runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Dahlgaard (KF), 1999-02-03:
Det er et spørgsmål, der drejer sig om, hvor meget og hvor højt man i Undervisningsministeriet og hos ministeren prioriterer nordiske sprog og det nordiske samarbejde.
Nu er Undervisningsministeriet jo et stort ministerium, og det kan være svært for en minister overhovedet at følge med i det hele, men der foregår i øjeblikket en justering af den bekendtgørelse, der har med gymnasiet at gøre, og efter den justering skal det ikke længere være et krav, at man til studentereksamen kan komme op i svenske og norske tekster.
Det har det været indtil nu.
Der er heller ikke i den justerede bekendtgørelse, som foreligger i udkast og er sendt til til høring, længere noget krav om et bestemt sidetal i svensk og norsk.
Det er for mig at se klart udtryk for en nedprioritering af det nordiske
, og jeg vil spørge, om ministeren finder, at det, der er ved at ske i hendes ministerium, er i orden, eller om ministeren vil sørge for, at vi fortsat prioriterer svensk og norsk højt, ikke mindst når der nu rent fysisk bygges en bro, der knytter Danmark tættere på Skandinavien.
Margrethe Vestager (RV), 1999-02-03:
Jeg vil gerne sige tak til hr. Frank Dahlgaard for spørgsmålet.
Det er fuldstændig korrekt, at en ny bekendtgørelse om gymnasiet er til høring i øjeblikket, og spørgsmålet om nordiske sprog er ét blandt mange spørgsmål, som er sendt til høring.
Høringsrunden er ikke afsluttet endnu, og der kommer løbende høringssvar, som retter sig mod de mange forskellige emner, som tages op i bekendtgørelsesændringen.
I forhold til de nordiske sprog er det jo fuldstændig rigtigt, som hr. Frank Dahlgaard også nævner, at forbindelsen til de nordiske lande og især til Sverige formodentlig vil øges inden for de kommende år, når Øresundsforbindelsen står færdig, og at Øresundsregionen formodentlig vil opleve en stadig større integration. Jeg forstår også, at hr. Frank Dahlgaard har ønsket at få en lignende besvarelse i forhold til emnet fra ministeren for nordiske anliggender, og hun vil også kunne uddybe nogle af de ting, jeg har at sige her.
Jeg ved ikke, om det er afgørende for opmærksomheden mod de nordiske sprog og brugen af de nordiske sprog, at der er hjemlet en præcis sideangivelse i bekendtgørelsen, eller om man skal kunne komme op i det ved studentereksamen.
Der ligger ikke fra min side et ønske om at nedprioritere de nordiske sprog, men mere et forslag om at se på den form, under hvilken vi inddrager de nordiske sprog i undervisningen i gymnasiesammenhæng.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-02-03:
Tak for svaret.
Nu siges der jo så mange positive ting om det nordiske samarbejde, og selvfølgelig skal vi danskere kunne forstå svensk og norsk, men en positiv holdning skal også følges op af handling.
Når jeg stiller det her spørgsmål, er det jo, fordi jeg er blevet kontaktet af gymnasielærere ude omkring, dansklærere, som også har de nordiske sprog, og som føler, at det her klart er en nedprioritering, og som en af disse lektorer siger til mig: Virkeligheden er den, at de ting, som man ikke risikerer at komme op i til eksamen, er ting, hvor indsatsen bliver nedprioriteret.
Det er virkeligheden ude i undervisningssystemet, og det er ikke så underligt.
Det vil jeg gerne høre ministerens kommentar til, og derfor er mit spørgsmål: Er det ikke rigtigt at holde fast i, at de unge kan risikere at komme op i norsk og svensk til eksamen, fordi det simpelt hen er et krav, at der skal være nogle tekster på disse originalsprog, og at man derfor for at dække sig ind må gøre en indsats på de områder?
Margrethe Vestager (RV), 1999-02-03:
Det er klart, at hvis virkeligheden blandt andet materialiseret i form af høringssvar i forhold til høringen og bekendtgørelsen viser sig at støtte hr. Frank Dahlgaards opfattelse af, at den foreslåede tekst er udtryk for en nedprioritering, så vil jeg naturligvis se på det, ligesom hr. Frank Dahlgaards formuleringer naturligvis gør indtryk.
Det andet er, at det er lidt trist at høre, hvis gymnasielærere accepterer den misforståelse, som det efter min mening er, kun at være optaget af det, som er direkte eksamensrelateret ikke alene i gymnasiet, men sandelig også i forhold til andre uddannelsesretninger, således at de ikke forsøger at motivere eleverne til også at være optaget af det, som ligger udenom, idet der naturligvis vil være et - hvis man kan sige det på den måde - positivt afkast af de ting, som man interesserer sig for ud over det, der er fuldstændig entydigt eksamenrelevant i form af bekendtgørelsesfastsættelser.
Endvidere er det da mit indtryk, at man også fortsat vil kunne møde en nordisk tekst i en eksamensopgave, og at det derfor er relevant at have en baggrund for at forstå nordiske tekster.
Jeg er fuldstændig sikker på, at ministeren for nordisk samarbejde vil komme ind på nærmere detaljer i forhold til det her spørgsmål, hvorfor hr. Frank Dahlgaard selvfølgelig også har stillet det til ministeren for nordisk samarbejde.
Jeg er sikker på, at hr. Frank Dahlgaard vil finde den samme grundholdning hos ministeren for nordisk samarbejde, som jeg her har givet udtryk for.
Aase D. Madsen (DF), 1999-02-03:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren er bekendt med, at man på hf-området sidste år fjernede kravet om, at der til mundtlig hf-eksamen i faget dansk skal være norske og svenske tekster.
Peter Skaarup (DF), 1999-02-03:
Jamen jeg ved næsten ikke, hvordan jeg skal hjælpe yderligere på vej.
Altså, for os at se er det her et af de allervigtigste møder.
Jeg er enig i, at det også er vigtigt at deltage i NATO-rådet og i Ministerrådet i EU osv., helt sikkert.
Men sådan som vi har forstået det - og det er egentlig det, vi spørger om - har vi fra dansk side været så heldige at få lov at deltage og fortælle om vore holdninger til vigtige spørgsmål over for omverdenen og over for erhvervsledere.
Og så vidt jeg har forstået, skulle statsministeren holde en tale om Europas globale magtplacering, og det er jo et vigtigt ansigt for Danmark at vise udadtil, hvor der er en række erhvervsledere fra hele verden. For os at se er det altså vigtigt, at vi sender den allerfremmeste repræsentant for Danmark i sådan en sammenhæng
For der er ingen tvivl om, at et sådant forum er vigtigt, når det gælder erhvervslivets muligheder for at vinde markedsandele og forbedre konkurrenceevnen over for udlandet.
Uanset om vi nu synes, det er rigtigt eller ej, er der ingen tvivl om, at det er et vigtigt forum for os.
Derfor undrer det os meget.
Når vi nu får den store mulighed, som det var for Danmark at deltage med vores statsminister og endda også at få finansministeren med blandt de meget fornemme talere, der var under konferencen, ja, så er det uforståeligt, at statsministeren ikke deltager. Og derfor synes jeg da godt, at statsministeren kunne fortælle, om der er et eller andet uopsætteligt andet i Danmark eller andre steder, der har gjort, at vi ikke sender vores statsminister.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-02-03:
Se, mødet i Davos er et møde, som samler en række erhvervsfolk, politikere, organisationsfolk, og som holder møde én gang om året, og man bliver fast inviteret til det møde den ene gang om året.
Det gør man i øvrigt også til mangfoldige andre møder, mange, mange andre møder, både her og dér.
Så det ene er, at jeg til interesse for hr. Peter Skaarup kan nævne, at det ikke er første gang, jeg har fået
en invitation til at deltage i World Economic Forum.
Og jeg var så glad for, at vi i år - for jeg ser det selvfølgelig som en opgave sammen med den øvrige regering at varetage landets interesser, også uden for landets grænser - var repræsenteret ved finansministeren, som havde lejlighed til at fortælle om de fremragende resultater, der er opnået i de sidste 6 år, altså fra den 25. januar 1993 og frem til årsskiftet 1998-99.
Og det vakte virkelig genklang, vil jeg sige til hr. Peter Skaarup.
Jeg står her helt tilfældigt med en oversigt, hvor en gruppe af mig uafhængige erhvervsfolk, yngre erhvervsfolk, har haft lejlighed til at sammenligne Danmark og Danmarks parathed til det næste århundrede med en række andre vigtige lande, og kurven her illustrerer på en måde, hvilket land der er det fremmeste.
Så derfor er det helt naturligt, at Danmark skal være repræsenteret; det var Danmark også, og det var vi ved finansministeren.
Poul Nødgaard (DF), 1999-02-03:
Jeg vil godt lige sige til ministeren, at mit spørgsmål drejer sig om de såkaldte moskeer.
Der har været noget fremme om, at man skal til at bruge de tomme folkekirker - nu ved jeg ikke, hvor mange tomme folkekirker der er i Danmark - til moskeer.
Jeg vil gerne høre ministeren, om de presseforlydender har noget på sig, og hvor ministeren står i denne sag.
Jeg vil i den forbindelse også godt sige til ministeren
- hvis ministeren læser avis, det er jeg sikker på ministeren gør, selv om ministeren selvfølgelig lige har været bortrejst et lille stykke tid af gode grunde - at i Århus er der jo en stor debat om anlæggelse af en ny stormoske, hvis ikke ministeren er klar over det, og jeg vil godt spørge, om ministeren kan forstå, at befolkningen i Århusområdet er dybt foruroliget over de planer. Jeg vil også godt i den forbindelse høre ministeren om, hvor langt disse planer er fremme, og om ministeren på nogen måde er inddraget i forbindelse med det planlagte stormoskebyggeri i Århus.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-02-03:
Må jeg sige til hr. Skaarup, at meget kan vi få sagt her i salen, men at der skulle være en direkte forbindelse mellem mødet i Davos og Legos planlagte fyringer
, den er simpelt hen for tyk, den holder ikke i byretten, den holder ikke ret mange sekunder, den er faktisk forduftet.
Skal vi ikke samle vores debat her i Folketinget om politiske debatter?
Det tror jeg også Dansk Folkeparti egentlig er bedst tjent med.
Og jeg har for min part ikke mere at sige om den side af sagen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-02-03:
Jeg kan ikke det her i detaljen, så i stedet for at stå og komme med et forkert svar vil jeg foreslå fru Margrete Auken at stille et skriftligt spørgsmål.
Men under alle omstændigheder vil jeg synes, det var naturligt, at hvis man valgte at bevare skuespillet på Kongens Nytorv, at der så også var værkstedsfaciliteter i tilknytning til skuespillet dér, ikke mindst fordi værkstedsfaciliteterne allerede er der.
Dertil kommer, at det i hvert fald er teatrets vurdering, at alt, hvad der drejer sig om kostumer og kostumesyning, fortsat skal blive på Kongens Nytorv, i og med at i alle tre løsningsmodeller forestiller man sig, at balletten får hovedsæde, hvis man kan kalde det det, det er vel nærmere hovedscene, på Gammel Scene.
Derfor vil det være hensigtsmæssigt at bevare kostumesyning på Kongens Nytorv.
Margrete Auken (SF), 1999-02-03:
Nu nåede jeg at læse lektier i en fart.
Det kan godt være, ministeren mener, det er hensigtsmæssigt - og det ved jeg så ikke om er rigtigt - men det foreslås i dette forslag, at alle værkstederne flyttes med.
Det var sådan set det, der også lå i mit spørgsmål.
Man mente, at hvis man byggede nyt opera- og ballethus, var der ikke værkstedskapacitet nok, og så flyttede man det hele.
Hvorimod hvis man kun byggede nyt skuespilhus, og det er altså tre scener, ja, så skønnede man, at det alt sammen kunne blive på Kongens Nytorv. Men man flytter altså det hele med.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-02-03:
Under alle omstændigheder er det jo en politisk beslutning, hvor værkstederne skal ligge. Hermed sluttede spørgsmålet.
Margrete Auken (SF), 1999-02-03:
»Er Mai Buch-udvalgets forslag til nedskæringer i Det Kgl. Teaters turneforpligtelser til 60 eller 40 forestillinger om året i stedet for de nuværende 100 i overensstemmelse med ministeriets ønsker for teatrets turnevirksomhed?«
Ja, det var en af de ting, som jeg faktisk nåede at opfange på konferencen, og som jeg undrede mig over, at der ikke blev gjort mere ud af, nemlig at man i forslaget faktisk skærer ganske voldsomt ned i teatrets turneforpligtelser.
Jeg var overrasket over, at det ikke i højere grad blev kommenteret, for det er en meget vigtig del for opbakningen om Det Kongelige Teater, at man lever op til sine turneforpligtelser.
Der vil jeg da gerne kende ministerens - jeg ved godt, at ministeren ikke har skrevet Mai Buch-udvalgets oplæg, og jeg har bestemt ikke forestillet mig, ministeren skulle være bundet af det - jeg havde nær sagt umiddelbare og måske også velovervejede reaktion på, at Det Kongelige Teater ikke synes, det er så tilfredsstillende at skulle rejse rundt.
Det kan man godt forstå, men det er en meget vigtig del for teatret, at det kommer rundt.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-02-03:
Ifølge oplysningerne fra Det Kongelige Teater er der med opstillingen af aktivitetsforudsætningerne bag de driftsøkonomiske beregninger i rapporten »Ej blot til lyst, Det Kongelige Teater på vej ind i et nyt årtusinde« ikke fra teatrets side foretaget en politisk vurdering af omfanget af teatrets turnevirksomhed.
Jeg skal tilføje, at spørgsmålet ikke har været genstand
for en drøftelse mellem teatret og Kulturministeriet.
Det Kongelige Teater har oplyst, at for alle tre modeller - den store nationalsceneløsning, nyt skuespilhus og et nyt opera/ballethus - er der til belysning af de driftsmæssige konsekvenser foretaget beregninger med henholdsvis en lille aktivitetsforøgelse og en stor aktivitetsforøgelse i forhold til det eksisterende niveau.
I regneeksemplerne er antallet af turneforestillinger typisk forudsat at være 60 forestillinger.
Dog forudsætter antallet af turneforestillinger at være 100 forestillinger årlig ved et stort aktivitetsniveau, i tilfælde af at der bygges et nyt stort skuespilhus.
Teatret har endvidere oplyst, at et niveau på 100 turneforestillinger årlig i stedet for 60 vil medføre et øget bevillingsbehov på knap 4 mio. kr. årlig.
Det er således ikke en forudsætning for de opstillede løsningsmodeller, at antallet af turneforestillinger nedsættes.
Der er alene tale om et regneeksempel.
Så igen: Det er en politisk beslutning, hvor mange turneforestillinger vi skal have.
Det vil sige, at i den nye 4-års-aftale, vi forhåbentlig kan skabe enighed om, skal vi også tage stilling til, hvor meget Det Kongelige Teater skal være ude i landet.
Nu tror jeg ikke, at det fremmer det politiske klima, at man begynder at antyde, hvem der skriver hinandens svar, og hvem der skriver hinandens spørgsmål.
Det kunne vi sikkert få en interessant debat om.
Jeg synes egentlig ikke, at det passer sig til Folketingssalen.
Jeg vil gerne understrege, at det, Det Kongelige Teater arbejder med, er et lille aktivitetsniveau og et højt aktivitetsniveau.
I det lille aktivitetsniveau regner man med 60 turneforestillinger, i det høje 100 forestillinger, og forskellen er 4 mio. Jeg må med det samme sige, at jeg selvfølgelig har en forventning om, at Det Kongelige Teater også i fremtiden har en meget stor turneforpligtelse, fordi Det Kongelige Teater skal jo være for hele Danmark.
Margrete Auken (SF), 1999-02-03:
Jeg undskylder meget, hvis jeg er kommet til at krænke ministeren.
Det var bestemt ikke hensigten.
Så jeg vil bare spørge direkte: Hvor meget er det, turneforpligtelsen er i dag?
Har jeg ikke ret i, at den er 100?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-02-03:
Jo, det, man arbejder med, er, at man sætter antallet af turneforestillinger i det lille aktivitetsniveau ned med 40.
Det vil sige i stedet for de nuværende 100, arbejder man med at have 60.
Men lad mig understrege, at det jo er op til os, politikerne, at tage stilling til, hvor mange forestillinger der skal være tale om.
Det vil sige, vi kan også sagtens forestille os, at det bliver mere end 100.
Det kræver jo bare, at der er et flertal, der finder ud af, hvad det vil.
Margrete Auken (SF), 1999-02-03:
Tusind tak for det sidste svar.
Nu har ministeren svaret, at det er det, vi skal have.
Så meget
har jeg kunnet læse mig til i det.
Og jeg kan forstå, at ministeren vil, jeg vil simpelt hen ikke sige støtte det.
Jeg tror, der er politisk opbakning til i det her hus, at vi opretholder et højt niveau af hensyn til resten af landet, som altså på trods af broer ikke har så let ved at komme i Det Kongelige Teater.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-02-03:
Jeg er ikke færdig med mit politiske udspil endnu, og jeg vil i første omgang nøjes med at præsentere mit politiske udspil for de forligspartier, der er bag 4-års-aftalen. Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-02-03:
»Vil ministeren sige nej til en motorvejslinjeføring gennem fredede områder ved Gudenåen, som foreslået af Silkeborg Kommune?«
Skriftlig begrundelse
Ifølge Århus Stiftstidende den 27. januar 1999 har Silkeborg Byråd indstillet til Vejdirektoratet, at en kommende motorvej mellem Århus og Herning bør følge den såkaldte Nebel-linje, der går gennem et fredet naturområde henover Gudenåen. Enhedslisten ønsker ikke nogen motorvej mellem Århus og Herning.
Den er komplet overflødig.
Med Silkeborg Kommunes indstilling bør også regeringen benytte anledningen til at tage hele projektet op til fornyet overvejelse.
Den linjeføring, som Silkeborg Kommune har foreslået, strider mod hensynet til bevaringen af nogle af vores smukkeste naturområder, og derfor bør dette motorvejsprojekt nu lægges på hylden.
Når jeg stiller ministeren det her spørgsmål, er det selvfølgelig, fordi vi står i en situation, hvor vi kan risikere, at der skal bruges en masse offentlige midler på at lave en hel masse miljøundersøgelser af noget, som vi alle sammen udmærket godt kender resultatet af, nemlig at det vil være miljømæssigt og fredningsmæssigt helt uacceptabelt, hvis man førte en motorvej tværs hen over Gudenådalen.
Nu håber jeg, ministeren i dag er i stand til at fjerne den utryghed og skabe sikkerhed for Gudenådalens bevarelse også i fremtiden.
Peter Skaarup (DF), 1999-02-03:
Jamen det er da dejligt, at det går godt for Danmark, og vi kan så diskutere en anden gang, hvad vi kan udlede af de statistikker, som statsministeren har. Men jeg vil godt gentage, at vi altså mener, at det er vigtigt, at vi sender statsministeren til sådan nogle konferencer som den her.
Og jeg synes ikke, at vi har hørt nogen særlige begrundelser for, hvorfor det så ikke var muligt at afse den tid, der skulle til.
Modsat i mange andre situationer, hvor der kan være andre møder eller vigtige ting, som man skal tage med til, jamen dér var der ikke rigtig nogen begrundelse, da man nu ringede og spurgte Statsministeriet, hvorfor det var, at statsministeren ikke kunne deltage.
Og derfor er det altså, at det er vores opgave som opposition her i Folketinget at spørge: Hvad er det så, der er årsagen?
For det kan ikke undgå at være et vigtigt forum for os.
Og til trods for statsministerens tal må vi erkende, at der er en række eksportvirksomheder i Danmark, f.eks. Lego, der må fyre folk i øjeblikket på grund af Asienkrisen og andre ting, som er et emne for en høring i dag i Folketinget.
Dér vil jeg bare høre, hvorfor vi ikke deltog.
Sonja Mikkelsen (S), 1999-02-03:
Jeg kan helt bekræfte, at regeringen ingen planer har om at fjerne Gudenådalen.
Folketinget vedtog i 1993, at der skal bygges motorvej mellem Herning og Bording og mellem Århus og Låsby.
Når anlægsloven ikke omfattede strækningen mellem Bording og Låsby, skyldes det, som spørgeren ved, at regeringen ønsker at gennemføre nye undersøgelser for at få belyst mulige alternative løsninger, som i højere grad tilgodeser hensynet til miljøet i forhold til det løsningsforslag, som den tidligere regering havde lagt frem.
Regeringen har således hele tiden ment, at der skal findes en løsning omkring Silkeborg, som sikrer, at de to igangværende motorvejsstrækninger bliver bundet sammen på en fornuftig måde.
Jeg synes, at det materiale, der er fremlagt af Vejdirektoratet, sammen med de borgerreaktioner og høringssvar, der er indkommet i forbindelse med den offentlige høring, som netop er afsluttet, og hvoraf jeg har set nogle enkelte, tegner til at give os et godt grundlag for en beslutning om det videre. Da jeg ikke har set samtlige høringssvar og endnu ikke har modtaget Vejdirektoratets indstilling, ønsker jeg ikke på nuværende tidspunkt at udtale mig om de enkelte forslag, men helt generelt synes det også i dette tilfælde at være sådan, at uanset hvilken løsning der vælges, vil den være forbundet med problemer. Høringen er gennemført, for at vi kan få kendskab til lokalsamfundets vurdering af disse forskelligartede problemer, og jeg ser derfor frem til at få et overblik over de indkomne svar og vil ikke finde det rigtigt på nuværende tidspunkt at udelukke helt bestemte løsninger.
Margrete Auken (SF), 1999-02-03:
Ja, og det er selvfølgelig lidt komisk, at her står vi to, som jo kun har begrænset teknisk indsigt i de her specielle ting.
Så vidt jeg kan forstå, er også skuespillets store værksted, altså malesal osv., samlet ved opera- og ballethuset.
Det skal ikke blive på Kongens Nytorv i den
Så vidt jeg kan se på de regnestykker, jeg har fået, er det taget ud, og det er der god mening i.
Så der er ikke tale om, at man kan sige, at hvis skuespillet skal blive tilbage, så har det alle sine værksteder tilbage, heller ikke med det forslag.
Tværtimod forudsætter man i det forslag, som Mai Buch-udvalget har lagt frem, at alle værkstederne er flyttet med opera- og ballethuset, selv om skuespillet bliver på Kongens Nytorv.
Det er jo det, der er med til at fordyre det projekt, altså umiddelbart anlægsudgifterne, i forhold til et projekt, hvor man kun vil bygge et nyt skuespilhus, og hvor man så pludselig frejdigt går ud fra, at alle værkstederne pludselig er tilstrækkelige at have på Kongens Nytorv, selv om der altså i øjeblikket er trange vilkår.
Det er dér, jeg siger, der har været en forholdsvis stor forskydning.
Det er trods alt tre nye scener.
Det er ikke bare én ny scene.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-02-03:
Jeg kan desværre ikke svare fyldestgørende på det, fordi så stor indsigt har jeg ikke i teknikøkonomien på Det Kongelige Teater.
Men det er klart, at i det øjeblik man besluttede sig for kun at bygge et opera/ballethus, så skulle skuespillet vel blive tilbage på Kongens Nytorv, og dermed måtte man forvente, at skuespillets værkstedsfaciliteter fortsat ville være på Kongens Nytorv.
Det vil sige, at man ikke umiddelbart kunne gå ind og sælge værkstedsfaciliteter.
Men nu er vi virkelig ude i at tale i konjunktiv.
Det er altså en diskussion, som kræver lidt nøjere overvejelser, inden vi lægger os fast på noget.