runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2001-04-04:
Jeg noterede mig med glæde, at kulturministeren i sin første besvarelse sagde: Vi har selv valgt at fortolke direktivet sådan, at det også gælder forskudt transmission.
»Vi har selv valgt.«
Hvis man ikke kan huske det, kan man se, når udskriften kommer, at det er ministeriet selv, der har valgt at fortolke det på denne måde.
Og jeg vil gerne spørge: Hvorfor har ministeriet valgt at lægge den fortolkning ind?
Og dermed: Er det ministeriet, der har taget den del af Danmarks befolkning, som ikke kan tage TV Danmark, som gidsel i sagen, fordi ministeriet selv har valgt at fortolke direktivet restriktivt og dermed afskåret en del af befolkningen fra at se fodboldlandskampen?
Hvorfor har ministeriet valgt den fortolkning?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-04-04:
Jeg er grundlæggende uenig i ministerens fortolkning.
Sagen er jo, at der også i bekendtgørelsen står, at det drejer sig om enerettigheder.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig, at ministeren gør mere rede for de juridiske tanker.
Det her lugter langt væk af, at man har forsøgt at lave en fortolkning, der er så indskrænkende som muligt, for at undgå, at den her kamp blev sendt tidsforskudt, for at få det pres i forhold til, at TvDanmark har rettighederne og ikke DR eller TV 2.
Det, der yderligere er mit spørgsmål, er: Hvad har ministeren så lavet i den sidste uge for at lave det her om, når ministeren nu mener, bekendtgørelsen skal laves om?
Det er punkt 1.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-04-04:
Jeg må sige, at jeg er godt tilfreds med, at hr. Jens Rohde forsøger at afdække, hvad det i grunden handler om.
Og jeg må sige, at der kommer mange oplysninger, og der bliver talt om bekendtgørelse, direktiver osv. Derfor vil jeg bare spørge kulturministeren: Er det sådan, at man har lavet et juridisk responsum, så man kan se, hvordan man i grunden skal gøre det her?
For man må da nok sige, at er der noget, der har med jura at gøre, så er det den her sag.
For det ene øjeblik er det noget, man har lov til, og andre siger, at det står der ikke, og jeg tror, det var hr. Kristian Jensen, der sagde, at vi selv har valgt at tolke, osv. Jeg vil gerne spørge kulturministeren, om der findes et juridisk responsum, der fortæller, hvordan det her skal gøres og forstås.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2001-04-04:
Som sagt har vi valgt at sige, at der her er tale om så vigtige begivenheder, at vi alle sammen skal kunne se dem direkte, dvs. ikke forskudt.
Der er så nogle få undtagelsestilfælde, hvor man kan acceptere, at de sendes forskudt, nogle objektive grunde, kan man sige.
Men det, vi synes der legitimerer, at man overhovedet kan gå ind på det her spørgsmål og sige til folk, der faktisk har købt enerettighederne, at nu skal de altså stille dem til rådighed for andre tv-stationer, er, at der er tale om begivenheder af så væsentlig samfundsmæssig interesse, at vi alle sammen skal kunne se dem direkte.
Som sagt er det et valg, vi har truffet.
Og når jeg siger »vi«, så er det jo sådan, at den lovændring, der skulle til, er vedtaget af et flertal i Folketinget, og den bekendtgørelse, som spørgerne har foran sig, er rent faktisk sendt ud til høring hos idrætsorganisationerne plus de politiske ordførere, og på den baggrund har Kulturministeriet lavet bekendtgørelsen færdig. På et tidspunkt har der altså været enighed om, at det var klogt at sige, at de her begivenheder skulle kunne ses direkte.
Med andre ord skulle der ikke være mulighed for at købe rettighederne til at sende forskudt.
Hvis TV 2 og Danmarks Radio går ind og køber begivenhederne af TvDanmark, så skal TV 2 og Danmarks Radio sende dem direkte.
Så den regel, vi har, med at sende forskudt - at man ikke må, medmindre de objektive grunde er til stede - gælder både dem, der har købt rettighederne i første omgang, og dem, der har købt dem i anden omgang.
Der er en undtagelse fra den regel.
Så har TvDanmark i det her tilfælde ret til selv at sende den forskudt, hvis det er det, man vælger.
Så må man sige, at så er der altså ikke tale om en begivenhed, der er væsentlig nok.
Og så igen spørgsmålet om, hvorfor vi har valgt at gøre det på denne måde.
Det synes jeg jeg har svaret på, sagt til hr. Kristian Thulesen Dahl.
Og til hr. Hans Christian Schmidt
med hensyn til et responsum.
Jeg har stadig væk den medarbejder i ministeriet, der har forhandlet det her med Kommissionen, og som har været med til at tolke reglerne.
Vi har bedt Justitsministeriet om at være os til hjælp i denne sag, samtidig med at Justitsministeriet også har fået et spørgsmål fra hr. Jens Rohde.
Jeg ved ikke, om det er et juridisk responsum.
Det er det sandsynligvis ikke i jurasprog.
Men under alle omstændigheder har vi spurgt dem herhjemme, som har mulighed for at hjælpe os med en fortolkning.
Og så til det med, at jeg skal love at sende, og at alt er i orden næste gang, der er en fodboldkamp.
Efter alt det, vi har været igennem med det her direktiv og med den her bekendtgørelse, så lover jeg selvfølgelig ikke det, for jeg aner ikke, hvor henne problemet er næste gang.
Det, jeg arbejder for, er at sørge for, at vi næste gang har en bekendtgørelse, som gør, at i det øjeblik vi har juridiske tvister eller andre tvister, så skal der være mulighed for at sende forskudt.
Jens Rohde (V), 2001-04-04:
Jeg forstår ikke en dyt af, hvad det er, kulturministeren står og siger, for det lyder lige pludselig, som om ministeren er enig i, at det ikke skal være muligt at sende forskudt, og at bekendtgørelsen er god nok, som den er.
Så vil jeg gerne have et klart svar: Er bekendtgørelsen
god nok, som den er, hvor den forhindrer disse transmissioner forskudt, eller vil ministeren lave den om?
Der skal bare indføjes et punkt 4, og så kan man lynhurtigt sende den ud til høring og underrette Kommissionen.
Jeg tror næppe, Kommissionen vil konkludere, at det her vil være i strid med fællesskabsretten.
Det ville da være en sand vits.
Og så må jeg altså sige til ministeren, at jeg som medieordfører ikke har været med til at forhandle den her bekendtgørelse på plads, for så var tonerne nok blevet en lille smule anderledes.
Det har i hvert fald aldrig fra vores side været meningen, at man ikke skulle kunne sende forskudt, når man ikke har enerettigheder.
Det er jo fuldstændig kafkask. Og så har vi en kulturminister, som siger, at hun støtter sig til sin medarbejder, som til Berlingske Tidende til udsagnet om, at DR og TV 2 jo ikke vil købe eneretten, den vil TvDanmark jo beholde, siger: »Det er rigtigt, men det gælder om at følge de motiver, der ligger til grund for bekendtgørelsen, og de har hele tiden været blandt andet at forhindre forskudte transmissioner.
Så udgangspunktet er stadig, at disse begivenheder er omfattet af reglerne for enerettigheder.
Også selv om der ikke længere vil være tale
om enerettigheder.«
Hvordan hænger det sammen?
Var det ikke en idé at prøve at få lavet et juridisk responsum, hvis det er sådan, at det er så svært for ministeren at få ændret den her bekendtgørelse?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2001-04-04:
Nu kan jeg jo ikke gøre for, at hr. Jens Rohde ikke har været med til at forhandle det her.
Men en ting er i hvert fald sikker, og det er, at Venstre stemte for loven, og at bekendtgørelsen har været ude i en høringsproces.
Jeg synes ikke sådan umiddelbart, at det er meget svært at ændre bekendtgørelsen.
Og jeg synes sådan set, der er en vis fornuft i at sige, at hvis vi skal have nogle begivenheder på en liste, som vi mener alle danskere skal have mulighed for at se på en landsdækkende tv-station eller på en ikkebetalings-tv-station, så skal der virkelig være tale om noget, der vil noget, noget, der batter.
Dermed kan vi ikke være tilfredse med, at det er en sekundavare, vi får. Vi skal kunne se det direkte.
Hvad skulle ellers legitimere, vi havde listen, hvis det ikke var så vigtigt, at vi faktisk kunne sidde derhjemme og se kampen, lige præcis når den blev spillet?
Så på den måde synes jeg, at bekendtgørelsen er god nok.
Men når bekendtgørelsen i øvrigt ikke virker, fordi vi har denne juridiske tvist med England, så synes jeg, det er dumt, at resten af bekendtgørelsen alligevel er i kraft.
Det er baggrunden for, at jeg med ordførernes velsignelse får det ændret, så når der er tvister, som når vi f.eks. har en sag liggende ved domstolen i London, skal der være den mulighed, at TV 2 og Danmarks Radio kan købe retten til at sende forskudt.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-04-04:
Når man sådan lytter til debatten, synes jeg alligevel, at det fremstår, som om DR og TV 2 ikke ville købe den, men godt kunne sende den forskudt. Sådan må jeg opleve det.
Hvis man spurgte befolkningen om, hvad de helst ville: slet ikke at se fodboldkampen eller se den forskudt, så tror jeg nok, at der var en del, der ville sige, at de så hellere ville se den forskudt.
I denne situation oplever jeg det i grunden sådan, at DR og TV 2 simpelt hen ikke ville sende den forskudt, selv om man godt kunne.
Og jeg vil bare opfordre ministeren til og derfor også spørge, om ministeren ikke vil tage initiativ til, at vi får lavet et juridisk responsum om det.
Jeg tror stadig væk, at der er så meget juridisk heri, at vi burde gå ind og få det fuldstændig gennemprøvet, så vi er sikre på, at vi har et responsum, og det handler vi efter.
Ellers tror jeg meget nemt, man kunne komme i en situation, hvor vi taler om de her ting, men hvor der ingenting sker til gavn for seerne, og det synes jeg er meget trist.
Så jeg vil gerne bede ministeren om at tilkendegive, at hun vil tage initiativ til, at vi får udarbejdet
sådan et juridisk responsum.
Kristian Jensen (V), 2001-04-04:
Når vi herude på Slotspladsen har en demonstration for hjemløse, kan det jo en gang imellem undre, at man hører den varme tale om den samfundsmæssige interesse i, hvorvidt en fodboldkamp bliver sendt 45 minutter før eller siden.
Det undrer faktisk, at det ligefrem skulle være af samfundsmæssig interesse, at en fodboldkamp kommer 5 minutter før på den ene eller den anden kanal.
Lad nu det ligge.
Det, der er kernen i det, er netop, at det ikke er bekendtgørelsen, der er problemet.
Bekendtgørelsen er god nok.
Det er fortolkningen, ministeriets fortolkning af bekendtgørelsen, der giver problemet.
Fortolkningen siger, at det ikke bare er, når der er enerettigheder, men også, når man har flere, der vil sende det, at den så skal sendes direkte.
Bekendtgørelsen har måske været ude til høring, men det har ministeriets fortolkning ikke.
Og så synes jeg, at vi stadig væk mangler et svar på, hvordan Danmarks Radio kunne sende en håndboldlandskamp mellem Danmark og Sverige forskudt, mens de havde enerettighederne, hvis det var sådan, at ministeriets og kulturministerens fortolkning skulle holde vand.
Peter Skaarup (DF), 2001-04-04:
Jeg vil godt spørge ministeren, hvorfor der skal gå så lang tid med at få denne bekendtgørelse på plads, og om ministeren kan give en begrundelse for, at ministeren ikke kan sikre, at alt er klart, næste gang vi skal spille fodboldlandskamp, sådan at vi kan være sikre på, at alle danskere får mulighed for at se kampen. Det vil være afgørende for ministerens, tror jeg, tryghed, og også for Folketingets medlemmer, at vi kan sikre os, at ministeren i dag kan sige, at det bliver ordnet, inden der skal sendes næste gang.
Det burde være meget nemt for ministeren at sikre det.
Der er mig bekendt god tid til den næste landskamp, hvor det her bliver aktuelt.
Så det er bare med at sikre, at det kommer på plads.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2001-04-04:
Nu må vi glæde os over, at vi i hvert fald har erhvervet rettighederne til VM.
Til hr. Hans Christian Schmidt: Jeg er fuldstændig overbevist om, at 90 pct. af danskerne synes, at det er vanvittigt.
Og det synes jeg også selv.
Jeg synes, det er dumt, at TV 2 og Danmarks Radio ikke havde den juridiske mulighed for at sende denne begivenhed forskudt.
Det tror jeg jeg har sagt nogle gange.
Til gengæld kan jeg jo ikke gøre noget ved det, hvis Danmarks Radio og TV 2 siger: O.k., juraen er i orden, men vi er faktisk ikke interesseret i at sende en sekundavare, vi er ikke interesseret i at sende den forskudt.
Det kunne muligvis være situationen, men det kan jeg ikke blande mig i, for der er tale om to uafhængige stationer, som kan gøre det, der passer dem.
Og så til spørgsmålet om Danmarks Radio og en håndboldkamp.
Jeg kender simpelt hen ikke til spørgsmålet, og derfor er jeg nødt til at vende tilbage med et skriftligt svar.
Jeg kan ikke svare på det på stående fod.
Så blev jeg spurgt om, hvorfor det her tager så lang tid.
Det skyldes, at denne type bekendtgørelser, som er en udmøntning af et EF-direktiv, skal godkendes af Kommissionen.
Det betyder, at hvis vi ændrer i det, så skal det også godkendes af Kommissionen. Jeg tror ikke, det er usædvanligt.
Det er noget, der gælder på alle områder og ikke kun
Kulturministeriets områder.
Og når jeg siger, at jeg ikke bare kan love, at tingene er bragt i orden til næste kamp, er det, fordi jeg efterhånden nogle gange har set, at det gør man ikke bare.
Det er meget, meget vanskeligt.
Jeg vil love at gøre det, jeg kan for at forhindre bekendtgørelsen, så TV 2 og Danmarks Radio har mulighed for at sende forskudt, hvis domstolen i England ikke har fået løst problemerne for os inden da.
Det vil jeg love, men jeg kan ikke garantere,
at EU-Kommissionen kan arbejde tilstrækkelig hurtigt - og desuden: Selv om vi får det på plads, er det som sagt ikke ensbetydende med, at Danmarks Radio og TV 2 vil købe kampen.
Jens Rohde (V), 2001-04-04:
Her synes jeg, ministeren klart viser, at hun har en politisk dagsorden snarere end den juridiske.
Nu kan jeg se, at justitsministeren er kommet til stede i salen - jeg troede, han skulle til frokost - men det tyder
jo på, at der er en politisk dagsorden, når Poul Bache fra Kulturministeriet den 28. marts kan sige til Politiken: Vi fortolker nu loven sådan, at det forbudt at sende sportsbegivenheder af national vigtighed forskudt, og det er vigtigt at stå fast nu og så satse 100 pct. på at vinde i House of Lords til sommer.
Er kulturministeren enig med hr. Poul Bache i den betragtning?
Der er jo tale om en klar politisk tilkendegivelse af, at man slet ikke ønsker en løsning på problemet, fordi der kører en sag i England i øjeblikket, bl.a. på foranledning af den danske kulturminister.
Svend Auken (S), 2001-04-04:
Nu skal vi jo ikke gøre det her mere kunstfærdigt, end det er.
Det er mit indtryk, og jeg tror, hr. Schmidt kandiderer højt blandt dem, der puster til ilden i stedet for at puste ilden ud.
Det havde været klædeligt, hvis Venstre og De Konservative, som selv tog initiativet, havde stået fast på det og forklaret folk, at det her indebar ikke nye restriktioner, i stedet for at lade myter leve videre.
Jeg synes, det er helt fint, at det her jo ikke bliver afgjort inden valget, og der kan partierne jo spørge, og så har vi en regulær diskussion inden valget: Vil man have anerkendt det kæmpe arbejde, der er lavet dernede, og som lokalbefolkningen med rette er stolt af, i hele verden, eller vil man ikke have det anerkendt?
Den diskussion er jo enkel, og den er velegnet som tema i en debat dernede.
Jeg kan ikke anerkende, at jeg ikke har inddraget befolkningen.
I modsætning til den tidligere regering, i modsætning til regeringen af Venstre og De Konservative
lagde vi vægt på at tage amterne med, og amterne har været med i alle faser i den tid, jeg har været minister, i alle faser af denne her beslutningsproces.
Det synes jeg er godt.
Jeg vil gerne sige til hr. Helge Mortensen: Jeg har ikke bare været glad for hans spørgsmål her i dag, men jeg har også været glad for de indlæg, han har, hvor han går op imod meget af det, der er blevet sagt dernede, som ikke er sandt, nemlig at Verdens Naturarv-listen indebærer nye restriktioner i området.
Det gør den ikke.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-04-04:
Jeg vil bare hjælpe ministeren med så at sige, at det er et meget enkelt spørgsmål.
Hvis et af amterne er imod, så skal man ikke gøre det.
Så det ligger lige på den flade hånd.
Hvis et af amterne er imod, så skal ministeren lade være, og det vil være et godt sønderjysk råd.
Jeg vil sige, at det fuldstændig er rigtigt, at der foregår en debat dernede.
Det er, fordi befolkningen er stærkt optaget af den naturarv, der er dernede, og jeg synes, man gør klogt i at vide, at når området netop består dernede, er det på grund af befolkningen.
Det er befolkningen, der har sørget for, vedligeholdt og fremelsket det område, vi har dernede i dag.
Det afføder jo en respekt, som man selvfølgelig bør have.
Jeg vil sige til ministeren, at jeg er glad for svarene.
Jeg må jo sige, at sagen har udviklet sig på en måde, som jeg i grunden godt synes man kunne have undgået, og jeg håber og tror på, at ministeren også har lært af det her.
Jeg vil da godt spørge ministeren, om ikke ministeren har fortrudt, at han ikke gik ind i en dialog, at ministeren ikke på et tidligere tidspunkt sagde til lokalbefolkningen - ja, jeg kan godt se, ministeren ryster på hovedet, men hør nu alligevel, hvad jeg siger - at den skulle vide, at var den imod det, gjorde han det ikke.
Jeg tror, det er vigtigt, at ministeren på det møde, han skal komme til nede i Sydjylland, både i Sønderjylland og Ribe amter, da får sagt, at hvis ikke lokalbefolkningen er med, så bliver det ikke til noget.
Så jeg beder ministeren om, at han får det sagt helt tydeligt, og derfor tror jeg også, at ministeren vil være af den opfattelse, at det havde været rart, at han havde fået det sagt fra starten.
Det kunne måske have hjulpet lidt.
Svend Auken (S), 2001-04-04:
Man skal lægge mærke til, hvad jeg sagde.
Jeg sagde, at hvis de to amtsråd siger nej, så bliver der ikke tale om det.
Men vi er langt henne.
Ud over den høring, der nu er i gang, så kommer der en ny høring, og der bliver truffet en beslutning i Esbjerg.
Amterne er selv med.
Hvis de to amter siger nej, så bliver det ikke trukket ned over hovedet på dem, men det ene amt er jo ikke finere end det andet amt.
Begge amter er vigtige i denne her forbindelse. Jeg indrømmer, at det kan blive en lidt barok situation, hvis det ene amt siger ja, og det andet siger nej.
Det er, ligesom hvis jeg tilbød hr. Schmidt 1 mio. kr., og fru Schmidt sagde nej, men hr. Schmidt sagde ja.
Hvad skal jeg så gøre?
Skal jeg så give hr. Schmidt dem alligevel, eller skal jeg lade være?
Det er ikke noget nemt spørgsmål.
Det tillader
taletiden ikke at vi kan tale os overens om her i dag.
Helge Mortensen (S), 2001-04-04:
Jeg må spørge ministeren, om det er ministerens opfattelse af høringsinstansen, eller man kan spørge, om det er ministerens demokratiopfattelse, at et snævert flertal i et byråd pr. definition i alle sammenhænge repræsenterer lokalbefolkningen.
Eva Møller (KF), 2001-04-04:
Da mit partis ordfører, fru Gitte Seeberg, ikke har mulighed for at være til stede her i salen i dag, skal jeg på Det Konservative Folkepartis vegne redegøre for vort standpunkt
til dette lovforslag.
Forslaget består af fire dele og har i hovedsagen til formål at råde bod på et tidligere lovforslag, hvor der skete visse skærpelser i reglerne om skattefri virksomhedsomdannelse.
Skatteministeren har fundet kravet om tidsfristerne for stramme og beder nu om en mulighed for at dispensere.
Dette kan vi støtte.
Tilsvarende foreslår skatteministeren dispensationsbestemmelser til fristerne i selskabsskattelovens regler om skattepligtige overdragelser med skattemæssig tilbagevirkende kraft, hvilket vi også kan støtte.
Lovforslaget hjemler en generel amnesti for virksomhedsoverdragelser, der finder sted i tiden 1. juli 1999 til 31. maj 2001, så ingen kommer i klemme.
Dette støtter vi også.
Endelig foreslår ministeren visse lempelser i lov om skattefri virksomhedsomdannelse, som også virker fornuftige nok.
Alt i alt ser vi positivt på lovforslaget og ser frem
til en positiv udvalgsbehandling.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-04-04:
»Vil ministeren oplyse, på hvilke punkter JydskeVestkysten har givet forkerte oplysninger om ministerens plan om at gøre Vadehavet til en del af Verdens Naturarv under FN-organisationen UNESCO?«
Svend Auken (S), 2001-04-04:
Jeg har allerede i et indlæg i JydskeVestkysten i torsdags og i et stort interview, som blev bragt i søndags, redegjort grundigt for min opfattelse af denne sag, og jeg har også bemærket, at avisen har kvitteret i sin leder i søndags.
Det synes jeg er fint.
Det fremgik klart og tydeligt, og jeg citerer: »At de tre lande forudsætter, den eksisterende nationale regulering af benyttelse og beskyttelse i fuldt omfang dækker de krav, der stilles i FN's verdensarvskonvention, og at nominering derfor ikke i sig selv vil medføre behov eller krav om nye reguleringer eller restriktioner.«
Der er også i efteråret gennemført en international ekspertvurdering, som konkluderer, at der uden fastsættelse af nye regler eller nye restriktioner er tilstrækkeligt grundlag for en optagelse af Vadehavet på verdensarvlisten.
Det ville naturligvis have været frugtbart for debatten, hvis dette afgørende grundlag for hele sagen var blevet fremført med større vægt og klarhed i de lokale diskussioner, end det hidtil er sket. For at fjerne enhver tvivl har jeg meddelt de to amtsborgmestre i Ribe og Sønderjylland, at jeg vil foreslå mine to ministerkolleger, at en sådan forudsætning om, at det at komme på verdensarvlisten ikke i sig selv udløser nye restriktioner, ganske enkelt bliver skrevet ind i en eventuel ansøgning til UNESCO.
Hvad er den reelle undskyldning længere for at sige nej til den internationale anerkendelse og hæder, der vil ligge i en udpegning, oven i købet med væsentlige turisme- og erhvervsmæssige muligheder som sidegevinst for denne vidunderlige del af Danmark?
Hans Christian Schmidt (V), 2001-04-04:
Jeg vil gerne starte med at takke ministeren for svaret, men jeg er nødt til at sige, at jeg ville sådan hellere have haft et svar på det, jeg havde spurgt om, nemlig det svar, som skulle fortælle, hvor det er henne, eller som der står i spørgsmålet: »Vil ministeren oplyse, på hvilke punkter JydskeVestkysten har givet forkerte oplysninger om ministerens plan om at gøre Vadehavet til en del af Verdens Naturarv under FN-organisationen UNESCO?« Der har jo bredt sig nogen forvirring omkring, at ministeren går ud og siger, at JydskeVestkysten skulle have givet forkerte oplysninger.
Og jeg vil bare spørge en gang til, om ministeren kan redegøre for, hvad det er for forkerte oplysninger, der er givet.
Svend Auken (S), 2001-04-04:
Jeg har ikke noget at tilføje.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-04-04:
Jamen det er jo forholdsvis enkelt, for også i Ritzau er der citeret forkerte oplysninger, og jeg har også selv hørt uden for mødelokalet, at ministeren har talt om, at et stort dagblad - med mindre det er et andet dagblad - har givet nogle forkerte oplysninger.
Svend Auken (S), 2001-04-04:
Ja, det fremgår jo tydeligt af hr. Hans Christian Schmidts indlæg her, at der ikke er grundlag for hans spørgsmål.
Derimod er der grundlag for at sige det, jeg også sagde til Ritzau og andre steder, at der er blevet bragt urigtige oplysninger ind i det, nemlig den opfattelse, som var almindelig i området, at optagelse på verdensarvlisten ville give anledning til nye restriktioner.
Det er den, jeg har prøvet at fjerne fra diskussionen
ligesom jeg har gjort det her i dag.
Peter Skaarup (DF), 2001-04-04:
Jeg må indrømme, at jeg forstår stadig ikke, hvorfor det her skal tage så lang tid.
Hvis det er EU-Kommissionen, der skal godkende det, hvad er så problemet for Danmark?
Hvorfor skal vi ligge på maven for EU i denne sag? Jeg vil gerne spørge ministeren: Hvad ville der ske, hvis Danmark tog sagen i egen hånd og sagde: Nu gennemfører vi altså denne bekendtgørelse, nu går ministeren ud og laver den bekendtgørelse, så befolkningen har mulighed for at se de kampe forskudt?
Der kunne vel ikke ske det store ved, at vi for en gangs skyld ikke var duks i EU.