runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 2006-10-26:
Som ordfører for Det Radikale Venstre kan jeg tilslutte mig rækken af positive tilkendegivelser fra de tidligere ordførere og blot gentage i kort form, hvad de har sagt, nemlig at der er tre elementer i lovforslaget.
For det første udmøntningen af satspuljeforliget for 2006 om behandlingsgaranti for de stofmisbrugere i Kriminalforsorgens institutioner, som skønnes egnede og motiverede for behandling.
Det har været et radikalt ønske i mange år, at det blev gennemført, og vi ser med tilfredshed, at det nu sker.
For det andet er der en ændring af straffuldbyrdelsesloven, som er nødvendig for at sikre Danmarks efterlevelse af Europarådets Ministerkomités rekommandation om europæiske fængselsregler.
Disse regler har været retningsgivende for fængselsindretningerne i alle Europarådets medlemslande og har været en væsentlig del af tiltrædelsesbehandlingerne for alle de lande fra Øst- og Centraleuropa, som i den forløbne 10-15-års-periode har tiltrådt Europarådet.
Det er altså vigtige regler, som vi selvfølgelig skal håndhæve og efterleve her i Danmark.
Rekommandationen anbefaler bl.a. i dette tilfælde, at undersøgelse af en indsat ikke må foretages af personer af et andet køn end den indsatte.
Med andre ord: Det handler om at sikre den indsattes værdighed.
For det tredje er der en ændring angående de regler, som er udarbejdet for indsatte i Kriminalforsorgens institutioner.
Kundgørelse af dem skal ikke mere foretages i Lovtidende, men oplysning om indholdet kan fås ved henvendelse til vedkommende institution, og indsatte skal have adgang til at låne eller gennemse et eksemplar af reglerne.
Det er alle tre fornuftige lovforslag, nogle vigtigere end andre, og Det Radikale Venstre støtter dem.
Tom Behnke (KF), 2006-10-26:
Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Lovforslaget indeholder som nævnt tre hovedelementer.
Forslaget om fortsat at undtage regler for indsatte fra offentliggørelse i Lovtidende betragter vi som en teknisk videreførelse af eksisterende regler og har ikke yderligere bemærkninger til det punkt.
Forslaget om, at undersøgelse af indsatte, der indebærer afklædning, kun må foretages og overværes af personer af samme køn som den indsatte, finder vi helt på sin plads.
At mænd undersøger mænd, og kvinder undersøger kvinder er en helt naturlig respekt over for og hensyntagen at vise de indsatte i de danske fængsler.
Kriminalforsorgen må så sørge for ved planlægning af vagterne, at personalesammensætningen muliggør overholdelse af reglen.
Det tredje element er forslaget om behandlingsgaranti til indsatte stofmisbrugere, og det kommer i ganske fin forlængelse af indføring af behandlingsgaranti i det øvrige samfund.
Mange af dem, som havner i de danske fængsler, har et misbrug af euforiserende stoffer i et eller andet omfang, og mange af dem sidder i fængsel, netop fordi stofmisbruget har ledt dem ud i kriminalitet.
Ved at indføre behandlingsgaranti kan vi både forbedre de pågældendes sundhedstilstand og også fjerne årsagen til deres kriminelle adfærd.
En behandlingsgaranti vil således give et væsentligt bidrag til, at den indsatte kan leve en kriminalitetsfri tilværelse efter afsoningen, og den vil også sikre, at den indsatte ikke kommer ud af fængslet med en enorm gæld for det misbrug, vedkommende måske har fortsat under afsoningen.
Det vil også betyde, at det i endnu mindre grad kan betale sig at smugle stoffer ind i fængslerne, for hvorfor skulle man løbe en risiko ved at smugle narkotika ind i fængslerne, hvis der alligevel ikke er nogen, der gider købe stofferne?
Altså hermed et stærkt tiltrængt og supergodt forslag, som vi giver fuld støtte fra De Konservatives side.
Line Barfod (EL), 2006-10-26:
Enhedslisten er også positiv over for indholdet af lovforslaget, men til gengæld er vi meget negative over for finansieringen.
Vi synes, det er dybt besynderligt, at det er kontanthjælpsmodtagere, førtidspensionister og folkepensionister, altså nogle af dem, der har de laveste indkomster her i landet, som skal være med til at betale, at vi indfører behandlingsgaranti, ligesom de er med til at betale det meste af al anden socialpolitik, der bliver gennemført i disse år.
Vi synes, det er et stort problem, at samtlige partier i Folketinget undtagen Enhedslisten har besluttet, at det er dem med de laveste indkomster, der skal finansiere socialpolitikken i Danmark.
Det burde ændres, så de får en ordentlig regulering af deres indkomster, frem for at man hvert år stjæler noget for at bruge til gode projekter.
Men som sagt synes vi, det her er et godt projekt.
Vi synes, det er på høje tid og faktisk langt over tiden, at man begynder at give fanger en behandlingsgaranti.
Vi synes, det er et stort problem, at man gennem mange år her i Danmark har valgt at bekæmpe det sociale problem narkomisbrug ved hjælp af politi og fængsler i stedet for at sætte ind med først og fremmest en social indsats, for det betyder, at en meget stor del af dem, der sidder i vores fængsler, er folk, der er ude i stofmisbrug og har problemer af den grund.
Derfor er det fuldstændig naturligt, at de skal have samme behandlingsmuligheder, som det nu langt om længe er lykkedes at få i det omgivende samfund.
Men netop derfor forstår vi heller ikke, hvorfor man med dette forslag reelt laver en begrænsning, så det kun er dem, der sidder inde i meget lang tid, der får mulighed for behandling.
Der burde også sættes ressourcer af til et godt samarbejde med kommunen, så man er sikker på, at behandlingen kan fortsætte, når folk bliver løsladt, så de ikke bare får en kort behandling i fængslet og falder i igen, når de kommer ud.
Det er vigtigt, at der er gode behandlingsmuligheder, og at de også bliver fortsat efterfølgende.
Så er der spørgsmålet om personundersøgelser.
Vi synes, det er fuldstændig indlysende, at man selvfølgelig skal undersøges af en person af sit eget køn, og flere andre har også været inde på, at det rent praktisk må kunne lade sig gøre.
Vi andre ville også blive højst forundrede, hvis vi pludselig skulle udsættes for kropsvisitation af en person af et andet køn end os selv, så det er på høje tid, at det bliver indført.
Jeg kan forstå af høringsnotatet, at man er i fuld gang med at sikre, at de administrative regler på fængselsområdet kommer til leve op til de internationale forpligtelser, vi har indgået, og det glæder vi os til kommer til at ske.
Kim Christiansen (DF), 2006-10-26:
Som det har været nævnt flere gange, er forslaget en del af satspuljeforliget.
Angående behandlingsgaranti for stofmisbrug i fængslerne ud fra et frivillighedsprincip kunne jeg personligt måske godt tænke mig, at når man nu vil give det tilbud, skulle man også tale mere om, at det også var et tilbud, der skulle benyttes.
Jeg går ud fra, at målsætningen stadig er, at fængsler i Danmark som udgangspunkt skal være fri for narko og ikke en eller anden legal vej til at komme i behandling for sit narkomisbrug.
Det er den eneste betænkelighed, jeg har.
Der har været nævnt de personalesammensætningsmæssige problemer, der kan ligge i det, men det er selvfølgelig op til Kriminalforsorgen at løse den problematik, så der i hvert fald som udgangspunkt bliver foretaget de visitationer, der skal foretages.
Den sidste del vedrører, som det også har været nævnt, reglerne for indsatte i Kriminalforsorgens institutioner, som fortsat ikke skal kundgøres i Lovtidende, også i og med at den er begyndt at komme i elektronisk form.
Her har jeg en lille ting, jeg gerne vil have justitsministerens kommentar til.
Jeg tænker på, hvor mange forskellige regelsæt man har i Kriminalforsorgens institutioner.
Det kunne måske være ønskeligt, at justitsministeren tænkte over, om man skulle have mere ensartede regler, for så var de måske også nemmere at forstå for fangerne.
Med disse få bemærkninger støtter Dansk Folkeparti lovforslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 2006-10-26:
Jeg tror, jeg vil koncentrere mig om indholdet af den rammeaftale, som er blevet indgået fra dansk side.
For det er jo sådan, at rammeaftalen har nogle helt overordnede mål, og det er så op til den nationale lovgivende forsamling – i det her tilfælde Folketinget – at udstikke de nærmere regler for, hvordan man så skal udfylde rammeaftalen.
Derfor er jeg lidt usikker på det, hr. Magnus Heunicke sagde om rammeaftalens indhold, for jeg har forstået det sådan, at rammeaftalen udelukkende handler om, at det enkelte land ikke må opstille strengere regler for udlevering af oplysninger til et andet land end dem, man opstiller for udlevering til sine egne nationale myndigheder.
Det indebærer jo også, at man kan opstille regler og sige: I skal følge de danske sletningsregler.
Sådan fortolker jeg i hvert fald rammeaftalen, og jeg vil gerne høre, om Socialdemokratiet er enig med mig i det.
Det synes jeg vi skal være helt enige om at vi gør, for hovedformålet i rammeafgørelsen var jo netop at få lettet udvekslingen af oplysninger, uden at man derved tilsidesatte de beskyttelser af de enkelte persondata, som de enkelte lande måtte have.
Det var man fuldstændig klar over, da man vedtog rammeafgørelsen, og det er jeg helt sikker på at vi vil kunne få tilfredsstillende oplyst i Retsudvalget.
Og jeg håber da, at Socialdemokratiet vil hjælpe os med at få oplyst det.
Jeg henholder mig stadig væk til den tekst, der står i rammeafgørelsen, hvor der står, at man skal finde en passende balance mellem hensynet til effektiv og hurtig kriminalitetsbekæmpelse og hensynet til databeskyttelse osv.
Det er den nationale lovgivnings opgave at finde den rette balance, og det er derfor, vi står her for at finde det rigtige snit, når vi skal lave den lovgivning, som skal udfylde den rammeafgørelse, vi har tiltrådt.
Der ligger ikke andet i rammeafgørelsen, end at man skal udlevere oplysninger til andre lande som kan hjælpe dem til at opklare forbrydelser, i det her tilfælde udlevere oplysninger fra dnaprofil-registeret.
Det synes vi i princippet er udmærket, men vi vil dog have det sådan, at de beskyttelser, man har i datalovgivningen herhjemme, som jo i øvrigt også er en del af et EU-kompleks, også skal være fuldt ud efterlevet i det land, man udleverer oplysninger til.
Og det er af hensyn til dem, der står i registeret.
Morten Bødskov (S), 2006-10-26:
Det kan godt være, det er mig, men jeg forstår simpelt hen ikke, hvad hr. Peter Skaarup siger fra talerstolen.
På den ene side har vi et Dansk Folkeparti, som gerne vil slå sig op på at være den lille forbrugers forsvarer.
På den anden side kan man jo, hvis man læser høringssvarene til det her lovforslag igennem, se, at det helt entydigt fremgår, at dansk erhvervsliv stritter med alt, hvad de har i hænder og alle mulige andre steder, over for det her lovforslag.
Har fru Karen Hækkerup ikke ret i, at det her lovforslag netop er en hjælpende hånd til den lille forbruger, som har fået en fejlservice, som sammen med tusindvis af andre tv-kiggere f.eks. har købt en tv-pakke, hvor indholdet viste sig ikke at holde?
Det pågældende firma, som har solgt de her tv-pakker, har tjent hundredvis af millioner kroner på det.
Den lille forbruger har ikke fået noget, der er 200-300 kr. værd.
Den forbruger vil få mulighed for at blive taget med i de her gruppesøgsmål.
Hvorfor skal folk, som ikke lige læser aviser og ikke lige er up to date med, hvad det er, der sker inden for gruppesøgsmål i de store erhvervskredse, ikke have de midler tilbage, som de er blevet snydt for, men som de måske ikke lige er opmærksomme på at de er blevet snydt for?
Line Barfod (EL), 2006-10-26:
Det er sådan med hensyn til de regler, vi selv stiller op, men det er jo ikke sådan med hensyn til reglerne i alle de lande, som vi som følge af det store system med rammeafgørelser er forpligtet til at videregive oplysninger og mennesker til.
Jeg betvivler ikke, at Det Radikale Venstre kan gøre et grundigt stykke arbejde, men hvis Det Radikale Venstre har været i stand til forud for godkendelsen af hver rammeafgørelse at indhente oplysninger om retstilstanden i samtlige lande, der kan blive tale om at udlevere oplysninger eller mennesker til, synes jeg, det er meget imponerende.
Jeg vil gerne høre, om det er det, der ligger i, at Det Radikale Venstre har lavet et grundigt forarbejde, at man før godkendelsen af hver af de her rammeafgørelser har været ude og indhente oplysninger om retstilstandene i alle de lande, vi skal videregive oplysninger til.
Elisabeth Arnold (RV), 2006-10-26:
Jeg vil gerne sige til fru Line Barfod, at Det Radikale Venstre altid går meget grundigt til værks, inden vi træffer beslutninger på EU-området.
Også på det her område med rammeafgørelser har vi en lang forhistorie, hvor vi også diskuterer grundigt, hvad det her indebærer, hvis vi tilslutter os.
Og f.eks. har der jo, hvad angår arrestordren i forbindelse med nogle af de andre rammeafgørelser, der har været, været positivlister, negativlister, undtagelsesbestemmelser og andre muligheder for, at afgiverlandet eller det land, som skal udlevere oplysninger eller personer, kan sige nej til nogle oplagte ting, fordi man ikke er tryg ved modtagerlandets regler.
Jeg har lige i min ordførertale læst det afsnit i rammeaftalen højt, som siger, at man skal finde en passende balance mellem ønsket om effektiv kriminalitetsbekæmpelse og hensynet til frihedsrettigheder og grundlæggende databeskyttelsesregler.
Og der mener vi faktisk, at det er op til de nationale myndigheder, herunder også den nationale lovgivende forsamling, at skabe den balance.
Det er det, vi er her for, og derfor appellerer jeg bare til, at vi under udvalgsarbejdet giver os god tid til at finde den rette nationale implementering af den rammeafgørelse, vi har tiltrådt.
Line Barfod (EL), 2006-10-26:
Jeg synes, det er vældig positivt, at De Radikale nu vil prøve at undersøge det her spørgsmål nærmere.
Problemet er jo, at Danmark har sagt ja til rammeafgørelsen.
Som fru Elisabeth Arnold sagde, har De Radikale stemt ja til rammeafgørelsen.
Og den bygger jo på det system, som alle de mange rammeafgørelser siden 2002 vedrørende den europæiske arrestordre har bygget på, nemlig at det ikke er de danske regler, der er afgørende, men reglerne i alle de mange lande, der er med i samarbejdet, og at vi ikke kender alle de mange regler, før vi skal tage stilling til, om vi siger ja eller nej.
Giver det, at Det Radikale Venstre nu er lidt betænkelige over for det her forslag, anledning til nogle mere principielle overvejelser hos ordføreren om, hvorvidt vi skal se lidt grundigere på hele det system, der er opbygget i EU med, at vi skal have fuld tillid til hinanden på alle områder inden for det retslige samarbejde, og til overvejelser om, at vi måske derfor skulle stoppe op og tage en noget grundigere snak om den her store proces- og rammeafgørelse, før vi går videre?
Elisabeth Arnold (RV), 2006-10-26:
Medlemsstaterne har ifølge rammeafgørelsen pligt til at sikre, at der ikke stilles strengere betingelser for at videregive oplysninger og efterretninger til andre medlemsstaters myndigheder, end hvad der gælder for videregivelse til tilsvarende nationale myndigheder.
Det Radikale Venstre er principielt tilhænger af et internationalt retssamfund, hvor forbrydere ikke kan unddrage sig retsforfølgning og straf ved at bevæge sig over grænser.
Internationalt retssamarbejde har høj prioritet hos Det Radikale Venstre.
Derfor er vi også som udgangspunkt positive over for det her lovforslag.
Vi har også stemt for det i forbindelse med Europaudvalgets behandling af den her sag.
Vi har dog et enkelt forbehold, og det har vi berørt tidligere i debatten.
De er ikke optimale, men de er der dog, hvorimod enkelte andre lande opbevarer oplysningerne for evigt.
Det gælder f.eks. England, som har en sørgelig mangel på retssikkerhed på det her område.
I udvalgsarbejdet vil vi søge at få belyst dette nærmere før endelig stillingtagen.
Det er her, relationen til sletningsreglerne kommer ind.
Og jeg er ikke sikker på, at Justitsministeriet ikke i den tekst, der foreligger her, har overimplementeret de forpligtelser, vi har underlagt os i forbindelse med rammeafgørelsen.
Vi er som udgangspunkt positive, men vi vil have afklaret de her problemer, man kan komme ud i, med sletningsregler, som er meget, meget løsagtige i nogle lande.
Magnus Heunicke (S), 2006-10-26:
En fortolkning af en rammeaftale i forhold til dansk lovgivning synes jeg er et meget, meget relevant spørgsmål, men det må vi altså bede Justitsministeriets jurister om at hjælpe udvalget med at få besvaret.
Jeg synes, det er vanskeligt.
Men den politiske debat vil jeg gerne gå ind i.
Og der er det jo sådan, at i Justitsministeriets notat, hvor man svarer på indsigelserne, henviser man til, at der står i lovforslaget, at som det fremgår af EU’s rammeafgørelse om udveksling af oplysninger og efterretninger mellem medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder, er det underlagt de nationale bestemmelser om databeskyttelse i den modtagende medlemsstat, hvilket for mig at se er i modstrid med det, fru Elisabeth Arnold sagde tidligere.
Men som sagt er det jo temmelig vanskeligt juridisk stof, og derfor glæder jeg mig meget til at få det belyst i udvalget.
Tom Behnke (KF), 2006-10-26:
Det, at der blev oprettet et dna-register, har jo betydet, at politiet har haft nogle væsentlig forbedrede muligheder for at efterforske og opklare kriminalitet.
Dna-registeret er et meget, meget effektivt værktøj i efterforskningen, men også i genkendelsen af identifikation af savnede, som bliver fundet igen, som vi har hørt andre ordførere være inde på.
Her er der tale om en EU-rammeafgørelse om forenkling af udveksling af oplysninger og efterretninger mellem medlemslandenes retshåndhævende myndigheder, og det kan vi fra konservativ side naturligvis kun tiltræde.
Samtidig er det fortsat sådan, at videregivelse af oplysninger skal ske i overensstemmelse med de danske regler om tavshedspligt og videregivelse, herunder persondatalovens videregivelsesregler, og det vil således fortsat bero på en konkret vurdering i den enkelte sag, om man vil udlevere oplysninger eller ej.
Så den garanti har vi, og dermed kan vi fra konservativ side støtte forslaget.
Kim Christiansen (DF), 2006-10-26:
Jamen jeg er altid glad for at blive belært af fru Elisabeth Arnold, som er meget mere inde i EUstoffet, end jeg er.
Nu har jeg stillet spørgsmålet, og så har jeg fået det besvaret, og det kan jeg så også få i udvalget.
Så er vi i hvert fald alle sammen helt sikre på, at det ikke konflikter med noget, og det var den eneste grund til, at jeg rejste problematikken.
Elisabeth Arnold (RV), 2006-10-26:
Jeg vil spørge hr. Kim Christiansen, om han er bekendt med, at vores forbehold vedrørende det retslige samarbejde alene handler om, hvorvidt samarbejdet skal være overstatsligt eller mellemstatsligt.
Og det her er et klokkeklart eksempel på mellemstatsligt samarbejde; det er overhovedet ikke i konflikt med vores forbehold.
Det er bare en oplysning til hr. Kim Christiansen, som burde interessere sig mere for denne side af sagen.
Kim Christiansen (DF), 2006-10-26:
Det er det, jeg gerne vil have belyst.
Jeg vil bare være helt sikker på, at vi ikke siger ja til noget, som er i strid med vores retsforbehold i forhold til EU.
Elisabeth Arnold (RV), 2006-10-26:
Jeg vil bare gerne spørge hr. Kim Christiansen, på hvilke områder han overhovedet kunne forestille sig at det her forslag berører vores forbehold vedrørende samarbejdet om de retslige indre anliggender.
Kim Christiansen (DF), 2006-10-26:
Det her er endnu en rammeaftale fra EU, som fortæller os, hvordan vi skal gebærde os i Danmark, og det er jo normalt ikke Dansk Folkepartis kop te.
Men lige i det her tilfælde har vi jo i kraft af Schengensamarbejdet og de pivåbne grænser vel aldrig haft mere brug for udveksling af dna-materiale, end vi har i dag; man kan sige, at problemet med Schengensamarbejdet måske oven i købet har øget behovet for den her lovgivning.
Grundlovens § 19 om suverænitetsafgivelse bliver også nævnt, og vi vil gerne i udvalgsarbejdet have belyst, om der kan ligge nogle problemer i det her med hensyn til vores forbehold.
Med hensyn til international kriminalitetsopklaring er det jo ganske naturligt at udveksle dna-oplysninger, men så vil jeg godt lige smide en lille pointe ind her, nemlig at man måske også skulle kigge på et nationalt dna-register.
Det kan være, at hvis det kommer fra EU, sætter det fart i den proces.
Jeg tænker her på et register, der dækker hele den danske befolkning.
Det har vi ikke i dag.
Med de her bemærkninger og et lille antal spørgsmålstegn ved nogle ting, som vi forhåbentlig får belyst i udvalgsarbejdet, kan vi som udgangspunkt tiltræde forslaget.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-10-26:
I SF hilser vi det her forslag om gruppesøgsmål meget velkommen.
Det er virkelig et længe næret ønske fra forbrugerbevægelsen, patientforeninger og også SF.
Når vi starter med sådan et forslag her, er det selvfølgelig klart, at vi ikke skal ende ovre i amerikanske tilstande, men som vi ser forslaget, er der heller ikke den store fare for det.
Erstatningsreglerne mener jeg er en bom over for det.
Så vi ser med fortrøstning på at gå i gang med det her.
Det er et skridt i retning af at få ordnede forhold på et marked, hvor det, som det ser ud nu, faktisk kan betale sig at snyde med små beløb mange gange.
Diskussionen omkring den her model er selvfølgelig, at der er to måder at gøre det på: en tilmeldingsmodel og en frameldingsmodel.
Tilmeldingsmodellen ser jeg som uproblematisk, den er god nok, det kan være andre end en offentlig person, der står som grupperepræsentant, står for gruppesøgsmålet; der kan Forbrugerrådet f.eks. gå ind, som jeg læser det.
Frameldingsmodellen synes vi er lavet for restriktiv.
Det kunne være et af de steder, hvor der faktisk kunne ske rigtig meget, fordi det er små beløb.
For små beløb er vi enige i, at der er sat en økonomisk grænse, og grænsen på 2.000 kr. virker også fornuftig.
Lad os starte med den og så se, hvordan landskabet udvikler sig.
For beløb under 2.000 kr. kan frameldingsmodellen altså komme ind som et redskab, og den vil vi godt have lidt mere åbning på.
Vi vil sige, at det vil være fornuftigt ikke at skulle identificere alle, som indgår i søgsmålet, det må være fornuftigt at kunne give et overslag over, hvor mange mennesker det her rammer, og så give et skønsmæssigt antal.
Med hensyn til om der er et økonomisk sikkerhedsnet, er der nogle bemærkninger, deriblandt fra Forbrugerrådet, om, at man kan komme i klemme specielt i forbindelse med frameldingsmodellen.
Så vi bør overveje, om ikke vi kan lave et økonomisk sikkerhedsnet, eventuelt en fond eller lignende.
Med hensyn til hvem der kan stå for det i frameldingsmodellen, sådan som det er nu, står der, at det kun er en offentlig person, og det vil så i sidste ende blive Forbrugerombudsmanden.
Der mener vi bestemt, at man også bør kunne tage en person uden for det offentlige med.
Og vi tror ikke, der er den store fare i det.
Når vi så skal have det praktiseret, skal vi snakke meget om ressourcer, fordi det her er en opgradering af forbrugerområdet.
Så der skal ekstra ressourcer til; vi skal ikke vente på at se, hvordan det går, vi skal gøre det nu, og det er nu, vi snakker finanslov.
Det er – for at sige en sidste god ting – godt, at finansområdet er taget med, at det er lagt ind i forslaget.
Med de bemærkninger vil SF gå meget positivt ind i det her og altså hilse velkommen, at det er kommet på banen.
Karen Hækkerup (S), 2006-10-26:
Jeg skal da beklage, hvis jeg fik ophidset den konservative ordfører, det var bestemt ikke min hensigt.
De ønsker jo ikke gruppesøgsmål, og de ønsker, at hvis vi får gruppesøgsmål, skal det i hvert fald udvandes så meget og derhen, at der vil være nogle sager, som kan slippe igennem, hvor almindelige mennesker ikke vil kunne komme med deres krav, bl.a. netop når vi taler om tilmelding og framelding.
Jeg synes, det er vigtigt at tænke på fru Hansen i den her sag.
Hvordan vil fru Hansen blive stillet rent retssikkerhedsmæssigt, hvis hun sidder ude et sted og er blevet snydt og derfor skal til at tage stilling til, om hun skal melde sig til eller fra en eller anden ordning?
Hvad nu, hvis fru Hansen slet ikke er orienteret om, at hun er omfattet af den pakke, det rent faktisk drejer sig om?