runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Lidegaard (RV), 2004-12-14:
Også fra radikal side hilser vi det velkommen, at vi nu er nået så langt, som vi er, i behandlingen af Energinet Danmark, som jo har ligget os på sinde helt fra starten af forhandlingerne, altså at vi har fået et uafhængigt selskab, som sidder på nettet og er uden for kommercielle interesser.
Når jeg tager ordet her, er det ikke for at gentage alle de lovprisende ord, men fordi der, siden vi havde anden behandling, nu tegner sig en stor fusion på energimarkedet.
Vi ved ikke endnu, om det bliver en realitet – det afgør Elsams ejer jo som bekendt i morgen – men det er klart, at hvis det bliver en realitet, og det håber vi jo meget fra radikal side at det gør, så giver det nogle nye udfordringer for Energinet Danmark.
Fru Aase D. Madsen har været inde på noget af det, nemlig at for at sikre en konkurrence i Norden og på det danske marked vil det ganske givet blive nødvendigt at udbygge nogle af ledningerne.
Og det tager vi op i den handlingsplan, som vi også har efterlyst og kæmpet for at vi skal have.
Jeg skal kun supplere med at sige, at ud over ledningerne handler det jo også om at sikre en alsidighed i energiformerne for derigennem at sikre tilstrækkelig konkurrence og forsyningssikkerhed på det danske marked.
Et andet aspekt, som bliver interessant, er jo så, at i den aftale mellem DONG og Elsam, der foreløbig ligger på bordet, er det jo forudset, at hovedsædet placeres i Fredericia Kommune og direktionen ligeså, og det skaber selvfølgelig den udfordring, om der bliver plads, havde jeg nær sagt, til det hele.
Jeg har under forhandlingerne forstået det sådan – og det ville jeg egentlig være glad for at ministeren kunne bekræfte – at hvis det hele i øvrigt måtte gå igennem, vil der sandsynligvis ikke være plads rent fysisk til begge selskaber i Skærbæk Kommune, hvorved de store diskussioner, vi har haft om armslængdeprincip osv., om jeg så må sige giver sig selv.
Det ved jeg ikke om ministeren kan bekræfte.
Svend Auken (S), 2004-12-14:
Vi havde ved andenbehandlingen lejlighed til at understrege det principielt vigtige i denne her sag, ikke bare fordi det er meget store værdier, der står på spil, men også fordi det er nogle grundlæggende principper, der bliver slået fast.
Nu har vi et nonprofit offentligt selskab, som står for hele den overordnede infrastruktur i Danmark.
Det er der ikke noget andet land i verden der mig bekendt kan opvise magen til, og det er til stor fordel.
Det er bl.a. til stor fordel for at sikre konkurrencen.
I forbindelse med fusionen mellem Elsam og DONG har mange været inde på, at man gennem sådan en fusion fik et monopol i Danmark.
Der synes jeg, det er vigtigt ved denne her lov at understrege – og jeg vil meget gerne have ministeren til at bekræfte det – at det er denne virksomheds opgave, hvad enten virksomheden kommer til at hedde Energinet Danmark eller noget andet, at sørge for, at der er sådanne forbindelser med det nordeuropæiske elmarked, at vi får en reel konkurrence på det danske elmarked.
Vi er i forvejen afhængige af prisdannelsen på det nordiske elmarked – vi har en vigtig udveksling – men for at konkurrencen skal blive reel, er det vigtigt, at der bliver foretaget de nødvendige investeringer i udlandsforbindelser, de nødvendige forbindelser mellem Øst- og Vestdanmark, og jeg vil derfor meget gerne have, at ministeren herfra bekræfter, at når vi laver dette selskab, også selv om det måske på kort sigt vil koste nogle penge i investeringer, så er man indstillet på et ambitiøst investeringsprogram.
Det tror jeg er vigtigt at få slået fast.
Den anden ting, som jeg kan nævne ganske hurtigt, er, at vi har fået fuldstændig sikkerhed for, at dette nye selskab ikke er en styrelse under Økonomi- og Erhvervsministeriet, det er et uafhængigt selskab, uafhængigt af ministeren.
Dog er det selvfølgelig sådan, at han har et overordnet ansvar, da det er et statsligt selskab, og at han skal godkende alle investeringsprogrammer osv.,
det synes jeg er helt naturligt, men når det drejer sig om den daglige drift, er det selskabet, dvs. bestyrelse og daglig ledelse, der har ansvaret; så kan der ikke ske indblanding fra ministeriets side.
Det synes jeg er utrolig vigtigt at få slået fast.
Jeg vil gerne give ministeren lejlighed til at give tilsagn, håber jeg,
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-14:
Jeg vil gerne takke ministeren, fordi han forsøger at komme ind på spørgsmålet om overtagelsen af Gastra.
Men problemet er, at jeg har gået finansloven efter for at se, hvad det er for et tab, man henviser til, og som staten skal kompenseres for.
I de foregående år har der ikke været noget, men i de kommende år bliver det måske omkring 18 mio. kr., hvis salgsprisen bliver et eller andet sted mellem 1 og 2 mia. kr.
Det skulle svare til en indtægt for staten på vel nok 50-60 mio. kr. om året, men i finansloven kan jeg læse om et plus på 40 mio. kr. om året, og den forskel er der altså nogle, som skal betale, og der er ikke andre end forbrugerne.
Det er bare det, vi har gjort opmærksom på, så det er da glædeligt, at ministeren vil komme tilbage til Folketinget med spørgsmålet, så vi kan se på det, når det kommer på tale.
Thor Pedersen (V), 2004-12-14:
Bare for ikke at give anledning til nogen tvivl: Vi har ikke splittet noget som helst op.
Indgangsvinklen er, at vi skal finde en retfærdig løsning, og så er spørgsmålet, hvad der er retfærdigt.
Men vi må afvente svaret, til vi har set løsningen.
Sådan må det være, før den tid kan man ikke bedømme det, og det beder jeg om forståelse for.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2004-12-14:
Ja, men en retfærdig løsning kan vel ikke være andet, end at staten overtager det projekt, som staten har mest gavn af, fordi det skal betjene den store Kastrup Lufthavn og ikke har så meget med lokalområdet at gøre
Men jeg takker for svaret.
Thor Pedersen (V), 2004-12-14:
Jeg vil bare gentage, at endnu er der ikke fordelt noget.
Så spørges der, om vi har gjort os nogle tanker.
Ja, og den tanke, jeg har, er, at vi skal lave en retfærdig fordeling.
Måske kan man ikke lide begrebet at dele sol og vind lige, men for mig dækker det altså retfærdighed, og jeg går ud fra, at spørgeren og jeg er enige om, at vi skal finde en retfærdig løsning, medmindre spørgeren ønsker en uretfærdig løsning.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-14:
Jeg forstår ikke, at hr. Peter Skaarup ikke svarer på det spørgsmål, der bliver stillet, men det betyder jo nok, at man ikke er mere modstander af Tyrkiets optagelse i EU, end at når det en dag sker, vil man alligevel affinde sig med det.
Sådan må hr. Peter Skaarups ikkesvar jo fortolkes.
Så vil jeg gerne spørge: Hvad var det for noget, hr. Peter Skaarup var inde på vedrørende Cypern?
Er det ikke korrekt, at den tyrkiske regering accepterede og forpligtede sig til at anerkende resultatet af folkeafstemningerne i de to dele af Cypern, og at folkeafstemningen i den græske del, der gav flertal for genforeningen, blev accepteret af Tyrkiet?
Og hvad i alverden er så meningen med at komme og sætte spørgsmålstegn ved Tyrkiets optræden i den sammenhæng?
Det synes jeg ærlig talt er noget af et fejlskud, der tyder på, at hr. Peter Skaarup overhovedet ikke har sat sig ind i, hvad denne debat handler om.
I det område af verden er det utrolig vigtigt, at vi får skabt fred, også om Cypernspørgsmålet.
Her har den tyrkiske regering leveret varen, og det kan hr. Peter Skaarup ikke snakke sig bort fra.
Peter Skaarup (DF), 2004-12-14:
Uanset om hr. Keld Albrechtsen mener, at Tyrkiet har leveret varen – det kan der være mange meninger om, men der er sikkert mange, der vil give hr. Keld Albrechtsen ret – er der jo alligevel en skepsis på Cypern over for at optage Tyrkiet i EU.
Det kan hr. Keld Albrechtsen ikke være uenig i, og det er jo netop et af de store diskussionsemner i forbindelse med topmødet.
Man må regne med, at Cypern ikke er særlig glad for, at Tyrkiet ikke vil anerkende den siddende regering, derfor er det da rimeligt nok, at vi diskuterer spørgsmålet i Folketinget, og hvis ikke Dansk Folkeparti havde rejst denne debat om en folkeafstemning, havde vi ikke engang fået en debat om spørgsmålet her i Folketingssalen.
Må jeg så lige sige angående spørgsmålet, om Danmark skal meldes ud af EU, at det altså ikke er et tema, vi har til debat her.
Men jeg vil meget gerne sige, at det opstiller nogle helt nye forudsætninger for EU-samarbejdet, hvis Tyrkiet bliver optaget.
Hvis man går videre i retning mod Mellemøsten og Asien for at få nye lande med, bliver det næste land i rækken vel Irak, men der må vel være nogle naturlige grænser for, hvem man optager, og den går ved de naturlige europæiske lande.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-14:
Jeg synes nok, hr. Peter Skaarup blev lidt tam i mælet, da han skulle beskrive situationen omkring Cypern, og det er der også rigtig god grund til, for nu venter vi jo på, at alle parter skal komme til forhandlingsbordet og finde frem til en Cypernløsning.
Men så vil jeg godt spørge hr. Peter Skaarup, der henviste til topmødet, som starter i løbet af få dage: Har hr. Peter Skaarup i virkeligheden ikke sovet frygteligt i timen?
Nu vil han have en folkeafstemning, der faktisk skal finde sted inden topmødet, hvis der overhovedet skal være mening med det, som står på tavlen, nemlig det forslag, hr. Peter Skaarup har fremsat, så hvorfor kommer forslaget først nu?
Hr. Peter Skaarup ved jo godt, at vi ikke kan nå at holde folkeafstemning inden weekenden.
Hr. Peter Skaarup har sovet i timen i flere år, men nu har han fundet ud af, at her er noget, han ikke er tilhænger af, og så skal vi have en folkeafstemning, selv om det allerede er for sent.
Det er altså det forkerte tidspunkt, det er jeg bare nødt til at sige til hr. Peter Skaarup.
Forslaget skulle være kommet for 4 år siden.
Peter Skaarup (DF), 2004-12-14:
Nu er der nok ikke ret mange, der havde troet, at man var nået så langt, at man i forbindelse med topmødet skulle diskutere, om der kunne gives Tyrkiet en vurderingsdato eller startdato.
Under det danske EU-formandskab var det jo i høj grad et tvivlsspørgsmål, om Danmark ville gå med i den retning, men man er altså gået i den retning, og derfor er det jo naturligt, at vi her i Folketinget diskuterer, om der skal holdes en folkeafstemning – ikke inden weekenden eller inden på torsdag, og hr. Keld Albrechtsen ved jo også godt, at det ikke er det, diskussionen går på.
Spørgsmålet er, om vi får en folkeafstemning i god tid inden den endelige beslutning, og det er også den diskussion, man har i Frankrig, hvor man siger: Vi må have en folkeafstemning, eventuelt samtidig med at vi skal stemme om forfatningen, dvs. i 2005 eller 2006 eller på et senere tidspunkt.
Det skal bare være sådan, at vi har mulighed for at påvirke processen og fortælle vore politikere, hvis vi ikke vil være med til det.
Med hensyn til Cypern forstår jeg simpelt hen ikke, hvorfor vi skal diskutere det på dette niveau.
Alle ved, at Cypern er skeptiske over for det, der foregår med hensyn til Tyrkiets optagelse, og det er på baggrund af, at Tyrkiet ikke vil anerkende Cypern.
Det ved alle.
Villy Søvndal (SF), 2004-12-14:
Man må sige, at hr. Peter Skaarup er vidtfavnende i dag og måske også lidt vidtløftig.
Vi startede med en debat om folkeafstemninger og EU, ikke?
Så fik hr. Peter Skaarup drejet det over på Irak, hvor hr. Peter Skaarup har sine helt specielle problemer med at have stemt for en krig, hvor det går skidt, og hvor han spurgte, om vi så ikke også kunne klare det i den her diskussion.
Jeg forstår godt, at det er ubekvemt for Dansk Folkeparti, når billedet står så klart, som det gør, efter at hr. Søren Krarup har været oppe som ordfører.
Så forstår jeg godt, at det kan være svært at være ordfører for Dansk Folkeparti, og at man kan have et behov for at dreje debatten ind på helt andre ting.
Det er vel grunden til, at det lykkes hr. Peter Skaarup både at dreje den over på Irak og folkeafstemning i forbindelse med kommunalreformen.
Peter Skaarup (DF), 2004-12-14:
Jeg savner svar på mit spørgsmål til hr. Villy Søvndal om folkeafstemninger.
Her for nylig i mit dueslag i Folketinget kom et forslag fra SF, der gik ud på, at vi skulle have langt flere folkeafstemninger i Danmark.
I forbindelse med diskussionen om spørgsmål ude i kommunerne skulle det være sådan, at man dér kunne samle underskrifter ind for at få flere folkeafstemninger.
Det skulle være sådan, at et antal borgere kunne henvende sig og sige, at de godt ville have en folkeafstemning om det og det emne, og så skulle kommunen gennemføre en sådan folkeafstemning.
Det, der så, på baggrund af hvilke emner SF dér gerne vil have til folkeafstemning, undrer mig, er, at SF åbenbart i dag vil sige nej til et beslutningsforslag, der går ud på at skaffe en folkeafstemning om noget, der interesserer mange borgere i Danmark, og som der er mange, der gerne vil give deres mening til kende om.
Det virker fuldstændig uforståeligt, og det viser for mig, at der er en mangel på sammenhæng i SF's politik, der fuldstændig skriger til himlen.
Man kan undre sig over, hvorfor hr. Villy Søvndal i den grad ikke følger op med aktiv handling, når man vil have flere folkeafstemninger.
Aktiv handling ville være at sige ja til det forslag, der går ud på en folkeafstemning om Tyrkiets medlemskab.
Villy Søvndal (SF), 2004-12-14:
Jeg tror ikke, jeg anvendte et udtryk i retning af, at alt håb vil være ude.
Det vil være et alt for defaitistisk synspunkt at forfægte.
Det vil bare gøre det sværere.
Det vil gøre det umådelig meget sværere for dem, der med risiko for deres liv i tyrkiske fængsler har brugt år til at slås for ordentlige forhold for politiske fanger, for at der ikke skal være politiske fanger, for mindretalsrettigheder og for kurdernes rettigheder.
De får det sværere, hvis hr. Peter Skaarups synspunkt, som er, at Tyrkiet ikke skal med, vinder.
Så spørger hr. Peter Skaarup, om Irak ikke skal med i EU.
Nu kan jeg godt forstå, at hr. Peter Skaarup har nogle problemer med Irak, som han har brug for hjælp udefra til at få løst, for med den krig, hr. Peter Skaarup har startet sammen med den danske statsminister, er det oplagt, at han har rodet Danmark og specielt Irak ind i nogle vanskeligheder, som er helt uoverskuelige.
Det tror jeg ikke man skal løse med EU.
Jeg kan slet ikke se nogen som helst sandsynlighed for en situation, hvor Irak skulle være medlem af EU.
Det problem kunne måske betyde, at hr. Peter Skaarup ville tænke sig lidt mere om næste gang, nogle skulle synes, at Danmark skulle bevæge sig ud i krig.
Peter Skaarup (DF), 2004-12-14:
Jeg synes, hr. Villy Søvndals ordførertale efterlod nogle ubesvarede spørgsmål.
Hr. Villy Søvndal mener, at hvis vi siger nej til, at Tyrkiet bliver medlem af EU, vil det fremme de fundamentalistiske kræfter i Tyrkiet, og så er alt håb ude for Tyrkiets fremtid.
Det er kort fortalt det, det handler om.
Men hvor mange lande i verden skal vi melde ind i EU, hvis vi har den holdning til tingene?
Kunne man ikke sige det samme om Irak: Hvis nogle lover Irak, at det skal være medlem af EU, og det så alligevel ikke får lov til det, er alt håb ude, så kan vi ingenting gøre, og så bliver der borgerkrig igen?
Er det ikke en mærkelig logik?
Og kunne hr. Villy Søvndal ikke godt forestille sig, at der var andre metoder?
Kunne man f.eks. ikke lave nogen gode samhandelsaftaler med Tyrkiet og sikre fornuftige samarbejdsforhold, uden at Tyrkiet decideret skulle være medlem af EU?
Det synes jeg nok man kunne forestille sig.
Til slut vil jeg spørge hr. Villy Søvndal: SF har for nylig fremsat et forslag om, at der skal være flere folkeafstemninger i Danmark.
Hvordan hænger det sammen med, at man her i dag åbenbart vil stemme imod, at vi skal have en folkeafstemning om Tyrkiets medlemskab af EU?
Villy Søvndal (SF), 2004-12-14:
Jeg håber ikke, at det, man appellerer til, er de folkelige instinkter, men jeg tror, det er rigtigt, at det er udtryk for hr. Jesper Langballes grundsyn, at man skal appellere til instinkterne hos mennesker.
Vi ønsker imidlertid fra SF's side en debat, hvor der appelleres med argumenter, og hvor der tales opad til folk i stedet for, som Dansk Folkeparti har for vane, at tale nedad.
Så vil jeg sige til hr. Jesper Langballes spørgsmål om, hvorfor SF antager, at det vil have betydning for de progressive kræfter i Tyrkiet at have det perspektiv, der hedder medlemskab, når optagelsesforhandlingerne er afsluttet: Det vil det, fordi det vil være en voldsom opmuntring til alle dem, der har bekæmpet militærdiktaturet i Tyrkiet og har kæmpet for deres ret til de menneskerettigheder, som jeg ved er en vederstyggelighed for Dansk Folkeparti.
Dansk Folkeparti kan jo ikke fordrage menneskerettighederne, men for alle dem, der går ind for menneskerettigheder og retsstat, og som går ind for mindretalsrettigheder – formentlig også et vederstyggeligt ord for Dansk Folkeparti – er det en voldsom opmuntring, at der er mennesker i denne verden, der synes, at Tyrkiet skal vurderes på lige fod med alle andre lande.
Jesper Langballe (DF), 2004-12-14:
Det har hr. Villy Søvndal nu gentaget temmelig ufrugtbart nogle gange, men det ville jo egentlig være ganske velgørende, hvis vi kunne holde os til sagen, som er Tyrkiets optagelse i EU.
Hvad er det, der gør hr. Villy Søvndal så sikker på, at det er Tyrkiet, der vil blive europæiseret, og ikke Europa, der vil blive islamiseret?
Det er klart, at man ikke kan forlange, at den danske befolkning skal kunne vurdere alle nuancer af et storpolitisk spørgsmål fuldstændig korrekt, men kunne det ikke tænkes, at befolkningens instinkt sagde noget rigtigt?
Og er det, vi spørger efter ved en folkeafstemning, egentlig ikke befolkningens sunde instinkt?
Villy Søvndal (SF), 2004-12-14:
Jeg synes nu ikke, mit indlæg var præget af ulidelig selvsikkerhed.
Det må andre vurdere, men jeg er selvfølgelig glad, hvis det har efterladt det indtryk hos hr. Jesper Langballe.
Hvis man har et ønske om at fremme dem, som er optaget af menneskerettigheder, dem, som er optaget af mindretalsrettigheder, dem, som er optaget af kurdernes rettigheder, og dem, som vil skabe et moderne Tyrkiet, er det værste, man overhovedet kan gøre, at isolere Tyrkiet og sige: Vi er ligeglade med jer.
De, der vinder ved det, er nemlig de mest reaktionære.
Min pointe er såmænd bare, at det har Dansk Folkeparti og hr. Jesper Langballe en åbenbar interesse i, og det kan jeg godt forstå, for det er ud fra et ønske om at fastholde modsætningerne mellem forskellige grupper på et meget højt niveau.
Men jeg kan bare ikke forstå, at Venstre og De Konservative vil lade sig trække så langt af Dansk Folkeparti.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2004-12-14:
Jeg må forstå det sådan, at når man deler sol og vind lige, skal udgifterne fordeles på en eller anden måde, men det kan vel ikke passe, at regeringen og finansministeren ikke har gjort sig nogen overvejelser om en så stor post, som der er tale om her.
Jeg kan ikke forstå det anderledes, end at gælden ikke kun vil havne i Tårnby.
Jesper Langballe (DF), 2004-12-14:
Men med hensyn til udtryk som farlig populisme må jeg have lov at spørge hr. Villy Søvndal, der siger, at Tyrkiet skal blive en retsstat – godt, Tyrkiet er altså ikke en retsstat – og at Tyrkiet skal overholde menneskerettighederne – godt, det gør Tyrkiet altså ikke: Hvilken garanti har hr. Villy Søvndal for, at bare Tyrkiet kommer med, bliver Tyrkiet europæiseret, og at Europa ikke bliver islamiseret, til trods for at det sidste er vurderingen hos en fremragende, internationalt anerkendt islamekspert som Bernard Lewis?
Til sidst: Hr. Villy Søvndal ...
Søren Krarup (DF), 2004-12-14:
Jeg kunne jo ikke ønske et tydeligere eksempel på den blindhed, for ikke at sige overfladiskhed, som har præget den europæiske og også den danske offentlighed i dette spørgsmål.
At hr. Villy Søvndal ikke forstår et ord af det, kommer ikke bag på mig, for jeg har diskuteret med hr. Søvndal før, og han fatter selvfølgelig ikke den åndshistoriske virkelighed, der er tale om her.
Jeg kan kun sige yderligere til flertallet herinde, at man dog burde have lært, hvad sagen drejer sig om, når man ser, hvordan den europæiske og den danske offentlighed nu bliver terroriseret af en fundamentalisme og en ekstremisme, som betyder, at normale danske forhold sættes ud af kraft.
Og burde man så ikke kvitte alle disse billige politiske fraser, som hr. Søvndal er et så fremragende eksempel på?
Villy Søvndal (SF), 2004-12-14:
Jeg vil bare kvittere for hr. Søren Krarups tale, som jeg synes til fulde levede op til det, man kunne forvente, og til fulde levede op til det, jeg sagde før, nemlig at Dansk Folkepartis dagsorden er at etablere, fastholde og fordybe et modsætningsforhold mellem kristendommen og islam.
Det var det, hele hr. Søren Krarups tale drejede sig om, så jeg vil sådan set bare takke for talen.
Jeg synes, den viser, hvad det er, vi er oppe imod, og jeg vil godt gentage over for ordførerne fra Venstre og De Konservative: Ville det ikke være klædeligt, hvis man på et tidspunkt kom herop og markerede distance til det synspunkt?
Det var det, hr. Søren Krarup sagde, og hvis ordførerne fra Venstre og Det Konservative Folkeparti ikke tager til genmæle, bliver det jo tolket som tilslutning til den, synes jeg, meget ondartede argumentation, hr. Søren Krarup fremførte.
Søren Krarup (DF), 2004-12-14:
Der er noget grotesk i at høre denne protest mod noget, som slet og ret er en folkeafstemning, der skal bidrage til at oplyse om, hvad sagen drejer sig om.
I den forbindelse kan jeg ikke lade være med at sige, at det, der hjemsøger hele den europæiske og også den danske offentlighed i dag, er den fuldstændige uvidenhed, der herskede om forholdet mellem kristenheden og islam, da man startede den indvandringspolitik, som vi nu ser frugterne af.
Vi oplever mord på kritikere, og vi oplever trusler mod ytringsfriheden, fordi der overhovedet ikke var den ringeste anelse om, hvad islam faktisk repræsenterer i politisk sammenhæng, hos dem, som traf beslutningerne dengang.
Vi ser nu, at i spørgsmålet om Tyrkiet, der jo simpelt hen er at betragte som et ikkeeuropæisk, muslimsk land, er man fuldstændig blind for, at alle disse taler om det progressive og reaktionære er ganske meningsløse, netop fordi et muslimsk land har en helt anden dagsorden.
Jeg vil ikke tale til hr. Søvndal, selv om det er ham, jeg skal stille spørgsmålet til, men jeg har egentlig lyst til at stille det videre ud: Er der slet ikke nogen sans for, at vi her har at gøre med noget, der ikke lader sig ophæve af politiske fraser eller falbelader, men er en åndshistorisk virkelighed, som ikke kan ophæves af alle disse fromme ord?
Peter Skaarup (DF), 2004-12-14:
Hr. Jacob Buksti og jeg er ikke enige; det kan jeg vist rolig fastslå.
Vi er ikke enige om, hvorvidt Tyrkiet opfylder kriterierne eller ej, eller om de kan komme frem til at opfylde dem, og det er så det.
Men skulle vi ikke lægge det til side og sige: Vi er uenige her, men kunne vi ikke bare blive enige om, at her i Danmark har vi tradition for at holde folkeafstemninger om vigtige EU-spørgsmål?
Hvad er der så i vejen for det her, når spørgsmålet har været meget debatteret og har nogle gigantiske konsekvenser for Danmark?
Det er vi vel enige om, når der er tale om et land med i øjeblikket 68 og i 2015 måske 82 millioner indbyggere, som gerne vil være medlem, men som har en levestandard, som er utrolig lav i forhold til det, vi kender, og som har en anden kultur, en anden religion og et andet forhold til kvinders ligestilling.
Kunne vi så ikke blive enige om, at vi skulle spørge befolkningen og sige til den: Hov, der er nogle problemer her.
Vi er i tvivl om noget, og vi vil godt have en vejledende folkeafstemning?
Hvad er der i vejen for det, som Karen Jespersen har foreslået, og som Dansk Folkeparti har foreslået?
Det savner jeg et svar fra hr. Jacob Buksti på.
Jacob Buksti (S), 2004-12-14:
Det er fuldstændig uacceptabelt, at man forsøger at give indtryk af, at Dansk Folkeparti er et parti, som vil lave en hel masse ting.
Hvis det var sådan, at de ting, som Dansk Folkeparti vil gøre noget ved, eksisterede, var problemet der slet ikke, så jeg synes da, hr. Peter Skaarup må kunne indse, at det er fuldstændig absurd.
Hr. Peter Skaarup har siddet så længe herinde, at han burde kende Københavnskriterierne.
Hvis det er sådan, at hr. Peter Skaarup kender Københavnskriterierne, vil hr. Peter Skaarup så ikke komme herop og fortælle, hvad de indebærer, også når det gælder Tyrkiet?
Så kunne det være, vi kunne få en ordentlig diskussion.