runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 1999-04-15:
Det er også i forlængelse af det forunderlige, at ikke alene har vi den enige borgerlige front mod fusionskontrol, som vi ser i dag, men man forsvarer også et synspunkt, Danmark er helt alene med i hele Europa lige på nær Luxembourg.
Man forsvarer sit synspunkt med hensynet til de danske virksomheders konkurrenceevne.
Den Danske Bank er i øjeblikket ved at købe en bank i Norge, og de norske myndigheder har på grund af Norges fusionskontrolregler stillet nogle skrappe krav til, at hovedsædet skal blive i Bergen.
Det gør, at Den Danske Bank ikke får de skattefordele, den havde regnet med, ikke kan få de rationaliseringsfordele, den havde regnet med, og i øvrigt også må acceptere, at dens norske datterbank bliver underlagt norske banklove.
Når en udenlandsk bank køber en bank i Danmark, kan den derimod gøre, som den vil.
Den kan lave den danske bank om til en filial og dermed udnytte skattefordele og rationaliseringsgevinster fuldt ud og undgå at være underlagt dansk banklovgivning.
Det betyder, at udenlandske banker er meget stærkere stillet i konkurrencen, end Den Danske Bank er.
Nu er det ikke, fordi jeg står her og skal forsvare Den Dansk Bank - tværtimod, sådan set - men jeg synes bare, at udenlandske banker skulle have samme vilkår i Danmark, som Den Danske Bank har i udlandet.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-04-15:
Jeg har ondt i halsen, men jeg skal prøve at tale, så man kan høre mig.
Især inden for det sidste år har vi hørt mange eksempler
Det er selvfølgelig uacceptabelt.
Det skal være et klart signal fra Folketinget, at det kan vi ikke acceptere.
I Fremskridtspartiet respekterer vi det kommunale selvstyre, men samtidig vil vi også forbeholde os ret til at påpege - og det mener jeg Folketinget bør gøre - hvis der er nogle områder, vi mener bliver forsømt, og det har der været en del eksempler på i det her tilfælde.
Jeg ved udmærket, at mange af kommunerne har en dårlig økonomi.
Det gælder især de små kommuner i de tyndt befolkede områder, men der er også kommuner, som har en udmærket økonomi, så derfor må vi overordnet sende det signal ud, at præcis på hjemmehjælpsområdet skal de overholde det, der skal gøres.
Nu er det nævnt, at der er lavet en 4-årig aftale om økonomien, det er korrekt, men under kommende forhandlinger om de økonomiske problemer, som især de små kommuner har, må man tage det her op.
Om nødvendigt må man se på, om de nedskæringer, der er sket på bloktilskudsområdet, har været for drastiske, og om der eventuelt skal ske en omlægning inden for det område.
Jeg har forstået på indenrigsministeren, at det var noget, som han ville se
velvilligt på.
Det var jeg glad for at høre.
Som sagt er der altså også kommuner, der har en god økonomi.
Men igen, de små kommuner har problemer.
I mange tilfælde er det område, jeg har nævnt her, hjemmehjælpsområdet, et prioriteringsspørgsmål ude i kommunerne.
Der er nogle ting, der er nødvendige, og nogle ting, der er mindre nødvendige.
Bl.a. er der jo op igennem 1980'erne og først i 1990'erne sket en eksplosion i byggeri af sådan noget som museer, multihaller, kulturcentre, og jeg kan blive ved.
Det er noget, der er blevet bragt frem den ene gang efter den anden, og så har man måske overset det andet område.
Det kan ikke være rigtigt.
Så derfor er kommunerne også selv skyld i det, for i mange tilfælde står de nu med driftsudgifterne til de store prestigebyggerier.
Jeg nævner det blot, fordi det også er et prioriteringsspørgsmål, ikke bare økonomi.
Vi i Fremskridtspartiet er helt enige i, at det her er et anliggende mellem regeringen og kommunerne, men vi vil i dag fremsætte et forslag til vedtagelse, som vi ikke mener griber ind over for kommunerne på anden måde, end at de får besked om at overholde den lovgivning, vi har.
Vi skriver »kortere eller længere perioder«, men det er noget, der kan tales om.
Vi mener, det er et godt forslag
uden det store indgreb over for kommunerne.
Som sagt respekterer vi det selvstyre, der er derude, men vi mener også, det er vor ret at påpege, hvis der er områder, vi mener
skal tages op.
Jørn Jespersen (SF), 1999-04-15:
Som salig Aksel Larsen engang sagde: Man må have mindst to hoveder at tage sig til.
Jeg fik ikke noget svar på mit spørgsmål om, hvorfor 37 mia. kr. er en magisk grænse - hvorfor der kun skal være kontrol med fusioner over 37 mia. kr., men ikke under 37 mia. kr.
Jeg skal ikke tage stilling til, om det er vores forslag eller fru Sams' afvisning, der er mest bevidstløs.
Vi stiller bare forslag om fusionskontrol, og jeg håber da virkelig, den konservative ordfører har læst hele forslaget; så langt er det da heller ikke.
Der er fem punkter, hvoraf fusionskontrol er det ene; de andre handler om misbrug af dominerende stilling, om et skærpet forbud mod konkurrencebegrænsende aftaler, om en ændring af sammensætningen af Konkurrencerådet og endelig en styrkelse af Konkurrencestyrelsen.
Vi har ikke hørt nogen stillingtagen til de ting fra den konservative ordfører.
Så bliver det nævnt, at danske virksomheder ikke kun opererer på det danske marked.
Nej, det er da rigtigt.
Hvis fru Pernille Sams slår op på Ritzau i dag, vil hun kunne se et telegram, hvor der bliver beskrevet, at danske mælkeleverandører, som har undersøgt muligheden for at levere til tyske mejerier for at komme ud af det kvælertag, fusionen inden for mejeriområdet har sat dem i, må opgive, fordi leveringsbetingelserne og afregningssystemerne i det nye selskab i MD-Foods har en sådan karakter, at de ikke kan slippe ud af det.
Hvem forhindrer det?
Ikke EU's fusionskontrol, for den kan ikke gribe ind under 37 mia. kr.
Et sidste spørgsmål: Hvis Det Konservative Folkeparti er enigt i, at konkurrencen ikke er stærk og effektiv nok, hvad er det så for midler, Det Konservative Folkeparti vil bringe i anvendelse?
Pernille Sams (KF), 1999-04-15:
Jeg nåede ikke at svare på alle de spørgsmål, der blev stillet til mig, men jeg lagde mærke til, at hr. Jørn Jespersen heller ikke svarede på det spørgsmål, jeg stillede: Hvorfor ikke bare lave fusionskontrol i f.eks. Århus Amt?
Det ville være en fuldstændig lige så relevant afgræsning som det danske rige som helhed eller en hvilken som helst anden tilfældig afgrænsning.
Det kunne lige så godt have været et amt eller en kommune, eller hvad ved jeg.
Det er lige så irrelevant set med den virksomheds øjne, som er nødt til at gå ud på de åbne verdensmarkeder for at kunne konkurrere i fremtidens globale marked.
Vi ønsker absolut regler, som hindrer misbrug af en dominerende stilling, vil jeg gerne sige; det sagde jeg allerede i min første tale.
Det punkt har vi støttet i den nuværende konkurrencelov, og det skulle den nuværende konkurrencelov også være stærk nok til at fange ind.
Hvis det viser sig, den ikke er det, er det en af de ting, vi meget gerne vil gå nærmere ind i efterfølgende, men der er intet, der siger os, at vi på nuværende tidspunkt ikke har en lovgivning, som kan tage det spørgsmål op i de tilfælde, det er relevant.
Jørn Jespersen (SF), 1999-04-15:
Nu er der jo den forskel på Århus Amt og Danmark, at Danmark er en selvstændig nation i modsætning til Århus Amt, og jeg har da tit hørt konservative ordførere snakke om fædrelandenes Europa og sådan noget; men det er måske mere ved festlige lejligheder.
Dertil kommer, at samtlige andre EU-lande undtagen Luxembourg har en national fusionskontrol, der vedrører alle fusioner, der ligger under 37 mia. kr., og så har man EU's fusionskontrol, når det handler om fusioner over 37 mia. kr. Hvad er begrundelsen for, at vi ikke skal have en fusionskontrol i Danmark på det danske marked med fusioner, der ligger under 37 mia kr.?
Det har jeg ikke fået noget svar på.
Så har jeg i øvrigt heller ikke fået noget svar på, hvordan Det Konservative Folkeparti vil sikre den konkurrence på det danske marked, som man medgiver ikke er tilstrækkelig i dag.
Egil Møller (DF), 1999-04-15:
At den nuværende konkurrencelov, som trådte i kraft den 1. januar 1998, ikke er tilstrækkelig på alle områder, vil vi ikke afvise fra Dansk Folkepartis side; men vi anser ikke tidspunktet lige nu for at være rigtigt valgt med hensyn til ændringer i den nuværende lov.
Der skal dog ikke herske tvivl om, at vi i Dansk Folkeparti ønsker en effektiv konkurrence og regler, der sikrer, at der ikke opstår monopollignende dannelser, der forhindrer fri konkurrence.
Beslutningsforslaget fra SF kan vi ikke støtte, ikke mindst set i lyset af, at SF ønsker, at Konkurrencerådets medlemstal reduceres, så de erhvervsbeskyttende interesser kommer i klart mindretal.
Desuden minder uanmeldte ransagninger hos virksomheder om metoder i en politistat.
Det er vigtigt, at erhvervslivet kan disponere og planlægge i henhold til gældende lov, og derfor skal politikerne ikke i tide og utide blande sig i den lovgivning, de samme politikere lige har vedtaget, og som set fra Dansk Folkepartis side virker efter hensigten.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-04-15:
SF har fremsat beslutningsforslag om at ændre konkurrenceloven.
Som flere ordførere har været inde på tidligere, er det ikke lang tid siden, at Folketinget vedtog den nuværende konkurrencelov.
En effektiv konkurrence på hjemmemarkedet er naturligvis vigtig - både for forbrugerne, men sandelig også for virksomhederne og deres evne til at konkurrere på udenlandske markeder; det skal der ikke være tvivl om.
Men det er stadig for tidligt at ændre på den nuværende lovgivning. For det første føler jeg ikke, vi har set tilstrækkeligt med virkninger af den nuværende lov, og for det andet skal virksomhederne selvfølgelig kunne regne med de rammer, der opstilles, især i betragtning af det store forberedelsesarbejde, der førte frem til den nuværende lov. Diskussionen om fusionskontrol er interessant, og det vidner den debat, vi har haft i dag, jo også om; det er dét, der er blevet brugt mest krudt på.
I den offentlige debat fokuseres der meget på størrelsen som det interessante, men det, der i virkeligheden er det mest interessante, når man diskuterer konkurrencepolitik og fusionskontrol, må være den adfærd, virksomhederne udviser i praksis.
Utilbørlig adfærd hos en virksomhed kan f.eks. være, hvis den misbruger sin position på markedet, og det skal vi være opmærksomme på.
Det er utrolig afgørende for Det Radikale Venstre.
SF foreslår, at der indføres egentlig fusionskontrol i Danmark, og at der samtidig indføres skrappere sanktioner over for virksomheder, der misbruger en dominerende stilling, bl.a. i form af bøder.
Det er vi ikke specielt modstandere af i Det Radikale Venstre, tværtimod er det radikal politik, at konkurrencen skal virke.
På den baggrund kan vi ikke støtte SF's beslutningsforslag.
Frank Aaen (EL), 1999-04-15:
Det er oplagt, at Enhedslisten kan støtte det forslag, SF har fremsat, men jeg vil dog sige, at kæden hoppede af, da jeg så de første par sætninger i bemærkningerne, hvor der står: »Konkurrencen er ikke stærk nok på det danske marked.
Det betyder tab af velfærd, arbejdspladser, smalt udbud, mindre produktudvikling, lavere kvalitet og for høje priser.«
Det er da en markedsfilosofi, som jeg simpelt hen er helt måbende over at skulle høre fra et parti, som - så vidt jeg har forstået - stadig bekender sig som værende et socialistisk parti, og jeg vil sige, at de formuleringer vil jeg altså nødig skrive under på.
Men dem springer vi over og kigger på indholdet af punkterne, og dem er vi enige i.
Jeg vil bare sige, at selvfølgelig spiller spørgsmålet om fusionskontrol og de andre ting i konkurrencelovgivningen en rolle for prisdannelsen på markedet.
Men ud over prisdannelsen er der sådan set et andet forhold, som er mindst lige så vigtigt - for ikke at sige meget vigtigere i virkeligheden - og det er spørgsmålet om demokrati i samfundet.
Skal vi have sådan nogle mastodonter, som ikke alene via deres størrelse har alt for stor mulighed for at påvirke f.eks. Folketinget, har mulighed for at påvirke EU-afstemninger ved at true med at flytte arbejdspladser ud af landet, hvis vi ikke stemmer, som de vil have det, og som på alle mulige måder har mulighed for på udemokratisk vis at præge den politiske proces?
Jeg mener i virkeligheden, at fusionskontrol må med i konkurrencelovgivningen med det ene formål i højere grad at kunne sikre demokratiet og sikre, at vi ikke kommer helt i lommen på de store koncerner.
Det er vores synspunkt.
Men er der en forklaring på, at V og K er imod?
Hvorfor er V og K imod fusionskontrol?
Det synes jeg er et godt spørgsmål.
Alle de lande, som V og K ellers normalt hælder deres hovede til, f.eks. USA, har fusionskontrol, EU har fusionskontrol, formanden for Konkurrencerådet anbefaler fusionskontrol, og alle mulige økonomer fra Handelshøjskolen gør det.
Jeg er sådan set
ikke stødt på én økonom af liberalistisk tilsnit, som er imod fusionskontrol.
Det er muligt, der er et par stykker, men hovedparten går ind for fusionskontrol, så hvorfor er V og K imod fusionskontrol?
Vi har jo ikke fået nogen argumenter for det, heller ikke i dag.
Med fare for at blive udsat for påstand om injurier tror jeg, at det, vi er ude for her - og det er vi ude for en gang imellem, for ikke at sige meget ofte, her i Folketinget - er, at Venstre og De Konservative lytter alt for meget til nogle enkelte store koncerner, når de skal tage stilling til lovgivningen her i Folketinget i stedet for at lytte efter, hvad der i virkeligheden ligger i deres egne ideologier, som de burde støtte.
Ifølge de to partiers egne ideologier burde de naturligvis være tilhængere af fusionskontrol; men de råd, de får hvisket i ørerne nede fra Esplanaden, ovre fra landbrugets top, fra F.L. Smidth, fra Danisco, og hvor de nu får rådgivning fra, går ud på, at de skal gå imod, og så går de imod.
Christian Jensen (FP), 1999-04-15:
Efter Fremskridtspartiets opfattelse skal der ikke ske nogen ændring af den nuværende konkurrencelov - men ikke fordi vi er imod konkurrence, for det er vi nemlig ikke, tværtimod.
, skyldes det bl.a., at for det første kontrollerer EU jo i forvejen området - dog ganske rigtigt som nævnt i bemærkningerne kun de store fusioner.
Dernæst oplever vi dagligdagen således, at dér, hvor EU-kontrollen slipper, tager den nuværende konkurrencelov over.
Forslagsstillerne påstår, at konkurrencen ikke er stærk nok i Danmark, og at dette betyder tab af velfærd, arbejdspladser, dårlige udbud og dårlige produkter, lavere kvalitet og alt for høje priser.
Har forslagsstillerne ikke gjort sig overvejelser i retning af, at når Arbejderbevægelsens Erhvervsråd påpeger, at Danmark har de næsthøjeste forbrugerpriser i den vestlige verden, eksklusive afgifter, har det sin forklaring med udspring i en helt anden årsag, nemlig det faktum, at de nødvendige avancer og dermed priserne er påvirket af, at Danmark ikke bare har verdens næsthøjeste, men verdens højeste skattetryk og som følge deraf verdens højeste bruttolønninger, som selvfølgelig igen nødvendigvis må påvirke det generelle prisniveau, også eksklusive afgifter?
Påstanden om, at den nuværende konkurrencelov ikke effektivt sikrer konkurrencen her i landet, finder vi ikke er dokumenteret.
Vi mener, der konkurreres på livet løs i både det producerende erhvervsliv og detailleddet.
Dagligdagen opleves vel i realiteten på den modsatte måde end den, forslagsstillerne fremstiller, nemlig at ved det mindste tegn på aftaler og karteldannelser er Konkurrencestyrelsen der som et søm.
Det synes vi i Fremskridtspartiet er helt i orden, for vi er som sagt tilhængere af en sund og fair konkurrence, og det endda i allerhøjeste grad.
Den nuværende konkurrencelov har kun fungeret i kort tid, og vi synes, den har levet op til intentionerne.
Derfor skal der ikke med vores stemmer ændres herpå, og derfor kan Fremskridtspartiet ikke støtte nærværende forslag.
Da Kristeligt Folkepartis ordfører ikke kan være til stede, skal jeg her til slut på Kristeligt Folkepartis vegne meddele, at de heller ikke kan støtte forslaget.
Egil Møller (DF), 1999-04-15:
Jeg har lige nogle korte bemærkninger til hr. Jørn Jespersen, som åbenbart gav udtryk for, at vi i Dansk Folkeparti ikke mente, at politikerne skulle blande sig i lovgivningen.
Det er selvfølgelig helt en misforståelse, og det ved hr. Jørn Jespersen udmærket godt.
Det, jeg sagde, og som jeg så endnu en gang vil forsøge at sige, er, at politikerne selvfølgelig skal blande sig i lovgivningen, når det er nødvendigt.
De skal ikke i tide og utide blande sig i en eksisterende lovgivning, under forudsætning af at de anser den nuværende for at være god nok en tid endnu.
Men verden udvikler sig; det gør den også inden for erhvervslivet og inden for konkurrence, så når tiden er moden, vil jeg sige til hr. Jørn Jespersen, er Dansk Folkeparti også til at få i tale om en revision af netop den lov.
Så bemærkede jeg også, at erhvervslivet naturligvis skal have repræsentanter i Konkurrencerådet.
Jeg forstod nærmest på forslagsstilleren, at de mere eller mindre skulle fjernes, og så vil jeg godt stille det spørgsmål: Hvis man fjerner erhvervslivets repræsentanter i Konkurrencerådet, hvordan skal man så få ekspertisen hos dem, der virkelig ved, hvordan tingene udvikler sig ude i den virkelige verden?
Pernille Sams (KF), 1999-04-15:
Det Konservative Folkeparti siger klart nej til det her forslag af flere grunde.
For det første tog vi jo udtrykkelig stilling til spørgsmålet, da vi for 2 år siden behandlede konkurrenceloven, og det var ikke spor tilfældigt, at vi valgte at støtte en konkurrencelov uden dette element.
Dernæst vil jeg gerne sige: Vi har jo fusionskontrol, som det også har været fremme her i debatten; vi har EU's fusionskontrol.
Den er vi tilhængere af, den synes vi
er rigelig, og vi synes, det er et relevant marked at have en fusionskontrol på.
Vi ønsker ikke, at der derudover er en særskilt dansk fusionskontrol; det har vi aldrig lagt skjul på, og det mener vi stadig.
For os at se
er fusioner nødvendige i denne globaliserede verden, som vore virksomheder er en del af, og som de skal operere i.
Det er nødvendigt, at virksomhederne har mulighed for at vokse, og det er der intet odiøst i - tværtimod.
Vi mener oven i købet, at det er nødvendigt, at man i visse brancher helt målrettet arbejder på at blive så store, at man kan klare sig i den nye, globaliserede verden.
Det, der er problemet, er, hvis man misbruger sin markedsdominans.
Men det er et helt andet spørgsmål end spørgsmålet om fusioner og fusionskontrol, og misbrug af markedsdominans åbner den eksisterende lov mulighed for at skride ind over for.
Danske virksomheder er en del af den globale konkurrence.
Det er det internationale marked, der er deres spilleplads, det er ikke det danske marked, og derfor er lokal dansk fusionskontrol lige så forfejlet en tankegang, som hvis et af vore amter ville indføre fusionskontrol.
Til fru Jytte Wittrocks tidligere spørgsmål vil jeg
gerne - selv om det ikke var stillet til Det Konservative Folkeparti - sige helt utvetydigt, at jeg mener, en effektiv konkurrence er en stor fordel for erhvervslivets konkurrenceevne.
Men det spørgsmål, vi behandler her i dag, har bare ikke spor at gøre med for eller imod effektiv konkurrence.
Det er en forfejlet og provinsiel tankegang at indføre en fusionskontrol i lille Danmark, når vi har den på EU-plan, og når vore virksomheder skal operere på EU-plan, på globalt plan, og hvad ved jeg, og geares til det.
Det er det, hele øvelsen i erhvervslivet i disse år går ud på.
Så derfor: Vi ønsker en stærk, effektiv konkurrence, men vi ønsker ikke at spænde særskilt ben for de danske
virksomheders mulighed for at operere i den konkurrence
Jørn Jespersen (SF), 1999-04-15:
Jeg synes, det bliver mere og mere uklart, om Venstre støtter den fusionskontrol, der eksisterer i EU.
Det var jo den, der bl.a. blev bragt i anvendelse, da de to store slagterier herhjemme fusionerede, og hvor den blev brugt til at stille en række betingelser, som skulle sikre konkurrencen efter fusionen, krav om at leverandørerne var friere stillet, krav om frasalg, krav om ophævelse af noteringen, som fungerer som en prisaftale osv.
Støtter Venstre, at man har en sådan fusionskontrol, støtter Venstre den måde, den blev brugt på i sagen om de to slagterier?
Og hvis svaret er bekræftende, hvorfor kan Venstre så ikke støtte, at vi har sådan en dansk fusionskontrol, der også kan bringes i anvendelse over for fusioner, der er under 37 mia. kr., når de har en stor effekt på det danske marked?
Kunne vi ikke godt få et klart svar fra Venstre om, hvad man mener på det her punkt?
Jytte Wittrock (S), 1999-04-15:
Ja, jeg er da glad for, at hr. Jørn Jespersen, ligesom jeg, noterede, jeg ikke fik et klart svar fra hr. Svend Erik Hovmand.
Så jeg vil gerne gentage: Er man i Venstre af den opfattelse, at en effektiv konkurrencelovgivning giver en bedre konkurrencesituation for erhvervslivet eller det modsatte?
Så fik jeg ligesom også de andre i salen nogle bemærkninger med på vejen om, at vi har for få lokomotiver i Danmark.
Det er jo lige præcis dét, der kan være et interessant spørgsmål, for vi må jo erkende, at vi er et lille land, som også kan være interesseret i, at konkurrencen inden for landets grænser er af en effektivitet, som forbrugerne kan være tjent med.
Så vi kan vel ikke få så mange store lokomotiver, hvis ikke vi får samlet det hele i monopoler.
Susanne Clemensen (CD), 1999-04-15:
En kort bemærkning til forskningsministeren, fordi jeg sagde i min ordførertale, at jeg også ville nævne spørgsmålet om studenterindflydelse.
Det glemte jeg så helt at nævne, så nu vil jeg lige sige, at CD naturligvis også støtter de forslag, der er om øget studenterindflydelse.
Med hensyn til bestemmelsen om, at de studerendes stemmer skal vægte med 25 pct. uanset stemmedeltagelse, vil jeg dog sige, at der også fra regeringens side må ligge en forpligtelse over for universiteterne til at gøre opmærksom på, at universiteterne har en rolle med hensyn til at informere mellem valgene, sådan at de studerende ved, hvad det er, der foregår, og hvad det er for en indflydelse, de har i det konkrete daglige arbejde.
Det kunne måske være med til, at den lave stemmedeltagelse blandt de studerende blev højere.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-04-15:
Det, der kalder mig op, er ministerens udlægning af det, jeg sagde som ordfører for mit parti, for den var jo ikke rigtig.
Jeg hverken sagde eller mener, at der kun findes én rigtig ledelsesmodel, og at det er den, som jernindustrien, eller hvem det nu var, går ind for.
Nej, jeg sagde faktisk som ordfører her fra talerstolen for ikke så længe siden
, at vi går ind for forslaget om udviklingskontrakter.
Vi mener, det er en god idé.
Vi mener også, at studenterindflydelse og måske også øget studenterindflydelse efter de retningslinjer, der er skitseret i lovforslaget, er en god idé
, selv om vi ikke falder på halen for det og vil bruge 10 minutter til at fortælle, hvor dejligt det er med studenterindflydelse, som om vi ikke havde noget i forvejen.
Vi er faktisk positivt indstillet over for forslaget og er ikke på nogen måde eksponent for nogen betonindstilling
til, at ledelse skal være hierarkisk og pyramideopdelt.
Vi gav udtryk for positiv indstilling til udviklingskontrakter.
Sådan er det.
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-15:
Ja, nu ved jeg ikke, hvor forskningsministeren var henne
, da jeg holdt mit indlæg, men jeg må da gøre opmærksom på, at det ikke konkluderede et nej til det her forslag.
Det var sådan, jeg hørte det, ministeren sagde, så det var en alvorlig misforståelse fra ministerens side.
O.k. O.k. Så skal jeg da præcisere, at mit begreb »ro« gik på ro
omkring forskning og omkring uddannelse
, men hvis man til gengæld så kan tale om en indre dynamik, synes jeg, det er meget positivt.
, når vi nu alligevel mødes her til komsammen.
Det var det, jeg sagde.