Svend Aage Jensby (V), 2003-11-20:
Lidt usædvanligt beder jeg om ordet nu, for at jeg måske derved kan fremme debatten og aflive nogle forskellige myter, der rejses.
Må jeg først sige til hr. Villy Søvndal: Det tværministerielle udvalg, regeringen har nedsat, hvilket er sket utallige gange tidligere i andre regeringers tid, har en afdelingschef fra Finansministeriet som formand, så hr. Søvndal behøver såmænd ikke at undre sig over, at det ikke er en fra Justitsministeriet.
Det er heller ikke en fra Forsvarsministeriet.
Men begge ministerier er naturligvis medlemmer af det tværministerielle udvalg, ligesom Kulturministeriet er det og ligesom Økonomiministeriet er det.
Prøv engang at lade være at mistænkeliggøre alverdens dispositioner, men hav en lidt mere objektiv tilgang til tingene.
Det ville klæde, og det ville fremme debattens saglighed. Så meget om det.
Der er ikke tale om, at regeringen skal tjene på området på Christiania.
Hvordan skulle vi overhovedet gøre os de overvejelser på nuværende tidspunkt?
Det kan vi jo slet ikke vide noget om.
Utallige af områderne derude kan man ikke byde offentligheden længere, og derfor skal det laves om.
Så spørger både fru Line Barfod og hr. Villy Søvndal: Hvorfor kan vi ikke få det her notat fra kammeradvokaten at se?
Der må være noget mystisk i det.
Nu er det jo altså sådan, at enhver regering har lov til at bede om sagkyndige udtalelser af den ene eller den anden art - jeg tror da, at de, der har juridisk embedseksamen, ved det - herunder udtalelser fra Kammeradvokaten om juridiske spørgsmål.
Det er det, regeringen gør.
Disse udtalelser er ikke omfattet af offentlighedsloven.
Det kan man læse i § 2, andet
punktum
Det, man gør i regeringen, er naturligvis at indhente nogle sagkyndige udtalelser.
De er fortrolige, og hvis i øvrigt hr. Villy Søvndal og andre partier går så stærkt op i, hvorfor man ikke kan få det, så kan jeg berolige med, at kammeradvokaten nu afgiver et notat i anledning af de juridiske synspunkter, Christianias beboere gennem deres advokater har givet udtryk for.
Det notat er under udarbejdelse, og det får man.
Lad mig så sige, at nu har jeg ikke erindring om, at hr. Villy Søvndal nogen sinde har været medlem af Skatteudvalget, men det har hans partifælle hr. Aage Frandsen.
Jeg har heller ikke nogen klar erindring om, hvorvidt hr. Poul Qvist Jørgensen har været medlem af Skatteudvalget.
Men hvis man har, så skulle man prøve bare at se et andet eksempel fra den tidligere regerings tid på, hvordan man forholder sig til udtalelser fra kammeradvokaten.
Det kan man læse, hvis man ser nogle spørgsmål, der er stillet til den daværende skatteminister, Stavad, i øvrigt af mig selv, f.eks. spørgsmål nr. S 599, hvor der kom svar den 6. december 2002, og spørgsmål nr. S 1938.
Det drejede sig om, at utallige mennesker blev sagsøgt i forbindelse med nogle anpartssager.
Disse sagsøgte personer, for hvem det drejede sig om væsentlige økonomiske forhold, ønskede at få udleveret et notat, som kammeradvokaten havde givet til den daværende skatteminister om den juridiske retsstilling inden for det her skatteretlige område.
Svaret var, og nu læser jeg så op fra skatteminister Stavads svar på spørgsmål nr. S 2141 - svaret er afgivet den 5. april 2000, og her står: »Ministeriet finder, at det er af væsentlig betydning, at de udtalelser og vurderinger, der udveksles mellem myndigheder og Kammeradvokaten, skal ske i fuld fortrolighed, uden at offentligheden, herunder modparterne, har adgang til disse vurderinger.
Af samme grund kommer det ikke på tale at gøre brug af meroffentlighedsprincippet«, som jo er omtalt i § 10 i offentlighedsloven.
Så meget om hemmelighedskræmmeriet, og yderligere bemærkninger om det behøver vi ikke at bruge hinandens tid på efter min mening.
Sådan er juraen strikket sammen, og det fastholder regeringen, men vi giver Christianias juridiske rådgivere den service at bede kammeradvokaten vurdere det, de har fremført.
Det får de et notat om.
Så meget om det.