runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2002-01-30:
Når man har fulgt den debat, der har været om EF og EU i Danmark, synes jeg, at de, der har været meget aktive fortalere for, at vi skulle være med hele vejen, og at vi skulle integrere landene i EU-samarbejdet, har manglet ærlighed.
Man har manglet at sige til borgerne, til danskerne: Det er det her, det går ud på.
Det har været problemet, og det synes jeg egentlig også er et udtryk for det, som hr. Lars Barfoed siger - eller rettere ikke siger i sit svarindlæg her.
Der er ingen ærlighed til at sige, at det da er et problem for Danmark, at nogle EU-lande vil have en EU-forfatning, som skal beskæftige sig med alle de her ting.
Vil man ikke godt være ærlig og sige, at det ikke kan være i dansk interesse at indføre sådan en EU-forfatning, og at vi skal bekæmpe det?
I stedet for kommer der sådan nogle forblommede ord om, at, »ja, men regeringen ser ikke nogen problemer i det, hvis det bliver sådan og sådan«, altså lidt a la det, som Schlüter i sin tid sagde: »Unionen er stendød«, hvor det ikke holdt.
Problemet er, at det her ikke holder, det holder nemlig ikke.
Der bliver formodentlig en EU-forfatning på et tidspunkt, og hvis ikke Danmark opper sig og kæmper imod, så kommer den, og der synes jeg ikke, jeg kan mærke nogen som helst modvilje, kamp, hos De Konservative imod det her, man spiller mere eller mindre med.
Det er jo det sædvanlige, vi ligesom får i de her debatter, hvor man nok ikke rigtig vil forstå, hvad der er op og ned i de her ting.
Selvfølgelig skal vi samarbejde i kampen mod terror.
Der er ikke nogen herinde i Folketinget, der ikke mener vi skal det.
Spørgsmålet er bare: Er EU det rigtige sted at lægge sådan nogle opgaver, eller er det f.eks. NATO, der skal bekæmpe terror?
Er det ikke sådan med f.eks. vigtige beslutninger, at der er masser af organer, der tager sig af de ting?
Er det ikke FN, der bør tage sig af flygtningepolitikken sammen med nationalstaterne?
Jeg forstår ikke rigtig, hvorfor det her med »Hvorfor skal vi ikke samarbejde?« er nøgleordet, for vi samarbejder jo på livet løs.
Spørgsmålet er bare: Skal vi samarbejde på en måde, hvor vi giver EU overnational kompetence på de her områder?
Altså at man kan vedtage ting hen over hovedet på borgerne, uden at vi har den indflydelse, vi gerne vil have.
Det er dér, jeg mener, at vi skal stå af.
Vi skal lade det være op til et samarbejde, men ikke en union.
Svend Aage Jensby (V), 2002-01-30:
Til hr. Søvndal: Jeg beder om, at der ikke bliver lagt noget i min mund, som jeg ikke har sagt.
Jeg sagde ikke, at jeg overvejede at tage våben fra hjemmeværnsfolkene.
Jeg sagde udtrykkeligt, at jeg havde bedt Hjemmeværnskommandoen om en redegørelse, og så forholder vi os til det.
Jeg forholder mig til det, og regeringen forholder sig til det, antagelig efter drøftelse med forligspartierne.
Men mere sagde jeg ikke.
Lad mig dernæst sige til hr. Søvndal, at der jo er en utrolig forskellig tilgang til forskellige af verdens problemer, alt efter om man står i hr. Søvndals position eller man står i min.
Det er rigtigt, at Forsvarskommissionen vedrørende trusselsbilledet konkluderede, at der var et varsel på op omkring 10 år - det skønnede man dengang - for et konventionelt angreb mod Danmark eller Danmarks allierede.
Nu ved hr. Søvndal lige så godt som jeg, at f.eks. den 11. september sidste år måske kaster et nyt lys over hele situationen, så jeg mener, man skal være varsom med at drage for vidtgående konsekvenser af det, kommissionen dengang nåede frem til.
Men i øvrigt var det jo kendetegnende for kommissionens arbejde, at hr. Søvndals holdning til hjemmeværnet og min og mit partis var ganske forskellig.
Til hr. Albrechtsen
om, hvorfor en nøje redegørelse, inden vi forholder os til problemet: Se, det er sådan, at regeringen og jeg lægger afgørende vægt på hjemmeværnets virke.
Vi har at gøre med 60.000 mennesker, som på frivilligt grundlag uden løn udfører en meget bastant og væsentlig del af dansk forsvar.
Skylder vi ikke dem at undersøge alle mulige vinkler, inden vi trækker en afgørelse ned over hovedet på dem?
Det er regeringens holdning, og det er min.
Og jeg har allerede, også ved det svar, jeg gav hr. Søvndal, svaret på problematikken om behov.
Nu vurderer vi situationen, når Hjemmeværnskommandoens svar foreligger.
Peter Skaarup (DF), 2002-01-30:
Det har været interessant at følge den uenighed, som jeg synes der er at spore mellem regeringen og Socialdemokratiet om, hvad konventet egentlig skal, hvad formålet egentlig er. Vi ligger nok tættest op ad den opfattelse, som ministeren kommer med, at det først og fremmest er strukturen i det kommende samarbejde i EU, man skal se på, og måske ikke så meget enkelte politiske områder, for der vil man jo være meget uenige ikke alene imellem de forskellige partier, men også imellem de forskellige lande.
Så for os at se handler det først og fremmest om strukturen.
Det er godt, hvis Danmark har haft den indflydelse på det belgiske formandskab, og jeg mener, det er noget af det, man skal føre videre i den formandskabsperiode, vi går ind i, hvor Danmark sidder for bordenden.
Det, som ministeren siger, er vigtigt og disciplinerende, hvis vi kan være enige om, at det ikke altid er godt at overføre kompetence fra Danmark og medlemslandene til Bruxelles og EU.
Vi skal også en gang imellem se på: Hvad nu hvis det, der i situationen lyder godt, og som måske kunne please, være godt for danske synspunkter, på et tidspunkt ender ud med ikke at være så godt?
Altså den disciplin, der ligger i, at vi skal sørge for, at det, der er nationale anliggender også bliver i Danmark, i medlemslandene, i stedet for at vi vælger de lette løsninger, som jeg synes nogle partier nogle gange er indstillede på, hvor vi så siger: Nå ja, men vi kan opnå lidt mere, vi kan måske få sat skatten lidt ned eller sat skatten lidt op, hvis vi lader EU overtage den kompetence.
Vi kunne måske få ændret flygtningepolitikken en lille smule, vi kunne måske få ændret menneskerettighedspolitikken en lille smule, hvis det er EU, der tager sig af det.
Jeg synes, det vil være glimrende, hvis den disciplin kan blive bragt ind i et samarbejde, og hvis Danmark kan være primus motor for det.
Man kan jo håbe, at det ligefrem er sådan, at man fra regeringens side vil lægge sig lige så meget i selen, som man siger man vil - i hvert fald i forhold til skattestoppet - og vi kunne lave en disciplin, der hedder kompetencefordeling, der kunne være lige så hårdhændet som skattestoppet.
Så skal vi bare sørge for at overholde det hundrede procent.
Så skal jeg komme ind på, hvad Dansk Folkeparti siger til de vedtagelsesforslag, der er fremme.
Det var der også i det, ministeren sagde i sin tale, men der er også nogle fuldstændig skæve ting efter vores opfattelse.
Vi synes, det er ærgerligt, at der står det her med, at Kommissionens initiativret skal bevares, for det kan godt lukke en diskussion, som egentlig kunne være god at have åben, nemlig om man i forbindelse med kompetencekataloget og sådan noget skulle begynde at se på initiativretten fra Kommmissionens side.
På baggrund af det skal jeg sige, at vi altså ikke kan støtte den vedtagelse, der er fremkommet fra regeringen.
På trods af at der er flere positive ting i den, er der altså også negative ting i den, og det gør, at vi ikke kan støtte den.
Jeg skal vende tilbage til de øvrige, for jeg kan se, formanden nu står op.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-30:
Men jeg sagde jo også tidligere i debatten som kommentar til netop Socialdemokratiets ordfører, at han jo er medlem af konventet eller bliver det, og at han jo derfor forhåbentlig kan rejse ting der.
Jeg sagde også, at jeg håber, at han vil gøre det i konventet, uanset den vedtagelse, man nu har lavet her.
Derfor spurgte jeg faktisk, om hr. Henrik Dam Kristensen vil stå frit til f.eks. at kunne fremsætte forslag om bedre miljø, uanset at man ikke har kunnet blive enig med den danske regering om det.
For det er jo klart, at så vil Enhedslisten gerne have et samarbejde med hr. Henrik Dam Kristensen om sådanne ting.
Men det kunne ikke komme i dag, for i dag har man valgt at støtte op bag regeringen.
Det forstår vi overhovedet ikke at man gør, især ikke i den nuværende situation,
men det har man så valgt at gøre.
Men vi håber da på, at hr. Henrik Dam Kristensen så vil komme lidt op i omdrejninger efterfølgende, det er bare en opfordring.
Henrik Dam Kristensen (S), 2002-01-30:
For jeg har altså sat mig ned og tænkt over, hvad var det, jeg gerne ville sige. Jeg lagde vægt på grøn politik, jeg lagde vægt på forbrugerbeskyttelse, jeg lagde vægt på, at Europa skal spille en afgørende global rolle.
Jeg er langt hen ad vejen enig med hr. Villy Søvndal i, at dét er Europa måske, som situationen er nu, den eneste, der kan. Jeg lagde vægt på, at alle de ting er helt, helt afgørende, og derfor fremmer det ikke debatten at sige, at det er uden visioner, og at man ikke har forberedt sig.
Jeg synes egentlig, at det er lige så legalt at have sat sig ned og fastholdt nogle af de synspunkter, man har haft, tegnet en lidt længere linje, og så samtidig sige: Vi står ved starten af en debat.
Vi vil lægge vægt på også at få inspiration til konventarbejdet i forhold til den hjemlige debat.
Det var sådan set dét signal, jeg i hvert fald forsøgte at sende, og jeg vil stille det som et spørgsmål til hr. Keld Albrechtsen: Er det ikke at grave sig ned på forhånd at afvise det, der er et forsøg på at få en konstruktiv debat herhjemme?
Lars Barfoed (KF), 2002-01-30:
Jeg må jo konstatere, at hr. Keld Albrechtsen kun kunne bekræfte mig i, at det, Enhedslisten ønsker, er, at vi på nuværende tidspunkt låser os fast på, hvad slutresultatet skal være, således at den offentlige debat, som hr. Keld Albrechtsen siger, at hr. Keld Albrechtsen gerne vil have, bliver det rene spil for galleriet, fordi man overhovedet ikke kan påvirke noget som helst: Vi har allerede her i Folketinget truffet en beslutning om, hvordan slutresultatet efter vores opfattelse skal være. Sådan må man jo forstå det.
Det er, hvad Enhedslisten åbenbart opfatter som offensivt.
Jeg vil jo fastholde, at jeg mener, at det er arrogance over for den offentlige debat.
Som sagt: Det er udtryk for arrogance over for den offentlige debat.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-30:
Jamen jeg kan forsikre, at jeg sandelig også synes, det er godt, at vi skal have en offentlig debat, og det er alle partierne i Folketingets Europaudvalg jo bl.a. enige om.
Der er der ingen uenighed.
Det må vi jo tage bestik af.
Vi må tage stilling til, om vi vil gå
ind og være med til at påvirke processen, mens den foregår, eller om vi vil stille op efterfølgende, når beslutningerne er truffet af de store lande i konventet, for sådan er magtforholdene altså i EU.
Det burde hr. Barfoed jo også vide.
Så det var bare for at være til stede på rette tid og være velforberedt, at vi rejste den her debat.
Men det har man ikke ønsket.
Lars Barfoed (KF), 2002-01-30:
Det er så en kort bemærkning til hr. Keld Albrechtsen, som jeg noterede mig var noget skuffet over, at vi ikke kunne være sådan lidt offensive her.
Underforstået, at der ikke var flertal for det forslag til vedtagelse, som hr. Keld Albrechtsen har fremsat.
Jeg forstod også, at det var sådan, at man i andre lande allerede har fundet ud af, hvordan klaveret skal spille, som hr. Keld Albrechtsen udtrykte det.
Det var underforstået, at vi også burde gøre det.
Jeg synes, at det er en arrogance uden lige over for den offentlige, folkelige debat, vi skal have her i landet, at vi skulle sidde her i Folketinget og beslutte, hvordan klaveret skulle spille, uden at vi lytter til den debat, der skal være.
Det er jo netop meningen, at vi skal have en offentlig, åben og bred debat om, hvordan vi skal udvikle Det Europæiske Fællesskab, og om, hvilken holdning vi så endelig skal have her i landet.
Derfor er det forslag til vedtagelse, som vi andre står bag, ikke fuldstændig i detaljer lagt fast på, hvad vi skal mene, og hvad vi ikke skal mene.
Men det er nogle væsentlige principper, som vil være helt afgørende for den holdning, regeringen har i det videre forløb.
Men det er ikke noget med, hvordan klaveret skal spille, for vi vil gerne lytte til folk.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-01-30:
Selvfølgelig skal vi ikke tærske langhalm på det der spørgsmål, om det nu er europaministeren eller udenrigsministeren, der sidder her.
Når forespørgslen er stillet til europaministeren, er det selvfølgelig fuldstændig logisk og naturligt, at europaministeren er her. Men jeg må alligevel spørge om noget, og det er: Når nu det her konvent er færdig med sit arbejde - der går jo over 1 år, og jeg kan forstå regeringens planlægning på den måde, at europaministeren faktisk går af efter formandskabet - hvordan vil man så sikre sig, at dette vagtskifte foregår på en sådan måde, at vi ikke får afbrudt det gode og fornuftige arbejde, vi på det tidspunkt forhåbentlig har i gang?
Henrik Dam Kristensen (S), 2002-01-30:
Jamen nu forstår jeg, at proceduren er sådan, at det er europaministeren, vi har en kort bemærkning til.
Jeg skal bare sige til europaministeren, at det er rigtigt, at det også er Unionens måde at arbejde på, vi i konventet skal drøfte.
Men når jeg kigger på spørgsmålene, bare på de første syv-otte stykker,
så er det spørgsmål som: På hvilken måde kan man lade borgernes forventninger være retningsgivende for, hvilken opgave vi kan give EU?
Hvordan kan man f.eks. udvikle en mere sammenhængende fælles udenrigspolitik og forsvarspolitik?
Vil vi i højere grad integrere politisamarbejde og strafferetligt samarbejde?
Så det er jo den der kombination, som det nødvendigvis må være.
Vi skal give nogle svar på nogle strukturer.
Vi skal give nogle svar på, hvor langt vi vil gå, men det har også meget politisk indhold.
Så jeg synes, det er vigtigt, at vi også i debatten fastholder, at det her også er politik.
Vi ønsker noget med den europæiske udvikling, som vi skal drøfte.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-01-30:
Også Det Radikale Venstre vil støtte dette forslag.
Det er i virkeligheden efterhånden en 8-9-10 år gammel proces, vi stadig væk er i gang med, og hver eneste gang har meningen og hensigten selvfølgelig været at stabilisere og styrke de demokratier, som har set dagens lys i Øst- og Centraleuropa.
Derfor kan vi kun tilsige al mulig støtte til gennemførelse af dette forslag så hurtigt som muligt.
Charlotte Antonsen (V), 2002-01-30:
Først til fru Elisabeth Arnold: Nu har vi jo en europadebat her i stor åbenhed, og der er ikke et øje, der følger med.
Der er jo ingen garanti for, at fordi man åbner dørene, er der straks interesse for sagen.
Vi vil gerne medvirke til, og det mener jeg også er muligt i dag, at man åbner under visse punkter i Europaudvalgets møder.
Det har vi jo også forsøgt før i tidens løb.
Men det er klart, at der er noget i forbindelse med mandatgivning, som forhindrer, at man åbner dørene.
I virkeligheden, hvis man sådan skulle have den helt åbne politiske proces, er det jo nærmere Ministerrådet, man skulle se på, når vi taler åbenhed.
Det havde vi jo altså et fælles dansk forslag om ved sidste traktatændring, som jo desværre ikke blev vedtaget.
Hr. Keld Albrechtsen om menneskerettigheder
: Det, hr. Keld Albrechtsen lægger op til, er, at man i realiteten ikke kan indskrive menneskerettighederne i EU-Traktaten, for der er jo ikke nogen garanti for, at Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol bliver sidste instans.
Meget tyder i hvert fald på, sammen med den forhistorie, man har i international ret, at hvis man først har fået afprøvet sin sag på et niveau, går man ikke hen i en alternativ instans og får vurderet på samme niveau.
Derfor kan vi ikke støtte den del af hr. Keld Albrechtsens forslag, ligesom der i det hele taget ikke er ret meget af hr. Keld Albrechtsens europapolitik, vi kan støtte.
Hr. Peter Skaarup om kompetencefordeling: Venstre har jo lavet et EU-udspil for et halvt år siden, i september måned,
hvori også fremgår, hvilke områder vi ønsker skal ligge nationalt, og hvilke områder der skal ligge i EU.
Der er jo masser af de emner, vi beskæftiger os med her i huset, som EU ikke kan blande sig i.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-01-30:
Jeg synes ikke, at fru Charlotte Antonsens venlighed skulle gå upåtalt hen.
Jeg synes selvfølgelig, at fru Charlotte Antonsen skal have kredit, fordi hun taler om åbenhed, og jeg vil gerne appellere til, at Venstres ordfører beholder sin positive tilgang til åbenhed, når vi næste gang skal diskutere beretning i Europaudvalget.
Det har nemlig været sådan, at det har været meget vanskeligt at få åbnet nogen som helst dør på klem ind til processen i Europaudvalget.
Nu har vi måske chancen.
Der er kommet nye toner fra en europaminister, der er meget interesseret i åbenhed. Derfor synes jeg, vi skal give det håndslag til hinanden og også til den danske befolkning, at vi ønsker større åbenhed i den hjemlige beslutningsproces inden for EU.
Jeg tror virkelig, at en selvstændig medvirkende grund til, at vi har meget EU-skepsis i Danmark, er, at befolkningen ikke kan gennemskue, hvad der foregår i de hjemlige EU-processer.
Derfor tror jeg, at vi kunne gøre sagen en god tjeneste ved at lukke meget mere op.
Peter Skaarup (DF), 2002-01-30:
I forbindelse med debatten efter den folkeafstemning, vi havde i år 2000 vedrørende euroen, hvor danskerne sagde nej til at fjerne vores forbehold, skete der det umiddelbart efter folkeafstemningen, at den daværende partileder for Venstre, hr. Anders Fogh Rasmussen, den nuværende statsminister,
sagde, at nu var det meget vigtigt, at vi fik kigget på kompetencefordelingen i EU
At man skulle lave et kompetencekatalog.
Jeg genfandt også ordet i fru Charlotte Antonsens tale
her for lidt siden, og vi kan også læse i europaministerens tale, at det er noget, man lægger vægt på. Men jeg kunne godt tænke mig at spørge fru Charlotte Antonsen - ud over de sådan fine ord om at det kunne være en god idé at lave en fordeling af kompetencen mellem EU og nationalstaterne: Hvad er så Venstres bud på, hvordan den kompetence skal fordeles?
Har Venstre gjort op med sig selv, hvad der fremover skal være EU-stof, og hvad der fremover skal drøftes og vedtages i de nationale parlamenter?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-30:
Det forhold, at Enhedslisten har formastet sig til i god tid inden debatten at sende de øvrige partier og også regeringen et konkret forslag med en række punkter, tages altså nu som udtryk for, at Enhedslisten har konkluderet negativt på forhånd.
Det er jo ikke sådan, at regeringen og Venstre har orket at reagere på de konkrete forslag, som vi er kommet med.
Sådan er det jo ikke.
Man har set, at vi er kommet med en række konkrete forslag, og så har man sagt: Nå, men så er Enhedslisten negativ, fordi Enhedslisten kommer med de konkrete forslag.
Hvad er det for en måde at diskutere på, vil jeg spørge fru Charlotte Antonsen.
Man har sagt, at man vil have en konkret debat på tværs af ja- og nejsiden.
Så kommer nejsiden med en række konkrete forslag, og så får nejsiden at vide: I
kan godt gå hjem, butikken er lukket, vi har ikke noget konkret at diskutere med jer.
Så vil jeg godt spørge: Hvorfor kunne man ikke støtte den formulering, vi havde om, at Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg skal være sidste instans i menneskerettighedsspørgsmål og ikke skal undermineres?
Hvorfor kunne man ikke støtte det?
Charlotte Antonsen (V), 2002-01-30:
Først til hr. Keld Albrechtsen: Jeg vil fastholde, at Enhedslisten konkluderer på forhånd med den stribe af forslag, der blev lagt frem her.
Det er da klart, at regeringen hen ad vejen vil komme med forslag.
Det er da klart noget, vi forventer.
Så man kan, havde jeg nær sagt, bare slå tilbage og se, hvad de to partier står for.
Det har vi jo ikke ændret ved i konventet.
Jeg synes, det er klogt, at man starter debatten på en åben måde, og at man er åben over for, hvad andre har af synspunkter.
Med hensyn til EU-chartret mener vi bestemt ikke, at det skal underminere Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Det har vi aldrig nogen sinde drømt om.
Vi synes, det er vigtigt, at man i EU-traktater understreger respekten for menneskerettigheder.
Det hænger sammen med de mange nye lande, som står foran en optagelse.
Det hænger også sammen med, at mange beslutninger træffes i EU, og så er det da vigtigt, at man ikke i den beslutningsproces træder borgerne for nær, altså at man understreger, at der er nogle begrænsninger.
Så vi mener, der er stort behov for at skrive det ind i EU-Traktaten, men vi har da ikke til hensigt at underminere menneskerettighederne i øvrigt.
De er faktisk universelle, og det er FN's menneskerettigheder, der er udgangspunktet.
Til fru Elisabeth Arnold vil jeg sige: Der er allerede en mulighed i dag for, at man kan åbne dele af Europaudvalgets møder, og det er da noget, jeg godt vil give tilsagn om, at vi skal forsøge at gøre lidt oftere, for vi har ikke særlig ofte benyttet os af det.
Det er klart, at der er noget med mandatgivning, som nødvendiggør, at man lukker dørene.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-01-30:
Jeg noterede med glæde, at europaministeren talte med meget stor varme om den åbenhed, der består i Europa-Parlamentet.
Det er jo i virkeligheden den eneste åbne institution i hele EU-samarbejdet, sådan var det vist, at ordene faldt.
Jeg vil derfor gerne spørge europaministerens partifælle, fru Charlotte Antonsen, som også talte meget varmt om åbenhed, om Venstre er interesseret i at åbne den mest lukkede beslutningsproces i dette Folketing, nemlig den, der foregår i Europaudvalget?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-30:
Fru Charlotte Antonsen hævder, at Enhedslisten konkluderede på forhånd.
Det er jo ikke rigtigt.
Det er jo faktisk derfor, at vi sendte et forslag. Jeg må bare sige, at når det eneste, som den danske regering - åbenbart med støtte fra Socialdemokratiet - har at byde på, er en pose varm luft, hvor det eneste virkelig konkrete er, at Europa-Kommissionen skal bevare alle sine rettigheder og privilegier, så skal man være meget, meget optimistisk for ikke at konkludere på forhånd, det vil jeg sige.
Der var to konkrete punkter.
Der var det med Kommissionen, der skulle bevare sin magt.
Og så var der chartret, som man ville have indskrevet.
Hvorfor ville man ikke bruge Enhedslistens forslag til formulering om chartret, hvor vi fastslår, at det ikke må underminere Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol?
Kan vi ikke få en forklaring på, hvorfor man vil underminere Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, for det må jo være det, der ligger i den formulering, man er blevet enig med Socialdemokratiet om?
Elisabeth Arnold (RV), 2002-01-30:
Den skal nok blive kort.
Jeg er slet ikke utilfreds med det svar, jeg har fået fra Venstre.
Jeg synes, at vi skal holde fast i den her debat om åbenhed.
Jeg vil i hvert fald holde fru Charlotte Antonsen fast på, at der er ønsker om åbenhed.
Man er tiltalt af begrebet åbenhed.
Jeg kan kun sige, at vi fra Det Radikale Venstres side ønsker mere åbenhed, og vi ønsker også, at Ministerrådets møder som hovedregel bliver åbne og kun kan lukkes i særlige tilfælde.