Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-27:
Hr. Jan Petersen har jo ret, når han siger, at det forslag, Dansk Folkeparti har fremsat, sådan set kun udsætter eventuelle problemer i op til 7 år, og så står vi til den tid uforberedte og skal til at gøre de samme overvejelser, som vi diskuterer her i dag i forbindelse med den aftale, regeringen har indgået med en række partier.
Derfor er Dansk Folkepartis forslag ikke en løsning på problemerne.
Dertil kommer, at det er i strid med de løfter, som
Danmark med støtte fra de allerfleste partier i Folketinget har givet ansøgerlandene.
De løfter er Danmark selvfølgelig nødt til at stå ved.
Dansk Folkepartis forslag er ingen løsning, og det er i strid med Danmarks internationale forpligtelser.
Det plejer heller ikke at bekymre
Dansk Folkeparti, men sådan er tingene.
Når det så er sagt, er vi altså også fra Enhedslistens side betænkelige ved dele af den aftale, som et stort flertal af partierne her i Folketinget har indgået.
Når vi er betænkelige, er det, fordi den situation, der er i EU i dag med euroen, fungerer meget dårligt, og det kan betyde en kvælning af de nye landes økonomi.
Det vil næppe være tilfældet for de mindre ansøgerlande, der bliver medlemmer fra maj.
Det kan altså godt komme til at betyde, at deres økonomi vil komme til at bevæge sig baglæns i de førstkommende år, og det kan selvfølgelig føre til, at nogle af dem, der bor i de lande, vil se sig om efter andre muligheder for at få arbejde.
Det kan man ikke udelukke.
Derfor er jeg desværre ikke helt så optimistisk med hensyn til udviklingen i de nye lande, som ministeren og andre ordførere var.
Det forudsætter i hvert fald, at disse euroregler skal laves fuldstændig om, ellers går det galt i disse lande.
Det, vi er betænkelige ved i forbindelse med aftalen, som er indgået mellem regeringen og en række partier, er ikke registreringen af de arbejdsforhold, som indgås.
Det synes vi er godt.
Vi synes, det er godt, at der bliver gjort en indsats mod illegalt arbejde, og vi synes, det er godt, at der på den måde lægges op til at håndhæve overenskomsterne.
Men det, vi er betænkelige ved, er, at mennesker, der fyres, står fuldstændig uden rettigheder.
Det er nu altså sådan, at folk, der ved, at de ingen rettigheder har, hvis de bliver fyret, står svagere over for arbejdsgiveren, end lønmodtagere i almindelighed gør.
Derfor er der altså betænkelige sider
ved den aftale.
Vi får et todelt arbejdsmarked, hvor der vil være nogle, der har rettigheder, hvis de bliver fyret, og nogle, der ikke har rettigheder, hvis de bliver fyret, og det giver altså en forskel i forhold til arbejdsgiveren.
De, der ved, at de ingen rettigheder har, i det øjeblik de bliver fyret, står altså ikke så stærkt.
Derfor er aftalen ikke for nu at sige det mildt på topniveau set ud fra et fagligt synspunkt.
Det er den altså ikke.
Det er muligt, at Socialdemokratiet og SF har gode grunde til at indgå den.
Det kan være, de har tænkt, at ellers vil det hele blive uendelig meget værre og så hellere indgå en aftale, der er nogle problemer i, end slet ikke have en aftale, og regeringen så bare lavede noget, der helt underminerede danske overenskomster.
Jeg ved ikke, om det er sådanne taktiske overvejelser, der har ført Socialdemokratiet og SF ind i aftalen, men helt pyntelig på alle punkter er den altså ikke, og den kan godt føre til, at der kommer arbejdskraft til Danmark, som vil blive udnyttet af visse typer af de kyniske arbejdsgivere på det danske arbejdsmarked, som vi jo desværre ved der er.