Kent Kirk (KF), 1997-11-04:
Forholdene i Europa er under stærk forandring, og dermed er det også nødvendigt, at vi kigger på det nordiske samarbejde.
Specielt efter at vi har fået udvidelsen af EU med Sverige og Finland og med de nye udfordringer, vi står med med udvidelsen af EU med de baltiske lande og de central- og østeuropæiske lande, er det af stor vigtighed, at vi hele tiden kigger på, hvordan det nordiske samarbejde kan møde de her udfordringer.
Som det er sagt tidligere, så har strukturen i det nordiske samarbejde ændret sig, og jeg mener, det har ændret sig til det positive, men det er nok for tidligt at konkludere, at det har fundet sin endelige form.
Jeg tror stadig væk, at det er vigtigt, at vi hele tiden er opmærksomme på, hvordan og hvorledes vi skal tilpasse samarbejdet.
Og jeg er enig med hr. Ole Stavad og hr. Knud Enggaard i, at en af de ting, vi mangler i dag, er ligesom at se ministerrådets vilje til at tilpasse sig de nye samarbejdsstrukturer, og ministeren er jo også inde på i sin egen redegørelse, at her er man ikke helt færdig med at finde sine egne ben. Mine egne erfaringer fra Nordisk Råds Europaudvalg har sådan set igennem de seneste år jo også vist, at ministerrådet har svært ved at give det nødvendige henholdsvis modspil og medspil.
Da vi i sin tid havde vores høring med udenrigsministrene her på Christiansborg for godt et års tid siden - det var et meget godt initiativ, der blev taget - måtte vi jo konstatere, at ikke alle ministre fandt det lige vigtigt at komme ind i den her offentlige dialog med parlamentarikerne i Nordisk Råd.
Og det er beklageligt.
Og derfor skal jeg opfordre til, at man fra regeringens side gør, hvad man kan, for at påvirke sine kollegaer i de andre nordiske landes regeringer, så vi får det her løftet op på det plan, det skal være, for at det kan få den nødvendige betydning.
Jeg synes også, man ofte i Nordisk Råd oplever, og det gælder så også i den parlamentariske forsamling, en vis angst for at tage fat i vigtige emner af fælles nordisk interesse.
F.eks. ved vi, at i 1998, april måned, vil de øvrige europæiske lande blive enige om, hvordan og hvorledes den fælles valuta i Europa skal fungere.
Det synes jeg er en fin anledning til, at de nordiske lande sammen debatterer deres forhold til den udvikling, der kommer til at ske imellem Eurolandene.
Vi har fra konservativ side i Nordisk Råd prøvet at rejse spørgsmålet, om vi ikke skulle have en debat, hvor vi ligesom kunne få afdækket de her spørgsmål og høre, hvad man vil gøre i Norge, og hvad man vil gøre i Sverige, Finland, Island osv.
Hvad er situationen?
Men vi møder mere eller mindre en træghed, en angst for at bringe det her spørgsmål op.
Og derfor vil jeg godt spørge vores samarbejdsminister, der jo også er økonomiminister, og som til daglig arbejder med de her problemer i forhold til EU,
om det da ikke ville være en rigtig god idé, at vi får skabt en konference, hvor vi får debatteret de her spørgsmål de nordiske lande imellem.
Jeg synes også, vi må konstatere, at det ny initiativ, der er taget i Nordisk Råd om at lave en spørgetime, hvor vi har samarbejdsministrene samlet, er et godt initiativ, hvor vi kan få dagsaktuelle spørgsmål frem.
Jeg mener selv, at den spørgetid, vi havde her i Folketingssalen, da vi havde Nordisk Råds møde her, har medført, at vi nu har Jyske Lov liggende her ude i Vandrehallen, fordi vi jo netop her i Folketingssalen kunne rejse spørgsmålet over for samarbejdsministrene, og hvor vores egen samarbejdsminister var meget positivt indstillet.
Og derfor vil min opfordring være til vores samarbejdsminister, at hun arbejder videre med sagen og sikrer sig, at Jyske Lov ikke forlader Vandrehallen på Christiansborg, men at den vil blive dansk ejendom.
Og skal den forlade Vandrehallen på Christiansborg, så lad den komme til Jylland. Det vil jeg opfordre vores samarbejdsminister til.
Det viser sig jo, at med den nye arbejdsform kan vi også nå konkrete resultater, og det er vi glade for i Det Konservative Folkeparti.
Jeg tror også, at netop det nordiske samarbejde har været medvirkende til, at vi har kunnet løse nogle problemer, som ville have været meget svære at løse, hvis vi ikke havde haft samarbejdet.
Jeg tænker specielt på de problemer, der er opstået omkring de åbne grænser, særligt perspektivet, at borgerne kan bevæge sig frit de nordiske lande imellem, men
nu også i Europa.
Det er jo klart, at her lå der nogle problemer, der skulle findes en løsning på i forhold til de lande, der ikke er med i Den Europæiske Union.
Det lykkedes da også at finde løsninger, som gjorde, at vi kan bibeholde den nordiske pasunion og samtidig få opfyldt det flotte perspektiv, at de europæiske borgere nu kan bevæge sig frit rundt i Europa uden at skulle stoppes ved de forskellige grænser.
Men da jeg kan se, at der i ministerens redegørelse er
en slags beklagelse over, at den svenske regering har en indstilling om, at man bør forsøge at beskære Nordisk Råds budget lidt, vil jeg advare imod at vurdere det nordiske samarbejdes betydning i forhold til Nordisk Råds budget, for jeg tror ikke, man kan måle samarbejdets betydning på grundlag af, om der står 695,9 mio. kr. på budgettet eller der kun står 550 mio. kr. på budgettet. Det, der er det afgørende, er, om de projekter, vi beskæftiger os med, har relevans
både for de nordiske parlamentarikere og for de nordiske borgere
, og derfor skal vi hele tiden se på, om vores aktivitetsniveau er det rigtige, og jeg finder selv, at vi måske har for mange møder, som er overflødige, og hvor vi måske godt kunne skære lidt.
Men det er jo også den øvelse, vi er i gang med i forbindelse med den nye struktur, vi har givet samarbejdet, og jeg håber og tror på, at det til sin tid vil finde sin rigtige form.
Til slut vil jeg lige sige et par ord om de nye arbejdsområder, der er kommet ind i Nordisk Råd, nemlig udenrigs- og sikkerhedspolitikken
Det er noget, som vi fra konservativ side sætter
overordentlig stor pris på, og vi mener, det er enormt vigtigt, at de nordiske lande, der jo netop på det her område har forskellig historisk baggrund, drøfter disse forhold med hinanden og med deres naboer, for det er jo den første forudsætning for, at vi også forstår hinanden, når vi optræder i forskellige internationale fora.
Så derfor er det noget, der er positivt for det nordiske samarbejde, at vi bl.a. i år havde en konference om sikkerhedspolitikken.
Og til allersidst vil jeg så sige, at Det Konservative Folkeparti tillægger det nordiske arbejde stor betydning, fordi vi mener, at vi netop via det samarbejde sikrer, at alle dele af Norden kan følge med i hele den proces, der er i gang i Europa.
Og det er overordentlig vigtigt, uanset hvordan de forskellige dele er placeret: om det er selvstændige lande eller det er lande, der har hjemmestyreordninger eller lignende.
For vi skulle nødig have en situation i Norden, hvor nogle områder føler sig isoleret i forhold til den europæiske integration, og vi føler os overbeviste om, at vi netop via det nordiske samarbejde kan sikre os, at det ikke kommer til at ske.
i det nordiske samarbejde.