runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-03-02:
Kan ministeren ikke forklare mig, hvordan den argumentation hænger sammen?
Man vil altså ikke have, at fædrene skal have mulighed for selv at vælge, om de vil bruge en ret eller ej.
Vi går ind for, at fædre tager mere orlov, men det skal være på et frivilligt grundlag, det skal være på det grundlag, at man i familien selv beslutter sig til det.
Vi går ikke ind for, at man tvinger, hverken direkte eller indirekte, fædrene til at gøre det.
Altså, jeg tror i høj grad, det er gruppen af socialistiske partier her i Folketinget, der har svært ved at forstå – ja, jeg har bemærket, at Det Radikale Venstre har samme holdning, men jeg siger også, at det især er gruppen af socialistiske partier – at fordi vi her i Folketinget har et synspunkt, så behøver resten af befolkningen jo ikke have det samme synspunkt.
Vi skal i hvert fald ikke tvinge dem til absolut at følge det, vi gerne vil have.
Det er nok de ækle socialister, der spiser små børn, helst med kniv og gaffel, der vil det her, og det ved ministeren jo godt ikke passer.
Jeg vil sige tak til ministeren for, at han er så presset i det her, så han i virkeligheden indrømmer, at vi er på det rette spor, og at ministeren har en dårlig sag, for det er jo klart, at forskellen mellem den mængde orlov, som faderen og moderen tager, desværre er øget.
Så ministeren står i den her sag, ja, undskyld jeg bruger begrebet, med bukserne nede om hælene.
Det er nemlig sådan, at det her ikke flytter.
Det er nu engang sådan, at det er børnene, der har ret til også at have deres fædre derhjemme.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om han ikke er enig med mig i, at børn har et krav på at have deres fædre derhjemme, også når de er små.
Når jeg bruger ordet socialister, er det bestemt ikke ment som et skældsord.
Mig bekendt så tilhører fru Anne Grete Holmsgaard partiet Socialistisk Folkeparti, og derfor troede jeg ikke, fru Anne Grete Holmsgaard opfattede det som et skældsord, at jeg kaldte hende socialist.
Men det skal jeg da meget beklage, hvis det har været krænkende for fru Anne Grete Holmsgaard at blive kaldt for socialist.
Det var ikke meningen at krænke, det var bare et forsøg på at finde en objektiv fællesbetegnelse for de partier, eller de fleste af de partier, som har den opfattelse, at hvis vi her i partiet har en holdning om, hvordan familierne skal indrette sig, så kan vi bare lovgive, så de gør det.
Jeg som konservativ har derimod den holdning, at det godt kan være, at jeg på det her område har den holdning, men det behøver ikke nødvendigvis være sådan, at jeg skal lovgive, så jeg tvinger andre til at følge min holdning.
Det er forskellen.
Martin Henriksen (DF), 2006-03-02:
Der er tale om et teknisk forslag fra regeringens side, og det kan Dansk Folkeparti støtte op om.
Vi anser det for fornuftigt, at reglerne samles i én lov.
Det ligger jo i fin forlængelse af den diskussion, der var før omkring sygedagpengene.
Dansk Folkeparti kan ligeledes støtte, at der iværksættes en undersøgelse med henblik på at evaluere den fleksible barselorlov, og da regeringen har nedsat et udvalg, der skal kigge nærmere på bl.a. barselreglerne, så finder Dansk Folkeparti ligeledes, at det er fornuftigt at afvente dette udvalgs eventuelle anbefalinger til en ny lovgivning på området.
Det skal dog tilføjes, at Dansk Folkeparti er godt tilfreds med de nuværende regler.
Høringssvarene er overordnet set positive, og der er ikke, så vidt jeg kan se, tale om ændringer i retspraksis.
Da jeg forventer, at udvalgsarbejdet vil bekræfte dette, kan Dansk Folkeparti støtte forslaget.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-03-02:
Vi er fra Socialdemokratiets side enige i, at det er fornuftigt at samle reglerne for barseldagpenge og reglerne for fravær i forbindelse med barsel i én lov, og det er så det, der sker med det her lovforslag.
Det fremgår af bemærkningerne og af høringsnotatet fra ministeren, at der ikke med det her lovforslag er tilsigtet nogen realitetsændringer i retstilstanden.
Regeringen vil vente med at komme frem med nogle mere substantielle diskussioner omkring barsellovgivningen, til der er foretaget en undersøgelse eller en evaluering af lovgivningen fra 2002.
Det ser vi meget frem til fra Socialdemokraternes side.
Vi synes, at der er god grund til at se på, hvad erfaringerne har været med barsellovgivningen fra 2002, særlig hvad angår de ligestillingsmæssige konsekvenser af den barsellovgivning.
Og det gælder især mændenes ret til barsel, hvilket vi kommer ind på senere i dag med B 66.
Der har også været nogle rettelser efter høringsfasen, som det fremgår af høringsnotatet.
Men jeg synes, at der er nogle af kommentarerne i høringssvarene, der ikke bliver svaret klart på i høringsnotatet.
Jeg skal ikke gå ind i de enkelte paragraffer nu, men bare sige, at vi i hvert fald har en række spørgsmål om, hvorvidt der sker nogle realitetsændringer, som vi vil stille under udvalgsbehandlingen.
Det bør i hvert fald fremgå meget tydeligt, hvis man har tilsigtet realitetsændringer med det her lovforslag.
Så vil jeg også godt nævne dommen fra Østre Landsret, som nu er anket til Højesteret, om mulighederne for en fleksibel deling af barselorloven på enkelte dage.
Der siger ministeren, at man neutralt har henvist til, at den dom vil man afvente, før der kommer en præcisering af reglerne.
Der mener vi fra Socialdemokratiets side, at det kunne man lige så godt have præciseret nu.
Jeg går ud fra, at ministeren stadig holder fast i det, der var intentionen med den fleksibilitetsbestemmelse, nemlig at det skulle være muligt at dele barslen, som den her sag har handlet om.
Men jeg kan så se, at det fremgår af AC’s høringssvar, at regeringen i det første udkast havde skrevet, at fleksibiliteten forudsætter, at der tages passende hensyn til forholdene på arbejdspladsen.
Jeg vil godt have ministerens kommentar til, om det er sådan, regeringen mener at man skal tolke de her regler, for så synes jeg, det er dybt bekymrende.
Det svarer slet ikke til det, der står på ligestillingsministerens hjemmeside, hvor det klart fremgår af den vejledning, der ligger der, at det skal være en mulighed at delbarsle på den måde.
Så vi synes, at det kunne have været fint, hvis man havde fået præciseret det i forbindelse med den her lovændring.
Det håber jeg ministeren vil kommentere og også bekræfte, at intentionen er, at der skal være mulighed for den fleksibilitet, uden at det aftales med arbejdsgiveren.
Det har i hvert fald nogle steder givet lidt problemer på grund af juletravlheden.
Men med de kommentarer kan vi støtte det her lovforslag, og så glæder vi os til at få en lidt mere substantiel diskussion af barsellovgivningen med B 66.
Inger Støjberg (V), 2006-03-02:
Det hører til sjældenhederne, at oppositionen fremsætter et forslag, som direkte vil forringe barselorloven, men det er tilfældet i dag.
Regeringen og Dansk Folkeparti gennemførte i år 2002 1 års fleksibel barselorlov, hvor moderen til barnet har ret til de første 14 ugers barsel, faderen har ret til 2 ugers barsel, og der er 32 uger til fleksibel fordeling mellem moderen og faderen.
Vi gennemførte med andre ord en enorm forbedring af barselorloven, og det har jo allerede nu været til glæde for mange tusinde danskere.
Den 1 år lange fleksible barselorlov betyder, at familierne inden for meget brede rammer kan indrette sig, som de selv ønsker det.
Vi har med andre ord fra politisk hold givet de danske børnefamilier en meget høj grad af fleksibilitet med hensyn til netop at indrette orloven, så det passer bedst ind i deres familier.
Den fleksibilitet vil oppositionen nu ødelægge ved at øremærke 12 uger til faderen.
Og tager han dem ikke, så bortfalder de 12 uger, så man med et slag stjæler 3 måneders barselorlov af den tid, som barnet skulle have været sammen med sine forældre i.
Det er da, hvad man kan kalde for konsekvens.
Hvis man ikke lige vil indrette sig, som oppositionen vil have det, ja, så bliver man straffet hårdt.
For os er det vigtigt, at familierne får mulighed for og fleksibilitet til at indrette sig, som de selv ønsker.
Det er med andre ord ikke familien, der skal indrette sig efter systemet eller efter oppositionen i Folketinget, men systemet, der skal gøre det langt mere fleksibelt, så familierne får frihed til at indrette sig, som de ønsker det.
Venstre afviser hermed beslutningsforslaget.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-03-02:
Jeg blev ellers lige så glad, da jeg hørte hr. Bent Bøgsted tale varmt for en ophævelse af varighedsbegrænsningen på de 52 uger, og jeg er også fuld af forståelse for, at vi skal undersøge, hvor stort et omfang problemet har, og hvordan og hvorledes vi kan løse det.
Men jeg blev bedrøvet, da jeg hørte hr. Bent Bøgsted sige: Vi må jo lige se på, hvor meget det koster.
Vil det sige, at det er hr. Bent Bøgsteds opfattelse, at det skal afhænge af, hvor meget det koster, om vi får rettet op på det problem, at nogle syge mennesker mister deres sygedagpenge og dermed mister deres forsørgelsesgrundlag?
Er det hr. Bent Bøgsteds opfattelse?
Bent Bøgsted (DF), 2006-03-02:
Det er jo sjældent, hr. Jørgen Arbo-Bæhr bliver glad, når jeg siger noget, så det skal jeg selvfølgelig ikke sige noget ondt om.
Men en ting ligger helt klart, og det er, at jeg ikke har en kasse, jeg kan tage penge op fra.
Hr. Jørgen Arbo-Bæhr har heller ikke en kasse med penge, hr. Carsten Hansen har heller ikke en kasse med penge, og hr. Thomas Krog, som sidder dernede og snart tager ordet, har heller ikke en kasse med penge.
Det er sådan i Danmark, at det er regeringen, der har pengene at gøre godt med.
Jeg kan garantere hr. Jørgen Arbo-Bæhr for, at havde jeg haft en kasse penge, jeg bare kunne dykke ned i uden videre uden at spørge nogen som helst, kunne jeg godt have løst problemet i dag, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr gerne vil have.
Men det har jeg ikke, og jeg tror nok, hr. Jørgen ArboBæhr er så meget inde i, hvordan det politiske system fungerer, at han vil give mig ret.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-03-02:
Nu er det ikke, fordi jeg pr. definition ikke kan blive glad for noget, hr. Bent Bøgsted siger.
Men jeg kan godt undre mig alligevel, for som jeg hører det, er hr. Bent Bøgsted fuldstændig enig med mig i, at hvis det er sådan, at der er nogle syge mennesker, som mister deres ret til sygedagpenge og dermed mister deres indtægt, har vi et problem, der skal løses.
Det kan man løse ved hjælp af at stille et ændringsforslag.
Enhedslisten har tænkt sig at stille et ændringsforslag, eventuelt sammen med andre, på det her område, når vi har fået belyst problemet.
Så kan hr. Bent Bøgsted vælge at stemme for det ændringsforslag eller imod det ændringsforslag.
Man kan vælge enten at få et flertal uden om regeringen, eller man kan vælge at pantsætte sine holdninger hos regeringen og komme i lommen på den.
Det er bare det, jeg godt vil have hr. Bent Bøgsted til at give udtryk for: Om man er parat til faktisk at bruge det flertal til at få den her ændring, hvis det viser sig, at det er nødvendigt og rigtigt at gøre det.
Bent Bøgsted (DF), 2006-03-02:
Jeg tror da ikke, at det er nogen hemmelighed, at alle herinde i Folketinget mener, at det er et problem.
Jeg bliver da forbavset, hvis der er et parti, der siger, det ikke er et problem, at vi har langtidssyge, der overskrider grænsen på 52 uger og falder ud af systemet.
Det tror jeg da alle er enige om er et problem.
Til det her med, om vi skal stemme for et ændringsforslag, kan jeg sige, at hvis hr. Jørgen Arbo-Bæhr har en kasse med 200 mio. kr. i, som regeringen ikke kender noget til, og han kan sige, at han har de her penge til at stå i en kasse, og dem må regeringen gerne bruge til at løse det problem dér med, så har vi en helt anden situation.
Men det tror jeg bare ikke hr. Jørgen ArboBæhr har.
Hr. Jørgen Arbo-Bæhr skal også ind og vise regeringen, hvordan de penge skal findes.
Det er det, vi skal arbejde på.
Det er derfor, vi skal kende den rigtige baggrund, så vi får den rigtige løsning.
Thomas Krog (SF), 2006-03-02:
Jeg er glad for, at der tilsyneladende er bred enighed om, at der er et problem for de mennesker, som kommer ud over grænsen og altså må gå fra hus og hjem og får ødelagt familien, og hvad der ellers kan være af konsekvenser af den her varighedsbegrænsning.
Men vi kan måske også være enige om, at der så er to problemer, nemlig ikke blot at det går ud over nogle mennesker, men også at de kommer over i en passiv forsørgelse, over på kontanthjælp og dermed længere væk fra arbejdsmarkedet, og at det på den måde også kommer til at koste samfundet nogle penge.
Mit spørgsmål til hr. Bent Bøgsted er så om den her kasse, vi snakker om: Det er korrekt, at jeg ikke har nogen kasse med et par hundrede millioner kroner i, men er det ikke også korrekt, vil jeg spørge hr. Bent Bøgsted, at ordføreren sidder væsentlig tættere på den der kasse og måske endda har nøglen til den kasse, vi har brug for her?
Er ordføreren villig til at bruge den nøgle?
Bent Bøgsted (DF), 2006-03-02:
Det kan da godt tolkes på den måde, som hr. Thomas Krog gør, at Dansk Folkeparti har en nøgle til en kasse.
Men før vi tager hul på en kasse, så vil vi kende den rigtige baggrund, vi skal træffe en beslutning på.
Vi vil have fundet ud af, hvilken løsning der er den bedste, og om de instrumenter, vi har, bliver brugt på den rigtige måde.
Det kunne jo være, der var nogle af instrumenterne, der ikke blev brugt, som vi havde forventet, og at der skal ske en opstramning af noget.
Det kan også godt være, det er en helt anden løsning, der skal til.
Jeg har også hørt mange af dem, der går på sygedagpenge: De har egentlig ikke lyst til at fortsætte med at gå der, de vil gerne videre, de vil gerne væk fra det.
Og hvad angår det der med at gribe ind og få en hurtigere sagsgang: Der er sådan mange forskellige tiltag, man kan gøre, og derfor vil jeg gerne bede om, at vi får det rigtige baggrundsmateriale, før vi træffer en beslutning om det her, for det er et vigtigt punkt.
Thomas Krog (SF), 2006-03-02:
Der er materiale nok, bl.a. det her bilagsmateriale, som også hr. Carsten Hansen har henvist til flere gange, fra HK.
Der er dokumentation nok.
Jeg kan på egne vegne sige, at jeg har læst massevis af sager, hvor jeg er nødt til at give kommunerne ret i, at der ikke er mulighed for at få forlænget sygedagpengene.
De her mennesker ryger ud af systemet, for sådan er systemet i dag.
Det er med blødende hjerte, jeg har læst dem, men sådan er loven i dag.
Derfor vil jeg gerne meget, meget klart spørge hr. Bent Bøgsted: Er Dansk Folkeparti villig til at finde nøglen frem, villig til at finde nogle ekstra penge for at få løst det problem, vi har her?
Bent Bøgsted (DF), 2006-03-02:
Dansk Folkeparti er, som jeg har sagt, klar til at se på problemerne.
Vi har sagt, at vi ønsker at få det rigtige baggrundsmateriale frem.
Vi har sagt, vi ønsker at se på, hvilke tiltag der kan hjælpe dem, der går langtidssyge, og som kan ryge ud over grænsen.
Kan vi få hjulpet dem tidligere, så de ikke når den grænse?
Så har vi sagt, at vi er klar til at se på de problemer, der er.
Jeg vil ikke sige, at det ikke er den rigtige løsning bare at forlænge, men det er så enkelt at sige, at vi forlænger den frist, hvis der er andre tiltag, der kan hjælpe dem videre, så de ikke bare bliver låst fast i systemet.
Det er det, jeg har bedt ministeren om at undersøge, og som jeg er sikker på ministeren gerne, meget gerne endda, vil tage fat på, så vi får den rigtige baggrund at træffe en beslutning på.
Så må vi, når vi har den, se på, om det så er de 200 mio. kr., som der er nogle der har sagt det vil koste, eller om det er et lavere beløb.
Det ved vi ikke på nuværende tidspunkt.
Jeg vil gerne vente, indtil ministeren kommer med et reelt svar på det.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-03-02:
Da den konservative ordfører, hr. Jakob Axel Nielsen, ikke kan være til stede, har jeg lovet på hans vegne at læse hans tale op: Dette lovforslag tilpasser loven til virkeligheden, der, siden sidst loven blev ændret, har forandret sig meget.
Bl.a. har vi fået et Familie- og Forbrugerministerium, hvor hele barselområdet ligger.
Vi har siden fået regler om fleksjob.
Lovforslaget indeholder derfor flere forenklinger, og det medfører en styrkelse af retssikkerheden.
Af realitetsindhold synes vi Konservative, at den ændrede adgang til at gøre regres over for arbejdsgiverne er en styrkelse af retssikkerheden.
Der fjernes en del administrativt bøvl, beløbene er ude af proportion med de omkostninger, det giver for virksomhederne.
Regressen virker stærkt irriterende på virksomheder, da den oftest sker på et ufuldstændigt grundlag, og er derfor demotiverende og uretfærdig.
Den forenklede struktur giver bedre muligheder for at få fokus på nedbringelse af sygdom.
For så vidt angår reglerne om 52 ugers varighedsbegrænsning, altså det her med sygedagpengene, er vi Konservative opmærksomme på, at den i visse situationer medfører helt utilsigtede økonomiske konsekvenser for mennesker, der er ramt af uheld eller sygdom.
Det vil vi gerne have en nærmere belysning af under udvalgsarbejdet med henblik på eventuelt at lovgive om dette i forbindelse med de kommende finanslovforhandlinger.
Thomas Krog (SF), 2006-03-02:
Jeg vil gerne spørge: En borger, som rejser en klagesag ved det sociale nævn, en ankeinstans osv. for at få de sygedagpenge, den pågældende har krav på, og derfor har brug for advokatbistand, skal efterfølgende selv betale alle udgifterne inklusive advokatomkostningerne.
Synes ministeren, det er en fair måde at indrette systemet på?
Eller er der behov for, at vi får set på det, så den, der har begået en fejl, altså i dette tilfælde kommunen som første instans, også skal betale de omkostninger, borgeren har haft for få berigtiget afgørelsen?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-03-02:
Vi hørte tidligere hr. Bent Bøgsted konstatere meget firkantet
, kan man sige, at hvis det under udvalgsbehandlingen viser sig, at der er nogle problemer med varighedsbegrænsningen på de 52 uger, fordi nogle mennesker falder ud af sygedagpengesystemet og står uden indtægt eller kommer på kontanthjælp, kan han ikke forestille sig, at der er nogen partier i Folketinget, som vil være imod at ændre reglerne.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om beskæftigelsesministeren ser lige så positivt på mulighederne for at få ændret reglerne, hvis det virkelig viser sig under udvalgsbehandlingen, at der er denne urimelighed.
Det, der skal være det bærende element i behandlingen af sygedagpengesager, er jo, at indsatsen sker så hurtigt som muligt.
Vi har jo set de sørgelige statistikker, som viser, at udstødningen fra arbejdsmarkedet sker meget, meget hurtigt i sygeperioder, og derfor strammede vi opfølgningsindsatsen op for nylig, bl.a. ved, at statsrefusionen til en kommune falder væk, så længe kommunen ikke foretager den opfølgning, der er fastsat.
Det synes jeg er et rigtig godt initiativ, for det skal jo sikre, at færrest muligt bliver udstødt fra arbejdsmarkedet.
Med hensyn til spørgsmålet om en generel ophævelse af varighedsbegrænsningen siger moderniseringsudvalget, at konsekvensen af det forslag, som DSI oprindelig kom med, og som PTU nu arbejder videre med, kan risikere at blive nogle adfærdsmæssige ændringer i kommunerne, nemlig at de ikke vil mene, at behovet for en hurtig sagsbehandling er presserende.
Det synes jeg er et meget vigtigt spørgsmål, som vi skal drøfte i forbindelse med udvalgsbehandlingen, for det må jo ikke blive en sovepude for kommunerne.
Nej, men virkeligheden har jo ændret sig, som ministeren egentlig også giver udtryk for, når det gælder om at satse på opfølgningsindsatsen.
Vi kan sagtens være enige om, at det bedste er, at folk kommer så hurtigt tilbage på arbejdsmarkedet, som det er muligt for den enkelte person.
Men opfølgningsindsatsen gør jo ikke nødvendigvis folk raske, og der er stadig en gruppe mennesker, som efter 52 uger stadig står i en uafklaret situation, fordi de stadig er syge.
Det er dokumenteret af bl.a. HK, og det er derfor, jeg spørger: Hvis det viser sig, at vi på trods af reglerne om opfølgningsindsats osv. alligevel står med en gruppe, som mister retten til sygedagpenge, selv om de er syge og deres situation er uafklaret, vil ministeren så være med til at kigge på en eller anden form for ordning, som mildner eller helt gør op med varighedsbegrænsningen?
Det sikrede vi med L 21, og derfor vil en stor del af det problem, vi taler om her, jo også blive løst.
Men nu er jeg jo blevet bedt om at komme med en redegørelse for de problemer, så jeg vil mene, at vi skal tage drøftelsen i den forbindelse.
Carsten Hansen (S), 2006-03-02:
Jeg vil godt takke for ministerens positive tilgang til spørgsmålet om varighedsbegrænsning, og jeg satser meget på, at vi kan finde nogle løsninger, for vi er også ansvarlige for de opstramninger, der er sket.
Det, der bringer mig på banen, er i virkeligheden spørgsmålet om de delvise raskmeldinger, hvor det jo undervejs i debatten her i Folketinget har vist sig, at der ser ud til at være et flertal for at få løst den sag.
Jeg vil godt høre ministerens indstilling til det, for man kan jo sagtens stille et ændringsforslag og få det med i lovforslaget, men jeg har noteret mig fra høringssvarene, at ministeren arbejder med det.
Vil ministeren delagtiggøre udvalget i de overvejelser, han har, via et ændringsforslag, eller hvordan har ministeren tænkt sig den side af sagen løst?
Jeg har i min ordførertale citeret beskæftigelsesministeren for nogle ganske fornuftige udtalelser sidste år, så derfor er jeg interesseret i at høre, hvordan ministeren ser på den sag, og hvordan vi kommer videre med den.
Vi er i et problemfelt mellem to store lovområder, og derfor er det vigtigt klart at få udredt, hvilke personkredse der er ramt af problemet.
Men jeg vedstår det svar, jeg har givet til Folketingets Arbejdsmarkedsudvalg, at jeg arbejder på at finde en løsning på det her problem.
Jeg tror, at vi alle sammen er optaget af at udvide redskaberne for kommunerne, så de ikke skal have en virksomhed til at sige ja, men nu delvis kan raskmelde folk.
Det, at man kan vende tilbage til en arbejdsplads uden at være fuldstændig hundrede og ti procent i orden, er meget vigtigt.
Det, at der ikke er nogen klare afgrænsninger, og at folk kan risikere at ende så at sige på herrens mark uden et forsørgelsesgrundlag, er urimeligt, fordi det gør, at vi ikke får brugt det her redskab, sådan som vi gerne ville.
Derfor er jeg enig med ministeren i, at det er vigtigt, at vi får det løst.
Men vi er også optagede af at få det på dagsordenen, når nu vi har lovrevisionen, og at få det løst nu, og det er det signal, jeg vil sende til ministeren.
Jeg tror, at ministeren har lyttet til, at der var et flertal undervejs, så derfor er det vigtigt, at vi får et ændringsforslag, eller at vi får signaleret, hvordan ministeren vil løse det.
Ellers må vi stille et ændringsforslag, og det er jo dumt, når vi nu har en fælles forståelse af, at det er godt, og at det er et redskab, som vi gerne vil bruge.
Så det er jeg lige så optaget af som hr. Carsten Hansen.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Inger Støjberg (V), 2006-03-02:
Der er dermed tale om et teknisk lovforslag, som ikke ændrer på retstilstanden, og jeg skal bare meddele, at Venstre støtter lovforslaget.