Tina Nedergaard (V), 2002-11-26:
I foråret behandlede Folketinget et forslag til folketingsbeslutning, som ligger meget snert op ad det nu fremsatte.
Forslagsstillernes intentioner om at skaffe flere praktikpladser er særdeles sympatisk, men uden at gentage mig selv alt for meget i forhold til forårets debat vil jeg nu bruge anledningen til at sige, at Venstre ikke ønsker at bidrage til at pålægge erhvervslivet nye skatter og afgifter, uanset hvor pænt de er pakket ind. Faktum er jo, at arbejdsgiverens udgifter til AER er steget og steget under den tidligere regering, uden at dette førte til de nødvendige strukturændringer.
Det gælder altså også et generelt tilskuds- og afgiftssystem, som, selv om man tager højde for størrelsen i virksomhederne etc., vil trække ressourcer ud af virksomhederne.
Man er næsten nødt til at stille sig selv to spørgsmål: Er det virkelig Socialdemokraternes mål, at virksomhederne skal betale så høje afgifter og skatter som overhovedet muligt?
For hvis det er tilfældet, ligger Socialdemokraterne og Venstre meget langt fra hinanden. Man er også nødt til at spørge sig selv, om målet for Socialdemokraterne virkelig er, at virksomhederne skal have arbejdskraften så billigt som muligt.
Hvis det er tilfældet, er det vel næppe en drøftelse, som skal pågå i Folketinget, men mellem arbejdsmarkedets parter ved overenskomsterne.
For Folketinget må målet alt andet lige være at sikre nogle strukturer, som arbejder til fordel for det politiske mål og i dette tilfælde at sikre, at så mange elever som muligt får en praktikplads i en offentlig eller privat virksomhed eller opnår beskæftigelse.
Med beklagelse har vi i Venstre måttet konstatere, at Socialdemokraterne ikke valgte at gå med i en ellers forstandig flerårsaftale på erhvervsuddannelsesområdet.
Forslagsstillerne kritiserer regeringen for ikke at tage initiativer på området, men det er jo simpelt hen ikke korrekt.
I sidste uge behandlede vi forslag, som skal fjerne uhensigtsmæssige barrierer for at indgå praktikpladsaftaler, og flerårsaftalen lægger op til reelle, strukturelle ændringer i foråret.
I Venstre ønsker vi reelle løsninger, ikke hurtige overskrifter, som faktisk er med til at skabe usikkerhed på praktikpladsmarkedet.
Jeg stiller mig undrende over for, at Socialdemokraterne virkelig mener, at det er hensigtsmæssigt at blive ved med at snakke om praktikpladsafgifter og tilskud, når det er åbenlyst for enhver, som gider at gennemse praktikpladstallene, at der er så betydeligt et mismatch på det marked, at det eneste, tilskud vil kunne tiltrække, er arbejdsgivere, som har brug for billig arbejdskraft.
Jeg forstår simpelt hen ikke Socialdemokraterne.
Hvor er visionerne, hvor er lysten til én gang for alle at få løst problemet?
Javel, hvad så med det tredje år?
Så er alle praktikpladser, gode som dårlige, fyldt op med tilskudsgivende elever.
Hvad så med dem, der til den tid er færdige med grundforløbet?
Men det er jo ikke så nødvendigt nu, hvor forligspartierne bag flerårsaftalen jo allerede har fremlagt en køreplan.
I værste fald bidrager Socialdemokraternes forslag til anti-branding af hele erhvervsuddannelsesområdet.
For langt de fleste elever ville deres chance for at få en praktikplads blive stærkt forbedret, hvis vi kunne hjælpe dem med at søge uddannelse, hvor der er behov, i stedet for at trække penge ud af de virksomheder, som i forvejen knokler for at overleve i konkurrencen ikke blot indenlands, men også i forhold til udlandet, hvor lønningsniveauet i nogle lande er så lavt, at man får en faglært til en elevløn med eller uden tilskud.
Venstre kan ganske enkelt ikke støtte forslaget, som ikke vil medvirke til en langsigtet løsning af problemet.
Vi vil i stedet arbejde for, at flerårsaftalens intentioner bringes ud i livet, så vi kan sikre elever og virksomheder de bedst mulige betingelser for at sikre unge og voksne erhvervsrettet uddannelse.