runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (KF), 2006-09-08:
Altså, nu skal vi huske på, at både Danmark og mange andre lande sideløbende med det her er i gang med at give bidrag til genopbygning af det sydlige Libanon.
Det er gået fuldstændig hen over hovedet på Enhedslisten, og det er beklageligt, men det er et faktum.
Derudover er det sådan, at Enhedslisten har det synspunkt, at resolutionen ikke er afbalanceret.
Det er fint nok, det kan Enhedslisten jo fremføre, når de er på talerstolen.
Det er et synspunkt, men det er et synspunkt, vi ikke deler, og så er den jo egentlig ikke længere.
Det er jo imponerende, at hr. Rune Lund kan blive ved med at stille det samme spørgsmål – men det er naivt.
Sagen er, at vi er uenige.
Så enkelt er det, og vi har i Det Konservative Folkeparti intet imod at være uenige med Enhedslisten på det her punkt.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2006-09-08:
Den 12. juli 2006 iværksatte Hizbollah et angreb på Israel.
3 dage efter ophørte kamphandlingerne på begge sider af grænsen.
FN-resolution 1701 betyder, at FN’s styrke i Libanon, kaldet UNIFIL, kan forstærkes med op til 15.000 personer.
Opgaverne for det forstærkede UNIFIL er bl.a. at overvåge, at våbenhvilen bliver overholdt; at støtte deployering af den libanesiske hær til det sydlige Libanon i takt med en tilbagetrækning af de israelske styrker; at assistere med udbringning af humanitær hjælp; at støtte Libanons etablering af en våbenfri zone syd for Litanifloden, så der ikke er bevæbnede personer eller militært materiel, som ikke tilhører regeringshæren eller UNIFIL; samt på anmodning fra den libanesiske regering at støtte grænsekontrol, der skal forhindre tilførsel af våben til Hizbollah og andre grupper i landet.
Det overordnede formål med FN-indsatsen er således at støtte den libanesiske regering i at sikre kontrol med hele landet, så fornyede kamphandlinger forhindres og der sikres rammer for en varig fredsløsning.
Et vigtigt element i UNIFIL’s varetagelse af opgaven er udsendelse af sømilitær kapacitet, der kan bistå med at håndhæve den af FN vedtagne våbenembargo.
Derudover skal UNIFIL’s flådestyrke indsamle efterretninger, så Libanon og FN bevarer et samlet overblik over situationen i området.
På denne baggrund støtter Venstre regeringens forslag om, at Danmark stiller med et sømilitært bidrag, der kan bestå af op til én korvet og to Standard Flex-skibe, altså maksimalt tre flådefartøjer, foreløbig med udsendelse i op til 3 måneder, men med mulighed for forlængelse.
Venstre mener, at det internationale samfund, herunder ikke mindst de europæiske lande, må påtage sig opgaven med at sikre fred og stabilitet i Libanon.
Danmark må påtage sig sin del af opgaven.
Hvis en krig får lov til at udvikle sig i Libanon, kan det få uoverskuelige konsekvenser, ikke alene for Mellemøsten, men også for os her i Europa.
Specielt finder Venstre det afgørende, at Libanons regering støttes i bestræbelserne på at genskabe kontrollen med hele landet, så det ikke længere kan lade sig gøre for Hizbollah og andre paramilitære grupper at skabe ustabilitet i Libanon og true sikkerheden i det nordlige Israel.
Venstre er derfor tilfreds med, at det danske flådebidrag udstyres med et robust mandat til magtanvendelse, så der aktivt kan sikres en effektiv kontrol med, at der ikke fragtes våben og andet militært materiel til Libanons havne.
Venstre tilslutter sig regeringens beslutningsforslag.
Rune Lund (EL), 2006-09-08:
Nu har ordføreren fra Venstre talt meget om Hizbollah og den militære magt, som Hizbollah har udøvet.
Så vil jeg spørge, om hr. Kristian Pihl Lorentzen er bekendt med, at den meget anerkendte menneskerettighedsorganisation Human Rights Watch har lavet en rapport, som konkluderer, at Israel har begået krigsforbrydelser i Libanon.
Var det ikke en idé at fokusere lidt på de meget massive krigsforbrydelser, der er blevet begået af Israel i Libanon?
Over 1.000 civile libanesere er døde, det er over ti gange så mange, som er slået ihjel af Hizbollahs raketter.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2006-09-08:
Når jeg nævner Hizbollah, så er det med udgangspunkt i FN-resolution 1701, hvor det klart bliver fastslået, at Hizbollah iværksatte et angreb den 12. juli; det er et faktum, som jeg tager udgangspunkt i.
Jeg har ikke forholdt mig til, hvilke kamphandlinger der foregik under de 31 dages fjendtligheder, men et er sikkert: Nu har vi FN-resolutionen, og det, der er opgaven for os nu, er at bistå FN og det internationale samfund med at få skabt fred i området; det er det, vi debatterer her i dag.
Rune Lund (EL), 2006-09-08:
Jeg synes ikke, hr. Kristian Pihl Lorentzen forholder sig særlig aktivt til, at der er blevet begået massive krigsforbrydelser i Libanon, det er dokumenteret, og at man derfor også bør forholde sig til og være meget kritisk over for Israel.
Men det er bare nogle dages krig, og der er 1.000 døde libanesere, og det vil hr. Kristian Pihl Lorentzen åbenbart ikke forholde sig til.
Det synes jeg er meget mærkeligt.
For det, det handler om, er – uanset FN-resolution – at man bliver nødt til at have en balanceret holdning til det her.
Ellers kan jeg garantere hr. Kristian Pihl Lorentzen for, at den resolution, der ligger her, bare bliver en lille pause i noget, som vil blive en krig, som bare fortsætter.
Så jeg synes, Venstre skulle overveje sin holdning til, hvordan man adresserer det her, at man måske skulle kritisere et land, som har begået massive krigsforbrydelser, noget mere, end Venstre åbenbart har tænkt sig at gøre.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2006-09-08:
Og den her operation iværksættes på grundlag af en FN-resolution, der er udarbejdet i overensstemmelse med den libanesiske regerings ønsker.
Derfor synes jeg, at hr. Rune Lund prøver at tage opmærksomheden lidt væk fra det, det handler om, nemlig at der nu er skabt en våbenhvile, og at vi nu skal sikre grundlaget for en varig fred, herunder en humanitær indsats og genopbygning af Libanon.
Jeg synes, at hr. Rune Lund skulle overveje, om ikke man skal gå ind og bakke FN’s resolution op, og derfor har jeg da også en forventning om, at Enhedslisten også kan bakke op om det her flådebidrag fra Danmarks side.
Frank Aaen (EL), 2006-09-08:
Det var da fantastisk at høre hr. Kristian Pihl Lorentzen sige, at vi nu skal bakke op om FN, når Venstre og regeringen sammen med Dansk Folkeparti gik i krig i Irak på trods af FN, uden en FN-beslutning.
Det er da en stor kærlighed til FN, der lige pludselig kommer frem, men det er åbenbart efter behov.
Men jeg kan sige, at i Enhedslisten har vi altid haft det sådan, at vi har taget stilling til tingene ud fra, hvad vi mente om dem, og ikke pantsat vores holdning hos FN eller hos andre.
Derfor er vi flere gange også gået imod ting, selv om FN har sagt det, for FN er jo et organ, hvor f.eks. USA har meget stor magt.
Vi har ikke tænkt os at støtte de der skibe, men det er ikke det afgørende.
Det, vi vil prøve at spørge til hos Venstre, er: Er Venstre indstillet på, at hvis ikke man ser på det her som en helhed og sørger for at få skabt en balance, sørger for at få kritiseret også de ting i Israel, der er, så bliver der kun en pause i krigen og ikke en fredsproces?
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2006-09-08:
Men ellers går jeg ud fra, at også Enhedslisten er enig i, at Libanons regering skal støttes i at genskabe kontrol med hele landet som basis for en varig fred, og det er det, det her handler om.
Det handler om, at vi går ind og hjælper med at sikre, at der ikke kan tilføres flere våben til Hizbollah og andre grupper, som kan skabe ustabilitet i landet.
Det er sagens kerne i det her.
Det tror jeg også Enhedslisten ved, men det er, som om man er i gang med udenomssnak.
Frank Aaen (EL), 2006-09-08:
En varig fred i det område sikres kun, hvis vi for alvor kommer i gang med en proces, der sikrer, at palæstinenserne får deres egen stat.
Hæmskoen for det er Israels politik.
Derfor bliver man nødt til at være hårdere og skarpere over for Israel, herunder deres krigsforbrydelser i Libanon; herunder at de bliver ved med at oprette flere bosættelser på Vestbredden; og herunder at de bomber Gaza sønder og sammen og myrder mennesker i stort tal.
Hvis ikke man vil tage fat i det, så bliver det her under alle omstændigheder, uanset hvor mange krigsskibe man sender derned, bare en pause i krigen – og så starter det igen, og vi kan endnu engang se til, mens tusindvis af uskyldige civile bliver myrdet.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2006-09-08:
Jeg kan høre, at hr. Frank Aaen nu også begynder at blande Gaza og andre forhold ind i det her, og så er vi ved at være langt ude i periferien af det.
Det her handler isoleret set om, at vi har fået en våbenhvile, og nu skal vi sikre, at der ikke tilføres flere illegale våben til Libanon.
Det står jo klart, at både Israel og den libanesiske regering bakker op om den her FN-resolution, og nu drejer det sig om, at vi sætter power bagved, så vi får den her resolution implementeret som basis for en varig fred.
Det er det, det handler om.
Per Kaalund (S), 2006-09-08:
Det er på sin vis både sørgeligt og trist, at Folketinget i dag skal tage stilling til at sende danske flådefartøjer til det østlige Middelhav ud for Libanons godt 200 km lange kyst.
Vi har været vidne til efter vores opfattelse helt unødvendige krigshandlinger mellem Israel og Hizbollahmilitsen, hvor Israel har sønderbombet Beirut og den sydlige del af Libanon, drevet 1 million mennesker på flugt, ødelagt mange tunneler, boliger, infrastruktur, oliedepoter, og hvad man ellers kan nævne.
Hizbollah har på den anden side sendt i tusindvis af raketter ind over Israel med døde og kvæstede som resultat og også skader på bygninger m.v.
Det er en konflikt, som har kostet livet for over 1.000 mennesker, for ikke at nævne de mange sårede.
Vi er også vidne til, at gensidige provokationer mellem de to parter er helt ude af proportion.
Der er kun tabere i denne sag, ingen sejrherre.
Det internationale samfund må igen gribe ind.
Der er nu en FN-resolution, og det synes vi er godt, også at den er vedtaget i bred enighed.
Formålet, som fremgår af resolutionen, er at assistere den libanesiske regering med at udbrede sin myndighed i hele landet, også den sydlige del af Libanon, at forhindre nye krigshandlinger og skabe rammer for en varig fred.
Det vil bl.a. bestå i, at Libanon selv vil sende omkring 15.000 soldater til den sydlige del af Libanon, og at FN vil stille med yderligere ca. 15.000 soldater.
Det danske bidrag, som vi tager stilling til i dag, er vi enige i.
Efter vores opfattelse kunne vi måske have gjort større nytte ved at stille et landmilitært bidrag i form af soldater fra hæren, ikke fordi vores flåde ikke er udmærket, den har før været i Middelhavet og kan løse disse opgaver, men der er brug for mange soldater på land.
Vi har jo den holdning, at vi skal ud af Irak, hvor vi i dag har ca. 500 soldater.
Et er, at parterne ødelægger en hel masse for hinanden, og at det internationale samfund så skal bidrage økonomisk og humanitært og på anden vis til genopbygning af området.
Vi må også håbe, at der nu kommer gang i fredsbestræbelserne, og at køreplanen for fred også kan blive aktiveret igen.
Vi kan jo lige så godt se i øjnene, at endemålet, at Palæstina bliver en selvstændig stat, skal nås på et eller andet tidspunkt, samtidig med at Israel skal have fornøden sikkerhed.
Socialdemokratiet kan give tilslutning og samtykke til beslutningsforslaget.
Rune Lund (EL), 2006-09-08:
Jeg ved, at Socialdemokraterne i mange år f.eks. har kæmpet for palæstinensernes sag, og det er ikke nogen hemmelighed, at Enhedslisten og Socialdemokraterne meget trækker på samme hammel i de her spørgsmål, det skal der ikke være nogen tvivl om.
Derfor kunne jeg også tænke mig at spørge, om ikke hr. Per Kaalund synes, det kunne være en god idé at få undersøgt de krigsforbrydelser, som Israel har begået i Libanon, noget nærmere og også få undersøgt de krigsforbrydelser, som er begået af Hizbollah med hensyn til at sende raketter ind over Israel, at man får undersøgt dem og fordømt de mennesker, som eventuelt måtte være skyldige.
Ville det ikke være noget, som Socialdemokraterne ville være med til at presse regeringen til?
Per Kaalund (S), 2006-09-08:
Nu er det jo således, at den første, der omkommer i krigshandlinger, er sandheden.
Vi er da interesserede i at få afdækket det, og vi er overbeviste om, at de internationale organer, der er til at klare den slags ting, også vil komme i funktion her, og så må det jo vise sig, hvad der er op og ned i de sammenhænge.
Rune Lund (EL), 2006-09-08:
Jeg er glad for, at Socialdemokraterne støtter et arbejde for, at vi må have fundet dem, som er skyld i de her massive krigsforbrydelser, som er blevet begået, de krigsforbrydelser, som menneskerettighedsorganisationen Human Rights Watch har dokumenteret.
Jeg vil så også stille et andet spørgsmål.
Det drejer sig om den associeringsaftale, som Israel har med EU, hvor der jo tydeligt står, jeg har aftalen her i hånden, at for at sådan en aftale skal kunne indgås, skal den være baseret på respekten for menneskerettigheder som et helt centralt element.
Er hr. Per Kaalund ikke enig i, at respekten for menneskerettigheder ikke er et centralt element i krigsforbrydelser begået mod Libanon?
Per Kaalund (S), 2006-09-08:
Krigsforbrydelser respekterer ikke folkeretten og menneskerettigheder, det ligger jo i hele sagens natur.
Det vil nok gå for vidt at skulle klare hele Mellemøstenproblematikken i dag, da den jo er omfattende og tidkrævende, herunder også Israels forhold til EU.
Jeg er overbevist om, at EU fra sag til sag vurderer, hvad der er op og ned i de sammenhænge.
Rune Lund (EL), 2006-09-08:
Hr. Tom Behnke tager fejl.
Det er lige præcis det, debatten handler om.
Og det, som er Enhedslistens pointe i den her debat, er, at den resolution, der ligger nu, ikke er afbalanceret, og at den ikke vil føre til fred.
Det er et plaster på et åbent benbrud.
Og det synes jeg også hr. Tom Behnke skulle tage at forholde sig til.
Hr. Tom Behnke mener så ikke, at der skal indføres en våbenembargo over for Israel, men at der skal indføres en embargo over for den anden part, Libanon.
Det synes jeg da er dobbeltmoral.
Hvad med krigsskadeerstatninger?
Vi har at gøre med Libanon, et land, som er blevet bombet sønder og sammen; der er åbenbart ikke nogen, der skal betale en krone til dem.
Det er da helt utroligt.
Hvordan er det en forudsætning for fred?
På den måde er der så mange ting i den FN-resolution, som vil betyde, at den resolution kun resulterer i en pause i krigshandlingerne, og det er det, som vi burde diskutere, men det er så det, hr. Tom Behnke ikke har lyst til at diskutere her i dag.
Tom Behnke (KF), 2006-09-08:
Det er vores klare opfattelse, at der er balance.
Og vi skal huske på, at det er et enigt Sikkerhedsråd, der har vedtaget resolution nr. 1701 – et enigt Sikkerhedsråd.
Der har ikke været nogen tøven på noget tidspunkt.
Det må dog gøre et vist indtryk.
Det, som forslaget her handler om, er, at vi fra dansk side afgiver et tilbud om, at vi gerne vil hjælpe til med at standse den væbnede konflikt, så vi kan komme videre i retning af en varig fredsløsning i området.
Det er præcis det, som beslutningsforslaget her går ud på.
Det går ikke ud på alle de andre ting, som Enhedslisten ønsker at bringe ind i debatten.
Dem må vi tage ved en anden lejlighed.
Her handler det altså om, at vi giver et tilbud til Libanon om at få ro på egen bagsmæk.
Rune Lund (EL), 2006-09-08:
Jeg vil godt spørge hr. Tom Behnke, om hr. Tom Behnke synes, at den resolution, der er vedtaget i FN, er så balanceret, som den burde være.
Nu nævner hr. Tom Behnke selv en våbenembargo.
Burde der ikke også indføres en våbenembargo over for Israel, i og med at det er Israel, som har begået langt de fleste mord på civile?
Over 1.000 civile libanesere er døde; over ti gange så mange civile libanesere er døde som civile israelere.
Enhver civil, der dør, er noget forfærdeligt, det er et tab, men vi bliver da nødt til at se på, at når man indfører en våbenembargo over for én part, bør man også kigge på en våbenembargo over for den anden part.
Så det var et eksempel på et sted, hvor jeg synes at FN-resolutionen kunne have været mere afbalanceret.
Hvad synes hr. Tom Behnke?
Tom Behnke (KF), 2006-09-08:
Det Konservative Folkeparti kan støtte beslutningsforslaget.
Det er i alles interesse, at konflikten mellem Israel og Hizbollah standses hurtigst muligt.
Ikke mindst Libanon har en interesse i, at konflikten bringes til ophør.
Libanon har brug for hjælp til at få styr på situationen.
Med FN’s resolution 1701 udvides den eksisterende FN-styrke i Libanon med op til 15.000 mand.
Der er behov for et sømilitært bidrag, som kan sikre, at banditterne ikke bare vælger at benytte søvejen.
Her kommer Danmark ind i billedet.
Vi har skibene, vi har personellet, og vi har kompetencen til at løse opgaven i samarbejde med andre lande, f.eks. under tysk ledelse.
Vi støtter fra konservativ side samtidig, at flådestyrken får et robust mandat for magtanvendelse, der ud over adgang til at anvende magt i selvforsvar også vil omfatte muligheden for at anvende magt til at gennemføre de pålagte opgaver.
Vi støtter således beslutningsforslaget.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-09-08:
Jeg kan slet ikke forene min egen tankegang med den måde, som Enhedslistens ordfører skitserer problematikken i den her situation.
Situationen er den, at der foregår og har foregået store angreb fra libanesisk territorium ind i Israel.
Vi oplevede endvidere gang på gang – vi så det – at man fangede israelske soldater inde i Israel, og så krævede man i øvrigt, at Israel skulle frigive flere hundrede mennesker, som havde en anbringelsesdom i israelske fængsler.
Der kunne det være spændende at se, hvad der ville ske, hvis det havde været omvendt.
Hvis vi nu prøver at konvertere tingene til egne breddegrader, hvordan ville Enhedslisten så reagere, hvis det havde været tyskere, som kom til Danmark og tog vores politibetjente med tilbage til Tyskland og sagde, at nu ville de gerne have frigivet alle tyske fanger i danske fængsler?
Det kunne måske – som i dette tilfælde – være nogle, som ønskede at begå terrorangreb og mord i Danmark.
Den måde kan et demokratisk land ikke operere og samarbejde og forhandle med andre grupper på, og derfor sagde Israel til sidst: Nu er bægeret altså fyldt, nu er vi nødt til at reagere for at forsvare vores eget land.
Og jeg synes, at det, de gjorde, var fuldt ud legitimt.
Frank Aaen (EL), 2006-09-08:
Den del, hvor militser gemmer sig blandt civile og bevidst udsætter civile for fare og død, kritiserer vi også.
Det gør menneskerettighedsorganisationerne også.
Men det, vi bygger på, er jo menneskerettighedsorganisationernes entydige kritik af Israels bombninger i Libanon, herunder for i de sidste 3 dage at smide 100.000 klyngebomber, som mennesker i dag dør af i Libanon, når børnene samler dem op, fordi de ikke kan se, det er en bombe.
Det er det, der gør, at vi kan sige, at det her er ubalanceret, og at Dansk Folkeparti er et godt eksempel på det.
Det er aldeles ubalanceret, og derfor fører det til ikke til fred, men til mere krig.
Jamen sagen er, at Enhedslisten både fordømmer terrorangreb mod byer i det nordlige Israel udført af Hizbollah med raketter, der rammer civile, og Israels angreb i Libanon, der i vid udstrækning har ramt civile.
Det er jo forskellen på Enhedslisten og Dansk Folkeparti, at Dansk Folkepartis hr. Søren Espersen, når der f.eks. kommer en ulykke som i Qana, hvor et meget stort antal civile bliver bombet af israelsk militær, en klar overtrædelse af krigens love, siger, at det er krigens pris, hvorimod man ikke har noget besvær med at kritisere den anden side.
Hvis vi sammenligner de to sider med hensyn til, hvad der er foregået af angreb på civile, så er der jo slet ikke i størrelsesordenen nogen sammenligning mellem det, Israel har begået over for Libanon, og det, Hizbollah har begået over for Nordisrael.
Vi tager afstand fra begge dele.
Det gør Dansk Folkeparti ikke.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-09-08:
Det undrer mig igen utrolig meget, at Enhedslistens ordfører kan sætte en sammenlignelighedsgrad ind af den her karakter imellem retten til at forsvare sig og til at købe våben på verdensmarkedet for en selvstændig, suveræn nation som Israel og så sidestille det med, at Hizbollah nærmest skal have de samme rettigheder.
Der er altså forskel på, om man er en nation og et demokrati, eller om man er en terrororganisation eller nogle, som har lyst til at sende terrorangreb ind over andre nationer.
Der er stor, stor forskel.
Derfor kan jeg slet ikke se fornuften i det spørgsmål, som bliver stillet.
Rune Lund (EL), 2006-09-08:
Problemet er, at den her resolution netop ikke tager hånd om alle de våben, der flyder ind over grænsen.
Det kan godt være, den gør det i forhold til Libanon – nu får vi se, hvordan det kommer til at virke i praksis; det kan jeg godt have mine bekymringer over – men den stopper jo ikke eksporten af våben til Israel, som har begået langt de største overgreb mod de civile, Israel, som er skyld i, at over tusinde civile libanesere er døde.
Derfor vil jeg gentage mit spørgsmål til hr. Hans Kristian Skibby: Synes hr. Hans Kristian Skibby ikke, at FN-resolutionen er ubalanceret, når man f.eks. ikke tager fat på at starte en retssag mod de mennesker, som har begået krigsforbrydelser i forbindelse med den krig, der er foregået, og som vi diskuterer her i dag?
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-09-08:
Endnu en gang oplever vi Enhedslisten være utrolig bekymret over hele situationen, og jeg vil da ikke afvise, at man også skal være bekymret over situationen, men det er også netop det, som FN er.
De tager aktion på, at der er en problemstilling i verdenssamfundet generelt, som gør, at man i visse dele af verden oplever fjendtligheder mellem befolkningsgrupper osv.
Derfor er FN i dag involveret i mange forskellige konfliktløsninger rundtomkring i verden.
Det undrer mig da ufattelig meget, at netop Enhedslisten ikke er interesseret i at støtte en FN-resolution, som vil gøre nytte ved at sørge for, at Hizbollahmilitsgrupper ikke får adgang til øget anvendelse af våben.
Det er jo faktisk det, der er tilfældet her.
Ved at modsætte sig det her beslutningsforslag er Enhedslisten sådan set med til at acceptere, at våben frit kan komme flyvende og sejlende og kørende ind over grænserne til Libanon til stor gene for hele freden i Mellemøsten.
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå at Enhedslisten kan stå og forsvare.
Rune Lund (EL), 2006-09-08:
Som det nok er gået op for Folketinget, synes Enhedslisten, at den her resolution, som er blevet vedtaget i FN, er ubalanceret, og at den er vedtaget på baggrund af, at der er et land, der er blevet bombet sønder og sammen – det er Libanon – og som derfor er blevet nødsaget til at acceptere noget, som netop er ubalanceret.
Lad os tage fat i våbenembargoen, som hr. Hans Kristian Skibby selv nævner.
Der snakkes om våbenembargo i forhold til Libanon.
Det synes jeg er fornuftigt.
Men hvorfor spørger hr. Hans Kristian Skibby ikke udenrigsministeren, om udenrigsministeren kan garantere, at den fred, der er indgået, betyder, at Israel ikke kan importere nye klyngebomber fra USA, som man kan smide i Libanon, ligesom man har gjort?
Det synes jeg ville være et lige så godt spørgsmål, og det spørgsmål vil jeg da gerne stille til udenrigsministeren.
Det er hermed stillet.
Men alle de krigsforbrydelser, der foregår, klyngebomber, der bliver smidt, betyder de ikke, at de mennesker, som har begået de krigsforbrydelser, burde stilles for en domstol, og burde det ikke have været en del af en FN-resolution?