Kaj Ikast (KF), 2003-02-04:
Ja, jeg nyder jo sådan hr. Keld Albrechtsen, når han omgås sandheden på den måde, som han gør i sin indledning i dag.
Når man nu ser på hele udviklingen inden for licitationen her, så var det mafiametoden, der ramte DSB.
hvad er mafiametoden?
Mafiametoden er det, som man praktiserede i Italien igennem længere tid under EU's første udbudsrunder, således at visse italienske jernbaner vandt ganske bestemte strækninger.
Så kørte de et par år, så kom de med nogle meget store prisstigninger, og så satte de en klemme, således at de fik disse ordrer.
Derefter ændrede man systemet inden for EU, således at man sagde, at det skulle kunne bevises, at der var overskud inden for perioden.
Og det var det springende punkt.
Kan man, når man skal have 230 mio. kr. for at køre det sidste år, så køre det i år for 90 mio. kr. og stadig væk få et overskud?
Så er der noget, der er rave skævt i dette land.
Så har det tilskud, vi har givet til DSB igennem mange år, været alt, alt for stort.
Og hr. Keld Albrechtsen spørger jo netop her om de økonomiske konsekvenser.
Hvis vi nu ikke havde lavet dette udbud, havde vi så fundet ud af det?
Mit svar er nej, og jeg kan love hr. Keld Albrechtsen, at vi vil fortsætte med udliciteringen, ikke af hovedstrækningerne, men der skal være et antal strækninger, således at der er konkurrence nøjagtig som den, DSB har vundet i Sverige og i Norge, og til lykke med det.
Jeg håber bare, de kan tjene pengene ind på det.
Det er den udvikling, vi må se: at der er et stort udbud, som konkurrerer med hinanden i de kommende år, og disse udbud er med til at sætte dagsordenen, for vi er kommet alt, alt for højt op i den pris, vi betaler for de offentlige ydelser.
Jeg kom til at sige, at jeg ikke havde noget imod, at Deutches Bundesbahn havde vundet.
Nu var de noget dyrere igen, men de er også en dygtig togoperatør.
Så det passer jo ikke, hvad hr. Keld Albrechtsen siger, at det var det dyreste.
Det passer ikke, for de dyreste kom slet ikke med i betragtning.
Sådan er det jo med licitationerne i dag, at de, der er for billige, ryger ud, og de, der er for dyre, ryger ud, og så tager man dér, hvor man siger, at det nogenlunde er her i det niveau, det skal ligge, for at det kan løbe rundt.
Så har der jo været så store diskussioner om, at det ikke kører godt i øjeblikket.
Det ved jeg udmærket godt.
Man skal være tonedøv på enhver måde, hvis man er formand for Trafikudvalget og ikke har opdaget det på nuværende tidspunkt.
Derfor gjorde vi jo det allerede i torsdags, at vi tog et ekstra møde i Trafikudvalget, og vi har en aftale med ministeren på torsdag, når vi er færdige med forligspartierne.
Og derefter vil vi hurtigst muligt komme tilbage til Trafikudvalget.
Og jeg kan godt betro Tinget, at det flertal, der står her, er enige om, at det skal komme til at køre, om det så er det ene eller det andet, der skal indsættes.
Så er jeg dybt bekymret over, at min kollega, hr. Keld Albrechtsen, ikke har fulgt med i dagens løb og ved, at Arrivachefen har trukket alle udtalelser om marts tilbage, han er kommet med, og at han delvis skaffer togførerne inden mødet med ministeren.
Jeg tror, at det møde har meget større betydning, end man tillægger det her i Folketinget.
Der er to forslag til vedtagelse, et fra Socialdemokratiet og et fra os.
Men det eneste, der er virkeligt, er, at enigheden i de to forslag er meget tæt på hinanden.