runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Sørensen (DF), 2003-02-05:
Jeg vil starte med lige at sige til hr. Carsten Hansen, at jeg er tilhænger af udsagnene.
Hvis ikke alle kan få et gode, må man ikke berøve andre det. I foråret år 2001 indførte den daværende undervisningsminister et loft på 6 uger for, at studerende kunne flytte deres uddannelse til udlandet, hvor de uden at forlænge deres uddannelse kunne få en uddannelse af international karakter.
Med dette lovforslag, vi behandler i dag, fjerner vi nu det loft og indfører muligheden for et internationalt skoleophold på op til et semester og op til 1 år, hvis undervisningsministeren tillader det.
Inden den tidligere undervisningsminister lavede det loft, udbød de gymnasiale uddannelsessteder også en international linje, hvor det var muligt at få et eller flere længerevarende uddannelsesophold i udlandet.
Med dette lovforslag bliver det igen muligt for de gymnasiale uddannelsessteder at indfri uddannelsessøgendes krav om en international linje. Dansk Folkeparti finder det vigtigt, at de danske uddannelsesinstitutioner uddanner folk til arbejdsmarkedet, der i højere grad søger folk med international erfaring eller uddannelse. Dansk Folkeparti er glad for endnu en ting, nemlig at uddannelsen ikke bliver forlænget af et sådant ophold; den bliver bare forbedret for de elever, der ønsker en international uddannelse. Dansk Folkeparti støtter dette lovforslag, netop fordi det giver de unge større kompetence samt tilgodeser arbejdsmarkedets stigende krav.
Carsten Hansen (S), 2003-02-05:
Jeg har sådan lige prøvet at forske lidt i tallene omkring de vejledende delmål, som vi jo indførte sammen for at have nogle bedre styringsredskaber.
Man har ikke de eksakte tal på det, men omkring 90 pct. - og så lidt forskelligt fra kommune til kommune - tog faktisk det, vi kaldte de vejledende delmål.
Så til spørgsmålet om, hvem der er de klogeste.
Det kan man jo altid diskutere, men når man ser på den måde, de vejledende delmål skal fastsættes på fremover, så bliver det på baggrund af de pædagogisk indvundne erfaringer, som der står i loven, men også på baggrund af ministeriets faglige rådgivning og vejledning.
Men det er ikke sådan, at vi betragter os som de klogeste til at sidde og fastsætte de kommende bindende trinmål, det sker med assistance fra dygtige, faglige folk.
Jeg ved ikke, om fru Marianne Jelved ikke har tillid til, om ministeriet kan håndtere denne del af det.
Helle Sjelle (KF), 2003-02-05:
Vi støtter derfor forslaget.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
Intentionen i lovforslaget skulle være, at det bidrog til en større internationalisering, og at de unge i højere grad kan tage udfordringerne op.
Det er da også muligt.
Men at det nødvendigvis skulle være et voldsomt løft i forhold til den satsning, der er på det, at man siger, at nu er der nogle, der må tage længere tid end de 6 uger, og at det er en offentlig opgave, synes jeg man med rette kan sætte spørgsmålstegn ved. Under alle omstændigheder skal man jo ind og vurdere disse uddannelser, om de også har den kvalitet, for det er jo det, der er det afgørende.
Det er ikke sikkert, at det nødvendigvis drejer sig om at få det ind som en del af gymnasieuddannelsen og sige, at det skal man altså gøre inden for den gymnasiale tid, og at man skal have merit for det.
Så skal man altså have SU i den her forbindelse, og det er sådan set det afgørende, for der er jo ikke tale om, at man siger, at det her så er omkostningsfrit for det offentlige.
Der er jo også tale om, at der skal bruges til SU i den her forbindelse.
Derfor synes jeg, at i stedet for at man bare tager lovforslaget og siger, at nu gennemfører man det helt uafhængig af, at man også har en diskussion om fremtidens gymnasiale uddannelser, så er det rigtigere at vurdere i en sammenhæng med, hvad det er, man vil med de gymnasiale uddannelser, og ikke kun se det her isoleret, fordi der er nogle få, der har sagt, at det synes de var en god idé.
For det er jo det, det drejer sig om.
Masser af private uddannelser har de her tilbud, og det, der er risikoen ved det, er jo altså, at der er nogle, der kan få tilbuddet, og andre kan ikke få tilbuddet.
Man kan selvfølgelig sige, at det er helt frit.
det er det, hvis det er det private, men jo ikke, hvis det er det offentlige.
Er det her en ting, der er så vigtig at satse på, at man tager det først i forhold til de øvrige gymnasiale uddannelser?
Så derfor: Hvis man skal have en større international dimension i de gymnasiale uddannelser, er det ikke nødvendigvis at sige, at der er nogle få stykker, der skal benytte sig af de her tilbud og få noget af det finansieret
via det offentlige, gennem SU, men ellers selv finansiere det
Det kunne godt være, at det var gymnasier som helhed, man skulle se på, mere end at det er det her.
Derfor er vores stillingtagen til forslaget godt nok positivt, hvad angår sigtet, men principielt er vi meget betænkelige ved, at man griber det an på den her måde og tager dette enkeltelement ud.
Marianne Jelved (RV), 2003-02-05:
I Det Radikale Venstre vil vi for så vidt gerne forholde os positivt åbent til forslaget.
Men jeg er en lille smule forbavset over det, som Dansk Folkepartis ordfører sagde, for det, der står, jf. bemærkningerne til lovforslaget, om det, der er gældende indtil nu, er, og jeg citerer fra side 4 i bemærkningerne: »Undervisningen af en samlet varighed på mere end 6 uger kan ikke forlægges til en institution, som ikke er godkendt af Undervisningsministeriet til at gennemføre en gymnasial undervisning.« Altså man kan godt allerede i dag gå ud over de 6 uger, hvis det er en godkendt uddannelse.
Så tænker jeg pludselig: Hvad, har jeg har overset noget i lovforslaget?
For jeg går ud fra, at når der står, at det skal være meritgivende, og at man ikke dermed må forlænge studietiden for gymnasiasterne, så betyder det også, at den uddannelse, man i givet fald søger i udlandet, har en kvalitet og dermed kan godkendes af Undervisningsministeriet.
Nu spørger jeg så - og det kan vi så opklare under udvalgsarbejdet: Hvem afgør, om den kvalitet er af en karakter, som gør, at det ikke forlænger studiet for en gymnasieelev?
Det andet tema, som jeg gerne ville tage op, er, at der jo er en del praktiske problemer for gymnasiet - der kan i hvert fald være det.
Det er beskrevet i nogle af høringssvarene, i hvert fald i det fra gymnasierektorerne.
Det forventer jeg ikke ministeren skal svare på nu, men det er da noget, vi bliver nødt til at forholde os til i udvalget, vil jeg mene.
Endelig synes jeg også, der er lidt usikkerhed omkring økonomien.
Jeg kan forstå på lovforslaget, at ministeren får en hjemmel til at gå ind og lægge loft over, hvad udgiften skal være for den enkelte studerende, men at det loft, der så åbenbart er normen nu, 20.000-30.000 kr., er det, der forventes at være det gældende.
Jeg spørger alligevel, om regeringen har en forestilling om, at det er mest hensigtsmæssigt, at den mulighed, som de enkelte gymnasier nu kan bruge, hvis loven går igennem, som den ligger her, også omfatter alle de studerende i de pågældende klasser, om der ikke er et eller andet ansvar for at løse den opgave.
Det kunne det da være udmærket at være fælles om.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-02-05:
Som udgangspunkt synes vi, det her er et godt og spændende forslag, hvor man nu vil være med til at åbne op for, at alle de gymnasiale uddannelser kan få denne internationale dimension i uddannelsen, og at uddannelsen jo så også, som der står i lovforslaget, skal tilrettelægges i overensstemmelse med danske uddannelsesregler, således at eleverne kan afslutte deres gymnasiale uddannelse på nomineret tid.
Det vil sige, at der er en meritoverførsel forbundet med det her forslag.
Alt det er jo meget positivt, i det hele taget denne her internationale vinkel, som der jo også er meget fokus på.
Man kan sige, der er to ting i det her.
Den ene er, som der i et af høringssvarene lægges meget kraftigt vægt på, at der altså er nogle strukturelle vanskeligheder ved at etablere disse aktiviteter i forhold til noget med hold eller klasser.
Derfor synes jeg, at man skal ind og se på, hvordan strukturen er i det gymnasiale regi, og hvordan det så kan passes ind med, at man gerne vil have denne her internationale dimension.
Man bør også se forslaget i forhold til, at vi nu diskuterer en hel gymnasiereform, og se det i et samspil med, at det måske kunne være en vinkel, man kunne lægge ind over i en eller anden udstrækning, så der kom en sammenhæng imellem det her forslag og så alle vores tanker omkring gymnasiereformen, som der jo er taget hul på.
Men grundlæggende er vi meget positive over for hele intentionen i det her. Så gælder det økonomien.
Hvis der er tale om - det har jeg faktisk ikke været opmærksom på før nu, jeg ved ikke engang, om det står i forslaget; jeg synes ikke, vi er stødt på det - men hvis der er tale om en 20.000-30.000 kr. som et loft, virker det måske lidt vel meget.
Så det er noget af det, vi også vil se på under udvalgsarbejdet: Hvad ligger der i det beløb?
Så jeg synes også, det er vigtigt, at vi får belyst hele den økonomiske side nærmere.
Men vi er altså positive over for intentionerne.
Ulla Tørnæs (V), 2003-02-05:
Grunden til, at jeg har valgt at fremsætte forslaget her og nu, er, at der er mulighed for, at det kan træde i kraft allerede fra det kommende skoleår, altså fra august 2003, hvorimod gymnasiereformen er tiltænkt at træde i kraft i 2005.
Sådan set mener jeg godt, at man kan se de to ting fuldstændig adskilt, i og med at det her ikke griber ind i selv strukturen i gymnasiet, endsige i hele den indholdsdiskussion, som vi når til omkring de kommende drøftelser om gymnasiereformen.
Derfor mener jeg godt, man kan se de to ting adskilt, og det er præcis derfor, at forslaget er kommet frem nu.
Med hensyn til økonomien i det er det jo tanken, at man er bekendt med, at den klasse, som man vælger at være en del af, har et sådant udlandsophold som en del af selve forløbet, og at man derfor også er bekendt med, at det indbefatter nogle omkostninger.
Og det beløb, som vi har sat som loft, er taget med udgangspunkt i de klasser, der kørte, indtil den tidligere regering valgte at lukke for denne mulighed.
Så det er ikke nogle tal, vi bare sådan har grebet ud af den blå luft.
Det, der kommer til af ekstra statslige udgifter, bliver på SU-rammen, hvor man jo bliver omfattet af det, man vel kalder 20-20-reglen, altså de unge, som er under 20, vil blive omfattet af SU for udeboende, og derfor kommer der en ekstra udgift på SU-rammen.
Men ellers vil jeg sige, at jeg svarer naturligvis på de spørgsmål, som vil blive stillet undervejs i udvalgsbehandlingen.
Leif Mikkelsen (V), 2003-02-05:
Dette lovforslag kan faktisk bære overskriften regelforenkling, og det kan vi sådan set godt lide i Venstre.
Der er også lidt mere gennemsigtighed og forudsigelighed omkring økonomien for de enkelte skoler, det vil sige, at man kan langt bedre forudse sin egen situation for den række af skoler, der her er tale om.
Det kan vi faktisk også godt lide i Venstre.
Så ender vi jo med at tage yderligere skridt her i retning af et fast grundtilskud, der fastsættes på finansloven, og som dermed opererer med taxametertilskud.
Det vil sige, at når de overgangsordninger nu er forløbet omkring højskoler og efterskoler med slut i 2007, ja, så er lærerlønsfaktoren væk, og det vil sige, at vi får det dér forenklede tilskudssystem, der bygger på elever som grundlag.
Det flugter stadig væk fint med Venstres holdninger.
Med hensyn til de frie grundskoler bliver der mulighed
for flere beføjelser til skolernes eget demokrati.
I Venstre kan vi faktisk godt lide demokrati.
Det flugter stadig væk fint med, at generalforsamlinger og skolekredse kan tillægges mere kompetence.
Forenklet administration flugter stadig væk godt med Venstres holdninger.
Så har vi også set, at der har været bemærkninger fra Rigsrevisionen om, at det her det gør det måske lidt vanskeligere; det bliver i hvert fald ikke nemmere at revidere.
Nu laver vi ikke lovforslag for at gøre livet lettere for Rigsrevisionen, men jeg synes, der er grund til at pege på, at det her også er et valg.
Når man siger, at vi vil have et forenklet tilskudssystem, hvor vi ikke pensler ud, at det går til det og det og det, ja, så signalerer vi derimod frihed under ansvar, og frihed under ansvar er rent faktisk også en plante, der gror godt i Venstres have.
Så balancen imellem millimeterretfærdighed og så frihed under ansvar skal holdes, men det mener jeg den er her, og derfor kan vi godt undvære den detailstyring, der har været indtil nu.
Så summen af det her er, at det er et godt lovforslag, der tager yderligere skridt i forhold til de skridt, vi tog i maj sidste år omkring de her skoler, som er en særlig skoleform, vi har i Danmark, og som der er grund til at værne om, passe på, give muligheder og give frihed.
Så Venstre støtter forslaget.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
Hr. Leif Mikkelsen talte meget smukt om frihed under ansvar, om at overlade meget til skolerne, om demokrati og sådan noget.
Var det også frihed under ansvar, som gjorde, at regeringen i forbindelse med finansloven fik lavet det sådan, at de samme skoler, som vi taler om her, i hvert fald for en dels vedkommende, højskoler, efterskoler, nu skulle have puljepenge, og de skulle have forskellige andre ting; man skulle rette pengene til skolerne på en helt bestemt måde og sige: Dér kan I få, dér kan I få særlige ting?
Man tog godt nok 2,6 pct. fra dem, men så gav man dem igen, men det er altså under forudsætning af, at de gør noget helt bestemt, disse skoler.
Er det udtryk for frihed under ansvar, eller er det dér med frihed under ansvar noget, man taler om ved festlige lejligheder, og så bruger man det også, når man taler om forenklingsforslag?
Men det - frihed under ansvar for Venstres vedkommende - er altså helt bestemt af, om det passer Venstre.
Leif Mikkelsen (V), 2003-02-05:
Hr. Aage Frandsen kan have helt ret i, at den øvelse omkring finansloven bestemt kan karakteriseres som en styren af eller et retningsbestemt forsøg på at styre dele af finansloven.
Det er dele af finansloven.
Det var et samarbejde efter forslag, efter råd fra de her skoler, hvor man tager et lille hjørne og siger: Hvordan kan vi i fællesskab udvikle denne skoleform?
Det er noget helt andet, end det er at tale om styring.
Så det hjørne, det tilløb, kan vi godt leve med i Venstre, for vi går faktisk op i, at tingene udvikler sig og flytter sig.
Derfor denne beskedne flig af finansloven til at udvikle området.
Der blev sagt udvikle.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
Det er helt i orden, at Venstre har den opfattelse, at man bruger begrebet frihed under ansvar, når det passer, og at man indfører puljer, når man synes, det passer.
Men jeg synes bare, man skulle lade være med at sige, at det er noget, man har lavet efter aftaler med skoleformen.
Det er da ikke noget, skoleformen har bedt om, tværtimod er det noget, skoleformen ikke vil have, for man mener simpelt hen, det er en krænkelse af det, som ligger i den frie skoles tænkning.
Det er noget, Venstre har villet, fordi der er to hensyn, Venstre går efter i denne forbindelse.
Godt nok vil man gerne opretholde disse skolers særpræg, men man vil også styre dem økonomisk.
Man har en finansminister, som vil have styr på hver eneste krone, der gives ud.
Man skal da ikke frakende sig, at Handelshøjskolevenstre spiller en stor rolle i Venstre, det er da en glimrende ting.
Jeg er bare uenig i det, og det burde hr. Leif Mikkelsen måske også være og indrømme det.
Leif Mikkelsen (V), 2003-02-05:
Jeg går ud fra, at hr. Aage Frandsen er helt enig i, at fordelingen og forbruget af disse midler blev til efter forslag og samtaler og samarbejde med de berørte skoler og dermed ikke er noget diktat fra hverken Venstre eller andre.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
Det var Venstre, der ville det, i hvert fald finansministeren.
Marianne Jelved (RV), 2003-02-05:
Da jeg lyttede til hr. Leif Mikkelsens ordførertale, tænkte jeg, at det er da ærgerligt, at det med frihed under ansvar ikke gjaldt, dengang vi diskuterede folkeskolen.
Jeg kunne godt ønske mig, at hr. Leif Mikkelsen deltog med det opråb hver gang. Vi går ind for frihed under ansvar, men det, vi lavede med finansloven, er ikke noget, skolerne har ønsket.
Det er jo et spørgsmål om, hvordan vi bærer os ad med at føre nogle penge tilbage, som finansministeren har taget, og så fandt vi på et færdiggørelsestaxameter og brobygningstaxameter og den slags ting.
Det Radikale Venstre gik heltemodigt ind og forsøgte at hjælpe regeringen med det, i hvert fald for ét år, så vi har en del af skylden, men det var ikke mit indtryk, at det var et ønske fra skolerne.
Leif Mikkelsen (V), 2003-02-05:
Jeg går ud fra, at det kan bekræftes, at en lang række af de elementer, midlerne nu er fordelt på, er efter forslag fra de berørte skoler.
Om man kunne lide alle hjørner af det eller ej, ved jeg ikke, men jeg erindrer en voldsom aktivitet fra de berørte områders side og forslag i udspillet om, hvordan man hellere ville have det.
Der er ingen tvivl om, at det, vi er landet på, i høj grad er præget af disse skolers indflydelse på, hvad det er for nogle elementer, der er brugt ved fordelingen af midlerne.
Det går jeg ud fra kan bekræftes til hver en tid.
Carsten Hansen (S), 2003-02-05:
Det er jo et meget teknisk lovforslag, vi står over for, og man kunne sige, at også det i virkeligheden er en anden fase af noget, der blev sat i gang under os.
Jeg synes dog, der i en række af høringssvarene rejses en række spørgsmål, og derfor vil vi i dag ikke endeligt tilkendegive, om vi støtter forslaget.
Bl.a. synes jeg, at hr. Leif Mikkelsen fra Venstre gik ret let hen over Rigsrevisionens bemærkninger, og jeg skal især fremhæve punkt 5, hvor det hedder, og jeg citerer: »De frie skolers dispositionsfrihed har hidtil været begrænset af lovens § 18, stk. 1, hvorefter statens tilskud har skullet bruges til skole- og undervisningsvirksomhed.«
Den formulering, hvorefter staten har kunnet kontrollere, at midlerne til de frie skoler også har været brugt til formålet, falder nu ud.
Det betragter man som ganske væsentligt, og det er også væsentligt for os med den tankegang, vi har: at man i hvert fald kan dokumentere, hvad midlerne er brugt til.
Det er ikke nok bare at sige, at man må vælge mellem forskellige modeller, og jeg synes, at Venstre og for den sags skyld alle partier her i Folketinget burde være optaget af, at selvfølgelig skal en friskole inden for de rammer, vi sætter, også være optaget af, at man kan dokumentere, at midlerne er brugt til undervisning og skolevirksomhed.
Det er det ene.
Der rejses en række andre mindre spørgsmål af Rigsrevisionen, som jeg synes ministeriet skulle se på, og jeg vil selvfølgelig stille spørgsmål under udvalgsbehandlingen og håber at få positive svar.
Det skal det måske nok, men det må vi finde en løsning på undervejs.
Derudover synes jeg, at der bliver peget på fordelingssekretariatet og problemet, om alle friskoler nu kan være med.
Det synes jeg ministeriet skulle være lidt åbent over for og se på, om man har fundet den rigtige balance.
Det andet er vedrørende de frie grundskoler.
Jeg tror, at næsten alle, der har med uddannelsespolitik at gøre, sidder i en eller anden fri skoles eller en anden skoles bestyrelse, og ministeren kunne måske fastholde sin dispensationsret med hensyn til skolernes bestyrelse, eller man kunne finde en anden ordning for de frie skoler.
Deres unddervisning bygger jo for alles vedkommende på en eller anden idé og tanke om, hvad man vil med livet, og derfor synes jeg, man skal give mulighed for, at der også kan sidde mennesker, der ikke som forældre eller på anden vis har direkte tilknytning til skolen, i bestyrelsen.
Det er vi i hvert fald lidt optaget af, når vi snakker om den frie skoleverden.
Derudover skal jeg sige, at vi vil selvfølgelig endeligt tilkendegive ved andenbehandlingen, hvad vi mener om forslaget.
Det afhænger af de svar, der kommer på spørgsmålene, men vi er positive over for intentionerne om regelforenkling, der ligger i forslaget.
Karina Sørensen (DF), 2003-02-05:
Det er ikke nogen hemmelighed, at Dansk Folkeparti er tilhænger af forenklinger, der kan lette det administrative pres, og det er netop, hvad dette lovforslag gør.
Det medfører et mindre ressourcekrav, forenkling af tilskudsadministrationen, en administrativ lettelse for skolernes revisorer og gør det lettere at få kendskab til de økonomiske rammer på de enkelte skoler.
Endvidere indeholder forslaget elementer, der harmoniserer tilskudssystemet for de forskellige uddannelsesområder under Undervisningsministeriet.
Der er udelukkende positive konsekvenser af dette lovforslag, og derfor er Dansk Folkeparti positive over for disse forenklinger og dermed lovforslaget.
Helle Sjelle (KF), 2003-02-05:
Også i Det Konservative Folkeparti er vi meget optaget af, at vi har et samfund, hvor der ikke er en masse unødvendige og bureaukratiske regler, og derfor er vi også positive over for det forslag, undervisningsministeren her har fremsat.
De forenklinger, der er foreslået med hensyn til tilskud, elevstøtte og vedtægter for diverse skoler, synes vi er ganske fornuftige, og vi støtter derfor forslaget.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
SF er positiv over for lovforslaget.
Det har det også været tidligere, og man har været i gang med en proces i retning af at gøre tingene mere enkle, så det i hvert fald for skolernes vedkommende ikke er så bøvlet.
Der har været en række ordninger, som nogle skoler har haft mere glæde af end andre.
Men det er ikke engang sikkert, at den ordning, der har været gældende hidtil, er den mest retfærdige, og hvis det ikke er tilfældet, er det jo heller ikke fornuftigt at opretholde den, og så er tingene jo også mindre gennemskuelige.
Det kan godt være, at man i forbindelse med forslaget også lige skal se nærmere på, hvad det betyder sammenholdt med det, der blev vedtaget i foråret.
Om der er nogle overgangsordninger, det i denne forbindelse kunne være værd at se på, tør jeg ikke sige, for det er meget svært at gennemskue.
Men det skal jo ses i forlængelse af det, vi vedtog i foråret, og som på det økonomiske område medførte langt større ændringer for en række skolers vedkommende end det, der ligger her.
Vi er tilhængere af, at skolerne har den størst mulige frihed.
Det skal selvfølgelig være frihed under ansvar, men det er klart, at i betragtning af det, som Rigsrevisionen siger, er det også vigtigt, at vi har for øje, at denne frihed under ansvar også bliver administreret under ansvar.
Vi mener, at det må kunne lade sig gøre under alle omstændigheder, men vi vil selvfølgelig være med til at se på det, så vi ikke risikerer, at det kun bliver frihed og ikke frihed under ansvar.
Også med hensyn til mulighederne for, hvordan man organiserer sig, med hvilke formålsparagraffer og sådan nogle ting, mener vi, det er vigtigt, at man har den størst mulige frihed.
Som udgangspunkt er vi positive over for lovforslaget, men netop fordi der er mange komplicerede ting i det, kræver det altså, at vi i forbindelse med udvalgsarbejdet også får de ting, jeg har nævnt, belyst.
Men vi er altså positive over for lovforslaget.