runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Buksti (S), 2003-04-01:
Det ligner efterhånden et fast mønster med denne regering.
På trods af løfter om det modsatte gennemføres mere og mere omfattende indgreb i det kommunale selvstyre og det lokale demokrati.
Kommunernes økonomi forringes, men de skal jo bare prioritere, ligesom man må alle mulige andre steder.
Sådan!
På trods af en meget omfattende udvalgsbehandling med talrige henvendelser til udvalget og langt over hundrede spørgsmål og svar står det stadig ikke klart, hvorfor skatteministeren i så stor hast ønsker at gennemføre så omfattende ændringer på skatteankenævnsområdet, som der her lægges op til.
Regeringen tromler bare hen over det hele, ingen argumenter bider.
Ministerens hovedbegrundelse er angivelig retssikkerhedsmæssige problemer, som han ønsker at løse, men alligevel er det ikke lykkedes ministeren at fremkomme med bare et eneste konkret eksempel på konstateret retsusikkerhed.
Ministeren har heller ikke kunnet levere nogen overbevisende argumentation for at gennemføre lovforslaget på et tidspunkt, hvor Strukturkommissionen er nedsat og til december i år skal fremkomme med modeller og forslag til en strukturreform.
Regeringen har på en række områder udskudt forslag og reformer under henvisning til netop strukturdiskussionen.
På ingen af disse områder er begrundelsen for udskydelsen tilnærmelsesvis så stærk som den saglige argumentation, der kan fremføres i forhold til det her forslag.
Alligevel vælger flertallet at tromle forslaget igennem.
På den baggrund er den eneste troværdige forklaring på skatteministerens hastværk, at han herigennem ønsker at løse sit eget budgetproblem ved at hente pengene fra kommunerne.
Ministerens opgørelse af den økonomi, som kommunerne skal aflevere til staten efter DUT-reglerne, er da også blevet afdækket som aldeles uholdbar og imødegået på overbevisende måde fra såvel Kommunernes Landsforening som gennem henvendelser fra kommuner, der er inddraget i ministerens opgørelsesmetode.
Og det er da fuldstændig fantastisk, at ministerens eneste kommentar hertil ifølge ministerens eget svar på spørgsmål 62, bilag 49, er, at det vel er naturligt at han og Skatteministeriet søger at positionere sig bedst muligt forud for forhandlingerne med kommunerne om de økonomiske konsekvenser heraf for kommunernes økonomi.
Om regeringens hastværk siger ministeren helt åbenhjertigt i svaret på spørgsmål 115, bilag 84, at: »Uanset hvilket tidspunkt der vælges, vil det møde modstand i en eller anden form ...
Svend Erik Hovmand (V), 2003-04-01:
Troen på, at jo højere man løfter stemmen, jo bedre er argumentationen, og jo længere man taler, jo stærkere er argumentationen, troede jeg sådan set, at en erfaren politiker som hr. Buksti forlængst havde forladt.
Det viser sig jo ikke at være tilfældet, men jeg forstår det godt, for
nu står Socialdemokratiet jo efterhånden helt alene sammen med SF og Enhedslisten i et så vigtigt spørgsmål, hvor Det Radikale Venstre, Kristeligt Folkeparti, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Venstre er blevet enige om en løsning.
Anders Samuelsen (RV), 2003-04-01:
Jeg tror, det gælder for alle partier - det var også det, der blev antydet af hr. Ole Stavad - at der er meget delte meninger om forslaget.
Det gælder også i Det Radikale Venstres bagland.
Der er også folk, som er dybt engageret i de nuværende skatteankenævn, som over for mig har givet klart udtryk for, at de er uenige i sigtet med det her forslag.
Men konklusionen er stadig væk fra Den Radikale Venstres folketingsgruppe og også fra andre radikale medlemmer af skatteankenævn, at det her er den rigtige vej at gå.
Og derfor vil vi fastholde, at vi støtter forslaget.
Men når det er sagt, vil jeg også lige rejse en enkelt problemstilling, som ministeren ikke var inde på.
Når nu man holder fast ved skatteankenævn, men i nogle større enheder, så kommer man ind i en anden type demokratisk problem, som jeg vil bede ministeren om at forholde sig til, nemlig at hvor man tidligere har haft en vis spredning i den politiske repræsentation, så bliver det sværere. Man vil i princippet højst sandsynligt se, at det primært er Vestrefolk og Socialdemokrater, som sidder i disse skatteankenævn.
Så ville jeg stadig meget gerne have en meget klar tilkendegivelse fra ministeren om, at den besparelse, man finder, bruges til en indsats over for de multinationale selskaber.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-04-01:
Jeg tror ikke, at det er nogen hemmelighed, at det tiltag til en ny barselordning, som blev gennemført i det forløbne år, skete under stærkt pres fra partiet Venstre.
Den nuværende statsminister udtalte jo lang tid før, han blev statsminister, at han ville have 1 års barselorlov.
Ole Stavad (S), 2003-04-01:
Senere på ugen har Kommunernes Landsforening delegeretmøde i Odense.
Jeg håber meget, at skatteministeren vil ulejlige sig derover, og jeg håber meget, han får tid til at deltage i Venstres gruppemøde, for i så fald er jeg sikker på, at skatteministeren vil finde ud af, at han vil føle sig meget ene sammen med de lokale kommunalpolitikere fra Venstre, som oplever, at skatteministeren tager pengene fra dem og dermed er med til at forhindre, at der kan gøres den indsats på velfærdsområdet, som også mange kommunalvalgte Venstrefolk ønsker.
Så synes jeg, det er en stor svaghed, når skatteministeren henviser til retssikkerhedsmæssige problemer.
På trods af gentagne spørgsmål har ministeren ikke villet give ét eneste konkret eksempel på, at det er nødvendigt at gennemføre en hastelovgivning, som måske skal rettes efterfølgende, hvis vi får en ny struktur i løbet af kort tid.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-04-01:
Hr. Troels Lund Poulsen siger, at arbejdsgruppen skal arbejde på et grundlag for en fælles statistik.
Så kan man jo blive fuldstændig nervøs, for det kan meget hurtigt resultere i, at det så bliver den næste udskydelse af noget, der er blevet udskudt i mange år.
Det er jo trods alt ikke kun Venstres skyld, det må man sige, så jeg vil gerne have hr. Troels Lund Poulsen til at forholde sig til, om han vil være imod
, hvis det her kommer til at udskyde igangsættelsen af en dansk lønstatistik baseret på køn.
Det andet er: Er hr. Troels Lund Poulsen enig med beskæftigelsesministeren, eller er der nogle nuancer i opfattelsen af ligelønsstatistik?
Beskæftigelsesministeren har jo klart sagt i debatten sidste forår, at det ikke var særlig værdifuldt at have en ligelønsstatistik, når man arbejdede med ligeløn.
Er hr. Troels Lund Poulsen enig i den udlægning, eller har han et lidt mere moderne synspunkt end beskæftigelsesministeren?
Bjarne Laustsen (S), 2003-04-01:
Jeg forstod på Venstres ordfører, hr. Troels Lund Poulsen, at man i Venstre ville arbejde på en fællesnordisk model med hensyn til ligelønsstatistik.
I den forbindelse vil jeg godt spørge Venstres ordfører: Hvordan kan det egentlig være, at man har afskaffet den lovgivning, som den tidligere regering har lavet på området, hvor man jo havde en lovgivning, der sikrede, at hvis der var lige mange mænd og kvinder på en arbejdsplads, over fem af hvert køn, skulle arbejdsgiveren dokumentere, at man ikke underbetalte kvinderne?
På den måde havde kvinderne et redskab til at kunne sikre, at vi havde reel ligeløn i Danmark.
Hvorfor har Venstre afskaffet den lovgivning?
I stedet for at forsøge alle mulige andre ting, så havde vi faktisk en lovgivning. Venstre må jo have haft et klart sigte med at føre så kvindefjendsk en politik, som partiet Venstre gør for øjeblikket.
Troels Lund Poulsen (V), 2003-04-01:
For at starte med det sidste vil jeg sige til fru Anne Grete Holmsgaard, at når der står, som der gør på side 11 i redegørelsen om arbejdsgruppen om en fælles nordisk ligelønsstatistik, så er det jo, fordi den arbejdsgruppe, man nedsætter, skal finde ud af, hvordan man kan lave sådan en fælles nordisk ligelønsstatistik.
Så det er det forberedende arbejde, man sætter i gang, og det er jo det, vi må afvente.
Det er jo ikke, fordi man har den gyldne løsning på forhånd.
Det er det, arbejdsgruppen dækker over.
Det er selvfølgelig ikke let at vide, for det står der jo ikke, der står kun en pind om det her. Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, som glæder sig til debatten næste år, vil jeg sige: Det gør jeg også.
Jeg glæder mig til at vende tilbage med et svar på det spørgsmål, som blev stillet omkring ligelønsstatistikken.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-04-01:
Nej, det var lidt for hurtigt svaret af hr. Troels Lund Poulsen.
Blandt regeringens initiativer i 2003 er det første punkt, der er nævnt, det står på side 11, en arbejdsgruppe om fælles nordisk ligelønsstatistik.
Det er ikke bare en arbejdsgruppe, hvor man skal sidde og snakke, men hvor man skal arbejde for at få en fælles nordisk ligelønsstatistik. Så jeg bliver nødt til at spørge en gang til: Har hr. Troels Lund Poulsen virkelig fantasi til at forestille sig, at Danmark indgår i det arbejde uden samtidig at tage stilling til, at selvfølgelig skal man også have en ligelønsstatistik herhjemme, altså en lønstatistik opdelt på køn?
Lene Garsdal (SF), 2003-04-01:
Nu da hr. Troels Lund Poulsen har taget redegørelsen til efterretning, vil jeg godt komme ind på det afsnit, der handler om sundhed for kvinder og mænd og ligestilling mellem kønnene.
Når man læser afsnittet, får man det indtryk, at livsstil og sundhedsadfærd er det, der er betydende for, at der er forskel i sundhedstilstanden hos mænd og kvinder.
Er det opfattelsen, at det udelukkende er forskelle i livsstil og sundhedsadfærd, der gør forskellen i vores helbredstilstand?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-04-01:
Der sker præcis det, vi forventede og forudsagde, der ville ske med loven om kønsopdelt lønstatistik.
Man havde ikke vilje, styrke - kald det, hvad man vil - til rent faktisk at fjerne loven.
Det vidste man måske godt var for upopulært, men man satte den i bero og trækker det i langdrag og bliver konstant og hele tiden ved med at henvise til, at der er et arbejde i gang, og vi afventer fortsat arbejdsmarkedets parter.
Det er lige før, at jeg vil lægge hovedet på blokken på, at stiller jeg det her spørgsmål igen om 2 år, vil det være præcis det samme svar, der kommer fra Venstres ordfører og fra ministeren.
Vi kommer det ikke et skridt nærmere.
De facto har man afskaffet den lov uden dog reelt at gøre det.
Jeg vil så gerne spørge, hvorfor man i redegørelsen lægger op til, at der skal være kønsopdelt statistik, hvad angår kvinders andel i ledelse og bestyrelse og på chefniveau.
Det synes at være to relativt parallelle ting, to relativt parallelle arbejdsbyrder. Ikke desto mindre ønsker man ikke at gennemføre det på lønområdet.
Troels Lund Poulsen (V), 2003-04-01:
Først til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, som borer videre i spørgsmålet om ligelønsstastik.
Jeg tror, jeg må sige til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, at vi ikke kommer det meget nærmere end i det svar, jeg gav på det første spørgsmål, fru Pernille Rosenkrantz-Theil stillede.
Der svarede jeg meget konkret fru Pernille Rosenkrantz-Theil, at der var et arbejde i gang, som vi forventer er færdigt her i løbet af foråret/sommeren, som betyder, at arbejdsmarkedets parter på det tidspunkt vender tilbage med en rapport, som vi så må forholde os til.
Så vil jeg sige til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, som så meget fornuftigt spørger, hvad man vil forvente derefter, hvis og hvis og hvis: Belært af erfaring skal vi så ikke bare afvente rapporten og se, hvad der står i den, inden vi nu begynder at foregribe begivenhederne?
Det tror jeg tjener os bedst.
Til fru Anne Grete Holmsgaard: Ja, jeg har også læst ministerens redegørelse, og jeg er helt overbevist om, at man selvfølgelig udmærket kan sætte et arbejde i gang også på nordisk plan ud fra de oplysninger, der er i dag.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-04-01:
Jeg kan forstå på hr. Troels Lund Poulsen, at han tog ministerens redegørelse til efterretning.
Det fremgår af punktet »Arbejdsmarkeds- og familiepolitik« i redegørelsen, at der er nedsat en arbejdsgruppe til undersøgelse af mulighederne for en fælles nordisk ligelønsstatistik.
Har hr. Troels Lund Poulsen fantasi til at forestille sig, man kan indgå i sådan et arbejde uden at have en dansk ligelønsstatistik?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-04-01:
Det er faktisk meget korrekt, at vi havde fuldstændig samme snak i debatten sidste år.
Nu er der gået 1 år, og dengang sagde man netop, at man ville lade det være op til arbejdsmarkedets parter.
Man var dog ikke interesseret i helt at afskaffe loven, den skulle bare sættes i bero på ubestemt tid.
Der er så et arbejde i gang, kan man forstå, og det nærmeste vi måske kommer på et svar i dag, er, at det her arbejde er i gang.
Så må vi afvente og se.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge Venstres ordfører: Hvis nu arbejdsmarkedets parter ikke kommer frem til en tilfredsstillende løsning, altså ikke frivilligt vil indføre kønsopdelt lønstatistik, ville Venstre så være med til at aktivere den lovgivning, der fortsat ligger, men blot er sat i bero?
Troels Lund Poulsen (V), 2003-04-01:
Jeg vil gerne sige til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, at den debat havde fru Pernille Rosenkrantz-Theil og undertegnede også sidste år i forbindelse med debatten omkring den daværende redegørelse.
Som jeg sagde til fru Pernille Rosenkrantz-Theil på det tidspunkt, er det et område, som vi mener, det er op til arbejdsmarkedets parter at arbejde videre med.
Det sker også allerede i øjeblikket, hvor DA og LO er i gang med at komme med en ligelønsrapport, som kommer her i løbet af sommeren, og som vi må se på, når den foreligger.
Jeg synes, det er meget vigtigt, at vi lader det arbejde, der nu er sat i gang hos både DA og LO, blive færdigt og ser, hvad resultatet bliver af den rapport, som bliver udarbejdet i forhold til den kønsopdelte lønstatistik.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-04-01:
Jeg vil starte med at sige tak for redegørelsen.
Jeg synes, der ligger nogle gode tiltag i den.
Men jeg kan ikke lade være med at falde over i hvert fald ét punkt, som jeg måske gerne havde set var omfattet af redegørelsen, og det er den kønsopdelte lønstatistik.
Det var jo sådan, at man havde vedtaget en lov om at indføre kønsopdelt lønstatistik, altså således at arbejdsgiverne får viden om, hvordan lønmulighederne mellem kønnene er på deres arbejdsplads.
Den valgte den nuværende regering at udskyde på ubestemt tid, og jeg havde jo håbet, da jeg fik redegørelsen i hænderne, at regeringen lagde op til, at det skulle blive i år, altså år 2003, man indførte den kønsopdelte lønstatistik.
Derfor vil jeg gerne spørge Venstres ordfører, om Venstre vil være med til at indføre den kønsopdelte lønstatistik i år, og såfremt man ikke vil, hvornår man så påtænker, at den lov skal vedtages.
Lene Espersen (KF), 2003-04-02:
Jeg er sådan set enig med fru Anne Baastrup i, at det er det, øvelsen må gå ud på nu, hvor der ikke er noget, der tyder på, at der er mange konkrete sager, der ligesom afspejler, at vi for nærværende kan tale om et reelt stort problem.
Det er derfor, jeg nu beder om, at de mennesker, der sidder og arbejder med spørgsmålene i det daglige, ser på det.
Som jeg har forstået det, er der nogle af spørgsmålene, som har været oppe at vende, f.eks. spørgsmålet om, hvornår man kan anerkende en skilsmisse.
I visse dele af islamisk ret har man meget besynderlige regler for, hvornår det kan finde anvendelse.
Manden skal bare råbe det ud mundtligt én gang, så er skilsmissen en realitet.
Den slags spørgsmål har man allerede været inde over juridisk og været ved at tage stilling til, og der har man sagt, at det ikke er foreneligt med ordre public-princippet.
Men som sagt undersøger vi nu, hvordan reglerne er inden for alle de forskellige områder.
Et af dem er formuen, og hvordan den deles.
Noget andet kan være arveret og alle mulige andre aspekter af sagen.
Det bliver nu undersøgt til bunds: Hvad er vores erfaringer?
Hvad er principperne?
Hvad kan vi lære af det?
Og så må vi se på, om det viser sig, at der er behov for en regelændring.
Jeg synes, det er væsentligt at give udtryk for, for at der ikke allerede nu skabes myter om, at vi har en totalt mangelfuld dansk lovgivning og ordre public slet ikke fungerer, at de mennesker, der sidder og arbejder med det her i det daglige, udadtil siger, at de har en fornemmelse af, at reglerne rent faktisk fungerer ganske effektivt med ordre public-princippet.
Der bliver taget hensyn til det, når man sidder og ser på de konkrete sager.
Men nu undersøger vi det til bunds, og jeg vil love fru Anne Baastrup, at hvis det viser sig, at der dukker problemer op, vil vi naturligvis straks tage hånd om dem.
Anne Baastrup (SF), 2003-04-02:
Det takker jeg selvfølgelig for.
Så vil jeg godt høre, hvornår ministeren regner med, at vi kan få noget.
Hvad er det for tidsfrister, ministeren har lagt op til?
Så er der et andet vigtigt hul: Hvis det er sådan, at man er blevet gift i et andet land og flytter til Danmark og finder ud af, hvor fuldstændig urimelige vilkår, man som kvinde, hvis man evt. skal skilles, i givet fald bliver skilt under, kan man så få lavet sit ægteskabsgrundlag om?
Forstå mig på denne måde: Kan vi i forlængelse af socialministerens orientering til folk om, at sådan er spillereglerne altså i Danmark, lave en eller anden form for system, hvis man lander i en situation, hvor man skal skilles, at man som kvinde kan sige: Det handler det ikke om for mig; jeg vil stadig væk gerne være gift med dig, men jeg vil gerne være gift med dig på dansk?
Kan det lade sig gøre i samme omgang med denne her undersøgelse?
Jeg takker for ministerens tilsagn om at få en undersøgelse, således at vi kan få styr på, hvad der er op og ned i den her sag. Det blotte forhold, at de forskellige domstole ikke i dag har kendskab til, at man so oder so tvinges til at anvende domicilreglen om, at det er mandens hjemland, der bestemmer, hvad det er for en ret, der skal lægges til grund, kunne gøre, at det ville være hensigtsmæssigt, at vi så også fik nogle bud på, hvordan vi kan sikre os, inden for de der forskellige typer lovgivning, som kan komme på tale omkring ordre public.
Det kan godt være, at der ikke er så meget nu, men det kan jo godt være, at der kommer noget senere.
Hvordan kan vi tage højde for den udvikling?
Som ministeren jo også sagde, er der en høj grad af internationalisering nu, hvor man gifter sig på kryds og tværs af grænserne, og bør vi så ikke vide præcis, hvad er det for en lovgivning, der skal lægges til grund?
Man kan jo stå i en situation, hvor man har boet her i adskillige år og aldrig rigtig har fundet ud af eller været bevidst om, at den lovgivning, der gjaldt i det land, man giftede sig i, rent faktisk kommer til at få konsekvenser for en, hvis man skal skilles.
Lene Espersen (KF), 2003-04-02:
Det er jo lige præcis et af de spørgsmål, som man også er inde at røre ved, når man er inde og undersøge, hvordan regelsættet er i dag.
Det er klart, at i det øjeblik f.eks. et par bliver gift i et land og så flytter til Danmark og bor i Danmark i en længere årrække, vil de lige pludselig blive omfattet af dansk ret, og så er vi inde i en helt anden problemstilling.
Det, fru Anne Baastrup rører ved, er faktisk en meget interessant problemstilling, hvis man først bliver opmærksom på, at vi i Danmark kører efter helt anderledes principper. Det kan være, at man f.eks. har indgået en aftale om, hvordan formuen skulle fordeles, og så finder man ud af, at der er andre måder at gøre det på.
Noget af det, som vi vil forsøge at få undersøgt tilbundsgående, er, hvordan det regelsæt bliver administreret i dag.
Jeg synes, at der ligesom er to ting, man skal holde sig for øje.
Det ene er det helt indlysende, som både fru Anne Baastrup og også fru Anne Grete Holmsgaard var inde på lige før, at vi nogle gange har at gøre med en gruppe kvinder, som kommer fra lande, hvor mændene traditionelt har meget stor magt, og hvor de også bliver mere tilgodeset end kvinderne.
Over for det står selvfølgelig det hensyn, vi skal tage til danskeren, der indgår et ægteskab i Danmark, og som f.eks. laver en aftale om, hvordan de fordeler formuegoder, men som en overgang flytter til udlandet.
Jeg ønsker jo ikke at stille de mennesker, der skal bo i udlandet i en årrække, ringere, som følge af at vi nu undersøger de her principper.
For mig at se
drejer det sig om, at der er nogle helt grundlæggende principper, som den danske retsorden hviler på, og som vi vil have sikkerhed for også finder anvendelse ved de danske domstole.
Men nogle af de spørgsmål, som fru Anne Baastrup rejser, er præcis dem, der bliver undersøgt.
Til spørgsmålet om, hvor lang tid det kommer til at tage: Nu spørger vi jo en meget bred kreds, for jeg vil simpelt hen have et fuldstændigt grundlag at arbejde videre på, men vi vil i hvert fald gerne over for parterne tilkendegive, at vi gerne ser en så hurtig tilbagemelding som overhovedet muligt, så vi kan få gjort os klart, om der er behov for et mere dybdegående arbejde.
Henriette Kjær (KF), 2003-04-02:
Jeg er meget overrasket over at høre om problemet, og jeg må indrømme, at det kom bag på mig, at kvinder efter en skilsmisse her i landet kan blive stillet i en dårligere situation, end hvis der var fulgt danske regler.
Det er klart, at det er uacceptabelt, hvis kvinder, der er blevet gift i udlandet, får en ringere retsstilling end kvinder, der er gift her i landet, når de bliver skilt.
En kvinde skal ikke stå tilbage efter en skilsmisse uden at få sin del af en fælles formue. Jeg tillægger det derfor stor vægt, at danske domstole ikke anvender udenlandske retsregler, der er klart uforenelige med de grundlæggende principper i dansk lovgivning med dansk ligestillingsprincip.
Justitsministeren har allerede udtalt, at hun vil se på problemet.
Jeg synes, det er godt og åbenbart nødvendigt, at der sættes fokus på, hvad der sker i forbindelse med en skilsmisse for udenlandske par, der bor her i Danmark, så vi kan få afdækket problemet.
Det er vigtigt, at kvinder, der måske ikke er vant til at skulle klare sig selv, og som måske kun har en spinkel tilknytning til det danske samfund, ikke bliver stillet i en helt urimelig situation.
Ligestillingen gælder for alle, og jeg er som ligestillingsminister meget opmærksom på de særlige problemer, som nogle etniske minoritetskvinder har.
Derfor er integrationen af etniske minoritetskvinder en af hovedprioriteterne i ligestillingsarbejdet i år.
Bl.a. er der taget initiativ til at se på, hvordan kvinderne i højere grad kan få tilknytning til samfundet og arbejdslivet.
I den konkrete sag vil jeg følge resultaterne af justitsministerens initiativer og samarbejde om eventuelle tiltag.
Sandy Brinck (S), 2003-04-02:
»Er det en tilsigtet konsekvens af regeringens politik, at der sker besparelser på daginstitutioner for børn ud over, hvad der kan begrundes i et faldende børnetal, samtidig med at forældrebetalingen øges?«
Der er sparet en halv milliard på børnepasningen i indeværende år, samtidig er brugerbetalingen steget ca. dobbelt så meget som prisudviklingen i øvrigt.
Regeringen har forsøgt at få os og borgerne til at forstå, at de to ting intet har med hinanden at gøre.
Det er altså svært at tro, at det er helt og aldeles tilfældigt, at brugerbetalingen stiger, samtidig med at de offentlige udgifter skæres ned.
Derfor har jeg bedt ministeren svare på, om det er en tilsigtet konsekvens af regeringens politik, at der faktisk sker besparelser på daginstitutionsområdet også ud over, hvad faldet i børnetallet kan legitimere, og at der samtidig sker en øget forældrebetaling.