgere virkelig kan mærke, at pengene gør nytte.
Jens Rohde (V), 2005-02-24:
Ja, med den indsats, vi gør i dag, vil vi allerede fra år 2008 nå op på, at det er 30 pct. af vores energiforbrug, der udgøres af alternativ energi, f.eks. vindenergi.
Det er da endda ganske ambitiøst.
Problemet er jo lidt, at vi i dag rent faktisk eksporterer strøm lavet af vindenergi til nul kroner, fordi vi ikke har kapacitet til at udnytte den.
Regeringen satser jo på en energipolitik, der går på to ben, som sikrer, at der også er en kapacitet til at udnytte den energi, vi producerer.
Alt andet vil jo være penge ud ad vinduet.
Vi har altså en målsætning, og med den indsats, som vi gør i dag, ja, der er vi i 2008 oppe på 30 pct.
Hr. Mogens Lykketoft havde et slagnummer, der gik på, at vi i år 2015 skulle være oppe på 40 pct. af vores energiforbrug, men fra 2008 vil vi altså allerede være på 30 pct. Og derfor er det jo også sådan temmelig realistisk, at vi kan nå op på 40 pct. eller derover, når vi når år 2015.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-02-24:
Jeg vil anbefale hr. Jens Rohde at læse lidt mere på, hvad det er for en energipolitik, regeringen rent faktisk har.
Der er ikke lavet nogen ambitiøse planer.
Det er jo netop det, der er problemet, at regeringen ikke har villet satse ambitiøst på hele det område, der hedder udbygning med vedvarende energi og energieffektiviseringer, selv om der ligger så mange job inden for det her område, at det faktisk fuldt ud kunne udfylde de 60.000 job, som regeringen har som et papirmål, men som den endnu ikke har givet svar på, hvordan den rent faktisk vil skaffe.
Jeg kan kun se det, som oppositionen har presset igennem.
Jeg kan ikke se andet.
Ja, tavshed kan jeg høre, men afslør det venligst for os.
Det ville da være dejligt at høre, hvis der rent faktisk er en ambitiøs politik, der rækker ud over 2008.
Jens Rohde (V), 2005-02-24:
Naturligvis er der muligheder i hele energisektoren.
Vi skal bare have tingene til at følges ad.
Vi har lagt nogle ambitiøse planer frem om, hvor stor en del af vores elforbrug den alternative energi, vindenergien f.eks., skal udgøre frem mod 2008, tror jeg at det er.
Så selvfølgelig er det også et satsningsområde.
Man skal bare passe på med, når vi har sat en eller anden industri i gang, har skabt nogle private arbejdspladser, at fastholde, at f.eks. den offentlige støtte skal fortsætte på alle områder inden for den enkelte branche.
Vi har jo f.eks. sagt, at vi ønsker målrettet at satse på nanoteknologi, bioteknologi, informationsteknologi, fordi vi har nogle gode virksomheder, som også kan understøtte udviklingen her.
Det er jo den måde, man hele tiden må prioritere på, men det er ikke ensbetydende med, at der ikke bliver satset på vindenergi i Danmark.
Der bliver faktisk satset ret meget, og regeringen har jo også fremlagt nogle ganske ambitiøse planer for, hvor stor en del af vores energiforbrug der skal bruges.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-02-24:
Jeg går jo ud fra, at hr. Jens Rohde er enig med mig i, at der er færre job i den private sektor i dag, end der var, da den nuværende regering trådte til for 3 år siden, at regeringen altså ikke har formået at skabe job i den private sektor.
Nu har hr. Jens Rohde lige henvist til det her dokument, regeringsgrundlaget, og at der er 10 sider om det.
Der står bare ikke noget på de 10 sider om, hvordan regeringen rent faktisk vil skabe flere job i den private sektor.
Mit spørgsmål er så: Er hr. Jens Rohde enig i, at hvis vi bruger den viden, som statsministeren brugte mange ord på under sit indlæg, og kombinerer den med vores viden om vores energisektor, så har vi faktisk en enestående mulighed for at skabe rigtig mange job i den private sektor?
Spørgsmål nummer to er: Vil regeringen satse på det her område, eller vil den ikke?
Carsten Hansen (S), 2005-02-24:
Ud over alle de mange råd og kommissioner er der ikke mange andre anbefalinger i afsnittet om uddannelser i verdensklasse, end at man afventer.
Vi står altså med en træt, svag regering, der må vente på, at der er nogle, der anbefaler et eller andet, og den ansætter smagsdommere til at komme med dem.
Hvad er det, man vil gøre for de 2.000 unge, der er faldet ud bare i år?
Fra den 1. januar og frem til den 1. marts vil der, der hvor man har afskaffet uddannelsesgarantien, falde ca. 2.000 unge mennesker ud.
Vil man sikre, at de 500 mio. kr., som man sparer om året, føres tilbage, så alle unge kan få en uddannelse?
Vil man sikre, at den ene milliard, man har sparet på voksen- og efteruddannelserne, de 106.000 kursusuger, der er forsvundet på efteruddannelserne, føres tilbage, så vi kan få verdensklassen tilbage?
Så er vi gerne med til at diskutere, hvordan vi kommer videre derfra.
Er man indstillet på en reel genopretning, eller er det bare slesk tale og billig portvin?
Jens Rohde (V), 2005-02-24:
Det, jeg rent faktisk godt kan lide ved det her regeringsgrundlag, er, at man også ærligt siger: Vi har nogle målsætninger, og vi ved også, hvor vi vil hen, men vi har selvfølgelig ikke alle svar på, hvordan vi når derhen.
Derfor kan det jo være meget fornuftigt, at man får flere til at kigge på det, nogle af de aktører, som er ude på markedet, bl.a. arbejdsmarkedets parter.
Det synes jeg da er sund fornuft, når vi taler om voksen- og efteruddannelse.
Jeg har brugt meget af min taletid til at fortælle, at det ikke er noget, som regering og Folketing kan løfte alene, men er noget, som må løftes i fællesskab.
Man må jo finde ud af det, hvis man ikke har alle svar på forhånd, eller hvis man erkender, at man kun har nogle svar på forhånd.
Vi tror ikke, at vi har patent på sandheden og patent på alle løsninger, og så er det vel meget fornuftigt at nedsætte nogle kommissioner, nogle råd, nogle udvalg, der så skal færdiggøre deres arbejde inden for en afgrænset tidsperiode, sådan at vi får nogle bedre værktøjer til at nå vores mål.
Og ja, jeg kan sige, at vi ønsker at leve op til det, der står i regeringsgrundlaget, og det vil vi også gøre.
Carsten Hansen (S), 2005-02-24:
Man får jo helt tårer i øjnene af at høre på hr. Jens Rohde, når vi hører om alle de gode ting, man gerne vil gøre.
Hvis vi tager det i regeringsgrundlaget, der handler om uddannelser i verdensklasse, er der seks afsnit.
Lad mig nævne, at der skal være et udvalg inden for erhvervsuddannelserne, en karakterkommission, der skal laves en analyse af internationalisering, der er et fællesudvalg om livslang opkvalificering, og der er en analyse af, hvorfor der er så få, der tager en videregående uddannelse.
Venstre ved man hvor man har, og så bliver det til noget: flere smagsdommere, flere kommissioner, ingen handling.
Eller hvad er det, regeringen vil med det her?
Det er jo ikke kommissioner, analyser og karakterkommissioner, vi mangler.
Er det sådan, at man vil gennemføre og genindføre en uddannelsesgaranti i ungdomsuddannelserne der, hvor der er beskæftigelse, og ikke nøjes med de mange, mange kommissioner?
Ud af seks punkter er der fem kommissioner, som skal nedsættes.
Jens Rohde (V), 2005-02-24:
Hvis vi skal kunne skabe beskæftigelse for de folk, vi uddanner, vil det være sådan, at man ikke altid kan få den uddannelse, der har første prioritet.
Det siger vi også åbent og ærligt.
Det kan man jo heller ikke inden for de videregående uddannelser.
Her kan man ikke altid få den uddannelse, der har første prioritet, men der er en mulighed for at få en uddannelse.
Det har vi ikke.
Aktiviteten på AMU-centrene er jo også enorm.
Samtidig har vi altså, så vidt jeg lige husker, oprettet over 2.000 virksomhedspraktikpladser.
Det er praktikpladser, som sikrer eller i hvert fald øger mulighederne for den unge for at få et arbejde, hvorimod det, vi så tidligere, var, at man væltede ind på skolepraktikken, og at alt for mange af dem, der var færdig med skolepraktikken, efterfølgende ikke kunne få et arbejde.
Det er derfor, at vi har lavet en omprioritering.
Det er for at sikre folk beskæftigelse.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-02-24:
Jeg må så ud fra det her svar konstatere, at regeringens program i høj grad er fup, for fakta er jo, at uddannelsesmulighederne for en lang række unge i øjeblikket er blevet mindre.
Uddannelsesgarantien inden for de erhvervsfaglige uddannelser er faldet med 75 pct., fordi muligheden for at få praktik på skolen på en række områder, hvor der er meget, meget gode beskæftigelsesmuligheder efterfølgende, er forsvundet.
Det gælder f.eks. for de mange unge, der gerne vil være tømrere eller automekanikere.
Det er steder, hvor der er meget gode beskæftigelsesmuligheder.
Det synes jeg er en ærgerlig besked for unge, der gerne vil i gang med en uddannelse.
Jens Rohde (V), 2005-02-24:
Jeg synes, at fru Pernille Blach Hansen burde skelne lidt mellem, hvad der er kompetencegivende uddannelser, og hvad der er ikkekompetencegivende uddannelser.
Jeg synes, at fru Pernille Blach Hansen burde sondre en lille smule mellem, hvad det er for uddannelsesinitiativer, som kan bringe folk i beskæftigelse, og hvad det er for nogle uddannelsesinitiativer, som ikke bringer folk i beskæftigelse.
Hvad er så fup og fakta i det?
Med hensyn til skolepraktikken – der er i øvrigt stadig væk en meget stor andel af skolepraktikpladser – har vi forsøgt at konvertere den til praktikpladser i virksomhederne, fordi praktikpladser ude i virksomhederne er det, der skaber beskæftigelse, og meningen med, at vi uddanner vores unge, er jo, at de skal kunne få et arbejde bagefter.
Derfor er det en rigtig prioritering, regeringen har lavet.
Regeringen har lavet en prioritering, hvor vi sikrer, at de praktikpladser, som de får, rent faktisk også kan give et arbejde til de unge bagefter.
Er det egentlig ikke målsætningen med vores uddannelse?
Pernille Blach Hansen (S), 2005-02-24:
I denne diskussion synes jeg, at det er meget vigtigt at holde op, hvad der er fup, og hvad der er fakta.
Nu sidder der en masse unge rundtomkring i landet sammen med deres forældre og skal vælge, hvilken ungdomsuddannelse de skal på.
Fakta er, at andelen af unge, der gennemfører en ungdomsuddannelse er faldet i denne her regerings tid.
Fakta er, at regeringen i forhold til den tidligere regerings mål nu sænker ambitionsniveauet for, hvor mange unge der skal have en ungdomsuddannelse.
Fakta er, at der er et stort fald i antal praktikpladser over de sidste 5 år, nemlig 27 pct., og fakta er, at regeringens svar netop har været at nedlægge en stor del af skolepraktikken.
Så er det, jeg spørger
: Er regeringens og Venstres fine ord om ungdomsuddannelser fup?
Eller vil regeringen være med til at forsøge at påvirke fakta f.eks. ved igen at genoprette de skolepraktikpladser, der i øjeblikket forsvinder og dermed forhindrer en række unge i at gennemføre den uddannelse, de gerne vil have?
Lene Jensen (S), 2005-02-24:
Jamen det er jo rart at høre, at vi måske har fælles målsætninger.
Det er lidt nyt for mig, vil jeg så sige, at også Venstre skulle være så optaget af vedvarende energi.
At udnytte jobpotentialet både der og andre steder kræver jo forskning, fordi det er grundlaget for fremtidens arbejdspladser.
Det var ikke noget, som hr. Jens Rohde opholdt sig særlig meget ved i sit ordførerindlæg, men det står i regeringsgrundlaget, og vi hørte det også fra statsministerens side.
Sådan som jeg har forstået det, ligger der en plan for, at man gerne vil give 10 mia. kr. mere til forskning, idet der så måske også skal bruges noget på uddannelse og noget andet.
Vi kan jo starte der, hvor jeg gerne vil have bekræftet, at Barcelonamålsætningen, som vi jo er fælles om gerne at ville leve op til, jo ikke kun – i citationstegn – indebærer, at man skal bruge 3 pct. af BNP på forskning, den indebærer, at den private sektor skal bruge mindst 2 pct. og den offentlige sektor mindst 1 pct.
Jeg vil gerne have bekræftet, at også den målsætning har vi tilfælles.
Frank Jensen (S), 2005-02-24:
Det er jo ret interessant, at hvis man slår efter i Folketingets forhandlinger, kan man se, at den, der har brugt ordet klassekamp, foruden hr. Jens Rohde, som lige har brugt det, og så mig selv lige nu, er statsministeren.
Statsministeren brugte, da han tiltrådte i 2001, klassekampsbegrebet her fra Folketingets talerstol, og statsministeren har gjort det igen for nogle ganske få timer siden her.
Det er ikke mig, der blæser til klassekamp, det er statsministeren.
Statsministeren benytter enhver lejlighed til at tale om klassekamp, og det er jo forståeligt, at statsministeren gør det.
For konsekvenserne af den politik, som statsministeren fører med fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti, er jo en politik, der skaber større ulighed i vores samfund.
Det, som det gamle begreb klassekamp dækker over, er netop ulighed mellem mennesker, og sådan som jeg hører hr. Jens Rohdes tale i dag, er den en fortsættelse. Man ønsker at skabe ulighed mellem mennesker, fordi man tror på, at de bedst stillede i vores samfund skal have gulerødder, mens de dårligst stillede i vores samfund skal have pisk.
Det er jo den logik, som man hører, hver eneste gang man hører de neoliberale i Venstre tale.
Jens Rohde (V), 2005-02-24:
Jeg må sige, at den tale, hr. Frank Jensen holdt her, vil jeg ikke lige definere som en fremtidsvision.
Jeg vil snarere sige, at det lød som en nutidsdepression.
Hvis hr. Frank Jensen havde stået ude på et stadion, så ved jeg godt, hvad publikum var begyndt at råbe.
Jeg tænker på, om hr. Frank Jensen har overvejet, at det måske godt kunne være, at befolkningen rent faktisk godt kan gennemskue, hvad de enkelte partier står for, og at befolkningen rent faktisk er en oplyst befolkning, der godt kan finde ud af at tænke selv, godt kan finde ud af at træffe nogle beslutninger om, hvad det er for en politik, de helst vil have der føres i det her land.
Sådan lød det ikke på hr. Frank Jensens tale.
Men nu har jeg forstået, at hr. Frank Jensen blæser til klassekamp.
Vil hr. Frank Jensen ikke give et lidt mere konkret bud på, hvad denne her klassekamp skal bruges til?
Jens Rohde (V), 2005-02-24:
Så kunne jeg jo spørge, om hr. Morten Østergaard ikke kan bekræfte, at hvis man kigger gennem hele historien, så har fleksible skatter altid været lig med højere skatter.
Og højere skatter – og især i den dur, som Socialdemokraterne har lagt op til – fremmer ikke beskæftigelsen.
Det fremmer ikke beskæftigelsen, at man sørger for at give vores virksomheder øgede omkostninger.
Det er ikke vejen at gå.
Vi har jo bare altid set, at fleksible skatter er lig med højere skatter.
Hvorfor er de det?
Det er selvfølgelig, fordi der er et enormt pres på de offentlige udgifter.
Det er selvfølgelig også, fordi der er et enormt pres her i Folketinget for, at man gerne vil ud og bruge en masse penge, ikke mindst for at vise sin egen godhed.
Det viser jo handlekraft.
Skattestoppet giver jo virksomheder, som er dem, der skal skabe arbejdspladserne, tryghed til, at de kan disponere.
Derfor er skattestoppet den bedste garanti, man kan give danske virksomheder, for, at de ikke bliver overhældt med nye udgifter, og at de derfor kan disponere trygt og godt og skabe arbejdspladser.