runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-04-08:
Jeg vil gerne spørge hr. Jan Petersen, om han vil fortælle mig, hvem der mon har sagt følgende i forbindelse med udvidelsen, og jeg citerer: »Mange mennesker i disse lande er uden arbejde, og hvis de har et, så tjener de en femtedel af, hvad de kan tjene i Danmark.
De kan bare tage færgen.
Mange er her allerede i dag, ganske vist ofte ulovligt, men nu bliver det lovligt.
Jeg tror, der vil komme tusindvis alene af polakker, men når det bliver nævnt over for beskæftigelsesministeren, så siger han uden at have det sarteste belæg, at det er ikke noget problem.«
Jeg kan hjælpe hr. Jan Petersen lidt og sige, at det var den 19. august sidste år, så det er ikke meget lang tid siden, det er sagt.
Når hr. Jan Petersen så oplyser mig, hvem der har sagt det, kan jeg på denne her baggrund jo spørge, om det er en enig socialdemokratisk gruppe, der står bag det ordførerindlæg, vi netop har hørt fra hr. Jan Petersen.
Jan Petersen (S), 2003-04-08:
Det er fuldstændig rigtigt, at vi har taget initiativ til at få gjort noget ved den illegale arbejdskraft og bedt om at få strammet væsentligt op på det.
Men selv i de situationer, hvor vi kan stramme op på illegal arbejdskraft under de nugældende forhold, så ændrer det ikke det faktum, at netop faglige redskaber til at kunne danne overenskomster på uorganiserede områder, altså dér, hvor der ikke er tale om arbejdsgiverorganisationer og lønmodtagerorganisationer, er vigtige, altså at man kan gøre det også over for uorganiserede arbejdsgivere.
Derfor er det vigtigt, at der ikke sker nogen ændringer i de instrumenter, der er til rådighed. Hr. Keld Albrechtsen har nævnt det ene, jeg nævner det andet her: Blokade er væsentligt for at kunne etablere overenskomst, og det andet kan have betydning for at kunne håndhæve en overenskomst.
Jeg glæder mig egentlig over, at hr. Kristian Thulesen Dahl siger, at han ingen planer har om at ændre på blokademuligheden.
Det vil jeg gerne have bekræftet heroppe.
Og det gælder også ud over 7 år, for jeg tror nemlig som hr. Keld Albrechtsen heller ikke, at de her problemstillinger går over efter 7 år.
De vil være et eller andet sted på det fremtidige arbejdsmarked, vi kan se, hvor der er større muligheder for at bevæge sig over grænserne.
Hvis hr. Kristian Thulesen Dahl oven i købet siger, at man også har tænkt sig at bevare eksklusivbestemmelserne, så har vi i hvert fald et godt afsæt til at kunne holde de her problemer lidt fra døren.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-08:
Nu synes jeg da endelig, at hr. Kristian Thulesen Dahl bevæger sig lidt ud af den blindgyde, han var på vej til at låse sig fast i, for den erkendelse af, at vi skal ind og kigge på, om fagbevægelsen skal have nogle flere og bedre redskaber, er jo helt afgørende.
Det er faktisk det afgørende element i den her diskussion, overgangsordninger eller ej.
Så jeg er da meget glad for, at hr. Kristian Thulesen Dahl vælger at afslutte debatten med at påpege den mulighed, som hr. Jan Petersen jo også var inde på. Hr. Jan Petersen nævnte blokaderetten.
Vi har haft diskussionen om eksklusivaftaler, men der kan også være diskussionen af, om man på bestemte områder skal ind og sikre reel overenskomstmæssig mindsteløn i en overgangsperiode f.eks. i forbindelse med særlig sårbare sektorer.
Der er mange muligheder, som vi kan gå ind og analysere.
Der er Enhedslisten helt med.
Vi vil bare ikke være med til at bryde internationale aftaler og de løfter, som vi har givet til de nye lande i forbindelse med de forhandlinger, der har været, og som man jo ikke efterfølgende kan løbe fra.
Jeg håber, hr. Kristian Thulesen Dahl kan indse, at når Danmark har givet et løfte til de nye lande, så kan Danmark jo ikke bare trække det løfte tilbage.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-04-08:
Jeg er ikke enig med fru Charlotte Antonsen i, at det generelt går bedre i ansøgerlandene. Jeg mener, at der er en mængde problemer, og jeg er også overbevist om, at på kort sigt, efter at medlemskabet bliver en kendsgerning, vil arbejdsløsheden desværre stige.
Når vi har været så hjælpsomme, at vi har et land som Polen med i vores bemærkninger til beslutningsforslaget, skyldes det, at der i 2001 var 19,2 pct. af den polske erhvervsaktive befolkning, som var beskæftiget i landbruget.
Samtidig kan man, hvis man lægger et EU-gennemsnit på 100, se, at effektiviteten har en faktor 13, hvor den i Danmark har en faktor 164.
I Danmark er der 3,5 pct. beskæftiget i landbruget, og vi har altså den effektivitet, som er nævnt.
Det, jeg vil sige her, handler jo ikke om spøgelser ved højlys dag, selv om det ikke er ret meget højlys dag mere.
Det er konkrete bekymringer, som jeg også havde forstået regeringen i virkeligheden i stigende grad delte, men man kan komme lidt i tvivl, da man hørte fru Charlotte Antonsen i den seneste runde.
Men jeg er jo enig i, at når det så går bedre i ens eget land, vil man have en tilbøjelighed til at blive dér.
Det er jo også derfor, at vi siger, at hvis det så endelig var, at det ikke er 7 år på forhånd, men at man sagde 2 + 3 + 2, hvilket ligger i EU-regelsættet, så har man en chance for løbende at vurdere, om det er begyndt at gå fremad i bl.a. Polen, så muligheden er til stede for, at flere vil benytte sig af at blive i hjemlandet. I forhold til det med Grækenland og Portugal tror jeg, at jeg har været meget inde på, hvorfor man ikke kan sammenligne med tidligere udvidelser, som fru Charlotte Antonsen igen lidt er inde på her til sidst.
Hr. Keld Albrechtsen og hr. Jan Petersen siger så, at arbejdsmarkedets parter kan løse det her.
Så arbejdsmarkedets parter har jo ikke været i stand til at løse det her.
Så kan man diskutere: Skal arbejdsmarkedets parter udstyres med endnu flere redskaber, end de har i dag?
Det er jo ikke engang et spørgsmål om, at de kan klare det, hvis de bevarer dem, de har i dag.
Vi har jo ingen planer om at skride ind over for de ting, hr. Jan Petersen nævner, men spørgsmålet er: Er det ikke naivt at tro, at arbejdsmarkedets parter med de redskaber, der er til rådighed i dag, vil kunne løse det her problem?
Det er det efter vores opfattelse.
Jan Petersen (S), 2003-04-08:
I forlængelse af det, hr. Keld Albrechtsen lige har nævnt, så synes jeg i og for sig, vil jeg sige til hr. Thulesen Dahl, at vi - for så vidt angår spørgsmålet om uorganiserede virksomheder og muligheden for at komme ind og underbetale - kan gøre det ret enkelt op.
Er det ikke sådan, at man kan etablere en blokade,
man kan etablere en konflikt, netop for at fremprovokere en overenskomst, så den pågældende virksomhed, der ikke vil det, får en krank skæbne?
Så jeg vil da anbefale, at vi lader de instrumenter, der
allerede er, stå intakte. Lad os studere, om der skal føjes noget til, men i udgangspunktet er der gode muligheder for, at faglige organisationer i Danmark via tiltrædelsesoverenskomster kan overenskomstdække netop den type virksomheder, som jeg også kunne være bekymret for kunne dukke op, hvis den her trafik viser sig at være lidt større, end vi forudsætter, om end jeg slet ikke tror, at den kommer op i det niveau, som hr. Thulesen Dahl tror.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-08:
Jeg tror, hr. Kristian Thulesen må se i øjnene, at selv om man forsøgte sig med at udsætte dette spørgsmål i 7 år, ville situationen efter 7 år være nøjagtig den samme.
Så det er der nok desværre ikke udsigt til, der er tværtimod udsigt til, at dette problem med, at der vil være mulighed for, at der kommer arbejdskraft fra andre lande, som vil søge illegalt eller vil underbyde overenskomster, er et problem, som vi vil skulle håndtere fra nu af og i al fremtid.
Det kan vi lige så godt begynde at tage hånd om ordentligt, og der hjælper hr. Thulesen Dahls overgangsordning ingenting.
Arbejdsløsheden i Spanien og Grækenland har da hele tiden været stor, men de er nu ikke kommet af den grund. Derfor er det jo heller ikke sikkert, at de kommer fra Polen, så lad os nu lige også se.
Charlotte Antonsen (V), 2003-04-08:
Hr. Thulesen Dahl svarede ikke på mit spørgsmål.
Er det ikke rigtigt, at det allerede går den rigtige vej i de øst- og centraleuropæiske lande, fordi de har skullet ind i EU og derfor har forbedret deres økonomiske situation?
For at bruge hr. Thulesen Dahls egne ord
, betyder det så ikke, at østeuropæerne ligesom ved de andre udvidelser i meget høj grad vil vælge at blive boende i deres eget land?
Når hr. Thulesen Dahl peger på forordning 1408, siger hr. Thulesen Dahl jo selv - og det er jo i virkeligheden en tilståelsessag - at den er fra 1971.
Hvorfor har vi så ikke grækere og portugisere heroppe i dag, der med udgangspunkt i denne regel lægger beslag på de danske sociale ydelser?
Det har vi ikke, fordi der er andre ting, der spiller
Det, jeg har sagt på Venstres vegne, er, at vi ikke, som hr. Thulesen Dahl siger, ønsker en chancesejlads.
Men vi ønsker heller ikke som Dansk Folkeparti at se spøgelser ved højlys dag.
Vi ønsker en fornuftig mellemløsning, hvor vi følger udviklingen nøje.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-04-08:
Sagen er, at der er en mængde problemer ved det her, som skal løses, og det, der er problemskaberen, er jo EU-regelsættet, som giver ret til, at man som vandrende arbejdstager får nogle rettigheder i det land, man vandrer til, uafhængigt af hvad man så nationalt forsøger at foretage sig.
Man tager den nationale selvbestemmelsesret væk, det er reguleret i direktiv 1408 fra 1971 plus EF-Domstolens efterfølgende domstolspraksis.
Og det, der jo også gør det så besværligt for regeringen at komme op med noget brugbart, er selvfølgelig, at man skal vurdere ikke bare EU-regelsættet, som det står i direktivet, men også den fortolkning, EF-Domstolen lægger ind nu og i fremtidige domme.
Derfor gør det det jo altså ret svært, det anerkender vi.
Så er det altså, vi må spørge fru Charlotte Antonsen: Hvorfor så vælge den chancesejlads, hvor man jo ikke rigtig ved, hvad det er for et EU-regelsæt, man har med at gøre?
Om 2 år, når der bliver anlagt en eller anden sag fra en polak, der vil have nogle rettigheder, kan vi så skærme os af fra det?
For det er jo løsningsmuligheden, hvis ikke vi vælger at sige, at der er en overgangsperiode, hvor vi har tid til i ro og mag at se, hvordan det så egentlig udvikler sig.
Og derfor er det den anden mulighed.
Det, hr. Keld Albrechtsen så siger med, at de kommer hertil, og så må vi jo løse det ved, at vi giver arbejdsmarkedets parter nogle bedre redskaber og sådan noget, kan da løse noget af det, men det kan da slet ikke løse hele problemet.
I dag er der jo en mængde her illegalt, men de vil være her lovligt, de vil være her legalt.
Der er en mængde virksomheder, som jo ikke har valgt at organisere sig, og hvor vi ikke lige kan give arbejdsmarkedets parter redskaber til at sikre, at de i morgen så er organiseret.
Der er en mængde problemer, plus at der så er de sociale konsekvenser, altså de sociale rettigheder, man får andel i ved at være her.
Det er noget, hr. Keld Albrechtsen overhovedet ikke har forholdt sig til.
Mener hr. Keld Albrechtsen, at det er helt i orden, og at der bare ikke er noget at gøre ved det?
Hvis vi skal skærme os imod det, hvordan gør vi det så, medmindre vi sikrer, at den polak ikke kan opholde sig her, når han ikke har arbejde?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-08:
Jeg må desværre sige, at både fru Charlotte Antonsen og hr. Kristian Thulesen Dahl tager så gruelig fejl, for de var jo sådan set enige om, at der kun er to valgmuligheder - begge to meget ringe valgmuligheder. For den ene valgmulighed er hr. Thulesen Dahls, som går ud på, at man skal bryde de aftaler, man har indgået med de nye lande.
Den anden er fru Charlotte Antonsens, der går ud på, at man bare skal lade stå til.
Der er ingen af de to muligheder, der er gode ude i virkeligheden.
Det kunne f.eks. også være at sikre, at der blev mulighed for at have en reel, effektivt håndhævet mindsteløn i alle sektorer, også dem, hvor det kan knibe lidt med organisationsgraden.
Det forudsætter f.eks. også, at vi kan bevare eksklusivaftalerne.
Der er en masse ting, vi kan gøre, så selvfølgelig er der en tredje vej.
Og hvis hr. Kristian Thulesen Dahl ikke vil gå ind på den tredje vej, kan man jo betvivle, hvad der egentlig er hans og Dansk Folkepartis motiver til at rejse
den her debat.
Charlotte Antonsen (V), 2003-04-08:
Det sidste er jeg enig med hr. Thulesen Dahl i; vi vælger også altid den rigtige vej i Venstre.
Det er nu ikke derfor, jeg kom herop.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Thulesen Dahl
: Er det ikke rigtigt, at det går i den rigtige retning i de østeuropæiske lande, og at de, netop fordi de har skullet opfylde EU's politiske og økonomiske krav, i meget høj grad har udviklet sig økonomisk positivt i landene i de senere år?
Og er forudsætningen så ikke til stede, i hvert fald langt hen ad vejen, til, at der faktisk er udsigt for de pågældende mennesker til, at de får forbedret deres vilkår, hvis de bliver i deres eget land hos deres egne familier, ligesom vi også har set det ved tidligere udvidelser?
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-08:
Kristeligt Folkeparti kan ikke tilslutte sig Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Jeg er meget glad for de bemærkninger, som beskæftigelsesministeren kom med indledningsvis i forhold til at sætte det her forslag lidt i perspektiv.
Det skete med henvisning til EU-udvidelsen og det, der faldt på plads i forbindelse med topmødet i København.
Fra Kristeligt Folkepartis side er vi helt enige i, at udvidelsen ikke bare kom på plads, men også skete på en baggrund, hvor vi siger, at vi nu inviterer og får en række nye medlemslande med i Den Europæiske Union, som også må have en forventning om, at de bliver ligeværdige medlemmer.
Det ville være ganske uværdigt.
Og det er faktisk, hvad Dansk Folkeparti lægger op til med sit beslutningsforslag. Jeg vil godt understrege, at det selvfølgelig altid kan diskuteres, om udvidelsen mod Øst og det, at vi får mulighed for at få flere arbejdstagere fra andre EU-lande som arbejdstagere i Danmark, vil afstedkomme nogle problemer, og om det vil betyde noget for vores ledighedstal.
Det er andre steder, den bekymring må rettes mod, ikke mindst mod vores egen politik herhjemme og også det, at det jo altså heller ikke er lykkedes regeringen med sin politik, heller ikke med den nylig aftalte skattereform
Det gør vi ikke af sproglige og kulturelle grunde, og fordi vi altså også faktisk tror, at borgere i de nye medlemslande af EU rent faktisk gerne vil blive i deres lande, være med til at udvikle og opbygge dem, og også fordi de pågældende lande som nye medlemmer af EU vil opleve en økonomisk vækst og også en vækst i levevilkårene, der gør, at det også er værd at blive hjemme, uden at det er et mål i sig selv for Kristeligt Folkeparti.
KL. 19.55
Vi ønsker ikke, at Danmark skal hæve vindebroen, sådan som Dansk Folkeparti jo faktisk ønsker med sit beslutningsforslag.
Et forslag, som også går langt videre, som ministeren også var inde på det i sin tale, end de overgangsordninger, som f.eks. Østrig og Tyskland har fået i forhold til at få arbejdskraft fra de nye medlemslande. Vi ser fra Kristeligt Folkepartis side i virkeligheden Dansk Folkepartis forslag her som stærkt forbundet med deres kampagne imod gamle løfter om at afskaffe eksklusivaftalerne.
Man har jo tidligere kædet de to ting direkte sammen.
Vi synes faktisk, at regeringens afvisning her i dag også var ganske udmærket.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-08:
Jeg kan huske, at f.eks. Erhard Jakobsen holdt taler, som stort set ord til andet svarede til det, som hr. Kristian Thulesen Dahl nu står og siger. Jeg vil medgive, at vi jo ikke kan vide det med hundrede procents sikkerhed, og det er jo også derfor, jeg siger, at hvis vi skal sikre os, så skal vi have en fagbevægelse, som er i stand til at klare det problem.
Jeg siger bare samtidig, at jeg personlig ikke tror på det spøgelse, som hr. Kristian Thulesen Dahl forsøger at mane frem, at hundredtusindvis af polske statsborgere skulle søge til Danmark.
Det tror jeg ikke.
Jeg tror faktisk, at polakkerne godt kan lide deres land, og at de er ikke interesserede i at rejse til et land, hvor de har fået det klare indtryk, bl.a. på grund af hr. Thulesen Dahls og hans partis virksomhed, at de ikke er velkomne.
Nej, jeg tror faktisk ikke, at de vil komme i så store mængder.
Jeg tror det ikke.
Så lad os nu lige se.
Men jeg medgiver, at hvis der opstår et problem, så skal vi da tackle det.
Vi kan bare ikke tackle det med hr. Thulesen Dahls forslag.
Frode Sørensen (S), 2003-04-08:
Tvister på havets bund kan være komplicerede, så justitsministeren fremsætter forslag om, at Danmark indfører regler for Den Internationale Havretsdomstols afdeling for havbundstvister samt om på begrænset plan at kunne fuldbyrde domstolens afgørelser.
Det handler også om nogle typer af privatretlige sager
samt om voldgiftsprocedurer.
Forslaget skal i øvrigt ses i sammenhæng med og som følge af den ratifikation af FN's havretskonvention, udenrigsministeren har fremsat med B 75 i januar i år.
Ministeren skriver i sine bemærkninger til forslaget, at det formentlig kun vil være bestemmelser, som træder i kraft yderst sjældent, og tillige ses der ikke at være andet end juridiske konsekvenser af forslaget.
Socialdemokraterne kan derfor støtte forslaget som en del af Danmarks internationale engagement.
Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
Grunden til, at jeg gerne vil understrege dette ved andenbehandlingen, er, at hvis et flertal i Folketinget i dag beslutter, at et slagteforbud skal gennemføres, uanset hvor ubegrundet og overflødigt det synes at være, er det altså ikke helt ligegyldigt i forhold til det videre arbejde.
Vi har ikke hjemmel i dyreværnsloven til at indføre et forbud mod slagtning af højdrægtige produktionsdyr og heste, for dyreværnsloven skal som bekendt beskytte dyr mod bl.a. smerte, lidelse og væsentlig ulempe.
Men her har Det Veterinære Sundhedsråd jo udtalt, at fosteret ikke vil opleve smerte, lidelse eller væsentlig ulempe, og derfor kan dyreværnsloven ikke bruges som hjemmel til at udstede et forbud mod slagtning af disse dyr. Hertil kommer, at dyreværnsloven formentlig ikke omfatter beskyttelse af dyrefostre.
Det betyder, hvis et flertal vedtager dette beslutningsforslag, som det foreligger, at regeringen skal fremsætte et særligt lovforslag mod forbud mod slagtning af højdrægtige produktionsdyr og heste.
Det virker besynderligt, at vi skal til at udarbejde en særlov for at skabe hjemmel til at forbyde et forhold ....
Det ville være mærkeligt, at et udvalg, som er nedsat, og som bl.a. også vedrører ganske mange juridiske spørgsmål, ville være uden repræsentanter for Justitsministeriet.
Men jeg må fastholde, at såfremt der skal fremsættes forslag i Folketinget, så er det indenrigs- og sundhedsministeren, det hidrører under som ressortminister, og det må også fru Elisabeth Arnold have forståelse for.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-04-08:
Jeg vil bare være sikker på, at jeg ikke får nøjagtig de samme svar, som jeg nu har fået fra justitsministeren, når jeg spørger indenrigsministeren, nemlig at han så vil sige: Jamen altså, det må justitsministeren svare på, for det ved jeg ikke noget om.
Jeg vil bare gerne spørge, om justitsministeren har repræsentanter fra sit ministerium siddende i det udvalg, der skal undersøge dette forhold.
Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
Jeg vil sige, at det er en sag, som optager os meget i regeringen.
Vi bidrager så offensivt og aktivt, vi overhovedet kan, til, at det udvalgsarbejde kommer hurtigt i gang, og ikke mindst også, at udvalgsarbejdet bliver afsluttet så betids, at vi i næste folketingssamling kan fremlægge de nødvendige ændringer med henblik på, at der er flere mennesker, der tager ophold i udlandet, som kan bevare deres stemmeret.
Jeg medgiver fru Elisabeth Arnold, at der har været tale om en ganske lang proces.
Men som sagt har regeringen valgt at sige, at vi mener, det er væsentligt, at der også er folk udefra, som er kyndige på det her område, som bidrager med deres gode ideer til, hvor langt vi kan gå statsretligt uden at komme i konflikt med grundloven, men sådan, at personkredsen bliver udvidet sammenlignet med den personkreds, der er i dag.
Så svaret er altså, at processen er i gang, og at man forsøger at få gjort den færdig i løbet af 2003.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-04-08:
Men inden jeg gør det, vil jeg gerne lige citere fra et blad, der hedder Nyt Fra Danmark, som bliver sendt til alle udedanskere.
I nummeret, der gælder for marts-april måned, står der, jeg citerer: »På et regeringsmøde i februar blev det besluttet at sende hele spørgsmålet til granskning i et ekspertudvalg.
Der var endnu ikke ved redaktionens slutning udpeget medlemmer af udvalget.
Dets kommissorium var heller ikke endeligt fastlagt.« Jeg vil gerne spørge justitsministeren, om hun virkelig finder det tilfredsstillende, at et udvalg, man har besluttet nedsat i februar måned, end ikke har fået udpeget medlemmer eller fået fastlagt kommissorium?
Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
Nu vil jeg sige, at selve det udvalg, der skal sidde og komme med gode input til, hvordan et forslag kan udfærdiges, hører under indenrigs- og sundhedsministerens område.
Det er simpelt hen ikke ond vilje fra min side, for jeg kan bekræfte over for fru Elisabeth Arnold, at det er et tema, som levende interesserer mig.
Men jeg er simpelt hen ikke i stand til i dag at redegøre for på indenrigs- og sundhedsministerens vegne, præcis hvor langt det er, og hvornår udvalget holder møde næste gang.
Det kan jeg simpelt hen ikke svare på i dag i Folketingssalen, men det er jeg sikker på at indenrigs- og sundhedsministeren gerne svarer på, såfremt fru Elisabeth Arnold spørger.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-04-08:
Vi har alle sammen skrevet under på, at vi vil holde grundloven, så naturligvis skal det være inden for grundlovens rammer, alt andet ville jo være fuldstændig utænkeligt.
Det er vel også derfor, ministeren har kyndige folk til at sidde i sit eget ministerium og også har kontakt med folk fra andre ministerier.
Men jeg vil gerne spørge lidt mere sådan rent detaljeret til, hvordan det arbejde forgår.
Jeg har set, at der i begyndelsen af februar måned ville blive nedsat et udvalg, og jeg vil gerne høre, om det udvalg er i gang med arbejdet, eller om det blot var en erklæring om, at det ville blive nedsat.
Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
Ja, lige præcis stemmeret til udlandsdanskere er jo noget, der ressortmæssigt henhører under indenrigs- og sundhedsministeren.
Men jeg vil da gerne tilkendegive, fordi også Justitsministeriet har været involveret i arbejdet,
at der har været et tværministerielt forberedende arbejde beskæftiget med at se på, hvordan stemmeretten kunne udvides til en større personkreds end den, der i dag har stemmeret til valg i Danmark.
Regeringen gør det jo ud fra den meget klare målsætning, at det virker lidt besynderligt, at vi i Danmark i takt med internationaliseringen og det, at folk tager arbejde i udlandet i længere tid, har et regelsæt, der er så gammeldags, at folk fortaber retten til at udøve deres demokratiske ret, at stemme til valgene, såfremt man siger ja til et arbejde uden for landets grænser.
Jeg medgiver fru Elisabeth Arnold, at den her sag har været under behandling i ganske lang tid.
Regeringen er lige nu i færd med at foretage videre undersøgelser om sagen.
Og det, der er ved at blive undersøgt nu, er, hvor langt man kan gå inden for grundlovens rammer.
Men det skal altså være inden for grundlovens rammer.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-04-08:
Nu skal vi til noget helt andet.
Det vil muligvis være en lettelse for justitsministeren, men vi fortsætter jo også i Retsudvalget med de videre diskussioner om det her problem.
Jeg vil gerne spørge til noget helt andet, til en af justitsministerens gamle mærkesager, nemlig stemmeret til udedanskere.
Dengang ministeren var en omkringfarende og meget aktiv oppositionspolitiker, satte hun et arbejde i gang for at få udvidet stemmeretten for danskere, som var flyttet til udlandet for en kortere periode.
Det kom også ind i
regeringsgrundlaget, at man gerne vil have udvidet valgretten til alle danskere, som rejser ud, i hvert fald til 12 år mod nu 4 år.
Og man skulle også kigge på selve personkredsen.
Den skulle selvfølgelig udvides til at rumme mange flere end nu.
Så jeg vil gerne spørge nu, 1½ år efter at regeringen er tiltrådt: Hvornår kan vi vente at se resultater af det arbejde?