runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-04-12:
Jeg vil sådan set bare bede fru Marianne Jelved bekræfte, at det her lovforslag bygger på beslutningsforslag, som gentagne gange har været behandlet i Folketingssalen fremsat af Venstre og De Konservative, og derfor kan det ikke komme bag på nogen, at Venstre-Konservative-regeringen fremsætter det som lovforslag.
Så vil jeg spørge fru Marianne Jelved: Hvad er det i
Hvor er det præcis i lovforslaget, der er en forhindring af det?
Hvad er det præcis, der forhindrer det?
For mig at se forhindrer lovforslaget det på ingen måde, tværtimod.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-12:
Jeg har ikke på noget tidspunkt betvivlet Venstres eller regeringens ret til at fremsætte et hvilket som helst forslag, og jeg har heller aldrig nogen sinde sagt, at der ikke har været beslutningsforslag om det her, men det gør det da ikke bedre.
Jeg er stadig væk af den opfattelse, at det kan nytte noget at diskutere og argumentere, og derfor kunne det jo også være, at man kunne tale til et eller andet bedre jeg i Venstre; det kunne man måske håbe på.
i mødet, som jeg beskriver, at undervisningen er?
Jeg forstår overhovedet ikke det spørgsmål.
Under valgkampen var alle partier lige pludselig enige om, at det var forfærdeligt med al den regulering, tidtagning og alle de kontrolforanstaltninger; hjemmehjælpen var bl.a. tema i den diskussion.
Det var det, vi sagde under valgkampen om hjemmehjælpen.
Derved flytter man - hjemmehjælp, lærer, sygeplejerske - fokus fra det egentlige, ansvaret i processen, i det, der skal præsteres, til noget udvendigt, målbart, kontrollerbart, hvilket ødelægger kvaliteten og opmærksomheden.
Det blev sagt af hr. Anders Fogh Rasmussen, der var formand for Venstre på det tidspunkt, og af andre.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-04-12:
Jeg vil lige først gøre fru Marianne Jelved opmærksom på, at hr. Anders Fogh Rasmussen fortsat er formand for Venstre. Derudover vil jeg sige, at jeg ikke fik svar på mit spørgsmål.
Det er fru Marianne Jelved, der heroppe fra talerstolen har inddraget mødet mellem læreren og den enkelte elev og det væsentlige, der er i dette møde, og jeg spørger: Hvad er det i dette lovforslag, der gør, at det væsentlige møde ikke længere er så væsentligt?
Så bliver jeg også nødt til at spørge fru Marianne Jelved, hvorfor fru Marianne Jelved, hvis hun synes, det her virkelig er så kritisk og problematisk, så ikke greb ind i sin egenskab af minister, da hendes kollega i den tidligere regering den socialdemokratiske indenrigsminister udsendte en betænkning, som i store træk indeholdt nøjagtig det, som det her lovforslag bygger på.
Det var nemlig en opfordring til kommunerne om, at det var lige præcis det, kommunerne skulle bede deres skoler om at offentliggøre.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-12:
Der er faktisk en meget stor forskel.
Og jeg vil godt understrege, at den betænkning er udarbejdet af embedsmænd.
Der har så vidt jeg ved, ikke været politikere involveret i det. Derfor er der ikke taget stilling til den betænkning.
Der er skabt grundlag for en debat, og så vidt jeg husker, indeholder den betænkning ingen konkrete forslag omkring folkeskolen.
For at svare på det første spørgsmål fra fru Gitte Lillelund Bech: Det, der med dette lovforslag forhindrer, at fokus fortsat er på mødet mellem lærer og barn, er, at al fokus nu bliver rettet mod karakterer og dermed mod noget andet, som intet har med det møde at gøre.
Derfor bliver det op ad bakke at fastholde kvalitetsudviklingen i skolen.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-04-12:
Den betænkning, jeg omtaler, indeholder rent faktisk forslag
til, hvad kommunerne kunne bede deres folkeskoler om at offentliggøre.
Derfor må jeg jo bare konstatere efter fru Marianne Jelveds svar heroppefra, at fru Marianne Jelved mener, at det er helt i orden, at en tidligere socialdemokratisk indenrigsminister opfordrer kommunerne til at gøre fuldstændig det samme, som ligger i det her lovforslag.
Så længe det er kommunerne, der vælger at gøre det, er det i orden, men når det er lovgivning, er det ikke i orden; er det ikke korrekt forstået?
Marianne Jelved (RV), 2002-04-12:
Nej, det er ikke korrekt forstået.
Men hvis den gør, kan jeg garantere fru Lillelund Bech, at den daværende regering med en radikal undervisningsminister - og der var enighed imellem partierne i regeringen - ville skaffe lovhjemmel, så man undgik at skulle udlevere karakterer.
Og det ved fru Lillelund Bech ganske godt.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-04-12:
Sådan overordnet set
kunne Kristeligt Folkeparti godt være enig i intentionerne i det lovforslag, for vi vil gerne sætte fokus på kvaliteten af undervisningen på landets skoler og uddannelsessteder og dermed arbejde for at sikre høj kvalitet i uddannelserne. Vi finder da også, at det er vigtigt med åbenhed og gennemsigtighed, som jo betyder, at borgerne kan blive velinformeret om de enkelte skolers og uddannelsessteders læseplaner, fagudbud og pædagogiske udgangspunkt.
Om det, lovforslaget lægger op til, at alle skoler og uddannelsesinstitutioner skal have en hjemmeside, hvor der skal indgå nogle af de her klare, specifikke krav om informationer om netop pædagogik, værdigrundlag, timetal osv., kunne vi i princippet godt sige: Det er fint.
Mange steder har man jo allerede denne information.
Friskoler, efterskoler har jo netop i kraft af deres udgangspunkt oplyst om disse specifikke ting, om værdigrundlag og pædagogik, i årevis, for det har været en del af deres virkelighed.
I lovforslaget vægtes karaktergennemsnittet for det enkelte år særligt, og det er jo faktisk den eneste objektive, sammenlignelige parameter, der hermed bliver gjort offentligt tilgængelig og netop med fare for, at det så lige præcis bliver det, man fokuserer på og tager op og siger: Nå, der kan vi se, hvad der er godt, og hvad der er skidt.
Men isoleret set kan et karaktergennemsnit ikke give et billede af den faglige kvalitet på skolen.
Det er jo ikke et eksakt udtryk for undervisningens kvalitet, så den del af lovforslaget kan vi ikke tilslutte os på nogen måde.
Nej, det, der er vigtigt med hensyn til at sikre kvalitet, er, som der faktisk også står i lovforslaget,
når skoler og institutioner får mulighed for at lære af hinanden gennem dialog og spredning af gode erfaringer og ved at fremme skolernes bevidsthed om kvalitet.
Men hvordan denne kvalitative udvikling skal ske, bliver selvfølgelig ikke anvist i lovforslaget, og det mener jeg ellers er det, der er kerneområdet.
Det er her, vi skal have fokus.
Det er her, det er interessant.
Det er måden at opnå kvaliteten.
Og jeg må sige, at med dette lovforslag tror jeg ikke intentionerne bliver nået, for det her lovforslag arbejder ikke for at sikre en høj kvalitet i uddannelserne.
Vi synes som sagt, det er vigtigt med kvalitet og fokus, men det er endnu mere vigtigt, hvordan vi så opnår det.
Og det her lovforslag lever ikke op til de intentioner, som regeringen sådan set har på området.
Vi opnår ikke kvaliteten ved bare at lægge karakterer og evalueringer ud på nettet.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-12:
Ja, det er jo en del af regeringens og især Venstres nysprog, vi er udsat for her.
Ministeren siger: Så høj kvalitet i undervisningen som muligt, stille krav på et mere kvalificeret grundlag.
Jamen hvem i alverden er imod det?
Det er der jo ikke nogen mennesker i det danske samfund, der kan være imod.
Derfor bliver jeg så nødt til at spørge: Hvordan måler regeringen kvalitet?
Hvad har karaktererne med kvalitet at gøre?
Hvad er det, der udtrykker kvalitet i skolens hverdag og skolens arbejde?
Hvorfor må Politiskolen og forsvarets uddannelse af personale ikke være en del af den øgede kvalitet?
Hvorfor må vi ikke få et vide, hvad forsvarets personale får i karakter i engelsk, i samfundsfag?
Det har jo ikke noget med sikkerhed og hemmelighed at gøre.
Og det er en yderligere statsliggørelse, fordi det er en ensretning af oplysningerne, og det er en kontrol, jf. § 4 i lovforslaget.
Ellers må ministeren fjerne § 4.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-04-12:
Nu synes jeg faktisk, der kom en klar melding fra ministeren
om, hvordan man måler kvalitet, og hvordan man afgør, om der er A- og B-skoler, for ministeren sagde heroppefra, at jeg mente, at der allerede var A- og B-skoler i forvejen, fordi vi godt ved, hvor de dårlige karakterer gives.
Ja, undskyld mig, men jeg måler altså ikke skoler på, hvordan karakterer gives, om der er høje karaktergennemsnit eller ej.
Jeg måler, om en skole er god eller ej, ud fra om man er i stand til at få det bedste ud af de kompetencer, et barn har.
Derfor giver karaktergennemsnittet overhovedet ingen mening for mig med hensyn til at se, om det er en god eller en dårlig skole.
På den måde deler jeg ikke op i A- og B-skoler.
Ministeren talte om det, som jeg også var inde på, nemlig de sociale skel, at der er sociale skel i det danske samfund, og dermed er der forskel på, hvilke karakterer man får.
Det er meget afgørende for karaktergivningen, hvor stor en uddannelse barnets forældre eksempelvis har
, og det er vi interesseret i at bryde op i.
Jeg vil gerne spørge ministeren, hvordan regeringen vil sikre, at det ikke bliver som i andre lande, hvor man netop har A- og B-skoler, hvor de forældre, der er ressourcestærke, sender deres unger derhen, hvor der er høje karaktergennemsnit.
I alle andre lande, der offentliggør karakterer, er der kommet det skel; man skaber skoler for de ressourcestærke forældres børn og skoler for de andre.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-12:
Det er en hel nødvendighed, det er en selvfølgelighed.
Det gør man da selvfølgelig, det manglede da bare, og jeg bliver da selv evalueret hele tiden, enten af mig selv eller af andre.
Sådan foregår det jo.
Men spørgsmålet er: Hvad er det, man gør det med?
Der er ikke noget, der er lettere end at sætte et syvtal på noget.
Det er meget sværere at begrunde, hvorfor det er et syvtal, og sværere at begrunde, hvorfor et syvtal kan blive et ottetal eller det, som syvtallet eller ottetallet står for.
Det er det, der er det centrale, og det er derfor, at fokusering på tal, som er objektive - ikke i betydningen sand, men konstaterbare - kan være farlig i forhold til alt det, som ikke er objektivt, nemlig ikke så let konstaterbart.
Så har jeg et spørgsmål, som jeg også stillede før, med hensyn til de frie skoler: Hvorfor skal de være omfattet?
Hvorfor skal de skoler, som i dag har hjemmesider og fortæller om alt det, de laver, være omfattet?
De konkurrerer på det frie marked, og de synes ikke, det er nødvendigt at skrive karakterer.
Hvis de gjorde det, så lad dem dog gøre det, men hvorfor skal de tvinges til det?
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-12:
Jeg kan sige til hr. Aage Frandsen, at den helt store evaluering af hr. Aage Frandsens indsats finder jo sted minimum hvert fjerde år.
Selvfølgelig skal de frie skoler være omfattet af forslaget om åbenhed og gennemsigtighed, for de frie skoler spiller en væsentlig rolle i hele uddannelsesbilledet, og vi vil nøjagtigt som i de andre skoleformer sikre kvaliteten gennem åbenhed og gennemsigtighed omkring de frie skoler. Så vil jeg sige til såvel fru Marianne Jelved
som fru Pernille Rosenkrantz-Theil, at vi tror på, at vi sikrer en bedre kvalitet gennem åbenhed og gennemsigtighed, og det er jo præcis det, dette forslag handler om.
Jeg kan ikke dy mig for at vende tilbage til den ordveksling om karakterer, der var mellem hr. Thomas Adelskov og fru Gitte Lillelund Bech tidligere på formiddagen.
Jeg vil spørge fru Marianne Jelved, om det er sådan, at fru Marianne Jelved mener, at karaktererne slet ikke skal anvendes hverken i folkeskolen, i gymnasiet eller i den øvrige del af uddannelsessystemet?
Det må jo være en naturlig konsekvens af det meget, meget væsentlige og store spørgsmålstegn, som fru Marianne Jelved sætter ved værdien af karakterer.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-12:
Jo, jeg går ind for, at der er karakterer i det omfang, vi kender det i folkeskolen i dag.
Det er en del af bl.a. 1993-loven, og den har Det Radikale Venstre jo fuldt ud tilsluttet sig.
Jeg er ikke imod karakterer, heller ikke i folkeskolen i det omfang, vi kender det i dag.
Det er slet ikke det, der er spørgsmålet.
Spørgsmålet er, og det svarede ministeren
Hvordan måler man den?
Det har vi ikke fået svar på.
Ministeren siger, at regeringen vil sikre kvalitet gennem åbenhed og gennemsigtighed.
Hvordan sikrer man det gennem åbenhed og gennemsigtighed, og hvad har karakterer med kvalitet at gøre?
Hvordan definerer regeringen kvalitet i folkeskolen, og hvordan kan den måles og sammenlignes?
Det er det store spørgsmål, som vi har efterlyst svar på gang på gang på gang efter den nye regerings tiltrædelse, og vi har endnu ikke fået svar.
Thomas Adelskov (S), 2002-04-12:
Jeg vil godt spørge ministeren, om ministeren ikke er enig i, at karaktererne er udtryk for et øjebliksbillede - et øjebliksbillede, som hverken siger noget om den enkelte elev, om klassen eller om undervisningen som sådan.
Spørger man i Dansk Industri, siger de til os: Vi har et stort problem med at rekruttere ingeniører.
Spørgsmålet er, om en af grundene til det ikke er, at vi i vores uddannelsessystem er for dårlige til at belønne de sider hos børnene, hvor der er nysgerrighed efter at finde ud af, hvordan ting fungerer, hvordan man skaber, og hvordan man udvikler og kreerer.
De sider belønner vi ikke.
Det, jeg frygter - og kan ministeren ikke bekræfte, at det kunne være en hæmsko ved dette forslag? - er, at karaktererne, de målbare instrumenter og de målbare ting kommer endnu mere i fokus.
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-12:
Jeg synes, det var rart at få slået fast, at fru Marianne Jelved ikke er imod karakterer.
Jeg forstår så bare, at karaktererne skal være en velbevaret hemmelighed.
Det mener jeg ikke.
Jeg mener, at karaktererne kan være en del af det dialogværktøj, som det her lovforslag omhandler.
Et dialogværktøj til brug for - nu taler vi om grundskolen - brugerne af folkeskolen, det vil sige forældrene, det vil sige skolebestyrelsen og det vil sige den politiske ledelse, kommunalbestyrelsen, forstået på den måde, at er der en skole, hvor man åbenlyst kan se, at det halter, har man som forældre et værktøj til at banke i bordet med og sige: Her må der sættes ind, her må der sættes ind på den ene eller anden måde.
Endelig får vi med forslaget her også mere åbenhed omkring de forskellige metoder ude i folkeskolen.
Med det ønsker vi, at man skal kunne lære af hinanden og kende hinandens gode resultater.
Der er en mangfoldighed uden lige ude i folkeskolen, som jeg ved, fru Marianne Jelved sætter lige så stor pris på, som jeg gør.
Vi er bare i en situation, hvor den mangfoldighed ikke spredes med den hastighed, som i hvert fald jeg kunne tænke mig.
Der er ingen grund til, at man sidder rundtomkring og skal opfinde den dybe tallerken to gange, hvis den allerede er opfundet på en anden skole.
Så vil jeg sige til hr. Thomas Adelskov: Jeg er udmærket bevidst om karakterernes, jeg vil ikke sige mangler, for jeg er tilhænger af, at vi bruger karaktersystemet.
Men der er jo både plusser og minusser, og det er præcis derfor, at vi med forslaget her lægger op til en bred palet af oplysninger, som de forskellige institutioner skal give for at give et helhedsbillede af institutionen, af skolen, og jeg synes ikke, det skal være nogen velbevaret hemmelighed, hvad karakterniveauet er på den enkelte skole.
Helle Sjelle (KF), 2002-04-12:
Jamen nu indebærer forslaget jo netop en mulighed for, at skolerne kan lægge alle de informationer ud, som de føler er relevante.
Og der synes jeg da, det ville være meget relevant for den pågældende skole, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil giver som eksempel, at sørge for at få de her informationer ud.
Så kan man selvfølgelig spørge sig selv: Jamen hvad er det så, der gør denne her skole attraktiv?
Man kunne måske også vende det om og sige: Denne her skole har sådan nogle problemer; det kunne være, at denne her skole skulle se på, hvordan og hvorledes man kunne få løst de problemer.
Jeg tror, man skal lade være med at se på det som begrænsninger, men som muligheder, at man faktisk får mulighed for at lægge de her ting ud.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-04-12:
Jeg vil gerne spørge De Konservatives ordfører, hvordan det er med de skoler, hvor man ved, at den sociale sammensætning er meget skæv.
Altså hvis vi nu antager, at vi har en skole, hvor den sociale sammensætning er meget skæv og man har en meget stor gruppe, som har vanskeligheder socialt og vanskeligheder fagligt.
Hvis denne skole så sætter meget fokus på netop det, at de har denne gruppe og har et meget stort timetal og meget lave klassekvotienter netop for at kunne imødegå de problemer, de vil have på denne her skole, hvordan vil denne lovs sammensætning vise det på den hjemmeside, man gerne vil have etableret?
For det er jo sådan, at netop timetal og lave klassekvotienter ikke er nogen af de ting, som bliver nævnt, som skolerne skal fremvise.
Min bekymring går på, at dette lovforslag lægger op til, at denne skole selvfølgelig vil have et lavere karaktergennemsnit end andre skoler, og jeg kan ikke rigtig se, hvordan De Konservative og Venstre mener, at denne skole så vil komme til at fremstå som det sted, man skal sende sine børn hen, hvis de f.eks. har problemer med indlæringen.
Helle Sjelle (KF), 2002-04-12:
I Det Konservative Folkeparti ønsker vi, at vi her i Danmark har en høj kvalitet i vore uddannelser.
Og vi er også af den opfattelse, at gennemsigtighed og åbenhed er vigtige redskaber til at nå det mål.
Derfor er Det Konservative Folkeparti også meget positivt over for det af undervisningsministeren fremsatte forslag. Indholdet er noget, vi faktisk har ventet længe på, og som vi har kæmpet hårdt for at få indført.
Forslaget indebærer, at skolerne skal offentliggøre karaktergennemsnit.
Det giver en stor transparens i forhold
til de faglige præstationer på den enkelte uddannelsesinstitution.
Det er vi glade for.
Men det er vigtigt at fremhæve, at karaktererne ikke får lov til at stå alene.
Skolens fagudbud, læseplaner, værdigrundlag, pædagogiske udgangspunkt, karaktergennemsnit, evalueringer og andet, som kan være af betydning for kvaliteten i skolens undervisning, skal også offentliggøres.
Alt i alt skulle det give forældre og elever en god mulighed
for at vurdere den enkelte skole.
Men man kan naturligvis spørge: Hvorfor er det her nødvendigt netop nu?
Det kan der efter min mening være flere årsager til.
En meget væsentlig grund er, at vores samfund er blevet mere vidensfokuseret, end det nogen sinde har været før.
Færre og færre job kan i dag bestrides uden nogen form
for boglig uddannelse.
Tænk blot på, hvor afhængige vi er blevet af gode it-kundskaber i både arbejds- og privatlivet.
Vi skal naturligvis kunne honorere de krav for at kunne følge med i en ganske voldsom international konkurrence.
Der er i den konkurrence ikke ret stor plads til at begå fejl, og derfor kan vi efter Det Konservative Folkepartis mening ikke undvære den måling, som forslaget her indebærer.
Men vi vil gerne give forældrene og naturligvis deres børn mulighed for at vælge skoler, hvor de føler sig trygge, fordi de kan få viden om skolens kvaliteter inden for de forskellige områder, jeg har nævnt.
Men det skulle også gerne kunne give de lidt ringere placerede skoler et godt incitament til at kridte skoene og forbedre resultaterne.
Den øgede gennemsigtighed og åbenhed skulle gerne give skolerne en mulighed for at konkurrere, og det forventer vi også i høj grad vil ske, men vi forventer også en mulighed for at inspirere hinanden og derigennem skabe en bedre kvalitet.
Den åbenhed og gennemsigtighed ser vi som et middel til og mulighed for at skabe et bedre uddannelsessystem.
Det giver alle en bedre mulighed for at vurdere den enkelte institution og foretage sine prioriteringer.
Vi håber, at hele denne øvelse er med til at forbedre kvaliteten i vores uddannelsessystem, og derfor støtter vi forslaget.
Louise Frevert (DF), 2002-04-12:
Efterhånden som min læsning af lovforslaget skred frem, må jeg indrømme, at jeg blev mere og mere begejstret.
Det er klart, at det primære i dette forslag for alle interessemæssigt har været offentliggørelse af karaktergivning, men som lovforslaget nu er udformet, er der, så vidt jeg kan se, kommet en vældig god løsning på problemet, og loven vil komme til at leve fuldt op til dens intention. Dog vil vi i Dansk Folkeparti følge loven nøje for at vurdere, om det skal være tvang at offentliggøre karakterer, eller om det på sigt skal gøres frivilligt.
Vi vil under udvalgsarbejdet diskutere dette og eventuelt foreslå en evaluering efter 3 år.
Jeg vil dog fremhæve et høringssvar, som jeg synes har givet stof til eftertanke.
Nu skal det jo ikke være nogen hemmelighed, at jeg i mange år har haft en dialog med Skole og Samfund, men det høringssvar, som Skole og Samfund har fremsendt, indeholder rigtig mange gode ideer, bl.a. at man skal lægge skolernes regnskaber ud på hjemmesiden.
Desuden må det siges, at dette lovforslag endelig tager højde for, at der er en erkendelse af, at vi er i fuld fart ud ad teknologiens landevej; internettet, computeren er simpelt hen fremtiden.
Et andet forbehold har været, at lovforslaget skulle træde i kraft allerede den 1. juli 2002, men det har man nu imødekommet sådan, at loven først træder i kraft den 1. juli 2003, og det synes jeg giver skolerne tid til at kunne implementere systemet i deres virksomhed.
Som der ganske rigtigt står i »Sammenlignelig brugerinformation« fra Indenrigsministeriet, har mange skoler allerede nu hjemmesider, og efter den lov, der blev gennemført i december 2000, har mange skoler allerede benyttet sig af dette, og det kan nu kombineres.
Den angst, der har været fra interessenternes side for vedtagelse af denne lov, tror jeg ganske simpelt godt vi kan stryge.
Efter alt at dømme er dette et skridt i den rigtige retning og et hip til, at vi har erkendt, at vi lever i et snart højteknologisk samfund.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-04-12:
Det her lovforslag har jeg ventet med længsel på at vi kunne komme til at behandle.
Forslaget er nemlig baseret på et beslutningsforslag fra Venstre og Det Konservative Folkeparti, og efter regeringsskiftet er det selvfølgelig skønt at have mulighed for endelig at kunne gennemføre vores politik på området.
Gennem de seneste år har vi set en stigende globalisering, hvor viden er en stærk konkurrenceparameter, og specielt evnen til hurtigt at kunne tilegne sig ny viden er vigtigere end nogen sinde før.
Åbenhed og gennemsigtighed er efter vores mening
forudsætninger for et frit skole- og uddannelsesvalg og er også med til at sikre et effektivt elev-, studenter- og forældredemokrati.
Derudover giver det uddannelsesinstitutionerne mulighed for at lære af hinanden
Indhold eller kvalitet af en uddannelsesinstitution tegnes eksempelvis ikke af karakterer alene, men kan illustreres ved en samlet offentliggørelse af en række nøgleparametre.
Vi ønsker således, at hver uddannelsesinstitution kort sagt viser, hvad den kan, vil, gør og står for.
Og lovforslagets krav om gennemsigtighed og åbenhed på de i forslaget nævnte parametre ser vi præcis som et udtryk
for dette: kan, vil, gør og står for.
Danmark er indtil vedtagelsen af lovforslaget det eneste land i OECD, hvor en lov beskytter mod offentliggørelse af væsentlige kvalitetsparametre, eksempelvis karakterer.
Det er også vigtigt for os i dette tilfælde at pointere, at offentliggørelse af karaktergennemsnit ikke må give mulighed for identifikation af de enkelte elever. Endelig vil jeg med det samme imødegå eventuel kritik
fra oppositionen, der går på, at åbenhed og gennemsigtighed i uddannelsessektoren vil betyde, at alle flytter deres børn fra skole til skole afhængigt af det enkelte års offentliggørelser.
Det er for mig at se at undervurdere forældrene, hvis nogle politikere tror, at forældrene gang på gang vil lade deres børn skifte skole med alt, hvad det indebærer.
I dag diskuteres den enkelte skoles kvalitet over køledisken i supermarkedet.
Det sker ofte, uden at debattørerne har en reel viden om, hvad skolen kan, vil, gør eller står for.
Diskussionen er baseret på rygter og formodninger.
I fremtiden vil diskussionen om den enkelte skoles prioriteringer kunne ske på en saglig baggrund, og det hilser vi i Venstre velkommen.
Vi kan derfor uden forbehold støtte lovforslaget.