Villy Søvndal (SF), 2002-02-08:
Tak for synes jeg en på nogen måde meget god debat om de alvorlige ting, vi diskuterer her.
Man kunne vel betegne det som vores fælles dårlige samvittighed, at et samfund med en rigdom som vores samtidig udstøder i det omfang, som
tilfældet er.
Vi har prøvet at pege på nogle af de områder, som vi synes er indlysende for at sikre bedre forhold, nemlig dels sikre, at boligerne er betalelige for denne her gruppe mennesker, der jo af forskellige konstellationer i det her Folketing er tvunget ned på meget lave indkomster, dels sikre bedre behandlingsmuligheder, for at de, der har misbrug, de, der har sindslidelser, ligesom alle andre, der har et behandlingsbehov, kan få en behandling.
Det var helt utænkeligt, at den bedst stillede del af den danske befolkning ville acceptere ventelister i det omfang, vi byder de her folk.
Det var helt utænkeligt.
Derfor er det en stadig ambition i SF - det også være sagt til socialministeren, som jeg synes lød en smule irriteret over, at vi skulle blive ved med at diskutere det her - at så længe vi har de her ting, skal vi blive ved med at diskutere dem, for bliver vi ikke ved med det, får problemerne lov til at vokse sig alt for store.
Socialministeren pegede på, at den nuværende regering gør noget.
Det er rigtigt, at den gør et par små ting, som den har hentet fra den foregående regering, bl.a. det der med at sænke grundkapitalen.
Jeg synes i øvrigt ikke, at den skal have utak for, at den tager de ting med.
Men ellers må man sige, at der ikke er meget.
Det er ikke nok, der sker på de her områder.
Derfor tror jeg også, at den ny regering vil sande og den ny regerings støtteparti i særdeleshed vil sande, at når man sænker ambitionsniveauet til en fjerdedel af, hvad det var i løbet af en 9-årig periode, samtidig med at man bortskærer alt det, der forebygger, alt det, der forebygger, at folk ryger ned ad rampen, går det forrygende galt.
Og jeg tror, at det vil være meget direkte aflæseligt, når vi bevæger os et år eller to år frem.
Det er jeg desværre ret overbevist om. Jeg er også forholdsvis glad for ministerens tilsagn om, at hun vil holde kommuner og amter fast på deres pligt.
Det tror jeg at der bliver brug for.
Jeg tror bare, at det vil komme til at kollidere voldsomt med nogle af regeringens øvrige mål i forhold til den offentlige økonomi.
Jeg har forstået på bl.a. Venstres ordfører, som var i salen tidligere - nu er han forsvundet - at regeringen ville tvinge kommunerne ned på en vækstprocent på 1 pct., højst 1 pct., højst 1 pct.
Hvem tror man kommer til at betale prisen for en så lav stigningstakt?
Jeg har endvidere forstået, at amternes overskridelse af budgetterne på 0,5 mia. kr. skal fjernes.
Det er næppe sygehusene, man tænker på, for det ville jo være meningsløst først at give 1,5 mia. kr. og så tage 0,5 mia. kr. tilbage.
Det er heller ikke gymnasierne, for det giver sådan set sig selv, at hvis unge vil uddanne sig, så skal de uddanne sig.
Det er de sociale udgifter, som amterne har ansvaret for, der står for skud, og hvad går de til?
Det er til sindslidende, til hjemløse, til misbrugere og til anbringelse af børn.
Jeg tror, det også vil gå op for både regeringen og måske i særdeleshed regeringens støtteparti og måske desværre også ministeren, at det er blodig alvor, når vi kommer frem til snorene og diskuterer de økonomital.
Amterne har lige præcis på disse meget følsomme områder haft en meget høj udgiftsvækst i de forudgående år.
Det skyldes bl.a., at Folketinget har drevet på, men selvfølgelig også, at der har siddet gode folk derude, der gerne har villet løfte de områder.
Regeringen og i særdeleshed regeringens støtteparti kommer til at tage livtag med nogle af de mest følsomme sociale områder, vi overhovedet har, allerede når man skal til at diskutere den kommunale økonomi.
Her får socialministeren brug for al mulig opbakning fra dette Folketing for at undgå, at det bliver sådan, og vi vil gerne bakke op på det stræk.
Så skal jeg sige til Venstres ordfører, der var optaget af den principielle diskussion om, at foreninger og frivillige organisationer skal spille en større rolle, at det synes jeg er en spændende tanke.
Jeg er spændt på, om Venstre vil være med til at gå så langt, at også frivillige organisationer, der gerne vil gå i gang, men bliver forhindret af en kommune, der ikke vil være med, får lov til at gå videre, så kommunen ikke har vetoret i den sammenhæng.
Det synes jeg vi skal diskutere videre, når vi i øvrigt skal diskutere forslaget i udvalgsbehandlingen.
Så blev jeg meget rørt over alle talerne om de handlingsplaner, der kommer.
Det bliver interessant, og det bliver især interessant, når handlingsplanernes økonomi skal sammenholdes med det ambitionsniveau, der indtil nu har været over for de grupper.
Jeg er nødt til at sige til ordførerne for både Venstre og De Konservative og i særdeleshed Dansk Folkeparti, at der er mange folk, der er gået rundt og har troet, at de var Napoleon uden at være det.
Der er også mange ordførere, der går rundt og bilder sig ind, at der er afsat penge til udstødte grupper, selv om der ikke er det.
Det kan man godt skjule i en kort periode, men man kan ikke gøre det ret længe.
Derfor synes jeg egentlig, det vil være klædeligt af Venstre og De Konservative at gå herop og erkende: Vi har ikke satset på de grupper.
Det var skattelettelser, der var vigtige for os, og vi vil gerne hjælpe nogle folk rundtomkring, som vi synes skulle have det lidt bedre.
Det ville være fair nok.
Men at antyde, at der ligger en kraftig indsats i regeringsprogrammet over for udstødte,
Det kan godt være, Dansk Folkeparti er blevet snydt og går rundt i den salige tro, at der er penge til alt dette her.
I så fald har jeg jo allerede lovet, at jeg skal bidrage til Dansk Folkepartis gruppemøder, og her er et lille notat, som ikke er lavet af os, men er lavet af Venstre i april 2001, hvor man redegør for de 4,5 mia. kr., som området er blevet løftet med i løbet af 9 år.
Det er en af vennerne, der har skrevet det, og det vil jeg gerne bidrage med, så man kan se, at man sænker ambitionsniveauet på området til i hvert fald en fjerdedel af, hvad det var de forudgående 9 år.
Man kan godt gå rundt i en tro på, at det alligevel lykkes, men man skal altså være meget stærk i troen - specielt når man samtidig ved, at alle de forebyggende ting bliver hugget væk i dette finanslovforlig.
Men jeg lover at bidrage til Dansk Folkepartis almindelige folkeoplysning.
Så skal jeg takke for den delvise støtte
Jeg er enig i vurderingen af, at det er en helt ny politisk situation, vi står i, som er langt, langt, langt farligere for de udsatte grupper, end den var under den tidligere regering.
Jeg siger det som en af dem, der ofte kritiserede den tidligere regering for ikke at gøre nok, men når man ser, hvad der blev gjort, må man jo sige, at i forhold til hvordan det ser ud nu, havde indsatsen, vi dengang gjorde for de grupper, det firedobbelte omfang.
Sådan er det bare, og det kan også afklares under udvalgsarbejdet.
Så hørte jeg med interesse Dansk Folkeparti nævne, at nu måtte amter og kommuner leve op til deres ansvar.
Jeg vil godt spørge Dansk Folkeparti direkte: Betyder det, at hvis regeringen fastholder, hvad Venstres politiske ordfører, hr. Jens Rohde, sagde, altså at amter og kommuner skal ned på den vækstprocent, der er aftalt, altså den ene procent, hvilket betyder, at kommunerne skal aflevere 1,2 mia. kr. og amterne 0,5 mia. kr., vil Dansk Folkeparti modsætte sig det?
Og ved Dansk Folkeparti, at de steder, hvor amterne for alvor har lavet overskridelser, har været på de sociale områder, altså hjemløse, sindslidende, misbrugere - både alkoholikere og narkomisbrugere - og anbringelse af børn?
Og vil Dansk Folkeparti bruge det alternative flertal, der måtte være i Folketinget, for at undgå, at de allermest ømme sociale områder, vi overhovedet har, skal komme til at lægge ryg til?
Vil Dansk Folkeparti det?
Vi taler om næste år, om den kommuneaftale, der skal gælde fra 1. januar næste år.
Vil Dansk Folkeparti være med til det, eller vil Dansk Folkeparti ikke være med til det?
Det må være muligt at få et klart svar. Til fru Charlotte Dyremose skal jeg bare sige, at jeg synes, vi havde en interessant boligpolitisk diskussion, der drejede sig om:
Skal de velhavende områder i Danmark også bidrage til den sociale opgaveløsning, eller skal det kun være de områder, der i forvejen har problemerne, der skal gøre det mangefold?
Det synes jeg også regeringen er nødt til at forholde sig lidt tydeligere til undervejs.
Så skal jeg takke for den delvise støtte fra Det Radikale Venstre, hvor fru Margrethe Vestager sagde, at hun synes, vi kunne have understreget bedre, hvad vi har lavet sammen i de foregående år.
Det er jeg sådan set enig i, men nu er det sådan, at SF har voldsomt svært ved at rose sig selv i det omfang, som den nuværende regering er i stand til.
Det er også en svær øvelse, og jeg tror, man skal have været på kursus i i meget lang tid.
Men det er rigtigt, man kunne godt have nævnt - og det synes jeg i øvrigt også, jeg har gjort i min tale - at vi sammen med regeringen lavede nogle ganske fornuftige ting på området, inden vi fik den nye regering.
Også tak for støtten til Enhedslisten og til fru Tove Videbæk.
Så har jeg et enkelt afslutningsspørgsmål til socialministeren.
Vi fik i går i Folketingets Socialudvalg overrakt en rapport fra Narkotikarådet, der hedder »Narkotikarådets anbefalinger om botilbud og andre tilbud«.
Ministeren er helt givet bekendt med den.
Den siger, at vi har 500 tunge stofmisbrugere, som har brug for et særligt botilbud, og den er også omtalt i Berlingske Tidende i dag.
Mit spørgsmål til ministeren er: Vil ministeren være med til, at vi tager fat på denne gruppe?