runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Til hr. Ole Vagn Christensen, som spørger, hvordan vi nu kan sikre, at den uorganiserede arbejdsgiver ikke undergraver den organiserede arbejdsgiver.
Jamen det er da så simpelt.
Det er der ingen som helst risiko for.
Så længe folk synes, det er nyttigt og rigtigt at være medlem af en fagforening, der kan beskytte deres interesser, er der ikke noget problem.
Problemet opstår kun, hvis fagforeningerne ikke kan tiltrække og fastholde folks medlemskab; så kunne der være et problem.
Men jeg tror, hr. Ole Vagn Christensen og jeg kan være helt enige om den vurdering, at selvfølgelig vil fagforeningerne også fortsat være attraktive at være medlem af for arbejdstagerne.
Så der skulle vist ikke være nogle problemer dér.
Til hr. Bjarne Laustsen vil jeg sige tak, fordi hr. Bjarne Laustsen giver mig anledning til at gentage mig selv, for så kan jeg få slået helt fast, hvad jeg sagde i min indledende ordførertale.
Hr. Bjarne Laustsen spørger: Hvorfor handler dette lovforslag kun om ét område og ikke om andre områder, må man forstå, hvor der også er nogle eksklusivlignende aftaler?
Det mener jeg sådan set at jeg redegjorde ret grundigt for i min indledende tale, men jeg skal gerne sige det en gang til.
Det er der ikke noget lovforslag om, for det er ikke undersøgt til bunds endnu.
Der foreligger en betænkning, hvor man siger: Her er ikke umiddelbart anledning til at gribe ind.
Det har vi i regeringspartierne så alligevel vurderet skal undersøges nærmere, for vi stiller os ikke helt tilfreds med den konklusion, vi vil gerne være helt sikre på, at der ikke er grund til at gribe ind, og hvis den undersøgelse viser, at der er anledning til at gribe ind, så vil vi gøre det.
Så spørger hr. Bjarne Laustsen også: Er eksklusivaftaler ikke udtryk for fri forhandlingsret?
Det gjorde jeg også en del ud af at sige i min ordførertale, men jeg vil gerne gentage det: Jo, det er det.
Her mener vi imidlertid, at der er tvingende grunde, nemlig hensynet til den personlige frihed og til foreningsfriheden til at gribe ind på trods af det, men det er helt sikkert et krydsfelt.
Men den afvejning har været meget let for os at foretage.
Fru Pernille Falcon spørger: Er der planer om at afvæbne fagbevægelsen?
Der vil jeg gerne berolige fru Pernille Falcon med, at det er der ikke.
Jeg forstår, at det helt konkret skulle dreje sig om, hvorvidt der er planer om at gribe ind over for konfliktretten.
Jeg vil gerne sige, at jeg mener, konfliktretten er helt afgørende for balancen på det danske arbejdsmarked.
Det, at arbejdstagernes organisationer har ret til at konflikte mod virksomheder for at få overenskomster, er jo en helt afgørende del af balancen på arbejdsmarkedet, og derfor skal det fastholdes.
Det, der jo har været lidt tale om, har været, om man i nogle tilfælde er gået for vidt i retning af at konflikte
over for virksomheder, som egentlig havde deres forhold i orden
Det forstår jeg at arbejdsmarkedets parter i øjeblikket drøfter om de kan finde en mindelig løsning på.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Det fremgik tydeligt af indlægget fra ordføreren fra Dansk Folkeparti, at regeringen har overvejelser omkring en afvæbning af fagbevægelsen, og jeg vil da gerne høre hr. Lars Barfoed, om han vil delagtiggøre Folketinget i de planer, eller om han her vil benytte lejligheden til at sige, at man ikke har planer om at gribe ind i forhold til konflikretten.
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-31:
Jeg vil gerne spørge hr. Lars Barfoed om baggrunden for det lovforslag her, om ikke det bunder i et beslutningsforslag, som handlede om en total afskaffelse af alle eksklusivaftaler.
Når De Konservative siger, at de går meget ind for frihed, og at det skal gælde på samtlige områder, hvordan kan det så være, at vi står her med et lovforslag i dag, der kun handler om et enkelt område? Jeg vil også gerne høre, hvordan arbejdsgiverne har det med det her forslag, om de ikke har det på samme måde som lønmodtagerne, at de mener, at det er et indgreb i den frie forhandlingsret.
Og er en eksklusivaftale ikke bare en aftale mellem to parter, der omhandler løn, arbejdsforhold og så måske nogle gange, at man skal være medlem af en bestemt fagforening?
Er det ikke bare det, det drejer sig om?
Hvad er det egentlig, Det Konservative Folkeparti har imod, at man kan indgå aftaler, der regulerer løn- og arbejdsforhold og den slags ting på arbejdsmarkedet?
Det er vel et indgreb i den fri forhandlingsret det her?
Er det ikke det?
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-31:
Hr. Lars Barfoed snakkede meget om frihed.
Den frihed, hr. Lars Barfoed ikke kom ind på, er den frihed, der handler om, at med det frihedsbrev, som hr. Lars Barfoed lægger frem her, gives der ret til, at den uorganiserede arbejdsgiver kan undergrave den organiserede. Kan vi få et svar fra hr. Lars Barfoed på, hvordan han vil sikre, at dette ikke vil ske?
Og det har ikke noget at gøre med, om der er stærke eller svage fagforeninger, det har noget at gøre med, om man kan få den arbejdsgiver til at overholde et regelsæt.
Dengang man vedtog de her bestemmelser om fredspligten på arbejdsmarkedet, vil jeg gerne sige til hr. Lars Barfoed, da havde man et stort problem, og det var: Hvordan kan vi nu sikre det der med de organiserede, hvordan kan vi holde den der selvjustits?
Jeg mener, at man igennem eksklusivaftalerne har bevist, at man har været i stand til at holde den fornødne selvjustits.
Vi mangler et svar i hr. Lars Barfoeds frihedsbrev, nemlig: Hvordan vil man sikre, at den uorganiserede ikke undergraver den organiserede?
Jan Petersen (S), 2003-01-31:
Det er jo godt nok det her med konfliktretten, men så skal vi lige lidt bagom ordet konfliktret, for der er jo to typer konflikter, vi kan beskæftige os med.
Der er den konfliktret, der ligger i forhold til fornyelse af gældende overenskomst.
Det er den, jeg spørger til.
Så er der også den konfliktret, man har, den
konfliktadgang, der er, for at etablere konflikt for i det hele taget at etablere en overenskomst.
Det er den, der er interessant i denne her sammenhæng.
Det er der, diskussionen om eksklusivbestemmelser er interessant.
Og det er i særdeleshed den diskussion om adgang til at etablere konflikt for overhovedet at få en overenskomst, der er interessant i den sammenhæng, hr. Kristian Thulesen Dahl selv har anlagt i den her debat.
Kim Sejr (RV), 2003-01-31:
Til hr. Kristian Thulesen Dahl igen: Nu hører vi så, at man ikke skal overdramatisere betydningen af eksklusivaftaler.
De kan have en lille, nærmest bagatelagtig betydning i forhold til at bremse invasionen af de østeuropæiske horder, der kommer ind og vil stjæle vores arbejde.
Men denne lille betydning, denne lille bagatel, som skal betyde, at man ikke stemmer for lovforslaget,
er altså nok til, at Dansk Folkeparti ikke vil være med til at sikre de personlige frihedsrettigheder.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-31:
Først til hr. Kim Sejr, som filosoferer lidt over, hvad jeg nu har ment, at eksklusivaftaler har af betydning: Jeg vil sige det på den måde, at jeg synes ikke, at man skal overdramatisere eksklusivaftalers betydning på det danske arbejdsmarked. Når man ser på, hvad de isoleret set er, hvad de isoleret set gør, så skal man ikke overdramatisere deres betydning.
Men man skal heller ikke underkende, at det er et redskab for fagbevægelsen, selvfølgelig er det da det, som man i givet fald tager væk.
Uanset hvor stor betydning man vil tillægge det, er det jo på et tidspunkt, hvor man samtidig vil åbne for østeuropæisk arbejdskraft til det danske arbejdsmarked i et omfang, som kan gøre det danske arbejdsmarked ganske ustabilt.
Så er spørgsmålet, om det er det rigtige tidspunkt
at gøre det.
Det sætter vi i hvert fald spørgsmålstegn ved.
Så det er et rimeligt klart svar, jeg kan give hr. Jan Petersen.
Hr. Lars Barfoed, synes jeg, spørger i virkeligheden, om vi nu er ude i en eller anden konkurrence om at være mere socialdemokratiske end Socialdemokraterne selv.
Efterfølgende filosoferer han sig så frem til noget i retning af, om vi i virkeligheden er ude i et eller andet konkurrenceløb om at være mest borgerlig eller mest konservativ eller hvad.
Vi har sådan set bare det holdning, vi giver udtryk for.
Det er Dansk Folkepartis holdning.
Det er ikke et forsøg på enten at matche hr. Lars Barfoed eller matche nogen andre her i salen.
Vi giver udtryk for vores selvstændige vurdering af de her ting og når frem til vores konklusion.
Det er alene en sag for os, og så må man placere os, hvor man har lyst.
Jeg skal bare sige, at da vi gik Venstres ordfører på klingen med hensyn til, om der kom forslag på andre områder over for eksklusivaftaler, var svaret altså, at nu må vi se efter, om der er steder, hvor der er grund til at gribe ind.
Hvis der er urimeligheder, vil vi formentlig gribe ind.
Derfor har svaret også været: Der kan være fornuft i, at vi i udvalgsarbejdet diskuterer, hvordan vi kan se det her i en sammenhæng.
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Jeg vil gerne sige til hr. Thulesen Dahl, at vi sådan set ikke tøver spor med hensyn til at følge op med lovgivning på de her områder.
Jeg synes faktisk, at regeringen handler temmelig hurtigt.
Der er kommet en betænkning fra Udvalget om Eksklusivaftaler, og på grundlag af den betænkning er vi nu klar med et lovforslag, der vedrører det store område, som er det mest omdiskuterede, nemlig hele overenskomstområdet.
Det vil Dansk Folkeparti ikke medvirke til, fordi man gerne vil være mere socialdemokratisk end Socialdemokratiet selv.
Når det gælder de øvrige områder: sundhedsområdet, advokatområdet, der er blevet problematiseret i betænkningen, siger man i betænkningen, at der imidlertid ikke er grundlag for at gribe ind dér.
På trods af det siger vi fra regeringspartiernes side, og det står jo udtrykkelig i lovforslaget, at vi godt vil undersøge det nærmere, for vi føler os ikke overbevist om, at der ikke er grundlag for at gribe ind dér.
Så spørger jeg hr. Thulesen Dahl
: Vil hr. Thulesen Dahl så heller ikke medvirke til at sikre foreningsfriheden der, hvis der er grund til det?
Så må jeg omformulere mit spørgsmål: Vil hr. Thulesen Dahl på forhånd udelukke, at man kunne stemme for dér, selv om man stemmer imod her?
Jan Petersen (S), 2003-01-31:
Det er meget betryggende, at hr. Thulesen Dahl ikke vil deltage i noget ideologisk felttog mod de faglige organisationer.
Det får mig til at bede hr. Thulesen Dahl om så lige at præcisere, hvad der ligger i den for så vidt positive tilkendegivelse, vi hørte lige før.
Betyder det også, at Dansk Folkeparti ikke kan medvirke til, at der sker indskrænkninger i adgang til at konflikte og lave sympatikonflikt for at etablere overenskomst?
Hele omdrejningspunktet for denne debat er jo overenskomsten, og derudover hvilken betydning - og det har en vis betydning - man kan tillægge eksklusivbestemmelser i det bidrag, de kan give til at håndhæve overenskomster på uorganiserede områder. Men det er jo i særdeleshed interessant, hvorvidt Dansk Folkeparti nu også i dag afskriver sig muligheden for at medvirke til indgreb på sympatikonfliktområdet, som jo er helt vitalt for at kunne dække uorganiserede virksomheder med overenskomster.
Kim Sejr (RV), 2003-01-31:
Det er til hr. Kristian Thulesen Dahl.
Jeg bed mærke i, da vi spurgte om holdningen til det tilfælde, hvor vi havde afskaffet eksklusivparagrafferne, om Dansk Folkeparti så ville have dem genindført.
Svaret har så været med hensyn til Dansk Folkepartis holdning til det her forslag, at det allervæsentligste argument for at stemme mod afskaffelse af eksklusivaftalerne, er truslen fra Østeuropa.
Nu fik vi så at vide i det næstsidste indlæg
, at det nærmest er en bagatel i kampen for at standse den her østeuropæiske invasion.
Hvilken sammenhæng er der i de to udtalelser?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-31:
Først til fru Tove Videbæk, som spørger: Hvad nyt er der?
Det er i øvrigt et spørgsmål, der har været stillet tidligere, hvor jeg også har svaret på det.
Jeg skal gerne svare på det én gang til og en tredje gang og en fjerde gang, hvis det ønskes, det er slet ikke noget problem.
Der er meget nyt.
Hele Østudvidelsen med 10 lande faldt på plads ude i Bella Center så sent som i december måned.
Vi anede ikke for 1 år siden noget om, hvordan det ville falde på plads, der var masser af ubekendte.
Analyserne af konsekvenserne er først ved for alvor at dukke op nu.
Vi har lige siden sensommeren 2001, da den tidligere statsminister pludselig uden overhovedet at involvere Folketinget eller Folketingets Europaudvalg proklamerede, at nu ville man åbne for arbejdskraft, bedt om at få foretaget
de analyser af, hvordan det kommer til at påvirke bl.a. de danske sociale ordninger.
Er det ikke noget, Folketinget skal tage i betragtning, hvilke konsekvenser tingene får?
Skulle vi bare være ligeglade og sige, at for 1 år siden sagde vi sådan, så det gør vi også nu, uanset hvad der måtte være kommet siden?
Selvfølgelig ikke.
Det er da Folketingets pligt at tage højde for sådan nogle ting, så vi ikke stiller de danske lønmodtagere i en fuldstændig horribel situation om godt et år med danske sociale ordninger, der i den grad bliver presset.
Det er jo det, undersøgelserne er ved at vise: kontanthjælp, barselorlov, forældreorlov, hvad der kan komme ind af ordninger, der kan blive presset på grund af den arbejdskraft, der kommer fra Østeuropa.
Hr. Lars Barfoed spørger hypotetisk: Hvis nu regeringen vælger at komme med nogle forslag - hvilket jeg ellers har forstået der er en rimelig sandsynlighed for slet ikke kommer, det har sådan set været omdrejningspunktet i debatten - hvad vil vi så stemme?
Det vil vi da tage stilling til, når vi ser forslagene.
Det er sådan set regeringen, der har været utrolig langsommelig i forhold til hele den vifte af tiltag over for eksklusivaftaler.
Vi har gang på gang også i dag heroppefra spurgt Venstres ordfører, hvornår det så kommer.
Der bliver svaret: Jamen hvis, og vi vurderer, og det kan godt være, og så vil vi sandsynligvis og måske stille et forslag.
Så lad os da se det, når regeringen får taget sig sammen og kommer så langt.
Så til fru Pernille Falcon: Jeg fornemmer, at det, der ligger i spørgsmålet, er, om vi vil deltage i en ideologisk baseret kamp imod fagbevægelsen område for område.
Og det deltager vi ikke i, det har vi klart markeret.
Vi tager stilling til det her med eksklusivaftaler i en sammenhæng, vi vurderer de enkelte forslag, der kommer, men en ideologisk baseret kamp om at afvæbne fagbevægelsen deltager vi ikke i.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Hr. Kristian Thulesen Dahl svarede ikke på mit spørgsmål, men veg udenom, så jeg vil godt gentage det: Vil Dansk Folkeparti deltage i regeringens afvæbning af fagbevægelsen, hvis man får sine krav igennem omkring en 7-års-regel?
Det var hr. Thulesen Dahls egen vending, at regeringen har planer om en afvæbning af fagbevægelsen, og det handler jo ikke kun om eksklusivaftalerne.
Derfor tror jeg, det er ret vigtigt at få det præciseret, for det går jo langt videre, det bliver jo indgreb over for konfliktretten, indgreb på en lang række andre områder.
Vil Dansk Folkeparti være med til at demontere de kollektive rettigheder?
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Jeg synes, det er noget beskæmmende for det borgerlige Danmark og for de borgerlige frihedsrettigheder at se det tilbagetog, Dansk Folkeparti er i gang med her i dag, men det må jo være et led i konkurrencen om, hvilket parti der kan være det mest socialdemokratiske, at man nu i den grad går ind på Socialdemokratiets enemærker. Men jeg vil godt spørge: Er det så også sådan, at vi kan forvente, at man vil stemme imod et forslag på advokatområdet, de offentlige sundhedsoverenskomster, når vi kommer til dét, eller vil man dér godt stemme for et eventuelt forbud mod eksklusivaftaler?
Tove Videbæk (KRF), 2003-01-31:
Hr. Kristian Thulesen Dahl er åbenbart blevet skræmt af et mareridt om invasion af billig arbejdskraft.
Men hvad er forskellen egentlig fra sidste år, hvor Kristeligt Folkeparti sammen med Dansk Folkeparti fremsatte B 47?
Vidste hr. Thulesen Dahl ikke dengang, at EU ville blive udvidet med 10 nye lande?
Er det nyt for hr. Kristian Thulesen Dahl?
Vidste hr. Thulesen Dahl ikke dengang, at der ville blive mulighed for, at østeuropæerne efter udvidelsen lettere ville kunne komme til Vesteuropa og tage arbejde?
Er det nyt? I øvrigt er det jo utroligt, så forskellige tal, der nævnes i denne her forbindelse.
I Weekendavisen fra oktober sidste år står der, at frygten for en invasion af europæisk arbejdskraft er vildt overdrevet; en tysk undersøgelse viser, at der kun vil komme 18.000 til Danmark frem til 2010.
Men helt ærligt, hvad er det nye, hr. Thulesen Dahl har fundet ud af, siden B 47 blev behandlet i Folketinget?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-31:
Hr. Anders Samuelsen roder sig ind i nogle hypotetiske udtalelser som: Hvis nu det havde været sådan, hvad så i dag i en anden situation end den, vi står i?
Det kan være meget spændende at følge sådan nogle tanker, som hr. Samuelsen gør sig. Det, der vil være mit svar, er, at det vil være naivt, hvis nogen tror, at eksklusivaftaler i sig selv kan være værnet imod den situation, der kan opstå fra den 1. maj 2004, når østeuropæerne får lov til frit at vandre til Danmark og søge arbejde.
Derfor ville svaret på den situation ikke have været, at så gennemfører vi i givet fald eksklusivaftaler, for hvis man alene skal løse det problem ved hjælp af arbejdsmarkedets parter, så skal man give dem langt, langt flere redskaber end dem, vi kender i dag.
Det er også lidt til hr. Ole Vagn Christensen for at finde betydningen af det her.
Det har en betydning.
Men man skal ikke gå og tro, at det er eksklusivaftaler, der virkelig batter noget, hvis den her situation opstår næste år.
Så er det nogle helt andre redskaber, der skal til.
Dér siger vi til regeringen, at det eneste svar, der er her, hvis man skal tage ansvaret seriøst, selvfølgelig er at sikre sig lovgivningsmæssigt, på samme måde som Tyskland og Østrig fornuftigvis har gjort.
Tyskland har jo bitre erfaringer med, hvordan det kan gå.
De har forsøgt at integrere Østtyskland i Tyskland, og de har også erfaringer med illegal arbejdskraft fra Østlandene, som de har haft store problemer med.
Det er jo et helt nyt marked, man åbner for her, som virkelig er risikabelt for Danmark og danske arbejdstagere.
Jeg vil også sige til hr. Ole Vagn Christensen i forbindelse med, at han siger, at nu er Dansk Folkeparti tungen på vægtskålen, så nu har vi ansvaret, at næh, i spørgsmålet om Østudvidelsens konsekvenser, er det i meget høj grad, Socialdemokratiet, der sidder med ansvaret.
Vores holdning er jo krystalklar: Vi ønsker en overgangsordning, vi har stillet forslag her i Folketinget om en 7-årig overgangsordning.
Det kan man vælge at støtte, så tager man nemlig ansvaret på sig.
Hvis ikke man vil det, må vi se, om Socialdemokratiet ad anden vej får sikret, at man er sig sit ansvar bevidst.
Til fru Pernille Falcon: Vi mener, at med en 7-årig overgangsperiode kan vi sikre det danske arbejdsmarked i så høj en grad, at vi også er villige til at lave en aftale med regeringen på det grundlag, der også betyder, at det her forslag bliver vedtaget.
Det er det, vi lægger op til en forhandling om, ja.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-31:
Det sidste svar, hr. Thulesen Dahl gav, betragter jeg mere som en undskyldning for, at hvis man nu kan få det sådan og sådan, så kan man være med til at afskaffe.
Det er godt nok, at man har nogle gode argumenter, fordi man lige pludselig er blevet det, der hedder tungen på vægtskålen og har ansvaret.
Men det bortforklarer jo ikke, at det værn, som ligger i at lave eksklusivaftaler på det uorganiserede arbejdsmarked, er hr. Thulesen Dahl villig til at ophæve, hvis det var sådan, at det kunne sælges for noget andet, nemlig spørgsmålet om 7-års-reglen, sådan som vi har fået det forklaret her.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Jeg vil gerne høre Dansk Folkeparti om bemærkningen om regeringens planer om at afvæbne fagbevægelsen.
Skal man forstå det derhen, at Dansk Folkeparti gerne vil deltage i afvæbningen af fagbevægelsen i samspil med regeringen, hvis de får det, som de gerne vil have det, og får forhindret Østarbejdernes muligheder på det danske arbejdsmarked de første 7 år? Er det så sådan, at Dansk Folkeparti fuldt ud vil deltage i regeringens afvæbning af fagbevægelsen?
Det var den vending, hr. Thulesen Dahl selv valgte at bruge, dvs. afvikling af konfliktret, indgreb i ret til kollektive overenskomster osv
Hvor langt vil man gå i afvæbningen af fagbevægelsen?
Det vil jeg gerne høre.
Anders Samuelsen (RV), 2003-01-31:
Jeg er da glad for at få at vide, at verdens almindelige tilstand i hvert fald siden i sommer har været Dansk Folkeparti bekendt.
Men lad os nu forestille os, at man lynhurtigt efter regeringsovertagelsen havde haft et lovforslag fra regeringen, hvor man havde ophævet eksklusivaftalerne.
Det ville altså være i en periode, inden Dansk Folkeparti var blevet opmærksom på Østudvidelsesproblemerne, og Dansk Folkeparti ville så have stemt for forslaget, må vi gå ud fra, jævnfør det beslutningsforslag, som danner baggrund for det, vi laver i dag.
Når så Dansk Folkeparti efterfølgende var kommet i tanke om det med Østudvidelsen, ville det så have betydet, at vi i dag faktisk ville have stået og behandlet et forslag fra Dansk Folkeparti om at genindføre eksklusivbestemmelser?
Kunne man forestille sig, at man havde set Dansk Folkeparti fremsætte et forslag, for ups, vi kom til at ophæve eksklusivbestemmelserne, men nu er vi kommet i tanke om Østeuropa, så nu skal vi have dem genindført?
Det må vel være konsekvensen af det, man siger, når det er det, der på nuværende tidspunkt er det vigtigste for Dansk Folkeparti.
Dansk Folkepartis holdningsløshed er grænsende til det helt ufattelige, men det er jo ikke første gang, vi ser det.
Vi har set det omkring kvælstofafgift, feriepenge, sygeforsikringer, patientklager, sort arbejde.
Det her er bare endnu en sag inden for de ikke engang 2 år, der er gået, siden regeringen kom til magten, hvor Dansk Folkeparti har skiftet heste i vadestedet.
Hvis Det Radikale Venstre har haft rollen som det holdningsløse parti, så skal jeg love for, at der er nogen, der har overtaget førstepladsen fra os.