runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-28:
Hr. Skaarup har en sjælden evne til at gøre sort til hvidt og hvidt til sort.
Nu er det pludselig palæstinenserne, der skal tage flygtninge tilbage.
Hvorfor skal Israel ikke tage flygtninge tilbage, mennesker, som Israel har frataget deres land og smidt ud af deres fødeland?
Så vil jeg godt anfægte hr. Skaarups beskrivelse af Israel som et demokrati.
Det er faktisk meget langt fra at være et demokrati.
Det er i hvert fald ikke i overensstemmelse med min opfattelse af et demokrati med de afhøringsmetoder af torturmæssig karakter, som anvendes af israelsk politi, med de administrative fængslinger og manglende rettigheder, som også mennesker, der bor i selve Israel, udsættes for.
Behandlingen af de palæstinensere, som bor i selve Israel, er ikke i overensstemmelse med, hvad jeg forstår ved et demokrati.
Jeg vil advare stærkt imod, at man udbreder den opfattelse, som hr. Skaarup var inde på, at Israel skulle være nærmest et idyllisk demokrati.
Fru Charlotte Antonsen har fuldstændig ret i, at forskellen mellem Venstres holdning og Enhedslistens holdning til forslaget her helt og fuldt bygger på en helt forskellig opfattelse af, hvordan verdenshandelen skal indrettes. Fru Charlotte Antonsen ønsker at få områder som tjenesteydelser, f.eks. vort offentlige sundhedsvæsen, lagt ind under WTO og EU's frihandelsregulering, og det er en ærlig sag, at man har det synspunkt.
Alle mulige tjenesteydelser, postvæsen osv., det hele skal liberaliseres, og det er oplægget redskabet til, ingen tvivl om det.
Så skal tingene styres af bureaukraterne i Bruxelles og en flok embedsmænd i de såkaldte tvistbilæggelsespaneler, og så er man også sikker på, at der intet demokrati er i det.
Så fru Charlotte Antonsen har ret i, at det er den principielle forskel.
Men så vil jeg godt bede om, at man forholder sig sagligt til spørgsmålet: Er der suverænitetsafgivelse i det her eller ej?
Jeg har faktisk forsøgt over for hr. Claus Larsen-Jensen at påpege, hvor der er problemer, som må undersøges, men fru Charlotte Antonsen vil ikke være med til at undersøge dem, for så risikerer hun, at det viser sig, at der er suverænitetsafgivelse.
Så hellere putte det ind under gulvtæppet.
Charlotte Antonsen (V), 2000-11-28:
Man kan vel sige det meget enkelt: Enhedslisten er imod fri handel, og dertil kan jeg kun svare, at det er Venstre for.
Venstre ønsker fri handel, jo mere jo bedre.
Derfor er handelspolitik et af de grænseoverskridende områder, vi skal samarbejde om i EU, og derfor får vi mere ud af at stå sammen, for så vil man jo ikke indtage forskellige positioner.
Derfor var det også meget vigtigt, at da vi i WTO forhandlede med verdens andre nationer, kunne EU stå sammen og bl.a. være med til at forsøge at få større frihandel og være med til at hjælpe ulandene med at få større frihandel.
Det er helt klart et område, hvor det er meget vigtigt, at vi samarbejder på tværs af grænserne.
Jeg har nu en mistanke om, at Enhedslistens forslag drejer sig om noget helt andet.
Det drejer sig om, at man skal have et figenblad for at kunne insistere på at få en folkeafstemning.
Det er jo klart for enhver, at de sager, der her tales om, er sager, hvor der har været en diskussion om, at vi måske som følge af Nicetraktaten ville komme til at opgive noget dansk indflydelse og dermed var nødt til enten at have fem sjettedeles flertal i Folketinget eller tage en folkeafstemning.
Nu kunne det jo være lidt ubehageligt for Enhedslisten at gå sammen med Dansk Folkeparti og insistere på en folkeafstemning om patent, og det, man så gør her, er, at man gør det til et lidt mere principielt spørgsmål og dermed forsøger at legitimere, at man allerede nu vil komme fra nejsiden og insistere på en folkeafstemning om Nice.
Det har vi jo vidst, lige siden det blev et nej til euroen, og så vil man stemme nej igen og igen og igen og igen, lige til den dag, Danmark er uden for EU.
Men den dagsorden er Venstre ikke med på, og vi kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-11-28:
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen: Udgangspunktet i hele indretningen af forslaget her går jo på, at EU ikke får udvidet kompetence på det pågældende område i forhold til de kompetencer, EU i forvejen har fået på det handelspolitiske område.
Det er hr. Keld Albrechtsen uenig i, og nu kom det også frem, at hr. Keld Albrechtsen sådan set er grundlæggende uenig i, at vi i fællesskab fører en handelspolitik i EU og dermed får den styrke at kunne forhandle på vegne af en fjerdedel af verdenshandelen på én gang, fordi man mener, at man så står stærkere.
Hr. Keld Albrechtsen har et andet synspunkt, men vi er bare ikke enige i, at det er løsningen, og det understreger bare, hvad jeg sagde i starten: Enhedslisten ønsker ikke EU, og Enhedslisten ønsker ikke WTO.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-28:
Jeg må bare lægge mærke til, at hr. Claus Larsen-Jensen ikke besvarer det spørgsmål, jeg rejser: om investeringer bliver overført gennem bagdøren ved hjælp af denne protokol.
Hr. Claus Larsen-Jensen besvarede ikke det spørgsmål, og jeg har da al respekt for, hvis han ikke er i stand til at besvare det på baggrund af de meget komplicerede tekster, der foreligger, for det kræver altså et dybtgående analysearbejde at finde fælderne i dem.
Så sagde hr. Claus Larsen-Jensen, at sammen stod man stærkere i EU i handelspolitikken.
Jamen de enkelte lande ville da stå stærkere, hvis de forhandlede side om side, men hver for sig, for så er der jo mange flere til at sige noget.
Så jeg må ærlig talt sige til hr. Claus Larsen-Jensen, at det argument forstod jeg heller ikke.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-11-28:
Jeg vil sige til hr. Keld Albrechtsen: Problemet i alle diskussionerne er jo, at hver gang der sker noget rent samarbejdsmæssigt, mener hr. Keld Albrechtsen, at alle de bedømmelser, der foreligger, ikke er gode nok, og at nogle andre jurister skal foretage en såkaldt uvildig undersøgelse med hensyn til kompetencen.
Men det er ganske afgørende her, at de principper, der ligger til grund, er på plads, og vi mener, der er hold i billetterne i den sag.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-28:
Hr. Larsen-Jensen lægger ligesom til grund for den holdning, som regeringspartierne og Socialdemokratiet på nuværende tidspunkt indtager, at der ikke er tale om en kompetenceoverdragelse.
Men det er faktisk ikke et helt enkelt spørgsmål at besvare. Jeg har også studeret, hvad f.eks. Ministerrådets jurist har sagt om det problem.
Det er faktisk slet ikke så nemt, og derfor må vi have en uvildig undersøgelse af spørgsmålet på det tidspunkt, hvor den protokol, der ligger som bilag ved forhandlingerne, måtte blive vedtaget.
Det er jo sådan med hensyn til tjenesteydelser, at de kan overføres, og tjenesteydelser indbefatter bl.a. et område som investeringer, der ikke er omfattet af den kompetence, som EU fik i Amsterdamtraktaten.
Jeg synes, det er meget letsindigt, at Socialdemokratiets ordfører og også ministeren uden at have undersøgt sagen rigtig til bunds står her og forsikrer, at der ikke er tale om kompetenceoverdragelse.
Charlotte Antonsen (V), 2000-11-28:
Jamen det er da klart, at det skal undersøges, om der er suverænitetsafgivelse, for det skal der ifølge den danske grundlov, og den står vi vagt om, så det er da ikke det, vi tager afstand fra.
Det er jo det, der er dagsordenen, og det ved hr. Keld Albrechtsen jo formentlig også, da han selv har lavet forslaget, og det er dét, vi tager afstand fra.
Vi tager da ikke afstand fra, at når vi har Nice, skal det da nøje vurderes, om der er tale om suverænitetsafgivelse.
Selvfølgelig skal der det, og hvis der er tale om suverænitetsafgivelse, skal vi jo følge grundlovens procedure med fem sjettedeles flertal eller en folkeafstemning inden den dag, vi er nødt til at afgive suveræniteten.
Det er der da ikke nogen der er uenige i.
Men det er jo ikke det, der er formålet med beslutningsforslaget, for så havde det jo været meningsløst.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-11-28:
Enhedslisten har det politiske problem, at de hverken kan lide EU eller verdenshandelsesorganisationen WTO.
Enhedslisten er tilsyneladende større tilhængere af, at jungleloven skal herske frem for de klare spilleregler, vi som et lille land i fællesskab med andre lande kan nå gennem EU og WTO i en globaliseret verden.
Alle EU-lande inklusive Danmark har overladt handelspolitikken til EU, fordi vi herved får en styrke i de internationale handelsforhandlinger, som vi ikke ville have fået på anden måde, nemlig svarende til de 25 pct. af verdenshandelen, vi står for i fællesskab.
Det giver os fællesskab og forhandlingsstyrke, ikke blot i traditionelle handelspolitiske spørgsmål, men også i kampen for markedsadgang for ulandene, for miljøregler, for arbejdstagerrettigheder osv., som vi ikke ville have en chance for at få igennem hver for sig.
At der sikres klare spilleregler for handel med tjenesteydelser, intellektuel ejendomsret og investeringer er en ganske god idé, som også er til gavn for Danmark, og derfor er det en god idé, at vi gennem EU i fællesskab forhandler også disse forhold i WTO.
Med hensyn til flertalsafgørelser kan man vel sige generelt, at frem for enstemmighed giver de nogle muligheder
for, at Danmark bedre kan trænge igennem med sine progressive synspunkter på en række områder
For Enhedslisten er det imidlertid principielt vigtigere, at intet sker i EU og i WTO, end at danske mærkesager, de måske gerne ville slås for, bliver gennemført; men dem om det. Derfor må de også opfinde en række påstande og spøgelser i forbindelse med diskussionen om handelspolitikken.
Disse påstande går ud på, at forslagene vil medføre, at nu undergraves de danske og alle andre offentlige sundheds- og uddannelsessystemer, så de indirekte ad bagdøren skal kunne liberaliseres, dereguleres og privatiseres - altså det, man ikke vil være med til på hjemmefronten.
Det kan i den aktuelle debat om Nicetraktaten bidrage til at skabe en vis usikkerhed og frygt hos nogle for, at der nok er et eller andet om snakken.
Jeg tror imidlertid, det er ret afgørende at sige, at med det oplæg, der ligger fra formandskabet til forhandlinger, er der ikke lagt op til ny kompetence til EU, og derfor er de forudsætninger, som Enhedslisten har for sin frygt for, hvad det kan føre til, ikke rigtige.
Oplægget kan ikke undergrave landenes offentlige systemer, og det er i forslagene også sikret, at der er parallelitet mellem den kompetence, EU i givet fald skal have på det handelspolitiske område, både internt med hensyn til tilrettelæggelsen af politikken og eksternt ved forhandlinger i WTO.
I øvrigt er der også, som udenrigsministeren gennemgik, både livrem og seler på med hensyn til afgrænsning, delt ansvar, flertalsafgørelser, enstemmighed og en række hensyn, der skal tages, ligesom vi har fået sikkerhed for, at søfartsområdet, netop som Danmark har ønsket, ikke er en del af dette grundlag.
Vi finder derfor, at grundlæggende er det en ganske glimrende idé, og derfor må vi afvise Enhedslistens beslutningsforslag.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-28:
Jeg takker udenrigsministeren for svaret vedrørende bosættelserne, som jo var klart.
Til gengæld må jeg sige, at svaret vedrørende selvbestemmelsesretten synes jeg ikke var krystalklart, og især synes jeg ikke, det er tilfredsstillende, hvis det er EU, der skal afgøre, om man skal anerkende en eventuel palæstinensisk stat.
Derfor vil Enhedslisten undlade at stemme til det forslag til vedtagelse, som er fremsat af regeringspartierne samt Venstre, De Konservative og CD.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-28:
Jeg finder ikke, der er nogen som helst uklarhed om holdningen til bosættelserne.
Regeringen har til stadighed taget afstand fra bosættelser, både eksisterende, eventuelle, men forhåbentlig ikke kommende.
Lad mig så lige sige lidt om det spørgsmål, hr. Keld Albrechtsen rejste: Jeg vil gentage, at vi har lagt vægt på over for palæstinenserne, at etableringen af en palæstinensisk stat sker som led i en generel fredsaftale, så der hersker enighed om en sådan stats status og udstrækning og enighed om bosættelser, sikkerhed, flygtninge og Jerusalem.
Jeg vil sige, at jeg kan da ikke forudse med sikkerhed, hvorledes man fra EU's side ville reagere ved udråbelsen af en selvstændig palæstinensisk stat.
Det vil afhænge meget af de konkrete omstændigheder, men vi vil fra dansk side lægge meget stor vægt på, at der er en fælles EU-linje i spørgsmålet om en palæstinensisk stats udråbelse, men i erkendelse af, at det meget vel kan tænkes at gå sådan, at udråbelsen finder sted.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-11-28:
Når man læser det vedtagelsesforslag, der ligger her, kan det ikke forstås anderledes, end at der er tale om en generel konstatering af, at den israelske bosættelsespolitik er i modstrid med den fjerde Genévekonvention.
Det kan ikke læses anderledes, og jeg kan ikke forstå, hvorfor der skal være tvivl om det.
Men for en sikkerheds skyld vil jeg godt bede om, at den tvivl, vi måtte have, bliver ryddet af vejen efterfølgende.
Det er sjældent, vi diskuterer Mellemøsten så principielt og så gennemgående, som vi har gjort i dag, og med den situation, man står i, er det også vigtigt, at vi i det danske Folketing debatterer den situation, der er i Mellemøsten i øjeblikket.
Det er jo klart, at der er politisk uenighede om og politiske forskelle på, hvordan vi skal vurdere situationen.
Nogle ser det primært fra Israels side, andre ser det i højere grad fra palæstinensernes side.
Der er dog generel enighed om, at Israel skal kunne bestå som stat.
Der er ikke nogen tvivl om, hvorvidt Israels eksistens som stat stadig væk skal være gældende, og der er heller ikke tvivl om, at vi tager afstand fra terrorisme af enhver art.
Men det er ikke det, debatten her går på.
Debatten går på, om man skal have en fredsordning i Mellemøsten, som tager hensyn til de berettigede krav, den palæstinensiske befolkning har, og om man skal løse den eksisterende konflikt på en måde, hvor man i højere grad markerer sig over for den israelske politik. Som det er sagt flere gange, er det jo ikke kun en konflikt mellem arabere og jøder, mellem forskellige nationer.
Også i Israel er der en diskussion af tingene.
Der er israelske kræfter, som har vendt sig imod den israelske bosættelsespolitik, og jeg synes, det er vigtigt at markere, også her fra Folketingets talerstol, at vi er opmærksomme på, at der også i Israel finder en sådan diskussion sted.
Men desværre er den ikke stærk nok.
Desværre er der for mange religiøse fanatikere, som driver på i Israel, og desværre er den israelske regeringspolitik alt for meget baseret på den opfattelse, at det er magt, der skal få orden i tingene, at det er magtens logik, som bliver styrende for den israelske politik.
Det er desværre kommet frem i endnu højere grad under denne konflikt, og som det er sagt flere gange, betyder
det også, at der sker en radikalisering hos palæstinenserne, og at vi risikerer en meget ubehagelig optrapning.
Alt i alt synes jeg, debatten har været positiv, og jeg synes også, at der i det forslag til vedtagelse, der er fremsat af flertallet, er positive fremskridt med hensyn til internationalisering, når det erkendes, at FN og EU skal spille en stærkere rolle, og at det er uholdbart, at det udelukkende er USA, der skal spille hovedrollen i Mellemøsten.
Det er meget vigtigt at få sagt her i Folketinget, at det ikke bare skal være USA, der skal spille en rolle i Mellemøsten, men at også FN og EU skal bruges i højere grad og skal gives nogle brugbare instrumenter.
Ligeledes skal det siges helt klart, at der skal lægges et økonomisk pres på Israel.
Forudsat at uklarheden omkring bosættelsespolitikken kan afklares, er mit parti rede til at stemme for flertallets forslag til vedtagelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-28:
Der var et problem med ministerens svar angående bosættelserne.
Jeg vil godt spørge ministeren, om det ikke er sådan, at regeringen betragter alle bosættelserne som folkeretsstridige.
Ministeren nævnte kun de fortsatte bosættelser, og jeg kan altså sige, at for os er det helt afgørende, at hvis ministeren ikke kan give et klart svar på det spørgsmål, bliver Enhedslisten nødt til at stemme imod.
Jeg synes, at svaret vedrørende statsspørgsmålet var mere tilfredsstillende, fordi ministeren understregede, at palæstinenserne har retten til national selvbestemmelse.
Men man må vel gå ud fra, at når regeringen anerkender selvbestemmelsesretten, vil regeringen også i den situation anerkende en palæstinensisk stats suverænitet.
Peter Skaarup (DF), 2000-11-28:
Jeg vil gerne sige tak til udenrigsministeren for en klar konstatering af, at vedrørende spørgsmålet om en selvstændig palæstinensisk stat vil regeringen også arbejde for, at det bliver en del af en samlet aftale.
Hvis man støtter palæstinenserne i allerede nu inden en eventuel endelig fredsaftale at oprette en selvstændig stat, vil det nemlig for alvor medføre krig og konflikter dernede, så jeg vil gerne sige tak for det tilsagn om, at det er regeringens politik.
Men jeg savnede lidt i udenrigsministerens tale.
Jeg er enig i, at USA har en vigtig rolle at spille her, og at det mest realistiske vel er, at det er amerikanerne, der skal sætte sig for bordenden i den sidste ende, hvis der overhovedet skal nås et resultat.
Men jeg savner lidt, at det giver sig udslag i det forslag til vedtagelse, som et flertal af partier, bl.a. udenrigsministerens eget parti, står bag.
Det er overhovedet ikke nævnt med ét eneste ord, at USA skal have den rolle, men det er nævnt flere gange, at EU skal have en stor rolle, og den balance synes jeg er mystisk i forhold til det, udenrigsministeren sagde.
Afslutningsvis vil jeg sige, at hvis man tæller de pinde, der er i vedtagelsesforslaget, op, kan jeg i hvert fald se, at fire ud af de otte vender sig direkte imod Israel, hvorimod der måske kun er én, der vender sig imod palæstinenserne, og det er en forkert balance, sådan som vi ser det i Dansk Folkeparti.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-28:
Jamen så kan jeg slet ikke forstå, hvorfor fru Charlotte Antonsen så er så ophidset over, at vi gerne vil have en uvildig undersøgelse af det problem.
Men kunne vi ikke være enige om, at der skal laves en uvildig undersøgelse af, hvad kompetenceproblemet er, og om det er rigtigt, som bl.a. Rådets jurist har peget i retning af, at der måske kan være et problem?
Charlotte Antonsen (V), 2000-11-28:
Nu synes jeg, hr. Keld Albrechtsen havner i samme problem med mig, som han havnede i før med den socialdemokratiske ordfører.
Han tager afstand fra sit eget forslag.
Det, der står i forslaget, er et dansk veto mod øgede EU-beføjelser, og det er det, vi taler om.
Når der foreligger en Nicetraktat, er det klart, at så kommer regeringen med en vurdering af, om der er suverænitetsafgivelse, og jeg tør æde min gamle hat på, at der også nok skal komme nogle af Enhedslistens venner, som har et andet syn på sagen, og der skal komme masser af uvildige undersøgelser.
Det har vi jo erfaring for.
Men det er jo ikke det, forslaget her handler om.
Der står klart, allerede i overskriften, at der er tale om et veto, og sådan arbejder vi altså ikke i Venstre, når vi samarbejder med andre, hverken i EU eller her i huset.
Kim Behnke (FRI), 2000-11-28:
Jeg har svært ved at forstå hr. Knud Erik Hansen, netop når man erindrer, hvad SF, meget fornuftigt, har været med til af liberaliseringer i Danmark: telesektoren, gassektoren, elsektoren.
Er det ikke korrekt, vil jeg spørge hr. Knud Erik
Hansen, at definitionen af, hvad der er offentlige monopolydelser, som staten og skatteyderne skal stå for, er under kraftig revision, og at SF meget kløgtigt i det danske Folketing har medvirket til dette gennem de senere år?
Knud Erik Hansen (SF), 2000-11-28:
Vi kan jo diskutere det her længe, men jeg har fornemmelsen af, at når vi snakker om internationalt samarbejde og det så er i EU-regi, går Enhedslisten meget ofte i baglås, og så er det, der kommer, rimelig udifferentieret.
Det er klart, at der er nogle ting i EU, som vi ikke synes er o.k.
Der er klart også nogle steder, hvor vi vurderer, at her kan vi faktisk godt bruge EU som en del af det internationale samarbejde.
Og vi mener, at på det handelspolitiske område er der nogle steder, hvor vi godt kan bruge EU, selv om det ikke altid er vores kop te, men så er der faktisk også nogle områder, hvor vi godt kan bruge EU til styrkelse af nogle af de mål, som vi har.
Når vi så skal debattere, er det jo lidt umuligt at debattere, hvis hr. Keld Albrechtsen ikke hører, hvad der bliver sagt.
Jeg sagde klart og tydeligt, at hvis de artikler indebærer, at man kommer til at gribe ind nogle steder, hvor vi ad bagvejen bliver tvunget til at liberalisere nogle ydelser, som vi synes er offentlige ydelser, og dermed underminerer hele den måde, vi bygger vores velfærdssamfund op på, jamen så er det ikke acceptabelt.
er: Er der bevægelse i det her, og hvor kan det her lande henne til sidst?
Vi har ikke set slutningen på det
her endnu.
Jeg synes faktisk, vi har set en bevægelse hen imod, at det bliver bedre i retning af det, som vi har meldt ud.
Og jeg håber da så sandelig, at det resultat, som regeringen kommer hjem med til sidst, også er acceptabelt.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-11-28:
Jeg er helt enig med udenrigsministeren.
Jeg vil bare sige til hr. Keld Albrechtsen, at rent faktisk er vi store tilhængere af en blandingsøkonomi, der bygger på en velfungerende privat og en stærk offentlig sektor og en deltagelse i international frihandel.
Det er det, der skaber økonomisk vækst, der giver høj velstand for danske lønmodtagere og giver mulighed for finansiering af velfærden i det her samfund og en velfungerende offentlig sektor.
Og det, det handler om - og det er her, skillelinjerne er, og det er her, hr. Keld Albrechtsen mangler en forklaring - er, at vi går efter at få den gevinst, vi kan høste ved dette, men samtidig at sikre nogle spilleregler, grænseoverskridende efter de grundlæggende samme principper, som vi har indrettet vores eget samfund efter, også når det kommer til EU, og når det kommer til det globale.
Vi tror ikke på Enhedslistens osteklokkestrategi eller vognborgsstrategi om, at bare man lukker sig selv af fra det hele, bliver man fantastisk rig, og så sker der ikke noget ondt udefra.
Det duer ikke.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-28:
Lad mig sige først, at den holdning til tingene, som hr. Knud Erik Hansen lagde for dagen, finder jeg sympatisk og korrekt. Vi befinder os i et forhandlingsforløb, og derfor er der god mening i at sige, som hr. Knud Erik Hansen gjorde det: Vi følger forløbet, vi må løbende orienteres i det.
Og lad mig føje til: Vi er ikke færdige, og vi er heller ikke færdige med netop dette afsnit af, hvad der skal stå i Nicetraktaten.
Der er store, stadig væk betydelige kontroverser mellem medlemslandene.
Og lad mig lige, mens jeg er ved det, sige, at specielt hvad angår vand, har medlemslandet Østrig ganske særlige problemer og har også fået taget hensyn til sine særlige problemer vedrørende beslutninger, der har med vand at gøre.
Hr. Keld Albrechtsen spørger: Er der tale om overførelse af ny kompetence her? I den model, der ligger nu, er der ikke.
Rådets juridiske tjeneste har ganske rigtigt vurderet, at investeringer ville betyde overdragelse af ny kompetence, men investeringer er ikke medtaget i option II.
Derfor er der ikke tale om, så vidt vi kan se det, og som det tegner sig og ser ud i øjeblikket, nogen overførelse af ny kompetence.
I det hele taget må jeg så sige om tjenesteydelserne, at man jo skal være klar over, at det jo ikke er en harmoniseringsbestemmelse, vi taler om.
Vi taler ikke om harmonisering af tjenesteydelser.
Det, jeg yderligere har lyst til at sige til hr. Keld Albrechtsen, er, at jeg er meget stor tilhænger af en velfungerende offentlig sektor, og dette forslag er jo ikke et anslag imod, at Danmark skal have en velfungerende offentlig sektor, men er et forslag til, hvordan man fornuftigt kan organisere EU-landenes forhandlinger på verdensplan.