Bjarne Laustsen (S), 2003-05-22:
Jeg skal takke ministeren for de bemærkninger, der fulgte, men alligevel også sige, at vi selvfølgelig er enige i, at det var en god idé, at vi lavede den fond i forbindelse med satspuljen.
Der kunne vi ligesom kapsle pengene ind, således at vi kunne få nogle længere forløb og også øremærke pengene.
Det er alle vi, der deltog i det, meget tilfredse med, tror
jeg, men effekterne af det kan vi vel først måle på lidt længere sigt.
Vi gjorde også ved den lejlighed det, at vi sagde, at vi ville sikre os, at ikke et flertal i en anden sammenhæng kunne forringe inden for de samme områder.
Det fik vi tilsagn om fra ministeren, og det er vi selvfølgelig tilfredse med.
I forhold til de fire områder og de prioriteringer, der ligger, ved vi jo også, at Arbejdstilsynet er inde i en omstilling nu.
Ministeren kunne måske også sige lidt om, hvordan de sager står, for de fire nye centre er vel ikke etableret, og derfor følges det i hvert fald med interesse derude.
Og spændende bliver det jo at se, hvordan Arbejdstilsynet kan bruge ressourcerne over for dem, der skal sættes ind overfor. Jeg synes, at det var meget lidt, beskæftigelsesministeren havde med om sygefravær og arbejdsmiljøet.
I ministerens egen rapport om sygefraværet kommer man jo selv ind på spørgsmålet om, hvad vi egentlig kan gøre for at nedbringe sygefraværet.
Der kunne jeg se, at BST kunne bruges, for i andre sammenhænge ved vi, at BST også virker på det område, og jeg skal da meget anbefale ministeren at tage BST med i de overvejelser, han gør sig, inden der kommer et udspil.
Vi ved nemlig, at det er noget, der virker, og vi ved også, at de virksomheder, der bruger BST, er meget glade for ordningen.
Når det drejer sig om udvælgelsen af de gode og de onde, sagde ministeren også en lillebitte smule om det, og jeg tror også nok, at det i den forbindelse blev nævnt, at hammeren ville falde.
Det glæder vi os til at se, for det er det, der er behov for.
Hvis man udelukkende indtager det standpunkt, at det drejer sig om at finde den laveste fællesnævner, så bliver det jo til, som arbejdsgiverne gør, at de ikke repræsenterer de af deres medlemmer, der forsøger at gøre noget.
Der er nemlig virkelig mange virksomheder, der gør noget.
Hvis vi kun går efter at tage den laveste fællesnævner, så bliver det jo til, at man forsvarer dem, der ingenting gør, dem, der belaster samfundet både i form af nedslidningsskader og øget sygefravær og ulykker.
Dernæst er der jo også et konkurrenceforvridningselement i den her sag, for hvis man springer over, hvor gærdet er lavest, så ligger der måske en kortvarig gevinst for de virksomheder, der ikke forsøger at gøre noget.
Derfor synes jeg, det er ret interessant at få at vide, hvordan det her skal klares. Hvis det er den model, hvor man siger, at det er de virksomheder, der får et arbejdsmiljøcertifikat, er vi meget parate til at snakke om, at de f.eks. ikke skal have BST.
Det er der ikke det store problem i for os, det vil vi meget gerne være med til, og derfor er vi selvfølgelig meget tilfredse med, at der kommer et udspil.
hvordan ministeren har tænkt sig at gribe ind i de forhandlinger, som foregår imellem private organisationer, f.eks. slagterierne, der bliver enige om en akkord.
Hvad er det for et indgreb, ministeren vil gøre dér, hvis man synes, at tempoet er for højt?
Jeg kunne have lyst til også, hvis tiden tillader det, at sige lidt om rapporten om ulykkerne, som ministeriet selv har forfattet.
Det viser sig, at 50 pct. af arbejdsgiverne og 70 pct. af arbejdstagerne oplyser, at der slet ikke bliver taget vare på tingene ude på arbejdspladserne i det øjeblik, hvor der er spidsbelastninger, og så ved vi jo, at der er stor risiko for ulykker.
Det og meget mere vil vi gerne have ministeren til at svare på, og vi ville selvfølgelig også gerne have og havde håbet på, at der var kommet et konkret udspil i dag, når vi har rejst forespørgslen.