runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Vi kan godt være enige om, at det har mindre samfundsmæssige konsekvenser, hvis der drikkes guldbajere ved roret på en sejlbåd, men jeg synes bare ikke, ministeren besvarer spørgsmålet.
Men så har jeg et andet spørgsmål, og det er det helt principielle: Synes ministeren, det er i orden, at disse plimsollere, som jeg var inde på - det er heldigvis meget få, men det er jo også dem, det kan gå så gruelig galt med - bare kan sejle igennem uden lods?
ministeren: Hvordan kunne det ske, uden at ministeren havde sendt en lods derud? Jamen jeg spørger bare, for vi ved jo alle sammen, at hvis de nuværende tilstande fortsætter, er det kun et spørgsmål om tid, inden der er en af de der plimsollere, der forulykker i den sydlige del af Storebælt, hvor der er størst risiko, det ved ministeren jo godt.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-05-27:
Som jeg tilkendegav over for hr. Jørn Dohrmann, så vil regeringen godt se på en promillegrænse, når man taler om den erhvervsmæssige del.
Det, jeg sagde at vi havde afvist ved tidligere behandlinger her i Folketinget, var, når der var tale om fritidssejlere.
Så jeg er enig med hr. Keld Albrechtsen i, at vi ikke skal have berusede skibsførere op igennem Storebælt.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-05-27:
Det skal være sådan, at kommunerne kan lave deres erhvervspolitik, og de kan lave deres forebyggelsespolitik, og fra kommune til kommune er det sikkert forskelligt, hvad det er for en opgave, man har at varetage.
Der er sikkert kommuner, hvor der ikke er nogen særlige turismehensyn og kongreshensyn osv., hvor man kan anlægge en bestemt linje, og så er der kommuner, som jo også har et turisme- og kongreshensyn, hvor man så må lægge en linje, som både giver beskæftigelse, og som også fører en forebyggende politik.
Vi ser ikke nogen modsætning mellem de to ting.
Det skal bare være op til kommunerne at afgøre, hvilke former for instrumenter de vil bruge.
Vi må vende os kraftigt imod, at kommunestyret bliver sat ud af funktion som i Kristendemokraternes forslag, og at det bliver overladt til nogle, der ikke er folkevalgte, at afgøre de her sager.
Jann Sjursen (KD), 2004-05-27:
Regeringen har f.eks. foreslået, at man skal hæve aldersgrænsen fra 15 til 16 år for, hvornår man må købe alkohol i butikker.
Er det så ikke et udtryk for, at alkoholproblemernes omfang i vort land bl.a. også har noget at gøre med tilgængelighed af alkohol?
Er det totalt ligegyldigt, hvor billigt alkohol er i vort land; hvor nemt det er at få fat i det i forhold til, hvilke problemer alkohol kan skabe?
Det må man jo nærmest tro på baggrund af det, hr. Flemming Oppfeldt siger.
Vi har en kasse, der hedder bevillinger.
De skal helst være så liberale som muligt, må man forstå.
Og så har vi en kasse, der hedder sociale problemer, og der tager vi så det, der går galt.
Det er da betontænkning, så det gør noget, vil jeg sige til hr. Flemming Oppfeldt, hvor man på alle andre områder prøver at sammentænke indsatserne, så der bliver bare nogenlunde fornuft bag tingene.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-05-27:
For det første vil jeg sige, at vi ikke vil være med til at pålægge kommunerne, at de skal oprette et nævn, hvor det i dag er frivilligt for dem at have et sådant nævn.
Og det fungerer jo.
Den forebyggende politik skal kommunerne varetage.
Det er en interessant dagsorden.
Men den kan lige så godt blive varetaget eksempelvis af socialudvalget, som jo meget bedre kan gribe den dagsorden, der ligger i det her. Det skal være sådan, at når borgerne ansøger om et eller andet et sted, så skal de kende til, hvad formålet med dette sted er.
De skal kende den dagsorden, som man har, og ikke lige pludselig få et usagligt afslag.
Jann Sjursen (KD), 2004-05-27:
Det var jo klar liberal tale fra hr. Flemming Oppfeldt på Venstres vegne.
Der var tale om tvang i det her forslag.
Man må jo gå ud fra, at Venstre sådan set mener, at man overhovedet ikke skal pålægge kommunerne at nedsætte nogen som helst råd eller nævn eller udvalg overhovedet, for det er jo tvang.
Er det Venstres principielle holdning, at vi bare skal beslutte os for, at vi skal have kommuner, og så må de i øvrigt selv bestemme, hvad de vil?
For så gad jeg nok se konsekvenserne af det, hvis man skal gennemføre det synspunkt helt konsekvent, så det ikke kun skal gælde på det her område, der vedrører forebyggelse.
Det var det ene spørgsmål.
Det andet er, om det virkelig er Venstres mening, at når man skal se på alkoholbevillinger, skal man stort set bare tænke på, om vi nu kan fremme turismen i vores by eller salget af alkohol og dermed også antallet af arbejdspladser?
Er det ikke meget naturligt, at man prøver at se på bevillinger også ud fra andre synsvinkler end blot det, at det gælder om at sælge mest muligt øl og dermed skabe
flest mulige arbejdspladser og måske fremme turismen, hvis man tror, at det er alkohol, der fremmer turismen?
Er det ikke et ekstremt snæversyn, hr. Flemming Oppfeldt dybest set lægger for dagen med de holdninger, vi her har hørt?
Flemming Oppfeldt (V), 2004-05-27:
Må jeg sige med det samme: Det forslag finder Venstre, om jeg så må sige, som værende en farlig cocktail af socialpolitik og erhvervspolitik.
Der kan hurtigt herske uklarhed om, hvad det er for en dagsorden, et sådant nævn skal varetage.
Erhvervspolitisk kan kommunen jo have et hensyn til beskæftigelsen, når den uddeler bevillinger, eksempelvis hvis kommunen er turistmagnet eller kongresby.
Her er der store jobmæssige interesser på spil.
Derfor må der ikke være uklarhed om, at den myndighed, der behandler ansøgninger om bevillinger, skal kunne gøre det på et objektivt grundlag.
Myndigheden skal være uhildet.
Hvis vi nu tager den praktiske verden, f.eks. Tivoli i København, hvordan skal et forebyggende bevillingsnævn handle anderledes, når der tildeles bevillinger?
Er konsekvensen, at der skal være færre bevillinger i Tivoli?
Er konsekvensen, at der ikke må være udendørs servering på en sommerdag?
Det kan jo være, at et forebyggende nævn vil sige, at et barn tager skade af at se voksne vederkvæge sig med en kold fadøl på en varm sommerdag.
Er konsekvensen, at beværtninger skal uddele brochurer om alkohol, f.eks. hver gang man bestiller en genstand?
Hvad er det egentlig, forslagsstillerne vil?
Så er der et andet problem med forslaget.
Så vidt jeg kan tælle, kommer der kun to folkevalgte medlemmer med i et nævn, som består af 12 medlemmer, kun to folkevalgte.
Resten vil være eksperter eller ligefrem lobbyister fra afholdsbevægelsen.
Hvordan bliver den almindelige borger repræsenteret i et sådant nævn?
Nævnet er jo grundlæggende udemokratisk, og Venstre må vende sig mod, at vi bruger loven til at sætte nærdemokratiet ud af funktion.
I nogle kommuner kan der sikkert trænges til en opstramning af bevillingssystemet.
Kommunerne har i dag faktisk de redskaber, der skal til for at ændre disse forhold.
Bevillinger kan gøres betingede af en vis orden, og kommunerne kan i dag frit regulere lukketiden.
Det er også op til kommunerne at nedsætte et bevillingsnævn, hvis de har lyst til det.
Venstre har ikke noget imod, at man nedsætter bevillingsnævn, naturligvis ikke, og man kan også eksperimentere med det forebyggende, men vi er bare modstandere af den tvang, der ligger i det her forslag.
Endelig vil jeg fremhæve, at vi her i Folketinget jo har strammet op, og det har erhvervsministeren også været inde
Vi har strammet op på bevillingerne, vi har øget straffen for misligholdelse af bevillingen, vi har sat alderen op til 16 år for unges køb af alkohol, vi har forbudt private fester
for unge på diskoteker, og vi får snart en forbedring af hele dørmandsindsatsen, således at det foregår på et endnu mere reguleret niveau. Så Venstres holdning er klar: Kristendemokraternes forslag er udemokratisk, det er formynderisk over for kommunerne, det har en uklar dagsorden, og vi har netop gennemført noget, der er bedre, som vi synes lige skal have en chance for at virke, før vi kommer med flere regler.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-05-27:
Der er jo ingen tvivl om, at mere fokus på den her problemstilling gør, at der måske ydes en bedre indsats i kommunerne.
Det er jo også i høj grad et socialt problem ud over det her.
Hr. Jann Sjursen henviser til Politimesterforeningens rapport og begrundelsen omkring de obligatoriske nævn.
Til det kan jeg sige, at efter udgivelsen af denne rapport drøftede Erhvervsministeriet og Justitsministeriet Politimesterforeningens rapport, og man kom frem til, at alternativet kunne være, at politiet gjorde særlig meget ud af at belyse de sager, hvor der ikke er bevillingsnævn involveret, og det vil altså sige de sager, hvor bevillingsansøgninger behandles af kommunalbestyrelsen.
Jann Sjursen (KD), 2004-05-27:
Men det sker jo ikke.
Vi har en anbefaling fra bl.a. Politimesterforeningen fra 1998, som foreslår, at man gør bevillingsnævn obligatoriske - altså ikke den brede kontekst, som vi har, men alligevel.
Det foreslår Politimesterforeningen i 1998.
I 2002 kommer Kornumrapporten frem, som også påpeger nogle problemer.
Vi har så også endelig undersøgelsen fra Videnscenter for Alkohol, som siger, at det altså ikke står
så godt til med den kommunale indsats.
Derfor synes jeg sådan set, at det er relevant nok at spørge ministeren, som jeg gjorde før, om regeringen i virkeligheden finder, at det her foregår godt nok, og om vi bare skal sige, at o.k. det er så det, og at vi ikke vil bureaukratisere.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-05-27:
Baggrunden for dette forslag er ganske alvorlig, nemlig stigningen i den danske ungdoms indtagelse af alkohol.
Fra Socialdemokraternes side har vi derfor stor sympati for forslagsstillernes hensigt, som er at kæde det forebyggende arbejde sammen med udstedelse af alkoholbevillinger.
Ideen med et forebyggelses- og bevillingsnævn er ikke ny.
Allerede tilbage i 1991 pålagde Socialdemokraterne, SF og Kristeligt Folkeparti den daværende borgerlige regering at fremsætte forslag om et forebyggelses- og bevillingsnævn.
Imidlertid strandede planerne på grund af uenighed om finansieringen, og den daværende sundhedsminister fru Ester Larsen fra Venstre var imod, men også kommuner og amter havde svært ved at finde pengene til det.
Nu er bekymringen om ungdommens alkoholforbrug blusset
op igen, og ikke mindst nedsættelsen af spiritusafgifterne er en af forklaringerne.
I motivationen for forslaget kan man bl.a. læse om de gode erfaringer, som er gjort i Ikast Kommune.
Her har man nedsat et forebyggelses- og bevillingsnævn, men det, man også skal lægge mærke til, er, at man også har barslet med en alkoholpolitisk handleplan for kommunen.
Det vil altså sige, at man ikke her kommer i den situation, at man skal stå og vurdere, om det nu er klogt at gøre det ene eller gøre det andet, men at man netop har lagt en virkelig handleplan herfor.
Målet for dem er at ændre ikke alene alkoholvaner blandt unge, men også den alkoholkultur, som findes i de miljøer, som ungdommen færdes i.
Sammenkædningen af udstedelsen af alkoholbevillinger og indsatsen med forebyggelse har resulteret i en meget striks kurs.
Det samme gælder politikken inden for klub- og foreningslivet, hvor målet er en større ansvarlighed over for de unge.
Det er jo netop den markedsførering, som Ekstra Bladets berømte vodkaklovnereklame spiller på, og i virkelighedens verden er alkoholsodavand, alkoholis og alkoholslik på vej ind i handelen rettet mod de helt unge forbrugere.
Socialdemokraterne vil gerne medvirke til at tage den debat om forebyggelses- og bevillingsnævn, men det er klart, at den konkrete udformning er noget, vi skal overveje meget grundigt og i tæt dialog med de myndigheder, som arbejder med forebyggelse til daglig.
Det skal også ses i sammenhæng med de eksisterende initiativer, som er taget både her i Folketinget og ude i kommunerne.
Vi vil altså gerne være med til at se på de erfaringer, som man har gjort, og også de erfaringer, man har gjort i Ikast og andre steder.
Som forslaget ligger, ønsker vi fra Socialdemokraternes side ikke at lægge os fast på en meget konkret model som den, forslagsstillerne her har fremsat i beslutningsforslaget.
Men vi ønsker at være med til, at vi får gjort noget ved hele sagen ved, at vi finder det fornødne samarbejde mellem os herinde, kommunerne og alle øvrige myndigheder.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Det er kun, fordi jeg har rettet en opfordring til ministeren om at tage ordet for at kommentere det problem, som er blevet blotlagt under den her debat, nemlig at der er den situation med regeringens udspil, at nogle menneskers boligsituation vil blive tabt på gulvet.
Det troede jeg da ærlig talt gjorde så meget indtryk på ministeren, at han ville tage imod min opfordring om at gå op og så udstede en garanti om, at det ikke ville blive tilfældet.
Det er kun for at give ham mulighed for at give den garanti, at jeg bad om ordet her i anden runde.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-05-27:
Hvis jeg havde mulighed for at vælge mellem en lejlighed i Mjølnerparken og en lejlighed på Christianshavn, så ville jeg tage den på Christianshavn.
Problemet er, at der ikke kommer ret mange på Christianshavn, fordi der er en alenlang venteliste.
Vores forslag går ud på, at ventelisten på Christianshavn er nødt til at skulle sættes ud af kraft, og det betyder, at alle de ledige boliger, der bliver på Christianshavn, altså skal forbeholdes mennesker, der har brug for dem, og det er først og fremmest mennesker med store sociale problemer.
Og ja, så er det synd, for der er nogle familier, der har stået på venteliste i mange år, som altså ikke kommer til at bo på Christianshavn foreløbig.
Men det er bare ikke det offentliges opgave på den måde at tage hensyn til alle.
Velfærdsstaten har først og fremmest et ansvar for de svageste i samfundet.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Tak for svaret.
Det fortolker jeg også sådan, at det er noget, der skal ske på det tidspunkt, hvor boligproblemet er aktuelt.
Det er altså ikke sådan, at man kan pålægge boligansøgeren noget bestemt, som ikke er konkret eksisterende, men som måske forhåbentlig en dag bliver til et rigtigt boligtilbud.
Det synes jeg er meget, meget væsentligt, for det er der, regeringens forslag dumper helt igennem.
Det kan jo være, at det ikke er bevidst fra ministerens side, men bare fordi man ikke har lavet sit arbejde ordentligt.
Men det er det, jeg synes er så helt forfærdeligt ved regeringens forslag, og jeg kan høre på fru Elsebeth Gerner Nielsens besvarelse, at det altså ikke er det, der ligger i Det Radikale Venstres forslag.
Men det kan ministeren få lov til at rette op på, når han nu om lidt får ordet.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-05-27:
Man kan sige det på den måde, at hvis der er to tilfredsstillende boliger, hvor den ene ligger i et socialt belastet område, og den anden ligger i et socialt stærkt område, og der er en familie med sociale problemer, der henvender sig til kommunen for at få en bolig, så skal de være forpligtet til at tage boligen i det socialt stærke område.
Det er sådan, det skal forstås.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Jeg vil gerne bede fru Elsebeth Gerner Nielsen uddybe en bemærkning, som jeg faktisk var glad for.
Fru Elsebeth Gerner Nielsen sagde, at vi ikke skulle ud i en situation, hvor man afviste en beboer med den konsekvens, at vedkommende beboer ikke fik sin ret til en ordentlig lejlighed, og at den pågældende lejlighed, som hun ellers havde ret til, kom til at stå tom.
Den situation skal vi ikke have.
Det opfatter jeg sådan, og det vil jeg bare spørge til, at det, vi skal sikre, er, at kommunen får en pligt til at give den pågældende ansøger en ordentlig boligmulighed i et andet kvarter.
Og så skal vi ikke ud i den situation, at vi fratager vedkommende retten til en ordentlig bolig, og at vedkommende falder helt ud af systemet, for det er faktisk det, der er konsekvensen af regeringens udspil.
Det er bare til forståelse af det, som ligger i det radikale forslag.
Jann Sjursen (KD), 2004-05-27:
Jeg siger tak for ministerens redegørelse for regeringens synspunkter, og jeg vil sige, at mange af de initiativer, som ministeren redegjorde for regeringen har taget, jo også har fået Kristendemokraternes støtte.
Jeg vil også sige, at der er taget gode initiativer også under denne regering, men det skal jo ikke afholde os fra at tage endnu flere initiativer for at komme det store alkoholmisbrug i vort land til livs, måske vort lands største sociale problem overhovedet.
Jeg vil godt bede ministeren om måske mere konkret at forholde sig til selve ideen i beslutningsforslaget, for det synes lidt, som om regeringen tager udgangspunkt i, at det her drejer sig om alkoholbevillingerne, og at bevillingsnævnene skal gøres obligatoriske.
Vi taler altså om et forebyggelses- og bevillingsnævn, som ministeren også fik sagt til allersidst, altså en ny idé, som vi bl.a. har set udfoldet i Ikast Kommune, hvilket vi henviser til i bemærkningerne til forslaget, og som vi foreslår på baggrund af bl.a. de undersøgelser, vi har fra Videnscenter om Alkohol om den manglende kommunale indsats.
Det fører til mit spørgsmål om, hvorvidt regeringen generelt set opfatter den kommunale indsats både i relation til de nuværende bevillingsnævn, hvor man måtte have dem, men også i forhold til forebyggelsen mere generelt, som værende god nok.
Colette L. Brix (DF), 2004-05-27:
Dansk Folkeparti ønsker selvfølgelig, at der ydes en fornuftig og seriøs indsats i landets kommuner med hensyn til bevillinger.
Derfor er vi da også positive over for, at en række af landets kommuner har nedsat bevillingsnævn til at tage sig af spørgsmålet. Men Dansk Folkeparti er af den grundlæggende overbevisning, at det må være op til den enkelte kommune at fastslå, om de har et sådant behov.
Det ville være lige lovlig voldsomt at gribe så kraftigt ind i det kommunale selvstyre, så kommunerne ligefrem skulle tvinges til at oprette bevillings- og forebyggelsesnævn herinde fra.
Der er allerede i forvejen foretaget mange initiativer på området, og vi skal se, om noget af det ikke snart kommer til at virke.
Derudover er Dansk Folkeparti af den overbevisning, at vi gerne skal komme på den anden side af kommunalreformen med de eventuelle sammenlægninger, og så kan vi vurdere situationen derefter.
Jeg har som ordfører en tro på, at når vi får større kommunale enheder, vil udviklingen helt automatisk gå i retning af flere og velfungerende bevillingsnævn, også med forbillede i den ganske udmærkede model, man har valgt i Ikast.
Naser Khader (RV), 2004-05-27:
Kristendemokraterne foreslår, at man opretter kombinerede forebyggelses- og bevillingsnævn i alle landets kommuner.
Formålet med forslaget er at sikre den bedst mulige sammenhæng mellem forebyggelsen af alkoholmisbrug og udstedelsen af alkoholbevillinger.
De kombinerede forebyggelses- og bevillingsnævn skal være med til at forhindre alkoholmisbrug og følgerne heraf. Det er et prisværdigt formål, som man kun kan støtte. Sundhedsfremme og forebyggelse har høj prioritet hos Det Radikale Venstre.
Det er heller ikke nogen hemmelighed, at alkoholforbruget i Danmark er højt.
Det har det været i mange år, men det skal ikke være en undskyldning for ikke at prøve at få danskerne til at omgås alkohol på en mere forsvarlig vis.
Kristendemokraterne henviser til sundhedsministerens egen vurdering af alkoholforbrugets omfang og de efterfølgende problemer.
Fakta er f.eks., at blandt danskerne drikker 500.000 mere end Sundhedsstyrelsens anbefalede genstandsgrænser.
Der er omkring 200.000 alkoholafhængige i Danmark.
Alkohol koster ca. 2.600 danskere livet og samfundet 10 mia. kr. hvert år.
Mindst 60.000 børn mellem 0 og 18 år
vokser op i en familie med misbrug.
Sammenlignet med andre lande
er det danske alkoholforbrug højt, og flere har advaret mod en uheldig udvikling hos de unge.
Jeg tror, at alle kan blive enige om, at der er brug for nye og utraditionelle initiativer, og at vi finder nye løsninger og inddrager områder, hvor der ikke er tradition for politisk bevågenhed.
Jeg er enig med Kristendemokraternes intention om, at en aktiv forebyggelsesindsats skal forankres lokalt, og det gør også indtryk, at forslaget ligger i forlængelse af Kornumrapportens anbefalinger. Derfor er vi i Det Radikale Venstre også sympatisk indstillet over for Kristendemokraternes forslag, men jeg vil også understrege, at forslaget ikke kan stå alene.
Der er brug for en aktiv indsats over for forældre og direkte over for de unge i skolen, dog uden at man fremstår bedrevidende, og uden at vi tager ansvaret fra den enkelte.
I løbet af udvalgsbehandlingen vil vi gerne have afklaret nogle forhold bl.a. vedrørende nævnets sammensætning, vedrørende de nuværende bevillingsmyndigheder, de administrative byrder samt udgifterne forbundet med nævnene.
Og så vil vi også gerne have de unges perspektiv og situation inddraget f.eks. med ungdomsrepræsentanter, forældrerepræsentanter osv. Alt i alt er vi i Det Radikale Venstre sympatisk indstillet over for forslaget og ser frem til udvalgsbehandlingen.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Mener ministeren dermed, at det er i orden, hvis der sejler en enkeltskroget plimsoller igennem Storebælt, mens kaptajnen står på broen og drikker en guldbajer?
Jamen det må jo være det, ministeren mener.
Der må altså ikke drikkes øl på kommandobroen.
Det går jeg ud fra at vi er enige om.
Hvis ministeren er ved at aftale, at det må der godt, så skal vi i hvert fald have det at vide.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-05-27:
Det er da rigtigt, at fagligheden skal være til stede på det her område, men vi vil jo stadig væk prøve at se på, om vi ikke kan få nedbragt og effektiviseret lodsningen.
Jeg kan da bekræfte, at der er kvalitetskriterier, der skal være opfyldt.
Niels Sindal (S), 2004-05-27:
Det er jo netop de skibe med den store værdifulde last, der tager lods.
Det er de skibe, der måske ikke har så dyr en last, der ikke tager lods.
Og det er rigtigt, at der er flere, der ikke tager lods, men det er jo nok de skibe, som er indregistreret i tredjelande, og hvor skipperen måske tjener lidt på det.
Det, jeg vil frem til, er, at der er så få lodstjenester i Danmark, at hvis vi skal have konkurrence på det her, så er spørgsmålet, om den enkelte lods kan opnå den ekspertise, der skal til, hvis vi deler det ud på flere firmaer, om jeg så må sige.
Så det, jeg gerne vil have ministeren til at bekræfte, er, at der er en grænse for, hvor meget konkurrence der kan skabes på området.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-05-27:
Der er sket en nedsættelse af prisen for lodsning, men vi ved også, at det er beløb, der betyder, at nogle skibe undlader at tage lods om bord.
Jeg vil sige det på den måde, at vi faktisk mener, at hvis vi kan få priserne yderligere nedsat for lodsning, så kunne vi måske få flere til det.
Jeg kan sige, at lodsningen i september 2003 er reduceret med 4 pct. Om det så er mange penge?
Niels Sindal (S), 2004-05-27:
Jeg vil også gerne starte med at sige tak for en god redegørelse.
Jeg vil spørge til lodsningen.
Ministeren var inde på billigere lodsning, og jeg vil så spørge, om ministeren ikke er enig med mig i, at 50.000 kr. for at få 75.000 t olie fra Spodsbjerg til Skagen med to mand om bord er billigt set i forhold til, hvad man betaler andre steder.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-05-27:
Vi er stadig væk i dialog med Rusland på det her område, og jeg forsøger i øjeblikket at se, om jeg kan få et besøg i stand hos den russiske minister her i juni måned.
Vi kender alle sammen det, der er gået forud på det her område.
Jeg mener, at IMO-reglerne om dobbeltskrogede skibe er et godt bidrag til det, men der er ingen tvivl om, at vi ønsker en yderligere sikring, øget brug af lods.
I øjeblikket er det jo 95 pct. af dem, der skal bruge lods, der gør det, men det er jo ikke nogen garanti for, at der ikke kan ske ulykker.
Vi skriver sammen med russerne, og jeg regner med at besøge Moskva i juni måned.
Ole Sohn (SF), 2004-05-27:
Jeg vil først starte med at takke for besvarelsen.
Men der er et enkelt punkt, jeg godt vil have uddybet.
Det er spørgsmålet om den nye oliehavn i Rusland.
Jeg ved, der har været nogle forhandlinger med Østersølandene.
Hvordan står de?
Er Rusland blevet mere medgørlig i forhold til at slutte op omkring et krav om lodspligt, eller fastholder de stadig væk deres ret til fri sejlads, og i givet fald hvorfor?