Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-06:
Hvis vi er enige om, at vi skal sikre os, at ordinære arbejdspladser ikke fortrænges af løntilskudsjob, synes jeg også, det er værd at hæfte sig ved nogle af de bemærkninger, Rigsrevisionen har gjort om offentlige virksomheder.
Rigsrevisionen har bl.a. fundet eksempler på, at offentlige virksomheder har lige så mange løntilskudsansatte som ordinært ansatte eller en overvægt af løntilskudsansatte, og der henvises til en bestemt institution, som siger, at den er helt afhængig af korttidsansatte medarbejdere i aktivering, jobtræning, arbejdsprøvning m.v.
Jeg vil spørge ministeren, om ministeren har gjort sig nogle tanker om, hvad det vil betyde for sådanne offentlige institutioner, hvis det rent faktisk bliver sådan, at man ikke vil fortrænge ordinære arbejdspladser med de forskellige former for tilskudsjob.
Hvordan får de arbejdspladser så tingene til at hænge sammen?
Det er i den gruppe, der har været i løntilskudsjob, selvforsørgelsesgraden er størst efterfølgende.
Der har indtil nu været en forskel i vurderingen af, om der er et rimeligt forhold mellem antallet af ansatte i løntilskud og ordinært ansatte på virksomhederne.
I nogle af de eksempler, som Rigsrevisionen nævner, må det siges, at man er gået langt over stregen og har tilsidesat alle rimelighedsbetragtninger.
Når der i nogle offentlige virksomheder kan være tre i løntilskudsjob for hver ordinært ansat, er man jo gået langt over stregen, når reglerne for private virksomheder siger, at for hver fem ansatte kan der være én i løntilskudsjob.
Jeg synes, det er udmærket, at ministeren vil følge udviklingen og vil prøve at præcisere over for arbejdsformidlingen, at lovgivningen skal overholdes.
En del af denne diskussion er jo udsprunget af diskussionen om, hvorvidt tilskudsjob erstattede ordinære job på både det private og det offentlige arbejdsmarked, og derfor er jeg i hvert fald specielt interesseret i, at det bliver sikret, at ordinære arbejdspladser ikke bliver erstattet af tilskudsjob i fremtiden.
Tidligere har vi jo set adskillige eksempler på det, og jeg vil godt spørge ministeren, om det også for ministeren er et centralt punkt at sikre, at ordinære arbejdspladser ikke bliver fortrængt af løntilskudsjob.
De initiativer, Arbejdsmarkedsstyrelsen har taget for at rette op på de problemer, Rigsrevisionen har påpeget, går på, at der nu er givet en ufravigelig instruks om, hvordan løntilskudsordningen skal administreres, og at der bliver gennemført en stikprøvekontrol i AF-regionerne for at kontrollere, at administrationen går rigtigt til.
Derudover skal det sikres, at Arbejdsmarkedsstyrelsen foretager en kontrol af regionerne.
Resultaterne skal indsendes til Arbejdsmarkedsstyrelsen, og vi vil årligt offentliggøre resultaterne.
Så vil der ske det, som efter min mening er det vigtigste nye, nemlig at der nu skal figurere tre underskrifter på løntilskudssagerne: En underskrift fra den virksomhed, der modtager en person i løntilskudsjob, en underskrift fra en repræsentant for de ansatte på virksomheden om, at betingelserne er opfyldt, og selvfølgelig en underskrift fra den AF-medarbejder, som konkret har bevilget løntilskuddet.
Det er jo en ildelugtende sag, beskæftigelsesministeren her har liggende på sit bord.
Rigsrevisionen har i sin beretning kritiseret arbejdsformidlingen for at se stort på stort set alt, der kan ses stort på i forbindelse med lovgivningen om løntilskudsjob, og jeg synes også, det er kendetegnende, at man samtidig kritiserer Arbejdsmarkedsstyrelsen for ikke at have ført det fornødne tilsyn.
Jeg skal være den første til at beklage den uorden og det rod, der har været i arbejdsformidlingens administration af løntilskudsordningen og i Arbejdsmarkedsstyrelsens tilsyn.
Da jeg blev bekendt med de konkrete problemer, bad jeg Arbejdsmarkedsstyrelsen om hurtigst muligt at gøre to ting: For det første at stramme op på administrationen og for det andet at stramme op på eget tilsyn med AF’s administration.
Arbejdsmarkedsstyrelsen har herefter taget en lang række initiativer, som jeg samlet set mener strammer op på hvert enkelt af Rigsrevisionens kritikpunkter, og jeg forventer, at de initiativer er tilstrækkelige.
Viser det sig imidlertid, at der ikke sker en markant forbedring, vil der blive gennemført yderligere stramninger.
Som svar på spørgsmålet om at stoppe de løntilskudsjob, der er oprettet i strid med reglerne, kan jeg oplyse, at de sager, der blev undersøgt, alle var løntilskudsansættelser, som blev påbegyndt i maj 2004.
De syv sager, hvor Rigsrevisionen konkluderede, at tilskud ikke burde være bevilget, er alle afsluttet, og jeg kan i øvrigt oplyse, at langt hovedparten af de øvrige undersøgte sager også er afsluttet.
Men jeg har alligevel bedt de tre AF-regioner om at gennemgå de sager, som Rigsrevisionen udtog og stadig ikke er afsluttet, for at undersøge, om der skulle være forhold, der mod forventning stadig ikke er rettet op på.
Tilsvarende skal uafsluttede sager efterkontrolleres i de regioner, hvor intern revision i AF har undersøgt et antal løntilskudssager.