runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lotte Bundsgaard (S), 2004-11-17:
Nu vil jeg godt gøre statsministeren opmærksom på, at det sådan set ikke er kalkuner, vi diskuterer her, men skatteydernes penge.
Det, vi har fået ud af spørgsmålet, er, at statsministeren altså er enig med og har tillid til kirkeministeren, der har brugt penge uden først at søge Finansudvalget om bevilling.
Det mener statsministeren altså er helt i orden, og den minister har statsministeren tillid til.
Det, vi har fået ud af spørgsmålet, er altså, at statsministeren siger: Som statsminister har jeg selvfølgelig også et ansvar for det her, men så længe jeg har tillid til mine ministre, og så længe jeg er enig i det, mine ministre gør, bliver de siddende.
Ergo er statsministeren enig i de dispositioner, som kirkeministeren har foretaget, på trods af at de har givet anledning til kritik fra både Ombudsmanden og Rigsrevisionen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Jeg ved altså ikke, hvad hr. Jacob Buksti egentlig har forestillet sig, at jeg skal svare.
Men det er da ikke noget, jeg meddeler til hr. Jacob Buksti her i salen.
Jacob Buksti (S), 2004-11-17:
Jeg skal bare henvise statsministeren til bl.a. Politiken den 28. november 2001 og Politiken den 2. december 2001, hvor statsministeren i citationstegn klart slår fast, at han ikke vil tåle nogen slendrian i den nye regering, og at der stilles større krav til dem, der bestyrer ministerembederne.
Jeg vil bare gerne høre, om statsministeren ikke vil forholde sig til, at vi har at gøre med en minister, som har lavet kreativ bogføring i lånesager, skjult leasingaftaler, fortiet oplysninger over for Folketingets Kirkeudvalg, godkendt en uhjemlet fratrædelsesordning, gennemført en advokatundersøgelse uden økonomisk bevilling til det, været inhabil i en lønsag, godkendt ulovlig lønudbetaling med tilbagevirkende kraft, stadig påberåbt sig uvidenhed om økonomiske forhold og endelig gennemført en tvetydig degradering af sin departementschef.
Synes statsministeren, det lever op til kravene om høj moral og god vandel i et ministerembede?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Jeg kan altså ikke genkende det citat, hr. Jacob Buksti kom med.
Det er muligvis en beskrivelse af, hvordan andre har opfattet det, jeg har sagt, men lad det nu være.
Jeg synes, det er glimrende, at Socialdemokraterne går så meget op i, hvad jeg har sagt, og hvad jeg gør.
Det gør mig ikke noget som helst, at Socialdemokraterne beskæftiger sig mere med regeringen og med det, jeg siger, men jeg tror bare, at det, befolkningen gerne vil høre lidt om, er, hvad Socialdemokratiet selv står for.
Det hele dækker jo over, at Socialdemokraterne ikke har noget at byde på, og så kører man bare personjagt.
Jacob Buksti (S), 2004-11-17:
Jeg kan jo høre, at statsministeren er i fin form i dag, og det synes jeg da vi skal glæde os over.
Men for ligesom at få statsministeren bare lidt ned på jorden vil jeg gerne tage udgangspunkt i noget andet, som statsministeren sagde, da regeringen tiltrådte.
Ifølge Politiken fra den 28. november 2001 sagde statsministeren, at fyresedlerne sidder løst, hvis ministrene ikke lever op til chefens forventninger.
Det er nemlig sådan, at ministrene skal have en særlig høj standard og moral, og hvis det er sådan, at der er nogle, der skejer ud, eller der er nogen slendrian, vil der blive slået ned med hård hånd, og det vil ske prompte.
Sådan tror jeg statsministeren sagde, og derfor vil jeg gerne høre, om statsministeren mener, at kirkeministeren fuldt og helt lever op til statsministerens begreber om, hvad der gælder for ministre i den forbindelse.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Jeg kan overhovedet ikke føje mere til, hvad jeg allerede har svaret, for der kommer ikke mere ud af det.
Men lad mig gentage, at Ombudsmanden netop har konkluderet, at sagen ikke giver anledning til kritik af kirkeministeren.
Thomas Adelskov (S), 2004-11-17:
Jeg kan sådan set godt tilslutte mig begrebet kalkunjagt med hensyn til det, jeg citerede før, for det citat var statsministerens egne ord i 2001.
Det, jeg sådan set bare stille og roligt spørger om, er, om statsministeren mener, at hans egne ministre overholder de moralbegreber, som statsministeren giver udtryk for.
Synes statsministeren ikke, at der er tale om kammerateri, og synes statsministeren ikke, der er tale om magtmisbrug i Kirkeministeriet, når kirkeministeren trækker sin egen mands sag ind, gør ministeriet inhabilt og lader ministeriet træffe nogle afgørelser på trods af åbenlys inhabilitet?
Synes statsministeren ikke, der er tale om dårlig moral her?
Og synes statsministeren ikke, at set i lyset af de ord, statsministeren tidligere har udtalt, burde statsministeren gribe ind over for kirkeministeren?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Ja, nu ser vi jo lige præcis det, jeg startede med at sige: Det her handler jo slet ikke om seriøs politik.
Der er ikke skyggen af noget politisk budskab i det, hr. Thomas Adelskov siger, det er kun primitiv kalkunjagt, og det kan vi da selvfølgelig godt bruge tiden på.
Men Socialdemokraterne er eksperter i den slags.
Når Socialdemokratiet ikke har noget politisk at byde på, kan de drive kalkunjagt og personjagt.
Det er det, det drejer sig om.
Thomas Adelskov (S), 2004-11-17:
Statsministeren taler om at misbruge Folketingets tid, fordi vi tager en drøftelse om kirkeministerens handlinger.
Jeg vil godt citere fra statsministerens egen grundlovstale den 5. juni 2001, hvor statsministeren åbenbart ikke syntes, det var forkert og spild af tid at diskutere moral, og hvor statsministeren sagde om den daværende socialdemokratiske regering: »Efter næsten ni år ved magten er Socialdemokratiet begyndt at se statsapparatet som sit eget partiapparat, og det har betydet en endeløs række af eksempler på kammerateri, magtmisbrug og foragt for Folketinget.«
Er det det, vi oplever allerede nu efter kun 3 år med en VK-regering: En statsminister, der viser foragt for de spørgsmål, der bliver stillet her i salen, og ikke svarer på dem, en kirkeminister, som bruger embedsapparatet efter sit eget forgodtbefindende, og en statsminister, der dækker over kirkeministeren?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
For så vidt angår den kritik, som Ombudsmanden retter mod Kirkeministeriet, har jeg selvfølgelig tillid til, at ministeriet tager kritikken til efterretning og i fremtiden vil indrette sin sagsbehandling efter det.
Det, Ombudsmanden slår fast, er, at der ikke kan rettes nogen kritik mod kirkeministeren, og det synes jeg fru Lotte Bundsgaard skulle hæfte sig ved.
Lotte Bundsgaard (S), 2004-11-17:
Og mener statsministeren, det er i orden at udbetale løn med tilbagevirkende kraft uden hjemmel, som Rigsrevisionen har konkluderet?
Især i den sidste valgkamp hørte vi rigtig, rigtig meget om statsministerens høje moral og hans høje forventninger om ministrenes standard, og derfor spørger jeg bare ganske stille: Synes statsministeren, at det, kirkeministeren har gjort, er en ordentligt måde at bruge skattekroner på?
Og vil statsministeren svare på mine tre spørgsmål?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Jeg taler ikke om moral, det lader jeg Socialdemokraterne om.
Fru Lotte Bundsgaard taler om Ombudsmanden.
Ombudsmanden har netop konkluderet, at den omtalte sag ikke giver anledning til kritik af kirkeministeren, og Ombudsmanden konkluderer, at kirkeministeren ikke har overtrådt reglerne om inhabilitet.
Lotte Bundsgaard (S), 2004-11-17:
Jeg synes egentlig, det er ret ærgerligt, at statsministeren ikke svarer på spørgsmålet.
Jeg synes, det er ærgerligt, at statsministeren ikke fortæller lidt om, hvorvidt han synes, at kirkeministerens opførsel er i overensstemmelse med den moral, som statsministeren jo så ofte slår sig op på.
Men jeg vil godt have lov til at spørge statsministeren, og jeg håber, at statsministeren vil svare på spørgsmålet.
For det første: Mener statsministeren, det er i orden, at kirkeministeren i et helt år glemte at søge Finansudvalget om bevillinger til en selvvalgt undersøgelse?
For det andet: Mener statsministeren, det er i orden, at kirkeministeren ifølge Ombudsmanden gør sit ministerium inhabilt ved at udvide klagesagen med sin egen mands klage og lade ministeriet tage sig af den?
Jeg synes faktisk, at statsministeren skulle svare på de her spørgsmål.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Jeg kan godt forstå, at fru Lotte Bundsgaard ikke ønsker at redegøre for spørgsmålet her i salen.
Til alle, som lytter, og som måtte se med på tv, kan jeg sige, at vi nu står over for en serie på tre spørgsmål, som ikke handler om seriøs politik, men handler om én eneste ting: kalkunjagt på tre ministre.
Fru Lotte Bundsgaard lægger for, hr. Jacob Buksti følger op, fru Sandy Brinck runder af, og der er ti medspørgere, som alle er fra Socialdemokraterne – ja, det vil sige, hr. Keld Albrechtsen blander sig også, men det er jo, fordi hr. Keld Albrechtsen under alle omstændigheder er i salen, fordi jeg senere i dag skal svare på spørgsmål om biodiversitet, og da hr. Keld Albrechtsen alligevel er her, tænker han: Hvorfor gå glip af en god kalkunjagt, når man nu kan blande sig?
Det gør hr. Keld Albrechtsen så.
Det er, hvad det drejer sig om, og det kan vi selvfølgelig godt bruge tid på.
Men jeg kan allerede nu her ved det første spørgsmål sige, at det kommer der ikke noget som helst ud af.
Lotte Bundsgaard (S), 2004-11-17:
»Mener statsministeren, at kirkeministeren med sin embedsførelse lever op til statsministerens egne begreber om høj standard og moral?«
Høgni Hoydal (T), 2004-11-17:
»Hvornår og hvordan vil statsministeren indfri sit gentagne løfte om, at Færøerne skal få større beføjelser på det udenrigspolitiske område?«
Arne Toft (S), 2004-11-17:
Jeg har altså læst det i et svar fra skatteministeren, og jeg skal nok finde det.
Jeg bor også i et af de områder i Nordjylland, hvor de kun har fået to skattecentre, et i Hjørring og et i Aalborg.
Jeg vil godt spørge skatteministeren, om det er tænkeligt, at borgere i region Nordjylland f.eks. skal lægges under et skattecenter, der ligger uden for den region.
Ministeren siger, det er meningen, at man skal serviceres i de her borgerservicecentre.
Vil regeringen så pålægge kommunerne det, så alle kommunerne skal lave sådan et borgercenter og have det i al fremtid?
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-17:
Statsministeren indledte med et voldsomt angreb på alle dem, der havde stillet spørgsmål.
Jeg vil opfordre statsministeren til i stedet at svare på spørgsmålene om de, synes jeg, meget, meget pinlige sager, som statsministeren tilsyneladende ikke har lært noget som helst af.
Vi vidste jo allerede på et tidligt tidspunkt, at den var gal med den tidligere miljøministers forvaltning af disse såkaldte velfærdsmidler.
De var gået derhen, hvor ordførerne havde valgkredse osv., og der var også ministerens egen sag med Sommersted Skole.
Hvordan kan det være, at statsministeren derefter lader socialministeren gå ud med en såkaldt ghettopakke, som også pludselig havner i ministerens egen valgkreds?
Det er jo ikke holdbart.
Statsministeren kan ikke få de problemer til at forsvinde ved bare at stå her i Folketingets spørgetid og skælde ud på os andre.
Det forsvinder de problemer altså ikke af.
Statsministerens regering sidder i en sump af problemer med kammerateri og vennetjenester, og statsministeren gør ikke andet end at prøve at feje de spørgsmål, vi andre stiller, ind under gulvtæppet.
Jeg vil godt spørge statsministeren, om det ikke var klogt at være en lille smule mere ydmyg over for de problemer, statsministeren står i til halsen.
Jeg vil nu tillade mig det gæt, at der heller ikke i dag kommer noget svar fra statsministeren.
Han kan jo henvise fra det ene spørgsmål til det andet, og på den måde undgå at komme til at diskutere det, som er selve problemet, og som hr. Jacob Buksti var inde på.
Hvordan kan det være, at statsministeren i den foregående valgperiode holdt store taler om, hvilket umådeligt kammerateri og hvilken flom af vennetjenester der var under den socialdemokratisk ledede regering?
Statsministeren har, som hr. Jacob Buksti tidligere citerede, sagt, at hvis der skete noget som helst forkert, ville der blive ryddet op.
Men står vi nu ikke i den situation, at efter det, vi har set med kirkeministeren, efter det, vi har set med den tidligere miljøminister, og efter det, vi har set med socialministeren, må statsministeren erkende, at den standard, han selv lagde op til, den kritik, han kom med af den tidligere regering, og det høje moralske niveau, som statsministeren påstod at denne regering skulle ligge på, kan statsministeren og hans ministre altså ikke leve op til?
Det kan man vælge at se i øjnene, eller også kan man rydde op i sin regering.
Men vil statsministeren det?
Jacob Buksti (S), 2004-11-17:
Nu kan jeg så forstå, at det der med håndbogen er et spørgsmål om statsministerens mentalitet, for det er åbenbart statsministerens mentalitet, der på en eller anden måde kan fortælle, hvad den der håndbog er.
Statsministeren er åbenbart en stor ekspert, og det var derfor, at jeg spurgte, om statsministeren ikke kunne videregive noget af sin store ekspertise til nogle af os andre, for så kunne det jo være, at vi kunne komme til at optræde mere efter statsministerens gemyt.
Men er det ikke rigtigt, at de sager, som vi her taler om, er sager, som er blevet rejst i offentligheden?
Er det ikke træls – for nu at tale lidt jysk – for statsministeren at skulle stå her og agere i forhold til hele tre ministre, som altså er blevet fremstillet i medierne som agerende efter principper om kammerateri og vennetjenester?
Er det også offentligheden og pressen, som har misforstået de her næsten sådan selvopofrende ministres ageren på den her arena, eller er det kun Socialdemokratiet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Jo, det er tænkeligt, at det i den socialdemokratiske folketingsgruppe ville blive opfattet som pligtforsømmelse, hvis man ikke bruger en onsdag eftermiddag på at drive kalkunjagt på nogle ministre, hvis man ikke har andet at bruge sin tid på.
Den håndbog, jeg talte om, er sådan en, om jeg så må sige, mental håndbog, jeg tror ikke den foreligger fysisk, men den er sådan en grundbestanddel af den opdragelse, Socialdemokrater har, at når man ikke selv har noget positivt at byde på, så kan man bare køre på negativ kritik af modstanderne.
Jacob Buksti (S), 2004-11-17:
Jeg var lige ved at sige, at hvis statsministeren har den der håndbog, så vil jeg da gerne have et eksemplar.
Så kan det være, at vi også kan læse videre i den.
Men jeg vil da gerne spørge, når nu statsministeren har valgt den her attitude i dag, at det bare er socialdemokratisk kalkunjagt, om det er statsministerens indtryk, at det er Socialdemokraterne, der har opfundet de her sager, om ikke det er noget, som statsministeren også har læst om i aviserne.
Der er trods alt en vis offentlig interesse i forhold til kirkeministerens ageren i Kirkeministeriet og de sager, der er dér; der er en vis offentlig interesse omkring den daværende miljøministers administration af den pågældende velfærdspulje; der er også en offentlig interesse omkring socialministerens ageren.
Ville statsministeren ikke synes, at det måske ville være at beskylde oppositionen for at være ualmindelig tam, hvis vi ikke engang gad spørge om, hvad det er for nogle sager, der optager pressen og offentligheden?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Jo, men nu fik vi det jo sagt direkte, det, som vi alle sammen godt ved at hele denne her eftermiddag er gået ud på.
For det første at drive kalkunjagt på nogle ministre, fordi Socialdemokratiet ikke har nogen positive politiske budskaber, og når man ikke har det, hvad kan man så få tiden til at gå med – med at drive kalkunjagt på ministre.
Jamen altså, det er jo åbenbart.
Det er jo det, det drejer sig om.
Det er jo den socialdemokratiske håndbog fra første side.
Det ved vi alle sammen, og det er derfor, jeg startede med at sige, inden vi overhovedet gik i gang med det her: Det her er ikke seriøs politik, det er kalkunjagt.
Vi kan godt bruge tid på det, men der kommer ikke noget ud af det, og det er der jo heller ikke kommet, vel?
Thomas Adelskov (S), 2004-11-17:
Jeg konstaterer endnu en gang, at statsministeren påtager sig ansvaret for ministeren, men nu vil jeg godt have lov at citere fru Ulla Tørnæs, som den 25. maj 2000 her i Folketinget i en ordførertale sagde: »Tag nu og indse, at der er brug for nogle rigtige mandfolk i regeringen.
Der er brug for nogle mandfolk, der tør påtage sig det politiske ansvar, som en ministeropgave indebærer.
Der er brug for nogle mandfolk, som tør stå til ansvar for regeringens handlinger eller måske mangel på samme.
Der er ikke brug for flere ministre, der tørrer kritikken af på embedsmændene.
Der er ikke brug for flere ministre, der blot henviser til, at man har givet Folketinget de oplysninger, som styrelsen eller direktoratet har videregivet til ministeren.
Der er ikke brug for flere ministre, der tror, at de ikke har noget ansvar, bare fordi de ikke ved, hvad der foregår i deres ministerium.«
Jeg er sådan set meget enig i fru Ulla Tørnæs' ord fra 2000.
Det undrer mig, at statsministeren ikke er enig i, at vi nu står med den tredje minister, hvor statsministeren påtager sig ansvaret for det rod, der er foregået, men statsministeren påtager sig ikke ansvaret og skifter ministeren ud.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Jeg kan fuldstændig afvise hr. Thomas Adelskovs kritik.
Jeg kender ikke baggrunden for, at embedsmændene har indstillet forskellige projekter til at få del i denne pulje, men jeg ved, at der har været stillet nogle kriterier op, nemlig at indsatsen skulle være det, der hedder nytænkende og innovativ, at indsatsen skulle kunne sættes i gang relativt hurtigt, at indsatsen skulle inddrage borgere og private aktører, og der var vist også en række andre kriterier.
Men der er altså stillet nogle ganske bestemte kriterier op, og jeg må sige, at jeg har fuld tillid til, at ved fordelingen af midlerne er det de kriterier, embedsmændene har lagt til grund for fordelingen af pengene.
Jeg har ingen som helst anledning til at kritisere embedsmændene.
Thomas Adelskov (S), 2004-11-17:
Jeg kunne måske så tænke mig, at vi prøvede at kigge på det på en lidt anden måde, for jeg kan forstå, at statsministeren bliver meget ophidset i denne her situation.
Nu er puljen jo til fordeling i socialt stærkt belastede bolig- og byområder.
Kunne statsministeren ikke prøve over for mig bare at nævne f.eks. de tre byområder i Jylland, der falder ind under det, eller de tre byområder i Danmark, der falder ind under det?
Og kunne statsministeren ikke som svar på mit andet spørgsmål prøve at overveje, om Aabenraa er et af de byområder, som lige popper op i statsministerens hjerne, når man taler om det her?
Det er det i hvert fald ikke hos ret mange andre, og det er derfor, det undrer, at man fordeler pengene til sit eget boområde og sit eget valgområde, for det var jo sådan set ikke der, hvor behovene var, og det var sådan set ikke der, hvor puljerne var sigtet hen imod.
De var nemlig sigtet på de socialt meget stærkt belastede by- og boligområder, og det er sådan set det, kritikken går på.
Og så er spørgsmålet til statsministeren: Synes statsministeren ikke, at det er en dårlig embedsførelse?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Nu kommer fru Sandy Brinck længere og længere ud, så langt ud, at jeg tror, isen ikke længere kan bære fru Sandy Brinck.
Jeg har netop ikke tørret nogen kritik af på embedsmændene.
Det er fru Sandy Brinck, der beskylder embedsmændene for at have lavet en usaglig fordeling af pengene.
Jeg kritiserer ikke fordelingen af pengene, jeg har fuld tillid til, at i den indstilling, embedsmændene er kommet med, er der taget strengt saglige hensyn til, hvordan pengene skulle fordeles, og socialministeren har bare fulgt den indstilling uden ændringer.
Så det er fru Sandy Brinck, der retter et angreb mod embedsmændene for at have foretaget en usaglig fordeling, for den fordeling, fru Sandy Brinck kritiserer, har socialministeren ikke ændret i, den har socialministeren ikke påvirket, og derfor er det, fru Sandy Brinck gør, et hårdt angreb på embedsmændene, og det er det, jeg tager afstand fra.
Sandy Brinck (S), 2004-11-17:
Det er utroligt, som holdningen til embedsførelse kan ændre sig, fra man er i opposition, til man kommer i regering.
Jeg står med talen fra åbningsdebatten i 2000, hvor Venstres politiske ordfører, fru Ulla Tørnæs, siger: Der er ikke brug for flere ministre, der tørrer kritikken af på embedsmænd.
Det er der heller ikke i dag, vil jeg sige til statsministeren.
Det er da pudsigt, at når der er en pulje på 100 mio. kr. til socialt belastede områder og bekæmpelse af ghettoer, så kan nogle af de områder, som vi alle dagligt ser har problemer, ikke få, men lige nøjagtig der, hvor socialministeren selv er bosiddende, og der, hvor hun er valgt, har man lige pludselig store boligsociale problemer.
Det er da pudsigt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Jeg tror, alle kan høre, hvor langt ude fru Sandy Brinck nu er.
Der er jo simpelt hen intet i den her sag.
Det, fru Sandy Brinck prøver, er at mistænkeliggøre socialministeren.
Det er en mistænkeliggørelse af, at socialministeren har fordelt penge, der især skulle komme til socialministerens valgkreds.
Hvad er det for en mistænkeliggørelse?
Det er jo i virkeligheden en mistænkeliggørelse af embedsmændene, fru Sandy Brinck er ude i her, for det, der er tale om, er, at embedsmændene har lavet en fordeling, og den skal selvfølgelig godkendes af socialministeren, så selvfølgelig er socialministeren politisk ansvarlig for den, men socialministeren følger bare den indstilling, der er kommet fra embedsmændene, fuldstændig uden ændringer.
Sandy Brinck (S), 2004-11-17:
Statsministeren kalder det tredje akt
– jeg har mere lyst til at kalde det en tragedie, mest fordi statsministeren står og ironiserer over relevante spørgsmål om embedsførelse.
Jeg går ud fra, at statsministeren er enig med mig i, at det er en ret stor tillidspost at være minister for det danske folk, og derfor kan man vel også have store forventninger til en minister.
Statsministeren siger, at socialministeren jo bare har fulgt sine embedsmænd, det vil sige, at statsministeren er fuldstændig uenig med folketingsmedlem hr. Eyvind Vesselbo fra Venstre, som kritiserede det her, og fuldstændig uenig med Venstres borgmester Louise Gade fra Århus.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet går på, at socialministeren faktisk over for Fredericia Dagblad den 15. oktober sagde, at nu må vi jo se på fordelingen igen.
Det var hendes svar, da kritikken blev rejst, og det må jo betyde, at socialministeren har været inde over det og taget politisk stilling.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-17:
Nu er vi så kommet til tredje akt i eftermiddagens kalkunjagt, og nu er det så socialministeren.
Men nu er krudtet blevet ikke bare løst, men også vådt.
Og selv hr. Keld Albrechtsen har givet op, han har ikke engang meldt sig som medspørger.
Selv hr. Keld Albrechtsen må indse, at her er der – for nu at bruge hr. Jacob Bukstis udtryk – absolut ikke fugls føde på det.
Men det forhindrer selvfølgelig ikke en sand socialdemokrat i at fortsætte jagten, både med løst og vådt krudt, men der kommer lige så lidt ud af det som under de foregående punkter.
Fru Sandy Brinck ved jo udmærket godt, at det, der er tale om her, er, at embedsmændene i Socialministeriet kom med en indstilling om fordelingen af pengene, og socialministeren fulgte den indstilling fuldstændig uden ændringer.