runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ove Hygum (S), 1999-12-07:
Jeg tror, jeg har forstået hr. Kristian Jensens spørgsmål, men det er ikke sikkert, hr. Kristian Jensen deler den opfattelse, når han hører mit svar, men det får vi se. jeg vil henholde mig til mit første svar og sige, at jeg vil ikke gå ind i en vurdering af en konkret sag, der stadig løber, og derfor vil jeg heller ikke tage stilling til de beløbsstørrelser, hr. Kristian Jensen anfører i sit spørgsmål.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kristian Jensen (V), 1999-12-07:
Mit spørgsmål er så blot til arbejdsministeren: Hvad finder arbejdsministeren er et rimeligt forhold mellem mål og midler, når det drejer sig om en virksomhed, der i øjeblikket har 5-6 ansatte?
Er det et tab på 1 mio. kr.?
Er det et tab på 10 mio. kr.?
Hvor højt skal vi op for tab ved f.eks. manglende levering af kartofler og dermed ødelæggelse af værdierne?
Hvor højt skal vi op, for at det rimelige forhold ikke længere er til stede?
Ove Hygum (S), 1999-12-07:
Den konflikt, hr. Kristian Jensen henviser til, har netop været draget ind i Folketingets sagsbehandling de 2 foregående uger, og dengang som nu vil jeg undlade at tage stilling til den verserende sag og henholde mig til, at sagen behandles i det fagretlige system.
Ole Stavad (S), 1999-12-07:
Jeg må sige til hr. Kim Behnke, at jeg har svært ved at se, at vi kan fastsætte en lavere rente end 2 pct. for det, der ligger ud over de 40.000 kr. Den kan næsten ikke blive lavere.
Jeg vil også gerne forklare, hvorfor den er så lav:
Hvis man tager fra midten af året og frem til 15. marts, som ville være det naturligt traditionelle, om jeg så må sige, så er det 2 pct. i forhold til 8½ måned, og det ville næsten være ublu lavt.
Så når vi fastsætter den til 2 pct. for de 2½ måned, hænger det sammen med, at en del af dem, vi her taler om, faktisk først får skattegælden sent på året.
Hvis det handler om eksempelvis en aktieavance eller en ejendomsavance, vil den lige så vel kunne indtræde i december som i januar eller juni, og derfor har vi taget hensyn også til den, der får skattebetalingen eller den forfaldne skat sent på året, sådan at den pågældende ikke skal have en urimelig behandling.
Derfor er procenten så lav som 2.
Jeg tror - med det kendskab, jeg har til hr. Kim Behnke, som jo er en af dem her i Folketinget, der godt kan regne procentregning - at vi ikke vil kunne blive uenige om, at det faktisk er overordentlig hensynsfuldt, og at det bliver svært at begrunde, at vi kan sætte det lavere end de 2 pct.
Så mon ikke vi skulle mødes inden tredjebehandlingen, så vi også kan få forslaget vedtaget med Frihed 2000's stemmer?
Det ville jeg glæde mig over.
Kim Behnke (FRI), 1999-12-07:
Ja, man skal passe på, at man ikke bliver for pædagogisk, særlig når man laver beløbssammenfald, sådan at man distraherer den, man spørger.
Det budskab, vi havde, var, at disse strandvejsryttere, som år efter år - som ministeren redegør for det - bliver ved med at komme med meget store beløb i efterbetaling, vil vi gerne have skal betale en rente, der måske oven i købet er højere end den, ministeren foreslår, hvorimod vi synes, at den almindelige, lille skatteborger, som har haft svært ved at overskue situationen i løbet af skatteåret, skulle have en lavere rente end den, ministeren foreslår, sådan at der er to rentesatser, og hvor man så lægger en beløbsgrænse.
Kim Behnke (FRI), 1999-12-07:
Kigger man på teknikken i dette lovforslag, er det overvejende positivt.
Vi støtter naturligvis, at datoen bliver flyttet fra den 15. februar til den 15. marts, og vi støtter naturligvis også ændringen af det maksimale rentefri fradrag ved indbetaling fra 25.000 kr. til 40.000 kr. Kigger man så på den del af forslaget, der drejer sig om renterne, troede jeg egentlig, Folketinget og skatteministeren havde en aftale om, at det er en dårlig idé at have absolutte rentesatser stående i en lovtekst.
Det er bedre at have en referencerente, og det har ministeren jo også præsenteret et lovforslag om.
Jeg synes, teknikken i det forslag måske var lidt omfattende.
Man kunne have valgt en reference til f.eks. diskontoen, men ikke desto mindre var det til obligationsrenten, så man ved jo godt i ministeriet, hvordan man skal gøre det.
Det er indlysende fornuftigt at gøre det, for kigger vi på den markedsrente, der er i øjeblikket, kan folk jo mere eller mindre bruge skattevæsenet som bank og sætte pengene ind dér og få dem bedre forrentet end nede i deres pengeinstitut, hvor de kun kan få 1/8 pct. i rente.
Men situationen kan jo ændre sig om 2 år eller om 5 år, så markedsrenten enten er højere eller lavere end den, vi kender i dag, og så skal vi til at ændre lovteksten en gang til.
Det var jo bedre, hvis der var en bestemmelse om, at man refererede til en beregningsrente, som havde reference til f.eks. obligationsrenten eller diskontoen, for så slap vi for at skulle ændre lovteksterne, fordi der står absolutte satser.
Så til selve det, der har givet en del bemærkninger, nemlig spørgsmålet om, hvilken rente man skal betale, hvis man skylder skattevæsenet penge.
Skal man have den mulighed, at man kan tilbageholde betydelige beløb og så, når sidste frist er ved at udløbe, aflevere dem kl. 12 på forfaldsdagen på en check med det resultat, at man har kunnet operere med pengene i temmelig lang tid?
Efter vores opfattelse kunne man f.eks. sige: Alt under de 40.000 kr., som er nævnt i forvejen, er til en forholdsvis rimelig rente; men hvis man har et beløb på over 40.000 kr. - måske endda betydeligt over 40.000 kr. - stående derhjemme, skal man komme til at betale en betragtelig rente, og den må gerne være så høj, at vi slipper for det misbrug, ministeren henviser til i fremsættelsen.
Vi synes faktisk, det ville være to teknisk kloge forbedringer af forslaget, og skulle ministeren heroppefra eller under udvalgsarbejdet give tilsagn om, at man kunne se på det, kunne det godt være, vi endte med at stemme for lovforslaget, selv om det politiske i forslaget gør, at der hældes ½ mia. kr. mere ned i statskassen.
Det er jo ½ mia. kr. mere til fædrelandets fordærv, og det er jo ikke det, vi har det bedst med.
Men ret skal være ret
: Hvis man kan få det tekniske ordentligt på plads, bør vi også støtte forslaget.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-12-07:
Vi er ikke med i nogen aftale, som forpligter os til at have en bestemt holdning til dette forslag; men sådan som forslaget foreligger, har jeg ganske megen sympati for det.
Jeg synes, det er rimeligt med fremrykningen af fristen for indbetaling fra midt i februar til midt i marts, for midt i februar er for tidligt af mange praktiske grunde.
Vi kan formulere det forskelligt, men jeg har faktisk sympati for den tankegang, der ligger bag.
Jeg vil lige yderligere regne lidt på, om balancen er helt rigtig.
Men mit udgangspunkt er som sagt positivt, og jeg regner med, vi stemmer for forslaget.
Poul Nødgaard (DF), 1999-12-07:
Jeg vil stille et spørgsmål fra det virkelige liv, som man siger.
Jeg har lige været til et større møde i Sorø og er lige kommet tilbage her til Christiansborg.
Der var en fremtrædende kommunalpolitiker, der på mødet kunne fortælle, at de såkaldte arbejdsmarkedsråd jo får tildelt en årlig bevilling, som er sikret over finansloven - det er også helt o.k. - med henblik på at bekæmpe ledigheden i de enkelte amter.
Det blev sagt, at når nu ledigheden er for stærkt nedadgående - det er den jo, og det skal alle roses for; hele Folketinget skal faktisk roses for den nedadgående ledighed - virker det ulogisk, at bevillingerne bliver ved med at stige på en eller anden måde.
Man fik som svar, når man forsøgte at bore i de ting - altså hvorfor det kan være, at arbejdsmarkedsrådene får så store bevillinger, når ledigheden går ned - at forklaringen er, at der er flere tunge ledige.
Men kan man uden videre købe en sådan forklaring?
Jeg vil godt spørge arbejdsministeren, om der i ministeriet - og det er ikke noget med jagt på nogen - er
fuldstændig tjek på, at de penge bliver brugt på en rimelig måde, som ministeriet på ethvert tidspunkt kan forsvare over for den danske befolkning
Det var såmænd i al beskedenhed og ydmyghed
Frank Aaen (EL), 1999-12-07:
Som det er fremgået af mine tidligere bemærkninger, er vi tilhængere af, at man i højere grad prøver at tilstræbe, at skatten betales på samme tid, som indkomsten modtages, som det er det normale i Danmark.
Det eneste, der bekymrer os ved lovforslaget - som vi har haft meget kort tid til at se på, fra vi havde aftalt principperne, til vi så det endelige forslag - er, om det er effektivt nok.
Derfor vil vi lige tage en enkelt vending under udvalgsarbejdet for at se, om det er stramt nok til at sikre, at der ikke fortsat kan spekuleres i, at man kan have
en stor skat, som man kan flytte rundt med.
Jeg går ud fra, at vi finder en løsning - enten er forslaget godt nok, eller også bliver vi enige om at lave det lidt om.
Men vi støtter i hvert fald intentionen, og vi vil også til sin tid stemme for det.
Sonja Albrink (CD), 1999-12-07:
Jeg skal på CD's vegne tilkendegive, at vi støtter forslaget.
Vi er med i aftalen, og det er som sagt et led i finansloven, så alt i alt et positivt tilsagn.
Klaus Kjær (DF), 1999-12-07:
Forslaget vedrører ændringer i forbindelse med restskat og overskydende skat på tre punkter.
For det første foreslås det, at den maksimale rentefri indbetaling af restskat pr. 1. juli forhøjes fra 25.000 kr. til 40.000 kr., og hvis man ønsker at indbetale mere end 40.000 kr., skal indbetaling af den del, der overstiger 40.000 kr., ske senest den 15. marts.
Der er således tale om, at man udskyder den frivillige indbetaling af dette beløb 1 måned, og det er i sig selv positivt.
Men til gengæld foreslås der et rentetillæg på 2 pct., når de samlede indbetalinger efter indkomstårets udløb overstiger 40.000 kr. For det andet foreslås der en nedsættelse af procentgodtgørelsen vedrørende overskydende skat for personer fra 3 pct. til 2 pct. og for selskaber fra 6 pct. til 4 pct. og en nedsættelse af restskattetillægget for selskaber fra 11,75 pct. til 10 pct.
Endelig foreslås der indført en variabel forrentning ved ikkerettidig betaling ved ansættelsesændringer og ved ansættelsesændringer på person- og selskabsskatteområdet.
Fremrykningen af frivillige indbetalinger skønnes at medføre et engangsprovenu på skønsmæssigt ½ mia. kr. i år 2000, og herefter skønnes forslaget at medføre et provenu for staten på 240 mio. kr. årligt.
Aage Frandsen (SF), 1999-12-07:
Jeg vil sige til hr. Flemming Hansen, at jeg havde mit første ordførerskab i dag lidt før kl. 14, og af de 16 sager, vi har behandlet, hvor der har været debat i dag, har jeg haft de 13. Jeg synes sådan set, jeg har gjort mit indtil videre, og derfor vil jeg nøjes med at sige, at det her forslag betragter vi som ganske pragmatisk.
Det er ikke ideologisk, og alligevel kan det igen lykkes for Venstre at få noget sådant puttet ind i det, fordi pengene skal blive hos borgerne.
Der er i virkeligheden ikke tale om, at det er en skat.
Det er noget med, at nogle låner nogle penge af staten eller betaler for sent eller kommer til at betale for tidligt og så tjener nogle penge.
Det er simpelt hen et spørgsmål om ganske praktiske ting - altså hvad der er rimeligt og ikke rimeligt - og alligevel ender det med, at Venstre kan finde det ideologiske skyts frem, nemlig at pengene skal blive i borgernes lommer.
Så var der alligevel noget fornuft til sidst hos hr. Kristian Jensen i retning af, at Venstre ikke havde været med
til at bruge pengene, og derfor ville man ikke opkræve dem.
Det er jo et godt synspunkt: Bruger man pengene, skal man også betale for tingene, og omvendt.
Det er også et synspunkt, der har været gældende for nogle partier under hele finanslovforløbet.
Det, vi tager ind, vil vi også være med til at give ud.
Der er en ansvarssammenhæng i den forbindelse, og det er sådan set meget dejligt, at hr. Kristian Jensen nu også har denne forståelse, for så er vi da enige om noget.
Flemming Hansen (KF), 1999-12-07:
Det er jo lidt ærgerligt, at det er sidste gang i dag, man skal være ordfører, men der er jo ikke noget at gøre ved det!
Vi synes, det er et interessant lovforslag, som flere har sagt, og der er ingen grund til at gennemgå elementerne i det.
Så er der jo noget, man kan være begejstret for, noget, som man synes er fornuftigt og godt, og noget, man er mindre begejstret for.
Man kan også sige, at der er tale om en rentetilpasning, som vi har oplevet det også på andre områder, der nævnes
direkte i ministerens skriftlige fremsættelsestale L 19. Jeg vil ikke tage stilling til nu, hvordan vi vil stille os, men jeg er lidt mere positiv over for det, end jeg fornemmer Venstre er, så jeg vil ikke udelukke, at det ender med, at Det Konservative Folkeparti undlader at stemme til lovforslaget.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-12-07:
Nu får vi jo så givetvis fra skatteministeren en oversigt
over disse indbetalinger efter skatteårets udløb, men det ser jo ikke helt tilfældigt ud, når der i kommune efter kommune er en række skatteydere, der indbetaler disse meget, meget store beløb.
Det synes jeg rent faktisk hr. Kristian Jensen skulle bidrage til at få stoppet, og det er faktisk også det, hr. Kristian Jensen kunne gøre ved at støtte det lovforslag her.
Kristian Jensen (V), 1999-12-07:
For det første er det således, at det her lovforslag ikke blot går ud på at fremskynde de indbetalinger.
Det er også en række ændringer af de procentsatser, som vi var inde på, hvor vi føler, at det er en sænkelse af en godtgørelse uden en tilsvarende sænkelse af den strafrente, der er, også for de personer, der måske utilsigtet er kommet til at skylde i skat.
En anden grund til, at Venstre ikke føler trang til at støtte netop det lovforslag, der ligger her, er jo, at det er en del af en finanslovaftale, og dermed har Venstre ikke været med til at bruge det provenu, der indkommer.
Derfor har vi ikke ønske om at støtte det, som det ligger her.
Når hr. Frank Aaen siger, at hvis man er enig i intentionerne, skal man naturligvis også støtte det, der foreligger her, så er det jo således, at selv om man kan være enig om intentionerne, kan man tit og ofte være uenig om midlerne.
Det gælder muligvis også i dette tilfælde.
Frank Aaen (EL), 1999-12-07:
Men for at vi kan få det belyst, vil jeg allerede nu bede om, at skatteministeren vil oversende os et regnestykke, der viser lidt om, hvor store beløb det ærligt talt drejer sig om, herunder hvor store beløb det f.eks. drejer sig om i de nordsjællandske kommuner, hvor jeg allerede har set tal, hvor vi runder millionen, ikke for enkelte borgere, men for alle borgere i kommunen som helhed, der betaler restskat, og hvor gennemsnittet er over en million.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-12-07:
Det kunne jo tyde på, at man ved det her lovforslag kunne ændre på den tilstand, og det synes jeg hr. Kristian Jensen skulle bidrage til ved at tilkendegive, at Venstre støtter lovforslaget.
Kristian Jensen (V), 1999-12-07:
Venstre føler, at det er vigtigt for vores skattesystem, at vi har en samtidighed i skattesystemet, og derfor vil vi selvfølgelig, hvis hr. Frank Aaen har konkrete forslag til ændring af det, kigge positivt på det.
Frank Aaen (EL), 1999-12-07:
Som bekendt bliver vi trukket i skat hver eneste måned, vi, der er lønmodtagere, men der er jo nogle, der har mange andre former for indkomst, og som dermed kan skyde skatteindbetalingen.
Der vil jeg spørge Venstres ordfører: Hvis det nu er sådan, at man kan se, at det i nogle kommuner er sådan, at skatteydere konsekvent udskyder skyldig skat f.eks. for 1 mio. kr. om året, konsekvent år efter år udskyder skat for 1 mio. kr. hvert år og på den måde skaffer sig en gratis kassekredit, vil Venstre så være indstillet på at kigge på det og måske lave reglerne om, så man ikke på den måde bare vilkårligt kan trække sin skattebetaling, for det kan lønmodtagere jo som sagt ikke?
Kristian Jensen (V), 1999-12-07:
Dette her er jo både et ganske spændende og interessant lovforslag at læse igennem.
Jeg tror, at for hver gennemlæsning, jeg har haft, har jeg fundet en ny krølle, men jeg skal ikke gå ind på dem alle sammen her. Jeg skal bare nævne et par stykker.
Fra Venstres side synes vi, det er positivt, at der sker en hævning af beløbsgrænsen til 40.000. kr.
Vi synes ligeledes, det er positivt, at man rykker grænsen fra den 15. februar til den 15. marts.
Men dermed er det positive også sagt for lovforslagets vedkommende.
På den negative side tæller, at man sænker godtgørelsen for overskydende skat fra 3 til 2 pct., uden at man samtidig sænker den strafrente, der er, hvis man har indbetalt for lidt skat.
Den vedbliver at være 7 pct. Ligeledes kan vi se, at der for selskaber er en mindre
nedsættelse af strafrenten end nedsættelse af renten for godtgørelse af overskydende skat
Den falder fra 6 til 4 pct., mens strafrenten kun falder fra 11,5 til 10 pct.
Man øger altså rentemarginalen her, og hvis det havde været et pengeinstitut, der havde gjort det, ville det have fået rasende kunder på halsen.
Provenu til staten er jo som bekendt penge op af lommen på borgerne, og det er Venstre heller ikke alt for tilfredse med i dette tilfælde.
Vi kan ikke støtte lovforslaget.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-12-07:
Fristen for indbetaling af restskat udskydes, og samtidig forhøjes loftet for skattefri indbetaling.
Så er det vel rimeligt nok, at hammeren til gengæld falder, såfremt man ikke overholder disse, skal vi sige, lidt lempelige vilkår.
Det synes vi er helt fornuftigt.
Der er både det sure og det søde i forslaget, samtidig med at der er et provenu til statskassen til gavn for finansloven.
Det Radikale Venstre kan støtte forslaget.
Ove Hygum (S), 1999-12-07:
Det er rigtigt, at vi i Danmark har brugt flere midler i de senere år til aktivering af arbejdsløse, og det gør vi bl.a., fordi vi som et led i den samlede EU-beskæftigelsesplan ønsker at gå i gang med en aktivering af den enkelte i form af uddannelsestilbud eller jobtræningstilbud på et langt tidligere tidspunkt end førhen.
I forbindelse med, at arbejdsmarkedsreformen blev gennemført sidste år,
Så sætter samfundet ind med tilbud om uddannelse eller jobtræning med henblik på hurtigst muligt at få den ledige tilbage i ordninger, der giver ny beskæftigelse.
Det er også rigtigt, som det blev anført i spørgsmålet, at de, det har været lettest at formidle ud i beskæftigelse, jo er dem, der er blevet formidlet først.
Derfor vil arbejdsformidlingens opgave i stigende grad være at formidle de sidste 153.000 tilbage på arbejdsmarkedet, og det vil i gennemsnit være mere omkostningskrævende. Vi er meget optaget af at højne kvaliteten i aktiveringsindsatsen, og derfor skal der senere i dag behandles lovforslag, der netop tager sigte på dels at give nogle nye redskaber og dels at øge fleksibiliteten i aktiveringspolitikken, så vi kan højne kvaliteten og få en større effekt af den aktivering, der gennemføres fra statens side.
Poul Nødgaard (DF), 1999-12-07:
Tak for svaret!
Det var ganske flot, men jeg vil godt lige spørge: Med hensyn til de mange kurser, der finder sted for ledige, går jeg ud fra, at ministeren og hans udmærkede embedsstab læser meget i aviserne om, hvor megen kritik - og jeg tror endda også berettiget kritik - der er af mange af de kurser med hensyn til indholdet.
Og jeg kunne godt lige tænke mig at høre en kommentar fra ministeren med hensyn til, om det er noget, man gør noget ved, for der er jo ikke noget, der er værre for en ledig, end at komme på et kursus, hvis vedkomende finder, at det, der sker, er komplet ligegyldigt.
Mit næste spørgsmål er vedrørende den aftale om finansloven, der nu er indgået.
Eller gør de det ikke, og hvorfor går de så ikke ned?
Ove Hygum (S), 1999-12-07:
Der var jo to spørgsmål, og på det første kan jeg svare kort: Vi har for måneder siden etableret et særligt overvågningsberedskab, der betyder, at vi tager konkret affære, hvis der offentligt rejses kritik af enkelte aktiviteter.
Vi har et meget højt aktivitetsniveau, og det kan ikke undgås, at der kan forekomme situationer, hvor en enkelt eller flere arbejdsløse finder, at det er svært at se perspektivet med aktiveringen.
Perspektivet med aktiveringen skal jo altid være, at den fører til beskæftigelse i den sidste ende, og det er det, vi bestræber os på at få endnu tydeligere frem.
Med formandens tilladelse kan jeg lige nå at svare på den sidste del af spørgsmålet: Det er rigtigt, at hvis kommunerne, amterne eller staten ansætter en række af de langtidsledige i de nye servicejob, vil det aflaste ressourceforbruget på aktivrammen.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-12-07:
Kristeligt Folkeparti kan ikke støtte dette forslag.
Vi synes ikke, det er rimeligt, som det her foreslås, at man ændrer reglerne ved dødsfald som beskrevet her.
Én ting er, at der indtræffer et dødsfald, men at man så hurtigt vil ændre skattereglerne i den situation, synes vi ikke er rimeligt.
Svend Auken (S), 1999-12-07:
Vores samfund er altså bygget sådan op, at ansvaret er fordelt, og det er elselskaberne, der har ansvaret.
Men jeg vil sige til fru Aase D. Madsen, at var der kommet en opfordring fra elselskaberne om inddragelse af det ene og det andet, f.eks. her i Sjællandsområdet, så ville den være besvaret imødekommende.
De har lagt vægt på selv at kunne løse denne her opgave, selv klare det i forhold til deres kunder.
Vi har tilbudt
Men jeg er enig med fru Aase D. Madsen i ét punkt - det håber jeg ikke ødelægger hendes selvforståelse - og det er, at vi naturligvis er nødt til at tænke igennem, hvordan vi i fremtiden - i meget sjældne tilfælde håber jeg - hvor vi bliver stillet over for en tilsvarende katastrofesituation, kan reagere mere effektivt, end vi som samfund har gjort i denne her situation.
Nu ved fru Aase D. Madsen udmærket, at det er elselskabernes ansvar.
Og vi samarbejder med elselskaberne for at tilrettelægge et bedre beredskab i fremtiden, og jeg synes faktisk, opgaven har været løst flot i det vestlige Danmark.
I det vestlige Danmark er vi nede på - hvad der selvfølgelig stadig er alt for mange - at vi har ca. 3.000 husstande, der er uden el.
I den virksomheds område, som fru Aase D. Madsen tidligere har siddet i bestyrelsen for, er det helt oppe på nogle og tredive tusind husstande, og det mener jeg er et bevis for, at det ikke er så let at generalisere om situationen, som fru Aase D. Madsen gør.
Jeg har ikke afvist at diskutere med elværkerne, om også
andre instanser kunne inddrages.
Jeg er umiddelbart tøvende over for hendes forslag om hjemmeværnet, men jeg synes gerne, jeg vil diskutere alle ideer, så jeg er ikke lukket over for noget.
Men det er elselskaberne, der har ansvaret, og det er de heller ikke løbet fra i denne her situation.
Aase D. Madsen (DF), 1999-12-07:
Vil det så sige, at ministeren ikke mener, at det danske forsvar er i stand til f.eks. i en krisesituation og en krigssituation at udbedre de ledningsnet, der går tabt i den anledning?
Jeg mener, det er aldeles forkasteligt, at ministeren i en katastrofesituation - for det er jo en katastrofesituation - bare sætter sig ned og kritiserer elselskaberne, fordi de ikke kan tage telefonen.
Jeg ved da godt, at der kan være brist, men det væsentlige i det er da at få strømmen tilbage.
Og for at få strømmen tilbage må man sende militæret eller hjemmeværnet ud med motorsave, og man må sende dem ud med kraner, der kan rejse master op, og man må sende dem ud med de der ingeniører og de der telegraffolk, som de har til at være elselskaberne behjælpelige med at sætte ledningerne op igen, sådan som de skal være. Jeg forstår på ministerens svar, at det ønsker ministeren ikke.
Svend Auken (S), 1999-12-07:
Det er en ordning, der skal sikre en dækning af amternes udgifter i forbindelse med de forskellige kategorier, men det er jo efter nogle hovedkategorier og ikke specificeret ud i forhold til den enkelte virksomhed, så det er et område, amterne har betydelig indflydelse på, og vi samarbejder med amterne omkring løsningen af denne opgave.
Men jeg vil nødig gå længere end det, og jeg vil måske gerne tale med en enkelt betroet medarbejder, inden jeg giver hr. Touborg et fyldestgørende svar. Hermed sluttede spørgsmålet.
Kristen Touborg (SF), 1999-12-07:
Jeg forstod det sådan, at ministeren oplyser, at amterne selv kan fastsætte gebyret i henhold til medgået tid, og jeg vil sådan set bare have bekræftet, at det er rigtigt forstået.