Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-11-21:
Det er mange spørgsmål, der er stillet i løbet af debatten her.
Jeg skal takke for dem alle sammen.
Det første, som jeg vil tage fat i, er fra hr. Poul Nødgaard, som er lidt knotten over, at vi stadig væk bruger public service som betegnelse for det, det her lovforslag handler om.
Jeg vil gerne benytte lejligheden her til at udskrive en konkurrence blandt Tingets medlemmer om at finde en anden betegnelse.
For det er klart nok, at public service ikke er et særlig dansk begreb, men på den anden side har vi altså ikke kunnet finde et, der er bedre.
Jeg tror ikke, jeg er den første kulturminister, der ikke har kunnet finde et begreb, der er bedre, og ordførerne er nok heller ikke de første, der ikke har kunnet finde et begreb, der er bedre.
Men det er jo ikke særlig mundret.
Og hvad er så til fælles bedste?
Der har i løbet af debatten været en enkelt ordfører, som kritiserede, at vi ikke gik ind og definerede skarpt nok, hvad public service er.
Jeg synes sådan set, at hvis man ser bemærkningerne til § 6 b og ser, hvor præcise vi er i definitionen af, hvad public service er, må de fleste ordførere kunne stille sig tilfredse.
Vi går ind her og definerer meget præcist, hvad det er, vi vil med vores public service-medier, definerer meget præcist, hvad vi mener
Fru Tove Videbæk efterspurgte i den sammenhæng, at det humanistiske kristne også skulle fremgå som en del af public service-forpligtelsen.
Det synes jeg sådan set at vi allerede har med, i og med at vi tager udgangspunkt i, at public service-medierne og public service skal tage udgangspunkt i dansk kunst og kultur, og det er klart, at den humanistiske og kristne kulturarv er en meget vigtig del af dansk kultur.
Der står desuden i præamblen til, hvad public service er, at public service-virksomheden skal reflektere mangfoldigheden af kulturinteresser i det danske samfund.
Hvad er udgangspunktet for lovforslaget?
Ja, det er selvfølgelig at realisere det, jeg her har sagt om public service, først og fremmest at skabe et fælles kommunikationsrum, at sikre, at vi danskere fortsat kan tale sammen, selv om en stadig større del af medievirksomheden bliver »on demand«.
Samtidig er udgangspunktet at forudskikke mediekonvergensen.
Jeg er nemlig fuldstændig overbevist om, at det, der sker i de kommende år, er, at de forskellige medier smelter sammen: aviser, radio, tv, Internet.
Det er baggrunden for, at public service-begrebet i dag for det første er frigjort for institutioner, for det andet er frigjort for medier.
Public service-virksomhed skal vi finde både på radio, tv og Internet.
Det synes jeg sådan set er det allervigtigste i det her lovforslag.
Der er faldet nogle bemærkninger om licensens størrelse.
Det, vi har gjort i forligskredsen, det, vi har gjort i regeringen, er, at vi har sat os ned og gennemgået: Hvordan ser reklameindtægtsmulighederne ud de næste 4 år?
Dernæst har vi set på: Hvad er det vi vil have?
Hvad er det for nogle krav, vi vil stille til vores public service-virksomheder?
Derefter har vi set på: Hvad mangler vi af penge for at kunne realisere det?
På den baggrund er vi oprindelig blevet enige om at licensen skulle stige med 5 pct.
Men vi har siden hen fundet ud af, at ved at forbedre inddrivelsen af licensen i forhold til erhvervsvirksomheder kan vi få flere penge ind.
Vi regner med, at vi de næste 4 år kan få 240 mio. kr. mere ind, end vi oprindelig havde taget udgangspunkt i.
Det betyder, at licensen næste år vil stige med 4,4 pct., i 2002 med 4,1 pct., i 2003 med 4,4 pct. og i 2004 med 5 pct.
Aktstykket herom er allerede fremsendt til
Finansudvalget
Det betyder altså, at den licensnedgang, som vi skriver om i lovforslaget, allerede er en realitet, hvis der vel at mærke er et flertal for det i Finansudvalget.
Så er der blevet stillet en række spørgsmål om, hvordan vi nu kan være sikre på, at de penge, vi har sat af til en række forskellige formål, rent faktisk bliver anvendt til de formål.
Det er sådan, at Danmarks Radio og TV 2 skal leve op til intentionerne i medieaftalen.
er aftalepartierne enige om, at der vil kunne blive tale om at revurdere fordelingen af merprovenuet fra licensstigningerne. Lidt om den fjerde og den femte radiokanal: Jeg håber, at man har været opmærksom på, at den fjerde og den femte radiokanal er skrevet ind under de almindelige public service-forpligtelser
Det vil sige, at den fjerde og den femte radiokanal fortsat skal være en del af den samlede public service-virksomhed i det danske samfund.
Den fjerde radiokanal har vi defineret meget stramt og stillet nogle meget stringente krav til.
Med hensyn til den femte radiokanal har vi derimod været mere åbne og sagt, at det, vi vil have, først og fremmest er et alternativ til Danmarks Radios radioavis. Hr. Brian Mikkelsen var inde på, at der ikke er skabt noget alternativ til Danmarks Radio med det her.
Det er jo ikke sandt.
Det, der sker nu, er, at Danmarks Radio og TV 2 får en konkurrent, og der er stor sandsynlighed for, at den fjerde og den femte radiokanal går til andre end Danmarks Radio og TV 2.
Under alle omstændigheder får Danmarks Radio en konkurrent på den ene eller anden måde.
Hertil vil jeg gøre opmærksom på, at der jo i de kommende år vil komme et hav af nye kanaler, et hav af nye digitale kanaler, som også vil være en væsentlig konkurrent til Danmarks Radio.
Somme tider lyder det, som om vi befinder os i 1990'erne, når jeg hører visse ordførere tale - som om vi kun har de her fire eller fem radiokanaler til rådighed.
Men i fremtiden får vi jo mange, mange flere radiokanaler og også tv-kanaler til rådighed.
Og det er det, der er det meget, meget vanskelige ved det her.
Altså der er ikke ret mange, der kan modtage de digitale signaler endnu, og derfor er det nødvendigt, at det er de oprindelige public service-stationer, nemlig TV 2 og Danmarks Radio, der går foran.
Det er også baggrunden for, at de bliver hovedaktionærerne på det tredje jordbaserede net.
Det er vi enige om i den forligsaftale, vi har lavet i den gamle forligskreds.
Det tredje jordbaserede net skal først og fremmest bruges til en digitalisering af TV 2's og Danmarks Radios analoge kanaler, og vi er i gang med forsøgsvirksomhed nu. Vi er også enige om - og her er der nogle, der skal spidse ørerne - at hvis der viser sig at være kapacitet i overskud, så skal der udbydes til en kommerciel station.
Det vil sige, at det ikke kun er TV 2 og Danmarks Radio, der skal være med på den digitale vogn.
Jeg vil gerne her benytte lejligheden til at indbyde de partier, som måtte støtte op om medieloven, til at være med til at udmønte, hvad vi skal bruge de 16-18 kanaler til.
Skal det være undervisningskanaler?
Skal det være internetkanaler, eller hvad vil vi med dem?
Jeg mener stadig væk, at det skal være Radio og tv-nævnet, der afgør, hvem der får dem, men det er os, politikerne, der skal sige, hvad vi vil med dem.
Og det bliver interessant at være med til i de kommende 4 år.
Fru Tove Videbæk var nervøs for, at de DAB-blokke, der er til radiosiden, altså til at digitalisere radiovirksomheden, kun kan gå til de kommercielle kanaler.
Det kan godt være, at vi ikke har skrevet det præcist nok i
Så må jeg sige til hr. Kim Behnke, at jeg tror også, at kortbølgeradio snart vil være en by i Rusland, og det vil den være, i det øjeblik de digitale kanaler rent faktisk er slået igennem.
Der er ikke stor sandsynlighed for, at kortbølge er noget, man vil benytte sig af i det øjeblik, den nye teknologi for alvor er taget i brug.
Om børnereklamer blev det sagt af hr. Brian Mikkelsen, at det ikke er til at forstå, at kulturministeren er så meget imod børnereklamer.
Når man kan finde børnereklamer i Anders And-bladene, så kan man selvfølgelig også finde børnereklamer på tv.
Der er bare meget, meget stor forskel på en reklame i et Anders And-blad og så en reklame på tv.
Alle forskningsresultater viser, at reklamer på tv virker meget, meget stærkere end reklamer, der er trykt.
Og der er jeg desværre ked af, at fru Tove Videbæk sandsynligvis ikke har set den aftale, vi har indgået med TV 2. Den aftale er for mig at se nemlig på nogle punkter bedre end det, der lå i det oprindelige lovforslag.
Den er i al fald bedre i forhold til beskyttelse af de små børn, som må have vores største bevågenhed, fordi den betyder, at der i 1½ minut på hver side af en børneudsendelse overhovedet ikke må være reklamer, hverken rettet mod voksne eller mod børn, og i de reklameblokke, der kommer derefter, må der ikke være børnereklamer rettet mod hverken små eller store børn.
Og endelig betyder den aftale, vi har lavet med TV 2, at der ikke må sendes børnereklamer før kl. 9.30 i weekender og på helligdage.
Det tror jeg er en væsentlig forbedring i forhold til det lovforslag, der oprindelig lå.
I forhold til at lave aftaler med andre er det jo fuldstændig rigtigt, som bl.a. hr. Peter Duetoft og andre har været inde på, at der kan laves forskellige aftaler med de forskellige stationer, og Kulturministeriet er for øjeblikket i gang med at forhandle med de forskellige stationer med henblik på at lave frivillige aftaler.
Vi er også i gang med at drøfte sagen med branchen.
Jeg synes selvfølgelig, det kunne være interessant, hvis der kunne laves en fælles aftale med hele branchen på det her område, og jeg håber, at den aftale, der er lavet med TV 2, kan fungere som spydspids i den sammenhæng.
Jeg er ikke helt sikker på, at jeg forstod spørgsmålet helt, men det er ikke meningen, at ikkekommercielle stationer skal til at betale gebyrer.
I forhold til fru Tove Videbæks bemærkninger om pornografi vil jeg være velvillig over for en drøftelse af det i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Endelig havde hr. Poul Nødgaard nogle bemærkninger om Danmarks Radios bestyrelse.
Hr. Poul Nødgaard var ked af de ændringer, der er foreslået, men de er kommet ind, fordi jeg mener, det er vigtigt, at vi går ind og sikrer os, at Danmarks Radios bestyrelse på samme måde som TV 2's bestyrelse samlet set har en kompetence, der gør, at man kan drive en virksomhed af den størrelse, som Danmarks Radio i dag har.
Det sikrer man ved, at ministeren har mulighed for at gå ind og supplere den kompetence, som Folketingets repræsentanter i øvrigt repræsenterer.
Med de bemærkninger - og jeg beklager, at jeg sandsynligvis ikke har svaret på alt - vil jeg sige tak for den velvillige behandling, som jeg synes lovforslaget har fået; ikke mindst tak til Enhedslistens meget velvillige modtagelse af lovforslaget og også tak til Kristeligt Folkepartis velvillige modtagelse.
Endelig vil jeg da sige, som også andre ordførere har været inde på, at jeg selvfølgelig også meget gerne ser De Konservative støtte op om det her lovforslag, fordi det vil være interessant at få en bred opbakning til en medieaftale og en medielov, som skal være med til at fremtidssikre vor fælles public service-virksomhed.