runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-11-06:
Lovforslaget er som nævnt af adskillige andre ordførere baseret på boligrapporten, der bl.a. påviste, at vi i Danmark har højere omkostninger ved handel med bolig end i mange andre lande.
Det har samtidig været et meget omdiskuteret lovforslag, men det er jo naturligt nok at sætte fokus på den slags sager, eftersom handel med bolig formentlig er den største eller i hvert fald en af de største enkeltstående økonomiske dispositioner, vi foretager os i vores liv. Formålet med lovforslaget er at øge konkurrencen i forbindelse med formidling af bolig og dermed opnåelse af lavere omkostninger.
Principperne er forbrugerbeskyttelse, tryghed, gennemskuelighed i form af standardkontrakter, ensartede økonomiske oplysninger og etablering af et søgesystem på Internettet.
Det skulle alt sammen bevirke
Blandt de konkrete tiltag er der specifikation af honorar, »no cure-no pay«-princippet ophæves, det gøres valgfrit for forbrugeren, hvordan man vil specificere honoraret, og det synes vi i Det Radikale Venstre er ganske fornuftigt.
Der er fremlæggelse af alternative finansieringsforslag, gennemskuelighed via standardkøbsaftaler og så det her centrale søgesystem på nettet.
Jeg forstår her forslaget sådan, at der gives en bemyndigelse til Erhvervs- og Selskabsstyrelsen, som kan oprette sådan et søgesystem, hvis der ikke udvikles et søgesystem i privat regi.
Det er selvfølgelig en løbende diskussion, om sådan noget skal ske frivilligt eller via lovgivning.
Det er da min forhåbning og forventning, at branchen selv opretter et søgesystem, og i øvrigt synes jeg, at der er god fornuft i, at der er én central side som indfaldsvinkel.
Egil Møller (DF), 1998-11-06:
Det, der kalder mig op, er hr. Frank Aaens omtale af den megen plat, som hr. Frank Aaen mener, der har fundet sted inden for formidling af fast ejendom.
Og jeg vil godt for tydelighedens skyld spørge hr. Frank
Aaen, om hr. Frank Aaen mener, at der blandt de professionelle ejendomsformidlere stadig væk forekommer plat i ejendomshandler.
Tom Behnke (FP), 1998-11-06:
Fremskridtspartiets ordfører fru Kirsten Jacobsen er forhindret i at være til stede, og derfor skal jeg på vegne af Fremskridtspartiet fremføre følgende: Det fremgår af lovforslaget, at det bygger på anbefalinger fra den såkaldte idégruppe, og netop i idégruppen havde Fremskridtspartiet æren af at have fru Kirsten Jacobsen siddende som medlem, og derfor er vi naturligvis også som udgangspunkt positive over for lovforslaget her. Vi støtter de forskellige tiltag, der skal give et mere gennemskueligt marked for ejendomshandel, ligesom vi håber, at udgifterne til ejendomsmæglerne kan komme ned.
Vi har også den opfattelse, at det er hensigtsmæssigt, at vi får en Internetdatabase over ejendomme, der udbydes til salg.
Vi havde egentlig også den opfattelse, at vi ønskede at støtte forslaget, som det ligger i sin nuværende form, indtil jeg hørte fru Pernille Sams oplyse, at en sådan database allerede i dag eksisterer i privat regi.
Det må man nok sige var forbigået min opmærksomhed, men hvis det er tilfælde, og det stoler jeg selvfølgelig på det er, så er der jo ingen grund til, at man opretter en på statsligt niveau.
Man kan sige, at grunden til, at det ville være hensigtsmæssigt at have sådan en Internetdatabase, er, at den er langt lettere at søge i, søge på tværs og finde lige præcis det, man gerne vil have.
Det lidt sørgelige ved det er jo så, at man måske med tiden undgår at få disse ejendomsaviser, som jo kommer en gang om ugen, og hvor man kan bruge det meste af en formiddag på at sidde og drømme om, hvilke boliger man godt kunne tænke sig at flytte ind i.
For det er klart, lige så snart man laver det elektronisk, så lægger man bare de kriterier ind, som skal være for den bolig, man leder efter, og så det jo i virkeligheden kun dem, der aktivt søger efter en bolig, som vil benytte sig af det.
Så det dér med at drømme, det bliver så måske en saga blot, men lad det nu ligge.
Vi vil i hvert fald følge udvalgsarbejdet meget nøje.
Vi vil lytte til, hvad der måtte komme af bemærkninger til forslaget, men medmindre der peges på egentlige problemer med forslaget, så vil vi være indstillet på at stemme ja.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 1998-11-06:
Der er naturligvis grænser for, hvad der skal være af offentlig styring for et ellers frit erhverv.
På den anden side er en ejendomsinvestering for langt de fleste mennesker en livsinvestering, og derfor må der nødvendigvis være nogle regler, som ejendomsformidlerne må indordne sig under.
Det er jo sådan, at formidling af ejendomme i sig selv er blevet en handelsvare, og det kræver næsten, at man er handelsmand for at matche en ejendomsmægler.
På den anden side kunne man jo ønske, at køberen var mere bevidst i sådan en situation, hvor det er en livsinvestering, men man kan jo ikke lovgive om folks bevidstgørelse. Derudover så kunne vi i Kristeligt Folkeparti godt ønske os, at der blev mere adskillelse mellem mægler og finansiel rådgiver, for det ville give kunden en større mulighed for at vælge, idet mægleren jo som sagt er sælgers mand. Men i udgangspunktet vil Kristeligt Folkeparti gå positivt ind i udvalgsarbejdet.
Egil Møller (DF), 1998-11-06:
Ja, det er bemærkningerne fra ministeren, der lige kalder mig op.
På mit spørgsmål om, hvorvidt staten også vil hjælpe til, at der sker en større mobilitet på dette ejendomsmarked, så folk lettere kan flytte efter et arbejde,
har jeg jo så fået det svar, som jeg nok også havde regnet med, når det er en socialdemokratisk minister, at det kan man ikke medvirke til.
Resultatet er jo så, at man netop ikke fremmer denne mobilitet.
Så har jeg forstået ministeren som værende positiv over for Dansk Ejendomsmæglerforenings tilsagn om at ville medvirke til oprettelsen af et elektronisk søgesystem.
Jeg regner med, det er et tilsagn, som ministeren så forfølger.
Frank Aaen (EL), 1998-11-06:
Jeg vil selvfølgelig gerne understrege, at når jeg siger, der forekommer plat, og det gør der i mange erhverv, så er det selvfølgelig ikke det samme som at sige, at alle ejendomsmæglere er plattenslagere.
Slet ikke.
Så det med lotteri.
Det, jeg mener, er måske i den humoristiske ende, men alligevel fra den virkelige verden: Da det kom frem i USA, at Clintons affære med en sekretær måske kunne gå hen og blive politisk alvorlig, faldt dollarens værdi, og sekundet efter faldt kronens værdi, og renten steg i København.
Det betyder, at de stakkels mennesker, der lige på det tidspunkt tog deres lån hjem i forbindelse med en hushandel, kom til fra den dag og i de næste 30 år at betale en højere husleje, end de ellers skulle have gjort.
Ja, det kalder jeg altså lotteri, jeg kalder det også urimeligt, og jeg kalder det også latterligt.
Egil Møller (DF), 1998-11-06:
Jeg ved ikke, om hr. Frank Aaen er i stand til at fremkomme med dokumentation for disse påstande.
Ellers så lyder det for mig, som om hr. Frank Aaen ønsker, at vi skal have et system her i Danmark, som det, vi kender fra det gamle Østeuropa, hvor alt skal reguleres, alt skal skrives ned, alle skal kontrollere hinanden.
Men det er måske sådan et system, hr. Frank Aaen og hans vælgere ønsker?
Søren Søndergaard (EL), 1998-11-12:
Jo, men hvis vi er enige om, at efterretningstjenesten skal overholde landets love og de retningslinjer, der er lavet, og der så kommer mistanker, påstande om, at de ikke gør det, hvordan afklarer man så den situation?
Hvad er hr. Tom Behnkes forslag?
Jeg kunne let se en løsning, som kunne løse alle hr. Tom
Behnkes problemer, nemlig at man for den sags skyld tog det forslag, regeringen havde lavet, og så fjernede man den paragraf, hvori der står, at rapporten skal offentliggøres
; den skulle bare overleveres til justitsministeren eller til Kontroludvalget til eventuel videre bearbejdning.
Så ville alle de skadevirkninger, hr. Tom Behnke nævner, være væk. Så hvis det virkelig er sådan, at hr. Tom Behnke mener, at Efterretningstjenesten også skal overholde love og regler, hvad gør man så, når der foreligger mistanke om det modsatte, og hvorfor kan man ikke lave sådan en undersøgelse og så bare lade være med at offentliggøre den, ud fra hr. Tom Behnkes synspunkt?
Tom Behnke (FP), 1998-11-12:
Det er spændende, hvor debatten skal føre hen.
Svaret er ja.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-11-12:
Jamen jeg forstår da godt, at hr. Søren Søndergaards stemmeføring pludselig blev en anelse lav heroppe på talerstolen for et øjeblik siden.
Det er også det, hr. Søren Søndergaard lige har givet udtryk for.
Det er en pludselig, omfattende forandring, især en voldelig omvæltning af det bestående samfund. Så forsøger hr. Søren Søndergaard at definere sig selv som talsmand for et flertal, og derfor berettiger det netop den her voldelige revolution, som hr. Søren Søndergaard dermed i virkeligheden er tilhænger af.
Det er jo det, ordet betyder, og når Enhedslisten vælger at vedtage på sit eget landsmøde, udtale sig om, at man ønsker en sådan revolution, så er det jo ikke
, fordi Enhedslisten ikke ved, hvad ordet revolution betyder.
Så er det sandsynligvis meget, meget bevidst.
Jeg har ikke deltaget i de landsmøder, jeg kommer heller aldrig til det.
Det er rigtigt, at hr. Søren Søndergaard ved meget mere om, hvad der foregår på de landsmøder, end Dansk Folkeparti ved.
Det, vi kan gøre, er at rejse spørgsmålet til Enhedslistens repræsentanter herinde.
Søren Søndergaard (EL), 1998-11-12:
Vi mener, at en række af de opgaver, som efterretningstjenesten løser, skal løses.
Men hvordan man vælger at løse dem, om man vælger at løse dem i politiet eller man vælger at løse dem i en særlig afdeling,
har vi ikke taget stilling til, og det er sådan set også fuldstændig ligegyldigt, for det er jo opgaverne, der er det centrale, og ikke, hvilken struktur man giver opgaverne.
Med hensyn til spørgsmålet, om man så skal kunne registrere folk, der går ind for en revolution: Jamen jeg går da ind for revolutionære forandringer, jeg går da ind for at lave samfundet grundlæggende om i revolutionære forandringer; det gør jeg da - og hvad det betyder, kan man jo slå op i en ordbog - men jeg går ikke ind for et mindretalskup, jeg går ind for, at flertallet laver det her samfund om.
Og spørgsmålet er så, om efterretningstjenesten skal overvåge folk, som mener, at flertallet skal lave samfundet grundlæggende om, og dér vil jeg sige: Nej, det synes jeg ikke; jeg synes, man skal overvåge folk, i det øjeblik man har en konkret mistanke om, at de gør noget, der er lovstridigt.
Men der er altså ikke nogen lov i Danmark, der hedder, at man ikke må lave samfundet grundlæggende om.
Det kan godt være, at den bliver vedtaget, for man hører jo meget i disse timer og dage, men den er ikke vedtaget endnu. Til fru Elisabeth Arnold skal jeg bare sige én ting, og det er: Ja, jeg ved jo ikke, hvad fru Elisabeth Arnold har hørt, men jeg kan sige, hvad jeg har sagt.
Undersøgelsen, som den ligger nu, det forslag, der ligger nu, stemmer Enhedslisten imod.
Det er, hvad jeg har sagt.
Så har jeg dertil tilføjet, at vi har en række forslag, hvor jeg har nævnt de tre vigtigste i dag, og hvis vi kan få en helhed - det betyder ikke, at hver enkelt skal gøre, som vi ønsker det - men kan vi få en helhed, som er tilfredsstillende, så er vi med.
Det er det, vi har sagt
Elisabeth Arnold (RV), 1998-11-12:
Blot for at sige, at jeg er meget tilfreds med hr. Søren Søndergaards svar om kommissionens sammensætning, for jeg kan forstå, at det ikke er politiske hensyn, der skal tages ved sammensætningen af kommissionen, men andre hensyn, og det kan jeg godt se at det kan der være noget der taler for.
Og så vil jeg gerne sige undskyld til hr. Søren Søndergaard, for det er rigtigt, at hr. Søren Søndergaard ikke har sagt, at der ikke er behov for en undersøgelse; men der har i det sidste par dage været sagt meget negativt om det forslag, som regeringen har fremsat: Der har ikke været grænser for, hvor forfærdeligt det er, hvor ubrugeligt det er, hvor nytteløst det vil være, og hvor håbløst det er.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-11-12:
Hr. Søren Søndergaard svarer ikke på det, der bliver spurgt om, for jeg har spurgt om to klare ting, og jeg har ikke fået svar på nogen af dem.
For det første: Mener Enhedslisten, at der i Danmark skal være en efterretningstjeneste?
Og det er ikke et spørgsmål om, hvorvidt man skal flytte lidt rundt på nogle opgaver, og om nogle af de ting, som efterretningstjenesten i dag varetager, skal placeres hos politiet i øvrigt; det er et spørgsmål om, hvorvidt Enhedslisten mener, at vi i Danmark skal have en efterretningstjeneste, ja eller nej.
For det andet: Hvis man i Danmark forsøger at organisere sig med det formål at opnå en revolution, mener hr. Søren Søndergaard så, at det er berettiget, at det demokratiske Danmark har en efterretningstjeneste, som overvåger de personer, der søger at organisere sig med henblik på at lave en revolution i Danmark, ja eller nej?
Det er to meget klare spørgsmål, og jeg forventer, at hr. Søren Søndergaard kan svare lige så klart, som de er stillet.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-11-12:
Jeg hæfter mig ved, at hr. Søren Søndergaard synes, det er godt, at der kommer en undersøgelse.
Det synes jeg er interessant at høre, for det er jo ikke så længe siden, jeg hørte hr. Søren Søndergaard sige, at der absolut ikke skulle være noget som helst.
Men undersøgelseskommissionens sammensætning sagde hr. Søren Søndergaard ikke er stor nok til, at der kan komme ordentlig spændvidde i den.
Og hvad mener hr. Søren Søndergaard egentlig med dét?
Er det politisk spændvidde?
Skal vi have et minifolketing til at sidde i den undersøgelseskommission, eller skal vi bare have flere medlemmer i den end de tre, der er foreslået her?
Karen Rønde (V), 1998-11-12:
En arbejdsgruppe vedrørende kriminelle værnepligtige i forsvaret konkluderede i maj 1994, at forsvaret ikke har noget kriminalitetsproblem, men derimod problemer i relation til trivsel og integration, ligesom der består disciplinære problemer.
Rapporten påviser, at gruppen af tidligere straffede værnepligtige har en overhyppighed af militære sanktioner sammenlignet med ustraffede værnepligtige.
Hærens Operative Kommando har udtalt til arbejdsgruppen, at det betragtes som signifikant for enheder, som modtager et stort antal straffede, at forholdet ofte giver anledning til disciplinære problemer.
Og det forhold, som igen skaber uro i enhederne, besværliggør den samlede tjeneste og får dermed indflydelse på det uddannelsesmæssige udbytte.
Muligheden for at foretage en mere jævn fordeling af de tidligere straffede er i dag ikke til stede.
I rapporten om kriminelle værnepligtige i forsvaret fra september 1996 vurderes det endvidere, at udviklingen i værnepligtstjenestens karakter og nedsættelsen af tjenestetiden har forstærket behovet for at overveje en ny udelukkelsesgrænse henset til de vanskeligheder, som straffede værnepligtige efter forsvarets erfaringer giver anledning til.
Tidligere straffede værnepligtiges overtrædelser af den militære straffelov giver anledning til ressourcespild og forstyrrelser af værnepligtsuddannelsen.
På den anden side vil en automatisk udelukkelse af tidligere straffede føre til en udelukkelse af et stort antal personer, som ikke ville give anledning til militære straffe og disciplinære sager under værnepligtstjenesten.
Ukendskab til de værnepligtiges eventuelle forstraffe indebærer en væsentlig risiko for, at et uacceptabelt antal tidligere straffede koncentreres på samme tjenestesteder, hvorved der opstår en yderligere risiko for en uhensigtsmæssig fordeling på enheder og funktioner.
Yderligere har det været fremhævet, at ukendskab til eventuelle straffe svækker ledelsens muligheder for at yde en særlig støtte til netop disse værnepligtige, hvis der måtte være behov derfor.
Forsvaret skal også påtage sig resocialiserende opgaver, dog er det vigtigt at understrege, at det ikke er og ikke må blive en af hovedopgaverne for forsvaret. Da vi i Venstre lægger stor vægt på forsvaret og landets behov for en velfungerende og veluddannet pligtstyrke, støtter Venstre bl.a. nedsættelsen af udelukkelsesgrænsen.
Hermed vil den den straffedes adgang til at aftjene værnepligt også i højere grad bero på en konkret vurdering.
Vi støtter også, at det nuværende system, hvorefter Kriminalregisteret automatisk indberetter visse straffeoplysninger om alle værnepligtige fra 17 til 32 år, erstattes af et system, hvorefter straffeoplysninger kun stilles til rådighed, når det konkrete behov foreligger.
Venstre ser derfor positivt på lovforslaget.
Frank Jensen (S), 1998-11-12:
Med formandens tilladelse vil jeg svare på det spørgsmål, der blev stillet til mig, og det var, at hr. Søren Søndergaard spurgte, om jeg var indstillet på at lytte til også Enhedslistens synspunkter i den videre debat.
Det er kommet frem under forhandlingerne i dag, selv sådan at jeg kunne registrere det, at der ikke umiddelbart er et flertal for lovforslag nr. L 65.
Det siger sig selv, at regeringen er indstillet på at forhandle med alle partier i Folketinget, og regeringen lægger afgørende vægt på, at vi får et så bredt flertal bag denne undersøgelse som overhovedet muligt.
Men det er igen vigtigt, at det er en undersøgelsesform, der også giver de tilstrækkelige retssikkerhedsgarantier for dem, der skal indgå i undersøgelsen, og sikrer, at vi også skal have en effektiv efterretningstjeneste for fremtiden.
Når hr. Søren Søndergaard så forsøger at drage paralleller mellem Hetler-undersøgelsen tilbage fra 1977 og Nørrebro-undersøgelsen, så må jeg sige, at der er ikke nogen sammenligning med det forslag, som regeringen har fremsat her i salen om en undersøgelse af Politiets Efterretningstjeneste.
Det håber jeg snart hr. Søren Søndergaard vil give sig tid til at konstatere ved at gå lovforslaget igennem og læse det paragraf for paragraf og dets bemærkninger, for så vil han se, at der er gjort ganske meget ud af, at vi her har en undersøgelsesform, der sikrer, at vi kommer til bunds i de spørgsmål, som er rejst, nemlig om Politiets Efterretningstjeneste har overholdt de regler og retningslinjer, som har været gældende for den tilbage til 1968 og for min skyld også gerne tilbage til 1945 og op til i dag.
Jacob Buksti (S), 1998-11-12:
Nu har jeg forstået, at hr. Søren Søndergaard går meget op i korrekt historieskrivning, og ellers skal vi vel også have en uvildig undersøgelse af den, for når hr. Søren Søndergaard siger, at der er et forløb her, som er uværdigt, fordi grunden til, at vi er i denne situation, er, at der har været en række tilfældige afsløringer, som har gjort, at regeringen nærmest har hoppet rundt som en eller anden slags ting - jeg skal undlade at sige hvad - så vil jeg spørge: Er det ikke rigtigt, at det, der er sket, er, at der i marts er to udsendelser i TV 2, som gør, at der sættes spørgsmålstegn ved, om der er sket noget, som ikke er korrekt, og at justitsministeren derefter beder PET om en redegørelse for det? Og at den redegørelse så går den ind i den almindelige diskussion her, og at der i forbindelse med den diskussion plus det arbejde, der foregår i det udvalg, som justitsministeren har nedsat, kommer to dokumenter frem i august, og at det første, justitsministeren så gør, er at sige, at så må vi have en uvildig undersøgelse?
Alt det andet, man forsøger at mudre op for at skabe et billede af, at det, regeringen gør, er rent kaos, strider imod det historiske forløb.
Villy Søvndal (SF), 1998-11-12:
At bære våben er en alvorlig sag.
På samme måde som det er en alvorlig sag at deltage i internationale fredsbevarende indsatser.
Derfor er det selvfølgelig afgørende, at forsvaret fastholder det hovedformål at være forsvar.
Det, der er opgaven i denne her sag, er jo at veje to hensyn i forhold til hinanden.
Det ene hensyn, jeg lige har nævnt, og så det hensyn, der hedder, at mennesker, der har lavet kriminalitet, kan resocialiseres.
Vi synes, der er megen fornuft i det her forslag.
Vi vil støtte det, som det ligger.
Det, vi lægger vægt på, er, at der skal laves en konkret vurdering i forhold til en udelukkelsessag.
Og vi forstår en konkret vurdering - men det vil vi spørge til i udvalgsarbejdet - sådan, at det netop er en konkret vurdering, og det betyder, at det, at vi nu sætter en grænse, der er lavere, ikke automatisk betyder en udelukkelse.
Det er en meget konkret vurdering, i forhold til den opgave det er at deltage i forsvarets opgaver. Vi er også meget tilfredse med, at der bliver en udvidet frist ved ansøgningen om overførsel til civilt arbejde.
Det er sådan, at de værnepligtiges forretningsudvalg har fremlagt en stribe af forslag med ønsker til, hvordan de fremover skal forrette deres tjeneste.
Når det er vigtigt at nævne det over for indenrigsministeren, er det, fordi det her også er en bemyndigelseslovgivning, der giver ministeren bemyndigelse til at fastsætte lønforhold osv.
Og dér er det værd at fremdrage, at de værnepligtige gentagne gange har peget på, at de ikke finder det rimeligt - og det er vel et forståeligt standpunkt - at de skulle betale for indkaldelse af værnepligtige ved at gå ned i løn.
Jeg synes, det er forståeligt.
Hvis nu man overvejer, om der var andre faggrupper, der ville synes, at det var retfærdigt, vil jeg tro, at svaret var nej.
På samme måde ligger der en række ønsker i forhold til arbejdsmiljø, i forhold til sygesikring osv., og jeg synes, det er vigtigt, at vi også inddrager de ting i diskussionen om de værnepligtige, netop når vi har med en bemyndigelseslov at gøre.
Vi har så også lyst til på et andet tidspunkt at rejse en lang diskussion om værnepligten, men det vil jeg ikke trætte indenrigsministeren med i dag.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-11-12:
Da den Konservative ordfører, hr. Hans Engell, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre følgende: Forslaget er en genfremsættelse, og Det Konservative Folkeparti kan i lighed med behandlingen i februar give tilsagn om støtte til forslagets gennemførelse.
Forslaget bygger på anbefalinger fra en arbejdsgruppe i Forsvarsministeriet, og de tiltag, der lægges op til, sigter alle på en forbedring og effektivisering af vores værnepligtstjeneste.
Som det blev understreget ved den lejlighed, lægger vi vægt på, at sådanne oplysninger kan videregives til den umiddelbart foresatte i enhederne, nemlig kompagnichefen, der sidder med det daglige direkte ansvar for en styrke mellem 100 og 140 mand.
Med det ansvar, der påhviler en kompagnichef i dag, er det helt naturligt, at vedkommende har alle relevante oplysninger, som gør, at chefen kan tilrettelægge tjenesten og fordelingen af opgaverne på den for alle mest hensigtsmæssige måde og med skyldig hensyntagen til eventuelle problemer.
Dette spørgsmål vender vi gerne tilbage til under udvalgsarbejdet, men vi kan i øvrigt tilsige en hurtig behandling gennem Folketinget.