Frank Jensen (S), 2000-05-10:
Beslutningsforslaget fra Det Konservative Folkeparti og Venstre går ud på, at regeringen skal forstærke indsatsen mod biltyverier, navnlig brugstyverier af biler.
Som det fremgår af bemærkningerne til forslaget, er der tale om gammel vin på nye flasker, idet Folketinget tidligere, i 1995, har taget stilling til og afvist et lignende forslag.
Dengang som nu er det regeringens opfattelse, at der ikke er behov for at skærpe straffen for brugstyveri.
Straffen for brugstyveri af biler er i forvejen relativt høj sammenlignet med andre forbrydelser, og der er efter regeringens opfattelse ikke belæg for, at en yderligere skærpelse vil have nævneværdig indflydelse på omfanget af biltyverier. Der er allerede i dag mulighed for varetægtsfængsling for brugstyveri, hvis der foreligger skærpende omstændigheder, f.eks. gentagne tilfælde af biltyveri, idet strafferammen i så fald er op til 2 års fængsel.
I øvrigt kan jeg oplyse, at Københavns Politi i 1998 besluttede, at personer, der tidligere gentagne gange er dømt for brugstyveri af biler, og som efter den seneste dom i flere tilfælde med kort mellemrum har stjålet biler, fremstilles i grundlovsforhør med begæring om varetægtsfængsling.
Dette har ført til en betydelig stigning
i antallet af varetægtsfængslinger ved brugstyverier.
Således har Københavns Politi oplyst, at antallet af personer, der er blevet varetægtsfængslet for brugstyveri af biler, i perioden 1997-99 er steget fra 2 til 26 pr. år.
I de tilfælde, hvor der er tale om mere forhærdede biltyve, vil der således allerede i dag kunne ske varetægtsfængsling for at undgå, at den pågældende på fri fod begår flere overtrædelser.
Det samme gælder, hvis biltyven under kørsel har forvoldt nærliggende fare for nogens liv eller førlighed, og der derfor er grundlag for en sigtelse for overtrædelse af straffelovens § 252, stk. 1.
Lad mig også minde om, at varetægtsfængsling ikke må udvikle sig til at blive en straf.
Ofte må et brugstyveri anses for opklaret ved pågribelse af biltyven.
I mange tilfælde, hvor politiet pågriber en biltyv,
vil der derfor ikke ud fra et efterforskningssynspunkt være grundlag for at tilbageholde den pågældende efter endt afhøring.
Foreligger der mistanke om yderligere kriminalitet, f.eks. indbrud i private hjem eller lignende, eller er der på baggrund af den pågældendes hidtidige kriminelle løbebane risiko for, at han på fri fod vil begå ny kriminalitet, vil der også på det grundlag kunne ske varetægtsfængsling, hvis retsplejelovens betingelser i øvrigt er opfyldt.
Regeringen kan derfor ikke gå ind for, at mulighederne for varetægtsfængsling udvides, heller ikke med henvisning
til brugstyveri.
Jeg kan samtidig oplyse, at politiet bl.a. i hovedstadsområdet de seneste år har ført en målrettet strategi imod specielt de organiserede biltyverier.
Bl.a. behandles sager om tyveri af udlejningsbiler og sager, hvor der er mistanke om, at bilen er ført ud af landet, fra første færd som en egentlig tyverisag.
Samtidig fører politiet løbende stikprøvekontrol ved Polensfærgen for at afsløre udførsel af stjålne biler.
Jeg finder det også i den forbindelse vigtigt at nævne, at kurven ser ud til at være knækket, når det gælder antallet af biltyverier.
Som det rigtigt fremgår af bemærkningerne til beslutningsforslaget, er der sket et markant fald i antallet
af biltyverier i 1998, og jeg kan oplyse over for Folketinget, at den tendens heldigvis også er fortsat i 1999 med et fald på yderligere 10 pct. Glædeligt, og noget vi skal holde fast i.
Det må antages, at dette fald også kan tilskrives en række kriminalpræventive tiltag, bl.a. kravet om, at alle nye biler skal være udstyret med en startspærre.
Det har gjort det betydelig vanskeligere for biltyve at gennemføre deres forehavende.
Den forebyggende indsats er stadig væk meget vigtig på dette område som på så mange andre områder.
Regeringen kan på den baggrund ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.