runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-04-25:
Jeg vil først starte med at takke fru Birthe Rønn Hornbech for så lysende krystalklart at have meddelt os alle, så det er til at forstå, at der er en meget klar sammenhæng mellem Schengens åbne grænser og det retlige forbehold.
Det viser jo med al ønskelig tydelighed, at det flertal, som står bag Danmarks indtræden i den praktiske del af Schengensamarbejdet, burde have taget konsekvensen og spurgt befolkningen, om man ønskede det, og samtidig også ønskede at ophæve det retlige forbehold, for det er svært at have et forbehold og så i øvrigt have den frie bevægelighed, som er en følge af de åbne grænser.
Men ud over den tak må jeg sige, at resten af indlægget var det traditionelle, som vi plejer at høre, og det overraskede mig, for jeg havde forventet, at fru Birthe Rønn Hornbech på Venstres vegne ville have fulgt op på det, som jeg har læst, at Venstres formand, hr. Anders Fogh Rasmussen, har sagt i februar måned om, at Venstre var imod familiesammenføringsreglerne og ville bruge forbeholdet til aktivt at modvirke de reglers gennemførelse i Danmark.
Når det nu ikke har været inde i ordførertalen, så bliver jeg nødt til at spørge fru Birthe Rønn Hornbech, om de ord, der var sagt i februar, stadig står ved magt, eller om de nu er taget af bordet, så Venstres oprindelige udtalelser
på det område nu igen står ved magt, så vi kan få klarhed over det.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-04-25:
Jeg vil godt i forlængelse af det, fru Elisabeth Arnold siger,
spørge og så sige omkring det familiesammenføringsdirektiv: Vi har det, det ligger der.
Og der ligger nogle ændringsforslag, som specielt for Danmark indebærer, at ca. 800 af de 12.000, der får familiesammenføring, nu ikke skal vente mindst 6 år, men nu skal de vente 1 år på at få familiesammenføring.
Er det nok for Venstre til at ville sige nej til det direktiv?
Eller hvad er det, der holder Venstre tilbage i forhold til at gå ind i familiesammenføringsdirektivet?
Jes Lunde (SF), 2001-04-25:
Jeg vil såmænd bare helt kort takke for debatten.
Jeg synes, det har været fint at få de her ting diskuteret igennem.
Jeg synes, det har været godt, at vi har fundet ud af, hvilke partier der holder sig til den ærkeliberale model og tror, at det er nok, og hvilke partier der mener, at der er behov for koordineret politisk aktion i verden for at løse de dybe sociale problemer, der er, de store miljømæssige problemer, der er.
Det er jeg ganske godt tilfreds med, og det bliver jo så også afspejlet, når vi får afstemningen i morgen om forslaget til vedtagelse.
Jens Rohde (V), 2001-04-25:
Når jeg hører fru Susanne Clemensen tage afstand fra Tobin-skat m.v., er det jo sød musik i Venstres øre.
Men så forstår jeg ikke helt, at fru Susanne Clemensen tør binde an på det her forslag til vedtagelse og være medforslagsstiller, når det nu er så uklart, hvad det egentlig er, der ligger i den, for jeg synes ikke, at enigheden mellem Socialdemokratiet og De Radikale ligefrem er slående.
Jamen så er det da godt, at der er nogle af os, der kan skyde dem ned, havde jeg nær sagt.
Jeg vil sige, at første del af hr. Børge Klit Johansens tale var vel talt, og at vi er fuldstændig enige.
Der er behov for fri markedsadgang, og der er behov for, at vi åbner vore markeder, så de fattige lande har mulighed for at bygge deres egne økonomier op og ikke bliver så afhængige af at skulle spise nådsensbrød af vores hånd.
Det er lidt den fornemmelse, man har en gang imellem, når godhedsindustrien tager fat, for i virkeligheden vil de jo gerne have, at de fattige skal blive ved med at spise nådsensbrød af deres hænder.
Men det er der jo ikke ret meget perspektiv i.
Vi er ikke interesserede i aktiv dødshjælp, og vi mener heller ikke, det er et mål i sig selv at give medicin.
Næh, vi skal sørge for, at de bliver raske, og det gør vi bedst ved ikke at fortsætte med at give milliarder og atter milliarder i tilskud.
Det er selvfølgelig nødvendigt i en periode
, men det bedste, vi kan gøre, er at sørge for, at de får fri adgang til vore markeder, så de kan afsætte deres varer.
Det er forudsætningen for fremgang.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-04-25:
Jo, men jeg har ikke noget belæg for andet end at bekræfte det, hr. Jens Rohde siger, men det forholder sig bare ikke til de ting, som jeg nævner som problemstillingen.
Det, at man har haft valutakriser tidligere, og i hvilke situationer man har haft det, forholder sig jo ikke til det faktum, at vi lever i en verden, hvor stadig større ressourcer ligger på stadig færre hænder.
Der er altså nogle mennesker i denne verden, som bliver så rige, selv om det for nogle lyder odiøst overhovedet at sige det, at de kan placerer midler og styre så mange ting, så man tror, det er løgn, og det bliver vi bare nødt til at forholde os til. Selv om jeg meget grundlæggende er tilhænger af frihandel, og at man skal kunne dyrke sin jord, at man skal kunne producere sine varer og skal kunne sælge dem frit, så bliver vi nødt til at forholde os til, at der er nogle ganske, ganske få mennesker i denne verden, som får en magt, som jeg tror de fleste af os ville være skræmte over.
Det må vi da forholde os til i en åben diskussion.
Man kan godt prøve at fornægte det og fornægte, at sådan udvikler verden sig, men det er da det, vi kan se, når vi kigger på de nøgne facts.
Jens Rohde (V), 2001-04-25:
Det er jo interessant, at Dansk Folkeparti sympatiserer med tanken om en progressiv Tobin-skat.
Jeg synes, at Dansk Folkeparti skulle prøve at regne lidt på konsekvenserne af sådan en.
Det ville virkelig kunne føre til mindsket samhandel og tab af velfærd i en helt uset grad. Når man nu taler om de her kapitalbevægelser og valutakursudsving, vil jeg godt, ligesom jeg bad hr. Jes Lunde om det, bede hr. Thulesen Dahl om at bekræfte, at man i 1970'erne havde store valutakriser, på trods af at man havde restriktioner på kapitalbevægelser.
Jeg vil også godt bede hr. Thulesen Dahl om at bekræfte, at siden Bretton Wood-systemet brød sammen, er handelen steget med 150 pct., og volatiliteten pr. omsat dollar er mere end halveret.
Jeg vil godt bede hr. Thulesen Dahl om at bekræfte de to første pinde med 1970'ernes kriser og Bretton Wood-systemets sammenbrud, og at det har forøget handelen med 150 pct., og dermed er volatiliteten - fint ord - pr. omsat dollar mere end halveret.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-04-25:
Jeg vil først sige til hr. Jens Rohde, at han rører ved noget fuldstændig centralt i forhold til mit ordførerindlæg og mine svar her i dag, for ja, det har noget at gøre med størrelsen, og jeg har forsøgt at sige det tidligere, og nu skal jeg så prøve at sige det igen:
Hvis man har valutatransaktioner af begrænset omfang, så har man ikke noget stort problem.
Og her er jeg enig med hr. Jens Rohde i det, han tidligere har sagt, at valutaspekulation, valutatransaktioner kan være med til at holde regering og Folketing, parlamenter i andre lande på rette spor, så man har en ordentlig og sund økonomi.
Men når det drejer sig om meget, meget store transaktioner, som overhovedet ikke tager udgangspunkt i, om landet har en sund økonomi eller ikke har en sund økonomi, så kan det være meget ødelæggende og gå ud over mange mennesker, som overhovedet ikke har lod eller del i det, der foregår.
Her synes vi, at man bør være åben over for en diskussion om, hvorvidt vi på et eller andet tidspunkt kan gøre noget ved det.
Derfor er det selvfølgelig et udtryk for, at hvis man kunne finde et instrument, der var en progressiv Tobin-skat eller noget lignende, så vil jeg være åben over for det.
Det er hr. Jens Rohde ikke, det ved jeg godt, og her har vi helt klart en forskellig indgangsvinkel til det her emne.
Så til hr. Kim Behnke, som hidser sig voldsomt op over et stykke i de tre stiftstidender: Jeg har sagt, hvad jeg mener om det.
Jeg synes godt, at man kan forholde sig til emnekredsen, der bliver rejst af nogle af de folk, der er med i ATTAC, uden at sympatisere med bevægelsen ATTAC.
Det, jeg forholder mig til, er altså nogle af de emnekredse, som de har været med til at rejse, hvor jeg siger, at jeg synes, det er fint, at der kommer en forstærket debat om globaliseringens bagside.
Dér, hvor jeg så ikke mener, det er særlig stringent, er, når man fuldstændig fornægter den nationale ramme, hvor alle, der opererer med tanken om at bruge en national ramme til noget som helst, skal udråbes som nationalister og andre fæle ting.
Her er så en forskel.
Jeg kan så i øvrigt være meget enig i meget af den karakteristik, der kommer af mange af dem, der er engageret i ATTAC, men det bør jo ikke medføre, at vi ikke kan forholde os til emnekredsen.
Så til det med at mistænkeliggøre de rige: Det forholdt jeg mig allerede til i mit sidste svarindlæg.
Vores udgangspunkt er ikke at mistænkeliggøre de rige, vores udgangspunkt er ikke at mistænkeliggøre dem, der på ærlig vis forsøger at tjene en god skilling på deres livsvej.
Kim Behnke (UP), 2001-04-25:
Jeg er glad for, at det er gået op for hr. Thulesen Dahl, at det selskab, han og Dansk Folkeparti har indlogeret sig i, er en flok gamle, frustrerede, hjemløse marxister, som siden Murens fald ikke har anet, hvilke kampe de skulle kæmpe. De har sådan indimellem her i København prøvet at brænde lidt af ude på Nørrebro og smadre en bank og en McDonald og sådan noget, men nu har de endelig fundet et ideologisk ståsted i ATTAC.
Det er mig stadig væk en gåde uanset overskriften eller ej, at hr. Thulesen Dahl overhovedet følte anledning til at sige noget som helst positivt om de ATTAC-folk.
Så er der Bill Gates.
Det er at sælge computerprogrammer.
Hvad er det så den, der nu er verdens rigeste mand, er blevet rig på?
Ja, det er altså at drive en fødevarebutikskæde, der hedder Wal-Mart.
Altså ikkespekulationsaktiviteter.
Hvorfor skulle hr. Thulesen Dahl så mistænkeliggøre de rige?
Den ene sælger fødevarer til folk bl.a. i USA, Canada og andre steder, og den anden sælger computerprogrammer.
Det har de tjent nogle penge ved.
For Bill Gates' vedkommende, ja, så bruger han store dele af formuen bl.a. til at uddele
gratis medicin i ulandene.
Jeg mener, lad os da glæde os over, at der er en rig mand, der har de muligheder.
Jens Rohde (V), 2001-04-25:
Jeg kunne forstå, at det er odiøst, når det er sådan, at det er milliarder af kroner, der på få sekunder kan flyttes, altså når der er mulighed for at flytte milliarder af kroner på få sekunder.
Altså uanset om det er en krone, man flytter, eller det er milliarder, man flytter, så tager det jo i dag kun ganske få sekunder, uanset hvilket motiv man har for at flytte.
Jeg må spørge hr. Kristian Thulesen Dahl: Hvordan i alverden vil man finde ud af at lave den skelnen, når det gælder, hvilke motiver der er?
Er hr. Thulesen Dahl det?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-04-25:
Lad mig først sige til hr. Jens Rohde, at som det er i dag, er vi ikke tilhængere af en Tobin-skat, men vi er ikke tilhængere af at lukke den debat, for vi kan se et problem, som vi mener vi må forholde os til.
Problemet med Tobin-skatten er selvfølgelig som punkt 1, om man kan få lande nok med på ideen, og som punkt 2, om der er en facon, så man kan undgå, at det bliver en omsætningsbestemt afgift, der også rammer - kan man sige - småinvestorerne. Når jeg taler om de gode og de dårlige valutaspekulationer, så har det jo baggrund i, at den almindelige småsparer, som sidder hjemme ved computeren og flytter nogle penge fra én valuta til en anden, ikke er noget som helst problem for nogen af os.
Der, hvor det bliver et problem, er, når man sidder på øverste etage i en skyskraber ovre i New York og flytter milliarder af dollars på et splitsekund for at tjene noget på en marginal, hvor det ikke på nogen måde har baggrund i en underliggende økonomi.
Det er fuldstændig ligegyldigt.
Det handler om, at man lige kan få den lille justering, der gør, at man kan tjene nogle penge.
Og her må jeg sige, at jeg altså er så gammeldags indstillet, at jeg er tilhænger af, at der er en grundliggende sund økonomi.
Jeg er også tilhænger af, at der er en grundliggende sund produktion bag de ting, der foregår, og at det ikke bliver de rene matadorpenge og transaktioner, vi taler om.
Det var lidt om det.
Så til hr. Kim Behnke: Jeg var meget ked af den overskrift, der var til det interview i de tre stiftstidender, for den kunne give indtryk af, at Dansk Folkeparti stillede sig på ATTAC's side i forhold til eksempelvis de voldelige ting, der sker i kølvandet de steder, hvor ATTAC går frem og deltager i debatten.
Det vil vi på ingen måde slås i hartkorn med.
På ingen måde.
De ting, der foregår dér, kan vi overhovedet ikke støtte eller sympatisere med, og derfor kan vi kun tage afstand fra de ting.
Det er også det, jeg har givet udtryk for her i Folketinget i dag.
Så det er alene den del.
Jeg har ikke nogen som helst illusion om, at man skulle narre 200 milliarder fra Bill Gates, uanset om det så skulle være kroner eller dollars; det er overhovedet ikke det, vi taler om her.
Derfor tror jeg egentlig ikke, at der på det område, når man kommer til substansen, er den store afgørende forskel på det, hr. Kim Behnke mener, og det, jeg mener.
Det, jeg forholder mig til, er, at hvis man mener, at der i nogle sammenhænge er nogle ødelæggende valutaspekulationer, så forholder jeg mig åben over for, om vi kan finde nogle instrumenter, som kan være med til at dæmpe dem.
Det er ikke at narre penge fra folk eller i øvrigt lave nye afgifter eller skatter med det ene formål at kradse nogle penge ind.
Det er ikke det, der er vores formål med denne her debat.
Jens Rohde (V), 2001-04-25:
Jeg synes ikke, det fremgår særlig klart, om hr. Thulesen Dahl er for eller imod en Tobin-skat.
Der bliver sagt nogle forblommede ord, men kan vi ikke få at vide, om Dansk Folkeparti støtter tanken om en Tobin-skat eller ej.
Så taler hr. Thulesen Dahl meget om de der, ja, måske brugte han ikke lige ordet odiøs, men om de der dårlige spekulationer.
Den 17. november 1998 behandlede man her i Folketinget et forslag til folketingsbeslutning fra SF om beskatning af spekulative kapitalbevægelser, og der spurgte økonomiministeren hr. Frank Aaen og hr. Jes Lunde om, hvad det er for spekulationer, der er odiøse.
Jeg synes, at det var et meget relevant spørgsmål, økonomiministeren stillede, og det vil jeg også gerne stille hr. Thulesen Dahl i dag.
Gitte Seeberg (KF), 2001-04-25:
Jeg synes nu, at hr. Jes Lunde skulle gå på talerstolen for at bede om kommentarer til mit indlæg og ikke til Venstres ordførers.
Jes Lunde (SF), 2001-04-25:
Jeg kan bekræfte fru Gitte Seebergs formodning om, at vi ikke har fortrudt det, vi agiterede for i folkeafstemningskampagnen i september.
Vi synes, det var godt, at danskerne ønskede at bevare situationen som nu.
Der er bare en ting, jeg ikke forstår.
Hvis det nu er sådan, at spekulanter, som hr. Rohde også formulerede det, altid er samfundsgavnlige mennesker, og det kun er godt, hvad de gør, og at det er sundt for økonomien osv. osv.,
hvorfor var det så, at vi overhovedet skulle ind i ØMU'en?
Var det ikke en hovedargumentation fra borgerlig side, at vi skulle beskytte os imod valutaspekulation?
Kim Behnke (UP), 2001-04-25:
Jeg har to spørgsmål til hr. Thulesen Dahl.
Det første spørgsmål drejer sig om et interview, som hr. Thulesen Dahl gav den 18. februar til bl.a. Århus Stiftstidende, hvor hr. Thulesen Dahl under overskriften »Dansk Folkeparti hilser ATTAC velkommen« glæder sig over, at ATTAC-bevægelsen er kommet til Danmark.
Mit spørgsmål er nu: Hvis nu vi gennem en eller anden international snedig manøvre havde narret de penge fra ham, inden kurserne faldt, hvordan ville hr. Thulesen Dahl så have materialiseret de penge, som altså i dag ikke længere er i hr. Bill Gates' varetægt?
Jeg må indrømme, at da hr. Jes Lunde tidligere i debatten læste forslaget til vedtagelse op og CD og fru Susanne Clemensen optrådte i kredsen af medforslagsstillere, så tænkte jeg: Det var da mærkeligt.
Jeg hører fru Susanne Clemensen i sit indlæg tage afstand fra ATTAC, tage afstand fra Tobin-skatten - begge dele vil jeg gerne rose, det er klogt gjort - men når så fru Susanne Clemensen har hørt hr. Jes Lunde i dag holde festtaler over, hvor godt det er med ATTAC, og fortælle og tegne og fortælle om Tobin-skattens mangfoldigheder og glorværdigheder, så sidder jeg tilbage og tænker, at der da er en selvmodsigelse dér. Er det sådan, at CD er blevet taget til indtægt for nogle ting, som CD slet ikke står inde for, og er blevet snydt i forbindelse med at være medforslagsstiller på vedtagelsen?
Så synes jeg da, at Folketinget skal vide det.
Susanne Clemensen (CD), 2001-04-25:
Nej, jeg kan berolige hr. Kim Behnke med, at CD ikke er blevet snydt. Vi er gået ind i det her med åbne øjne.
Vi hæfter os ved, at der ikke står noget om en Tobin-skat i det forslag til vedtagelse, som vi er medforslagsstillere til.
SF må jo mene og gøre, som de vil, men jeg hæfter mig ved det, som bl.a. økonomiministeren har talt om i sin tale i dag, og det er efter min mening fornuftige regelsæt, som vi i CD til fulde kan støtte og tilslutte os.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-04-25:
Jeg kan svare hr. Jens Rohde med at sige, at det, der er det helt fundamentale problem i verdensøkonomien, når vi ser på valutatransaktionerne, er, at man jo intet har lært af den lektie, vi fik i Sydøstasien.
Man har tværtimod draget den konklusion, at der skal åbnes yderligere for de frie kapitalbevægelser, og at der skal åbnes yderligere for ukontrollerede flytninger af kæmpemilliardbeløb hen over grænserne, og så har man tilmed etableret denne euro, som betyder, at i fremtiden er der ikke bare én ustabil verdensvaluta, nemlig dollaren, men to dårligt funderede verdensvalutaer, euroen og dollaren, som begynder at svinge ukontrolleret i forhold til hinanden.
Vi får en ny dimension
i den internationale valutaspekulation, nemlig flytninger mellem euro og dollar, og det bliver de små økonomier i ulandene, der bliver ofrene, når de to gigantiske valutaer ryger i kriser i forhold til hinanden.
Hr. Jens Rohde burde tænke over, hvad han vil bidrage med for at gøre noget ved det.
Jens Rohde (V), 2001-04-25:
Til hr. Keld Albrechtsen: Økonomien var jo oppustet, overoppustet, den var knækket under alle omstændigheder
, uanset hvilken medicin hr. Keld Albrechtsen havde fundet, uanset hvor meget Tobin-skat der var blevet lagt på.
Det, der også er interessant at hæfte sig ved, er, at det jo var mange af de lokale økonomier, der trak sig ud i Thailand f.eks. Og ja, jeg har faktisk været i Indonesien, det er ikke mere end et halvt år siden.
Og jeg synes også, at det er trist at se de mange mennesker, der sidder under broerne, de mange mennesker, der lever på fattigdomsgrænsen eller derunder.
Det er det naturligvis.
Men de politikere og det banksystem, som havde ansvaret for det, har man heldigvis fået gjort noget ved nu, og der er udsigt til fremgang og en mere stabil økonomisk udvikling.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-04-25:
Det er et tilbagevendende problem i diskussionen med hr. Jens Rohde, at han mener, det er en god ting, at man i en situation, hvor nogle lande er kommet i alvorlige vanskeligheder, også i nogle tilfælde selvforskyldte
vanskeligheder, at de så udsættes for en hestekur, der består
i, at spekulanterne knækker deres valuta, og så kommer Verdensbanken og Den Internationale Valutafond og stiller de mest brutale og hårdhændede krav om nedskæringer i den offentlige sektor, privatiseringer osv., alt sammen hr. Jens Rohdes medicin, og så får vi som resultat en fattigdom og en arbejdsløshed uden lige, som vi har set være tilfældet i et land som Indonesien.
Det er ikke en ordentlig måde at løse problemer på i et civiliseret verdenssamfund.
Det er et liberalistisk barbari, som man indfører, og som man måske godt kan sidde på et partiværelse på Venstres kontor her på Christiansborg og lave akademiske spekulationer om, men som man nok selv ville blive noget rystet over, hvis man tog ud i Indonesien og så disse mennesker siddende under vejbroerne uden noget at leve af, uden eksistensgrundlag, som resultat af den politik, man så har ført fra den vestlige verdens institutioner.
Det, der er problemet, er, at hr. Jens Rohde tror, at hans liberalistiske patentmedicin kan bruges til at løse sådanne problemer, hvilket al praktisk erfaring viser at det kan den ikke.
Jes Lunde (SF), 2001-04-25:
Hr. Keld Albrechtsen spørger stadig væk lidt til fortolkningen af tredje pind og er ikke meget for ordet afvente.
Den politiske realitet er jo, at vi kan ikke finde et flertal i det danske Folketing, som vil storme ud og sige, at nu må vi arbejde benhårdt for Tobin-skatten, og vi vil ikke engang vente på resultatet af nogle undersøgelser, der er i gang i FN.
Vi skal simpelt hen bare i gang med at indføre den.
Det, vi så i SF har ledt efter, er på trods af det at finde et politisk flertal, som vil understrege, at vi jo synes, regeringen skal arbejde for øgede resultater på det her felt på enhver måde med alle de instrumenter, der er tænkbare overhovedet, og i en hvilken som helst sammenhæng, i et hvilket som helst relevant internationalt forum skal de arbejde for, at man gør noget ved de her problemer.
Det er det, vi har ønsket at understrege med denne vedtagelse, og det er det, det indebærer, hvis der er et flertal for den.
Jens Rohde (V), 2001-04-25:
Ja, liberalist, det er jeg også, det står jeg også gerne inde for, helt klart.
Så synes jeg ikke, at hr. Keld Albrechtsen skal anse det for at være et problem, altså så har vi da lidt at slås om, det er jo meget godt, det synes jeg er helt fint, så der kan komme lidt forskellige holdningstilkendegivelser frem. Men det er jo en underlig tilgang, hr. Keld Albrechtsen har til det med den krise i Asien, for der skulle jo noget til, før de dér milliarder af dollar blev flyttet.
Altså landene i Sydøstasien bandt jo deres valuta til dollaren, samtidig med at der var en krise i Japan og yennen faldt.
Det var ikke just fornuftigt.
Det medførte bl.a. spekulation.
Man havde et betalingsbalanceunderskud på 10 pct. af bruttonationalproduktet.
Man havde masser af meget risikable investeringer, man havde stort set gjort alt økonomisk galt.
Det var jo det, der førte til krisen.
Det er jo ikke, fordi nogle lige pludselig fandt ud af at spille bold med en masse milliarder.
Der skulle jo noget til.
Og det er dér, i forhold til det, at man skal finde medicinen.
For tror hr. Keld Albrechtsen virkelig, at det havde afværget krisen i Asien?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-04-25:
Nu vil jeg gerne understrege, at jeg ikke har beskyldt hr. Jens Rohde for at være liberal eller påstået, at han var liberal.
Det kræver en nøjere granskning, for det er jo noget lidt andet.
Det, jeg har påstået, og det mener jeg man kan dokumentere, det er, at hr. Jens Rohde er liberalist.
Det er altså noget lidt andet og knap så opmuntrende, og det er det samme, som præsident Bush er.
Så det er sådan set dér, problemet ligger, for det dér med det liberale kan vi alle sammen have et strejf af, men problemet er det liberalistiske.
Og så spørgsmålet om, hvad der var årsagen.
Ja, men årsagen var jo den meget enkle, at der er spekulanter, der begynder at flytte rundt på milliarder af dollar og dermed destabiliserer nogle økonomier i Sydøstasien, og så breder krisen sig, så breder spekulationen sig.
Det er jo da meget enkelt.
Det er sådan set ikke sygdommen, der er vanskelig at sætte en diagnose på.
Det, vi har brug for, er en medicin.
Vi kender godt medicinen, det er f.eks. Tobin-skatten.
Men det, der er brug for, det er simpelt hen at få den medicin doseret
Jens Rohde (V), 2001-04-25:
I de tidlige eftermiddagstimer var der en socialdemokrat, der fra sin plads kaldte mig socialdemokrat light, og det vil jeg meget gerne have mig frabedt, så jeg er glad for at have fået at vide, at jeg er liberal, og det står jeg fuldt inde for.
Men det, der fik mig herop, var nu hr. Keld Albrechtsen, der mente at kende årsagen til krisen i Asien.
Og jeg vil godt have hr. Keld Albrechtsen til i første omgang at uddybe lidt, hvad hr. Keld Albrechtsen mener der var årsag til krisen i Asien.