Helge Adam Møller (KF), 2000-01-26:
I den konservative folketingsgruppe har vi samme holdning, som alle andre i denne Folketingssal og i befolkningen, at der skal gøres alt, hvad der er menneskeligt muligt for at formindske antallet af seksuelle overgreb på børn og unge.
Den slags kriminalitet må tackles med fasthed og konsekvens, og kan vi yde en bedre indsats på det område, end vi gør i dag, skal vi selvfølgelig gøre det, og det er i det lys, vi konservative ser det foreliggende beslutningsforslag fra Frihed 2000. Vi har altså en klar forståelse og en klar sympati for hensigten med forslaget, nemlig at sikre, at færre børn og unge end i dag kommer ud for seksuelt misbrug eller seksuelle overgreb.
Vi finder imidlertid ikke, at der er behov for at oprette et nyt register over dømte pædofile.
Et sådant register eksisterer jo allerede i form af Det Centrale Kriminalregister, hvor alle personer, som er dømt for seksuelle overgreb mod børn eller for tilsvarende forbrydelser, er registreret.
Det betyder, sagt ligeud, at efter de gældende regler kan der i forbindelse med ansættelse af medarbejdere på f.eks. institutioner for børn indhentes straffeattest.
Af denne attest vil det så fremgå, om vedkommende inden for de sidste 10 år har afsonet en dom for seksuelle overgreb mod børn.
Eksisterende regler sikrer altså, at kommuner og amter og andre har mulighed for at forhindre, at en, der allerede er dømt for pædofili, får ansættelse, f.eks. på en børneinstitution.
Så langt så godt
Men reglerne i dag forhindrer jo ikke, at en person, der f.eks. som 20-årig har fået 1 års fængsel for seksuelle overgreb på børn, søger job på en børneinstitution den dag, han er 31 år, og så bliver han ansat, hvis han ellers er egnet.
Det er i hvert fald ikke straffeattesten, der forhindrer det, for den er blank; dette sker simpelt hen, fordi institutioner og lokale myndigheder ikke har mulighed for, efter at 10-års-fristen er udløbet, at konstatere, at vedkommende tidligere er dømt for alvorlige seksuelle overgreb.
Derfor har den konservative folketingsgruppe den holdning, at der burde være en mulighed for, at f.eks. amtsråd og kommunalbestyrelser, som ønsker at indhente oplysninger om eventuelle strafbare forhold for personer, der søger ansættelse - og dér er jeg enig med Socialdemokratiets ordfører, og det vil jeg godt opfordre dem til at gøre, alle 14 amter og alle 275 kommuner - kan få disse oplysninger.
Der er altså behov for, at disse oplysninger kan fås for en betydelig længere periode end de nugældende 10 år.
Konklusionen er altså, at selv om vi ikke kan støtte den tekniske udformning af forslaget om at oprette et nyt register, så kan vi støtte ideen og intentionen bag beslutningsforslaget, og vi er klar til at stemme for det, medmindre da den arbejdsgruppe, som justitsministeren både har nedsat og omtalte, der skal styrke indsatsen mod seksuelt misbrug og udnyttelse af børn, måtte komme med et forslag, som er lige så godt, eller bedre løser det foreliggende problem. Og lad mig så, da jeg alligevel har 1 minut tilbage, sige, at det, der for mig er humlen, og som jeg ikke helt har kunnet forstå ved de første par ordførere, bl.a. Socialdemokratiets ordfører, hvor man nævner, at man kan bruge de eksisterende regler med 10-års-grænsen, er, at det jo lige ud betyder, at ham, der er dømt som 20-årig for grove overgreb, får 1 års fængsel.
Hvis han som 29-årig søger at få et tilsvarende job, kan man med straffeattesten i hånden se, at han er dømt, han får ikke jobbet, men hvis han så venter 2 år og søger i nabokommunen, ja, så er straffeattesten blank, og så vil han få jobbet.