runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Det har jeg bare fået oplyst, at der foreligger planer om, men hvis ministeren kan dementere det, så er det jo fint.
Jeg nævnede spørgsmålet om indførelse af et særligt sømandspas, men jeg kunne også nævne spørgsmålet om de kontrolforanstaltninger med afspærringer på havnene, som man indfører, hvor borgerne for at komme ind på bestemte områder skal passere disse afspærringer.
Det er da også en indskrænkning af borgernes frihed, at havneområder ikke længere vil være tilgængelige.
Det er et valg, man må træffe.
Jeg har ikke sagt, at vi ikke kan komme i en situation, hvor det kan være nødvendigt at have specielle havneområder, hvor man har en særlig kontrol, fordi der kan være særlig følsomme ting, der skal opbevares.
Det har jeg ikke sagt.
Jeg har også sagt, at vi godt vil være med, hvis det har en positiv virkning uden at tilsidesætte retssikkerheden.
Jeg synes da egentlig, jeg har været overordentlig velvillig over for noget, som grundlæggende ikke er særlig rart.
Jeg har måske udtrykt mig forkert, det ved jeg ikke.
Jeg prøvede faktisk at være så positiv som overhovedet muligt, men det er åbenbart ikke lykkedes.
Men det er bare for at skitsere nogle af de retssikkerhedsproblemer, som jeg rent faktisk mener, der ligger i det.
Christian Lund Jepsen (V), 2003-11-13:
Jeg synes, at hr. Keld Albrechtsen plejer at være meget leveringsdygtig i korte bemærkninger, så han skal næsten lige have en enkelt selv.
Vi var jo vidt omkring i hr. Keld Albrechtsens ordførertale.
Vi var i Saudi-Arabien, vi var i Israel, vi var i Johannesburg, vi var mange steder.
Jeg vil gerne have, at hr. Keld Albrechtsen uddyber, hvordan danske penge, som vi skal bruge til at sikre vores havne, i stedet for skulle bruges til at arrestere terrorister i Saudi-Arabien, for jeg forstod, at hr. Keld Albrechtsen sådan set syntes, at det var meget mere fornuftigt.
Mere konkret og måske mere sagligt vil jeg spørge, hvor hr. Keld Albrechtsen i de to lovforslag, vi konkret har på bordet, ser problemer for retssikkerhed for borgerne.
Jeg fik en sang om sådan generelle principper for retssikkerhed, men jeg kunne ikke forbinde det meget med de to konkrete lovforslag.
vi snakker om bevæbnede søfolk?
Martin Lidegaard (RV), 2003-11-13:
Som flere ordførere har været inde på, er det faktisk ikke nogle lovforslag, som man tilslutter sig med stor lyst - forstået på den måde, at det er jo af nød, at vi er nødt til at gøre det, og ikke af lyst.
Jeg tror, der er én ting, som vist alle partier i dette Folketing kan være enige om, nemlig at den sociale stabilitet i det danske samfund, som vi har brugt vores penge på at skabe, har været langt bedre investeringer end de midler, man bruger på at bygge mure og pigtråd og indkøbe våben i andre dele af verden.
Det kunne man godt overføre til verdenssamfundet - men nuvel, der går desværre nogen tid, til vi kommer dertil.
Ligesom andre partier vil vi fra De Radikales side gerne lægge vægt på, at vi tager de høringssvar, der er kommet, meget seriøst, så vi får gjort indgrebene så ubureaukratiske og så økonomisk forsvarlige som muligt. Vi ville også være meget glade for at få de økonomiske konsekvenser belyst i udvalgsarbejdet, og vi vil også være glade for at få spurgt til nogle af de høringssvar, der er kommet.
Især ét område ligger os på sinde, og det er et område, som hr. Poul Fischer fra Dansk Folkeparti også var inde på.
Man kan sige, at det gode ved det her er jo, at det er internationale regler, og at vi derfor forhåbentlig ikke forvrider konkurrenceevnen i forhold til andre lande.
Men hvordan forholder det sig med konkurrenceevnen i forhold til andre former for transport? Som Danske Havnevirksomheder gør opmærksom på, forrykker tiltagene konkurrencepunktet mellem transport på vand, på bane og på vej.
Nu skal vi jo ikke foregribe konklusionerne, men i forvejen er der jo, også jf. hele EU-Kommissionens oplæg, på dette område brug for en ret grundlæggende diskussion af vores afgiftssystem for transport af gods i det hele taget, og netop disse forslag kunne måske give anledning til at diskutere, om vi fra dansk side skulle arbejde mere målrettet på det.
Jeg ved, at hr. Svend Heiselberg i nogle avisindlæg har været inde på en målrettet afgiftsstruktur på godstransport, så vi sikrer den rette balance mellem transportformerne i forhold til vores overordnede strategiske målsætninger på transportområdet.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren, om det er en tankegang, han kunne gå ind for, så vi snart begynder at tage fat på en politisk drøftelse af nogle langsigtede perspektiver for udviklingen af afgiftsstrukturen på godsområdet.
Lars Barfoed (KF), 2003-11-13:
Det Konservative Folkeparti kan heller ikke i år, havde jeg nær sagt, støtte forslaget.
Det ville begrænse, for ikke at sige fuldstændig blokere virksomhedernes lyst og evne til at tage imod folk i aktivering, og derfor er det slet ikke i de lediges interesse, hvis man gennemfører dette forslag.
Forslaget vil også modarbejde alle målsætninger om at få de ledige i arbejde.
Der er jo allerede en række værneregler, der skal hindre misbrug af aktiveringsordningerne, og skulle der mod forventning vise sig problemer, må man naturligvis løbende se på dem. Men det løser ingen problemer at gennemføre dette forslag.
Christian Lund Jepsen (V), 2003-11-13:
Jeg er nødt til at spørge hr. Niels Sindal, for det kan godt være, jeg ikke forstod det rigtigt.
Men mente hr. Niels Sindal det alvorligt, at det eventuelt også skulle omfatte små joller, der kunne sejle under Storebæltsbroen?
Det var sådan, jeg opfattede det, og så bliver det vist et Big Brother-samfund, eller i hvert fald Big Water-samfund, vi skal have.
Niels Sindal (S), 2003-11-13:
Nu drejer det sig jo om to forslag, og i Erhvervsudvalget har vi søfarten, og derfor er jeg ordfører for den side af sagen.
Jeg skal ikke gentage det, der allerede er sagt, blot nævne to eller tre forhold.
Det automatiske identifikationssystem er vel nok hjørnestenen i terrorbekæmpelsen, idet vi her får et system, der virkelig kan sikre farvandene optimalt.
Det vil være den samme situation, som vi har i luften, hvor man har Air Traffic Control.
Jeg tror, at netop AIS, som det hedder forkortet, er det, man skal satse mest på og yde den største indsats for at få gennemført.
Der er mange af de andre tiltag, der er udmærkede, men som måske vil virke som at skyde gråspurve med kanoner.
En anden ting, jeg vil nævne, er et konkret eksempel, nemlig BornholmsTrafikken.
Hvis man skal tjekke alle passagerer efter alle kunstens regler, så får BornholmsTrafikken nok at se til og nok at bruge pengene til. Så en appel til, at regeringen implementerer det her med omtanke.
Her til morgen så jeg noget forfærdeligt fjernsyn, hvor en italiensk officer kunne konstatere, at han var blevet udsat for terror, og han udtalte følgende
: Dette attentat viste, at terror kan man ikke bekæmpe.
Når jeg nævner det i dag, hænger jeg det op på følgende: De her lovforslag gælder ikke for skibe under 500 tons.
Der er ikke noget, der er lettere end at ro en jolle hen under Storebæltsbroen fyldt med sprængstof; det er der ingen, der kontrollerer.
Så hvis vi skal have en ordentlig terrorpakke igennem eller forhindre terror i det hele taget, ja så er der det her automatiske identifikationssystem, men på en eller anden måde må vi også indføre et afviserfartøj eller kystvagt.
Vi har i Danmark ingen ressourcer til at overvåge søterritoriet, og der er ikke noget lettere end at leje et skib i Kiel og sejle op midt i Danmark med en bombe.
Som nævnt er det dyrt.
Må jeg foreslå ministrene, at man, inden der udarbejdes konkrete planer for implementeringen, får forelagt det for de to udvalg, Trafikudvalget og Erhvervsudvalget, så omfanget af denne lovgivning kan drøftes.
Jeg skal sige fra SF om L 46 og L 49, at man finder det fornuftigt at give mulighed for øget sikkerhed i havnene, men man finder ikke, at den valgte løsning er optimal.
Derfor ønsker SF først at tage stilling til forslagene efter udvalgsarbejdet.
Henrik Sass Larsen (S), 2003-11-13:
Det er med beklagelse, vi i dag her i det danske Folketing skal bruge tid, kræfter og økonomiske ressourcer og pålægge en lang række virksomheder og enkeltpersoner ekstra omkostninger og besvær ved at vedtage det her lovforslag, men der er jo ikke nogen vej udenom.
Forslaget er nemlig nødvendigt, fordi den internationale terrorisme har medført, at vi internationalt er nødt til at foretage sikkerhedsforanstaltninger mod denne her terrorisme.
Og det gælder så også for havne.
Nogle gange kan man godt tænke på, hvordan det ville være, hvis man havde brugt de mange ressourcer, man nu bruger på alt det her, på tiltag til at afhjælpe nød og elendighed i verdens fattigste egne.
Den her lov skal sikre, at Danmark tilslutter sig ændringer af SOLAS-konventionen og ISPS-koden.
Der er udarbejdet udførlige regler og bestemmelser, og alene omfanget af disse er med til at sætte én i dårligt humør.
Jeg vil ikke gå ind i en diskussion om alle de enkelte bestemmelser, men alene opholde mig ved tre forhold.
For det første ser det ud til, at regeringen i forbindelse med forslaget har lagt mest mulig vægt på, at indførelsen af de her omfattende regler alligevel kan ske så ubureaukratisk og smidigt som overhovedet muligt.
Såfremt vi har læst rigtigt, kan vi fuldt ud tilslutte os den intention.
Vi må for alt i verden undgå, at de her tiltag bliver en kæmpe belastning for såvel havne som for erhvervsliv og personer.
I Socialdemokratiet ønsker vi ikke at se vagter, kontrol og afspærringer ved de danske havne; det ønsker vi mindst muligt af.
For det andet er vi sådan lidt usikre på økonomien i det her forslag.
Det er jo meget bekvemt, som der står i lovforslaget, at lade de andre betale, f.eks. dem derude, men præcis hvad omfanget af den regning, som vi udsteder, er, kunne vi godt tænke os at få nærmere belyst, og det vil vi gerne have meget grundigt belyst i forbindelse med udvalgsarbejdet. For det tredje og sidste har vi bemærket, at der forekommer en række præciseringer i havnelovens bestemmelser, og det er alle tiltag, som vi kan støtte, men vi undrer os over, om man ikke også ved samme lejlighed kunne få rettet op på nogle af de uligheder, der er i havnenes konkurrencevilkår: Nogle havne må udføre havnetjenester, andre må ikke.
Det skal der efter vores mening rettes op på og gerne i denne her forbindelse, og vi vil høre, om ministeren agter at stille ændringsforslag herom; ellers vil vi i hvert fald gerne hjælpe til med lige præcis det.
Med de her bemærkninger vil Socialdemokratiet støtte forslaget, og vi vil gå konstruktivt ind i udvalgsarbejdet for at gå gjort det så smidigt og konstruktivt som overhovedet muligt.
Flemming Hansen (KF), 2003-11-13:
På vej herop sagde jeg tillykke med sølvbrylluppet til formanden; det skal man aldrig glemme.
Tak for den meget positive modtagelse af dette forslag.
Det er jeg glad for.
Jeg synes også, hr. Poul Andersen rammer det ret præcist ved at sige, at det i virkeligheden er en konsekvens af de aftaler, der er indgået i løbet af 1990'erne.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Hr. Poul Andersen fremhæver - som flere andre - spørgsmålet om ministeransvar, og dér har hr. Poul Andersen fuldstændig ret; naturligvis er ansvaret ministerens i sidste ende.
Sådan er det, sådan vil det altid være, og sådan skal det også være efter min mening. Hr. Poul Andersen inddrager også spørgsmålet om antallet
af bestyrelsesmedlemmer, og det er altså ikke en hellig ko for mig, men det er meget gennemtænkt, at vi har valgt seks.
Jeg må sige til hr. Poul Andersen, at det også er ud fra mine egne tidligere erfaringer som bestyrelsesmedlem, for har man disse meget store bestyrelser, sker der uundgåeligt det, at man laver et forretningsudvalg, hvor stort set alle beslutningerne træffes.
Det er faktisk derfor, jeg har forsøgt med seks, for så er det bestyrelsen, der hele tiden er i fokus.
Det er simpelt hen en erfaring.
Det er ikke hjerteblod for mig, men jeg tror, det er det bedste.
Men lad nu udvalgsarbejdet prøve at belyse disse ting.
Hr. Martin Lidegaard siger, at det er en enorm udfordring, og det kan man rolig sige.
Han henviser også til jernbaneaftalerne, og de bekræfter jo, hvor stort behovet er her.
Hr. Martin Lidegaard er også inde på spørgsmålet om antallet af bestyrelsesmedlemmer, og jeg kunne så gentage det, jeg allerede lige har sagt.
Jeg synes dog, hr. Keld Albrechtsen skulle medgive, at med hensyn til at lave en direktion og en bestyrelse - begge dele på et højt professionelt niveau - er DSB da et meget godt eksempel på, at det er lykkedes.
DSB er en meget, meget veldrevet virksomhed - det mener jeg de fleste anerkender - og det er sådan set dér, vi gerne vil hen med Banestyrelsen. Det er ikke for at sælge den, og hr. Keld Albrechtsen kan få min underskrift på, at Banestyrelsen aldrig skal sælges, så længe jeg har indflydelse på det.
Jeg skal sige, at Sprognævnet har skrevet et alvorligt brev til mig om, at Banedanmark ikke skal staves Bane og så Danmark med stort; det skal være Banedanmark i ét ord og med kun ét stort bogstav, og det skal være B'et.
Så der har jeg fået læst lektien, og det tager jeg gerne imod; det skal selvfølgelig være i orden.
Tak for tilslutningen.
Betina Hoffmann (KD), 2003-11-13:
Da Kristendemokraternes ordfører på området ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne fremføre følgende: I dette forslag lægges der op til en navneændring af Banestyrelsen til Banedanmark og til en ændring af Banestyrelsens struktur og organisering.
Banedanmark vil entydigt fremover være på producentsiden i fremtidens jernbanesektor, idet myndighedsopgaver og politisk orienterede planlægningsopgaver vil blive overgivet til Trafikstyrelsen for Jernbane og Færger.
Banedanmark skal altså være en ren produktionsvirksomhed i forhold til jernbanenettet.
Banedanmark skal fortsat være en statsvirksomhed, den skal have sin egen bestyrelse, og den skal fortsat være en del af den offentlige forvaltning og underlagt de gældende regler for statsvirksomheder.
Kristendemokraterne er positivt indstillet over for forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Nej, der må jeg jo nok medgive hr. Martin Lidegaard, at det ville være at strække den lidt for langt.
Martin Lidegaard (RV), 2003-11-13:
Jeg kan ikke dy mig for at stille et enkelt spørgsmål til hr. Keld Albrechtsen, men lad mig starte med at sige, at på ét punkt er hr. Keld Albrechtsen enig med både mig, og tror jeg, resten af Folketinget, nemlig at Banestyrelsen ikke skal sælges, at det er fornuftigt at bevare skinnerne på offentlige hænder. Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Keld Albrechtsen, for det er meget ofte, at vi har diskussionen med hr. Keld
Albrechtsen om det med, om noget er godt, bare fordi det er offentligt, og noget er skidt, bare fordi det er privat, om Banestyrelsen er en offentlig institution, som hr. Keld Albrechtsen kan bruge i sin bevisførelse for, at hvis noget er offentligt, er det bare godt
Har Banestyrelsen ligesom været det fremmeste eksempel på effektivitet, ufejlbarlighed og fornuft i løbet af de sidste 10 år?
Er det hr. Keld Albrechtsens opfattelse?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Det, som jo i og for sig er overraskende ved det her lovforslag, er, at ministeren ikke har fundet på at sælge Banestyrelsen.
Men det har han dog trods alt ikke ment at tiden var inde til.
Alligevel er forslaget gennemsyret af ideen om, at man for alt i verden skal prøve at få en offentlig administration til at ligne et aktieselskab så meget, som det nu kan lade sig gøre, når man nu altså ikke kan slippe af sted med at sælge det.
Jeg må indrømme, at jeg har det meget konservative synspunkt, at det faktisk i nogle tilfælde godt kan være, at gammeldags linjeorganisationer kombineret med en øget medarbejderindflydelse er mere effektive end den organisationsform, man har i aktieselskaber.
Altså mellem os sagt, her i al fortrolighed i Folketingssalen, er det jo ikke alle aktieselskaber, der udviser imponerende ledelsesresultater.
Der findes eksempler, det gør der, men der findes også eksempler på det modsatte.
Derfor imponerer det i sig selv, at man skulle få det til at ligne en privat virksomhed, ikke os i Enhedslisten, og vi er ikke sikre på, at det stresselement, som det giver Banestyrelsen, at man skal til at iværksætte sådan nogle politisk betonede reformer i ledelsesstrukturen, er det, man har brug for i en situation, hvor der vitterlig er behov for at skabe ro om tingene og få det til at fungere.
Men o.k., det kunne endda så være.
Det, jeg så bare er helt ked af, er, at man udskiller og får denne her afdeling til udlicitering.
Godt nok vil ministeren ikke sælge Banestyrelsen, men han vil jo sælge alt muligt andet, jernbanestrækninger ovre i Jylland osv., og han vil have en speciel driftsfunktion til at varetage udbudsopgaver.
Den del af det kan vi i Enhedslisten ikke støtte.
Det mener vi ikke at der er behov for.
Men det er selvfølgelig muligt, at det helt kan udskilles, så vi ikke får medansvar for det, det ved jeg ikke.
Men det vil vi i hvert fald ikke stemme for, og det har jeg også sagt til ministeren.
Vi vil derimod naturligvis gerne være med i en aftale om selve Banestyrelsen, men vi er altså ikke indstillede på at støtte noget, hvor vi skal til at bruge penge på at sælge jernbaner.
Der er altså nogle punkter i det her forslag, hvor der er en afstand mellem regeringen og Enhedslisten, og jeg ved ikke, om den kan mindskes.
Men nu har jeg i hvert fald sagt, hvad det er for nogle punkter. Jeg håber selvfølgelig, at man under alle omstændigheder får noget godt.
Nu hedder det så ikke Banestyrelsen mere, nu skal vi vænne os til at sige Banedanmark.
Det er også en af disse postmodernistiske opfindelser, at alle de ting, som vi kendte ved deres navn, nu absolut skal hedde noget andet, for det gør man i det private erhvervsliv.
Der skal tingene hele tiden hedde noget andet, så kunderne ikke rigtig ved, hvem det er, de egentlig er kunder hos.
Den sygdom skal vi nu også importere til de offentlige virksomheder, men lad gå med, at det så skal hedde Banedanmark, det kan vi da øve os i at sige, og vi lærer det vel nok efterhånden.
Niels Sindal (S), 2003-11-13:
Jeg kan berolige Venstres ordfører med, at det var ikke det, der var meningen.
Meningen var, at et godt AIS-system er fornuftigt, og at sidegevinsten kan være, at vi får et bedre lodseri gennem de danske farvande.
Men intet under 500 t er med i denne terrorpakke, og i mange år har vi i Danmark ikke haft mulighed for at håndhæve lov og orden på vores søterritorium, for vi har ingen kystvagt, som man har i Tyskland og Sverige.
Bjarne Laustsen (S), 2003-11-13:
Det letteste kunne være bare at sige, at et meget stort, bredt flertal har indgået et forlig på dette område, så det vil vi ikke snakke om.
Men det ville være uretfærdigt, og forslaget her kræver en ordentlig behandling.
Med hensyn til hvilken aflønning folk skal have, når de arbejder i projekter, kan man jo altid diskutere det.
Men det, der i hvert fald er vigtigt, er, at man holder alle de forskellige projekter, den skov af aktiviteter, der er ude på arbejdsmarkedet, i snor. Vi erkender, at der er behov for projekter, hvor man kan være i jobtræning i forholdsvis kort tid.
Det er vigtigt at stille krav om, hvad det er, der skal foregå i den tid, og det skal heller ikke være sådan, at der er den fortrængning fra almindelige job, som vi har set nogle eksempler på.
Det tager vi også afstand fra.
Men meget af det, der foregår, er noget, der skal ske ude lokalt, og her har vi prøvet at aftale os frem til, hvordan det skal være set i forhold til »Flere i arbejde«.
Men vi skal til gengæld også være med til at motivere de virksomheder, der godt kan være med til at gøre noget på området, til at tage nogle af de folk, der er marginaliserede og lidt væk fra arbejdsmarkedet, ind, og her har vi de forskellige redskaber, som vi har snakket om.
Jeg skal selvfølgelig beklage, at mens vi har lavet reformen, har regeringens politik bl.a. været med til at føre til, at der er kommet flere arbejdsløse.
Det har givet et ekstra pres, når det gælder om at få alle de folk, der ligger lidt væk fra arbejdsmarkedet, ind på det igen, og derfor er det også irriterende, at regeringen har så lidt forståelse
for noget, der er godt
F.eks. kunne servicejobbene være med til at give job til en stor gruppe folk - f.eks. seniorer, som havde været uden for arbejdsmarkedet og kunne komme ind igen - og det var reelle job til fuld løn.
Vi er lidt kede af, at den mulighed ikke eksisterer mere. Dernæst er det sådan, at jeg tror, vi i fremtiden bliver nødt til at arbejde meget mere målrettet på at uddanne folk.
Vi ved, at en lang række job forsvinder her i Danmark.
De flytter primært til lavtlønslande, og så står vi ofte med en række folk, der er blevet tilovers, og som ingen aner, hvad man skal stille op med ude i samfundet.
Hvis vi skal bruge den arbejdskraft i fremtiden, skal den skifte fra ét spor til et andet.
De folk skal simpelt hen have en ny uddannelse, det kan meget vel være, at de skal have den i en moden alder, og så må vi her i Folketinget sige: Jamen selvfølgelig skal det være til uddannelsesgodtgørelse, for at sætte dem ned på SU eller en anden lav sats er helt urimeligt.
Det er vigtigt, at vi bruger uddannelsesværktøjet, når det handler om at uddanne voksne.
Jeg skal hilse fra Det Radikale Venstre og ligeså fra Kristendemokraterne og sige, at de afviser forslaget.
Poul Andersen (S), 2003-11-13:
Aftalen om Banedanmarks selvstændige selskabsdannelse blev jo egentlig truffet allerede i midten af 1990'erne, hvor det var, at man med den aftale, der blev indgået, var enig om, at DSB skulle deles op i selskaber, herunder gods, persontransport, S-tog, bus og Scandlines, og nu står vi så foran det sidste led, nemlig Banedanmark.
Banedanmark som et offentligt infrastrukturselskab med selvstændig bestyrelse, der skal være bredt sammensat, kan vi tilslutte os, så vi får samme struktur som i de andre statslige selskaber, og de politiske beslutninger kan vi følge til dørs.
Men det er jo ikke sådan, at ministeren ikke har noget ansvar.
Det vil være sådan, at det ansvar, ministeren har i dag, vil være det samme fremover, nemlig det overordnede ansvar.
Vi har et ønske om en bredere og bedre repræsentation af medarbejderne og dermed en udvidelse af bestyrelsen fra seks til ni medlemmer, og det skal ministeren se i lyset af den turbulens, som Banestyrelsen i adskillige år har været inde i.
Jeg tror, det vil være klogt at tænke tingene igennem og se på, at man herved får en større inddragelse af medarbejderne, ligesom man havde i selve etableringen omkring DSB.
Jeg siger ikke, at det skal være for evigt, at bestyrelsen skal have et større antal medlemmer, men jeg tror, det vil være utrolig fornuftigt at se på det netop i denne her omstillingsfase, som man er inde i.
Jeg skal også sige fra SF, at man er positiv over for forslaget, men at man har en række kritiske spørgsmål.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-11-13:
Venstre ved, at den offentlige sektor får et vækstområde, det er nemlig dér, vi får brug for flere varme hænder til at tage sig af de flere ældre, der bliver i fremtiden.
Så i den del kan jeg godt følge fru Pernille Falcon.
Det ville gøre meget stor skade, hvis den del af forslaget bliver vedtaget, men jeg er da glad for, at Enhedslisten efterhånden har fået øjnene op for, at den reform, der nu er trådt i kraft, giver flere forskellige muligheder også for ordinær beskæftigelse til en ordinær løn.