Knud Erik Hansen (SF), 2001-04-24:
Det er ikke første gang, vi diskuterer Echelon, og det er heller ikke første gang, vi hører regeringen benægte kendskab til Echelon.
For os at se en meget uværdig ordleg om et problem, som er ganske omfattende
De mange oplysninger, der er kommet frem, viser, at det i stort omfang er muligt at aflytte elektronisk kommunikation, og at det foregår i stor skala, i så stor skala, at det faktisk er svært at forestille sig.
Det er alvorligt, for den aflytning, der foregår, er rettet imod kommunikationsmedier, der også anvendes til civil kommunikation. Med andre ord kan det, vi normalt betragter som vores private rum, hvor vi kan føre en samtale inden for hjemmets fire vægge, ikke være privat, når vi anvender elektronisk kommunikation, for så udsættes den for organiseret aflytning.
Kald det Echelon eller kald det noget andet, det er faktisk ligegyldigt.
Det, der er afgørende, er, at vi som borgere ikke kan være sikre på, at vi kan kommunikere, uden at der er nogen, der lytter.
Sådanne aflytningsmuligheder rammer selvfølgelig klart dem, der har en kommunikation, hvor en tredjepart kan have interesse i kommunikationen.
Det er erhvervslivet, der er udsat, og det er politisk aktivitet.
Det er en ganske alvorlig ting også for et demokratisk samfund. Det er et potentielt overvågningssamfund, vi står over for, som egentlig hører totalitære regimer til, men som ethvert demokratisk samfund bør bekæmpe med alle mulige tilgængelige midler.
Hvad oplever vi så?
Ja, så oplever vi faktisk en regering, der har mest travlt med at benægte, at den kender noget til Echelon.
En leg med ord, der dækker over problemet, som er ganske alvorligt for demokratiske principper og også for retten til privatliv. Vi synes i SF, det havde klædt regeringen, hvis den havde sagt: Det her er et problem.
Vi skal gøre noget ved det.
Vi vil ikke afvise i SF, at der faktisk foregår en sortering af disse informationer, således at de ikke bliver brugt.
Men vi synes, det ville have klædt regeringen, at den også fortalte befolkningen, hvad det er for noget, man har gang i, hvad det er for en sortering, man så foretager, og hvad det er, folk risikerer, hvis de oplysningerne, der bliver indsamlet, bliver misbrugt. Vi synes også, det ville have klædt regeringen, hvis den mere alvorligt havde arbejdet på at sikre borgerne mod at blive aflyttet.
Vi har dog set noget, jeg godt vil sige er positivt.
til halvandet, et skift, hvor den har ændret holdning til kryptering og har sagt, at nu vil den godt arbejde for kryptering.
Men det er faktisk mest blevet til noget med en holdning.
Det er faktisk lidt svært at se den omsat til ordentlig handling, og det synes vi er dybt problematisk, for det, vi har set, er jo i virkeligheden kun begyndelsen til det, der kan blive meget værre, efterhånden som teknologien breder sig.
Det er ikke kun en døgnflue, det er et problem, som vi skal have gjort noget ved, hvis vi skal undgå, at det bliver et overvågningssamfund.
Derfor havde vi gerne set, at regeringen havde taget borgernes parti og ikke efterretningsvæsenets parti og havde sagt, at dette her skal vi have afdækket, at vi skal have klarhed over, hvad det er for en aflytning, borgerne kan blive udsat for, således at vi også kan få en demokratisk debat om det. Vi havde også gerne set, at regeringen systematisk havde igangsat initiativer, der kunne have sikret, at borgerne kunne kommunikere uden risiko for aflytning.
Jeg skal derfor på vegne af SF fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse