runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-11:
Dansk Folkeparti har rejst denne forespørgsel, fordi vi finder, at det er vigtigt, at vi får en åben debat her i salen, bl.a. for at få afklaret, om ministeren har administreret provenuet fra elsparebidraget, der indgår i Elsparefonden, politisk og juridisk korrekt.
Efterfølgende er det jo lykkedes ministeren gennem mange politiske og økonomiske krumspring at lande på benene i hvert fald juridisk, og Rigsrevisionen har trukket sig tilbage efter finanslovbemærkningen om, at elsparebidraget kun skal bidrage til finansieringen af Elsparefonden, men hele den debat kommer vi jo frem til senere.
I modsætning til Elsparefonden, som er synlig på finansloven, så har forbrugerne ikke en jordisk chance for at gennemskue, hvad de betaler over elregningen til de såkaldte PSO'er, Public Service Obligations.
Det gælder for så vidt også for den såkaldt prioriterede el, som udgør et stadigt stigende tillæg til elpriserne og tarifferne.
Der er fra mange sider blevet meget kraftigt advaret imod denne udvikling.
Der er jo tale om milliardbeløb over en årrække, der ikke indgår i finansloven og det normale bevillingssystem, og dermed kan man kalde det afgiftsstigninger ad bagdøren.
Folketinget tager derfor i realiteten ikke stilling til, hvad energipolitikken indebærer samfundsøkonomisk.
Måske var det en bedre prioritering at anvende nogle af milliarderne i sundhedssektoren, på ældreområdet eller på andre områder af samfundet.
Ved de økonomiske ministre overhovedet, hvad den danske energipolitik koster, og hvad de mange beslutninger, som tages bag lukkede døre i Energiministeriet, indebærer?
Energiministeren har som ingen anden minister i Danmark, måske bortset fra skatteministeren, direkte adgang til borgernes lommer.
Besvarelse
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-11:
Ja, jeg må lige sige et par ord.
Det lød, som om Socialdemokratiets ordfører ligesom lagde op til i forslaget til vedtagelse, at der var sået mistillid til elselskaberne.
Tværtimod, det er elselskaberne, der, om jeg så må sige, i gåseøjne sår mistillid til den førte politik herinde, for de siger: Vi aner ikke, hvilke omkostninger vi bliver pålagt, og det er skruen uden ende.
Og det kan være skruen uden ende uden en eller anden form for kontrol.
Og så hørte jeg ikke et ord om forbrugernes tryghed på det område, for det er jo disse ekstra pristillæg osv., der vender den tunge ende nedad.
Det er ganske og aldeles ligesom grønne afgifter og røde skatter.
Den sidste lov på energiområdet, vi havde, var lovforslag nr. L 74, det var med hensyn til systemansvaret. Der skriver Finansministeriet oven i købet, at i vurderingen af konsekvenserne af lovforslaget beskrives udelukkende de administrative konsekvenser for borgerne, og Finansministeriet ønsker yderligere præciseret, hvilke økonomiske konsekvenser lovforslaget har for borgerne.
Det er netop det, jeg spørger om, hvilke konsekvenser det har for borgerne, og det fik Finansministeriet intet svar på.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
Miljø- og energiministeren og Socialdemokratiets ordfører, hr. Erik Mortensen, påpegede, at elsparebidraget var opkrævet som en almindelig skat.
Jeg synes dog af hensyn til de historiske annaler, at det er vigtigt at gøre opmærksom på, at hvad angår den politiske side af sagen har der aldrig, aldrig på noget som helst tidspunkt været tvivl om, at dette bidrag var øremærket.
Jeg kan også henvise til, at hr. Erik Mortensen jo tidligere i denne sal meget klart har præciseret, at pengene skal gå til et bestemt formål.
temmelig klart af lovforslagene.
Jeg synes bare af hensyn til annalerne, at det er vigtigt, at hr. Erik Mortensen jo netop også bekræfter, at der aldrig har været skygge af tvivl, hvad angår det politiske.
Så lige det andet spørgsmål.
Med hensyn til det forslag til vedtagelse, som hr. Erik Mortensen har fremsat, synes jeg, det er vigtigt, for at vi sikrer en fælles forståelse, at det, der er tale om, hvad angår en handlingsplan for energibesparelser, der ligger ud over det, vi kender i dag fra Elsparefondens side, udelukkende er at udnytte spin off-potentialet fra de aktiviteter, som man har i forvejen, til handels- og servicesektoren.
Det kan f.eks. være inden for lys eller ventilation.
Men det er bare for at få en bekræftelse på, at vi har fælles tolkning af det fremsatte forslag til vedtagelse.
Erik Mortensen (S), 2001-01-11:
Jeg ved ikke, hvor fru Aase D. Madsen har hørt en antydning af mistillid til elselskaberne fra min side.
Det har i givet fald været utilsigtet, det står ikke i mit talepapir heller. Og jeg kan bestemt ikke bekræfte, at det er noget sådant, vi taler om.
Hensynet til forbrugerne generelt, jamen det har jeg jo så kun kommenteret i forlængelse af ministerens tale, og med de programmer, der ligger for godkendelse og overvågning og kontroller i øvrigt med alle aktiviteter, finder vi jo helt klart, at der er taget vidt udstrakt hensyn også til forbrugerne og deres mulighed for at se, hvad der foregår på området.
Ministeren nævnte jo også direkte omkring indbetalingskortene, hvordan oplysningerne skal fremgå på forskellig vis.
Så jeg kan ikke se, der er de store problemer i den sammenhæng.
Til hr. Søren Kolstrup må jeg sige, at jeg talte direkte ud fra det juridiske element i lovgivningen, hvor ministeren selvfølgelig har handlet i henhold til det.
Med hensyn til hvad de politiske intentioner har været - nu skal jeg ikke tolke hr. Søren Kolstrups politiske opfattelse - så er sandheden da i hvert fald, at der til enhver tid for Elsparefondens virke har været flere penge til rådighed, end der har kunnet administreres eller anvendes direkte på de aktiviteter, som fonden opererer med. Og det sidste afklarende spørgsmål.
Nu nævnte jeg selv et fremmedord fra starten.
Spin off, siger hr. Søren
Kolstrup.
Altså hvis jeg skal oversætte det, så vælger jeg at tolke det sådan, at de initiativer, som Elsparefonden kan rådgive om, også vil blive stillet til rådighed for andre end dem, der i øjeblikket er nævnt i selve lovgivningen, altså ikke som et økonomisk tilskud til nogen, men et tilbud om servicering.
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-11:
Der blev ministeren jo reddet på stregen af et par partier, og hvis jeg havde fremsat et forslag til vedtagelse her, og man ikke havde fået overført de 30 mio. kr., havde sagen måske set helt anderledes ud. Men jeg vil da lige henvise til, hvad professor dr.jur. Jens Peter Christensen fra Aarhus Universitet siger.
Han siger med hensyn til Elsparefonden, at finansloven kan godt ændre på en eksisterende lov, men det hører til almindelig god lovgivningsteknik, at man i finansloven ikke regulerer på alle mulige andre love, da det gør hele lovgivningen fuldstændig uoverskuelig.
Altså, jeg mener, at professoren her siger, at ministeren har handlet mod almindelig god lovgivningsskik.
Er den socialdemokratiske ordfører enig i det?
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
Ja, jeg synes, det er vigtigt at konstatere, at hr. Erik Mortensen og jeg og Enhedslisten har en fælles tolkning af det her udspil til vedtagelse, nemlig at Elsparefonden på ingen måde skal give tilskud til handels-, service- og produktionssektoren, men at den udnytter de potentialer, som Elsparefonden i forvejen har, og som er forankret i aktiviteten omkring den offentlige sektor.
Så dér tror jeg, der er en fælles forståelse.
Men så må jeg af hensyn til historien minde om, at hvad angår debatten, den langsigtede debat, om Elsparefonden, har man fra socialdemokratisk side, herunder fra hr. Erik Mortensens side, tidligere sagt, at pengene skal gå til et bestemt formål, og at denne betragtning ikke blot er afledt af en politisk aftale på ydmyge steder, men direkte skulle være forankret i lovforslagene.
Det var altså ikke mine ord, men det var hr. Erik Mortensens ord.
Det var bare for den historiske korrekthed, at den forståelse har der været.
Og jeg mener, at man skal skelne mellem, om det er en aftale på et ydmygt sted, eller man mener, at det kan afledes af lovforslagene.
Erik Mortensen (S), 2001-01-11:
Til fru Aase D. Madsen stadig væk om spørgsmålet om, hvorvidt forløbet omkring Elsparefondens virke er korrekt eller ej.
Ingen tvivl om det.
Hr. Søren Kolstrup ikke er helt enig i proceduren omkring bevillingerne til Elsparefonden, men sandheden er jo stadig væk sådan, at selv om de kommer via finansloven, så er der stadig væk tale om et større beløb, end fonden har evnet at formidle ud til forskellige aktiviteter, så de penge, de 0,6 øre pr. kWh hele vejen igennem, er selvfølgelig medgået til de formål, som de skal. Der kan ikke være nogen tvivl om det.
Så jeg er ikke spor bekymret for, hvad der er foregået under administrationen af denne lov her, men jeg ser selvfølgelig frem til, at den vedtagelse, som her er på vej i dag, måske giver nye muligheder for dels at præcisere nogle ting omkring finansieringen af Elsparefonden, men selvfølgelig også de aktiviteter, hvor jeg kan se en vis idé i, at vi udvider området til gavn for hele energisektoren.
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-11:
Jeg kan da godt forstå, at hr. Peter Hansen-Nord hopper let og elegant over stigningerne med hensyn til den prioriterede el osv., for hr. Peter Hansen-Nord var jo ude den 25. maj 2000 og sige, at synderen ikke er elreformen, men derimod statsafgifter og de grønne afgifter, der stjæler den fordel, forbrugerne kunne forvente.
Jamen det er elreformen, vi her taler om, og lovede de samvirkende elreformpartier ikke, at elprisen skulle falde? Og er den faldet?
Nej, tværtimod, og nu står hr. Peter Hansen-Nord heroppe og siger, at det er da godt, for så bruger vi ikke så meget el.
Det er da en underlig diskussion, når man ser, at f.eks. Dansk Industri beskriver elreformen som en dødsspiral, hvor reglerne er blevet så komplicerede, at ingen forstår, hvad der foregår.
Dansk Industri har i øvrigt opfordret til, at hele elreformen tages op til revision, netop fordi procentdelen af den prioriterede el er for stor, og gør det slet ikke noget indtryk på hr. Peter Hansen-Nord?
Peter Hansen-Nord (V), 2001-01-11:
Lad mig sige til fru Aase D. Madsen, at jeg skal være den første til at erkende, at hele elreformskomplekset er indviklet.
Man afvikler en monopolsituation og forsøger at lægge det hele over i markedet, der er mange teknikker i det, og det er svært stof selv for dem, der tror, de forstår sig på det.
Men som svar på fru Aase D. Madsens spørgsmål vil jeg gerne sige, at produktionsprisen, elmarkedsprisen er faldet; det er den faktisk.
Men det, man ikke kan tage højde for i en så stor reformopfølgning og et så stort forlig, er selvfølgelig, at den siddende regering har gennemført en skattereform, der giver 8 øre mere i afgift på elprisen, og at der et kommet en pinsepakke, der samlet giver 6 øre mere i afgift pr. kWh.
Sådan er det.
Men de ting indgår jo ikke i et stort forlig, hvor vi kun diskuterer: Hvordan regulerer vi sektoren fremover i et frit, liberalt marked?
Det tager nogle år, det erkender jeg, og det er selvfølgelig en kedelig periode, vi er i p.t.
Men på et tidspunkt vil også fru Aase D. Madsen og andre, der kritiserer det her, erkende, at det var den rigtige vej, vi betrådte.
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-11:
Jamen det passer jo ikke.
Spørg dog ude i erhvervslivet.
De forenede elreformpartier har jo fået den ene øretæve efter den anden, netop på grund af at de gik ud og lovede noget, som de ikke kunne holde.
Peter Hansen-Nord (V), 2001-01-11:
Jeg vil bare sige, at da forhandlingerne blev indledt sent i 1998 og videreført i 1999, var det et konkursbo, vi stod over for.
Problemet er at få sat propperne i og begynde at afvikle, og det er jo præcis det, elreformen beskriver - både hvordan propperne skal sættes i, og hvordan tilskuddene til vedvarende energi bliver afviklet.
Det tager nogle år, vil jeg sige til fru Aase D. Madsen, men jeg håber, vi begge to kommer til at opleve det.
Anni Svanholt (SF), 2001-01-11:
Ja, man må jo svare på de spørgsmål, der bliver stillet, og det er sådan set det, jeg har forsøgt.
Det kan godt være, det falder lidt udenfor, men jeg vil da gerne svare på de spørgsmål, der bliver stillet fra andre ordførere her.
Og med hensyn til det, jeg har sagt tidligere, mener jeg, at det, vi skal koncentrere indsatsen om, selvfølgelig er, at vi bruger vores vedvarende energi optimalt i Danmark, alt det vi overhovedet kan.
Peter Hansen-Nord (V), 2001-01-11:
Jamen PSO-delen er jo et udtryk for en omkostning, der også har ligget i sektoren tidligere, men nu er flyttet fra den kasse og ud til forbrugerne.
Jeg erkender, at indtil nu er PSO-delen steget, for det er jo alle de ting, der er sat en prop i med reformen.
Men det tager altså nogle år at få sat proppen i.
Jeg skal være den første til at beklage, at jeg ikke kunne komme igennem med, at den overgangsordning, der var for vindmøller, ikke blev afkortet.
Men fru Aase D. Madsen ved jo også godt, at hvis man ringer til fabrikanterne på de store danske vindmøllefabrikker, er det jo ikke det danske marked, der i dag bestiller møller, og havde vi ikke gjort noget, havde vi oplevet en uendelig og voldsomt eksplosiv stigning i PSO-delen, som havde været fuldstændig ude af kontrol.
Det er netop det hul, der er sat en prop i, men jeg erkender, at før virkningen af proppen slår igennem, går der altså nogle år, for sådan var forligsteksten.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
Den socialdemokratiske ordfører, fru Pernille Blach Hansen, talte om, at vi vil nå 93.000 t. Jeg vil gerne have den socialdemokratiske ordfører til at bekræfte, at der er tale om referat af en prognose, og en prognose er en prognose.
Og jeg vil da også gerne have den socialdemokratiske ordfører til at bekræfte, at netop når man betænker, hvad miljø- og energiministeren sagde f.eks. omkring våde enge, så kan der være tale om et stort element af drømmetænkning.
Men jeg vil derudover gerne spørge fru Pernille Blach Hansen set i lyset af statsministerens udsagn om, at landbrugsproduktionen truer vores vandmiljø, om regeringens bud på en løsning så er, at man griber tilbage til en gammelt påbud om låg - og nu skal vi så have et effektivt låg - på gyllen.
Er det så regeringens bud, eller har den andre, lidt mere håndfaste bud?
Og det sidste spørgsmål til fru Pernille Blach Hansen: Forestiller regeringen sig, som f.eks. formanden for Landsudvalget for Svin, hr. Lindhardt B. Nielsen, at man skal fortsætte med svineproduktionen og f.eks. nå op på et tal på 30 millioner under de nuværende produktionsformer i landbruget?
Pernille Blach Hansen (S), 2001-01-11:
Jeg vil gerne starte med at gøre det klart for hr. Søren Kolstrup, at jeg jo ikke kan udtale mig om, hvad regeringen forestiller sig, da jeg er Socialdemokratiets ordfører på dette miljøspørgsmål, men jeg kan give svar på, hvad Socialdemokratiet forestiller sig.
Det er rigtigt, at den debat, vi tager i dag, er på grundlag af en midtvejsevaluering, der jo er en fremskrivning
af, hvad man tror, der vil ske frem til år 2003
For det er jo netop et af de instrumenter, som ministeren også fremhævede, der ikke har skabt de mål, vi havde håbet på.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
Jeg kan konstatere, at den socialdemokratiske ordfører, fru Pernille Blach Hansen, havde ét gammelt håndfast redskab, der blev trukket frem, og det var, at der skulle være låg på gylletanken.
Men mit spørgsmål var, om man så ikke har andet input til forhandlingerne fra Socialdemokratiets side til regeringen.
Mit sidste spørgsmål vil jeg gerne gentage, og det er set i lyset af partifællen, hr. Poul Nyrup Rasmussens udtalelse, og han er jo dog medlem af Socialdemokratiet - jeg ved godt, han også er statsminister, men han er medlem af Socialdemokratiet.
Han anfægtede selve produktionsformen, og det er på den baggrund, jeg spørger, om vi skal fortsætte og f.eks. nå frem til 30 millioner svin under de nuværende produktionsformer.
Ja eller nej?
Pernille Blach Hansen (S), 2001-01-11:
Som jeg også har understreget i min ordførertale, så er det Socialdemokratiets holdning her, at vi meget gerne ser en god og holdbar ammoniakhandlingsplan.
Men vi har valgt den procedure at gå frem til mødet, der bliver med forligspartierne, og se, hvad regeringen fremlægger og så tage debatten på grundlag af det.
Vi har markeret nogle politiske mål.
Vi er klar til at skride til handling, men lad os nu se på, hvad regeringen som aftalt fremlægger og så tage debatten efterfølgende, så vi ikke kun skal diskutere på grundlag af avisskriverier.
I forhold til, hvad Socialdemokratiets vision er, så synes jeg, det måske hører mere hjemme i en landbrugsteknisk debat end nødvendigvis i en debat om vandmiljøplanen.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
Venstres ordfører talte om, at der ikke har været penge nok.
Jeg vil gerne spørge Venstre: Når der står i Venstres program, at forureneren betaler, har Venstre så nogle bud på, hvordan det princip kunne oversættes til en løsning af de problemer, vi står over for her i forbindelse med vandmiljøet?
Men jeg vil gerne have en oversættelse af det fra Venstres principprogram om, at forureneren betaler.
Det er det ene. Det andet er, at jeg synes lige, vi skal slå koldt vand i blodet, når der tales om de 93.000 t. Og igen: Vi kan være meget uenige om politikken, men dog slå fast, at her er tale om en prognose, som man er vildt uenige om.
Men det er altså bare en prognose.
Og så vil jeg til sidst spørge Venstre, om det er korrekt opfattet, at de to bud, man har på en reparation af vandmiljøplanen, er noget med, at nu skal låget endelig overholdes - det har det skullet være, altså nu snakker vi om, om vi endelig skal have låg på - og det andet er så: Ud med bredsprederen.
Det er de to bud - eller hvad?
Jeg skal meddele Venstres ordfører - det er sådan set også et svar på det tidligere indlæg -
at Enhedslisten bestemt ikke er ked af, at vi ikke er med i det her forlig.
Tværtimod er vi glade for, at vi ikke er med i det.
Vi har aldrig på noget som helst tidspunkt haft fidus til det.
Men jeg bliver nødt til at gentage mit spørgsmål, for Venstre har selvfølgelig ret i, at det ligger som en logik i Vandmiljøplan II, at der skulle nogle skattepenge på bordet, men netop fordi Venstre så har det overliggende princip, at forureneren betaler, så er det dog interessant, hvordan man forestiller sig, man kunne gøre det til et grundprincip i landbruget.
Fordi man nu er gået ind her, kunne det jo godt være, man havde nogle visioner.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-01-11:
Jamen jeg synes bestemt, at Enhedslisten har fat i noget af det rigtige, når de gerne vil have en gennemgang af Venstres partiprogram på miljøområdet.
Det er bare sådan, og det er jeg nødt til at sige igen:
Sådan er det fordelt.
Det er jo netop det, der er grundsætningen
i Vandmiljøplan II, at landbruget går ind og er betalerne. Vi er det også på en række områder, og sådan er det.
Det er den aftale, der ligger, og det er det, hr. Søren Kolstrup vil have, at jeg skal lade være med at tilslutte mig.
Det kan jeg ikke.
Det mener jeg stadig væk er sådan.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
Næh, men jeg må konstatere, at Venstres ordfører rent faktisk sagde, at for at få løst problemerne omkring de våde enge, så skulle der flere penge på bordet.
Vi kan jo da ikke blive uenige om, at det var Venstres ordfører, der rent faktisk sagde det.
Og det er et princip, som er i disharmoni med Venstres principprogram.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-01-11:
Det, jeg sagde, var præcis, at eftersom vi har afsat nogle midler til at løse den opgave, staten har påtaget sig, og det viser sig, at det er ikke midler nok, vi har afsat, ja, så må vi jo sige til hinanden, at så må vi altså afsætte nogle flere eller give dem på en anden måde.
Det kan man da ikke inddrage andre grupper, som har opfyldt det, de skal, i.
Det får mig til at sige til hr. Søren Kolstrup
: Jeg oplever mere og mere, at når hr. Søren Kolstrup havde lidt svært ved lige komme i gang med de fire punkter, så kan det være, det er de forkerte fire punkter, hr. Søren Kolstrup fik læst op.
Drejer det sig ikke mere om, at det, der som punkt 1 irriterer Enhedslisten, er, at man ikke er med i forliget.
Punkt 2: At man synes, at de rammer, der er for Vandmiljøplan II, skal man heller ikke være med til at kigge på evalueringen af.
Punkt 3: Der er ikke afgifter, og punkt 4: Enhedslisten har det så svært med, at landbruget får al den ros, det får nu.
Men det tror jeg at Enhedslisten skal finde ud af at vænne sig til.
Det er kun rimeligt, at man roser dem, der fortjener det.
Henriette Kjær (KF), 2001-01-11:
I Det Konservative Folkeparti sætter vi et godt vandmiljø højt på dagsordenen.
Og i december fik vi en midtvejsevaluering med mange interessante data.
Den giver os et fagligt kvalificeret grundlag at arbejde videre på, og i Det Konservative Folkeparti ser vi rapporten som et godt og gedigent redskab, der kan få os videre i debatten.
Mange andre interessenter har budt ind med deres version af tingenes tilstand, men lad mig slå fast: Vi forholder os til DMU og Danmarks Jordbrugsforskningsinstituts udlægning af teksten.
Vi synes faktisk, at man er meget tæt på at nå de mål, man har sat sig med Vandmiljøplan I og II.
På baggrund af rapporten skal vi nu i forhandlinger med de andre forligspartier, og jeg tror, at vi skal indstille os på at arbejde konstruktivt.
Det er i hvert fald vores hensigt.
Men foreløbig venter vi jo på ministerens udspil, og så forholder vi os til det.
Vi og jeg selv er dog glade for den melding, ministeren kom med i sin besvarelse, nemlig at ministeren ønsker en mere effektiv administration af spørgsmålet om de våde enge.
Det gør vi også.
Det ville klart være en fordel for vandmiljøet, hvis vi i højere grad fik udbredt princippet om de våde enge.
Vi venter også stadig på udspillet med hensyn til ammoniak.
Jeg synes dog, og det kan jeg sige allerede nu, at det er gode tanker, der ligger i, at man ønsker en mere effektiv tildækning af gyllebeholderne og en mere hensigtsmæssig spredningsmetode end at bruge bredspredere.
Der kan være andre tiltag, som vi kan støtte, men vi kan jo ikke rigtig kommentere dem, når vi ikke har set ammoniakplanen endnu.
Vi synes kort og godt, at det er for tidligt at komme med nogle nagelfaste programerklæringer her fra denne talerstol.
Det ville være forkert, og vi kan heller ikke støtte den foreslåede vedtagelse, i og med at vi faktisk ser frem til den debat, der vil komme i forligskredsen, hvor vi er inviteret til miljøministeren førstkommende mandag.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
SF's ordfører, hr. Jørn Jespersen, sagde, at han glædede sig til forhandlingerne.
Jeg vil godt have SF's ordfører til at præcisere, hvordan SF's ordfører mener, man kan bevare de følsomme områder, og hvordan man kan sikre det åbne land.
Jeg vil også godt have SF's ordfører til at præcisere - og det kunne jeg forstå også bekymrer hr. Jørn Jespersen - hvordan SF mener, vi kan bremse den eksisterende vækst i husdyrproduktionen under de eksisterende produktionsformer.
Hvad er SF's bud i den situation?
Jeg kunne også forstå, at SF's ordfører ikke deler
Venstres optimisme, og derfor synes jeg, det må være vigtigt, at SF præciserer, hvad det er for nogle nøglekrav, der kan løse situationen.
Er det f.eks. en afgift på kvælstofoverskuddet?
Vi har jo hollandske erfaringer, der viser, at det er noget, der virker, så jeg synes, det var interessant at høre, om det f.eks. er denne afgiftsform, SF vil drage ind i forhandlingerne.
Og så vil jeg bare til sidst spørge SF sådan i al venskabelighed: Mener SF, at det er den optimale situation for et venstrefløjsparti med en stærk grøn profil at lave vandmiljøpolitik med Venstre?
Er det den mest optimale politiske situation for Venstre og SF?