Mariann Fischer Boel (V), 2003-10-24:
Jeg vil godt sige tak for de bemærkninger, der er faldet til regeringens forslag her i dag.
Jeg vil godt indledningsvis slå fuldstændig fast, at jeg med det her forslag har ønsket at tilpasse fondsbestemmelserne til den strukturudvikling, vi har set over de seneste år særlig inden for visse sektorer; det er selvfølgelig primært på mælke- og på svineområdet.
De høringssvar, de forskellige organisationer har afgivet til forslaget - og dem har Fødevareudvalget jo også fået oversendt rettidigt - er for mig at se
en klar tilbagemelding på, at forslaget, for så vidt angår bestyrelsessammensætningen, har fundet en fair balance mellem de erhvervsmæssige interesser og de offentlige interesser.
Jeg kan så forstå, at der er nogle partier her i dag, der ikke synes, at vi er gået langt nok, men jeg fastholder stadig væk, at det må være helt afgørende, at produktionsafgiftsfondene må have en overvægt af indflydelse fra de erhvervssektorer, der indbetaler pengene, og så har jeg været imødekommende over for ønsket om, at der, for så vidt angår promilleafgiftsfondene, er en anden sammensætning, hvor offentlige interesser har større indflydelse.
Men nu til nogle af de kommentarer, der er rejst i løbet af debatten.
Først til hr. Nicolai Wammen
: Jeg trak lidt på smilebåndet, da hr. Nicolai Wammen sagde, at nu var regeringen langt om længe kommet på banen.
Jeg må minde hr. Nicolai Wammen om, at der faktisk var en regering forud for denne, en regering, der sad ved magten i 8 år, og som vel havde haft mulighed for at gå ind og justere på de her forhold, hvis man havde fundet det nødvendigt.
Det har jeg så konstateret at man ikke har gjort, men denne regering har klart kunnet se nogle uhensigtsmæssigheder, og det har vi så taget højde for.
De mastodonter, hr. Nicolai Wammen nævner, har jo ikke mere flertal i fondsbestyrelsen med det forslag, regeringen fremlægger.
Så har der været diskussion om økologer, og hvilke beløb
man skulle indbetale fra, eller om man simpelt hen skulle sige: Jamen de produktionsafgifter, som økologerne indbetaler, skal indgå i en særlig fond.
Den diskussion havde man tilbage i 2001, og der konkluderede man, at det ville være alt, alt for bureaukratisk at gå ud og indkræve fra de enkelte økologiske producenter til særlige fonde, og derfor lavede man på det tidspunkt en kompromisløsning, der betød, at Fonden for økologisk landbrug i stedet fik en fondskapital på 10 mio. kr. Det beløb har vi så ved særlig aftale i indeværende år fordoblet, sådan at der har været 20 mio. kr. til rådighed.
Men som flere ordførere har været inde på, betyder det ikke, at de midler, der indgår i de almindelige produktionsafgiftsfonde, ikke bliver brugt til områder, der også er til gavn for de økologiske landmænd.
Så er hr. Nicolai Wammen meget betænkelig med hensyn til lukketheden omkring fondene, og der bliver jeg altså nødt til at sige til Socialdemokratiets ordfører, at der jo hvert år bliver udgivet et værk, hvoraf samtlige beløbsstørrelser fremgår, og hvor man også kan se, hvad det er for nogle projekter, der har fået støtte.
Så lukkethed, hr. Nicolai Wammen, det kan man vel ikke tale om, når man kan gå ud og få rekvireret de enkelte regnskaber.
Så taler hr. Nicolai Wammen også om, at der ikke er et effektivt tilsyn.
Det må jeg selvfølgelig imødegå, for sagen er jo den, at Rigsrevisionen er inde at tjekke regnskaberne fra fondene hvert eneste år.
Så er hr. Kristen Touborg også inde på diskussionen
om økologien
, og der vil jeg godt sige generelt med den nye beslutning, der er truffet om, at det nu er pesticidafgiften, der er grundlag for beregningen, at hvis vi kigger på Fonden for økologisk landbrugs fremtidsudsigter, og det er dem, jeg forstår der bliver sat spørgsmålstegn ved, så er sagen den, at med et afgiftsprovenu, der er over 335 mio. kr., vil fonden være bedre stillet, og i dag har vi faktisk et provenu på 370 mio. kr. Selv om vi har arbejdet og arbejder med en ny pesticidhandlingsplan, der nedsætter behandlingshyppigheden,
Så de beregninger, der ligger til grund, fastholder en balance på det område
, og så vil Fonden for økologisk landbrug ikke blive ringere stillet, end den er i dag, og det tror jeg vi alle sammen har en positiv holdning til.
Det er også svar til hr. Martin Lidegaard, som var inde på netop økologernes stilling.
Til hr. Keld Albrechtsen: Jeg rystede sådan set ikke på hovedet over det, hr. Keld Albrechtsen sådan indholdsmæssigt sagde, kun over, at der jo i promilleafgiftsfondene ikke er 500 mio. kr., men lidt under det halve.
Det var sådan set det, min skepsis over for udtalelsen gik på.
Jeg ville heller ikke være i stand til i den krystalkugle, jeg har til rådighed, at se ud i fremtiden, hvordan situationen vil komme til at se ud.
Der er den beslutning om, at promilleafgiftsfondene kan bruges til en erstatningsordning i den situation, hvor man ikke kan placere et ansvar.
Det er jo udgangspunktet, at det er forureneren, der betaler, men hvis man kommer i en situation, hvor man ikke kan finde grunden til en utilsigtet iblanding, så har jeg ment, og det forstår jeg også har været partiernes holdning, at det er utrolig vigtigt, at man så kunne gå et andet sted hen.
Så er jeg også sikker på, at ordføreren har læst, hvad der står i forslaget, at på længere sigt kunne man meget vel forestille sig en anden model, enten en forsikringsordning eller en afgiftsmodel.
Det er det, der har været overvejelserne - og det er også et svar på hr. Mogens Nørgård Pedersens spørgsmål
Jeg takker for den gode debat og de bemærkninger, der er faldet, og det er klart, at jeg vil give min fulde støtte til, at vi får en seriøs og fornuftig udvalgsbehandling.