Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-11:
Det synes jeg burde give stof til eftertanke, men i stedet for giver det kun anledning til i stribevis af bortforklaringer, bl.a. har man nu opfundet det princip fra Venstres side, at hvis man bare gennemfører forringelserne på en teknisk set anderledes måde end gennem lejeloven, så må man godt gennemføre forringelser for lejerne, selv om man har givet et glasklart løfte om, at man ikke ville gøre det.
Men bare man finder en anden overskrift på lovforslaget, så kan man godt gennemføre sådanne forringelser, sådanne huslejestigninger. Da det tilsyneladende ikke gør noget som helst indtryk på regeringspartiernes ordførere, så er det vigtigt nu for os i oppositionen i hvert fald at få en saglig orientering ud til befolkningen om, hvad det er, der sker. Jeg er nemlig ganske sikker på, at det vil rejse mange spørgsmål udeomkring, hvordan det kan gå til, at man fik et løfte om, at man ikke ville blive udsat for forringelser, hvorefter man får en massiv huslejestigning lige i ansigtet. Det vil blive svært for mange mennesker at forstå, og jeg er ikke tvivl om, at ministeren vil blive stillet til regnskab for det på et senere tidspunkt, om ikke før så i hvert fald på valgdagen.
Men det er jo den vej, han så kører.
Det har han åbenbart valgt, at sådan skal det være, og så må det være på den måde, diskussionen kommer til at foregå.
Så har jeg et andet spørgsmål til ministeren, som ikke
vedrører huslejestigningerne, men som vedrører, at man jo også i den her byfornyelseslov fratager kommunerne de redskaber, de har til at gå ind og styre byfornyelsen på en forsvarlig måde.
Det gør man endda i en situation, hvor borgmester Søren Pind i København i TV Lorry den 4. december efterlyste at få yderligere magtbeføjelser til kommunen, fordi man har haft en situation i København, som jeg håber ministeren er opmærksom på, hvor forsømmelige ejere ikke har villet udarbejde de byfornyelsesprojekter, som var en forudsætning for, at byfornyelsen kunne komme i gang, og hvor der altså står nogle beboere i en fortvivlet situation.
Der har Søren Pind gjort opmærksom på, at han som borgmester i København og Københavns Kommune ikke kan løse lejernes problemer, fordi man simpelt hen ikke har de bestemmelser i byfornyelsesloven, som er stærke nok.
Det kan kommunen ikke gøre noget ved, og så sidder lejerne jo i en fortvivlet situation.
Den eneste sanktionsmulighed kommunen i realiteten har, er at fjerne selve byfornyelsesprojektet, og det var jo ikke ligefrem meningen med byfornyelsen.
Det går jeg ud fra at ministeren er enig i.
Der sker det, at ministeren er i færd med at gennemføre et forslag, der fratager kommunen den sidste rest af beføjelser, som de dog havde tilbage, selv om de ikke var tilstrækkelige.
Det virker altså som om, der er total forvirring i de borgerlige rækker.
Så vidt jeg ved, er borgmester Søren Pind partifælle til de ordførere, der her i Folketingssalen i dag har fremført det mest energiske forsvar for den lovgivning, der her er til debat.
Jeg vil godt spørge ministeren, om han ikke vil tage et møde med borgmester Pind og finde ud af, hvad der kan gøres for at hjælpe borgmesteren og Københavns Kommune i den fortvivlede situation, de står i, hvor nogle beboere er bragt ud i en helt fortvivlende situation på grund af råd og svamp og skimmel og alt muligt i deres lejlighed, og der sker ingenting, fordi ejeren ikke vil forelægge et projekt, og man kan ikke gøre noget ved det.
Det eneste, de hører fra Folketinget i det kvarter, er, at ministeren har tænkt sig at svække reglerne yderligere, således at man i hvert fald er sikker på, at i fremtiden kan man absolut intet gøre for at få gennemført en sådan byfornyelse. Så er kommunen helt uden magtmidler, så har man ikke engang råde over-bestemmelserne tilbage.
Så det her er ikke alene et spørgsmål om løftebrud og huslejestigninger på trods af statsministerens udtalelser og løfter både under valgkampen og i Folketingssalen efterfølgende, men der er også tale om, at man nægter at række en hjælpende hånd til sine egne partifæller, der står i problemer til halsen ude i kommunerne, og som jo ved, hvad problemerne går ud på, som ved, hvor skoen trykker, og som derfor stiller nogle helt modsatrettede ønsker til lovgivningen.
Det er, som om man slet ikke har snakket med dem, som om man slet ikke har lyttet til noget som helst i den her debat.
Jeg ved ikke, om ministeren overhovedet har kendskab til de sager, der foregår i København, men det er jo dem, der præger byfornyelsen.
Det er så sandelig rigtigt, at der har været problemer allerede med den nuværende lovgivning.
Men at det så skulle kunne løses ved at gøre den nuværende lovgivning endnu dårligere, end den er i forvejen, er dog et mærkværdigt synspunkt, som man skal være ordfører for Venstre for at kunne fremføre med stor vægt.
Vi må fra Enhedslistens side konkludere, at dette her lovforslag er et gennemgribende makværk.
Det bygger på beregninger, som viste sig ikke at holde stik, for ministeren og ordførerne stod jo her under førstebehandlingen og bortforklarede huslejevirkningerne og de tal, vi lagde frem, og som endda efterfølgende viste sig at være en underdrivelse.
De var ikke engang så store, som det viste sig at de var, da ministeren så kom med beregningerne.
Og det havde man altså ikke gennemtænkt, da man fremsatte forslaget, for vi fik at vide under førstebehandlingen, at det var os, der så spøgelser ved højlys dag.
Drager den så denne konklusion: Jamen vi tog fejl, vi må erkende, at det, vi sagde under førstebehandlingen, nemlig at det her ikke var så slemt, viste sig at være forkert, vi tog fejl.
Det kan man jo komme til.
Det vil jeg ikke engang bebrejde ministeren.
Han kan jo have været i god tro under førstebehandlingen.
Ja, det vil jeg endda tro at han var.
Men hvad sker der så, da han ser i øjnene, at det, han sagde under førstebehandlingen, at det, hans ordførere sagde under førstebehandlingen, ikke holder stik?
Så kører han bare videre - så kører man bare videre.
Det er sådan en underlig måde at håndtere en debat på.
Ministeren ville jo aldrig blive bebrejdet fra vores side, hvis han efterfølgende kom og sagde: Det er rigtigt.
Tallene viser, at bekymringen hos oppositionen er berettiget.
Lad os sætte os ned og forhandle om, hvordan vi kan rette op på den situation og give beboerne en garanti for, at det her ikke skal være forringelser, sådan at vi også kan opfylde de løfter, som statsministeren har givet.
Men det var ikke det, der skete.
Tværtimod tromler man bare videre.
Selv om borgmester Søren Pind råber om hjælp til Københavns Kommune for at få nogle beføjelser, så man kan styre byfornyelsen bare en lille smule og undgå, at beboerne skal sidde i fugtramte lejligheder i måned efter måned, uden at nogen kan gøre noget som helst, fordi der er udlejere, der er fuldstændig skrupelløse og samvittighedsløse, hvad sker der så fra regeringens side? Ja, der sker det, at man propper ørerne fulde af vat og håber, at lyden uden for murene aldrig nogen sinde når herind.
På et eller andet tidspunkt gør den, om ikke andet så i forbindelse med næste folketingsvalg.