Ole Glahn (RV), 2005-11-24:
Fra Det Radikale Venstres side er vi glade for, at vi har fået denne debat.
Vi havde gerne set, at det havde været før valget.
Vi har, ligesom det har afspejlet sig i de spørgsmål, der er stillet til de tidligere ordførere, den opfattelse, at den udligningsreform burde have været lavet for lang tid siden.
Vi mener, at meget af det, der er sket på det sidste, har været strategi fra regeringens side, hvor man har forsøgt at undgå den konflikt, der selvfølgelig vil komme, når man skal lave en udligningsreform.
Det er også sagt tidligere her i dag, at en udligningsreform jo er et nulsumsspil, og det vil sige, at der skal tages fra nogen og gives til andre, og det kan godt give meget uro, og det kan også give meget ballade i de politiske hjemlande.
Så det var hensigtsmæssigt, at det blev skubbet til den anden side af det kommunalvalg, vi netop har overstået.
Nu vil jeg ikke dvæle mere ved historien, men sige, at vi altså konstaterer, at vi er i en situation, hvor vi har udkantsområder her i landet, hvor kommunalbestyrelser er bragt i en situation, hvor de faktisk ikke kan få økonomien til at hænge sammen, sådan at de kan tilbyde borgerne nogle serviceniveauer, som der også her fra Folketingets side bliver stillet forventninger til borgerne om at man skal kunne opfylde ude i kommunerne.
Det vil sige, at man faktisk sidder med en umulig opgave.
Når jeg bl.a. hører indenrigsministeren, der på et tidspunkt for ikke så lang tid siden sagde, at man, hvis der var mere råderum til de kommuner, der nu skulle sammenlægges, sikkert ville bygge 98 nye rådhuse, så oplever jeg, at der er et gab mellem den virkelighed, der er herinde i Tinget og hos vores indenrigsminister, og den virkelighed, der er ude i kommunerne, hvor jeg har den ære også at sidde og arbejde med de her områder og også kommer til at sidde i disse sammenlægningsudvalg.
Det er virkelig sådan, at der er nogle kommuner, der er spændt meget hårdt for.
Der er store forskelle i dette land.
Vi har en pligt til at sikre, at de nye kommunalbestyrelser, der bliver lagt sammen, også får nogle muligheder for at arbejde, så de kan skabe nogle serviceniveauer for disse borgere, der er rimelige.
Det er nu sådan, som en borgmester engang sagde, at man, hvis man lægger 3-4 kommuner sammen, som har en stor fattigdom, ikke nødvendigvis bliver rigere af det.
Og det er faktisk situationen for nogle af disse udkantsområder.
Så det løses ikke ved, at vi er gået fra 273 kommuner til 98 kommuner.
Det er rigtigt, at der nogle steder bliver en intern udligning, men det vil fortsat være sådan, at der vil være nogle forskelle.
Så vi mener, at det er vigtigt, at regeringen laver den analyse.
Vi mener også, det er vigtigt, at regeringen viser, at der her i overgangsfasen skal være plads til, at kommunerne kan afholde de engangsudgifter, der kommer, men til gengæld skal man selvfølgelig også være indstillet på, at der skal gennemføres nogle rationaliseringer.
Det ved jeg man er i gang med, men man må forvente, at det kommer til at gå i den kommunale verden, ligesom det er gået i den private verden: Når man gennemfører sådan nogle ordninger, vil rationaliseringsgevinsterne først kunne vise sig på længere sigt.
Er ordføreren ikke enig i, at det, der blev ændret, var marginalt?
For langt størstedelens vedkommende lå det klart, hvor opgaverne skulle placeres, så man kunne godt på det grundlag have foretaget nogle beregninger, så vi ikke havde stået i den situation, som vi gør nu.