Flemming Oppfeldt (V), 1997-12-12:
Jeg takker for debatten.
Ved den første optælling ser det ikke umiddelbart ud, som om der er flertal for forslaget; men der var da en holdningsmæssigt positiv tilkendegivelse fra Centrum-Demokraterne, der gik ud på, at der også skal være frihed til at stå uden for en forening, når det kommer til stykket, og den kan vi godt bruge.
Jeg opfatter også Det Radikale Venstres indlæg som udtryk for, at partiet er åbent
over for henvendelsen fra Kristelig Fagforening med hensyn til, hvad den kommende dom kommer til at betyde, og at udfaldet af sagen i hvert fald kan få en vis betydning for udvalgsarbejdet
Sådan opfattede jeg i hvert fald tilkendegivelsen, men så kan jeg nok heller ikke strække mig meget videre.
Arbejdsministeren var inde på, at denne sag har været drøftet flere gange før, og at vi siger det samme hver gang.
Til det vil jeg jo sige som Viggo Starcke, at sandheden har jo kun én udgave, og derfor kommer vi med det samme hvert eneste år.
Både fra Enhedslistens og Socialdemokratiets side blev det nævnt, at forslaget i virkeligheden kun går på retten til at kunne melde sig ud af en fagforening, men ikke på retten
til at danne foreninger
Jeg vil blot bede om, at man kigger i beslutningsforslaget, for der står jo, at enhver arbejdsgiver og enhver arbejdstager skal have frihed til at melde sig ind i arbejdsgiverforeninger og fagforeninger eller til at undlade at gøre det.
Det er altså både den positive foreningsret og den negative foreningsret, der udtrykkelig er nævnt i vores forslag.
Beslutningsforslaget drejer sig altså som nævnt om frihed til at sige ja eller nej til at være medlem af foreninger, og derfor stiller forslaget sig også på borgernes side.
Forenings- og forsamlingsfriheden beskytter individets mulighed for at manifestere sig i fællesskab med andre og har en nær tilknytning til den politiske ytringsfrihed, og her taler vi altså om den positive foreningsfrihed.
Spørgsmålet er så, om der også eksisterer en negativ foreningsfrihed, altså retten til at stå uden for i dette tilfælde en fagforening.
Det fremgår efterhånden af dommene ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, som bl.a. ud fra EU's charter for sociale rettigheder dømmer til fordel for individets foreningsfrihed.
Noget af det seneste, vi har, er en sag om en islandsk hyrevognschauffør, som udtrykkeligt fik at vide, inden han meldte sig ind i en lokal fagforening, at der gjaldt en eksklusivbestemmelse.
Han meldte sig ind og ville senere meldes ud igen, han fik ikke medhold ved den islandske Højesteret, men han fik medhold ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Forholdet kan sidestilles med en bestemmelse i vores særlige danske model, som vi er så stolte af.
Måske kan ikke alle her lige huske den, men den lyder
Men der er jo en undtagelse: »Denne bestemmelse finder ikke anvendelse, såfremt lønmodtageren ved ansættelsen var bekendt med, at arbejdsgiveren stillede medlemskab af en forening eller en bestemt forening som betingelse for beskæftigelse i virksomheden.«
Det er egentlig det, hele diskussionen drejer sig om.
Man kan forestille sig, at vi var på vej mod en retstilstand, hvor Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol ville underkende noget sådant, og Venstre ønsker, at denne beskyttelse skal udtrykkes klarere i vores lovgivning.
Det skal ikke bare afhænge af, hvilke sager der kører videre til de internationale myndigheder.
Det er også lidt i retning af mafiametoder, når der stilles krav om medlemskab forud for ansættelse i en virksomhed, specielt i en arbejdsløshedssituation.
Som det blev udtrykt af en anden ordfører, får man jo et tilbud, som
man ikke kan sige nej til, for hvis man skal tjene nogle penge, hvis man skal have til huslejen, er man nødt til at tage imod jobbet.
Det forhold gælder f.eks. hos FDB, hvor ansøgerne ved ansættelsen bliver gjort opmærksom på, hvilken fagforening de skal melde sig ind i.
De kan sige nej, men så får de ikke jobbet.
Vi ønsker en lovgivning, der giver et signal om foreningsfrihed til de ganske få, som indimellem ønsker at stå mere frit.
En række lande har for længst indført disse beskyttelsesbestemmelser for deres borgere, og jeg tror, vi er på vej mod et samfund, hvor flere, bl.a. flere unge og mere moderne mennesker, selv vil vælge, hvilke foreninger de vil være med i, og selv komme frem til den konklusion, som mange i dag ønsker at drage for dem på forhånd, nemlig at én bestemt forening er den rigtige for dem.