Poul Nødgaard (DF), 2000-11-09:
Da Dansk Folkepartis ordfører, hr. Kristian Thulesen Dahl, er optaget af et møde i Finansudvalget, har jeg lovet på hans vegne at frembringe nogle kommentarer til det her forslag.
Jeg vil indlede med at sige, at det, den konservative ordfører sagde om, at det er en drøm hos mange mennesker at starte en virksomhed, er så sandt, som det er sagt.
Det er en stor drøm, virkelig en stor drøm hos mange mennesker. Derfor synes jeg også, at det forslag her sammenholdt med den erhvervspolitik, der allerede føres i forvejen, som også er ganske udmærket, kunne danne et vældigt godt grundlag for ligesom at komme videre ad de gode veje, der er lagt indtil nu. Derfor synes jeg også, det var lidt ærgerligt, at den socialdemokratiske skatteminister og hans partifælle, hr. Frode Sørensen, var rimeligt negative, men alligevel var der sådan nogle takter, specielt i skatteministerens tale, der gav udtryk for, at han godt kunne følge nogle af punkterne et lille stykke ad vejen.
Derfor: Jeg har siddet og hørt på debatten indtil nu og er faktisk kommet til det resultat, at der må kunne bygges en bro fra regeringen og over til det her V-K-forslag, for jeg synes faktisk, at der er rigtig mange gode takter i forslaget.
Jeg vil så nok, hvis jeg endelig skulle tage lidt parti, i hvert fald på ét punkt, sige, at det måske nok er lidt flot, at forslaget indeholder bestemmelser om, at man næsten til sin dødsdag kan lave de her opsparingsordninger.
Jeg tror, det er noget, hvor man skal lave en grænse.
Den er på 46 år nu, men den kunne jo godt hæves nogle år, og det kunne gavne noget.
Jeg ved heller ikke, om det var det, ordføreren gav udtryk for, men jeg kan i hvert fald huske, at der var rigtig mange, der brugte den ordning.
Og man må jo ikke have lov at glemme, når man bedømmer både det her forslag og skattepolitik i al almindelighed - og det er specielt til hr. Aage Frandsen, som jeg synes var helt på gale veje - at spørge om, hvad det her forslag koster.
Jamen det er da klart, at det koster penge, når folk kan trække et eller andet fra og dermed få en lavere indtægt, men, men, men og så kommer det: Det er jo givet, at disse ordninger, som man kan trække fra indtil et givet tidspunkt, også skal bringes til udførelse og ind i samfundsmaskineriet, og så kommer pengene jo tilbage igen. Og der er én ting til, man ikke må glemme, når man drøfter erhvervsforslag her i Folketinget - det tror jeg heller ikke skatteministeren vil være uenig i - og det er, at det er enormt vigtigt, at man er klar over, at hele den store finanslov, man gennemfører nu, med alle de udgifter, der er, kunne man ikke gennemføre, uden at man havde et top-, topdygtigt erhvervsliv.
I de år, jeg har siddet her i Folketinget, har jeg haft
utrolig svært ved at forstå, at det ligesom er en uskreven lov, at når der sidder en regering, og hvis oppositionen så kommer med nogle forslag, så er de næsten pr. automatik ikke noget værd; det er næsten pr. automatik, at alle oppositionsforslag afvises.
Her er et forslag, som jeg synes virkelig kunne danne grobund for, at man afviste den udtalelse, jeg her kommer med, og så sagde: Lad os tage det her som et godt udgangspunkt for, at vi får om ikke bragt forslaget igennem i denne skikkelse, så tæt på den her skikkelse.