Lars-Emil Johansen (SIU), 2003-05-26:
Man skal være absolut blind for ikke at erkende de magtforhold, Grønland er konfronteret med i den sag, vi drøfter i dag.
Udfaldet af den danske regerings forhold til USA's ønske om at bruge Thule Air Base til udvikling af deres missilskjold har fra starten været lige så forudsigeligt, som USA's invasion af Irak var det, måneder før Sikkerhedsrådets beslutninger.
Saglige oplysninger og demokratisk respekt havde ingen reel indflydelse på resultatet.
USA's indsats i Sikkerhedsrådet var og blev et spil for galleriet, for krigen
var besluttet på forhånd.
På samme måde har man i dag en klar fornemmelse af, at den danske regering lang tid før høringerne i Grønland, lang tid før høringerne her i Tinget og før forhandlinger med den grønlandske regering havde besluttet at støtte USA i denne sag.
Resten har så været et spørgsmål om at klæde missilsagen pænt på og banke de grønlandske beslutningstagere på plads.
Vi i Grønland har ingen grund til at bilde os ind, at vi kan modstå den magt, som spindes sammen af USA's præsident og den danske statsminister i uskøn samdrægtighed.
Det vil da også være en illusion at bilde os ind, at situationen omkring Thule bliver meget bedre af, at vi demonstrerer via et magtesløst nej til ændringerne på basen.
Thule er og bliver en fare for Grønland med og uden missilskjold.
Alligevel er vi som udgangspunkt faktisk meget positivt indstillet over for USA og den indsats, USA har gjort for at forsvare os og vores frihed, til forskel fra Danmark, som jo ikke magter at beskytte os, når det kommer til rigtige konfrontationer.
Vi har ingen ønsker om at genere USA.
Det, vi har ønsket hele vejen igennem denne proces, er at komme til at forhandle denne sag med USA selv.
Det har vi, fordi vi ganske enkelt ikke stoler på den danske regering og dens hensigter i forhold til Thule.
Jeg beklager at måtte sige det, men historien har desværre lært os en ond lektie, hvad det angår, og den sidste tids afsløringer omkring lossepladserne på Thulebasen gør ikke den sag bedre.
Vi stoler ikke et øjeblik på, at Danmark reelt arbejder ud fra grønlandske interesser, når det gælder Thule.
Tværtimod er vi overbevist om, at Danmark er fuld af skjulte dagsordener omkring de fordele, Danmark selv tror, de kan opnå hos USA såsom støtte til valg til FN's Sikkerhedsråd, opbakning til milliardbesparelser i forhold til NATO, serviceaftaler til danske firmaer og så fremdeles.
Det næste skridt bliver de kommende forhandlinger med USA og modydelserne for, at vi igen skal lægge land og liv til de potentielle farer, det udgør at være vært for den amerikanske militære udvikling.
Der kan vi kun håbe på det bedste, mens vi frygter det værste.
Sådan forbliver det desværre, så længe 1951-aftalen ikke er fjernet, og Danmark dermed reelt fastholder sin position som kolonimagt i Grønland.
Derfor vil vi også her fra vores position i Folketinget fortsat følge ethvert skridt i denne sag og forsøge at sikre, at den grønlandske regering i det mindste får så meget støtte, som det overhovedet er muligt, i de kommende forhandlinger.
I den sag får vi brug for al den støtte, oppositionen her i Tinget kan give.
Hvis denne proces kan føre til, at det for første gang ikke bare er sådan, at Grønland får alle problemerne og Danmark alle fordelene ved den amerikanske militære tilstedeværelse i Grønland, vil det i sig selv være et skridt fremad.
Et første skridt.
For denne proces stopper ikke her.
Den stopper ikke, før de kræfter i Danmark, der bruger vores land til at skaffe sig selv internationale politiske og økonomiske fordele ved at sælge ud af vores folks sikkerhed, bosteder og sundhed, endegyldigt opgiver deres kolonialistiske herredømme og overgiver sig til demokratiet og folkeretten.
Den proces er startet.
Den kan blive styrket af denne sag.
Hvis det sker, vil det ikke bare være et positivt skridt for Grønland, men også for alle anstændige kræfter i Danmark.
Et politisk skridt, som vil være i fuld overensstemmelse med mit partis politik: Et skridt fremad, Siumut.