runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-05-27:
På den baggrund vil jeg gerne sige tak for den modtagelse, som forslaget har fået.
Tak til ordførerne fra regeringspartierne.
Det Radikale Venstre vil gerne være med til at diskutere det forslag, som regeringen har lagt frem til at forebygge ghettodannelse, men som vi allerede har redegjort for, synes vi, at forslaget er noget løst i fugerne, hvad angår den konkrete del. Selvfølgelig er også Det Radikale Venstre opmærksom på, at det ikke bare handler om anvisningsret, men at det også i høj grad handler om, at vi får en anden kulturel og social udvikling i gang i de hærgede områder. Alt det, der står i regeringens oplæg vedrørende lektiehjælp og mere socialt arbejde, jobhuse osv., er som skrevet af efter Det Radikale Venstres politiske program, og det kan vi kun støtte. Men vi mener, det er nødvendigt med nogle mere håndfaste redskaber end dem, regeringen har lagt frem, og det håber vi at vi kan deltage i forhandlinger om.
Også tak til Socialdemokratiet for den store opbakning
til forslaget.
Det glæder os, at vi kan fortsætte den linje, vi har været med til at lægge på området, og jeg tror, de to partier er enige om, at der er brug for en opstramning på området.
Men man kan betragte det som en flertrinsraket, hvor man hele tiden bliver klogere og bygger oven på de initiativer, der allerede er taget.
Og til Dansk Folkeparti vil jeg sige, at Det Radikale Venstre er helt enig i, at vi kan ikke nøjes med at beskæftige os med mellem fem og ti boligområder.
Vi er nødt til at beskæftige os med alle de områder i Danmark, hvor der er store sociale problemer.
SF vil ikke være med til at skrive rapporter, men det håber jeg vi kan skrive os ud af.
Ligesom vi har oplevet, at regeringen snakker og snakker og snakker om ghettoer og først 2½ år efter kommer med et forslag til problemløsning, oplever man lidt af det samme ude i kommunerne: Man taler meget om det, men uden at gå konkret til værks.
Desuden ville det være en stor hjælp for os i Folketinget, hvis vi hvert eneste år fik en redegørelse for, hvordan det går med at få udviklet et mere socialt afbalanceret Danmark.
Til Enhedslisten: Jeg håber, hr. Keld Albrechtsen er opmærksom på, at heller ikke Det Radikale Venstre mener, at der er mennesker, der skal komme til at stå uden tag over hovedet.
Alle har ret til en bolig, og hvis det er sådan, at der kun er ledige boliger i socialt belastede områder, må de selvfølgelig tages i anvendelse.
Til Kristeligt Folkeparti: Tak for opbakningen til forslaget.
Vi er meget enige i, at det er nødvendigt at bringe andre redskaber i anvendelse, hvis vi skal løse de boligsociale problemer.
Tove Videbæk (KD), 2004-05-27:
Måske har den også det, men det er jo indsatsen på det lokale område.
Kommunen har faktisk en pligt til at gribe ind.
Når man ser unge mennesker, børn, der ikke trives, når der er problemer, som man nævner her, så har de altså været undervejs i nogle år, og hvorfor har kommunerne så ikke grebet ind via serviceloven?
Der er så mange foranstaltninger, så mange muligheder via serviceloven, hvor man kan gribe ind.
Man kan give kontaktpersoner til de unge, og man kan i sidste ende fjerne et barn.
Jamen det er jo først og fremmest at tage en snak med kommunen om det og sige: I må hjælpe os.
I må via alle de her muligheder, I har, komme og give os en hånd.
De kan ikke løse det her alene, og det skal de heller ikke.
sit ansvar, hvis ikke den har grebet ind tidligere.
Så det er på tide, at kommunen kommer i gang med at gøre noget for de her unge mennesker.
Jo, jeg forstår sandelig godt den situation, disse mennesker er havnet i, og derfor er jeg også ked af, at der ikke er blevet grebet ind noget tidligere. Om der absolut intet er sket, kan jeg ikke vide noget om.
Jeg tror da, at man måske lokalt har forsøgt sig.
Men der er sikkert i denne her situation sket det samme som i så mange andre situationer, at man har grebet ind alt, alt, alt for sent.
Derfor taler vi om i anbringelsesreformen at skride tidligt ind og gribe tidligt ind, så man forebygger de her famøse situationer, hvor man næsten ikke ved, hvordan man skal komme ud af dem, med kontaktpersoner, med massive indsatser i familien, med hjælp på den ene og den anden måde.
Og hvis det ikke lykkes, så kan man altså fjerne de her unge mennesker fra området, sådan at de ikke udsætter de andre beboere for hærværk og tyverier osv.
Det ligger jo lige på den flade hånd, der er ingen problemer med det.
Det kan man gøre, men det vil Århus Kommune måske ikke betale for.
Morten Homann (SF), 2004-05-27:
Men forestiller fru Tove Videbæk sig, at der absolut ingenting er sket i forhold til de her unge og de her familier?
Det kan godt være, at Århus Kommune har sovet i timen, og det kan godt være, at ministeren har forsøgt at skære det væk, som man nu er kommet i nærheden af at skære væk, men forestiller fru Tove Videbæk sig, at der slet ingenting er sket i forhold til de her unge?
Det er lidt det indtryk, man kan få, når man hører fru Tove Videbæk tale, at der absolut ikke er sket noget, og at man med hensyn til hele forebyggelsen bare har svigtet.
Men det ændrer jo ikke ved spørgsmålet, at uanset at forebyggelsen så har svigtet, at selv om man så ikke har foretaget sig noget som helst, hvad gør man så i den situation, hvor man har en gruppe unge, som groft chikanerer deres omgivelser, som overfalder deres naboer og stjæler deres ting?
Kan fru Tove Videbæk slet ikke forstå, at der også er et behov for at tage et vist hensyn til de naboer, som må lægge ryg til det her og som i det daglige arbejder for at løse de her problemer?
Tove Videbæk (KD), 2004-05-27:
I den anbringelsesform, som vi lige har fået aftalt med socialministeren, taler vi netop om en tidlig indsats, at alle skal være opmærksomme på deres underretningspligt, og at man skal tidligt sætte ind.
Det har man så ikke gjort i de her tilfælde, og derfor er vi endt i denne her suppedas.
Men der er stadig væk masser af ting, man kan gøre.
Man kan få en kontaktperson til den unge, man kan forsøge at gøre en massiv indsats over for familien, der er et projekt, der hedder MST, altså multisystemisk terapi, som man kan sætte ind med, og der er en lang række ting, som man via serviceloven kan sætte ind med over for de her unge.
Og hvis intet af det lykkes, hvis det ligesom er forbi det punkt, så kan man jo fjerne de unge.
Den mulighed har man. Så det er jo ikke sådan, at man siger, at den eneste mulighed er at smide en familie ud.
Jeg har aldrig hørt noget lignende.
Morten Homann (SF), 2004-05-27:
Jeg er fuldstændig enig med fru Tove Videbæk i, at der er en masse gode ting, som man kunne have gjort.
Der er nogle ting, som kommunen kunne have gjort i denne her situation.
Der er nogle ting, som ministeren kunne have gjort bl.a. ved at støtte tiltag som beboerrådgivning og kvarterløftprojekter osv. Jeg vil godt spørge fru Tove Videbæk: Hvad gør man i den situation, hvor de her tiltag så er gået galt, og man ikke har fået gjort det, der skal gøres?
Det, der jo var fru Tove Videbæks svar, var at sige, at man skulle have forebygget dette her, men det er jo ikke noget svar til de folk, som bliver overfaldet i Gellerupparken.
Vi kan jo ikke bruge til ret meget, at fru Tove Videbæk står og siger til dem, at det her det kunne have været blevet forebygget, for de er blevet overfaldet, og forebyggelsen er slået fejl.
Så hvad er fru Tove Videbæks svar nu, hvor forebyggelsen har slået fejl?
Tove Videbæk (KD), 2004-05-27:
Jeg må jo bedrøve hr. Keld Albrechtsen med at sige, at jeg faktisk ikke har fået vejledning fra regeringen.
Det kunne jeg måske godt have haft brug for, men det har jeg ikke fået.
Men jeg har fået svarene fra ministeren i dag, og de her holdninger, som jeg nu har udtalt her lige før, har jeg faktisk også udtalt via pressemeddelelser osv. tidligere i forløbet, inden jeg har fået svaret.
Det, jeg har spurgt ministeren om, er, om ministrene havde nogle bud på, hvad kommune og boligforening osv. så ellers kunne have gjort, og det er jo helt i tråd med det, som ligger i den sociale lovgivning, i serviceloven.
Så det har ikke noget med ført hånd og vejledning fra regeringen at gøre.
Det må jeg bedrøve hr. Keld Albrechtsen med.
Om jeg synes, det er i orden, at familier kan sættes ud på grund af dyr osv.?
Jamen der er jo helt klare regler i lejeloven for, hvornår man kan ophæve et lejemål, hvornår man kan smide folk ud fra deres bolig.
Hvis der er begået hærværk, hvis der har været vold osv. lige præcis i den bolig eller den ejendom, hvor man bor, så kan man jo sættes ud.
Det siger lejeloven.
Det er der helt juridisk klare regler for.
Men hvis man har begået alle de her ting andre steder end lige i den pågældende ejendom, så kan man altså ikke sættes ud.
Og så er det lige meget, hvad hr. Keld Albrechtsen ellers kommer med af andre svinkeærinder omkring det her, for sådan er lovgivningen.
Men jeg mener, det er kommunen, der har et ansvar i sidste ende.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-05-27:
Nej, jeg vil gerne sige lidt mere.
Jeg er nødt til at gentage det, selv om det er lidt træls: Der er ikke nogen nye redskaber. Det redskab, regeringen anviser, har hele tiden været der, og vi kan konstatere, at det ikke har virket.
Den fleksible anvisningsordning, hvor kommunen så at sige kan sætte sig på hele den almene boligmasse, har eksisteret siden 2000, og regeringen har selv gjort rede for det, at i nogle områder af Danmark virker den, men i størstedelen af Danmark virker den ikke.
Hvordan vil regeringen så få den til at virke nu?
Lotte Bundsgaard (S), 2004-05-27:
Vi er overordentlig enige med Enhedslisten i, at hvis vi skal løse de boligsociale problemer, så er det ikke nok kun at have anvisning, og det er ikke nok at gå ud og have en flot retorik, som regeringen har, det kræver økonomi, det kræver en samlet indsats, det kræver, at man får løftet de her boligområder, så ressourcestærke mennesker faktisk ønsker at bo der.
Det kræver altså, at vi sætter ind, så vi får skabt nogle ordentlige folkeskoler i de områder, så vi får skabt nogle gode pasningstilbud, og så vi får taget fat på de svageste børn og unge meget, meget tidligt.
Men det koster jo penge, og kommunerne har jo, siden denne her regering trådte til, hvert eneste år oplevet, at de er blevet presset økonomisk, at de er blevet nødt til at skære ned, og det ved vi jo ofte går ud over de svageste.
Regeringen har ladet stå til, siden den kom til, og derfor er problemerne blevet større, det kan jeg kun bekræfte hr. Keld Albrechtsen i.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-05-27:
SR-regeringen forsøgte at løse problemerne ad frivillighedens vej ved at lave den fleksible anvisning, men vi må bare konstatere, at det ikke virkede i tilstrækkelig grad. Det havde sikkert set meget værre ud, hvis vi ikke havde gjort det, men vi står med nogle problemer, og jeg vil gerne vide, hvordan Det Konservative Folkeparti har tænkt sig at få kommunerne til at gøre det frivilligt.
Det forsøgte vi i 4 år, men det kunne ikke lade sig gøre, så hvad er det, der gør, at kommunerne lige pludselig vil begynde at gøre det frivilligt?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-05-27:
Jeg glæder mig meget til de kommende forhandlinger.
For sådan at tage helt konkret fat - nu er det Københavnsområdet, der bliver nævnt - så vil jeg ud over det, jeg har sagt omkring den øgede anvisning, altså flere boliger i de velfungerende områder, også påpege, at det, vi står over for i øjeblikket, er et boligbyggeri, der er langt større, end det er set siden slutningen af 1980'erne.
Der bliver bygget utrolig mange almene boliger, og det er jo selvfølgelig også med til at hjælpe på boligproblemerne både i København og i resten af landet.
En del af det forslag, der også ligger her i regeringens udspil, er, at man også vil kigge på anvisningsret til privat udlejningsbyggeri.
Der er en pulje til støtte til privat udlejningsbyggeri, og der vil man tage en forhandling med partierne bag den aftale for at sikre, at en del af den støtte, der bliver givet, også gør, at kommunerne får ret til at anvise til de private udlejningsboliger, der bliver bygget med den offentlige støtte.
Så alt i alt synes jeg, det tegner meget lyst med hensyn til at få løst de boligsociale problemer i de her meget problemfyldte områder.
Morten Homann (SF), 2004-05-27:
Det tror jeg sådan set også, og det er jeg sådan set enig i; jeg tror, vi skal nå sammen og prøve at få løst de her problemer.
Jeg er også positiv over for, at det her er et værktøj, der skal bruges, jeg gør bare opmærksom på, at der sådan set er et følgeproblem, som fru Inge-Lene Ebdrup ikke får løst, nemlig hvad vi gør med de mennesker, som bliver sprunget over og står uden tag over hovedet.
Det er netop der - undskyld mig - hvor jeg synes, at fru Inge-Lene Ebdrup bliver for abstrakt og siger: Jamen med den brede pensel er det her ikke noget problem.
Det er altså meget svært at se, hvad man skal bruge den brede pensel til, hvis man står uden tag over hovedet i København.
Der mener jeg også, fru Inge-Lene Ebdrup har et ansvar for, hvordan vi løser det her problem i København.
I København har man langt hen ad vejen en højere anvisningsprocent, end man har i resten af landet.
Man har generelt 30 pct., plus at man mange steder har forhandlet en endnu højere anvisningsprocent, plus at man har den mulighed, som fru Elsebeth Gerner Nielsen redegjorde for: Man har den fleksible udlejning.
Så jeg vil godt stille mig tvivlende over for, om det er så forfærdelig mange flere boliger, fru Inge-Lene Ebdrups forslag vil give til de boligløse i København.
Og der spørger jeg så, om vi ikke skal prøve at tænke i nogle helt nye muligheder: en 100-procents-anvisningsret i de velfungerende almene afdelinger og en mulighed for at anvise i privat udlejningsbyggeri for at sikre, at der er boliger nok til de her mennesker?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-05-27:
Jeg vil gerne medgive SF's ordfører, at der i København er problemer med folk, der er akut boligløse, men når vi ser bredt ud over de områder, der her bliver nævnt, er det ikke billedet, at der er massive problemer med akut boligløse.
SF's ordfører bliver så meget konkret og spørger
: Hvad nu, når kommunen ikke har boliger at anvise til?
Der vil jeg gerne henvise til den del af forslaget, der nu gør, at man i meget velfungerende afdelinger får mulighed for at anvise op til 50 pct., hvor man tidligere har haft mulighed for 25 pct. og i København nogle steder 30 pct. Det betyder jo altså, at der til de akut boligløse også er flere lejligheder i spil.
Det er ikke kun hver fjerde
ledige bolig, man kan anvise til, nu er det hver anden.
Og så er der jo i øvrigt også, må jeg sige, langt, langt flere almene boliger i f.eks. Københavnsområdet end de boliger, der er tale om i de her meget problemramte områder.
Men jeg må sige, at overordnet set forstår jeg ikke den kritik, der kommer i dag, for jeg mener, vi egentlig i Folketinget bredt burde kunne enes om at løse de her problemer til glæde for de områder, der oplever meget stor arbejdsløshed, mange på kontanthjælp, massive sociale problemer og massive kriminelle problemer, sådan at vi kan sikre, at vi får løst ghettoproblemerne, frem for at vi skal stå og slås på den her måde.
Jeg synes, det var mere klædeligt, om vi fandt sammen og fandt reelle løsninger.
Morten Homann (SF), 2004-05-27:
Nu kan det her jo nemt blive en meget abstrakt diskussion, men jeg tror, det en gang imellem er gavnligt at gøre det helt konkret.
Lad os tage situationen her i København, som jo også har nogle af de områder, der er hårdt ramt, og som både fru Inge-Lene Ebdrup og jeg gerne vil hjælpe.
København har jo samtidig det problem, at man rent faktisk ikke har boliger at anvise til sine boligløse.
Der er 500 mennesker i København, som er akut boligløse, og som må indkvarteres på hoteller på kommunens regning.
Så hvad vil fru Inge-Lene Ebdrup ud over det abstrakte helt konkret gøre for de mennesker, som vil blive sprunget over, og som vil stå uden tag over hovedet?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-05-27:
Nu vil jeg igen henvise til, at regeringens forslag modsat det forslag, der bliver behandlet nu fra De Radikale, jo har fokus på meget problemramte områder, det er ganske få områder, det er opgjort til omkring 5-10 områder, hvor De Radikales forslag jo bredes ud over hele landet.
Der ser jeg den væsentligste forskel.
Jeg må indrømme, at jeg ikke har hørt fra nogen af kommunerne i de områder, der her er omtalt, at de ikke er interesserede i at gøre en stor indsats på det her område.
Nu hjælper vi dem på vej med en bred vifte, hvor det med den udvidede anvisningsret er en del af de mange forslag, der er her.
Vi er altså sikre på, at kommunerne nu vil benytte sig af det, sådan at det er kommunerne, der vurderer behovet for, hvem der skal anvises til de forskellige afdelinger.
Jeg mener ikke, det er Folketingets opgave at vurdere de lokale forhold og gå ind i den enkelte venteliste.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-05-27:
Som jeg ser det, er problemet med regeringens forslag, at redskaberne ganske enkelt ikke er skrappe nok, for det, regeringen foreslår, er det, den tidligere regering allerede kom med som forslag i 2000, hvor vi gav mulighed for den såkaldte fleksible anvisningsordning.
Det vil sige, at siden 2000 har kommuner og boligorganisationer kunnet aftale, at op til 90 pct. af en udlejning kunne anvendes til kommunal boligsocial anvisning.
Det vil sige, at man har haft de her fleksible muligheder siden 2000.
Regeringens egen evaluering viser, at kun 21 pct. af landets almene boligafdelinger har brugt den her regel.
Nu kommer regeringen så og siger, at der er flere, der skal bruge den.
Det er jeg helt enig i, men hvordan?
Hvordan vil man få kommunerne til det, hvis det ikke er en pligt?
For jeg må gøre ordføreren opmærksom på, at man skal i gang med noget meget ubehageligt, nemlig at skubbe folk af ventelisten, folk, der har stået der i årevis.
Hvordan skal man få kommunerne til at gøre noget så ubehageligt?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-05-27:
Jeg tror, den formulering, jeg anvendte, var, at vi vil tage skrappere midler i brug, og det var med henvisning til det forslag, som i dag bliver behandlet, og som er fremsat af Det Radikale Venstre.
Det, der er det nye i forslaget, er en bred vifte, som også ministeren redegjorde for i sit indlæg, som ikke bare fokuserer på anvisningsret, på kommunernes ret til at anvise til folk med boligsociale problemer; der bliver taget fat bredt, der bliver taget fat over for skoler og over hele viften af sociale tiltag.
Det, som er nyt, hvis vi kigger specifikt på dette område og i forhold til det forslag, der bliver behandlet nu, er jo altså, at kommunerne får mulighed for at anvise 100 pct. til de problemramte områder og 50 pct. - altså en fordobling af deres anvisningsret - til de meget velfungerende områder.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-05-27:
Fru Inge-Lene Ebdrup siger, at regeringen vil tage skrappe midler i brug i de områder, hvor man har de største problemer. Jeg har bare endnu ikke forstået, hvad det er for nogle nye skrappe midler, man vil tage i brug.
Hvad er det nye, regeringen vil sætte i værk, hvad angår anvisningsretten?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-05-27:
Allerførst vil jeg gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at det er meget få mennesker i Danmark af dem, der står på en venteliste til disse ghettoområder, der er decideret boligløse.
De, der er boligløse, altså konkret lever uden tag over hovedet, er jo dem, som kommunerne først tager hånd i hanke med, når de skal anvise.
Så det er altså forkert, når hr. Keld Albrechtsen fremlægger det, som om det er folk, der står uden tag over hovedet, der nu vil blive sprunget over.
Det er det ikke.
Det er folk, der står på en venteliste, og som er kontanthjælpsmodtagere, som derved vil blive sprunget over og tilbudt en passende bolig i en af de andre almene boligafdelinger, hvor der ikke er ghettoproblemer, og hvor kommunerne så får mulighed for at hæve deres anvisningsret fra 25 til 50 pct. Vi synes, det er meget rimeligt, at vi nu tager fat, vi viser ansvar, vi vil gøre noget ved disse ghettoproblemer, og i sidste ende tror jeg, at disse områder samlet set profiterer ved, at vi nu sikrer, at det er ressourcestærke personer, der får tilbudt lejlighederne.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Det er sandelig festligt, at man vil komme i betragtning.
Det budskab, man har til den boligløse, der står i den situation, og som er på kontanthjælp og derfor ikke selv har mulighed for at købe sig noget eller skaffe sig noget at bo i, er, at vedkommende vil komme i betragtning, og at kommunen, hvis den ellers vil, har ret til at gøre noget for at hjælpe den pågældende familie.
Hvad er det så for en ressourcestærk person, der skal anvises?
Ja, den ene af de muligheder, man rent faktisk har for at anvise ressourcestærke personer til f.eks. Mjølnerparken eller Gellerupparken, er alenemødre på bistandshjælp.
Det er lige nøjagtigt dem, ministeren foreslår ikke længere skal have lov til at komme ind i Mjølnerparken og Gellerupparken, for de er på kontanthjælp.
Jamen hvad er det for noget?
Hvad er det for en negativ
tankegang?
Den er uden hoved og hale.
I stedet for at få en alenemor på bistand ind og hjælpe med til at løse problemerne
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-05-27:
Jeg vil gerne slå fast, at de initiativer, vi nu taler om, er initiativer, som retter sig mod de områder, der har de allerstørste problemer, hvor langt hovedparten af beboerne er meget ressourcesvage, på overførselsindkomst, og hvor der er væsentlige problemer med kriminalitet og social deroute.
Når det så er sagt, vil jeg gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at det forslag, vi har bragt til torvs som en del af regeringen, og hvor jeg selvfølgelig bakker op om det, ministeren sagde, er, at hvis folk er på kontanthjælp og står på en venteliste, kan de blive sprunget over, for at kommunerne kan anvise ressourcestærke borgere via deres boligsociale anvisningsret til den enkelte afdeling.
Det er noget, som vi overordnet ser som en styrkelse af de enkelte områder, således at vi får fyldt flere ressourcestærke personer ind i ghettoerne.
Med hensyn til dem, der så bliver - kan man sige - sprunget over, ligger det også som en del af forslaget, at kommunen har en anvisningsret til andre bebyggelser, og den sættes også op med 50 pct. til velfungerende, og der vil de beboere, der bliver sprunget over, jo selvfølgelig komme i betragtning.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Jeg vil godt spørge fru Inge-Lene Ebdrup, om Venstre virkelig kan dele det synspunkt, som ministeren gav udtryk for for et øjeblik siden.
Hvis der sker en afvisning af en ansøger, som har stået på venteliste, men som bliver ramt af ministerens diskriminationsbestemmelse og derfor ikke kan få lejligheden i Mjølnerparken eller Gellerupparken, så siger ministeren, at så må kommunen jo efter de almindelige regler finde den pågældende noget at bo i.
Så ved vi jo alle sammen godt, hvordan det går, for lejlighederne er der ikke, og så bliver den familie jo bare efterladt uden bolig.
Mener Venstre virkelig, at vi skal ud i den situation, hvor det eneste, man har at byde på, er, at man vil fratage nogle beboere deres rettigheder, fratage dem mulighederne for at få en bolig?
Og man vil oven i købet tillade, at boliger står tomme, hellere end at nogen skal bo i dem.
Det kan da ikke være Venstres mening?