Jytte Andersen (S), 2003-01-24:
Dansk kunst- og kulturliv hviler på mangfoldighed, hviler på, at det nyskabende, det provokerende, det sublime, det spektakulære udvikles og bæres frem af hundredvis af kunstnere, fordi de ikke kan lade være, fordi de uafhængigt af politikere, embedsmænd og -kvinder, systemer og vante forestillinger ikke kan lade være med at give lige netop deres bidrag til vores fælles udvikling.
Vi andre elsker dem for det, selv om det ikke er alt, vi selv kan tage til os.
Sådan har det været i mange, mange år, udviklende, ustyrbart, men hvor fremsynede kulturministre har sikret det økonomiske grundlag for udviklingen.
Det er en kulturverden, der hviler på mangfoldighed og frihed, og ved at mange aktører i organisationer og institutioner lokalt, nationalt og internationalt er udøvende, skabende og formidlende kulturbærere.
Det synes vi i Socialdemokratiet.
Måske kunne der justeres hist og her, måske kunne der spares lidt administration her og der, men med hensyn til den store systemændring er det store spørgsmål, om det var nødvendigt.
Det syntes regeringen, og det syntes kulturministeren, da han tidligt sidste år spillede ud med forslaget om et nyt kunstråd.
Vi syntes dengang, at det var en centralistisk model med politisk topstyring i kunstråd og de faglige udvalg, hvor der var gjort kort proces med diverse institutioner, med bredden i rådgivningen og sidst, men ikke mindst en udradering af det vigtige armslængdeprincip.
Armslængdeprincippet i Kunstrådet og de faglige udvalg er bevaret, politisk udpegede kan ikke majorisere, ministerudpegede har ikke flertal, afgørelser afgøres ved almindeligt stemmeflertal. Der er et repræsentantskab med 36 medlemmer som rådgivende organ og faglige udvalg med flertal af kunstnere. Børnekulturområdet er blevet mere synligt; billedkunstområdet er nu placeret stærkere i udspillet, end det var, og det er ikke mindst takket være, vil jeg godt sige, også ministerens ihærdige indsats præcis på det her område.
Musikken har fået et større udvalg, nemlig syv medlemmer med fire fra miljøet, hvad vi er meget glade for, og nedlæggelsen af MIC er, så vidt vi kan vurdere, også blevet kompenseret.
Vi havde selvfølgelig gerne set flere indrømmelser: at
Kunstrådet skulle have et flertal af kunstnere, at handlingsplanerne alene skulle godkendes af de kulturelle miljøer, at musik- og børneområdet havde fået en højere prioritering, det samme med vækstlaget og det nyskabende og den etniske kultur.
Der er ingen tvivl om, at der i dette forslag er lidt mindre kunst og lidt mere centralisme, lidt mere minister og embedsværk og lidt mindre mangfoldighed og armslængde.
Men som forslaget ligger nu, synes vi, at der er et godt grundlag for en kulturpolitisk dagsorden. Vi synes, der er gode perspektiver i Kunstrådet til at tage de sådan mere overordnede kunst- og kulturpolitiske debatter og foretage principielle prioriteringer.
Det er utrolig vigtigt, at de faglige miljøer og udvalg får en så stærk placering, sådan som tilfældet er. Jeg vil afslutningsvis sige, at vi gerne støtter forslaget.
Vi synes, at vi, når vi kommer så vidt, skal have sat fokus på kompetencen mellem Kunstråd og de faglige udvalg, det internationale aspekt, billedkunsten, musikken og børnene.
Men alt andet lige har det været et godt forløb, et godt politisk arbejde fra gode kollegaer, og det er baggrunden for, at Socialdemokratiet faktisk er glad for at støtte forslaget.