runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-11-03:
Dette lovforslag handler om at ændre skattereglerne for leveringsrettigheder for sukkerroer, således at de bliver som de regler, der gælder for betalingsrettigheder og mælkekvoter.
Årsagen til forslaget er et krav fra EU i forbindelse med notificering af en tidligere ændring i skattelovgivningen i forhold til kvoter og betalingsrettigheder.
For at få godkendt disse leveringsrettigheder skulle sukkerroer også medtages.
Det var kravet fra Kommissionen.
I dag kan udgifter til køb af en leveringsrettighed for sukkerroer hverken fradrages eller afskrives, gevinster er skattefri, og tab kan ikke trækkes fra.
Med forslaget ændres dette, således at leveringsrettigheder for sukkerroer bliver som for mælkekvoter.
Lovforslaget indeholder desuden forslag om at genindføre muligheden for at benytte handelsværdien den 19. maj 1993 som anskaffelsessum ved opgørelsen af gevinster og tab på investeringsforeningsbeviser, udlodne obligationsbaserede eller blandede investeringsforeninger.
Den mulighed eksisterede tidligere, men er ved en fejl ikke medtaget i den seneste ændring af lovgivningen, og det rettes der nu op på.
At få skabt klarhed i skattereglerne er til gavn for borgerne og virksomhederne og skattemyndighederne i Danmark.
Uklarheder, usikkerhed og tvivl skaber frustration og usikkerhed.
Dette forslag trækker i den rigtige retning, selv om det nok må indrømmes, at det er på et relativt begrænset område.
Men problemet er jo stort og reelt nok for de personer, som det vedrører.
Venstre støtter på den baggrund forlaget.
Som jeg har sagt til at starte med, er det en del af paletten af tiltag, for det er klart, at vi er nødt til at gøre en bred indsats, og det har vi jo gjort med en lang række tiltag.
Som et af de helt konkrete eksempler, som jeg må sige klart viser, at der er en styrkelse ikke bare i forhold til det konkrete forslag, men også på en lang række andre områder, vil jeg nævne udligningsreformen, som netop sikrer, at der flyttes store midler fra nogle af de kommuner, der har det allerbedst, til nogle af de kommuner, der har det knap så godt.
Det er jo et andet konkret eksempel på, at vi sætter handling bag ordene.
Men jeg synes, det er lidt besynderligt, at man forsøger at dreje debatten over i et helt andet spor, blot fordi dette forslag som sagt ikke løser alle problemer, men derimod tager fat i et konkret problem og bidrager til løsning for udkantsområderne.
Det fortjener altså fuld opmærksomhed og en stor tilslutning.
John Dyrby (S), 2006-11-03:
Jeg tror, at alle partier i Folketinget deler ønsket om at gøre noget for udkantskommunerne, gøre noget for udkantsregionerne og sørge for, at de får lidt mere gang i den der, hvor vi kan sørge for, at de får lidt mere gang i den.
Derfor er der sådan set ikke noget i vejen med intentionerne bag det her forslag.
Det vil vi spørge ind til i udvalgsarbejdet og så tage den derfra.
De meget smukke ord fra Venstres ordfører om alle de gode ting, Venstre vil gøre for udkantskommunerne, er jo i virkeligheden blot ord, når de ikke følges op af handling, og det kan man sige, at de gør med det her lovforslag.
Men det er en meget begrænset handling i virkeligheden.
Man giver 35 mio. kr. i samlet støtte til de pendlere, der har meget langt til arbejde, og som vil bosætte sig i udkantskommunerne.
Men sandheden er jo, at det er de enkelte kommuner, der kommer til at betale langt størstedelen af gildet, nemlig 75 pct.
Den lille del, der bliver tilbage, svarer til ca. 10 mio. kr., som regeringen altså giver i hjælp til udkantskommunerne.
Med det antal mennesker, der kommer til at bruge den her ordning, svarer det til, at hver enkelt person får tilbudt 2,75 kr. om dagen som pendler.
Jeg beder folk tilgive mig, at jeg har svært ved at se, at det skulle være den meget store gevinst.
Jeg anerkender, at det her kan være et led i en palet, men hvis man rigtig skulle gøre noget for udkantskommunerne, synes jeg, man må sige, at så er det her forslag en temmelig tynd kop te i den sammenhæng.
Hvis man kan få så meget, som Venstre siger, man får, nemlig for 2,75 kr. i den her sammenhæng, så kunne det dog være, at man skulle overveje at sætte det op til 5 kr. Så ville man jo få næsten den dobbelte gevinst.
De overvejelser synes jeg i hvert fald man skulle gøre, og dem tager vi med til udvalgsarbejdet.
Vi forholder os positivt kritisk til det her lovforslag og vil i øvrigt tage den videre debat i udvalgsarbejdet.
Det glæder vi os til.
Morten Homann (SF), 2006-11-03:
Jeg vil godt sige tak for skatteministerens store omsorg for at forstå mit indlæg rigtigt, og jeg er glad for, at skatteministeren forbereder sig grundigt til debatterne.
Det er som regel nyttig viden i debatterne.
Hvis skatteministeren vil læse videre, kan han f.eks. læse beslutningsforslag nr. B 28 fra samlingen 2003-04, som beskriver den omlægning af det nuværende befordringsfradrag, som jeg også skitserede i mit indlæg.
Den går netop ud på, at de penge, som i dag gives til befordringsfradrag i hovedstadsområdet, skal gå til den kollektive trafik i hovedstadsområdet.
Det er altså et spørgsmål om at bruge dem på den mest fornuftige måde i landets forskellige regioner.
Kristian Jensen (V), 2006-11-03:
Jeg indrømmer blankt, at skatteministeren kan blive klogere, det er der ingen tvivl om.
Men jeg blev ikke meget klogere af hr. Morten Homanns indlæg, for det, hr. Morten Homann gjorde, var egentlig at gentage, at hr. Morten Homann og SF gerne vil forskelsbehandle landsdelene på skatteområdet, fordi man mener, at befordringsfradraget i hovedstadsområdet skal omlægges til støtte for kollektiv trafik.
Det er fint nok, for jeg har respekt for, at der er forskelle på, hvilke holdninger og forslag man ønsker at støtte.
Men det er da lige så meget at komplicere skattelovgivningen, og det er da lige så meget at forskelsbehandle skattemæssigt som det forslag, vi har fremsat her, og som hr. Morten Homann mener er et problem, fordi man komplicerer og forskelsbehandler.
Jeg mangler stadig at høre fra hr. Morten Homann, hvorfor et komplekst forslag fra hr. Morten Homann principielt skulle være meget, meget bedre end det, vi har fremsat.
Morten Homann (SF), 2006-11-03:
Jeg kan berolige skatteministeren med, at det vil give en væsentlig forenkling af skattelovgivningen, hvis man vælger at støtte principperne i beslutningsforslag nr. B 28 fra 2003-04; og det kan skatteministeren forvisse sig om.
Det er et spørgsmål om, at man som udgangspunkt fjerner befordringsfradraget, og uanset hvordan man vender og drejer det, er det jo et væsentlig enklere skattesystem, hvis der ikke er så mange fradrag at regne med.
Det kan vi altid vende tilbage til, men jeg vil godt tilbyde at genfremsætte forslaget, hvis skatteministeren gerne vil have en uddybende debat og få lejlighed til at forberede sig yderligere.
I store træk betaler udkantskommunerne jo selv for den forhøjelse af befordringsfradraget, som ligger i forslaget, så det svarer til det eksempel, jeg kom med i min ordførertale: Man får en pæn gave fra en venlig sjæl, nemlig skatteministeren, og når man åbner den, ligger der et girokort i den, så man får lov til selv at betale gaven krone for krone.
Kristian Jensen (V), 2006-11-03:
Hr. Morten Homann taler igen udenom, for med det, hr. Morten Homann foreslår, ville der ske en forskelsbehandling: Noget fra hovedstadsområdet og noget til udkantsområderne.
Så er hr. Morten Homann jo enig i, at hvis man ønsker at fremme en udvikling, er man en gang imellem nødt til at lave en forskelsbehandling.
Her har vi valgt at lave en forskelsbehandling, hvor vi giver et forhøjet befordringsfradrag til de personer, der bor i nogle kommuner, som erhvervsmæssigt har det svært.
Derfor har vi valgt at give en ekstra belønning, så man kan fastholde de personer, der bor i udkantskommunerne, men er nødt til at pendle langt for at komme på arbejde.
Jeg vil sådan set bare håbe, at SF, i stedet for at hænge fast i hvad man sagde tilbage i 2003, vil se på forslaget med friske øjne og spørge sig selv, om SF egentlig ikke også ønsker at støtte udkantsområderne.
John Dyrby (S), 2006-11-03:
Jeg er egentlig glad for, at ministeren er gået tilbage i tiden og har set på debatten fra 2003, for jeg kan se, at ministeren i virkeligheden har lært to ting.
Den ene er det, som vi sagde dengang, nemlig at det vigtigste i virkeligheden er at skabe arbejdspladser i udkantskommunerne.
Det har ministeren også taget til sig, og regeringen vil gøre noget ved det.
Det vil jeg godt komplimentere for, det synes jeg nemlig er fornuftigt.
Det andet, som ministeren har taget til sig, er: I debatten i 2003 nævnte et Venstremedlem, at det er en hovedhjørnesten i Venstres regionspolitik, men nu har ministeren trods alt trukket sig lidt tilbage og erkender, at denne håndsrækning er meget, meget lille.
I gennemsnit er det 3 kr. om dagen til folk, der bor i udkantskommunerne og pendler meget langt; det er ikke ret mange penge, og det får formentlig ikke nogen til at flytte.
Ministeren kan have ret i, at det kan være en brik i en større mosaik, men jeg er glad for, at ministeren nu erkender, at det altså ikke er særlig mange penge, der er tale om.
Kristian Jensen (V), 2006-11-03:
Først og fremmest er det sådan med tal, at de er utrolig taknemlige, og at man altid selv kan finde ud af, hvilken måde man vil opstille dem på – pr. måned, pr. uge, pr. dag, pr. kørt kilometer.
Jo mere man deler, desto mindre kan man få tallene til at se ud.
Der er ingen tvivl om, at forslaget er med til at gøre en forskel.
Vi kan jo se, at det i øjeblikket medvirker til en provenuvirkning, nemlig at der er nogle, der benytter sig af det forhøjede befordringsfradrag, og sådan tror jeg også det vil blive fremadrettet.
Det vil være at tage munden alt for fuld at kalde forslaget en decideret hjørnesten, når man sammenligner økonomien i det med det store arbejde, som min kollega i Fødevareministeriet gør for at fremme landdistriktsmidlerne.
Jeg vil anbefale alle, der er interesseret i landdistrikternes udvikling, at læse det glimrende lovforslag, der er lavet for netop dette område, og som ligger på Fødevareministeriets hjemmeside.
Det hele er en mosaik, men jeg synes, mosaikken vil blive kønnere, når vi får denne lille brik på plads.
John Dyrby (S), 2006-11-03:
Jeg glæder mig da over, at ministeren er enig med mig i, at det ikke er særlig mange penge, der er tale om.
Men jeg kan jo undre mig lidt over den grundholdning, som ministeren har, nemlig at der skal være frit valg, og at man ikke skal presse noget ned over nogen, når det i virkeligheden er lige nøjagtig sådan, at her er det jo kommunerne selv, der betaler det meste af gildet, og at der ikke er nogen muligheder for at vælge fra.
Det er rigtigt, som ministeren siger, at der er nogle, der gør brug af fradraget.
De kan stort set ikke komme uden om det, og jeg ville da heller ikke fraskrive mig muligheden, hvis jeg havde den.
Men sandheden er jo, at kommunerne ikke kan vælge det fra.
Der kunne jo godt være andre investeringer, der i virkeligheden var bedre egnet til formålet, altså at fremme udviklingen.
Kristian Jensen (V), 2006-11-03:
Når vi netop har et landdistriktsprogram under fremmarch, som skal afløse det eksisterende, hvor der afsættes ganske store summer hvert eneste år til både miljømæssige forbedringer og beskæftigelsesfremmende forbedringer, er der mulighed for at søge at få opfyldt sine ønsker ad flere omgange.
Vi har her et forslag, som ikke giver kommunerne, men borgerne en ret til at kunne få et højere befordringsfradrag.
Det synes vi er en glimrende måde til at belønne dem, der enten vedbliver med at bo i udkantskommunerne eller bosætter sig i udkantskommunerne, selv om der måtte være langt til arbejde.
Derfor fastholder vi forslaget.
Ole Stavad (S), 2006-11-03:
Jeg sad på mit kontor her lige ved siden af salen og lyttede med på debatten og blev så glad, da jeg kunne forstå, at skatteministeren har oplysninger, som det ikke er lykkedes at få i Folketinget; skatteministeren oplyste nemlig, at der er gennemført en udligningsreform, som har tilgodeset yderområderne.
De borgmestre, som angiveligt, da lovforslaget kom frem, skulle repræsentere de kommuner, der blev vindere,
har meldt sig en efter en og meddelt, at de ikke har fået gevinsten, de mangler pengene.
Indenrigsministeren har erkendt, at de oplysninger, der var i det forslag, var nogle, som ikke passede til virkeligheden, i hvert fald ikke den virkelighed vi har nu – det er muligt, de gjorde det til en virkelighed, der teoretisk blev beregnet tilbage i 2005 – og indenrigsministeren har nægtet at give os de rigtige oplysninger.
Nu bor jeg selv i en kommune, som skulle være en stor vinder og er blevet tvunget til at nedsætte skatten, men som har haft en så stram økonomi, at der kommer en negativ vækst ud af det.
Og vi har hørt i dag, hvordan Ældre Sagen fortæller om en række kommuner, som er ude i ganske store beskæringer på ældreområdet.
Derfor vil jeg godt spørge: Er de oplysninger, som skatteministeren måtte være i besiddelse af, om, at der rent faktisk er en gevinst til yderområderne, nogle oplysninger, som er rigtige og velfunderede, og som skatteministeren vil dele med Folketinget?
Kristian Jensen (V), 2006-11-03:
Det er nemlig sådan, at de kommuner, som havde det svageste økonomiske grundlag, er blevet tilgodeset i udligningsreformen.
Det er sådan, at vi ud fra de kriterier, der lå til grund for udligningsreformen, har flyttet pengene rundt, ikke sådan at staten har fået flere penge, men sådan at de penge, der er mellem kommunerne, er blevet flyttet fra de rigere kommuner til de økonomisk dårligere stillede kommuner.
Med hensyn til Ældre Sagens påstand om, at der er nedskæringer i nogle kommuner, synes jeg, det er en meget ensidig vurdering af det.
Man ville med lige så god ret kunne have påpeget, at der er en lang række kommuner, hvor der rent faktisk bliver brugt endnu flere penge på ældreplejen, og dermed få et langt mere nuanceret billede frem end det meget enøjede billede, som Ældre Sagen har tegnet.
Derfor tror jeg også, at når vi får de samlede tal fra kommunerne, vil Ældre Sagens portræt af, at der skulle være generelle nedskæringer på ældreområdet, vise sig at være lige så stort et bluffnummer som dem, vi har set tidligere fra andre interesseorganisationers side.
Ole Stavad (S), 2006-11-03:
Tak formand, men det var skatteministeren, der bragte det frem som en vigtig argumentation for, at regeringen gør noget for yderområderne.
Jeg forstår stadig væk ikke det, skatteministeren siger.
Det er oplysninger, som vi ikke har kunnet få fra indenrigsministeren – jeg har endda spurgt statsministeren, om ikke han ville sørge for, at indenrigsministeren gav Folketinget de korrekte oplysninger, men dem kan vi ikke få.
Når vi tager udgangspunkt i det, der var grundlaget, da loven om udligning blev vedtaget, og at regeringen selv erkender, at de oplysninger kan vi ikke regne med, samt at kommunerne selv har henvendt sig til Folketinget og med præcise tal har gjort klart opmærksom på, hvordan de er blevet snydt, og at tallene var falske, hvordan kan skatteministeren så stå her og påstå, at han ved, at der er sket en vældig forbedring ude i kommunerne i yderområderne? Hvis det er sådan, at skatteministeren har belæg for at sige det, vil jeg godt spørge: Vil skatteministeren ikke give et tilsagn om at dele sine oplysninger med Folketinget, med offentligheden, med de kommuner, der har bedt om at få sande tal frem fra regeringen?
Kristian Jensen (V), 2006-11-03:
Det er ganske uhørt at skulle lytte til en påstand om, at der skulle være falske tal i lovforslaget og i den vurdering af kommunernes økonomi, som lå til grund for udligningsreformen.
Det er faktuelt forkert.
Alle tal var baseret på de kendte historiske regnskaber, der forelå på daværende tidspunkt, alle tal var baseret på fakta.
Det har hr. Ole Stavad spurgt indenrigsministeren om, det har han spurgt statsministeren om, og alle har svaret – alle som en – at de tal, der lå til grund for udligningsreformen, selvfølgelig er sande, faktuelle tal, der forelå på daværende tidspunkt.
Det, jeg sagde i mit svar som en kommentar til hr. Poul Erik Christensen, var, at en række udkantskommuner har fået bedre muligheder med udligningsreformen; bedre muligheder, fordi der både vil være midler, som kommunen kan bruge, og også midler til rådighed for borgerne, ved at beskatningen er blevet sænket, sådan at det er mere attraktivt at bo i disse kommuner.
Derfor er udkantskommunerne blevet tilgodeset med den udligningsreform, som regeringen har gennemført med DF og Det Radikale Venstre.
Poul Erik Christensen (RV), 2006-11-03:
Når jeg bruger ordet udligningsreform her, er det blot for at sige til skatteministeren, at Det Radikale Venstre selvfølgelig støtter, at vi var en del af den udligningsreform.
For det er jo ganske rigtigt, at uden den ville kommunerne jo have fået endnu større problemer med at få deres budgetter til at hænge sammen, end det var tilfældet.
Men det, mit spørgsmål egentlig går på, er skatteministerens manglede svar på et spørgsmål fra hr. Morten Homann.
Hr. Morten Homann postulerer, at en meget stor del af de 35 mio. kr., der gives i tilskud til pendlerne, kommer fra kommunekassen.
Kan skatteministeren bekræfte, at dette postulat er rigtigt?
Kristian Jensen (V), 2006-11-03:
Det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, at en virkning af, at der er et forhøjet befordringsfradrag, er, at borgerne dermed får et større ligningsmæssigt fradrag, og at kommunerne dermed får en mindre skatteindtægt.
Men der er en større gevinst for borgerne, end der er et tab for kommunekassen, og derfor er der samlet set en gevinst for udkantsområderne.
Så skal jeg bare med glæde notere, at Det Radikale Venstre, ganske som jeg forventede, kunne bekræfte, at holdningen bag udligningsreformen netop var at tilgodese udkantskommunerne, og det er også det, der er blevet resultatet.
Ikke sådan at forstå, at vi nødvendigvis har kunnet give udkantskommunerne det, de gerne vil have, men vi har kunnet give dem et bedre grundlag for at få deres budgetter til at nå sammen, og det er jeg glad for at Det Radikale Venstre bekræfter.
Poul Erik Christensen (RV), 2006-11-03:
Det var dog en utrolig kringlet måde, skatteministeren bruger for at sige, at det her stort set betales af kommunerne.
Vil skatteministeren ikke prøve at konkretisere lidt tydeligere: Er det ikke rigtigt, at det er kommunerne, der betaler gildet, og så leverer skatteministeren sådan blot lige desserten?
Morten Homann (SF), 2006-11-03:
For nogle år siden var jeg ude at købe julegaver sådan sidst i december måned engang og så ikke så meget omkring mig.
Pludselig var der en mand, der havde stukket mig en bog i hånden og sagt, at nu ville han gerne forære mig den her bog som en gave.
Jeg stoppede sådan lidt befippet op og fandt ud af, at han tilhørte en eller anden religiøs sekt, men før jeg kunne nå at sige mere, fik han også gjort mig opmærksom på, at som en del af gaven, lå et girokort indlagt i bogen, og det kunne jeg passende betale samtidig.
Jeg tror, at det her forslag kører efter lidt den samme model.
Så jeg tror ikke, at det kommer bag på mange, at det her har haft en ret begrænset effekt – for at sige det pænt – på udkantskommunernes vilkår.
Så alene af den grund stiller vi os skeptiske over for det i SF.
Det er mere et slag i luften, end det er en reel hjælp.
Der er også andre problemer.
Det indebærer en skattemæssig forskelsbehandling af borgerne, og ikke mindst gør det altså skattesystemet væsentlig mere indviklet, end det er i forvejen.
I SF har vi altså den ambition, at skattesystemet skal være så enkelt som muligt og så gennemskueligt som muligt, og det betyder, at man skal tænke sig om mindst to gange, inden man kommer med nye, underlige tilbygninger på skattesystemet.
Når det så også, som det her forslag er, er med til at skævvride miljømæssigt
synes jeg det er et ekstra argument imod forslaget.
Så set med SF's øjne er det her den helt forkerte vej at gå.
Man bør satse på at få etableret nogle arbejdspladser i udkantsområderne i stedet for blot at betale folk for at køre væk fra dem.
Så burde man se på hele befordringsfradraget og se på, at der sådan set er meget stor forskel på vilkårene i de forskellige regioner af landet.
Det er f.eks. ret tvivlsomt, hvor stor en effekt man får ud af at give befordringsfradrag i hovedstadsområdet.
Der bliver en meget, meget stor del af befordringsfradraget brændt af i privatbiler, hvorimod man i virkeligheden i langt højere grad kunne få fordel af at støtte den kollektive trafik med de penge.
Men som en samlet model for hele landet tror jeg ikke at befordringsfradraget er den rigtige løsning.
Så samlet set er det her et forslag, som ikke løser problemerne, og som gør skattesystemet mere indviklet, og derfor kan vi ikke støtte forslaget i SF.
Kristian Jensen (V), 2006-11-03:
Det mener jeg ikke er en korrekt måde at fremstille det på.
Det er sådan, at der i forbindelse med lovforslaget er et provenutab på 35 mio. kr., og det er også korrekt, at der vil være en virkning i kommunerne ved, at de borgere, der får et forhøjet befordringsfradrag, dermed også får et fradrag i det grundlag, de skal betale kommunalskat af, og dermed bliver der en mindreindtægt til kommunerne.
Jeg synes, det er en forkert måde at fremstille det på, at det kun er regeringen, der leverer desserten til festen.
Jeg synes, vi både dækker bordet og serverer retten.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-11-03:
Hvis hr. Poul Erik Christensen vil have, at det ikke er festtaler og tomme ord, som jeg også selv sagde i min ordførertale, så kan jeg ikke forstå, hvordan hr. Poul Erik Christensen kan undlade at støtte det forslag, som helt objektivt set er til gavn for udkantsområderne.
Hr. Poul Erik Christensen siger, at vi skal hjælpe ved hjælp af lovgivningen i Folketinget, og det er jo præcis det, som regeringen har lagt op til her, og alligevel siger hr. Poul Erik Christensen: Jamen det vil vi ikke være med til.
Hvordan skal man på nogen måde se en logik i Det Radikale Venstres argumentation, når det drejer sig om regionalpolitik?
Man vil ikke støtte et konkret tiltag, som objektivt set – og det hører jeg heller ikke hr. Poul Erik Christensen modsige – har en gavnlig effekt.
Hvordan skal man på nogen måde hitte rede i, hvad Det Radikale Venstre mener, når det det drejer sig om regionalpolitik?
Det hænger jo overhovedet ikke sammen.
Mikkel Dencker (DF), 2006-11-03:
For omkring 3 år siden fremsatte den daværende skatteminister et lovforslag om at indføre den her ordning dengang gældende for 50 ud af landets 275 kommuner, og ved den lejlighed var Dansk Folkeparti det eneste oppositionsparti, der stemte for.
Derfor er det jo glædeligt at høre, at Socialdemokratiet i hvert fald den her gang forholder sig positivt til det.
Jeg husker, at ved den lejlighed var jeg også ordfører for Dansk Folkeparti, og at hele det socialdemokratiske tæskehold var linet op her nede foran for at give en omgang veritable klø til alle ordførerne fra regeringspartierne og Dansk Folkeparti.
Men det er jo godt at høre, at der er sket noget.
I Dansk Folkeparti vil vi gerne gøre noget aktivt for udkantsområderne.
Det er netop det, der lægges op til med lovforslaget her, at den ordning, vi indførte for 3 år siden, videreføres.
Sigtet er, at det skal gøres mere attraktivt at bosætte sig for erhvervsaktive i områder, der ligger langt væk fra de store byer, så udkantsområderne kan få en større andel af den store økonomiske vækst, der er i de store bycentre i dag.
Ikke nok med at yderkantsområderne kunne få øgede skatteindtægter fra pendlere, de kunne også få gavn af de menneskelige ressourcer, som de pendlere kan tilføre lokalsamfundet, og man kan få gang i en mere positiv spiral omkring befolkningsudviklingen i de her udkantsområder.
Så jeg skal sige, at i Dansk Folkeparti forholder vi os meget positivt til det her lovforslag.
John Dyrby (S), 2006-11-03:
Jeg er jo glad for, at hr. Mikkel Dencker lytter, når vi siger noget fra Socialdemokraternes side her i salen.
Jeg synes bare ikke rigtig, at hr. Mikkel Dencker tager det med i den videre debat.
Hvor stor effekt tror Dansk Folkeparti det har?