Per Clausen (EL), 2005-06-15:
På en eller anden måde er det både bemærkelsesværdigt og vel også sigende, at statsministeren i sin redegørelse i dag var meget længe om at komme frem til en af de største politiske udfordringer, vi står over for nu, nemlig situationen i EU.
Der var selvfølgelig heller ikke så meget at prale med, og det var måske det, der var lidt afgørende for rækkefølgen.
Så kan det selvfølgelig være, det er derfor, jeg starter med EU, for vi synes jo faktisk i Enhedslisten, at de nejflertal, der kom ved folkeafstemningerne i Frankrig og Holland, var meget glædelige begivenheder.
Det var ikke mindst glædelige begivenheder, fordi det jo var helt klart, at de flertal blev etableret på baggrund af, at socialisterne i Frankrig og Holland og socialdemokraterne i Frankrig og Holland stemte nej.
Derfor synes vi, at det danner et fantastisk godt udgangspunkt for den debat, som vi skal have om Europas fremtid.
Jeg tror heller ikke, man skal bruge megen energi på genoplivningsøvelser.
Det ville være spild af god og måske også dårlig energi.
Jeg synes, at vi i stedet skal se det som en fantastisk mulighed for at diskutere et nyt samarbejde i og uden for Europa, som sætter bæredygtighed, sociale rettigheder og demokrati i højsædet.
Vores udgangspunkt må være at skabe global retfærdighed i stedet for de store selskabers frie marked, hvor det kun handler om at tjene mest.
Vi ønsker i Enhedslisten et internationalt samarbejde, der omhandler menneskerettigheder, miljø, regler for minimumsselskabsbeskatning og andre grænseoverskridende udfordringer.
Vi ønsker et opgør med den handelspolitik, de rige lande fører gennem WTO, hvad enten det nu er EU eller USA, som er bannerfører for dem.
Vi mener, at nejet skal bruges til at rejse bevægelse i EU-landene for konkrete skridt i den rigtige retning.
Det er bl.a., fordi vi prioriterer det her EU og den her EU-diskussion så højt, at vi fremsætter følgende:
Forslag til vedtagelse
»Nejflertallet i Frankrig og Holland betyder, at EU-forfatningen – både formelt og reelt – er faldet.
På den baggrund opfordrer Folketinget regeringen til at tage initiativ til en grundlæggende folkelig debat om det internationale samarbejde i og uden for Europa.
Udgangspunktet er et samarbejde, der omhandler menneskerettigheder, miljø, regler for minimumsselskabsbeskatning og andre grænseoverskridende udfordringer.
– Krav til tjenesteydelsers kvalitet, normer og udførelse defineres af nationale regler.
– Ansatte, der udstationeres eller på anden måde arbejder i et andet land end det, de er statsborgere i, skal altid arbejde mindst efter værtslandets løn- og arbejdsvilkår.
Til kontrol heraf har fagforeninger en lovbestemt adgang til alle arbejdspladser, hvor der arbejder udenlandske ansatte.
– Ethvert land kan stille krav til varers kvalitet og indhold i overensstemmelse med nationale regler.
– Alle planer om militariseringen af EU skal skrottes.
I stedet igangsættes nedrustning.«
At organisationen Greenpeace kan blive dømt efter terrorparagraffen, fordi nogle af dens medlemmer gennemfører en fredelig demonstration med et banner, er bare ét eksempel på den snigende undergravning af retssikkerheden.
I går fik vi så at vide, at mindst 22 udlændinge er blevet sortlistet i resten af EU på grund af ulovlig indberetning fra dansk politi til det såkaldte Schengenregister.
Man kan med rette spørge, hvor mange andre i dette millionstore register der også ulovligt indberettes.
Der er brug for et radikalt anderledes europæisk samarbejde, et andet Europa, og vi vil også i forhold til de kommende WTO-forhandlinger presse på for at sikre, at udgangspunktet bliver tredjeverdenslandes krav, men det kræver et opgør med både Danmarks og EU's linje i disse forhandlinger.
Diskussionerne omkring Danmarks linje i EU i forhold til, hvordan EU's linje skulle være i WTO, afslørede jo, at hvis den linje sejrer, som der er flertal for her i Folketinget, så vil resultatet være fortsat voksende global ulighed i stedet for global retfærdighed.
Nu er det så lykkedes at få sat en i hvert fald midlertidig og forhåbentlig varig stopper for EU-forfatningens nyliberalistiske projekt.
Vi kan dog ikke sige det samme om situationen i Danmark.
Forskellen på rig og fattig i Danmark bliver stadig større.
Regeringen har endda sat ydelserne ned for de fattigste.
Med hensyn til den offentlige service er linjen også klar.
Prisen for væksten i den offentlige sektor betales af ældre, der kun får gjort rent hver tredje uge, og af de børn, forældre, og lærere, der år efter år må se på, at skolerne får færre og færre penge pr. elev.
Det er vist nu blevet så tydeligt, at selv regeringens ledelse har erkendt, at det er det, der sker.
Regeringens nye valgsprog synes at være jo billigere, jo bedre.
Strukturreformen skal ses i samme lys.
Det er også kommet frem i debatten i dag, at de nye storkommuner er lavet for at skabe større markeder for de private firmaer, som skal overtage endnu flere velfærdsområder fra det offentlige.
Kommunalreformen betyder flere selvejende institutioner, der skal fungere på markedsvilkår, flere fælleskommunale selskaber og mere taxameterbudgettering, hvor bundlinjen er det afgørende.
Kommunalreformen betyder også, at en stor del af de kommunalt og amtsligt ansatte bliver fyret.
Konsekvenserne af de store udgifter, der er i forbindelse med kommunalreformen, bl.a. til it, hvor man ikke får de penge, man har brug for til at sikre, at det kan foregå på en måde, så man ikke forringer vilkårene i kommunerne, betyder, at der også her vil ske forringelser af velfærden og fyringer.
Enhedslisten synes, at vi skulle have lavet en ændring af den offentlige sektor i Danmark, der havde et andet udgangspunkt, et udgangspunkt, der handler om, at borgerne skal have klare minimumsrettigheder i forhold til den offentlige service, minimumskvalitetskrav og f.eks. også et krav om, at der er en maksimal afstand til den lokale daginstitution, skole, plejehjem og sygehus, sådan at vi også sikrer, at der er nærhed.
Vi ville også have haft, at man for de institutioner, som primært beskæftiger sig med de svageste, specialundervisning, genoptræning, boog beskæftigelsestilbud til handicappede samt sindslidende, i stedet for at gøre meget ud af at få flyttet dem steder hen, hvor den umiddelbare politiske interesse for at drive dem er forholdsvis begrænset, havde sikret, at man tog udgangspunkt i den enkeltes behov og den enkeltes interesse.
Også her handler det om at give borgerne rettigheder.
Kommunalreformen betyder også mindre demokrati.
Der bliver større afstand mellem den folkevalgte og den enkelte, og derfor har Enhedslisten da også foreslået, at der skulle oprettes lokalråd i de store bykommuner, landsbyråd, M052S45904731KAJE.FM.FM Page 4699 Tuesday, November 8, 2005 4:29 PM øråd, lokalråd i bydele eller lokalråd svarende til de gamle kommuner.
Når Enhedslisten fremsætter den slags forslag i Folketinget, bliver de jo ikke vedtaget, men der er mange, der taler pænt om dem, så dem må vi jo vende tilbage til senere.
Hertil kommer, at kommunalreformen, som jo er den mest omfattende forandring i den danske offentlige sektor og den danske offentlige struktur, siden sidst man lavede den øvelse, gennemføres hen over hovedet på danskerne.
Ingen talte om det i sidste valgkamp; der er heller ikke sket nogen reel inddragelse af borgerne, så det, man kan sige, er, at den meget store ændring, der sker her, altså ikke er noget, man har haft nogen stor indflydelse på.
Derfor har Enhedslisten foreslået, at man skulle sende den til folkeafstemning, og vi synes sådan set, at Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre skulle have koncentreret sig om at forsøge at skabe en demokratisk proces om det her i stedet for at indgå nogle forlig, som de jo ikke høster megen tak for fra forligsparterne, og som jo også formår at skjule eller i hvert fald kaste et lille figenblad over den realitet, at Dansk Folkeparti og regeringspartierne har gennemført det her uden at tage hensyn til oppositionen.
EU har et markant overforbrug af jordens ressourcer, og Danmark fører an.
Verdensnaturfonden har netop offentliggjort en rapport, der dokumenterer, at det især har alvorlige konsekvenser for lande uden for EU.
Derfor er der brug for, at man gør op med den vækstfilosofi, som forfølges i EU, og som også forfølges i Danmark.
Den nuværende landbrugspolitik fører til en global arbejdsdeling, der er skadelig for os alle.
Landbruget i Argentina omlægges til ensidig gmo-soyaproduktion, som eksporteres til Danmark.
I Danmark producerer vi så svin på en måde, som både miljømæssigt og dyrevelfærdsmæssigt er helt uacceptabel.
Det handler ikke bare om gylle, kvælstof og fosfor, men også om lange transporter af både levende og døde dyr.
Det er miljømæssigt helt uholdbart, og vi kan da også se, hvordan den her udvikling skaber arbejdsløshed i forbindelse med lukning af slagterier og udflagning af virksomheder.
Vi ønsker en fødevareproduktion, der er lokal, miljømæssig og bæredygtig.
Man bør slagte dyrene på det nærmeste slagteri, og man vil på den måde også skabe lokal beskæftigelse.
Der er brug for et opgør med Danish Crown, sådan at de ikke kan fortsætte med at lukke arbejdspladser hen over hovedet på arbejdere og lokalbefolkning, som vi sidst har set det i Hjørring.
Vores afhængighed af kul, olie og naturgas er også en del af vores rovdrift på naturen.
Regeringens energismøleri truer både miljøet og beskæftigelsen og vil på længere sigt gøre os afhængige af atomkraft.
Nu er det sådan set bare at gå i gang.
Vi har en historisk mulighed for at sætte fuld fart på investeringer i vedvarende energi og energibesparelser.
Staten har et særlig stort overskud på olieindtægterne i disse år, som burde kanaliseres over i at gøre os uafhængige af de fossile brændsler.
Desværre er regeringen meget vrangvillig.
Den vil kun det, som markedskræfterne kan sikre, og det gør man så samtidig med, at man accepterer, at energi produceret af olie, kul og naturgas på ingen måde betaler de omkostninger, den medfører for miljøet.
Det betyder så også, at muligheden for at sikre en udvikling af vedvarende energi bliver meget stærkt reduceret, og konsekvensen er jo, at hvis man ikke får investeret i vedvarende energi nu, så vil vi om nogle år komme i den situation, at vores aldrende kulværker lukker ned, og så ender det med, at det godt kan være, at der ikke er nogen atomkraftværker i Danmark, men vi bliver alligevel afhængige af energi, der stammer fra atomkraft.
Det ønsker Enhedslisten ikke.
Vi ønsker et fuldt omstillet Danmark i 2030.
Det kræver en halvering af energiforbruget inklusive forbruget til transport og væsentlige investeringer i udvikling af bl.a. bølgekraft, solenergi og anvendelse af brintteknologi.
Det kræver også, at vi omtænker vores energisystem, så vi finder fornuftig anvendelse for overskudsstrøm og arbejder med, hvordan vi kan styre forbruget, så produktion og forbrug hænger bedre sammen.
Afhængigheden af olie har også alvorlige sikkerhedspolitiske konsekvenser.
Den krig i Irak, regeringen førte os ind i, var jo en ulovlig krig, og den blev ført på et grundlag, som var løgnagtigt.
Det, der er sket nu, er jo, at danske soldater er blevet en del af en besætM052S45904731KAJE.FM.FM
Page 4700
Tuesday, November 8, 2005 4:29 PM
Der er over 100.000 døde som følge af krigsindsatsen, der er en voldsom social nød i Irak, stor arbejdsløshed, fagforeninger har meget svært ved at få lov til at eksistere, og den gennemsnitlige indkomst for en almindelig husstand i Irak er faktisk faldende.
Det, der er endnu værre, er, at besættelsen er ved at skabe forudsætninger for en langstrakt borgerkrig i Irak.
Det er derfor den logik, der siger, at tropperne skal blive, fordi der en borgerkrig under opsejling, har fat i den forkerte ende.
Det er koalitionens tilstedeværelse, besættelsestroppernes tilstedeværelse, som efter vores opfattelse uddyber modsætningerne i Irak og øger forudsætningerne for, at der kommer en borgerkrig.
Alternativet til krig, alternativet til social ulighed, alternativet til social udstødning er jo, at man skaber en anden verden med global retfærdighed.
Når vi er mange nok, der protesterer mod krigen, mange nok, der siger nej til et EU, som er underlagt de store virksomheders, de store koncerners interesser, og hvor befolkningens interesser har svært ved at slå igennem, og når vi er mange nok, der kræver, at vi fordeler rigdommene og arbejdet helt anderledes, så skal det nok også lykkes at skabe en anden verden, og så bliver Danmark ikke bare et godt land at leve i, så bliver det et supergodt land at leve i.