runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2002-04-04:
Jeg står her med Europarådets seneste beslutning.
Forsamlingen tror derfor, at det er ved at styrke positionen hos dem inden for Den Russiske Føderation, som advokerer for og arbejder for sådanne ændringer, at Europarådet kan give sit mest effektive bidrag.
Forsamlingen forstår, at den position, som disse, der advokerer for politiske løsninger, har, bringer et meget stort commitment, beslutningsdygtighed, mod og styrke, men Forsamlingen er overbevist om, at en hvilken som helst anden vej ville være en svækkelse af ansvarligheden.
Det er stk. 25, og det svarer til det, fru Gitte Seeberg har sagt.
Gitte Seeberg (KF), 2002-04-04:
Jamen jeg skal da blot henvise til det, jeg tidligere sagde, og som jeg også sagde i mit ordførerindlæg, at situationen har ændret sig det sidste år og siden den nuværende udenrigsminister var medunderskriver på det brev, som bliver nævnt.
Det har jeg redegjort for, det har ministeren redegjort for i sit indlæg, og det er baggrunden for, at vi nu ikke mener, at Danmark skal anlægge en sag.
Vi følger sådan set også bare den linje, som andre lande
også har.
Vi mener, det bedste er at indgå en konstruktiv, men kritisk dialog med russerne.
Det tror vi vil tjene den tjetjenske befolkning bedst.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-04-04:
Også jeg studsede lidt over det udtryk, fru Gitte Seeberg brugte for et øjeblik siden, hvor hun sagde, at man ikke skulle bruge denne her sag til at drive politisk plat.
Jeg synes altså, det er lige lovlig skrapt at anklage de personer, der holder fast ved de standpunkter, de havde for 1 år siden, for at drive politisk plat, hvorimod det parti, der har skiftet holdning, nemlig Det Konservative Folkeparti, ikke udøver det.
Det vil jeg godt lige have forklaret lidt.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-04:
Jeg kan jo ikke forhindre fru Gitte Seeberg og Det Konservative Folkeparti i at opfatte det, at vi ønsker, at Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol skal bruges i forhold til de menneskerettighedskrænkelser, som Europarådet stadig væk i sin seneste udtalelse har slået fast finder sted, som politisk plat, som indenrigspolitisk drilleri.
Det kan jeg ikke gøre noget ved.
Når jeg tog ordet, var det, fordi fru Gitte Seeberg i sin tale sagde, at Europarådet havde ændret holdning i spørgsmålet om at lave en statsklage mod Rusland, altså en sag ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Europarådet har ikke ændret opfattelse i den sag.
Europarådet har heller ikke ændret opfattelse i spørgsmålet om, hvorvidt der foregår menneskerettighedskrænkelser i Tjetjenien.
Det mener Europarådet stadig væk at der gør.
Det eneste sted, hvor Europarådet har ændret opfattelse,
er i spørgsmålet om, hvorvidt man skal fratage Rusland stemmeretten.
Det er det eneste sted, man har ændret opfattelse.
Margrete Auken (SF), 2002-04-04:
Jeg håber, at det der med, at vi driver indenrigspolitik, var en fortalelse.
Nu fulgte jeg ikke debatten, der var her i juni, men jeg håber da ikke, at den daværende udenrigsminister, hr. Mogens Lykketoft, beskyldte hr. Per Stig Møller, den daværende ikkeudenrigsminister, hr. Per Stig Møller, for at bedrive indenrigspolitik.
Jeg håber ikke, at den beskyldning faldt. Jeg synes, at det er så ufattelig skamfuldt, hvis man tager en sag som det, der sker i Tjetjenien, alvorligt, og så prøver at lade alt, der kan genere én, være plat.
Man lader pludselig det, at man bliver bedt om at stå ved, hvad man har sagt i sin tid, blive til plat, fordi man bliver stillet spørgsmålet, om der er sket andet, end at vi har fået en ny regering.
Vi bliver ved med at prøve at drive på, at vi ikke tror på, at det kan være det eneste, der seriøst er sket i forhold til denne sag.
Gitte Seeberg (KF), 2002-04-04:
Jeg må så sige, at jeg ikke har kendskab til hver en udtalelse, den tidligere konservative udenrigsordfører, nu udenrigsminister, er kommet med under tidligere debatter, men sådan som jeg har forstået spørgsmålene, er det en bemærkning, der er faldet i forbindelse med debatten i maj måned, mens Europarådets resolution jo er fra januar måned.
Og det er den, der har været afgørende for, at Det Konservative Folkeparti og nu også regeringen mener, at det rigtige er at forsøge sig med en konstruktiv dialog frem for at anlægge en sag.
Hanne Severinsen (V), 2002-04-04:
Jeg håbede ellers, at fru Margrete Auken havde lagt mærke til, at jeg under den tidligere debat netop gjorde udtrykkelig opmærksom på, at havde der været en debat før folketingsvalget, ville min tale have været helt den samme.
Det var nemlig min personlige opfattelse, da jeg fik hørt mig omkring i løbet af sommeren, at den her sag ikke var den bedste måde at få det på dagsordenen, og at det ville være en bedre måde - og det fremgår også af de debatter, vi har haft i Europarådet - at vi nu virkelig fastholder russerne på, at det er et retsopgør, de selv skal tage.
Margrete Auken (SF), 2002-04-04:
Jeg har minsandten ikke sagt, at Socialdemokraterne ikke mente, at det var slemt, hvad der foregik.
Hør nu efter!
Det har jeg ikke sagt.
Alle er enige om, at det er slemt.
Hvis der så er nogle, der holder op med at sige, at det er slemt, så kunne jeg ligesom bedre forstå, at man ikke vil gøre noget seriøst ved det.
For problemet er, at det, vi godt ved, der sker indtil videre, er, at der jo ikke sker noget seriøst.
Altså russerne kan tage det med ro.
Det er sandelig ikke, fordi jeg tror, at nogen herinde accepterer, hvad der foregår.
Men det er, fordi de midler, der er til rådighed, altså civiliserede midler, ikke bliver brugt.
Og mig bekendt har Socialdemokraterne i Europarådet stemt for, at de skulle bruges.
Og hvorfor skal de ord, man bruger i Europarådet - nu står jeg lige og kommer til at kigge ned på nogle andre, der har været med, men jeg tror sådan set, at de har stemt for, at de ord skulle bruges - ikke gælde her?
Hvorfor har man forskellige slags sprog?
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-04:
To spørgsmål til hr. Jeppe Kofod, foranlediget af hr. Jeppe Kofods besvarelse.
For det første: Hvorfor skulle der andre med end Danmark til at rejse den klage?
Hr. Jeppe Kofod fremstiller det næsten, som om det var en betingelse for at rejse en klage ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, at EU-landene af alle - de udgør jo kun en ganske lille del af Europarådet - skulle være med til at rejse den klage.
Det er da helt ligegyldigt.
Danmark kan rejse den klage selv, hvis vi synes, det er vigtigt.
Så medmindre vi har deponeret vores udenrigspolitik i Bruxelles, så kunne Danmark jo altså gøre det.
Det var det første spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Det middel, som vi snakker om her, at rejse en klage ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, har vi jo brugt i en række andre sammenhænge, f.eks. over for Tyrkiet.
Hvorfor er det specielt i forhold til Rusland, at det ikke kan bruges?
Eller er det mere generelt, at Socialdemokratiet mener, at det at rejse statsklager ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol ikke er et anvendeligt middel?
Jeg vil godt sige til udenrigsministeren, at det her ikke er mere politisk drilleri end det, der skete i maj måned sidste år.
Hverken mere eller mindre.
Og så kan udenrigsministeren jo selv vælge, hvad udenrigsministeren synes om det.
Vi er nogle, som synes, at der er behov for at rejse en statssag mod Rusland ved Europarådet for det, der er foregået, og som jo ikke er forsvundet.
Skal det være sådan, at bare fordi der sker nogle forbedringer, skal de forbrydelser, der er sket, ikke længere retsforfølges?
Det er da en besynderlig opfattelse.
Rusland skal stilles til ansvar for de forbrydelser, som er foregået fra før maj 2001, hvor vi skrev den resolution.
Så vil jeg bede ministeren bekræfte, at den seneste resolution fra Europarådet, anbefaling fra Europarådet, anbefaling 1548 indeholder følgende afsnit 4: I betragtning af de alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i den tjetjenske republik opfordres de russiske myndigheder til at tage de nødvendige skridt for at sikre, at de rettigheder, der er indskrevet i den europæiske konvention om menneskerettigheder, fuldt ud respekteres i den tjetjenske republik, samt at alle de, der begår overgreb på disse rettigheder, uden for sigtelse stilles til ansvar.
Og jeg vil bede undenrigsministeren bekræfte, at det ikke er sket.
Per Stig Møller (KF), 2002-04-04:
For at debatten ikke skal køre fuldstændig ud af et vildspor og blive brugt til primitivt indenrigspolitisk drilleri, for det er jo det, der er i gang for øjeblikket, så synes jeg faktisk, at man er nødt til lige at lytte til, hvad der er blevet sagt, og hvad der er af nyt, for ellers bliver det jo en meningsløs debat. Sidste sommer forelå der ikke noget forslag om en forfatning, forelå der ikke noget forslag om referendum, var der ikke nedsat nogen forfatningskommission, og da havde Europarådet ikke skiftet signaler.
Hvornår er det sket?
Det er åbenbart fuldstændig passeret fru Margrete Aukens horisont.
Forfatningsforslaget og referendumforslaget blev fremsat i år, og det blev bekræftet af Ruslands udenrigsminister den 6. marts i år over for mig.
Det eksisterede altså ikke, da vi skrev brevet i fjor.
Det kan godt være, at der er gået svamp i os andre, men så er der gået møl i nogle andres hoveder.
Forfatningskommissionen blev nedsat i februar, den var altså ikke nedsat i fjor.
Det kan da ikke være sådan, at man som regering skal sidde og sige, vi har intet set, vi har intet hørt, vi har intet opdaget og sige, at der ikke er sket nogen forandringer!
Den proces er altså ny, og der er frist for fremlæggelse af forslag til forfatningskommissionen i april måned.
Derfor har Europarådet, hvoraf nogle her er medlemmer, selvfølgelig også ændret signaler.
Så jeg finder det simpelt hen fuldstændig uacceptabelt at stille sig op på den måde her.
Der er sket nye ting.
Enhver regering har forpligtelse til at observere nye ting.
Vi fastholder kritikken af Rusland, men vi gør det selvfølgelig på basis af de nye oplysninger og de nye ting, der foregår.
Det er fuldstændig uacceptabelt, hvad der sker i Tjetjenien, men det er også fuldstændig uacceptabelt ikke at opdage, at der er en politisk proces i gang.
Margrete Auken (SF), 2002-04-04:
Der er en konklusion, man så frygtelig nødig vil drage, nemlig at det eneste, der for alvor er sket siden sidst, er, at hr. Per Stig Møller er blevet udenrigsminister og fru Hanne Severinsen er kommet til at sidde på den anden side.
Jeg vil frygtelig nødig drage den konklusion, for jeg har for meget respekt for de to mennesker til, at jeg synes, at man kan gøre det.
Men jeg kan ikke høre andet, for de ting, de remser op som forbedringer, er så små i forhold til, hvordan katastroferne vokser.
Udenrigsministeren ville f.eks. ikke tale med Akhmadov forleden dag, men hvis der skal være en dialog og samtale, og man så ikke vil tale med den ene part, er det jo ikke dialog og samtale, så viser man jo netop ikke, at man har den dialog. Jeg ville meget gerne være fri for at træffe den fortvivlende konklusion, at der går svamp i én, når man kommer i regering, så kan vi ikke få en bedre forklaring?
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-04:
Torsdag den 17. maj 2001 havde Folketinget en god debat om situationen i Tjetjenien, og debatten fik en god konklusion, nemlig at det blev konstateret, at der faktisk var et flertal, som gik ind for, at alle de pæne ord om at ville forsvare menneskerettighederne i Tjetjenien skulle følges op af konkret handling.
På den baggrund skrev ordførerne for syv partier, hr. Ebbe Kalnæs fra CD, hr. Jann Sjursen fra Kristeligt Folkeparti, hr. Søren Søndergaard fra Enhedslisten, hr. Villy Søvndal fra SF, hr. Peter Skaarup fra Dansk Folkeparti, fru Hanne Severinsen fra Venstre og hr. Per Stig Møller fra Det Konservative Folkeparti, tilsammen repræsenterende det store flertal af Folketingets medlemmer, et brev til den daværende udenrigsminister, hr. Mogens Lykketoft, hvori de opfordrede den daværende regering til: »at drage omsorg for, at der rejses en sag mod Rusland ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol for at få afklaret, om Rusland har undertrykt menneskerettighederne i Tjetjenien.«
Denne opfordring blev desværre afvist af den daværende udenrigsminister.
Siden har vi jo haft folketingsvalg i Danmark og fået en ny regering.
Det har ændret mange ting, men det har ikke ændret ved, at de partier, som stod bag opfordringen, stadig udgør et flertal her i Folketinget.
Desværre er der ikke meget, som har ændret sig i Tjetjenien.
Mere end 200.000 tjetjenere er stadig på flugt, og så sent som den 23. marts kunne Human Rights Watch berette om forsatte myrderier og forsvindinger.
Der er altså al mulig grund til fortsat at få Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol til at vurdere, om Rusland har undertrykt menneskerettighederne i Tjetjenien.
Det vil debatten i dag afklare, og vi håber i hvert fald på, at det bliver på en lige så positiv og fremadrettet måde, som det skete for mindre end 1 år siden.
Besvarelse
Margrete Auken (SF), 2002-04-04:
Jeg vil da også godt spørge ministeren, om dette, at man sætter sådan nogle ting i gang, som er udmærkede, er nok til, at man slipper for overhovedet at gå i gang med de andre ting.
De gamle skader er for det første ikke forbi, og vi klarer jo ikke det internationale retssamfund, ved at vi bare siger: Nu skal jeg nok lade være med at være så grim
fremover
Derudover foregår de her ting jo for det andet endnu.
Det russiske militær gør det jo stadig væk.
Jeg sidder her med en ganske ny mail, som jeg har fået tilsendt fra Human Rights Watch, hvor man siger, at den russiske regering insisterer på, at Tjetjenien er ved at komme til en normal situation, og derfor afviser den at lave en national kommission til at undersøge anklager mod alvorlige misbrug af de russiske tropper mod de tjetjenske civile.
De afviser det.
Så som sagt vil jeg også gøre det spørgsmål, som hr. Søren Søndergaard stillede, om opfordring til at lave den her undersøgelse, til mit.
Den står lige som meget ved magt, som den har gjort hele tiden.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-04:
Det synes jeg da bestemt.
Det er jo en vigtig diskussion.
Jeg synes, at ministeren skulle prøve at se på det brev, som tidligere udenrigsminister hr. Mogens Lykketoft sendte til bl.a. hr. Per Stig Møller.
Det brev er dateret den 30. juni 2001, og det indeholder bl.a. en passage om, hvordan man nu kan konstatere, at ikke mindre end 538 klager er under behandling.
Konstateringen er altså, at der så ikke rigtig er sket noget med dem, nogle er sendt videre og det ene og det andet.
Og hvis man laver en opgørelse over de sager, kan man konstatere, at det ikke har ført til noget. Nu meddeler ministeren så, at ud af 4.000 nye klager er 10 pct. åbnet, og en lille del af dem har ført til noget.
Jamen er det ikke det bedste argument for, at der er behov
for nogle uden for det russiske retssystem, der skal se på det her
Jeg synes, ministeren giver en strålende argumentation for, hvorfor det er utrolig vigtigt.
Så vil jeg godt bede ministeren bekræfte, at det citat, jeg kom med - det sidste citat fra Europarådets forsamling, anbefaling 1548 - konstaterer, at der stadig væk foregår krænkelser af menneskerettighederne i Tjetjenien, og at der stadig foregår brud på den europæiske menneskerettighedskonvention, og det er vel den, domstolen skal undersøge brud på.
Margrete Auken (SF), 2002-04-04:
Jeg tror bestemt ikke, at udenrigsministeren undervurderer, hvad der foregår i Tjetjenien.
Det kender jeg ham godt nok til.
Derfor er det faktisk ret rystende, at man med den viden, man har om, hvad der faktisk foregår, alligevel anbringer sig i en position, hvor man altså ikke kan sige ret meget andet end fy, fy skamme, og nu skal man nok snakke med dem på den ene side, for vi har jo stadig væk ikke fået svar på, hvorfor udenrigsministeren ikke ville snakke med den anden side, som var på besøg her for nylig, og som trods alt altså er så legitim, som det kan være i den givne situation.
Så vil jeg da godt spørge, om ministeren vil bekræfte også her, at russerne afviser at have FN-observatører.
Det vil sige, at man ikke vil være med til det, på trods af at der har været vedtagelser om, at sådan noget skal ske.
Hvis vi så havde foreslået, at Danmark skulle gå i krig med Rusland eller sådan noget.
Det er jo ikke det, vi foreslår.
Vi foreslår, at et af de midler, som vi har været stolte af, bliver brugt i en situation, hvor vi står over for noget, som sandsynligvis senere hen vil blive beskrevet som folkedrab.
Og der beder vi om, at man bruger de metoder.
Frygteligt er det også der, at folkeretten skal tilsidesættes, fordi den ikke er bekvem. Nu skal vi høre Socialdemokraterne gå op og sige: Vi er bare uenige i metoderne.
Jeg forstår sådan set godt, at Socialdemokraterne alligevel synes, at de andre skal have fornøjelsen af at være dem, der har skiftet mening, så Socialdemokraterne bliver ved med at sige sådanne skandaløse ting, men derfor skal de jo ikke slippe for at stå til regnskab for dem.
Hvorfor er domstolen et middel, som ikke bør bruges i en situation, hvor vi står over for noget, der sandsynligvis er folkedrab?
Jeppe Kofod (S), 2002-04-04:
Til hr. Søren Søndergaard vil jeg gerne sige tak for spørgsmålet.
Jeg vil sige til hr. Søren Søndergaard, at uanset at vi kan være uenige i nogle af midlerne i forhold til tilgangen til konflikten i Tjetjenien, så er vi fuldstændig enige om målene.
Det synes jeg er vigtigt at få oplyst Folketinget om.
Derfor vil vi konsekvent og vedvarende understrege, at Rusland har forpligtet sig til de principper, som de støtter i Europarådet, i OSCE-sammenhænge, i FN-sammenhænge.
Vi understreger nødvendigheden af et konsekvent retligt opgør med alle krænkelser af menneskerettighederne i Tjetjenien.
Det vil vi presse på for i alle relevante sammenhænge, men vi er uenige om måden, hvorpå det kan sikres, og det må vi så bare konstatere.
Og derfor kan jeg ikke svare nærmere på hr. Søren Søndergaards spørgsmål.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-04:
Jeg skal ikke gå ind i en længere polemik med den socialdemokratiske ordfører, for det synspunkt, som den socialdemokratiske ordfører giver udtryk for, er også det synspunkt, som Socialdemokratiet og den daværende udenrigsminister gav udtryk for, da vi diskuterede det sidst.
Da var jeg uenig i det.
Det er jeg stadig væk, men det er jo sådan, det er.
Det, der jo er sket, er, at der er lavet en masse klager.
Langt de fleste klager er overhovedet ikke behandlet.
Så er der nogle få sager, der er taget op, og en lille del af dem, der er taget op, har ført til domfældelse.
Men mange er jo blevet henlagt og kan ikke komme videre.
Hvilke muligheder eksisterer der andet end præcis, at
f.eks. et land som Danmark siger: Lad os få Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol til at kigge på de ting?
Jeppe Kofod (S), 2002-04-04:
Konflikten i Tjetjenien og Ruslands rolle i den sammenhæng
er flere gange og med meget, meget god grund blevet drøftet her i Folketinget, senest i maj 2001, hvor også Folketinget vedtog forslag til vedtagelse nr. V 120.
Konflikten mellem Rusland og Tjetjenien, der for alvor eskalerede i midten af 1990'erne, har medført fuldstændig uacceptabel lidelse og overgreb på den tjetjenske civilbefolkning.
Human Rights Watch, som det er blevet nævnt, og FN's Menneskerettighedskommission har flere gange påpeget undertrykkelse af menneskerettigheder i Tjetjenien og f.eks. dokumenteret, at alene i 2001 forsvandt over 100 civile ud i den blå luft ud over de endnu flere, som er fundet dræbt. Selv om Rusland bestemt har ret til at bekæmpe og fordømme terrorisme i alle dens former, og selv om Danmark og EU ikke sætter spørgsmålstegn ved Ruslands territoriale integritet, er den måde fuldstændig ude af proportioner, hvorpå Rusland håndterer konflikten i Tjetjenien, ikke kun i forhold til brud på politiske aftaler, men også den humanitære situation har de russiske myndigheder et klart ansvar for. Ikke mindst efter den 11. septembers terrorangreb og den globale koalition mod terrorisme er det vigtigt, at man ikke stempler uskyldige som terrorister, foretager overgreb i navn af bekæmpelse af terrorisme eller bruger dette som undskyldning for at tilsidesætte humanitære og menneskeretlige principper. Socialdemokratiet fordømmer den uforholdsmæssige magtanvendelse, vi har været vidne til.
Vi opfordrer stærkt de russiske myndigheder til at overholde menneskerettighederne, stille de ansvarlige for menneskerettighedskrænkelserne til ansvar, men også skabe sikre forhold for civilbefolkningen og ikke mindst også de internationale nødhjælpsorganisationer, hvis forhold også er vanskelige.
Men forespørgslen i dag handler jo mest af alt om, hvorvidt udenrigsministeren, hr. Per Stig Møller, har én position, når han er i opposition, og en anden, når han er i regering, og vi vil trygt overlade til udenrigsministeren at forklare det forhold. Socialdemokratiet støtter det fremsatte forslag til vedtagelse, der ligger helt på linje med den politik i forhold til Rusland- og Tjetjenienkonflikten, som vi også stod for, da vi var i regering.
Og vi vil også gerne understrege, som det også blev nævnt af fru Hanne Severinsen, at forhenværende udenrigsminister hr. Mogens Lykketoft også har forsøgt at høre i EU's ministerråd tilbage i juni måned sidste år, hvorvidt der var stemning for at rejse en sag mod Rusland, og det var der desværre ikke. Derfor mener vi, at den linje, som man har lagt i denne sag, er en god linje, og den må vi fortsætte, og vi skal vedholdende, vil jeg gerne understrege, kræve igen og igen og understrege nødvendigheden af, at man får et konsekvent retligt opgør med alle krænkelser af menneskerettigheder i Tjetjenien.
Det er fuldstændig korrekt, som det blev sagt, at de krænkelser af menneskerettigheder, der er foregået tidligere, selvfølgelig også skal for domstolene.
Det er klart.
Det vil vi gerne være med til at sikre sker.
Hanne Severinsen (V), 2002-04-04:
Nu kunne man jo godt have forudset, at der var kommet en debat i Folketinget før regeringsskiftet, den var faktisk annonceret.
Og jeg vil gerne sige, at uanset regeringsskiftet ville jeg have sagt det samme.
Jeg blev i løbet af sommeren klar over ved at have prøvet mig frem i Europarådet blandt de forskellige politiske partier i de forskellige lande, at der ikke var stemning for det.
Hr. Lykketoft prøvede også.
Han kunne ikke få det igennem.
Når man ser på den anden option, nemlig at man presser russerne til selv at få lavet det retsopgør, så tror jeg, det vigtigste er, at det retsopgør kommer, og at det stadige pres på Rusland bliver ved med at være der, men at man gør det på en sådan måde, at man vurderer, at man kan få russerne i tale, at de ikke vender på en tallerken og pludselig fjerner sig fra den forholdsvis forhandlingsvenlige position, som de i den senere tid har været i.
Margrete Auken (SF), 2002-04-04:
Jeg skal nok lade være at læse det brev op, som hr. Mogens Lykketoft, altså den daværende udenrigsminister, skrev til fru Hanne Severinsen, men hun må have læst godt på lektien, for hun kan det nærmest udenad: Der er bevægelse i tingene, vi skal passe på, det er jo en god måde, vi fortsætter, vi tager det stilfærdigt, de er jo i gang, der er jo nogen, der lytter, osv.
Alt det var tilfældet sidste gang, og da var der heldigvis en god, klar linje om, at der skal andre ting til, fordi myrderierne fortsætter, folkedrabet fortsætter.
Jeg synes, det der med at få opklaret gamle sager er utrolig vigtigt for, at man kan komme videre i en proces, og det mener jeg da egentlig også at både fru Hanne Severinsen og udenrigsministeren mener.
Men der er altså også den proces, der sker i øjeblikket, hvor der skal tages affære.
Hanne Severinsen (V), 2002-04-04:
Der er bevægelse i Rusland, og Rusland har brug for en eller anden måde at komme ud af den her sag på uden at tabe ansigt.
Og jeg er bange for, at hvis vi i den her situation anlægger en sag, går sagen i baglås.
Det er rigtigt, at russerne ikke er kommet særlig langt, men de er i hvert fald kommet så langt, at de anerkender, at det er noget, de skal til at gøre.
De rapporterer med jævne mellemrum til os, hvor mange sager der nu er blevet anlagt.
Jeg synes, det bedste, der kan ske, er, at russerne selv og Dumaen får anlagt de sager, sådan at det bliver et egentligt russisk retsopgør om russiske overgreb på deres egne borgere, som det jo er i øjeblikket.