runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2004-04-13:
Jeg takker for svaret.
Jeg vil også komplimentere udenrigsministeren - jeg håber ikke, at det giver ham problemer - for at vove sig ind i det her, synes jeg, på en helt anderledes måde end den retorik, man nogle gange hører fra dem, der startede det her, nemlig nogle overvejelser om, hvad risici vi spiller om, bl.a. risikoen for at omdanne Irak til en islamisk fundamentalistisk stat.
Det er klart, at så melder det næste spørgsmål sig, nemlig: Var de anvendte midler så kloge - nu set i bagklogskabens meget klare lys?
Var det virkelig klogt i det lys at omdanne en stat, der vel var undertrykkende, vel var brutal, med risiko for at få endnu en islamisk fundamentalistisk stat i Mellemøsten, også når man husker Blix' bemærkninger.
Hvis man vejer fordele og ulemper mod hinanden, opvejer efter Hans Blix' vurdering ulemperne i den nuværende situation klart fordelene.
Deler udenrigsministeren Blix' vurdering?
Bendt Bendtsen (KF), 2004-04-13:
Jeg ved ikke, om jeg kan bibringe den her sag ret meget mere nyt.
Det gælder jo alene i den situation, at kommunen gerne vil give nogle beboere i et område mulighed for at købe deres egen bolig og boligafdelingen også siger ja til det; så er det korrekt, at hvis boligorganisationen modsætter sig det, så har den ikke afgørende indflydelse på salget.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-04-13:
Nu husker ministeren jo godt forløbet: Først bestiller ministeren - ministeren må korrigere mig, hvis jeg husker forkert - hos kammeradvokaten en redegørelse.
Den viser så, at det ikke kan lade sig gøre, det er i strid med grundloven.
Så opfinder ministeren en ny konstruktion, hvor han påstår, at nu ligger ejendomsretten hos afdelingen og ikke længere hos boligforeningen; så bestiller ministeren en ny redegørelse, og så får han så kammeradvokatens accept.
Det kender vi jo godt, og det er rigtigt, at ministeren har bestilt det hos kammeradvokaten, det kan han vist ikke komme bort fra, og derfor er det vel heller ikke helt forkert at kalde det et bestillingsarbejde.
Men så vil jeg godt bede ministeren besvare det elementære spørgsmål: Hvis en boligforening ikke vil acceptere salget og ikke vil gennemføre det, så vil ministeren jo gå ind og sætte boligforeningen under administration.
Er det så ikke korrekt, at så kan boligforeningen ikke længere gå til domstolene og forelægge spørgsmålet om ekspropriation?
Og så har statsmagten tromlet hen over den reelle og juridiske ejer, nemlig boligforeningen, som så ikke engang længere har nogen mulighed for at reagere imod det, fordi den er sat under administration.
Så kan ministeren da ikke fortænke mig i, at jeg bruger udtryk som magtbrynde, for så er det ren anvendelse af statsmagt tværs hen over grundloven.
Det bekymrer mig meget, at ministeren ikke er i stand til at imødegå min beskrivelse af, hvad der kommer til at ske.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-04-13:
Jeg håber, at hr. Keld Albrechtsen har fortalt sig, når han kommer med et postulat om, at det her er et bestillingsarbejde for ministeren ved kammeradvokaten.
Han insinuerer på den ene eller den anden måde, at man prøver på at vride nogle regler.
Det vil jeg gerne tage dyb afstand fra og sige
til hr. Keld Albrechtsen, at vi har 470.000 almene boliger i Danmark, og vi taler nu om et meget, meget lille antal boliger.
Og det med, at det skulle være magtbrynde, er jeg ganske, ganske uenig i. Jeg ved, at det her er en sag, som hr. Keld Albrechtsen går meget, meget op i.
Jeg er nødt til at sige til hr. Keld Albrechtsen, at vi har fremsat et lovforslag, og efter en konkret vurdering er det efter gældende regler, og jeg står selvfølgelig ved det, jeg har sagt i Folketinget.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-04-13:
Det, ministeren siger nu, er der jo desværre ikke rigtig noget nyt oplysning i, og det er heller ikke det, jeg egentlig spørger ministeren om, for vi ved godt, at kammeradvokaten har leveret sådan et stykke bestillingsarbejde til ministeren.
Men problemet opstår jo - og det stillede jeg også spørgsmål om og fik bekræftet - hvis der er en boligforening, som siger: Vi vil ikke være med til det her, vi finder det uforsvarligt at begynde at bortsælge vores boliger, vi har folk på venteliste til vores boliger, det er derfor vi har en boligforening, og så kan vi altså ikke gå ud og sælge disse lejligheder for næsen af dem, der står på ventelisten.
Så bekræftede ministeren jo, at så skal boligforeningen sættes under administration, for at tvangssalget kan gennemføres imod boligforeningens vilje, og så er der vel tale om, at ministeren gennemfører tvangssalget, uden at den pågældende boligforening har mulighed for at gå til domstolene og få indbragt spørgsmålet om ekspropriation
, og så har ministeren vel i virkeligheden kørt det her igennem, uden at de nuværende ejere, nemlig boligforeningen, kan få det prøvet ved domstolene. Jeg synes, ministeren er på vej ud i et juridisk morads, som alene handler om magtbrynde og ikke om respekt for grundloven.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-04-13:
Det er jo, som hr. Keld Albrechtsen også ved, jævnfør det fremsatte lovforslag, afdelingsmødet, dvs. lejerne i den pågældende afdeling, som bestemmer, om lejerne i afdelingen rent faktisk skal have mulighed for at købe deres bolig.
Jeg tror også, jeg sagde til hr. Keld Albrechtsen under førstebehandlingen af forslaget, at Justitsministeriet og kammeradvokaten har vurderet, at der ikke er tale om ekspropriation.
Det må jeg forholde mig til som minister og som ansvarlig for den lovgivning, som fremlægges.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-04-13:
Jeg stiller spørgsmål i dag til økonomi- og erhvervsministeren, fordi jeg jo har siddet og gransket meget nøje, hvad der blev sagt under debatten forleden her i Folketingssalen om ministerens lovforslag om salg af almene boliger vedrørende spørgsmålet om forholdet til grundloven.
Der sagde ministeren under debatten, »at hr. Keld Albrechtsen ikke er kronjurist, jeg er ikke kronjurist«, og begge dele er jo rigtigt; hverken ministeren eller jeg er kronjurister, men ministeren har ikke desto mindre fremsat et lovforslag, der baserer sig på den antagelse, at alt er i orden i forhold til grundloven, at man godt kan tvinge en boligforening til at sælge ud af sine lejligheder, uden at det kommer i konflikt med grundloven.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren, når nu ministeren og jeg er enige om, at ingen af os er eksperter nok til at kunne afgøre det spørgsmål, om det så faktisk ikke var rimeligt, at vi mødtes omkring at få nedsat en uvildig kommission, som kunne beskrive hele det juridiske problem, som kommer til at opstå, hvis der gennemføres bortsalg af almene boliger.
Det vil altså sige, at så er ministeren derude, hvor han siger, at boligorganisationen/boligforeningen så simpelt hen bare bliver sat ud af spillet.
Jeg vil godt have ministeren til at bekræfte, om jeg har forstået det rigtigt: Hvis de modsætter sig, selv om de reelt jo er ejerne og der står i loven, at de skal foretage salget, hvis det bliver besluttet på et beboermøde, og de så siger, at det vil de ikke, så bliver de sat under administration.
Er der så nogen, der vil kunne indbringe det for en domstol?
Nej, hr. minister, det er der ikke.
Dermed har ministeren ved hjælp af sin lov, som efter min påstand strider imod grundloven, ophævet muligheden for at få dette her afprøvet ved domstolene.
Og det er da efter min mening den værste form for grundlovskrænkelse, man kan foretage, hvis man foretager en grundlovskrænkelse og så oven i købet bagefter forhindrer, at den kan indbringes for domstolene.
Jeg håber altså ikke, at ministeren i ramme alvor kan mene, at sådan skal den her sag køres, men det var desværre det, der fremstod som indtrykket efter folketingsdebatten.
Jeg havde håbet, at det så havde kunnet blive afklaret positivt her i dag i spørgetimen, at det trods alt ikke var det, ministeren havde haft til hensigt.
Men desværre er det jo kun blevet gjort fuldstændig krystalklart her i spørgetimen og besvarelsen i dag, at det var lige præcis det, ministeren havde til hensigt: ...
Per Stig Møller (KF), 2004-04-13:
Jeg har helt tilfældigt Hans Blix' bog her, og nederst på side 310 skriver han: »Dengang kunne ingen - og heller ikke FN-inspektørerne og jeg selv - garantere, at Irak var uden masseødelæggelsesvåben. Kunne man have påstået, at denne usikkerhed var utålelig og måtte bringes ud af verden ved væbnet aktion?
Det kunne
Nu skal vi ikke tage den op igen, men han siger altså: Kunne man sige, at denne usikkerhed var utålelig?
Altså at man skulle have anvendt andre midler.
Denne usikkerhed var altså utålelig.
For det tredje var han altså en latent risiko for sine omgivelser - det er den usikkerhed, Hans Blix taler om - fordi man jo ikke vidste, hvad han rådede over, og havde man ikke fået afsløret, at han ikke rådede over noget, så ville man jo stadig væk tro eller frygte, at han havde dem. Jeg tror faktisk, at hvis det hele var løbet ud i sandet i fjor, så var Saddam Hussein blevet en meget, meget stor risiko.
For det første ville han vide, at der ikke kunne samles en alliance igen.
For det andet ville han dermed have kunnet slå hårdere ned på de oppositionelle kræfter, kurdere og shiitter, som han havde slået ned på før, og de ville være endnu mere håbløst stillet, for de vil vide, at der ikke ville kunne komme nogen hjælp til dem.
For det tredje ville nabolandene, ikke mindst Kuwait, jo leve i evig frygt for ham, for han kunne jo bare rømme sig, og så ville man tro, der lå en fare bagved. Så jeg tror stadig væk, det var rigtigt at få standset Saddam Husseins styre.
Jeg tror også stadig væk, at det største flertal af den irakiske befolkning er enig i det og nu ikke har frygt for alle hans terroristiske angreb på civilbefolkningen, som han jo udøvede mod enkeltpersoner og mod grupper hele tiden.
Så det tror jeg stadig væk.
Til sidst, hr. formand, mener jeg, jævnfør mit tidligere svar, at den usikkerhed og de ubehagelige begivenheder, vi oplever, ville være kommet, uanset hvordan han var blevet væltet, hvis han var blevet væltet til gavn for et demokratisk styre, for det er det, de vil forhindre.
Villy Søvndal (SF), 2004-04-13:
Problemet, som jeg synes udenrigsministeren også meget fair gør rede for, er jo, at situationen ikke er i aftagende; den er i en dramatisk eskalering i de her dage.
Det er altså ikke sådan, at situationen bevæger sig mod noget bedre, den bevæger sig dag for dag i øjeblikket mod noget, der er værre. Jeg synes, udenrigsministeren meget rigtigt gjorde opmærksom på, at op mod dagen for magtudredningen må man forvente, at den her tendens vil stige,
det har udenrigsministeren selv forudset.
Det vil sige, at de næste knap 3 måneder vil vi se den her situation, som i dag er brutal, blive skærpet yderligere.
De fremmede er på vej ud, men selv det danske Udenrigsministerium opfordrede i går aftes i en af nyhedsudsendelserne danskere til at komme ud. Det vil altså sige, at der ikke er nogen udsigt til det, udenrigsministeren sagde kunne være løsningen, nemlig økonomisk fremgang; det går stik modsat.
Så vil jeg stadig væk spørge udenrigsministeren, der dog trods alt tror og ikke ved: Med 700 dræbte irakere på 1 uge, med 17.000 dræbte irakere i alt, med udsigt til - også med Blix' ord - at der kunne findes en anden løsning,
var det her så virkelig prisen værd?
Ja, det kan jo godt være, at vi ender der.
Men det er jo klart, at når der er stor afstand mellem partier, så er kravene til, at man bøjer sig mod hinanden, større. Jeg forstår stadig væk ikke forsvarsministerens måde at udvælge på.
Han siger, at S og R muligvis har givet udtryk for ...
Nej, de har ikke muligvis givet udtryk for, at de var imod hjemmeværnet og værnepligten.
De har sagt, de gerne ville have begge ting afskaffet.
Og så synes jeg, at forsvarsministeren, hver gang han kommer med nogle eksempler, der så ikke rigtig holder, når vi kommer ind i argumentationen, så finder et nyt argument.
Jeg må sige, at det der med tilstedeværelsen i Irak er nyt.
Det har jeg ikke hørt før.
Er det ikke sådan, at når man forhandler, så undersøger man, i hvor høj grad man kan nå hinanden?
Det, jeg synes er underligt i ministerens forhandlingsfacon, er, at han starter med konklusionen, så vi aldrig når at få afprøvet, hvor langt vi kunne nå hinanden i en forhandling.
Svend Aage Jensby (V), 2004-04-13:
Ja, det kan muligvis være, at Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre har tilkendegivet nogle holdninger om værnepligten. Men jeg er fortsat optimist på det område med henblik på at opnå enighed med regeringen.
Under den debat, vi havde, jeg tror, det var i april måned sidste år og senere på året sidste år, tilkendegav hr. Søvndal som sin opfattelse, at man egentlig helst så NATO afviklet.
Det er et andet eksemplet på så dybe forskelle, der er i vores holdninger, at det må indgå i mine overvejelser.
Så ikke alene på nogle konkrete områder, men helt generelt udenrigspolitisk tror jeg, der er for meget, der skiller os ad.
Villy Søvndal (SF), 2004-04-13:
Jeg synes næsten, det er et forstærkende element, at det ikke engang er en forglemmelse, det kunne man trods alt have tilgivet, kan man sige, men at det åbenbart er en bevidst handling, der sker.
Og så synes jeg, forsvarsministerens argumentation er besynderlig.
Han nævner, at SF jo ikke er tilhænger af værnepligten og hjemmeværnet, og det er rigtigt.
Det vil jeg godt sige, at det har vi givet udtryk for.
Men så undrer det mig, at andre partier, der har givet udtryk for det samme, var inviteret.
Jeg vil bare bede forsvarsministeren bekræfte, at Socialdemokraterne og De Radikale som udgangspunkt heller ikke ønsker værnepligten fortsat, at de også ønsker at reducere hjemmeværnet langt, langt mere dramatisk end det, der foreligger.
Og så igen mit spørgsmål: Hvordan kan det være, at forsvarsministeren sådan diskriminerer mellem partierne?
Det er ikke, fordi vi ikke får kaffe et andet sted i SF i eftermiddag.
Det skal vi nok leve med.
Men hvordan kan det være, at nogle partier bliver udsat for en diskrimination, som andre partier ikke bliver udsat for?
Det vil jeg godt vide sådan til en anden gang.
Svend Aage Jensby (V), 2004-04-13:
Det er ingen forglemmelse.
Det er helt bevidst.
Jeg har haft den fornøjelse at møde hr. Søvndal ved flere forhandlinger og herunder fået klare tilkendegivelser om, at man for det første ønsker at afskaffe værnepligten, at man stort set også ønsker at nedlægge hjemmeværnet, at man ønsker en reduktion af budgettet svarende til det beløb, som ubådene er sat til. På det grundlag mener jeg ikke, der p.t. er anledning
til at føre forhandlinger.
Skulle situationen ændre sig, så skal hr. Villy Søvndal selvfølgelig nok få en indbydelse.
Villy Søvndal (SF), 2004-04-13:
Ja, jeg vil jo ikke bruge ministrenes tid som boksebold imod et andet politisk parti.
Det synes jeg man har andre rige lejligheder til, så jeg vil gå direkte til forsvarsministeren.
Jeg fik en overraskelse, da jeg hørte middagsradioavisen.
Da hørte jeg, at der var forsvarsforhandlinger i gang i dag, og det, jeg tænkte på, var, at det var da underligt, at vi så ikke var inviteret, for vi har været ovre til forhandlinger fra SF's side.
Det, der slog mig først, var, at det givetvis var en forglemmelse, og det synes jeg man skal udvise forståelse for.
Det er jo en travl hverdag, og der er mange ting med fly og sådan noget. Så min første tanke var, at det har forsvarsministeren formentlig glemt.
Per Stig Møller (KF), 2004-04-13:
Ja, igen vil jeg ikke gå i diskussion med hr. Jesper Langballe om venstrefløjen.
Den diskussion må hr. Jesper Langballe selv tage med venstrefløjen. Jeg har også tidligere sagt her fra Folketingets talerstol, at de, der demonstrerede imod krigen, var med til at fremkalde den, fordi de gav Saddam Hussein den fornemmelse, at demonstrationerne ville få det resultat med sig, at han ikke fik den krig, og derfor afleverede han ikke beviserne på, at han ikke havde noget, eller at han havde noget.
Og det er jo faktisk også et argument, som Hans Blix - jeg har læst den i påsken, og det er derfor, jeg har taget den med - er inde på.
Måske orienterede hans løjtnanter ham
Måske troede han, at hvis han gav sit samarbejde med inspektørerne endnu et lille nøk, ville verdensopinionen forhindre væbnet aktion imod ham. Han har jo tidligere læst forkert.
Det gjorde han også omkring Kuwait i 1990.
Og jeg tror, at en af grundene til, at han ikke kom frem for at beskytte sig mod krigen, da man fik den, ved at sige, at han ikke har noget, og bevise, at han ikke havde noget, bevise, at det var ødelagt - de beviser kom jo ikke - bl.a. var, at han troede, at det nok ikke blev til noget.
Og hvad der så ville være sket, har jeg svaret på ved tidligere spørgsmål.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jesper Langballe (DF), 2004-04-13:
Jeg vil slutte denne runde med den konklusion, som helt er min egen, og som jeg ikke vil prøve at forpligte udenrigsministeren på, at hvad enten det nu er bevidst eller, hvad jeg sådan set tror, ren udenrigspolitisk naivitet, så er det sådan, at den danske venstrefløj, ligesom så mange andre vestlige venstrefløje, i virkeligheden har gået og går terroristernes ærinde ved den stadige hetz mod den amerikanske præsident, mod hele krigsbeslutningen og ønsket om at trække tropperne hjem, og jo mere de gør det, jo værre ser det ud i Irak.
Man kan i og for sig godt sige, at jo mere udsigtsløst det ser ud, jo mere går man jo terroristernes ærinde ved den argumentation.
Per Stig Møller (KF), 2004-04-13:
Jeg synes, at hr. Jesper Langballe selv skal tage debatten med venstrefløjen.
Den sidder lige dér til venstre for mig.
Jeg vil godt sige noget om det andet med at trække sig, og jeg vil godt udvikle den tankegang: Den nye spanske regering besluttede at trække sig.
Det havde den nu sagt et helt år at den ville, hvis den vandt valget, så det var ikke en følge af bomberne.
Det skal lige slås fast for den spanske regerings skyld.
Men så synes jeg, at det, efter at de traf den beslutning og offentliggjorde den, er tankevækkende, at der i sidste uge blev fundet en bombe på banelegemet i Madrid.
Der skulle den jo ikke have ligget, hvis man skulle have givet dem en gevinst for at trække sig, hvilket understreger, at man får intet ud af blødhed mod totalitære bevægelser.
Man får bare mere, fordi man er blevet blød.
Jesper Langballe (DF), 2004-04-13:
Jeg takker udenrigsministeren for det klare svar med yderst relevante historiske analogier.
Jeg kunne godt tænke mig at føre det spørgsmål over på den politiske debat her i Danmark i al almindelighed.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge udenrigsministeren om hans nuancerede vurdering af det spørgsmål.
Per Stig Møller (KF), 2004-04-13:
Det er jeg ganske enig med spørgeren i.
Regeringen har jo udtrykt, og jeg har udtrykt det meget klart før påske, at man præcis ikke kunne trække sig tilbage, for FN har bedt omverdenen om at gå ind; og det vil sige, at hvis man trækker sig tilbage, så blæser man for det første på FN, og for det andet blæser man også på irakernes mulighed for at få den tilværelse, som de fleste af dem gerne vil have.
Og derfor ville det være at bøje sig for Al-Qaeda og give Al-Qaeda opskriften på, hvordan man skal tyrannisere og kujonere Vesten.
Afghanistan må heller ikke mislykkes.
Derfor har regeringen jo også hele tiden stået fast i Afghanistanpolitikken. Al-Qaeda har jo brugt udtrykket - det var ikke Al-Qaeda, der brugte det, jeg tror, det var bin Laden - at vi vesterlændinge elsker livet og de elsker døden.
Det er jo det samme, som falangisterne sagde i 1930'erne: Længe leve døden, viva la muerte. Det må ikke lykkes den slags kræfter at forhindre dem, som arbejder for et fredeligt og frit liv, i at nå resultatet, for så har man faktisk givet dem opskriften.
Så skal man bare skræmme os og skræmme os og skræmme os, og så kan man rykke længere og længere frem på banen, og jo værre bliver det, for jo mere undertrykkelse kan de skabe. Læren af det tyvende århundrede, vil jeg godt sige her,
med deres to totalitarismer - og her taler jeg om islamismen, ikke islam, men islam som et totalitarisme - med nazismen og kommunismen, var jo, at giver man dem plads til at løbe, fordi man siger, at det ikke er så alvorligt og de ikke er så mange, så løber de meget langt, og de bliver mange undervejs, fordi de skræmmer og tyranniserer og kujonerer folk til at følge dem.
Og så bliver regningen, når man endelig skal stoppe dem længere henne ad vejen, meget større.
Det er derfor, man ikke skal løbe derfra.
Man skal fuldføre opgaven, ellers bliver regningen meget større senere.
Jesper Langballe (DF), 2004-04-13:
Det er tidligere blevet slået fast, hvad der formentlig ikke kan være mere end én mening om her i Tinget, nemlig at det for tiden ser meget, meget slemt ud i Irak.
Hvorvidt det var til at forudse, ved jeg ikke.
Der kan jo være mere end én mening om, hvor enkelt det er at demokratisere et muslimsk land.
Det er egentlig ikke det, jeg vil spørge udenrigsministeren om.
Jeg vil spørge: Er udenrigsministeren enig med mig i, at den beslutning, som den nye spanske regering traf, var en katastrofal beslutning? Den nye regering har hele tiden været imod krigen, og det er fair nok, men man kunne have sagt: Jamen altså det har vi været, og det er vi, men nu laver vi et beslutningsmoratorium, for det må ikke kunne siges, at terroristerne, Al-Qaeda, har vundet det spanske valg.
Når hr. Villy Søvndal spørger: Var det prisen værd, så ligger der jo også i det: Skulle vi ikke tænke på at trække tropperne tilbage?
Er udenrigsministeren enig med mig i, at det lige nu ville være den mest katastrofale beslutning overhovedet?
Det ville være fejhedens triumf, det ville være en ren sejr til Al-Qaeda.
Per Stig Møller (KF), 2004-04-13:
Jeg skal få undersøgt den domstolskendelse.
Det er, hvad jeg kan håbe på at få noget ud af, inden vi skal starte igen om et par timer.
Det andet spørgsmål skal jo rettes til
integrationsministeren
Ifølge de oplysninger, jeg har, er der ikke nogen væsensforskel i behandlingen fra i år i forhold til tidligere.
Men det er jo altså et spørgsmål, man skal drøfte med integrationsministeren.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Margrete Auken (SF), 2004-04-13:
Vi har jo lidt fortvivlende erfaringer med den strategi, der hedder, at man udtaler sig skarpt imod Rusland, og så ser vi sådan set ikke ret mange andre resultater, end at det bliver værre og værre, fordi russerne åbenbart ikke tager det
synderlig alvorligt med skarpe udtalelser.
Resten må vi tage i eftermiddag, når vi har debatten om Tjetjenien, men det, jeg godt vil benytte lejligheden til at spørge om nu, er, om ministeren også, eventuelt inden vi skal have vores debat, kan nå at få bekræftet, at Danmark er begyndt at sende tjetjeniske flygtninge tilbage, for nu begynder det at blive fuldstændig fortvivlet.
Man lukker kontoret i Rusland for Dansk Flygtningehjælp, der er ikke adgang for humanitære organisationer og journalister
til Tjetjenien, og hvis Danmark så ligefrem lægger sig fladt ned over for de russiske myndigheders påstand om, at alt går godt, samtidig med at man har lukket for informationskilderne, så er vi i en elendig situation. Jeg ved godt, at ministeren ser ud, som om han også først nu har hørt det om flygtningene, men det står i hvert fald i Politiken i dag.
Men vil ministeren love, at vi kan få lidt klar besked om det også i løbet af i dag?
Per Stig Møller (KF), 2004-04-13:
EU's tekst til Menneskerettighedskommissionen, som fru Margrete Auken nævnte, er jo en meget kraftig og stærk tekst, og den er jo så også grundlag for de drøftelser, der er mellem EU og Rusland, for det er jo den opfattelse, EU har af Tjetjenienkonflikten.
Det er en meget stærk tekst omkring menneskerettighedssituationen i Tjetjenien.
Nu skal vi jo drøfte det senere i dag.
Men vi har hele tiden holdt det på dagsordenen.
Denne her oplysning skal jeg, hvis jeg kan få den verificeret i dagens løb, også sørge for, at det irske formandskab har inden mødet i morgen.
Men vi har hele tiden holdt det på dagsordenen.
Da Tjetjenienkonflikten var gledet ud af dagsordenen i EU, fik vi under vores formandsperiode sat den på dagsordenen igen.
Så vi holder fast i det.