runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2006-05-04:
Nu kunne jeg jo fristes til at sige, hvad det er, hr. Morten Østergaard mener, og det vil jeg så gøre i en fortsættelse af besvarelsen af hr. Jørgen Arbo-Bæhrs spørgsmål.
Hr. Jørgen Arbo-Bæhr har selvfølgelig ret i, at man i teorien kan lave en forlængelse, også fra 2009-11, men det kræver nogle helt særlige forhold.
Det kræver vist, at der skal kunne dokumenteres nogle særlige negative udsving på det danske arbejdsmarked, og det er der ikke meget der tyder på.
Når jeg siger, at det er en særdeles udmærket aftale, hænger det jo sammen med, at vi netop med en overgangsordning har sikret to ting: dels at der bliver sat fokus på arbejdsmarkedet, dels en sikring af, at de østeuropæere, og det er den anden positive ting, som har været velkomne i Danmark fra dag et og har kunnet arbejde i Danmark på fuldstændig lige vilkår med alle andre, der bor her i landet, har været her under overenskomstmæssige vilkår.
De to ting, vi har sat fokus på, er altså ligeværdig behandling af østeuropæere, når de er i Danmark, og retten til, at de kan komme her.
På samme måde, som dansk arbejdskraft jo igennem generationer har rejst ud i verden og arbejdet i andre lande, skal vi selvfølgelig også åbne det danske arbejdsmarked op.
Det, der ligger i den overgangsordning eller udfasning, som vi laver nu, er jo, at vi kan konstatere, at inden for en række områder, altså primært områder, der er overenskomstdækkede, er der et godt, velfunderet fagretligt system, som gør, at en forhåndsgodkendelse vil være tilstrækkelig, så man ikke pådutter virksomheder unødige bureaukratiske foranstaltninger i forbindelse med en godkendelse.
De får som sagt en forhåndsgodkendelse, og så kan en eventuel uoverensstemmelse klares via det fagretlige system af de faglige organisationer og tillidsrepræsentanterne.
Det gør så, og det er så der, hvor vi har foreslået, at man laver en forhåndsgodkendelse af de overenskomstdækkede virksomheder, at myndighederne kan sætte fokus på de områder, hvor vi ved at der er problemer.
Det er primært inden for gartneri, landbrug og på transportområdet, og det er så det, som vi vil bruge kræfterne på her i den sidste del af overgangsperioden.
Så er det klart, at er der områder, hvor tingene kører fint, og hvor der i øvrigt er mangel på arbejdskraft, kan man udfase den tidligere.
Jeg er jo fuldstændig enig i, at vi ingen interesse har i kunstigt at køre en overgangsregel frem til 2009, hvis den ikke har en værdi, og så lave et break fra dag til dag, men derimod må forsøge at gøre det så glidende som overhovedet muligt, sådan at vi mere og mere fokuserer på de områder af arbejdsmarkedet, hvor der virkelig er problemer, mens vi på de områder, hvor der ikke er problemer, laver nogle lempelige ordninger.
Med den argumentation og den bevæggrund kan SF støtte det af regeringen fremsatte forslag.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-04:
Jo, det er korrekt forstået.
Men det, der er aftalt, er, at vi for at undgå en chokeffekt, når det antal år er gået, løbende vil tage stilling til i forligskredsen, om vi er enige om, at der er nogle brancher, hvor man lige så godt kan tage forskud på glæderne og afskaffe de begrænsninger, der er i forbindelse med østaftalen.
Det kan man så gøre løbende, når vi skønner, at der er behov for det.
Vores vurdering er, at det vil der være behov for at tage hul på allerede i det næste halve år, men det er klart, at der skal være enighed om det i forligskredsen.
Men jeg tror, at vi alle sammen er enige om, at det ikke vil være godt at tage en kold tyrker på det tidspunkt, hvor mulighederne for at have en overgangsordning forsvinder, og så med ét slag ligesom sige, at østaftalen er helt væk.
Der er det klogere at lave en model, hvor man stille og roligt udfaser den og vænner arbejdsmarkedet til de nye forhold.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-04:
Det er jo noget, som man bl.a. skal diskutere i forligskredsen.
Er det ikke korrekt forstået?
Morten Østergaard (RV), 2006-05-04:
Nej, det er ikke noget, der er aftalt i forligskredsen.
Det er de muligheder, man har for at lave en overgangsordning, som forsvinder på det tidspunkt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-04:
Jeg er ikke helt klar over, hvad det egentlig er, der er vedtaget i forligskredsen.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om det er rigtigt, at jeg hører den radikale ordfører sige, at det er aftalt i forligskredsen, at østaftalen, overgangsbestemmelserne, skal være helt væk om senest 3 år.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-04:
Vi afslører ingen hemmeligheder, når vi erklærer østaftalen for unødvendig og uskøn.
Det har længe været vores synspunkt.
Signalet til de nye medlemslande i EU er på det her område ikke så varm en velkomst i det gode selskab, som vi kunne have ønsket os.
Vi havde gerne set den afskaffet, ikke mindst fordi erfaringerne har været gode og den udenlandske arbejdskraft har været et vigtigt bidrag til det danske erhvervsliv og dermed samfundet som sådan.
Derfor forventer vi, at der allerede om et halvt år er brancher, som fritages for aftalen på grund af arbejdskraftmangel.
Vi er rigtig godt tilfredse med, at overenskomstdækkede virksomheder fremover kan få forhåndsgodkendt ansatte fra de nye EU-lande, så de ikke behøver at afvente sagsbehandlingen i Udlændingestyrelsen.
Den har, som alle ved, været alt for lang og nok den største barriere for virksomhederne.
Forhåndsgodkendelsen kommer også til at omfatte højtuddannet arbejdskraft, selv om de er ansat på individuelle kontrakter.
Det opfatter vi som særlig vigtigt.
Resten af arbejdsmarkedet vil komme til at nyde godt af de lofter på sagsbehandlingstiderne, som også fremgår af den nye østaftale.
Det har været meget vigtigt for os at få sat nogle grænser for, hvor trægt systemet, der skal betjene dem, der vil udnytte aftalen, må arbejde.
Vi får nu nogle mål, og regeringen må sikre, at ressourcerne er til stede til, at de kan holdes.
Slut må det være med hotlines, som aldrig besvares, og langsommelig sagsbehandling, som udgør den selvstændigt væsentligste barriere for tiltrækning af den nødvendige arbejdskraft til Danmark.
Myndighederne skal også lave et katalog over, hvordan det kan gøres lettere at hente arbejdskraft udefra, og jeg håber, at det katalog bliver så omfattende, at vores vækst ikke hæmmes af mangel på arbejdskraft.
For god ordens skyld vil vi gerne pointere, at ansættelserne skal ske på danske løn- og ansættelsesvilkår.
Vi er bestemt ikke interesseret i, at udenlandske chauffører kører indenlandstransport i Danmark til 30 kr. i timen og dårlige arbejdsvilkår i øvrigt.
Det er jo heller ikke en del af aftalen, som det her lovforslag udmønter, og den sag har regeringen så heldigvis klaret internt, om end forestillingen ikke høster flotte anmeldelser.
Alt i alt er vi godt tilfredse med, at aftalen forsvinder helt i løbet af få år, så der er lige vilkår for arbejdstagere fra de gamle og de nye lande, når de ønsker at bidrage til det danske samfund ved at tage arbejde her.
For sagen er jo, at i de kommende år bliver det snarere opgaven at få arbejdskraft til Danmark end at holde arbejdskraften ude.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-04:
Jeg forlanger jo ikke, at ministeren skal vide, hvor dem, man ikke ved hvor er, er.
Så lad os bare se bort fra de illegale, det er jo meget svært at sige noget om dem.
Men til hele spørgsmålet om udstationeret arbejdskraft siger ministeren jo, at den er vi begyndt at få tjek på.
Kan ministeren give et tal for, hvor mange der arbejder som udstationerede i Danmark fra de østeuropæiske lande?
Og kan ministeren måske give et bare nogenlunde over blik over, hvor mange af dem der er omfattet af en overenskomst?
For det er jo her, de reelle problemer ligger.
Man skal følge de danske arbejdstidsregler, arbejdsmiljøregler osv.
Der er det jo i det land, man arbejder, man skal følge reglerne.
Vi har jo ikke her i landet fastsat en mindstebetaling ved lovgivning, vi har det dækket via de kollektive overenskomster.
Jeg tror, vi i øjeblikket behandler et lovforslag om de forhold, og der er arbejdsmarkedets parter jo stadig enige om, at der ikke er behov for at fastsætte en mindstebetaling i Danmark, fordi de har mulighed for at tegne overenskomster.
Thomas Adelskov (S), 2006-05-04:
Det har der jo ikke været lagt skjul på i den østaftale, som Enhedslisten har meldt at de meget gerne ville være en del af, og som de bakkede op om.
Det står meget tydeligt, at vi har en forestilling om, at nu skal overgangsordningerne i den her østaftale udfases frem mod den 1. maj 2009.
Og det synes jeg faktisk der er en god grund til at vi overvejer.
Vi skal ikke bare gøre det.
Altså, vi skal gøre det meget grundigt og efter meget dybe overvejelser, men det er nødvendigt at gøre det, og det er nødvendigt at overveje, og det er nødvendigt gradvis at udfase, så der ikke kommer en chokeffekt på det danske arbejdsmarked den 1. maj 2009.
Derfor synes jeg faktisk, det er kloge ord og kloge overvejelser, forligskredsen har gjort sig.
Per Kaalund (S), 2006-05-04:
Nu er Enhedslisten og Socialdemokratiet nok meget, meget langt fra hinanden i spørgsmålet om forsvars- og sikkerhedspolitik.
Dette blot være sagt som indledning.
Men jeg forstår, at hr. Rune Lund hele tiden siger FN, og at det er det mindst ringe, vi har, osv. Er hr. Rune Lund opmærksom på, at FN rent faktisk positivt støtter opbygning af regionale organisationer og kapaciteter, der kan løse konflikter regionalt.
Det gælder i EU, og det gælder i AU, som står for den afrikanske union.
Der er rent faktisk positive tilkendegivelser fra FN af, at man regionalt søger at klare konflikter i egne områder, og det er, synes jeg, god FN-politik.
Er hr. Rune Lund enig i det?
Thomas Adelskov (S), 2006-05-04:
Jeg er helt enig med Enhedslisten i, at vi i dag ser, at presset ligger på hele udstationeringsområdet.
Det er jo også der, hvor alle omgåelserne forsøges.
Og det skyldes jo netop, at vi har en østaftale, der virker.
Så derfor må vi konstatere, at østaftalen virker.
Jeg bliver, må jeg sige, så til gengæld en lillebitte smule forvirret på et forholdsvis højt plan, for jeg har forstået på nogle pressemeddelelser udsendt fra Enhedslisten, at Enhedslisten nu synes, at østaftalen er så god, at man gerne vil tilslutte sig den og være med som en del af forligskredsen.
Og det, jeg så hører her i dag, er en række kritikpunkter af det foreliggende lovforslag, af den måde, vi arbejder på i østforligskredsen, og af selve aftalen.
Det kan så være, at ordføreren kan be- eller afkræfte, at Enhedslisten egentlig synes, at den er meget god, den østaftale, men det forvirrer i hvert fald med den række af spørgsmål, vi har hørt.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-05-04:
Jeg mener, det er helt klart, at forsvarsforbeholdet ikke kan hverken ændres, justeres eller afskaffes uden en folkeafstemning.
Det går jeg ud fra hr. Per Kaalund også er enig med mig i.
Noget af det, der ligger under hr. Per Kaalunds spørgsmål, tror jeg, er den jo noget mærkelige situation, at vi kunne deltage i Bosnien, da det var under NATO, men vi kan ikke deltage i Bosnien, når det er under EU.
Det er selvfølgelig en meget mærkelig situation.
Vi synes også, at det er et problem, at Danmark ikke har indflydelse på udviklingen af forsvars- og sikkerhedspolitikken, men vi ønsker en ensidig erklæring og en aftale, faktisk noget i stil med den aftale, vi har indgået om forfatningstraktaten, som bevirker, at Danmark ikke i en kommende situation vil kunne medvirke til en Europahær.
Regeringer kommer og går, konjunkturer skifter, og vi vil gerne tage højde for det her, fordi det er vores linje at bidrage til at udvikle en sikkerhedspolitik, som ikke er en slå hårdt-, men slå klogt-politik.
Per Kaalund (S), 2006-05-04:
Jeg vil også godt kommentere synspunktet om det her med en ensidig dansk aftale, om at det skulle være en særlig aftale mellem Danmark og EU som sådan.
I hele opbygningen omkring EU og militære engagementer, herunder kombinationen med de civile, ligger jo, at et er, at der træffes en beslutning om et EU-engagement kombineret militært og civilt, noget andet er, at det står de enkelte lande frit for at melde ind med bidrag til en given opgave.
Ville det ikke være tilstrækkeligt for SF, at man ved et flertal her i Folketinget kunne afgøre, om man ville melde ind med bidrag eller ikke melde ind med bidrag, og at EU så alligevel kunne gennemføre en given opgave enten med dansk deltagelse eller uden dansk deltagelse, men afhængig af en beslutning her i Tinget, og at vi så ikke havde noget forsvarsforbehold?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-05-04:
Nu er det jo en meget tænkt situation, for da vi stemte om Maastrichtaftalen i 1992, var det noget andet, der stod i traktaten end det, der står i Nicetraktaten.
Jeg tror, at en afstemning i dag ville være faldet anderledes ud, og det skyldes ikke alene, at man har fået en udvikling, hvor det er helt klart, at det er Petersbergopgaverne, der er det basale i forsvars- og sikkerhedspolitikken, at den aftale, som var en del af det her mellem Frankrig og England tilbage i 1998, blev en realitet, men også at man har kunnet se en udvikling, hvor de europæiske lande faktisk har sænket deres forsvarsudgifter.
Jeg tror også, den danske befolknings flertal ville have reageret anderledes i dag.
Men det er jo alt sammen set på baggrund af, at det, der står i teksterne, også er anderledes.
Jeg synes også, at vi med det, vi selv har besluttet i SF, siger ganske tydeligt, at vi siger ja til Petersbergopgaverne, og at vi gerne vil have ændret forbeholdet eller have det erstattet med en ensidig dansk aftale, som så vil være fundamentet for en folkeafstemning, når vi engang bliver enige om et tidspunkt for en sådan folkeafstemning.
Per Kaalund (S), 2006-05-04:
Ville SF kunne leve med ikke at have et forsvarsforbehold?
Helle Sjelle (KF), 2006-05-04:
Vi ville meget gerne af med vores forsvarsforbehold.
I den forbindelse synes jeg da, det ville være naturligt, at der blandt partierne, der har indgået den aftale, inden længe fandt en drøftelse sted om, hvordan og hvorledes man i det hele taget tackler den situation, at man har en aftale, som var indgået under nogle andre forudsætninger.
Lone Dybkjær (RV), 2006-05-04:
Selvfølgelig skal man holde de aftaler, der er indgået.
Der er en aftale, som er indgået under helt andre forudsætninger end i dag, så der var jo ikke noget unaturligt i, hvis regeringen havde taget initiativ til at sige, at nu vil vi gerne drøfte den aftale.
Det kan vi så håbe på sker nu, så vi ikke for tid og evighed er bundet af en aftale i forhold til et forslag, som muligvis aldrig bliver til noget.
Måske bliver det ikke til noget.
Det er det ene.
Det andet er, at det jo er en formalitet at sige det med efteråret.
Vi kunne bare tage 2007 i stedet for.
Det, jeg efterlyser, er, at vi får et eller andet tidsperspektiv for det her forsvarsforbehold, så vi i hvert fald nogenlunde er med i opbygningsfasen af EU's underliggende udenrigspolitik, som forsvarsdelen jo med alt, hvad det indebærer, er.
Helle Sjelle (KF), 2006-05-04:
Vi synes først og fremmest, at vi skal holde de aftaler, som vi har indgået med de andre partier.
Den anden ting er, at vi synes, at vælgerne har ret til, hvad angår de ændringer, vi lige har stået over for, at finde ud af: Hvordan kommer de til at ske?
Hvad er det egentlig, der kommer til at ske med vores forfatningstraktat?
Er den død, eller er den levende?
Det ved vi ikke noget om på nuværende tidspunkt.
Og så synes vi endelig, at det, som forslaget lægger op til, altså at holde en folkeafstemning allerede i efteråret, jo falder midt i en tænkepause, som på det tidspunkt ikke vil være afsluttet.
Så det er årsagerne til, at vi ikke støtter Det Radikale Venstres forslag.
Lone Dybkjær (RV), 2006-05-04:
Jeg synes, det er helt utroligt, at man ville være så glad for, at forsvarsforbeholdet blev ophævet, men at man ikke vil gøre en tøddel for at få det ophævet.
Jeg må så bare leve med det paradoks, som adskillige partier synes at have.
Men tror fru Helle Sjelle virkelig, at der aldrig vil ske andre ændringer i traktaterne?
Vi havde et forsvarsforbehold i 1992-1993, og der er altså to traktater efter det.
Det vil sige, at det forbehold, der er lavet, er lavet under helt andre traktater end den, vi har i dag.
Generer det ikke fru Helle Sjelle?
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-04:
Hvilke lande er det, der er blevet presset ud, fordi EU er kommet ind?
Jeg troede faktisk, at fru Lone Dybkjær var bekendt med, at Danmark – det er i hvert fald noget af det, man gengiver i bemærkningerne i sit beslutningsforslag – har trukket sig tilbage fra nogle aktioner, fordi vi har et forbehold.
Det er klart, at Danmark så et eksempel på det.
Jeg synes, det er afgørende vigtigt, at vores forsvarspolitik ligger i internationale organer som FN og NATO.
Derfor synes jeg da også, at det her er et problem.
Men det er ikke et problem, som løses ved at afskaffe for svarsforbeholdet, for forsvarsforbeholdet er jo netop den frihed, som andre lande ikke har, og som vi på det øvrige udenrigspolitiske område ikke har i EU, nemlig friheden til at sige fra.
Lone Dybkjær (RV), 2006-05-04:
Jeg vil gerne spørge: Hvilke lande har EU presset ud af NATO-opgaver?
Det er rent faktisk sådan, at der er en række lande, der ikke er medlemmer af NATO.
De deltager i EU-opgaverne og har altså ikke et forsvarsforbehold i EU-sammenhæng.
Mener hr. Morten Messerschmidt, at de lande ikke har kunnet fastholde deres engagement i NATO eller deres status i NATO?
Jeg kunne f.eks. nævne England.
Bertel Haarder (V), 2006-05-04:
Jeg tror, jeg har forstået forslaget.
Jeg har også forstået, at der ikke er nogen, der skal tvinges til noget som helst, og jeg har svaret pænt og høfligt, at trossamfund er menighedsfællesskaber, hvor man gør visse ting og ikke gør andre ting, og hvor der er en betydelig konservatisme.
Der kan over årene ske en udvikling.
Vi har fået kvindelige præster, og det er blevet muligt at vie fraskilte osv., men de nyskabelser kom først, da der var dybde og bredde i ønskerne, og sådan vil det også gå her.
Per Kaalund (S), 2006-05-04:
Men der tales hele tiden om FN-kapaciteter fra hr. Rune Lunds side.
For SHIRBRIG'en er opbygget således, at et antal lande, FN-lande osv., kan tilmelde styrker, der så kan trækkes dertil, og det enkelte land kan igen afgøre, om det vil deltage i en konkret konflikt.
Det er præcis den samme opbygning, der foregår i EU og i Den Afrikanske Union, AU, og som svarer til, at EU ikke har egne militære kapaciteter, men de kan ved nogle beslutninger anmode en række medlemslande om at komme med bidrag til givne militæroperationer.
Det er fuldstændig samme opbygning, som FN har i relation til SHIRBRIG'en.
Hvorfor skal der være rosende ord til den måde, man opbygger SHIRBRIG'en på, men ikke til den opbygning, der sker i relation til EU og AU?
Rune Lund (EL), 2006-05-04:
Det er meget simpelt.
Den ene måde at gøre det på ved at støtte SHIRBRIG er netop at støtte FN og støtte en udrykningsstyrke i FN-regi.
Den anden måde at gøre det på er at støtte en opbygning af militæret i EU, altså at støtte en militær blok, som forbeholder sig retten til at handle militært uden mandat fra FN's Sikkerhedsråd.
Det er en meget principiel forskel, og det er en meget vigtig forskel.
Det er derfor, at Enhedslisten har en positiv holdning til SHIRBRIG, men bestemt ikke nogen positiv holdning til, at man opbygger en militær kapacitet i EU, som kan handle, uden at der behøver at ligge et mandat afgivet af FN's Sikkerhedsråd, og som dermed vil betyde en undergravning af FN.
Troels Lund Poulsen (V), 2006-05-04:
Tak for svaret.
Men vil det sige, at hver gang der er et FNmandat, så mener Enhedslisten, at det er meget vigtigt at leve op til den forpligtelse at være med til at sikre, at FN modtager de soldater, man skal have, og også at være med til at bakke op om FN-resolutionerne, når man beder om at få soldater sendt ud.
For hvor var Enhedslisten så henne, da vi diskuterede Afghanistan?
Rune Lund (EL), 2006-05-04:
Enhedslisten er imod både den krig og den besættelse, der har været i Irak og i Afghanistan.
Det kan godt være, at Venstre og regeringen har den dagsorden.
Det så vi bl.a., da regeringen valgte at gå i krig i Irak, uden at der forelå FNmandat.
Det synes Enhedslisten er et stort problem.
Så det er rigtigt, at der er nogle principielle forskelle på, hvad Enhedslisten mener, og hvad Venstre mener, fordi vi har nogle visioner om en solidarisk og retfærdig verdensorden, hvor man ikke rykker ind og vil bestemme alt, hvad der skal foregå, bare fordi man har den største kanon, men at vi tværtimod benytter de muligheder, der er for at skabe fred og for eventuelt at skabe regimeskifter, men med nogle andre midler end bare at gå ind og pleje mange amerikanske olieinteresser.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-04:
Jeg er ikke så meget uenig i det, hr. Thomas Adelskov har sagt, men alligevel vil jeg godt prøve at henlede opmærksomheden på en passage i bemærkningerne til det her forslag, fordi det synes jeg udstiller lidt, hvad problemet er i hele den her sag.
– det må jo også være hr. Thomas Adelskov – »opfattelse, at udviklingen i Danmark efter EU-udvidelsen den 1. maj 2004 er forløbet hensigtsmæssigt.
« Jeg synes, det er at tage meget, meget store ord i sin mund, for problemet er jo ikke østaftalen.
Det problem, som den danske fagbevægelse og en lang række arbejdergrupper i Danmark er blevet mødt med, er jo brugen af udstationering.
Og jeg synes, at man, når man laver sådan nogle konstateringer her, så fuldstændig ser bort fra, hvad de reelle problemer i forbindelse med østudvidelsen er: den reelle mulighed for frit at udnytte det indre marked til i en periode at ekspor tere arbejdskraft til Danmark til urimelig lave lønninger.
Det ved de alt om på Falster, i Jylland, sågar i København, og jeg kunne godt tænke mig at vide, om der slet ikke er nogen erkendelse af, at det er det reelle problem, der udvirker et lønpres inden for nogle brancher.
Jens Vibjerg (V), 2006-05-04:
Det er rigtigt, at det ikke direkte er en del af østaftalen, men man kan sige, at det ligger inden for ånden i østaftalen.
Derfor er jeg glad for, at transport- og energiministeren har gjort det, han har.
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-04:
Men jeg er nu bange for, at hr. Jens Vibjerg siger det, fordi det er hr. Jens Vibjerg nødt til.
Spørgsmålet er, om det ikke er noget rigtig snavs, hr. Jens Vibjerg har lokket Socialdemokratiet og SF ud i med det her.
Jeg er bange for, at det kommer til at gå op for Socialdemokratiet og SF, at de måske er blevet taget lidt på sengen, og at det er langt mere vidtgående, end det måske var hensigten.
Men nok om det, det finder vi ud af.
Jeg vil godt høre om cabotagekørslen.
Nu bliver det godt nok trukket tilbage, men som jeg har læst i østaftalen, den første, der blev lavet, omhandler den ikke selvstændige virksomheder, der driver erhverv i Danmark.
Et lastbilfirma, der sender lastbiler til Danmark for at køre, er en udenlandsk selvstændig virksomhed og ikke en dansk virksomhed, der ansætter en udenlandsk chauffør.
Jeg kan ikke rigtig se, hvordan det kan være omfattet af østaftalen.
Jeg mener, at cabotagekørsel slet ikke hører til i østaftalen, således som trafikministeren sagde, men at det er en god undskyldning for at få stoppet den her og nu.
Jeg er fuldstændig enig med dem, der kritiserer – det har jeg også selv gjort – at det ikke hører hjemme at skulle have den.
Men det er bare spørgsmålet, om den reelt hører hjemme i østaftalen.
Jens Vibjerg (V), 2006-05-04:
Det må jeg sige nej til, for så havde der ikke været nogen grund til, at jeg i min ordførertale sagde, at Venstre gerne havde set, at vi var gået længere.
Vi kunne ikke komme længere i forligskredsen, og det respekterer vi fuldt ud.
Der er stadig væk mange ting tilbage i aftalen, og det vil hr. Bent Bøgsted garanteret også vide, for jeg er næsten overbevist om, at hr. Bent Bøgsted har læst aftalen.
Vi lemper på nogle områder, hvor der er fuld kontrol med tingene, for når det er overenskomstdækkede virksomheder, har parterne fuld indsigt med forholdene ude på arbejdspladsen.
På den måde bliver der ikke givet det mindste efter.
Vi er også af den opfattelse, at det arbejde, som de østeuropæiske arbejdere kommer her til landet og udfører, skal være på normale løn- og ansættelsesvilkår.
Vi vil altså ikke have to niveauer i Danmark.