runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frode Sørensen (S), 2003-04-08:
Jeg skal forsøge at gøre det kort.
Ifølge et Ritzautelegram fra den 5. april er ventelisten til de danske fængsler nu på 4.100.
Det vil sige, at vi med de 3.600 nuværende indsatte altså er nået frem til, at der er flere kriminelle på fri fod, end der er sat ind.
Jeg vil gerne høre justitsministeren, hvordan det passer sammen med det, regeringen lovede før valget.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-08:
Til hjælp for ministerens hukommelse skal jeg bare lige citere, hvad ministeren sagde.
Hun sagde: Jeg er meget glad for, at man straks udsendte en efterlysning af hærchefen både via SIS og via Interpol.
Så kan man selvfølgelig være lidt uenig i sagens alvor.
Jeg tror, at hvis en morder var flygtet fra Vestre Fængsel, og der var gået 5 timer, før man havde eftersøgt vedkommende, og den nuværende justitsminister havde været i opposition, så tror jeg, hun havde krævet den siddende justitsministers hovede på et fad.
Det tror jeg faktisk.
O.k., nu er denne her mand ikke beskyldt for at slå én ihjel, han er beskyldt for at slå tusindvis af mennesker ihjel, så det kan være, at sagen så er lidt mindre alvorlig.
Men det, jeg vil spørge om og hæfte mig ved, er, at ministeren hele tiden snakker om den redegørelse, man har bedt om uden for huset, for så vidt jeg forstår, omfatter den redegørelse ikke Justitsministeriet selv.
Vil det sige, at ministeren allerede inde i huset, inde i Justitsministeriet, har igangsat en undersøgelse og her og nu klart kan sige, at ingen i Justitsministeriet havde ansvar for, at justitsministeren gik i salen og fremkom med lodret forkerte oplysninger til Folketinget?
Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
Da jeg endnu ikke har modtaget redegørelsen for dette forløb, er det jo vanskeligt for mig at udtale mig præcist om, hvor fejlkommunikationen stammer fra.
Jeg er selvfølgelig optaget af, at vi finder ud af, præcis hvor det var, at kikset skete, men jeg er så sandelig allermest optaget af, at man får rettet op på de systemfejl, der åbenbart er.
Der kan altid være menneskelige fejl.
Det kan man ikke gøre noget ved.
Peter Skaarup (DF), 2003-04-08:
I Dansk Folkeparti er vi af den opfattelse, at det er meget uheldigt, at hærchefen overhovedet nogen sinde kom ind i landet under den tidligere regering, og at der i allerhøjeste grad var rod i tingene under den tidligere regering på det her område med hensyn til tålt ophold.
I den forbindelse er vi da i Dansk Folkeparti meget kritisk indstillet over for, hvis Folketinget bliver forsynet med forkerte oplysninger om, at eftersøgningen og efterlysningen er sket meget hurtigt.
Hvilke muligheder har ministeren for, når redegørelsen er kommet, at placere et ansvar?
Hvilke sanktioner mener ministeren, man kan tage i anvendelse som minister over for de relevante myndigheder?
Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
Som jeg allerede har svaret hr. Søren Søndergaard, har jeg bedt om en redegørelse for sagens forløb, og det er jo for at få et fuldstændigt overblik over, hvordan det kunne gå så galt, at myndighederne kunne kommunikere så dårligt med hinanden.
Så synes jeg, at hr. Ole Stavad har en tendens til næsten helt at overdramatisere sagen.
Nu erindrer jeg ikke den fuldstændige ordlyd af den besvarelse, jeg gav her i Folketinget, men det var min opfattelse, at man havde igangsat de nødvendige procedurer med det samme.
Nu viser det sig efterfølgende, at der har været noget rod undervejs, og det er ganske utilfredsstillende, at der kan gå timer, før man f.eks. får givet besked til lufthavnene.
Derfor har vi også bedt om en redegørelse.
Men jeg synes, at hr. Ole Stavad overdramatiserer sagen ganske meget ved at begynde at tale om »bevidst« og »nærmest vildlede« i min besvarelse af Folketinget.
Den opfattelse, jeg havde af sagen, var, at de berørte myndigheder var gået i fuld gang med det, de skulle.
Men det er naturligvis klart, at redegørelsen nu vil vise, om der er yderligere initiativer, der skal tages omkring det videre forløb.
I fremtiden vil jeg meget gerne have, at tingene fungerer på en helt anderledes tilfredsstillende måde, og det betyder bl.a., at til grænseovergange, lufthavne og andre steder, hvor der ikke er internationale regler og andet, der står til hinder for en hurtig informationsgivning, vil informationen falde prompte.
Ole Stavad (S), 2003-04-08:
Jeg undrer mig lidt over den første besvarelse, som justitsministeren gav Folketinget.
Jeg kan godt forstå, at man får nogle oplysninger, som man selvfølgelig må fæste lid til.
Dem giver man videre til
Så er det selvfølgelig ubehageligt efterfølgende at opleve, at de ikke har været korrekte.
Men det, jeg ikke forstår på ministerens besvarelse, er, at hun derefter giver udtryk for, at hun ikke på nuværende tidspunkt ved, hvem der bærer ansvaret for de forkerte oplysninger til ministeren.
Noget af det mest alvorlige, en minister efter min opfattelse kan blive udsat for, er, at en minister bliver sendt i byen med lodret forkerte oplysninger, og endda oplysninger, der helt præcist skulle gives til Folketinget.
Derfor sidder jeg tilbage med en bekymring om, om der ikke er fulgt ordentligt op.
Her, meget lang tid efter at de forkerte oplysninger er givet, giver justitsministeren udtryk
for, at hun ikke ved, hvem det var.
Jeg forlanger ingen navne, men jeg forlanger at vide, om ministeren virkelig ikke på nuværende tidspunkt har fulgt op på de konkrete personer, der har givet forkerte oplysninger, der er viderebragt i Folketinget.
Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
Også for at finde ud af, hvad det præcis var, der gik galt.
Hvad var årsagen til, at Statsadvokaten på den ene side mente, at der nu var blevet givet besked videre til politiet
, mens politiet på den anden side sad og afventede nogle ting, som Statsadvokaten ikke vidste, og hvad der eller har stået om sagen i avisen? Der har vi simpelt hen bedt om en redegørelse for forløbet; det mener jeg er den rigtige måde at gribe det an på.
Jeg er enig med Søren Søndergaard i punkt 1, at man selvfølgelig skal se fremad og se på, om sager som denne kan lære os, at der er nogle ting, der kan forbedres. Hvis der så er plads til forbedringer, skal de gennemføres, så hurtigt som det er muligt.
Man kan selvfølgelig også punkt 2: vende blikket bagud og se på, om der er andre ting i forløbet, som giver anledning til overvejelser.
Nu har vi bedt om en redegørelse
for forløbet, hvilket også kan ligge til grund for, at vi får et bedre overblik over, hvorfor sagen gik, som den gik.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-08:
Jeg har selvfølgelig forståelse for, at ministeren ikke her kan stå og sige, hvilke personer - jeg ved heller ikke, om det vil være relevant, at ministeren gør det - der er ansvarlige for, at ministeren gav forkerte oplysninger til Folketinget.
Men jeg takker for tilsagnet om, at ministeren vil give en skriftlig besvarelse af, at i hvert fald de personer er fundet, som var ansvarlige for, at ministeren gav forkerte oplysninger.
Og man kan måske synes, at det er en lille smule underligt, at man skal fortælle folk i politiet, at de ikke skal vente 5 timer med at udsende en efterlysning
af en person, der er anklaget for at have myrdet tusindvis af mennesker, men okay, hvis det er nødvendigt at fortælle dem det, må man jo gøre det.
Men hvad vil ministeren gøre i forhold til de personer, som er ansvarlige for, at ministeren er kommet herned i salen og har givet Folketinget lodret forkerte oplysninger?
Det kunne jeg godt tænke mig at få belyst.
Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
Jeg vil godt indlede med at sige, at jeg er fuldstændig enig med hr. Søren Søndergaard i de principielle aspekter i denne her sag.
Jeg ser på det her med meget stor alvor.
Hr. Søren Søndergaard sammenlignede det med en person, der er flygtet fra fængslet, og hvor der skal igangsættes en eftersøgning.
Det kan man naturligvis også, men jeg ser sådan set næsten med større alvor på denne her sag, fordi jeg har syntes, det var ekstremt væsentligt nu, hvor vi fik nedsat det nye statsadvokatur for særlige internationale straffesager, at vi udadtil fortalte resten af verden, at krigsforbrydelser altså er noget, vi i Danmark tager meget alvorligt.
Nu er den pågældende person altså ikke dømt for krigsforbrydelser.
Man er i gang med at efterforske sagen og undersøge, om der kan rejses tiltale, men det er jo det, der er så stærkt, stærkt, stærkt beklageligt, og det vil jeg bare gerne understrege over for hr. Søren Søndergaard.
For så vidt angår hændelsesforløbet, ikke kun uden for huset, men så sandelig også de interne forhold i Justitsministeriet, er det helt naturligt, at det selvfølgelig også skal indgå.
Når en minister får leveret materialer og talepapir, så er det jo tit i et samspil med både informationer udefra og indefra i huset, og der vil jeg naturligvis i det samlede forløb også tage hensyn til de ting, der er indefra.
Det er ikke sådan, at der er nogen, der er hellige i denne her sag, og som ikke vil blive berørt.
Vi vil selvfølgelig undersøge, hvordan kikset er sket.
Jeg deler fuldt ud hr. Frode Sørensens bekymringer om forholdene lige nu i Kriminalforsorgen.
Socialdemokratiet og den socialdemokratiske justitsminister indgik jo i sin tid en flerårsaftale, hvori også de nuværende regeringspartier indgik, og det er korrekt, at man har oplevet en ganske eksplosiv udvikling i straffemassen inden for det sidste halvandet år, også mere end hvis man ser på historikken, som det normalt er kutyme.
Jeg vil gerne understrege, at det pres, der er på Kriminalforsorgens institutioner og pladser, altså ikke er en massiv påvirkning, som er afstedkommet af regeringens strafskærpelsespakke.
Det var sådan set en belægspåvirkning, der allerede fandt sted i forbindelse med den generelle udvikling.
Det er meget, meget bekymrende, men som de socialdemokratiske forligsordførere er bekendt med, har Kriminalforsorgen forsøgt at afhjælpe problemerne, således at vi får belægsprocenten ned på de 92 pct., som er vores måltal.
Regeringen har forsøgt at håndtere problemet for 2003 - på trods af at det er forligsstof - ved at tilføre 140 nye pladser, hvortil kommer 33 pladser i statsfængslet i Nyborg.
Det er også Socialdemokratiets ordfører orienteret om.
Men jeg deler hr. Frode Sørensens bekymring over, at udviklingen er gået i den her retning.
Det stiller nye udfordringer til fremtidens kriminalforsorg.
Frode Sørensen (S), 2003-04-08:
Jeg vil gerne sige, at vi jo i Socialdemokratiet gang på gang har påpeget den her situation, og jeg må sige det sådan, at det jo i allerhøjeste grad må være ministerens ansvar, at der sker noget.
Nu siger ministeren, at der er 140 nye pladser stillet til rådighed, men når situationen fra januar 2002 er, at der var der 3.200, der var på fri fod, og nu er der 4.100, så mangler jeg altså et konkret svar fra ministeren på, hvad ministeren vil gøre ved det her og nu.
Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
Men regeringen tog jo det helt usædvanlige skridt, fordi vi ikke fandt, at det var politisk acceptabelt at se på den situation, som var ved at udvikle sig, at vi altså etablerede helt ekstraordinært ekstra pladser i 2003. Det er klart, at så må vi i forbindelse med den fremtidige situation for Kriminalforsorgen se på, hvad man kan gøre for at afbøde de her virkninger, for hvad ingen af os ved, er jo, om den udvikling fortsætter, altså at strafmassen fortsætter med at være høj.
Det betyder, at den udvikling, som den tidligere socialdemokratiske regering satte i gang, hvor man nedlagde fængselspladser, bestemt ikke kan fortsætte, for så får man en længere og længere kø.
Vi er faktisk i en situation, hvor vi må overveje, hvorvidt der er nok pladser.
Ellers er alternativet jo desværre, at man må se på andre former for afsoning, sådan som man f.eks. har gjort med samfundstjeneste.
Thor Pedersen (V), 2003-04-08:
Det er rigtigt, at man har vedtaget en lov, og den er fuldt udmøntet.
Loven er vedtaget og fuldt udmøntet, og der er et regelsæt i loven, der beskriver, under hvilke forhold man udbetaler engangsydelser til pensionister i 2003.
Så er der tale om, at den totale omkostning ved loven er mindre end forudsat.
Det vil sige, at den tilgang, der har været til pensionistgruppen, og den afgang, der har været fra pensionistgruppen, har betydet, at der er færre i den målgruppe end det, der var forudsat for at nå beløbet, men loven er fuldt udmøntet.
Det, der er tale om, er, at vi har et forlig med Dansk Folkeparti om at bruge 410 mio., og det agter regeringen at gøre.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Sandy Brinck (S), 2003-04-08:
Det er altså ikke korrekt.
Vi stemte for, og derfor regner vi det for en selvfølge, at de penge, vi har været med til at ville give pensionisterne, får vi også indflydelse på, når det nu viser sig, at de ligger i finansministerens kasse og overvintrer og ikke er ude ved pensionisterne.
Finansministeren må da se i øjnene, at på den måde kan man da ikke lege med Folketinget ved bare at sige, at man holder nogle særlige møder i Finansministeriet.
Vi har vedtaget en lov, vil jeg sige til finansministeren.
Thor Pedersen (V), 2003-04-08:
Nu er der ikke tale om nogen ældrecheck.
Vi har et forlig om at give en engangsydelse til en gruppe pensionister under givne vilkår.
Det er ikke nogen check.
Jeg forventer i de drøftelser, vi får med Dansk Folkeparti for året 2004, at der vil blive tale om at finde penge til udbetaling til de pensionister, som har det sværest.
Når det gælder 2003, har regeringen et forlig med Dansk Folkeparti om dette beløb til pensionister, og det ønsker vi at drøfte med Dansk Folkeparti.
Sådan er det.
Sandy Brinck (S), 2003-04-08:
Så vil jeg foreslå finansministeren at tage en snak med Folketingets formand og Præsidium, om vi kan få sådan en særlig knap her, sådan at vi kan stemme for, men i øvrigt overhovedet ikke bliver inddraget i, hvordan lovgivningen bliver udmøntet. Loven om ældrechecken har vi stemt for og dermed også de penge, som skulle ud til pensionisterne.
Vi vil ikke acceptere at sidde og se på, at de penge ligger i finansministerens kasse og ikke kommer ud til pensionisterne.
Det er et spørgsmål, finansministeren bliver nødt til også at diskutere med Socialdemokraterne.
Thor Pedersen (V), 2003-04-08:
Formålet var at give 410 mio. kr. til pensionister, og det formål vil blive forfulgt i en drøftelse med Dansk Folkeparti, som er forligsparten.
Det er ikke regeringens agt at drøfte det med andre partier.
Sandy Brinck (S), 2003-04-08:
Jeg må indrømme, at det er overraskende at høre, at finansministeren kun vil tale med Dansk Folkeparti i den her sag, i og med at bl.a. vi Socialdemokrater var med til at stemme loven igennem.
Vi kan også forstå på presseforlydender, at inden for de skatteaftaler, der nu er lavet med Dansk Folkeparti, skal der også indgå en eller anden ældrecheck, og her er vi selvfølgelig også interesserede i at vide: Er det ældrechecken efter den uretfærdige metode, som vi har set indtil nu, hvor pengene ligger og overvintrer i statskassen og skuffelsen hersker, og hvor over 50 pct. af dem, som har modtaget den, ikke har fået mere end 1.000 kr?
Bliver vi slet ikke spurgt?
Vi har dog trods alt lagt stemmer til lovforslaget.
Thor Pedersen (V), 2003-04-08:
Det er klart, at de penge, der er afsat, i alt 410 mio. kr., vil blive brugt til formålet.
Det, regeringen agter at gøre, er at tage en drøftelse med det parti, vi har indgået forliget med, nemlig Dansk Folkeparti, om udmøntningen af pengene.
I øvrigt er de pensionister, der har modtaget pengene, mig bekendt glade for at have fået nogle penge.
Sandy Brinck (S), 2003-04-08:
Vi har på det seneste fået opgørelser over, hvor mange der har modtaget ældrechecken, og hvor mange penge der er røget ud til de ældre.
Vi må sige, at den skuffelse, som vi har mødt blandt pensionister, nu er fuldt dokumenteret.
Der er ikke blevet udbetalt alle de penge, som der er blevet sat af, og derfor synes jeg, at vi har krav på at høre fra finansministeren, hvad de penge nu skal bruges til.
Ryger de i den store statskasse, eller skal de, som vi håber, ud til pensionisterne som lovet?
Og når de skal ud til pensionisterne som lovet, regner vi selvfølgelig med som et af de partier, der stemte for ældrechecken, at vi bliver inddraget i udmøntningen af pengene.
Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
Der er månedlige møder i Justitsministeriet om den situation, og der er også for mange socialdemokratiske medlemmer af Folketinget, som indgår i forligskredsen, på månedsbasis i januar, februar, marts, april blevet redegjort for den udvikling, som der er inden for Kriminalforsorgens område, og man er bekendt med de initiativer, som Kriminalforsorgen har igangsat for at løse de akutte problemer.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frode Sørensen (S), 2003-04-08:
Vil det sige, at ministeren vil tage initiativer over for forligspartierne, fordi ministeren mener, at nu er smertegrænsen altså nået, og at vi får en diskussion om, hvorvidt det er nødvendigt med etablering af nye fængsler?
Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
Jeg kan sige omkring hele forløbet, at der naturligvis altid er nogle, der kan blive klogere, og når det gælder hele spørgsmålet om, hvorfor myndighederne troede, at den anden myndighed allerede var i gang med at sørge for, at de relevante efterlysninger kom ud i den rigtige kreds, så skyldes det jo nok først og fremmest dårlig kommunikation mellem de berørte myndigheder.
Men som sagt, det bliver der rettet op på.
Der sker naturligvis det i mange af livets forhold og sager, at der indimellem er myndigheder, som ikke i tilstrækkelig grad efterlever og sikrer sig, at de ting, der skal føres ud i livet, rent faktisk bliver ført ud i livet.
De fejltagelser kan vi jo alle sammen begå.
Som sagt mener jeg, at det er stærkt utilfredsstillende, og jeg håber på, at vi med de nye tiltag én gang for alle har fået rettet op på de forhold.
Det er bestemt det, der er regeringens intention.
For så vidt angår fru Sandy Brincks overordnede spørgsmål, må jeg sige, at jeg faktisk synes, at Sakajevsagen har vist, at tingene fungerer ganske fremragende i Danmark
, at vi lever op til de forpligtelser, man har, om internationalt at sikre, at retssikkerheden og de forventninger, man har til en retsstat, også bliver overholdt.
I Sakajevsagen var der jo tale om, at det var Justitsministeriet og ikke andre myndigheder, hverken politiet i København eller Rigsadvokaten, der blev involveret i den endelige afgørelse.
Carsten Hansen (S), 2003-04-08:
Vi sagde ved førstebehandlingen, at vi ville redegøre for vores stilling ved andenbehandlingen, og den afhang bl.a. af en række spørgsmål, som vi har stillet ministeren, og de svar, vi fik, bl.a. om den kritik, rigsrevisoren har rejst, f.eks. om den kritik, der gik ud på, om man kunne vælge en person udefra til at indgå i bestyrelsesarbejdet, men også i forhold til fordelingssekretariatet.
Jeg må sige, at vi faktisk har fået en række
rimelig tilfredsstillende svar, men der ligger dog den lille uoverensstemmelse bag - og jeg har fulgt op med et par ekstra spørgsmål på Socialdemokratiets vegne - at vi mangler en tilkendegivelse fra rigsrevisorerne om, at de er tilfredse med de svar, der er givet. Jeg synes, hvis jeg må sige det lidt bramfrit, at det ser tilforladeligt ud, men vi ser altså frem til, at ministeren også oversender rigsrevisors svar på de misforståelser, der synes at være opstået i det her.
Men jeg skal herfra tilkendegive, at vi, hvis ellers rigsrevisor bakker op osv., kan støtte lovforslaget, som det ligger, og vi er tilfredse med, at parterne er blevet inddraget på den måde, de er blevet.
Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
I forbindelse med besvarelse af spørgsmål, hvor der er udfærdiget talepunkter, er der jo flere forskellige mennesker involveret i det, og jeg må blankt erkende over for hr. Søren Søndergaard, at jeg ikke her i dag på stående fod kan sige præcist, hvilke personer der var involveret i indhentningen af informationer angående det spørgsmål.
Jeg vil dog meget gerne på et senere tidspunkt i en skriftlig besvarelse vende tilbage og redegøre over for hr. Søren Søndergaard for, præcis hvem der har været involveret i de informationer, vi havde omkring forløbet om mandagen, hvor hærchefen forsvandt, og hvad den ene og den anden myndighed foretog sig.
Jeg har ganske enkelt ikke mulighed for at besvare det i dag, og det håber jeg at hr. Søren Søndergaard har forståelse for.
Som jeg allerede har tilkendegivet med hensyn til de oplysninger, jeg i første omgang havde, hvor jeg selvfølgelig forventede, at man prompte havde sikret sig, at de relevante myndigheder var orienteret, og at man også havde iværksat et øget beredskab f.eks. ved grænserne, viste det sig desværre, at der ikke var tale om en umiddelbar reaktion, men om en reaktionstid, der efter min opfattelse er ganske utilfredsstillende.
Det først at informere de relevante myndigheder om at give besked til lufthavne og grænseovergange efter 5 timer
er ganske enkelt for lang tid, og derfor har jeg bedt de myndigheder, der tager sig af det praktiske i det daglige, om at udarbejde nye retningslinjer, så vi får sikkerhed for, at der bliver strammet op på de procedurer.
Det betyder så også i besvarelse af hr. Søren Søndergaards spørgsmål, at jeg i den evaluering har måttet konstatere, at tingene ganske enkelt ikke fungerer tilfredsstillende, og det skal der rettes op på, og det er der blevet givet besked på, og det er man i gang med. Jeg må blankt erkende, at det kom som lidt af en overraskelse for mig personlig, for efter hele sagen omkring Sakajev, hvor der var store diskussioner om, hvor hurtigt og med hvilken rettidig omhu myndighederne skulle reagere, havde jeg forventet, at man også reagerede ganske prompte i denne her sag.
Naturligvis er der betingelser, for så vidt angår internationale efterlysninger, der skal overholdes, men det er f.eks. at sørge for at varsko både ved grænseovergange og lufthavne; det er ikke noget, der behøver at tage mange timer, det kan gøres prompte.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-08:
Jeg tror, at spørgsmålet må være affødt af, at fru Lotte Bundsgaard ikke har forstået, hvad hun har hørt, og ikke har forstået, hvad hun har læst.
Begge ministre har jo udtalt sig i overensstemmelse med sandheden, som er, at hvis man bruger nogle penge på at give en lettelse af beskatningen, ja, så er der selvfølgelig alt andet lige færre penge til offentligt forbrug, end der ellers ville have været.
Det er det, økonomiministeren har udtalt sig om.
Det, finansministeren har udtalt sig om, er, at der under alle omstændigheder er plads til flere penge til offentligt forbrug. For samtidig med, at vi giver en lettelse af beskatningen af arbejdsindkomst, er der fortsat en vækst i det offentlige forbrug.
Så der er både en skattelettelse og en vækst i det offentlige forbrug, og derfor har begge ministre ret.
Lotte Bundsgaard (S), 2003-04-08:
Nu er statsministeren jo chef for hele regeringen.
Derfor vil jeg jeg godt høre statsministeren, om det er økonomiministeren eller finansministeren, der har ret, når de beskæftiger sig med økonomisk politik. Jeg er nemlig blevet en lille smule forvirret.
I sidste uge sagde økonomiministeren i spørgetiden, at når der skal være mere til privat konsum, betyder det, at der bliver mindre til offentligt konsum.
Altså sagt på godt dansk: Lavere skat eller skattestoppet betyder færre penge til velfærd.
Finansministeren skriver derimod i et indlæg til mig i Fyens Stiftstidende den 4. april, og jeg citerer: »... at regeringen har sat stop for den elendige skruen på skatteskruen.
Det kan lade sig gøre at holde sig fra den, samtidig med at der er plads til stigende serviceudgifter i kommunerne.«
Hvem mener statsministeren har ret?
Økonomiministeren, der ærligt erkender, at skattestop og skattelettelser betyder færre penge til velfærd, eller finansministeren, der siger, at skattelettelser ikke betyder noget for fremtidens velfærd?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-08:
Der bliver ikke tale om noget forslag om tvangsudstykning af almennyttige boliger; der bliver tale om et tilbud til beboerne, som de kan gøre brug af eller lade være med at gøre brug af.
Og formålet med det er netop at skaffe nogle penge, som kan bruges til nybyggeri af udlejningsboliger, fordi der er brug for flere gode almennyttige udlejningsboliger.
Hermed sluttede spørgsmålet.