runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2000-05-24:
Jeg skal såmænd bare udtrykke en stille undren, for da vi havde debatten her i Folketinget om folkesundhedsprogrammet, var der en helt anderledes positiv stemning hos både Venstre og De Konservative for, at der måtte gribes ind, og at der skulle gøres noget for at forbyde de her tilsætningsstoffer, vi har talt om i dag.
Jeg vil også henvise til offentlige udtalelser i dagbladet B.T., der på et tidspunkt tog sagen op.
Det var også ret entydige, for ikke at sige næsten militante udtalelser, der kom fra ordførerne for Venstre og De Konservative.
Jeg kan høre, at vindene er skiftet lidt i dag; det beklager jeg meget.
Gyda Kongsted (V), 2000-05-24:
Da De Konservatives ordfører, fru Henriette Kjær, ikke kan være til stede, skal jeg på Venstres og De Konservatives vegne udtale: Der er aldrig nogen, der har påstået, at rygning skulle være sundt, men at postulere, at rygning er et af samfundets største sundhedsproblemer, er lidt for langt ude i hampen, som man siger på godt nudansk. Og rygere skal selvfølgelig tage hensyn til ikkerygere og vice versa.
Rygning har fundet sted i mange generationer uden de store problemer for sundhedstilstanden, og tobakken har i dag de samme tilsætningsstoffer som for 100 år siden.
Det er først i de seneste år, der er sket et klart tilbageskridt i den danske sundhedstilstand.
At sundheden i dagens Danmark har så trange kår, er mere kompleks end som sådan og skyldes mere forkert kost, for lidt motion eller manglende vedligeholdelse af bygninger og institutioner, end det skyldes rygning i sig selv.
Den bliver blot lagt oven i og får så hele skylden; det er jo så nemt og bekvemt, og statistikker kan let og elegant indrettes, så de er med til at bekræfte dette.
Venstre og De Konservative mener, at vi skal afvente de fælles regler, der nu forberedes i EU-regi.
Allerede her til morgen blev der i pressen taget hul på de kommende regelsæt.
Herudover er begge partier meget tilfredse med, at tobaksindustrien og Sundhedsministeriet den 30. marts 2000 underskrev en frivillig aftale, der netop omfatter oplysning og kontrol med tilsætningsstoffer på de områder, som Enhedslisten efterlyser nogle mere klare regler for.
Men den er så ny, at den kan vi ikke rigtig forholde os til endnu.
Vi skal derfor opfordre til, at der i næste samling indkaldes til en lukket høring i Sundhedsudvalget med eksperter inden for kost og motion, men denne gang skal også byggeindustrien og tobaksindustrien med, for det har de ikke været tidligere, således at de forskellige problemstillinger og samspillet imellem disse kan blive ordentlig belyst, og sådan at vi kan få et mere nuanceret og reelt billede af, hvor vi skal sætte ind helt konkret for at få forbedret den danske sundhedstilstand, for det vil vi meget gerne være med til. Venstre og De Konservative kan derfor ikke umiddelbart støtte Enhedslistens beslutningsforslag, som det nu foreligger.
Hanne Andersen (S), 2000-05-24:
Jeg vil gerne sige til hr. Tom Behnke, at vi ser også positivt på forslaget, men vi vil gerne have et grundlag at træffe beslutning og bestemmelser på; det findes faktisk ikke på nuværende tidspunkt, og det vil vi gerne afvente.
Og så har vi også givet vores tilsagn om, at hvis der er grundlag for at tage initiativer, når resultaterne foreligger, og vi har et grundlag, så gør vi gerne det.
Tom Behnke (FRI), 2000-05-24:
Jeg har en kort bemærkning til Socialdemokratiets ordfører, fru Hanne Andersen, for vi står faktisk i Frihed 2000 lidt uforstående over for, at når der er tale om et beslutningsforslag, hvor Socialdemokratiet egentlig støtter alt det, der står i forslaget, kan man alligevel ikke stemme for det.
Vi kunne forstå det, hvis der var tale om et lovforslag, men her er der jo tale om et beslutningsforslag, og i modsætning til Socialdemokratiet har vi i Frihed 2000 faktisk den opfattelse, at det er et ganske godt beslutningsforslag, som vi ønsker at støtte, og skulle det komme til en afstemning om forslaget, vil vi stemme for det.
Så langt når vi nok ikke, men forslaget vil jo så have den ganske gode effekt, at vi hen over sommeren kan bruge det til at få belyst sagen langt bedre, så vi måske kan nå frem til en løsning.
Jeg har selvfølgelig med glæde konstateret, at ministeren så småt er gået i gang, men vi har i Frihed 2000 den opfattelse, at forslagsstillerne rammer lige præcis det ømme punkt.
Vi er nødt til at stille nogle regler op for, hvilke tilsætningsstoffer der må bruges, og hvilke der ikke må bruges.
Det er vi helt enige med forslagsstillerne i, så til sin tid vil vi støtte forslaget.
Hanne Andersen (S), 2000-05-24:
Da mit partis ordfører, hr. Holger Graversen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne sige følgende: Socialdemokratiet ser positivt på intentionerne bag Enhedslistens forslag om forbud mod tilsætningsstoffer og aromastoffer i tobak. Vi støtter imidlertid også og står bag sundhedsministerens afvisning af forslaget med henvisning til den frivillige aftale, ministeren har indgået med den danske tobaksindustri.
Efter denne aftale vil tobaksindustrien årligt fremsende en oversigt over de tilsætningsstoffer, der bruges i både importerede og dansk fremstillede cigaretter.
Danmark støtter desuden arbejdet i EU med et direktiv om det samme i hele EU-området, som ministeren også lige har redegjort for.
Men vi er villige til at tage spørgsmålet om lovgivning op på ny, når der har været tid til nærmere at undersøge, hvilke tilsætningsstoffer der anvendes, og den vanedannende virkning og sundhedsskadelige virkning, der er af disse stoffer.
Jeg skal samtidig på Det Radikale Venstres vegne sige, at det afviser forslaget med den samme begrundelse, men også vil se positivt på, at der tages initiativer, hvis det er nødvendigt.
Tom Behnke (FRI), 2000-05-24:
Frihed 2000 stiller sig også positivt over for dette beslutningsforslag.
Når vi diskuterer den type sager, og når myndighederne skal behandle den type sager, er der selvfølgelig mange hensyn, der vejer ganske tungt, og som der skal tages hensyn til, nemlig for det første forurettedes muligheder for at give en sammenhængende og uafbrudt forklaring på, hvad det er, der er sket.
Denne forklaring skal ikke forstyrres af alle mulige ydre omgivelser, men skal være så objektiv som muligt set med den forurettedes øjne.
Omvendt har vi selvfølgelig også en forventning om, at retssikkerheden for den mistænkte bliver håndhævet.
Så er der et tredje element, som jeg også mener er ganske væsentligt og også er et hensyn, vi er nødt til at tage, nemlig at vi med de metoder, der bliver benyttet, sikrer, at de skyldige ikke går fri, altså at man benytter en efterforskningsmetode, som domstolen kan godkende.
Ellers kan man risikere at tabe hele sagen på gulvet, og det er jo ganske forfærdeligt, hvis man ved, at det er den mistænkte, der har gjort det, men er tvunget til at lade sagen falde på grund af en eller anden proceduremæssig ting.
Det ville være kanonærgerligt, så derfor er det selvfølgelig også et hensyn, der skal veje ganske tungt.
Når vi ser på den måde, man hidtil har gjort det på, og på den nye måde, man nu vil gøre det på, er det vores opfattelse, at den hidtidige metode har fungeret uproblematisk.
Derfor har vi ingen intentioner om, at den metode skal ændres, og derfor er vi faktisk
Derfor ønsker vi også at støtte beslutningsforslaget, for enhver kan formentlig forestille sig situationen, hvor der sidder et lille barn i en afhøringssituation, og barnet stiller spørgsmålet: Ser han det her?
Man er nødt til at sige det, og der er jo ingen tvivl om, at et barn, der pludselig ved, at den mistænkte følger med på en monitor, vil føle sig stærkt overvåget og stærkt trykket.
Dermed risikerer vi, at værdifulde oplysninger ikke kommer frem, og det ville være ærgerligt.
Når jeg siger værdifulde oplysninger, sigter jeg til både den ene og den anden side - altså både oplysninger, der er til den mistænktes fordel, og oplysninger, som er til den mistænktes ulempe.
Situationen kan jo meget vel være, at barnet springer over, hvor gærdet er lavest, og kommer med en eller anden historie for ikke at skulle udstille sig selv eller situationen fuldstændig, og det ville også være ærgerligt.
Det, der må være målet i efterforskning og retssager her i landet,
er, at vi så vidt muligt får den fulde sandhed frem, og at domstolene på den baggrund kan dømme ud fra, hvad der er rigtigt, og hvad der er forkert, På den baggrund støtter vi beslutningsforslaget, og vi ser frem til, at debatten kører videre.
Jeg kunne forstå, at der skulle være oplysninger på vej, og det ser vi frem til.
Jann Sjursen (KRF), 2000-05-24:
Fremover skal mistænkte og sigtede have ret til at overvære afhøring af seksuelt misbrugte børn.
Det har rigsadvokat Henning Fode fastslået over for landets statsadvokater og politimestre efter de to højesteretsafgørelser.
Hermed vil man sikre den sigtedes retsstilling, fordi han fra det såkaldte monitorrum og altså uden for barnets synsvidde får lov til at overvære afhøringen af det barn, som han er sigtet for at misbruge.
I en del af sagerne vil børnene oven i købet få at vide, at den sigtede eller mistænkte overværer afhøringen.
Eksempelvis skriver Fode til landets statsadvokater og politimestre, at direkte spørgsmål fra barnet om mistænktes eller sigtes tilstedeværelse bør besvares.
Jeg vil godt medgive, at problemet ikke er specielt enkelt, men jeg vil også klart understrege, at vi fra Kristeligt Folkepartis side ikke mener, at den nye praksis samlet set er til gavn for barnet, selv om der også er nogle landvindinger, som nogle af ordførerne har været inde på. Jeg vil også godt understrege, at vi overhovedet ikke finder nogen anledning til at kritisere hverken Rigsadvokaten og selvfølgelig slet ikke Højesteret for deres arbejde i denne sammenhæng.
Men vi er af den opfattelse, at det er værdifuldt, som Dansk Folkeparti foreslår i sit beslutningsforslag, at forfølge de lovgivningsmæssige muligheder, der måtte være for at rette op på det, der nu er truffet beslutning om af Højesteret og iværksat ved instruks fra Rigsadvokaten.
Derfor er vi positive over for Dansk Folkepartis forslag.
Vi mener, at de lovgivningsmæssige muligheder, ændringer af administrative forskrifter osv., skal afprøves for at sikre den optimale beskyttelse af barnet, sådan som jeg også har hørt alle ordførerne her i dag tilkendegive at de vil.
Vi synes ikke, der er nogen grund til at afvente en eventuel redegørelse fra justitsministeren.
Vi vil selvfølgelig hilse den velkommen, når den kommer, det er klart nok, men vi synes, det vil være værdifuldt allerede nu at få afdækket de lovgivningsmæssige muligheder, og derfor støtter vi forslaget fra Dansk Folkeparti.
Søren Søndergaard (EL), 2000-05-24:
Når det gælder børn, er der forskellige hensyn, som skal vejes op over for hinanden, som flere ordførere allerede har været inde på.
For det første er hensynet til at undgå gentagne afhøringer, fordi man ikke fik nok i første afhøring, et væsentligt element, og for det andet skal det undgås, at folk, der har begået krænkelser mod børn, bliver frifundet, fordi domstolene ikke accepterer den bevisførelse, der bliver givet.
Det skal selvfølgelig stilles over for, at et barn kan lide skade af at få at vide, at en mistænkt overhører afhøringen, men vi mener, at de to første hensyn til barnet vejer tungest, og ønsker derfor at lægge vægt på dem.
Alene derudfra, alene ud fra hensynet til barnet, mener vi derfor, at vi må afvise forslaget.
Vi mener også, at det er nødvendigt at afvise forslaget ud fra hensynet til den retssikkerhed, som selvfølgelig skal gælde for den anklagede.
Folk, der begår overgreb mod børn, skal straffes, men det afgørende er jo, at det er dem, der har begået overgrebene, som bliver straffet og ikke nogen andre.
Så vil jeg godt knytte to kommentarer til forslagsstillernes bemærkninger til forslaget, og den ene er til det, der står i første spalte på side 2.
Det ved jeg ikke om barnet som oftest vil være vidende om.
Jeg kunne i hvert fald godt tænke mig, at det blev uddybet lidt mere, for i hvert fald når det gælder helt små børn, synes jeg ikke, at der er nogen som helst grund til, at de skal være vidende om det. Det andet punkt i bemærkningerne er dér, hvor forslagsstillerne citerer en kriminalassistent fra Gladsaxe Politi, som har beskæftiget sig med disse sager, for at sige, at det vil være skrækkeligt for barnet, hvis det møder krænkeren.
Dertil er vel at sige - og det håber jeg ministeren vil understrege heroppefra - at det må simpelt hen ikke ske.
Det skal være fuldstændig klokkeklart, at politiet må sikre, at et barn, der er i den vanskelige situation, ikke møder krænkeren på vej til afhøringen eller for den sags skyld efter afhøringen.
Hvis den udtalelse, som er kommet fra Gladsaxe Politi, afspejler en reel mulighed, må ministeren træde i aktion og sikre, at det ikke sker.
Det er selvfølgelig en fuldstændig klar parameter fra vores side, og det er i øvrigt derfor, vi støtter, at barnet ikke skal afhøres i retssalen, men netop skal have mulighed for at undgå en direkte konfrontation med den anklagede.
Gyda Kongsted (V), 2000-05-24:
Hr. Frank Aaen har misforstået det, jeg har sagt.
Jeg har ikke sagt, at det går godt, for det går ikke godt med sundhedstilstanden i Danmark, men man skal have flere ting ind, bl.a. manglende vedligeholdelse af bygninger, der giver astma og allergi.
Altså vi skal have hele samspillet mellem de forskellige faktorer, vi har i samfundet, der fortæller os, hvorfor det så er, at det går så dårligt, som det går.
Det er det, jeg siger.
Helge Adam Møller (KF), 2000-05-24:
Den konservative folketingsgruppe kan ikke støtte dette forslag, i hvert fald ikke i øjeblikket.
Folketingets Retsudvalg havde i et offentligt samråd for et par uger siden en lang, grundig og meget omhyggelig diskussion af Rigsadvokatens nye cirkulære, som jo var foranlediget af de to konkrete domme afsagt i Højesteret den 16. marts i år.
Justitsministeren gav på dette samråd tilsagn om, at han nøje ville følge udviklingen.
Han ville give Folketinget en redegørelse om erfaringerne allerede inden udgangen af indeværende år, og det tilsagn har justitsministeren gentaget i dag.
Ministeren lovede også, at måtte ordningen inden årets udgang give anledning til problemer ville han straks orientere Retsudvalget, og han var parat til at tage de eventuelle nødvendige skridt for at få løst de eventuelle problemer.
Også det tilsagn har justitsministeren for ca. 10 minutter siden bekræftet her i dag.
Samtidig kunne det konstateres i hvert fald på det tidspunkt, hvor vi holdt samrådet, at der i alt over hele landet havde været afholdt 19 afhøringer af børn efter de nye regler, og at ingen af disse 19 afhøringer havde givet anledning til problemer i forhold til den hidtidige praksis.
Hvis det bliver nødvendigt senere at tage stilling til, eventuelt via lovgivningen, at ændre de nugældende retningslinjer, så erkender Det Konservative Folkeparti, at der foreligger væsentlige, modsatrettede synspunkter og hensyn.
Hensyn, som skal vejes op mod hinanden
, når en afgørelse skal træffes.
På den ene side, og det er naturligt at starte dér, er der hensynet til, at barnet behandles så skånsomt som overhovedet muligt, og på den anden side er der hensynet til den mistænkte eller sigtede og måske helt uskyldige persons retssikkerhed.
Jeg er tilfreds med, at den nye praksis, og den er jo klart i barnets interesse, vil reducere behovet for, at nogle misbrugte børn senere skal igennem endnu en belastende afhøring.
På den anden side er det jo utilfredsstillende, hvis den nye ordning måtte medføre, at nogle voksne, som har misbrugt børn, får mulighed for i større omfang end i dag at påvirke barnet til at afgive en anden forklaring end den, barnet ellers ville have givet.
Sådan er det.
Der er ting, der taler i begge retninger, og konkluderende må det konstateres, at de spørgsmål, som beslutningsforslaget omhandler, er svære og komplicerede og har stor betydning for såvel barn som voksen. Vi finder ikke, at grundlaget for eventuelt via lov at gribe ind i dag er tilstrækkeligt.
Måske vil man opnå det modsatte af det, man tilstræber.
Og derfor ønsker vi at afvente justitsministerens redegørelse i slutningen af året, og vi er så rede til, hvis der måtte være behov for det, at ændre lovgivningen.
Anni Svanholt (SF), 2000-05-24:
Det er velkendt og veldokumenteret, at tobak indeholder en lang række kemiske stoffer, som er stærkt forurenende og sundhedsskadelige.
For rygning er jo årsagen til, at ca. 13.000 mennesker årligt dør.
Det er et stort problem i Danmark.
Derfor skal der også meget effektivt satses på at forebygge, at unge mennesker påbegynder rygning.
EU forbereder jo fælles regler på området, ved vi, men det er uvist, hvad de kommer til at indeholde, og hvornår de træder i kraft.
Det kan måske faktisk have lange udsigter.
Sundhedsministeren har indgået en aftale med tobaksindustrien, og det er meget positivt, at Danmark går foran og gør noget, men denne aftale indebærer jo kun, at industrien skal informere om, hvilke tilsætningsstoffer der anvendes i cigaretter på det danske marked, og der er ikke lagt op til, at vi kan få en positivliste.
Derfor hilser vi det initiativ, som Enhedslisten har taget her, meget velkomment, og mener, at det er godt at arbejde videre med.
Og med de bemærkninger vil jeg gerne tilkendegive, at vi støtter Enhedslistens forslag.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-05-24:
Forslaget har til formål at skåne børn, der formodes at have været udsat for sædelighedsforbrydelser.
Det er vist et hensyn, som jeg da går ud fra hver eneste folketingsmedlem mener skal veje tungt.
Men der er også et andet hensyn, som Dansk Folkeparti ikke taler så meget om.
Gerningsmanden skal jo også dømmes, hvis han er skyldig. Hvad nytter det, hvis Folketinget fastsætter særlige regler for afhøring af børn, og domstolene
så frifinder gerningsmanden?
Det har jo været sådan i en årrække, at politiet for at skåne børn for at møde i retten har forsøgt sig med videoafhøring.
Det er jo en undtagelse fra hovedreglen, for hovedreglen er jo, at vidner og ikke mindst kronvidner skal møde og afgive forklaring for den dømmende ret, og sker det ikke, ja, så kan anklagemyndigheden normalt ikke løfte bevisbyrden, og så vil der ske frifindelse.
Men på grund af de meget tungtvejende hensyn til barnet har man så forsøgt sig med videoafhøring.
Og jeg er enig med den forrige ordfører, når hun bruger formuleringen, at nu har Højesteret blåstemplet videoafhøringerne.
Det er jo meget vigtigt, at det nu er blevet fastslået.
Men så stiller Højesteret altså nogle betingelser med mulighed for konkrete fravigelser.
Det kan godt forekomme oprørende, at den pågældende skal stå i monitorrummet, men som sagt er der jo mulighed for fravigelser, og det går jeg selvfølgelig ud fra at politiet og anklagemyndigheden også vil følge.
Hvis man finder, at det er en helt urimelig situation, der påfører barnet helt uhyrlig skade, så vil man fravige det, og så må man tage den principielle sag en gang til.
Der er jo ikke to sager, der er ens.
Vi kunne også godt her tage en interessant diskussion, som jeg forstod den forrige ordfører ville afstå fra, nemlig om grundlovens § 3: Hvordan ligger det med Folketinget og domstolene?
Men jeg vil i hvert fald godt sige, at det ligger under alle omstændigheder sådan, at vi kan lovgive om lige præcis, hvad der passer os.
Vi kan sætte ind i retsplejeloven, at børn aldrig skal afhøres i retten.
Vi kan sætte ind i retsplejeloven, at børnene ikke skal finde sig i, at den formodede gerningsmand står i et monitorrum.
Men vi kan ikke lovgive om, i hvilke sager domstolen skal dømme, og i hvilke sager domstolene skal frifinde.
Det er jo det hensyn, som forslagsstillerne helt ser bort fra i denne sag.
Vi er enige med justitsministeren i, at vi nu må se, hvordan det går, og vi har altså som sagt tillid til, at politi- og anklagemyndighed fortolker denne her højesteretsdom, som den skal, uden at overdrive og også går til grænsen, når det er nødvendigt af hensyn til barnet, og eventuelt som sagt tager en principiel sag igen ved Højesteret.
Og så ser vi frem til ministerens redegørelse.
Ritt Bjerregaard (S), 2000-05-24:
Først er der spørgsmålet fra hr. Christian H. Hansen om de to aktstykker, og der synes jeg i allerhøjeste grad, at man må sige, at takket være initiativer dels fra Finansudvalget selv omkring et tidligere samråd, dels aktivitet fra Fødevareudvalget så har jeg haft god mulighed for at drøfte situationen i Fødevaredirektoratet både med Finansudvalgets medlemmer og med Fødevareudvalgets medlemmer.
Det har været langvarige og meget omfattende diskussioner, som jeg synes har været værdifulde.
Det er klart, at jeg tillægger det stor betydning at få accepteret og få godkendt de to aktstykker, fordi det simpelt hen spiller en rolle for den aktivitet, der skal foregå i fødevareregionerne.
Derfor er de lagt frem, og derfor hænger de selvfølgelig også sammen med fødevaresikkerheden.
Selv om det jo aldrig er sådan, at man kan sige, at den holder op på en bestemt dato, så må jeg fremhæve, at det spiller en rolle.
Og til hr. Albrechtsen kan jeg sige, at jeg netop i går brugte eftermiddagen på at besøge fødevareregionen i Ringsted og fødevareregionen i København, fordi jeg synes, det var rart ved selvsyn at få et indtryk af, hvordan man prøvede at tackle problemerne, og også, hvordan man så på de mange forskellige forlydender, der har været i pressen om mangel på personale eller for meget personale, og hvad det nu har været, vi alle sammen har kunnet læse om.
Det er klart, at man dér er enormt interesseret i, at man nu får vedtaget de to aktstykker, for det betyder, at man endelig kan få et budget.
Og man kan da roligt sige, at det er på tide, at fødevareregionerne nu kan få et budget, sådan at de ved, hvad de har at rette sig efter.
Derved giver det dem også en mulighed for at kunne flytte rundt på de ansættelser, de har i forvejen, sådan at de kan klare de presserende opgaver, indtil Økonomistyrelsen er færdig med sin undersøgelse.
Det er jo også grunden til, at ansættelsesstoppet er opretholdt.
Vi taler om et direktorat med en ganske stor økonomisk overskridelse, og den kan man selvfølgelig ikke foretage uden videre, og derfor har det nogle konsekvenser, og derfor opretholder vi selvsagt også det, der ligger både i aktstykket og det, jeg har sagt i de to samråd, nemlig at vi arbejder med en besparelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-24:
Jeg bliver nødt til at sige rent ud til ministeren, at det, som ministeren har foretaget sig indtil nu, ganske enkelt ikke er godt nok.
Ministeren kommer til Finansudvalget med et aktstykke, hvor hun opretholder ansættelsesstop og fortsat truer med besparelser.
Jeg vil godt spørge ministeren, om det er korrekt, som det blev oplyst i TV-Avisen for et par dage siden, at man i hvert fald fra København for lang tid siden var advaret om, at ressourcerne ville slippe op, og at der ville opstå alvorlige problemer.
Jeg forstår ikke, må jeg sige til ministeren, at ministeren forholder sig så passivt til problemerne, som jeg synes, at jeg i øjeblikket er vidne til.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-24:
Jeg har selvfølgelig også kigget på de to aktstykker, som ministeren omtaler, 279 og 280.
Men vi er blot nogle, som er af den opfattelse, at den budgetoverskridelse, der har fundet sted i forbindelse med fødevareloven, som blev vedtaget i Folketinget, jo gør, at vi bl.a. er i den situation, som vi er i nu.
Derfor er jeg nødt til at spørge ministeren, om det ikke ville have været mere rigtigt, at man havde fået belyst hele den sag, inden man fremlægger de her to aktstykker.
Og jeg har også en opfølgning på det spørgsmål: Hvis det er sådan, at de to aktstykker ikke bliver vedtaget i Finansudvalget i dag, hvordan ser situationen så ud med vores fødevaresikkerhed herhjemme?
Vælter den fuldstændig på gulvet eksempelvis fra på mandag?