runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Else Theill Sørensen (KF), 2004-04-21:
Det nuværende Etiske Råd udfører et stort og nyttigt arbejde.
Det er nyttigt for Folketingets arbejde og som et led i den offentlige debat om meget væsentlige emner.
De rapporter, der kommer fra rådet, er en uvurderlig hjælp, bl.a. når vi som folketingsmedlemmer skal tage stilling til spørgsmål, som dem
vi senere i dag skal behandle i lov om kunstig befrugtning.
Forskning i og anvendelse af bio- og genteknologier giver hele tiden muligheder for at overskride nye grænser - nye spændende muligheder, men også skræmmende muligheder.
Det er så op til os som politikere at beslutte, i hvor stort omfang disse nye muligheder skal tages i brug, og i den beslutningsproces er Det Etiske Råds rådgivning en meget vigtig og uundværlig ting.
Rådets virksomhedsområde omfatter endvidere øvrige etiske spørgsmål, der knytter sig til sundhedsvæsenet og den biologisk-medicinske forskning vedrørende mennesker.
De områder, det nye råd skal beskæftige sig med, varetages i øjeblikket af det nuværende Etiske Råd, af BioTIK-projektet
under Økonomi- og Erhvervsministeriet og BIOSAM under Videnskabsministeriet
Der er altså tale om en sammenlægning af flere organer til et.
Det giver en bedre udnyttelse af ressourcerne og et mere sammenhængende virksomhedsområde.
Det Konservative Folkeparti finder omlægningerne fornuftige og kan støtte forslaget.
Jørgen Winther (V), 2004-04-21:
Jeg kan sige, at der er forskellige opfattelser, f.eks. har jeg talt med amtsborgmester Boye fra Fyns Amt, som mener, at det ikke er noget større problem, og han føler ikke, at der er ret mange patienter, der udebliver.
Men så har jeg også talt med andre politikere, der føler, at det er et ret stort problem. Så ved jeg også, at man på Silkeborg Sygehus på et tidspunkt har gjort det, at man har ringet til patienten lige forinden og mindet vedkommende om at komme her på torsdag eller på mandag eller hvilken dag, det nu måtte være.
Og det har også hjulpet noget derpå.
Men Venstres holdning er, at den barnepigementalitet ikke burde være nødvendig.
Når patienten har en aftale, bør patienten møde op, og møder patienten ikke op, så er det også meget rimeligt, at amtskommunen har mulighed for at opkræve et gebyr.
Naser Khader (RV), 2004-04-21:
Spørgsmålet om gebyret gik ikke så meget på beløbsstørrelsen, men mere på problemets omfang, altså hvor mange det er, der udebliver.
Hvor stort er problemet?
For sådan som jeg har læst høringssvaret fra Amtsrådsforeningen, mener de ikke, at der er et reelt behov.
Er de galt på den?
Jørgen Winther (V), 2004-04-21:
Angående gebyrstørrelse vil jeg formode, at det bliver noget med 300, 400, 500 kr.
I bemærkningerne er nævnt et eksempel med en patient, der har været ude for en ulykke på ski - det har nok været om vinteren - og så er situationen sådan, at hvis patienten udebliver derefter, jamen så kan man opkræve et gebyr, og så er der nævnt et beløb på 500 kr.
Så stiller hr. Naser Khader det glimrende spørgsmål:
Hvad nu med tolkebistanden, hvis det er sådan, at patienten ikke vil betale?
Jeg går ud fra, at man overordnet altid vil gøre det sådan, at der kommer en tolk til stede, hvis det er sådan, at lægen og patienten ikke forstår hinanden.
Og så må man senere tage stilling til, hvordan man vil gøre det med hensyn til opkrævning.
Det gælder jo også på biblioteker; der har man også en form for opkrævning, og hvis låneren af en bog ikke betaler, har vi jo nogle forskellige ordninger med, at så bliver bøden større og større.
Det vigtige for Venstre er, at patienten altid får den rigtige lægebehandling, og derfor er der også behov for, at tolken skal være der, hvis der er sprogmæssige problemer.
Naser Khader (RV), 2004-04-21:
Hr. Jørgen Winther stillede et spørgsmål i forbindelse med tolkning: Hvad nu, hvis patienten og lægen ikke kan forstå hinanden?
Jeg kunne godt tænke mig at høre hr. Winthers foreløbige svar her og nu.
Mit andet spørgsmål er om opkrævning af gebyr.
stort er problemet egentlig?
Er det meget stort?
Hvad er det for et grundlag, man har taget udgangspunkt i?
Pernille Falcon (EL), 2004-04-21:
Nu faldt jeg ud som spørger hos den tidligere ordfører, men så vil jeg bare stille mit spørgsmål her, for jeg kan forstå, at Socialdemokratiet støtter forslaget, bl.a. om, at man skal betale for tolkebistand, fordi man bare kunne have taget sig sammen til at lære dansk i tide.
Fru Karen Jespersen er inde på, at der så er visse grupper, der kan undtages: hvis man er psykisk dårlig, hvis man er traumatiseret, hvis man er gammel.
Er det sådan, at Socialdemokratiet forestiller sig, at det skal være generelle undtagelser?
Eller er det sådan, at man skal ind og vurdere hvert enkelt menneske for at se, om vedkommende vil have ret til tolkebistand eller ej?
Har man gjort sig nogen forestillinger om det kæmpebureaukrati, det kæmpe merarbejde, sådanne vurderinger vil udløse?
Jeg vil også gerne spørge, om Socialdemokratiet generelt deler regeringens opfattelse af, at det er kontrol og straf, der er vejen frem for integrationen?
Birthe Skaarup (DF), 2004-04-21:
Så kunne jeg godt tænke mig at høre, hvad der vil ske, hvis patienten ikke betaler gebyret.
Synes hr. Jørgen Winther ikke, at det er forkert, at man har uens behandling af borgerne her i landet?
Naser Khader (RV), 2004-04-21:
Lovforslag nr. L 208 indebærer oprettelse af et nyt etisk råd, hvor man samler opgaverne vedrørende etisk rådgivning i ét råd.
Det Radikale Venstre støtter forslaget, ikke så meget fordi det er et led i sanering af råd og nævn, men især fordi en samling af opgaverne vil give en rigtig god synergieffekt, for med lovforslaget er de forskellige områder ikke adskilt længere, og det er rigtig godt, at de bliver samlet og især i forhold til bioetik, som bliver en stor udfordring i fremtiden.
I forbindelse med udvalgsarbejdet kunne vi godt tænke os en afklaring.
Det fremgår eksempelvis ikke klart af lovforslaget, hvilke af initiativerne og aktiviteterne hos BIOSAM og BioTIK der skal videreføres.
En afklaring af dette vil have stor betydning for budgettet.
Desuden vil måske en flerårig finansieringsaftale, f.eks. over 4 år, være bedre, sådan at man sikrer arbejdsro i en begrænset årrække for de gode medarbejdere.
Det sidste, der kunne være relevant også at få diskuteret under udvalgsarbejdet, er Det Etiske Råds seneste tilføjelse til § 1, hvor man taler om respekt for fosteret og menneskeliv.
Alt i alt støtter vi lovforslaget, og vi glæder os til udvalgsarbejdet.
Jørgen Winther (V), 2004-04-21:
Jo, men nu er det jo ofte sådan med en forsøgsordning, at man har et forsøg i nogle forskellige kommuner eller amter eller andre regioner, og efter forsøgsordningen ser man så, hvordan det måtte være gået.
Når forsøgsordningen er færdig, evaluerer man den og finder ud af, hvad man nu synes.
Og så er det, at man eventuelt kan lave en form for landsdækkende ordning
Det er sådan med forsøgsordninger, at man ikke laver en forsøgsordning i hele landet, ofte er det sådan, at man kun tager et enkelt område.
Pernille Falcon (EL), 2004-04-21:
Enhedslisten er som udgangspunkt positiv over for forslaget, men har nogle betænkeligheder, som er i tråd med dem, der er givet udtryk for fra Socialdemokratiets og SF's ordførere. I forslaget til dannelse af det nye Etiske Råd, der skal dække etisk rådgivning i forbindelse med anvendelse af bio- og genteknologier, er der jo på nogle felter taget højde for de grundprincipper, der er væsentlige, for at rådet kan fungere både uafhængigt, selvstændigt, holdningsmæssigt, institutionelt og politisk, men der mangler et meget væsentligt område, og det ser så til gengæld ud til at halte meget kraftigt.
Det fremgår af forslaget, at det nye Etiske Råd skal varetage en række centrale koordinerende funktioner, som tidligere har været varetaget af BIOSAM med Teknologirådet som sekretariat og af BioTIK-sekretariatet, men det ser ud til, at en af de nødvendige forudsætninger for selvstændighed, nemlig en tilstrækkelig økonomi, slet ikke er til stede.
Til trods for, at der i det reviderede forslag er indarbejdet yderligere 1,5 mio. kr., er der jo tale om, at de ressourcer, der samlet set afsættes, falder.
I 2004 bruges der samlet set 12 mio. kr. på området, men det falder så i 2005 til 6,8 mio. kr., og det har vi altså i Enhedslisten meget svært ved at se som udtryk for en styrkelse af området; vi ser det snarere som en stækning af det nye Etiske Råds muligheder for at virke.
Når det nuværende Etiske Råd giver udtryk for endog meget stor betænkelighed og finder, at det ikke vil blive muligt at løfte den opgave, man bliver sat til, så er der altså grund til at råbe vagt i gevær.
På samme måde mener vi også, at det bør vække til eftertanke, når Københavns Universitet, Landbohøjskolen og Det Frie Forskningsråd peger på problemer med at finde fagfolk til rådet, der har en tilstrækkelig viden og bredde til at kunne løfte den meget store, brede opgave, som det nye Etiske Råds virke vil være udtryk for.
Vi vil se på, dels om der kan komme en tilstrækkelig økonomi til, at man kan sikre den nødvendige uafhængighed, dels om det overhovedet er muligt at få en bredde og finde fagfolk, sådan at opgaven kan blive løftet.
Derudover kan jeg godt tilslutte mig nogle af de bemærkninger, som den radikale ordfører var inde på omkring ændringer af formålsparagrafferne.
Vi har desuden en enkelt bemærkning vedrørende sammensætningen af rådet.
Vi ønsker en lidt bredere repræsentation, hvilket der også er givet udtryk for fra handicaporganisationerne, og også i forhold til miljøet.
Pernille Falcon (EL), 2004-04-21:
Det lyder, som om det er tanken om gebyrer på sygehusvæsenet, som kan få folk til at lære dansk.
Det lyder fuldstændig
science fiction-agtigt
Når man kender til dem, der følger danskundervisning rundtomkring, og også dem, som ender med ikke at kunne gennemføre den og ikke kunne bestå prøverne, dem, som ender med at have brug for tolkebistand, så får man et andet billede af de mennesker.
Det kan godt være, at de bare simpelt hen har været udsat for nogle livsvilkår, der har gjort, at deres indlæringsevne ikke på det felt var så frygtelig stor.
Det kunne godt være, at man kunne stå på fabrikken og arbejde i rigtig mange år og yde meget til det danske samfund, men at man bare ikke nåede at få nogle sprogfærdigheder, der gjorde, at man forstod lægens sprog. Der er i øvrigt mange hvidhårede danskere, som også kunne have gavn af at have en tolk med til lægen.
Det er så en helt anden snak.
Men det er i hvert fald et utroligt menneskesyn, Socialdemokratiet giver udtryk for her, og jeg vil høre, om det virkelig er Socialdemokratiets holdning, at det er det, der skal være motivationsfaktoren for danskindlæring.
Birthe Skaarup (DF), 2004-04-21:
Nu ved hr. Jørgen Winther, at Dansk Folkeparti ikke synes, det er en god idé at opkræve gebyr i sygehusvæsenet.
Hr. Jørgen Winther tager det meget let og siger, at det jo kan være, at en læge bliver kaldt ud til en ulykke.
Det kan jo også være, at en patient ikke kan møde frem - uforskyldt. Synes hr. Jørgen Winther ikke, at der er en noget ulige behandling af borgerne i al almindelighed, når man ikke kan møde frem på grund af en eller anden opstået hændelse?
Jørgen Winther (V), 2004-04-21:
Jo, jeg er helt enig med fru Birthe Skaarup.
For det er også sådan i det her lovforslag, at hvis der er en gyldig grund til, at patienten udebliver, skal der ikke opkræves noget gebyr.
Hvis f.eks. patienten får lungebetændelse eller brækker et ben på vej derhen osv., så er der ikke tale om, at der skal opkræves gebyr, og der forventer jeg også, at amterne forstår at lave en fornuftig ordning med det.
Det er i hvert fald det, der er intentionen i forslaget
fra Venstres side, og det står sådan set også et sted i bemærkningerne.
Inge Dahl-Sørensen (V), 2004-04-22:
Jo, det synes jeg også ville være en god idé at vi finder ud af.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-04-22:
Jeg vil bidrage med et udredningsarbejde til forståelsen, for jeg hørte med interesse, at justitsministeren i sin svartale nævne begrebet børnetestamente som en måde, man kunne løse det her problem på, hvis ikke man ville give adgang til stedbarnsadoption fra dag et.
Det må jo også betyde - og det er så næsten et spørgsmål
til justitsministeren, men jeg tror også, vi kan have glæde af at se det i referaterne - at også et børnetestamente må vige for faderens ret til at anlægge en faderskabssag i den mellemliggende periode efter barnets fødsel, og indtil der er gået 6 måneder. Det kan jo ikke være sådan, at man kan oprette et børnetestamente og derved tilsidesætte den biologiske faders adgang til at få prøvet sit faderskab.
Så mon ikke vi i fællesskab kan finde en løsning, så vi i hvert fald er enige om, hvad forslaget går ud på?
Inge Dahl-Sørensen (V), 2004-04-22:
Jeg kan ikke sige andet end at så lad os kigge på det.
Det synes jeg er en god idé.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-04-22:
Jeg kan godt forstå misforståelsen.
I det oprindelige forslag som Enhedslisten fremsatte sidste år, var der ikke taget højde for børnekonventionen.
Det blev jeg så gjort opmærksom på i forbindelse med debatten i salen.
Og så har perioden mellem sidste gang og nu faktisk gået med at finde ud af en løsning, altså en teknisk løsning, hvor vi sørger for, at der er taget højde for alle mandens rettigheder.
Enhedslistens ønske har aldrig været, at faderen skulle være dårligere stillet.
Jeg er meget glad for, at fru Inge Dahl-Sørensen vil være med til at diskutere det i Retsudvalget.
Jeg synes bestemt, vi skal kigge på det og få ryddet de misforståelser af vejen, som kan være, sådan at vi kan bringe denne her sag videre.
For den kvinde, som ellers ville skulle stedbarnsadoptere, ville det selvfølgelig betyde, hvis man laver denne her lovgivning, at hun kan få barsel fra dag et sammen med den biologiske mor, og at barnet var sikret retsikkerhedsmæssigt.
Det har været hele intentionen.
Og det skal jo selvfølgelig ikke være på bekostning af faderen.
Så jeg håber bestemt på, at vi kan få en god udvalgsbehandling.
Inge Dahl-Sørensen (V), 2004-04-22:
Jamen det kan da være, jeg fuldstændig har misforstået det hele.
Men så lad os kigge på det i Retsudvalget.
Jeg vil da gerne lytte til, hvordan Enhedslisten og andre ordførere har opfattet det her.
Men jeg har bare opfattet det sådan, at man faktisk begrænser faderens ret, og det synes jeg ikke er rimeligt.
Jeg tror ikke rigtig, jeg forstår, hvad fru Lissa Mathiasen mener.
Jeg er gjort opmærksom på, at som det ligger her, så drejer det sig om, at man ikke behøver at overholde 3-måneders-fristen.
Og hvis man ikke overholder 3-måneders-fristen, hvordan vil man så påberåbe sig, at man undersøger, hvem der er far til barnet? Det forstår jeg altså ikke.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-04-22:
Jeg synes, ministerens argumentation halter.
Hvis alternativet for børnene er at fortsætte deres opvækst på et økonomisk dårligt funderet børnehjem i et uland, så mener jeg ikke, at valget burde være svært at tage, heller ikke for justitsministeren.
Så vil jeg blot sige, at justitsministeren kan være helt overbevist om, at de partier, der står bag forslaget her, naturligvis vil fremsætte det igen og gerne vil have det vedtaget på et eller andet tidspunkt, hvis det bliver muligt, og jeg vil blot minde ministeren om, at da der i 1989 blev vedtaget lovgivning om registreret partnerskab, var der også modstand fra konservativ side, men jeg har ikke hørt noget som helst om, at De Konservative vil fremsætte forslag om, at den bliver ophævet.
Lissa Mathiasen (S), 2004-04-22:
Det undrer mig lidt at høre, der skulle være de svar fra Sverige, fordi forudsætningen for, at man kan lave en fremmedadoption i denne her sammenhæng, er, at afgiver- eller donorlandene har accepteret.
Så det synes jeg da vi skal have undersøgt.
Jeg formoder, at fru Inge Dahl-Sørensen også har svarene og beviserne, sådan at vi kan drøfte det i Retsudvalget.
Så synes jeg ikke rigtig, jeg får et svar på det andet spørgsmål, jeg stiller.
I dag er det jo sådan, at man har muligheden for at bortadoptere et barn, inden de 6 måneder er gået, det vil sige forud for, at en mand har mulighed for at få prøvet en faderskabssag.
Hvad er forskellen på det og det, der ligger her i forslaget?
Inge Dahl-Sørensen (V), 2004-04-22:
Med hensyn til Sverige er jeg blevet oplyst om, at man har kunnet mærke en nedgang i adoption til svenske adoptanter, og begrundelsen er netop, at man har meldt ud, at nogle af disse børn kunne overgå til homoseksuelle par.
Det har ikke været befordrende, at man har lavet disse regler.
Med hensyn til rettighederne er det jo helt klart, at hvis man starter med at bortadoptere et lille barn, fordi moderen er død måske 14 dage efter fødslen, så er der en mangel på rettigheder for den far.
Han skal have lov til at give sig til kende.
Det er ikke sikkert, han gør det, men hvis han gør, så har han altså nogle fulde rettigheder, som han kan gøre brug af.
Beslutningsforslaget vedrører som sagt ligestilling med hensyn til fremmed adoption af danske og udenlandske børn og er en genfremsættelse af et lignende forslag, som fandt sted for ca. halvandet år siden.
Dengang var Venstre imod forslaget, og det er vi stadig.
Hvordan folk ønsker at indrette sig er fuldstændig op til de enkelte.
Men at homoseksuelle par også skal have lov til at adoptere, kan vi i Venstre ikke støtte. Der er to grunde til, at vi mener, at dette er forkert.
For det første, fordi vi mener, at et barn som udgangspunkt har krav på en mor og en far, og for det andet, fordi vi er bekymrede for, at donorlandene vil neddrosle bortadoption af deres børn til Danmark, hvis vi bekendtgør, at vi er parate til at anerkende homoseksuelle adoptanter.
Det vil gå ud over de mange par, som ønsker at adoptere.
Det andet forslag, som går ud på, at en registreret partner skal kunne stedbørnsadoptere sin partners barn straks efter barnets fødsel, såfremt den biologiske mor dør inden 3-måneder-fristens udløb, kan Venstre heller ikke støtte.
Som det er i dag, kan adoption først gives efter 3 måneder efter barnets fødsel, medmindre der foreligger ganske særlige forhold.
Baggrunden er jo, at forældrene skal have mulighed for at træffe beslutningen om bortadoption på velovervejet grundlag.
Derudover skal faderskabet fastslås, inden man skrider til en bortadoption, og barnets far har da også nogle rettigheder.
Så et meget stort flertal i Venstre kan ikke støtte forslaget.
Lene Espersen (KF), 2004-04-22:
Jamen det er jo lige præcis der, jeg synes, at forslagsstillernes argumentation måske halter
, for mig bekendt - men det er muligt, at Det Radikale Venstre ligger inde med oplysninger, som jeg ikke har modtaget i Justitsministeriet - er der på ingen som helst måde mangel på personer, som ønsker at blive adoptivforældre.
Tværtimod er der er alenlang liste af personer, som er egnede, som er godkendt, som har gennemgået kurser, og som meget gerne vil adoptere børn. Så det er jo ikke, fordi der er noget behov, og fordi børn sidder alene på børnehjem i udlandet og ikke kan finde villige adoptivforældre.
Der er rigeligt at tage af.
Så det kan ikke være det, der er argumentationen for beslutningsforslagsstillerne for at fremsætte det her i Folketinget.
Det kan ikke være de børns tarv.
Der må være andre politiske årsager til, at man mener, at det her beslutningsforslag skal fremmes på nuværende tidspunkt.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-04-22:
Jeg tror faktisk, vi har at gøre med en misforståelse.
Og det kan jo i virkeligheden godt være tilfældet, for tingene kan være formuleret på en måde, så det ikke er helt klart.
Det skal jeg ikke kunne afvise.
Såvel ministeren som fru Inge Dahl-Sørensen fremlægger det ene af beslutningsforslagene på en anden måde, end det er ment.
Om det så er, fordi tingene står forskelligt, eller fordi vi læser det forskelligt, skal jeg ikke kunne sige.
Men det skal det jo i hvert fald ikke falde på. Derfor vil jeg gerne prøve at klargøre, hvad det er, det andet beslutningsforslag går ud på.
Det går nemlig ud på, at det skal være muligt for en far at melde sig på banen og sige: Jeg er faktisk faderen til det her barn, og til at få prøvet sin faderskabssag og dermed få annulleret det, der hedder den midlertidige adoptering.
Det vil sige, at midlertidigheden faktisk ligger i, at hvis det viser sig, at der er en mand, der vil have prøvet sin faderskabssag, så bortfalder adoptionen, indtil faderskabssagen er afgjort.
Hvis det så er tilfældet, at det faktisk er faderen,
så er der ikke længere tale om nogen adoption.
Og det skal der være mulighed for de første 6 måneder, sådan at man følger børnekonventionens regler.
Og det vil sige, at faderen i princippet er bedre stillet med det beslutningsforslag, der ligger på bordet her ...
Lissa Mathiasen (S), 2004-04-22:
Jeg vil godt høre fru Inge Dahl-Sørensen om, hvad man bygger den vurdering på, at i det øjeblik, vi taler om adoption fra andet land, vil det i den her sammenhæng skade andre adoptanter.
Det eneste sted, det ligger undersøgt, er i Sverige, og der er ingen bemærkninger om, at det her kommer til at skade andre adoptanter.
Så det vil jeg godt høre fru Inge Dahl-Sørensen om.
Det andet, jeg godt vil høre, var spørgsmålet om de rettigheder, man har som mand, muligheden for at fastslå faderskab m.v.
Hvad er det set i forhold til beslutningsforslagets punkter, der strider imod det?
Det er jo netop det, der er taget hensyn til her.
Hvad er det rent konkret, der her strider imod, at man ikke skal have retten til at få et faderskab prøvet?
Nu har jeg ikke rapporten fra Sverige her ved hånden, og jeg tror også, at det ville komme for vidt, hvis jeg på de korte svartider, der er, skulle referere fra den.
Jeg vil godt bede hr. Helge Adam Møller om at tjekke en gang til i rapporten, for i sammenfatningen er det også meget klart tilkendegivet, at man netop i forhold til den her gruppe adoptivforældre klart kan påvise, at adoptivforældre generelt er mere opmærksomme på, hvordan de skal håndtere barnets tarv, også når barnet får nogle flere år på bagen,
det vil sige, når det kommer i puberteten.
Det er netop begrundelsen for, at man også mener, at det ikke bare er anbefalelsesværdigt, men altså også absolut forsvarligt.
Det står klart og tydeligt i rapporten.
Jeg tror, det havde været en fordel, hvis hr. Per Dalgaard havde læst videre i den rapport, måske havde læst den samlede rapport, der er kommet fra Sverige.
Hr. Per Dalgaard begår nemlig den fejl at sige, at der i forvejen er problemer i registrerede pars forhold til børnene, men hvor står det?
Det, der netop har været pointen, da den svenske justitsminister anbefalede, at man lavede den her lovgivning, er, at det rent faktisk var med udgangspunkt i, at man alle ting taget i betragtning må konstatere, at der ikke er noget der taler for, at det her ikke er til barnets tarv - selvfølgelig under forudsætning af, at de er godkendt som egnet, men det er jo sådan hele grundlaget for denne her diskussion - ellers ville vi heller ikke kunne støtte det. men det fremgår så klart af den vurdering og undersøgelse, der er lavet.
Jeg ærgrer mig over, vi ikke har en tilsvarende undersøgelse.
Jeg vil gerne støtte, at vi får en sådan, men jeg har ikke klandret ministeren, jeg har sagt, at det ville glæde mig, hvis vi fik lavet en sådan undersøgelse, for det er altid godt at have et sagligt belæg at drøfte ting ud fra frem for bare at have følelser og fornemmelser.
Per Dalgaard (DF), 2004-04-22:
Vi kan godt tage en diskussion om, hvad jeg opfatter som venstrefløjens basismodel for samfundet ved en anden lejlighed, men jeg vil bare lige nævne en enkelt ting.
Når vi her fra talerstolen argumenterer om nogle ting, som ikke huer venstrefløjen, sidder alle vennerne oppe i tilhørerlogerne og buher og laver ballade.
Det er venstrefløjens opfattelse af, hvordan man fører en dialog, nemlig at den kun er envejs, og at det kun findes ét sæt sandheder, nemlig venstrefløjens. Et af de problemer, som opstår i forbindelse med barselorlov i den forbindelse, vi taler om her, er de ulemper, der opstår, fordi man har valgt at leve specielt. Jeg tror bestemt, at også mange børn, der lever sammen med lesbiske, har et udmærket liv, men det er bestemt ikke problemfrit, og jeg kan ikke forstå, at vi nu igen skal høre, at der ikke er nogen problemer ved den svenske model, når det er beskrevet, at der rent faktisk er det.
Jeg synes, fru Lissa Mathiasens argumenter er temmelig langt ude.