Helge Sander (V), 2002-11-29:
Det er vigtigt, at spørgsmål, der vedrører centrale etiske problemstillinger, også bliver sat til debat her i Folketingssalen.
Allerførst er det måske på sin plads at definere, hvad begreberne kloning og voksenkloning egentlig dækker over.
Ved kloning af dyr forstås den proces, der finder sted, når der ved ukønnet formering frembringes et eller flere dyr, som er genetisk næsten ét hundrede procent identiske med hinanden eller med et andet allerede eksisterende dyr.
Kloning kan finde sted på to måder, for det første ved embryonal kloning.
Det er vigtigt at understrege, at embryonal kloning af dyr ikke er omfattet af den del af folketingsbeslutningen fra 23. maj 1997, som vi diskuterer her i dag.
Embryonal kloning finder sted, når det befrugtede æg på et meget tidligt stade er blevet delt i to eller flere celler.
Den anden metode til kloning af dyr kaldes voksenkloning.
Ved voksenkloning dannes der en klon af et allerede eksisterende dyr.
Voksenkloning finder sted, når en celle fra et allerede eksisterende dyr overføres til en ægcelle, hvor cellekernen er blevet fjernet, dvs. at der foretages en såkaldt kernetransplantation.
Derved består ægcellens kerne udelukkende af arvemassen, det såkaldte dna, fra det allerede eksisterende dyr.
Senere i æggets udvikling implanteres det i livmoderen på et rugemoderdyr.
Det dyr, der udvikles i livmoderen, er genetisk næsten identisk med det allerede eksisterende dyr.
Det er denne form for kloning af dyr, voksenkloning, som er omfattet af den del af den motiverede dagsorden, som er hovedpunktet her i dag.
Baggrunden for debatten går jo tilbage til nyheden om det klonede får Dolly, hvilket førte til, at Folketinget den 22. maj 1997 havde en forespørgsel om emnet.
Dagen efter vedtog Folketinget den motiverede dagsorden om bl.a. at begrænse voksenkloning.
Der har siden kun været gennemført to forsøg med voksenkloning af dyr i Danmark.
I det ene forsøg valgte Danmarks JordbrugsForskning i 2001 at afbryde drægtigheden med en klonet kalv ved kejsersnit i slutningen af syvende drægtighedsmåned.
Baggrunden herfor var, at forskningscenteret ved henvendelse til Fødevareministeriet havde fået oplyst, at drægtigheden ikke måtte resultere i færdigudviklede dyr. I januar 2002 blev emnet igen aktuelt efter en debat startet af forskere ved Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole og Danmarks JordbrugsForskning.
På den baggrund igangsatte vi i foråret 2002 et tværministerielt udredningsarbejde, hvor bl.a. de anvendelsesmæssige, etiske og retlige forhold omkring dyrekloning skulle gennemgås.
Arbejdsgruppen, som havde deltagelse af embedsmænd fra Fødevareministeriet, Justitsministeriet og Videnskabsministeriet, havde deres sidste møde den 1. november 2002, og der foreligger nu et fællesnotat om kloning af dyr.
Her i efteråret har rektor for Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole oplyst om det andet forsøg med voksenkloning af kvæg, at den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole havde tre kvier, som var drægtige med voksenklonet afkom.
Vi har nu fået oplyst, at de to kvier, som havde termin den 24. december 2002, har fået afbrudt deres drægtighed i går.
Den sidste kvie er stadig væk drægtig med termin den 7. januar 2003, og her har vi fået oplyst, at drægtigheden vil blive afbrudt 4 uger før, altså midt i december.
Og det er altså dér, vi står i dag.
Regler om genteknologiske tiltag på dyr er begrænset til, hvad der generelt kan udledes af dyreværnsloven, af dyreforsøgsloven samt af lov om miljø- og genteknologi.
Der er således ingen specifikke retsregler, der tager højde for de problemstillinger, som kloning af dyr kan indebære.
Den tidligere regering valgte således ikke at præcisere lovgrundlaget som opfølgning på den motiverede dagsorden fra 1997.
Omkring de etiske forhold, der gør sig gældende ved voksenkloning, foreligger der nye udtalelser fra Det Etiske Råd og Dyreetisk Råd.
Begge siger generelt, at de er positive over for, at forsøg med voksenkloning resulterer i færdigudviklede individer.
Det Etiske Råd konkluderer bl.a. følgende: »Da der kan være en legitim forskningsmæssig interesse i at gennemføre forsøg med dyrekloning, som muligvis kunne yde et bidrag til skabelse af nye lægemidler m.v., finder
Det Etiske Råd, at det ikke længere er meningsfyldt at fastholde et forbud mod, at forsøg med dyrekloning resulterer i færdigudviklede individer, med det argument, at sådanne forsøg vil åbne for menneskekloning
Sagt på en anden måde mener Det Etiske Råd dermed, at glidebaneeffekten mod menneskekloning ikke længere er et argument for at hindre fødslen af voksenklonede dyr.
Og dette synspunkt kan jeg støtte.
Dyreetisk Råd udtalte i april 2002, altså i år, at det kan være etisk acceptabelt at anvende dyrekloning som led i forskning, der kan bidrage til ny viden, som er af vital betydning på ikke mindst det medicinske område.
Samtidig vil rådet gerne understrege, at det forhold, at kloning kan virke etisk anstødeligt, stiller særlige krav om omhyggelighed i vurderingen af forskningens væsentlighed og relevans. Jeg har derfor noteret mig, at såvel Det Etiske Råd som Dyreetisk Råd generelt ser positivt på forsøg med voksenkloning, der kan resultere i færdigudviklede individer.
Sluttelig vil jeg gerne komme ind på, hvorfor det er vigtigt for forskningen og dermed også for de fremtidige perspektiver i sygdomsbehandling af mennesker, at forsøg med voksenkloning resulterer i færdigudviklede individer.
Først og fremmest vil fødslen af klonede dyr kunne give forskerne en basal viden om kloning, og det er centralt for overhovedet på længere sigt at kunne vurdere, om kloningsteknikken er anvendelig.
Fødslen af klonede dyr kan derfor på længere sigt medvirke til udvikling af nye behandlingsmuligheder for syge mennesker.
Endelig kan det virke lidt besynderligt specielt set ud fra et dyrevelfærdssynspunkt, når det nu engang er tilladt at foretage voksenkloning, at dyrene så ikke må få lov til at leve.
Jeg synes derfor fortsat, det er naturligt, at forsøg med voksenkloning må resultere i færdigudviklede individer.
Det er derfor min og regeringens holdning, at et lovforberedende udvalg bedst vil kunne give Folketinget det nødvendige beslutningsgrundlag, idet den tværministerielle arbejdsgruppe om dyrekloning allerede har fremlagt de centrale problemstillinger på området
Forhandling