Peter Skaarup (DF), 2000-02-03:
Til fru Dorte Bennedsen vil jeg sige, at svaret er jo ja.
Vores principielle syn er, at man skal sidde inde på livstid, hvis man får en livstidsstraf.
Men så er det, jeg siger, at der godt kan være nogle tilfælde, hvor vi ser en opførsel, og hvor personen har en alder, hvor der er mulighed for, at vedkommende ikke skal sidde hele sin periode.
Men at konvertere en livstidsstraf, som der i det her forslag står, til, at man kan blive prøveløsladt efter 12 år, det er vi bestemt ikke med på. Dér har jeg så nævnt som et eksempel til forståelsen Palle Sørensen, der altså begik det her koldblodige mord på fire politibetjente ude på Amager.
Dér mener vi ikke, at personen skulle ud før tiden.
Det er han så på vej til at komme, og derfor er vi utilfredse med det system, der er i dag, som regulerer de her forhold.
Så er der hr. Søren Søndergaard, der spørger om en faktuel ting.
Hr. Søren Søndergaard fra Enhedslisten har det med også at spørge om meget faktuelle ting, som hr. Søren Søndergaard selv kan slå op i diverse statistikker.
Men for at svare på spørgsmålet kan jeg sige, at det her ikke har noget at gøre med, om kriminaliteten er mindre eller større i England, men det har noget at gøre med, at Danmark bliver betragtet som et land, hvor fængslerne er meget liberale, altså hvor man har gode forhold i forhold til, hvad man har i England.
Og det har sådan set ikke noget med kriminaliteten at gøre; det har noget at gøre med spørgsmålet om de forhold, man har i fængslerne, og det forslag, der er til behandling i dag, er et spørgsmål om, hvordan forholdene er i fængslerne.
Men jeg vil godt komme til det dér med strammere regler for udgange:
Sagen er jo den, at hvis man følger hr. Peter Skaarups retspolitik
, skal folk sidde både 4, 6 og 8 år, hvis de giver en et gok i nøden eller tilsvarende; den mildere vold skal straffes meget hårdt.
samtidig forstår jeg også, at hr. peter skaarup simpelt hen ikke ønsker, at de her mennesker skal have udgang.
Har vi ikke alle sammen et ansvar for at vise vores unge, at vi ikke under nogen omstændigheder kan acceptere den dér kriminalitet, således at det ikke bliver sjovt og spændende, hvad det er, de har lavet?
Mener hr. Peter Skaarup ikke, at man som ungdomsskoleleder har et eget ansvar, i stedet for at hr. Peter Skaarup hele tiden slår ud efter kriminalforsorgen?
Det mener Dansk Folkeparti, og det mener vi fortsat der skal være.
Og hvordan har personen det så efter 8 år uden at have været på udgang, spørger fru Anne Baastrup.
Altså det, vi siger med det her, er, at vi ønsker ikke, det skal være sådan, at man kan rende mere uden for fængslets mure, end man er indenfor.
Dér ser vi altså en situation, hvor visse fanger har fået adgang - f.eks. Jønke, som jeg nævnte som eksempel - til gang på gang at komme ud til foredrag osv. osv. på en måde, hvor det er krænkende for befolkningens retsbevidsthed. Jeg siger ikke, at man ikke skal have lov til besøge sin familie, det siger jeg ikke, men jeg siger, at de her udgange kunne justitsministeren og Folketinget have begrænset.
Derfor burde man fra regeringens side og også fra SF's side - de ville heller ikke støtte det -
have sørget for stramme op på de her ting.
At det så er rigtigt, at der er nogle ungdomsskoler og biblioteker, man også kunne kritisere, er en anden sag, men dér kan vi ikke med lovgivningen i hånden slå dem oven i hovedet.
Men vi kunne stramme reglerne for udgange over for en person som Jønke; det kunne vi.
Vi gjorde det ikke, fordi der ikke var flertal for det, bl.a. hos SF.
Så spørger hr. Søren Søndergaard, om vi ikke skulle finde en anden måde at straffe på, og det vil jeg bestemt ikke udelukke at der er brug for, men jeg siger bare, at hr. Søren Søndergaard tager det forkerte udgangspunkt.
Hr. Søren Søndergaard tager udgangspunkt i, at vi skal hjælpe forbryderne ud af det her.
Han tager ikke udgangspunkt i, at vi skal sørge for, at de lovlydige borgere, der bliver ramt af kriminalitet, også på tilfældig vis, bliver hjulpet.