runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-29:
Efterhånden som spørgetiden udvikler sig, får man altså den mistanke, at finansministeren er ved at blive atomkrafttilhænger og i hvert fald ikke tilhænger af en afvikling af atomkraften.
Han begynder med at sige til fru Anne Grete Holmsgaard, at der skal laves nye regler, og så får vi at vide, at der er nogle regler, at de bare er sådan, og at sådan bliver de ved med at være.
Thor Pedersen (V), 2003-01-29:
Min holdning er, at man skal tilstræbe den største grad af sikkerhed.
Så må det være en vurdering fra gang til gang, hvis man overhovedet taler om værker, for der er jo ikke tale om nye værker.
De kan ikke give penge til nye værker i det nuværende regelsæt.
De kan give penge til at færdiggøre værker, som er under opførelse.
Det er så en vurdering af, hvad det er, man vinder ved at gøre det, og om der er andet, som kan dekomponeres i stedet.
Det er en løbende vurdering, og her vil jeg ikke bindes op på, om det er antal megawatt, eller hvad det er, man måler det ud fra.
Men princippet er, at vi tilstræber den største grad af sikkerhed.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-01-29:
Jeg går ud fra, at finansministeren ved, at det er EU-Kommissionens udmelding og har været det i flere år, at for at investere i færdiggørelsen af værker, skal der fjernes andre værker.
Og jeg går ud fra, at det må betyde, at ministeren mener, at en minimumsbetingelse - en minimumsbetingelse - for, at der overhovedet ydes midler til færdiggørelse af værker, er, at andre værker af mindst samme størrelse nedlægges som en forudsætning for det.
Kan ministeren bekræfte, at det er ministerens holdning?
Thor Pedersen (V), 2003-01-29:
Når man spørger til at færdiggøre nye værker, kan det være et meget godt formål, hvis det betyder, at man kan reducere eller fjerne usikre værker.
Alt andet lige
er der brug for energi.
Det er der også inden for det tidligere Sovjetunionens område, hvor problemerne er.
Der ligger en kvalitet i, at hvis der er værker under opførelse, som er mere sikre end dem, der i givet fald kan fjernes, er det en gevinst for os alle sammen. Spørgsmålet før var, om et Tjernobylværk overhovedet kan bringes frem til at have den sikkerhed, der gør, at det kan afløse andre værker.
Jeg vil ikke give afkald på, at man er i stand til at færdiggøre nye værker, der er langt mere sikre end dem, man så kan skrotte.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-29:
Der står i den betænkning, som ministeren henviser til, at hvis man betaler 10 pct., så er man i den situation, at man kan modtage de samme ydelser, som medlemmerne af organisationen kan modtage.
Det vil sige de forskellige tilskudsordninger og alt det der, som vi sådan set kender til, at landbrugsorganisationerne styrer.
Derfor kan man jo stille spørgsmålet: Kan man betale sig fra, at der kan være eksklusivaftaler på et område?
Det er jo det, der er tilfældet, for de øvrige medlemmer af organisationen ved jo, at det er igennem organisationen de får deres rettigheder.
Thor Pedersen (V), 2003-01-29:
De eksisterende regler har også en høj prioritet omkring sikkerhed, hvor målet er i højeste grad at sikre eksisterende værker, og hvor overvejelsen er, om det kan lade sig gøre, og om det har noget formål at fjerne værket.
Det er det, der nu finder sted.
I det nuværende regelsæt hedder det, at man kan forøge sikkerheden, og at man kan færdiggøre værker, og at man ikke kan påbegynde nye værker.
Sådan er regelsættet i dag.
Det, der er afgørende for den debat, der måtte komme, når det når frem til Rådet, er, hvordan regelsættet ser ud med hensyn til sikkerhed, hvad det er, der har den højeste prioritet, hvordan man definerer det.
Det arbejde udestår.
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-29:
Jeg takker for svaret, men synes alligevel ikke, at jeg er helt tilfreds med det, for det er jo ikke den almindelige opfattelse i Danmark, at man kan modtage tilskud, rådgivning m.v., og derfor var spørgsmålet også stillet sådan, at det jo ikke bare var rådgivning, men alle de ydelser og tilskud, man kan få inden for landbruget, hvis man er medlem af en af landbrugets organisationer.
Det var med hensyn til det forhold, at jeg gerne ville høre, om ministeren ikke mener, at det er urimeligt, at opfattelsen er sådan.
Det kan da godt være, at regeringen her ikke mener, at der er nogen forbehold, fordi den har anlagt en anden betragtning, men almindeligvis opfatter man det sådan, at hvis man ikke er medlem af organisationen, så er der en række ting, som man ikke kan få fra det offentlige, og det er det jeg ønsker afklaret.
Mariann Fischer Boel (V), 2003-01-29:
Jeg er jo blevet stillet det spørgsmål, om jeg finder det rimeligt, at man skal være medlem af landbrugets organisationer for at modtage rådgivning.
Hvis det, der nævnes i spørgsmålet, i virkeligheden også var tilfældet, ville jeg ikke finde, det var rimeligt.
I betænkningen, nr. 1419, fra juni måned sidste år fra Udvalget om Eksklusivbestemmelser er netop spørgsmålet om eksklusivbestemmelser og adgang til rådgivning behandlet, og jeg kan henholde mig til udvalgets konklusion om, at man ikke fandt grundlag for at antage, at der inden for landbrugs- og fiskeriområdet findes eksklusivbestemmelser eller eksklusivlignende forhold, der begrænser erhvervsudøvelsen. Det fremgår af udvalgets konklusion, at der ikke ved levering af konsulent- eller rådgivningsydelser stilles krav om, at modtageren, dvs. den enkelte landmand eller den enkelte fisker, er medlem af den forening, der leverer ydelsen, uanset om der er tale om tilskudsberettiget eller ikketilskudsberettiget rådgivning. Jeg kan supplerende oplyse, at den del af rådgivningen, der modtager tilskud fra staten i henhold til konsulentordningen inden for jordbruget, er underlagt EU's statsstøtteregler, og efter de regler skal alle organisationer, der er godkendt til at yde den tilskudsberettigede rådgivning over for jordbrugerne, yde den rådgivning over for alle.
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-29:
Spørgsmålet er stillet på baggrund af, at der ligger et beslutningsforslag, som pålægger regeringen at afskaffe eksklusivbestemmelserne, og der har været udarbejdet en betænkning.
Nu har vi så alle sammen været spændt på at se, hvad det var, regeringen spillede ud med, og det har vist sig, at ud af alle de forhold, der er nævnt i betænkningen, har man kun valgt at slå ned på et enkelt område, nemlig forholdet mellem lønmodtager og arbejdsgiver.
»Synes ministeren, at det er rimeligt, at man skal være medlem af landbrugets organisationer for at få rådgivning m.v., når VK-regeringen er imod eksklusivaftaler?«
Lene Espersen (KF), 2003-01-29:
Jeg tror, vi er meget enige om målsætningen.
Jeg tror, at meget af det også drejer sig om den offentlige debat, hvordan man håndterer det her tema, og der tror jeg da, at mange gode kræfter skal overveje, hvad vi kan gøre for, at vi f.eks. med de erfaringer, man har fra Fyn, hvor der jo er rigtig god statistik på området, kan forhindre de her unge mennesker i så rent faktisk at begå selvmord.
En ting er jo at gå i selvmordstanker, noget andet er at tage skridtet fuldt ud og tage livet af sig, og det er en kæmpemæssig tragedie, som vi bliver nødt til at gøre vores yderste for at forhindre. Jeg tror som sagt ikke, at det er straffelovgivningen, der er det sted, der er behov for justeringer.
Jeg tror, det er mere sådan på det forebyggende plan, at vi skal være oppe
på dupperne
Men det betyder altså ikke, at vi ikke skal undersøge, hvad der foregår i andre lande, og derfor er jeg indstillet på at undersøge, hvad man har ændret lovgivningsmæssigt i andre lande for at komme det her problem til livs, og det kan jo være en bred vifte af sager.
Det behøver jo ikke kun at være inden for retspolitikken.
Der er måske også andre områder, hvor man har taget initiativer, der har medvirket til en holdningsbearbejdning blandt de unge.
Så den positive tilkendegivelse vil jeg komme med.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-01-29:
Jeg er glad for justitsministerens tilkendegivelse, fordi der netop er nogle erfaringer i udlandet, som vi muligvis kan benytte os af. I den sammenhæng synes jeg så også, det er vigtigt at være opmærksom på, at verden forandrer sig hele tiden.
Da vores straffelovgivning blev lavet, havde vi ikke et internet, og jeg tror slet ikke, at nogen af dem, der var med til at lave straffeloven på det tidspunkt, havde tænkt på, at man altså på den utrolig lette måde kunne masseudbrede forslag til, hvordan folk kan tage deres eget liv.
Der er en svensk forsker, der hedder Henrik Mäkkenen, der har påvist, at der begås færre selvmord i lande, der har en klar restriktiv holdning til selvmord.
Ungarn og Danmark er til eksempel nogle af de lande, der har den mindst restriktive holdning, og det er til gengæld også de lande, der har nogle af de højeste selvmordsprocenter.
Der er altså meget, der tyder på, at jo mere restriktiv et samfund er i forhold til selvmord, jo færre selvmord bliver der begået.
Derfor er jeg glad for justitsministerens tilkendegivelse af, at man altså er parat til at se på, hvad man gør i andre lande for at forebygge selvmord, og hvordan man også via straffelovgivningen forsøger at forhindre, at bl.a. børn og unge begår selvmord.
Så håber jeg, at justitsministeren også vil bruge den viden, vi eventuelt får, til at gå ind og se på den danske straffelovgivning.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-01-29:
Generelt må man glæde sig over, at inden for de sidste 10 år er antallet af mennesker, der begår selvmord, halveret.
Der er dog et område, hvor der ikke er sket nogen forbedringer, og det er med hensyn til børns og unges selvmord.
Antallet af unge piger, der forsøger selvmord og også begår selvmord, er tredoblet på 10 år.
Jeg tror, at der er en sammenhæng mellem antallet af selvmord blandt børn og unge og så det stigende antal hjemmesider, man kan finde på internettet, som giver opskriften på det perfekte selvmord.
Grunden til, jeg tror, der er den sammenhæng, er selvfølgelig, at hos børn og unge er der ikke så langt fra holdning til handling.
I det øjeblik man har tænkt en tanke, er der ikke nødvendigvis særlig langt til, at man også udfører det, man har tænkt, og hvis man så oven i købet kan gå ind på en hjemmeside og finde den perfekte opskrift på selvmordet, ja, så begår man det.
Jeg kan give justitsministeren et enkelt eksempel på, hvad der kan stå på sådan en hjemmeside.
Jeg beklager meget, at det, jeg nu vil læse op, er ret modbydeligt: »Velkommen alle sammen, hvad enten du er en selvmordstype på udkik efter en hurtig, sikker, økonomisk og smertefri måde at dø på eller er en eller anden konservativ fyr, som håber på at undertrykke mine ord. Måske er du bare nysgerrig med hensyn til hængning.
Jeg kunne ikke bekymre mig mindre om retsforfølgelser, og ved du hvorfor?
Når du læser dette, er jeg død.
Ha, ha.
I kan ikke straffe mig.«
Under denne her lange smøre er der så også en opskrift
på de forskellige metoder, man kan benytte sig af, hvis man altså vil tage sit eget liv
Det er baggrunden for det spørgsmål, jeg har stillet til justitsministeren her i dag.
»Vil ministeren redegøre for, hvorledes man i dansk lovgivning kunne kriminalisere mennesker og/eller organisationer, som direkte eller indirekte opfordrer andre til at begå selvmord, herunder tænkes ikke mindst på de personer/organisationer, som står bag diverse hjemmesider på internettet - hjemmesider, hvor man finder »opskriften« på, hvorledes man tager livet af sig selv - og dér får selvmord til at fremstå som en legitim udvej?«
Skriftlig begrundelse
Medens selvmordstallet generelt er faldende, er det desværre stigende for børn og unge.
Det er spørgerens opfattelse, at det blandt andet kan skyldes hjemmesider med opskrifter på det perfekte selvmord.
For børn og unge er der til tider ikke langt fra tanke til handling.
Hvis det således også er let at finde ud af, hvordan man tager sit eget liv, kan de omtalte hjemmesider være befordrende for flere selvmord/selvmordsforsøg blandt børn og unge.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-01-29:
Selvfølgelig er jeg også enig i, at vi skal gøre det, vi kan for at forebygge, og den handlingsplan, som nu har virket over for de voksne, må vi se at få udbygget, så den også kommer til at virke over for børn og unge.
Men jeg tror også, det er helt afgørende, at når vi snakker lovgivning, er vi, hvad skal jeg sige, så stramme som overhovedet muligt.
Man kan jo se, at der er tre muligheder, når det drejer sig om at hjælpe andre til selvmord.
Der er den direkte hjælp, hvor man altså rent fysisk, som justitsministeren siger, hjælper i det her tilfælde et ungt menneske til at tage sit eget liv.
Den anden er, at man opfordrer til eller rådgiver.
Endelig er den tredje propaganderen for.
Det er de to sidste områder, hvor jeg ikke synes, at vi i dansk lovgivning er tilstrækkeligt stramme. I andre lande går man ind også på de sidste to områder og lovgiver, ikke alle lande, men nogle lande gør det.
Jeg er nemlig ret overbevist om, at hvis man f.eks. på en hjemmeside kunne finde opskriften på, hvordan man fremstiller kemiske masseødelæggelsesvåben, så ville vi sørge for at få det forbudt med det samme, og for mig at se er det her mindst lige så slemt.
Igen vil jeg spørge justitsministeren: Er der ikke en mulighed for, at vi kunne prøve at gå ind og se på, om vi kunne stramme formuleringerne i straffeloven, så de to sidstnævnte områder, altså opfordring til og propaganderen for, også på en eller anden måde blev omfattet?
Thor Pedersen (V), 2003-01-29:
Det er klart, at de arbejder efter de eksisterende regler.
Sådan vil det jo altid være.
Det, jeg siger, er, at de regler er under bearbejdning.
I forbindelse med udvidelsen skal der vedtages et nyt regelsæt, og de skal vedtages af Rådet.
Det er interessant, hvad det er for regler, der stilles op, hvad det er, man kan arbejde inden for, og hvad man kan bruge pengene til under Euratom.
Det fastlægges af Rådet.
Bagefter udmøntes de administrativt af dem, der har fået bemyndigelse til det, og der deltager også eksperter fra nationalstaterne til at påse, om de mål, der er sat op, også følges.
Et nyt sæt regler er altså under udarbejdelse, og de kommer til Rådet på et tidspunkt.
Jeg ved, at de har været her til en første drøftelse hos miljøministrene.
Det er velfineret fra starten.
Procenter er procenter.
De stiger ikke.
Promiller er promiller.
De stiger ikke.
En kroneafgift er en kroneafgift i kronebeløbet, og det kan ikke sættes op.
Det er egentlig meget enkelt.
Når man tidligere talte om skattetryk, var det finurlige jo, at man jo kan få skattetrykket til at falde, selv om den samlede beskatning stiger, hvis man vægter fra beskatning af personlig indkomst til beskatning over afgifter, fordi afgifterne jo er indregnet som en del af bruttonationalproduktet.
Det vil sige, at skattetrykket reduceres for hver gang, man flytter én krone i direkte beskatning til indirekte beskatning.
Så man skal være meget varsom med at vurdere udviklingen i skattetrykket over årene.
Her ligger forklaringerne på, hvorfor man kan få det til at falde et år, selv om det reelt stiger.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-01-29:
Ja, nu har regeringen jo kun siddet godt 1 år, men uanset hvor vanskeligt ministeren har ved at indrømme det, så er sagen jo, at den eneste periode, man rent faktisk har haft et skattestop i vores land, er fra 1993-2001.
Da steg skatterne ikke under ét.
Jeg går ud fra, at finansministeren er fuldstændig på det rene med, at det forholder sig sådan.
Nu har vi så en situation med den nye regering, hvor man har højprofileret et skattestop, som jo dybest set kun er en definition, for skatterne stiger jo på masser af områder.
Det har jo også været nævnt her i Folketingssalen, hvor man har haft debatter, at skatterne stiger på masser af områder, men det er jo alene et definitionsspørgsmål, der gør, at man på nogle bestemte områder så har sagt, at der skal skatterne ikke stige på nuværende tidspunkt.
Thor Pedersen (V), 2003-01-29:
Jeg er utrolig glad for skattestoppet.
Meget glad.
Jeg synes, det er et megaskridt i dansk økonomisk politik.
Og enhver lettelse, som jo er en reel lettelse, ved at reducere i beskatning af arbejdsindkomst ud fra skattestoppet ser jeg som en gevinst.
Så er det en politisk prioritering, hvordan man fordeler den.
Det har spørgeren ret i.
Det udestår.
Men jeg er overordentlig glad for skattestoppet, og hver krone, man i øvrigt kan sikre, at borgerne kan få lov til at beholde yderligere ved at blive på arbejdet og ved at præstere en særlig indsats, er jeg også glad ved.
Så den profil, der er mulig, er også den profil, der er blevet gennemført. Altså det er det maksimalt mulige, der vil blive tale om, når man er ansvarlig med hensyn til det økonomiske råderum.
Men udgangspunktet er skattestoppet, som Socialdemokratiet i sin tid startede med at sige var helt umuligt, det kunne ikke overholdes.
Nu har vi altså overholdt skattestoppet, og vi skal også nok finde ud af over årene at gennemføre lettelser i personbeskatningen.
Det er et klart sigte for os i regeringen, og det er også det, der fremgår af regeringsgrundlaget.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-01-29:
Jeg ved ikke, om det skulle forstås sådan, at finansministeren var tilfreds med en ambition om f.eks. at fordele 5 mia. kr., for så meget vil der ikke engang være, når man ser på det økonomiske råderum efter de tal, der er lagt frem fra Finansministeriet, men det er nu den side af sagen.
Men lad mig sige, at hvis man så skal vælge en profil, så kan der vælges mange forskellige profiler, det ved alle, der har været med til at lave skatteoplæg også tidligere.
Men hvis profilen nu var, som jeg også antydede, at det var på mellemskatteområdet - der har man jo bundet sig lidt op på De Radikale - ja, så kunne man, hvis man brugte samme beløb, få en skattelettelse på ca. 200 kr. om måneden. Men problemet er vel for regeringen, at man måske vil være lidt tilbageholdende med det, for det betyder jo, at pensionister og førtidspensionister og folk på forskellige overførsler, også 350.000 deltidsansatte ligger uden for mellemskatteområdet, plus hjemmehjælpere og lægesekretærer og sygehjælpere osv., alle, der ligger i det der bundskatteområde, jo ikke vil få noget ud af en skattelettelse, hvis man fremlægger en profil, der kommer til at betyde, at det bliver på mellemskatteområdet. Derfor havde jeg egentlig troet, at når man skulle gå i gang, så ville man altså større ting, men vi får jo bekræftet her, også når man læser de udtalelser, som statsministeren er kommet med i forbindelse med sin 50-års fødselsdag, at den ambition har man ikke.
Man er tilfreds med det der småtteri.
Men så kan man sige, at så ændrer man jo ikke væsentligt på lønbeskatningen, så imødekommer man jo ikke de krav
derudefra
Kan det virkelig være rigtigt, at regeringen ikke vil videre på det område?
Thor Pedersen (V), 2003-01-29:
Det er rørende.
Nu stiller hr. Jens Peter Vernersen målet op ved at sige: Det her er altså et regnestykke, og hvis det er ambitionen, så ved jeg ikke hvad.
Jamen hvad er det for en ambition, hr. Jens Peter Vernersen så egentlig taler om?
Det her er et simpelt regnestykke, hvor hr. Jens Peter Vernersen spørger: Hvis man har 5 mia. kr. og fordeler det på 4,1 million bundskatteydere, så er det rigtigt, at det bliver 1.200 kr. om året til hver, altså 100 kr. om måneden.
Det er rigtigt nok.
Det behøver man jo ikke få bekræftet i en spørgetid, det kan man jo meget hurtigt selv regne ud.
Og hvis tallet er dobbelt så stort, så er det dobbelt så meget, og hvis det er halvt så stort, så er det halvt så meget.
Det er jo evident rigtigt.
Det, der er afgørende, er, hvad det er for en politik, man lægger frem.
Hvad er endemålet, hvad er profilen?
For det er klart, at hvis ønsket alene over de næste 10 år er at reducere skatten med 100 kr. for alle bundskatteydere, så vil jeg sige, at så er det ikke det store ambitionsniveau.
Det vil jeg gerne medgive.
Men ambitionsniveauet skal hr. Jens Peter Vernersen få at vide, når vi har overvejet, hvordan profilen skal være, og hvad der egentlig er plads til.
Ellers vil jeg sige, at hver eneste krone, man får lov at beholde i forbindelse med en skattelettelse, altså er en krone værd, sådan er det jo.
Så der er intet, man skal kaste smuds på, alt er vel et bidrag.
Når det går den anden vej op, så er det også tit og ofte små beløb, som ingen opdager, der ender i milliardbeløb i et offentligt system.
Så der er ikke noget mærkeligt i, at hvis det er småbeløb, der får det til at stige, kan det også være, det er småbeløb, der får det til at falde.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-01-29:
Dette spørgsmål er jo sådan set en fortsættelse.
Jeg beder såmænd bare finansministeren bekræfte, at hvis man nu skal ud at finde disse ændringer, der skal danne grundlag for en skattelettelse, hvis det så f.eks. er en besparelse på 5 mia. kr. på det offentlige område eller et råderum på 5 mia. kr., man går efter - det er jo trods alt et rimelig stort beløb - hvad får man så ud af sådan 5 mia. kr.?
Der går jeg ud fra, at finansministeren kan bekræfte, at hvis det bliver givet til bundskatteområdet - der er 4 millioner mennesker, der betaler bundskat - så kan hver person dér få en skattelettelse på 100 kr. om måneden.
Det er det, det kan blive til, hvis man vælger at bruge 5 mia. kr. Og hvis man laver ændringerne på mellemskatteområdet, ja, så er det 200 kr. om måneden.
Er det virkelig det, der er regeringens ambition på lønbeskatningsområdet, ja, så må jeg sige, at så synes jeg, ambitionen er ualmindelig lav.
»Kan ministeren bekræfte, at et økonomisk råderum på 5 mia. kr. kun vil give en skattelettelse på ca. 100 kr. pr. måned til hver skatteyder, der betaler bundskat?«
Skriftlig begrundelse
Spørgsmålet stilles for at få klarhed over, om regeringen er indstillet på en væsentlig reduktion af lønbeskatningen.
Thor Pedersen (V), 2003-01-29:
Vi kan jo blive ved!
Altså det indgår ikke at ændre på niveauerne for personbeskatningen fra pinsepakken ved at hæve dem.
I det sidste år fik man en lavere beskatning af personlig indkomst, det er rigtigt, men modstykket var jo, at man forinden havde taget sig godt betalt i afgiftsstigninger.
Men udgangspunktet er altså for mig helt fint: at vi anerkender, hvad det var, vi overtog.
Vi ønsker bare at gøre det bedre.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-01-29:
Finansministeren tilkendegav også, at hvis man skulle se på, hvordan det ser ud nu, og hvordan det havde set ud tidligere, hvad der var til rådighed, så så det sort ud nu.
Det var altså et spørgsmål om, at det var noget, folk følte.
Jeg går ud fra, at finansministeren kan bekræfte, at det private forbrug fra 1993 og frem til 2001 rent faktisk er steget med ca. 16 pct., og at der altså har været mulighed for en stigning i det private forbrug for ganske almindelige borgere.
Når man i øvrigt taler om, hvordan skatten har udviklet sig, så var det jo netop de skattelettelser, som blev vedtaget med pinsepakken i 1998, der betød, at man fik en lettelse af lønbeskatningen, ikke mindst her de seneste 2 år. Det troede jeg egentlig også at finansministeren havde på det rene.
Finansministeren kan formentlig også bekræfte, at det er det, der er årsag til, at det for mange mennesker pludselig er blevet en bedre situation her de seneste 2 år.
Thor Pedersen (V), 2003-01-29:
Min opfattelse er, at også lavindkomstgrupper lider under de afgifter, man har.
At det godt kan være svært at holde varmen om vinteren, når man skal betale afgift på fyringsolie, hvis man kun har sin folkepension.
Det kan jo godt være, at man dér mærker, hvad en afgift betyder. Så til den idé om, at det alene er velhavergrupper, der har fordele af et stop for stigninger i afgifter, må jeg sige, at det i høj grad også er lavindkomstfamilier, der har glæde af, at det ikke længere bliver dyrere at afholde dagliglivets fornødenheder.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-01-29:
Jeg kan forstå, at finansministeren - det troede jeg ellers finansministeren var for klog til - har overtaget skatteministerens begreb om det følelsesmæssige skattetryk.
Jeg har nu altid forstået det sådan, at finansministeren holdt sig mere til det faktuelle, men jeg vil da godt minde om, at det der skattestop, som vi taler om - og det kan man jo også se af finansministerens svar - viser, at dem, der har haft lidt fornøjelse af det, er borgere, som bor i de dyreste huse nord for København.
Men det er selvfølgelig en prioritering, som partiet Venstre og De Konservative har valgt som en del af deres regeringsgrundlag.
Sådan ser det nu altså ud.