runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 2000-03-28:
Vi har nu ikke de store problemer med at tilslutte os lovforslaget fra Venstre.
Alle forslag, der trækker i en retning, hvor tingene bliver lidt lettere for borgerne og for virksomhederne, er vi i Dansk Folkeparti positive over for.
Når sygehusapotekerne på nuværende tidspunkt efter det oplyste ikke må udføre analyser og kontrolopgaver eller andre arbejdsprocesser i forbindelse med færdigvarer for private virksomheder i medicinalindustrien, ja, så kan vi ikke se nogen grund til, at man ikke i særlige tilfælde skulle give dem denne tilladelse, også ud fra, at det skal være til gavn for borgerne på de danske sygehuse.
Venstres eksempel på danske pvc-fri beholdere til infusionsvæsker kontra udenlandske produkter har vi så taget udgangspunkt i.
Om der er en særlig baggrund for det, er vi så ikke informeret om, men eksemplet er da udmærket, fordi her er størstedelen efter det oplyste domineret af pvc-holdige materialer.
Og eksemplet her synes vi er godt at drage frem; her er det åbenlyst, at et samarbejde mellem sygehusapotekerne med henblik på kvalitetskontrol er nyttig.
vi kan fra dansk folkepartis side tilslutte os intentionerne, som ligger i forslaget, og vi vil så gå videre og eventuelt stille et enkelt spørgsmål i den udvalgsbehandling, der kommer.
Det vil man gerne have løst ved, at sundhedsministeren kan give tilladelser i særlige tilfælde.
Som sådan er det jo meget fornuftigt set ud fra det konkrete tilfælde.
Spørgsmålet er, om man så skal lave en lov, eller om man tror, man kan lave en lov, kun på det område - hvis man virkelig mener, at sygehusapotekerne ikke skal lave mere - for ikke så snart Venstre har fremsat forslaget, tager ministeren hele Venstres hånd, kan man da roligt sige, og siger: Det er da dejligt at høre, at der er andre toner, og nu kommer vi med et forslag, som kan give et øget samarbejde mellem privat og offentlig virksomhed.
Jeg kan godt huske hele debatten om sygehusapotekerne.
Jeg tror, at jeg var med i Københavns Amtsråd, da vi lavede det første ude på Mariendalsvej, og det var et ordentlig stort et, hvor man skulle løbe på rulleskøjter, hvis man skulle nå frem og tilbage.
Der er også stor interesse for at få
Så det kan godt være, at samarbejdet ikke bare kommer til at gå på afprøvning og kvalitet i det forslag, der bliver fremsat.
Det vil jeg næsten tro ikke bliver det alene.
Så jeg kan godt se formålet med det, og jeg kan også godt støtte, at vi får løst det problem.
Men jeg vil samtidig have svært ved principielt at kunne stå på, når jeg så kigger på hele området som sådant og ser på - hvis vi er enige i det, der står i finansloven i øvrigt - hvordan vi så bedst kan nå det mål, der er, nemlig at priserne som sådanne bliver sænket, og at omkostningerne bliver sænket, samtidig med at vi opfylder det formål, der er her, nemlig et tættere samarbejde mellem private og offentlige.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2000-03-28:
Jeg har ikke så meget at føje til sundhedsministerens indlæg.
Hensigten med lovforslaget er som sagt gennem bemyndigelse til sundhedsministeren at skabe mulighed for, at sygehusapotekere i ganske særlige tilfælde kan påtage sig analyse-, kontrol- og rådgivningsopgaver for private virksomheder i tilfælde, hvor der er tale om produkter, der ikke kan leveres fra anden side.
Baggrunden for forslaget er, at en fynsk virksomheds produktion af pvc-fri beholdere til infusionsvæske til medicinsk brug er afhængig af et samarbejde med centralapoteket i Fyns Amt om den løbende kvalitetskontrol. Forslagsstillerne forudser i øvrigt, at det danske sygehusvæsen kan blive tvunget til at benytte sig af udenlandske produkter, hvis der ikke i lov om apoteksvirksomhed åbnes for mulighederne for, at sygehusapotekerne i særlige tilfælde kan udføre analyser og kontrolopgaver for private virksomheder.
Konkret har forslaget til formål at sikre, at de opgaver, som centralapoteket i Fyns Amt i en årrække i strid med apotekerloven har udført for en privat producent af pvc-fri emballage til infusionsvæsker, kan fortsætte på et lovligt grundlag.
Som forslaget er formuleret, vil dette formål imidlertid ikke kunne opfyldes, da betingelsen for at give et sygehusapotek tilladelse til at udføre opgaver for private virksomheder ifølge lovforslaget er, at de produkter, der fremstilles af virksomheden, ikke kan leveres fra anden side.
Infusionsvæsker i pvc-fri emballage kan i dag leveres af private producenter, ligesom de kan købes i udlandet.
Sundhedsministeren planlægger, som vi har hørt, derfor at fremsætte et særskilt lovforslag om ændring af lov om apoteksvirksomhed, hvorefter et sygehusapotek tillægges adgang til på almindelige forretningsmæssige vilkår at udføre opgaver, der naturligt knytter sig til et syghusapoteks virksomhed for offentlige og private virksomheder og institutioner.
Det Radikale Venstre mener, at det er en god idé, at et sygehusapotek også kan udnytte sin ekspertise i kommercielt øjemed.
Det forudsætter naturligvis, at der ikke sker konkurrenceforvridning, men det kan godt sikres i praksis, at en sådan del af virksomheden skilles ud til særskilt regnskabsaflæggelse.
Så Det Radikale Venstre ser frem til sundhedsministerens lovforslag, der vil kunne imødekomme intentionerne i det lovforslag, der er til debat i dag.
Og vi behøver ikke hermed at åbne en ladeport.
Jette Gottlieb (EL), 2000-03-28:
Enhedslisten kan sådan set godt støtte, at sygehusapotekerne skal have mulighed for at sælge ydelser til private, men vi opfatter egentlig forslaget som lidt inkonsekvent, for hvorfor er der alle de begrænsninger?
Hvorfor må det f.eks. ikke gælde, hvis produktet kan leveres andre steder fra.
Og hvad betyder dét i øvrigt?
Er der noget sted i hele verden, hvor det ikke må produceres, eller er det sådan lige heromkring, eller hvordan skal det forstås?
Så vi vil gerne støtte en generel ændring, der fjerner de begrænsninger, der ligger på sygehusapotekernes mulighed for at sælge til private og herunder altså også apotekerne til producenterne.
Vi synes, det her forslag er lidt begrænset.
Ester Larsen (V), 2000-03-28:
Det hænder af og til, at det kommer for dagens lys, at livet udfolder sig på en måde, som er i strid med lovgivningen.
Det normale er så, at virkeligheden må indrette sig efter lovens bogstav, og sådan bør det være i et retssamfund.
Men så er der altså situationer, hvor man må standse op og spørge, om det måske ikke skulle forholde sig lidt omvendt, om det ikke er reglerne, der skal tilpasse sig virkeligheden, og baggrunden for det her meget lille forslag, ja, den er netop sådan en situation.
Som det allerede har været nævnt, har et sygehusapotek med baggrund i apotekerlovens muligheder igennem en årrække produceret en infusionsvæske til det danske sygehusvæsen.
En virksomhed har udviklet en blød, pvc-fri emballage til hospitalsbrug - et produkt, som er meget værdsat.
Som udtryk for et ønske om en høj standard har sygehusapoteket udført den løbende kvalitetskontrol af emballagen, ligesom det oprindelig har deltaget i selve udviklingen af materialet.
Og så er det lige præcis kontrolopgaven, der er i strid med apotekerloven.
Selve denne opgavetype falder inden for kommunalfuldmagten, men den falder uden for apotekerlovens bestemmelser.
Nu har vi så indgået en aftale i forbindelse
med finansloven om, at apotekerloven skal liberaliseres, når regeringen får fremsat et forslag.
Udgangspunktet er jo betænkningen fra Sundhedsministeriet om organisering af medincinsalget, så noget kunne jo tale for, at man afventede denne gennemgribende behandling af apotekslovgivningen, men der er så også en del, som taler for, at der ville være en fordel ved, at vi hurtigt fik tilrettet apotekslovgivningen.
Det ville være hensigtsmæssigt, hvis man hurtigt kunne fjerne en barriere, som umuliggør et oplagt fornuftigt arrangement, som sikrer et meget stort antal arbejdspladser, fordi det pågældende miljøvenlige produkt har interesse på eksportmarkederne. Jeg er meget tilfreds med, at der er udtrykt vilje om at få løst det konkrete problem.
Hvor vi så finder hinanden, vil vi så arbejde med i udvalget, men det er Venstres klare opfattelse, at kommunalfuldmagten skal respekteres, så derfor må et sådant samarbejde mellem offentlig og privat virksomhed alene finde sted inden for begrebet accessorisk virksomhed og alene inden for den kapacitet, der er til stede til løsning af apotekets primære opgaver. Der er altså ikke tale om nogen samfundsomvæltende revolution, eller at Venstre grundlæggende har skiftet holdning; der er alene tale om, at man kan udnytte et lovligt etableret produktionsapparat, om en lovlig nyttiggørelse til nyttige formål.
Så jeg takker for den positive holdning til at få det konkrete problem løst og ser frem til, at det så sker under udvalgsarbejdet.
Anni Svanholt (SF), 2000-03-28:
Jeg blev faktisk meget i tvivl om, hvorvidt Venstre egentlig ville støtte det forslag, som der tegner sig til at kunne blive et flertal for, altså også med henblik på at løse problemet på Fyn.
For efter hvad jeg kunne lytte mig til, var der sådan en meget, meget snæver definition på og opfattelse af, hvad Venstre ville være med til, og derfor må jeg så spørge: Er Venstres ordfører og Venstre indstillet på i givet fald at stemme for dét, som jeg synes jeg kunne vurdere i forhold til, hvad der er blevet sagt, at der vil være et flertal for, og som ministeren agter at fremlægge? Er Venstre så indstillet på det?
Jeg synes ikke, jeg har kunnet lytte mig til, at der tegnede sig et flertal for den meget snævre vurdering, som Venstre har lagt frem her i forslaget.
Ester Larsen (V), 2000-03-28:
Nu ville det være temmelig frimodigt at give tilsagn vedrørende et forslag, som ingen har set på papir.
Jeg forudskikkede i mine bemærkninger, at det for Venstre er afgørende, at kommunalfuldmagten bliver respekteret.
Men når vi ser forslaget, tager vi stilling.
Marianne Jelved (RV), 2000-03-28:
Jeg vil lige tage et eksempel for at forklare, hvad det er, jeg mener, når jeg siger det, jeg har sagt: Sverige har jo tiltrådt Maastrichttraktaten uden forbehold.
Sverige har derfor efter Traktaten en forpligtelse til at deltage i den fælles valuta, hvis dets økonomi i øvrigt opfylder kravene.
Sverige har truffet en beslutning om, at det selv bestemmer om og hvornår det gør det.
Det er ikke efter Traktaten, men det er jo et politisk vilkår, fordi ingen kan tvinge Sverige til at deltage i den fælles valuta.
Derfor er jeg af den overbevisning, at det politiske samarbejde, som det er at indgå i et traktatfællesskab med ratifikation i alle medlemslande, selvfølgelig også giver den mulighed, at man kan gå ud.
Helt åbent, jeg kan ikke svare på, om man kan skille euroen fra EU-samarbejdet i den situation.
Det vil afhænge af en forhandling.
Henriette Kjær (KF), 2000-03-28:
I Det Konservative Folkeparti ser vi dette lovforslag som en absolut fornuftig ændring af gældende lov.
Godt nok kan man ikke betragte medicin som en hvilken som helst vare, men at skulle betinge, at apotekerne ikke kan opnå rabat, synes Det Konservative Folkeparti er uhensigtsmæssigt, fordi det ikke giver den konkurrence, der inden for alle brancher er brug for for at sikre de bedst mulige priser til forbrugerne, og i dette tilfælde også til fordel for det offentlige, der betaler en stor del af danskernes medicinforbrug.
Vi har over de sidste par uger været tilskuere til visse leverandørers aftaler med dyrlæger og apoteker om rabataftaler ved afsættelse af bestemte præparater.
Det er desværre et skræmmeeksempel på, hvad rabataftaler kan føre til, men jeg mener, at dette lovforslag tager højde for problemet.
Det vil netop fortsat være forbudt at give salgsfremmende rabatter, så nu skal vi blot sikre os en effektiv kontrol, og den kan jeg forstå at Lægemiddelstyrelsen er blevet oprustet til at varetage.
Så det håber vi den gør på betryggende vis.
Apotekerne bør gå konstruktivt ind i den nye form for rabatgivning; alt andet vil være at gøre deres kunder en bjørnetjeneste.
Meget medicin får man via recepter fra den praktiserende læge, og i de tilfælde, hvor lægen ordinerer et bestemt præparat, skal apoteket udlevere dette.
Så her bliver apotekerne ikke sat i en situation, hvor de skal anbefale et bestemt præparat frem for et andet.
I andre tilfælde træder referenceprissystemet til, og her er det da kun rimeligt for såvel kunden som samfundet, der ofte betaler en stor andel af prisen, at man får udleveret det billigste, og sådan er det jo sådan set også i dag.
Vi kan kun håbe, at det billigste bliver endnu billigere, og med den nye 500-kroners-regel, hvor vi, der ikke bruger ret meget medicin, kommer til at betale det hele selv, vil det virkelig kunne mærkes, hvis vi får nogle billigere præparater. Så er der selvfølgelig også håndkøbsmedicinen, hvor apotekeren skal være uvildig og fortælle om alle de præparater, han har inden for samme gruppe, og uanset rabat sørge for, at kunden får en god og professionel vejledning.
Og helt ærligt, det tror jeg godt man kan finde ud af på landets apoteker.
Jeg synes derfor, det er sørgeligt, at nogle af apotekerne er så negative over for forslaget.
Jeg har dog nogen forståelse for, at man ønsker forslaget udsat, så vi kan få en sammenhængende pakke, hvor alle elementer fra finansloven samstemmes og igangsættes samtidig, men det ser ikke ud til at være ministerens køreplan.
Jeg håber så bare, at vi, når vi når til hele liberaliseringsdelen, ikke får såkaldte samspilsproblemer.
Men ud over de sidste kommentarer er dette et lovforslag, vi i Det Konservative Folkeparti er glade for.
Marianne Jelved (RV), 2000-03-28:
Hr. Thulesen Dahl gør med vilje - som sædvanlig - det, at han udlægger teksten i stedet for at høre efter, hvad jeg siger.
Jeg indledte med at sige, at jeg ikke er ekspert.
Jeg har ikke juridisk kunnen til på fri fod at kunne vurdere statsretlige og folkeretlige ting.
Dette er et uforberedt spørgsmål.
Derfor svarer jeg, hvad jeg personligt mener, og jeg har ikke taget stilling til, hvorvidt man kan skille euroen fra EU.
Rent teoretisk mener jeg man må kunne gøre det, men jeg erkender, at det vil kræve traktatændringer, som jeg også sagde.
Så vil jeg understrege, at jeg ikke anbefaler et dansk ja til at deltage i euroen med henblik på, at vi skal ud igen.
Jeg synes, at det projekt er et godt projekt, en god idé, og jeg håber inderligt, at danskerne vil være engagerede i og optagede af at præge den fælles fremtid, vi skal have i Europa, ved at være med i det forpligtende fællesskab på lige fod med de andre, vi samarbejder med, med
samme rettigheder og samme pligter, nøjagtig som vi er det som borgere i et demokratisk Danmark.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-03-28:
Jamen vi er helt enige i, at det er et fælles ansvar, og vi deltager gerne i det ansvar.
Vi havde et forslag til finanslovforhandlingerne i år, som vi fik lidt ud af forrige år under finanslovforhandlingerne, nemlig om et loft over landbrugets jordskatter.
Er regeringen indstillet på at effektivisere det loft, som jo nu bliver højere, fordi jordværdierne skrues op?
Er det en af de måder, vi kan gøre det på?
Jeg ved godt, at jordskatterne ikke har ret meget med den konkrete omkostningsudviklingssituation i landbruget at gøre, men det er en af de måder, hvorpå vi kan hjælpe landbruget. Er regeringen indstillet på at ville være med til den løsning, når vi kommer til de næste finanslovforhandlinger, så vil det jo være et flot tilsagn.
Ole Vagn Christensen (S), 2000-03-28:
Hr. Ole M. Nielsen har været herinde i så mange år, at han udmærket ved, hvordan sådan noget foregår, og vi står jo ikke her og fører åbne forhandlinger.
Dette her handler jo om, at man sådan set har nogle forslag og en vilje til at være med til at finde de nødvendige løsninger.
Sådan må det jo nødvendigvis være, sådan har det i hvert tilfælde været i al den tid, jeg har været her.
Men hvis hr. Ole M. Nielsen kan indføre en ny praksis, så for min skyld ingen alarm, men det bliver bare ikke med mig.
Christian H. Hansen (DF), 2000-03-28:
Når hr. Ole Vagn Christensen nu ikke har en pose penge med og ikke kan love noget med hensyn til økonomien, kan den socialdemokratiske ordfører så love, at landbruget bliver lettet for bureaukratiske byrder, f.eks. den, at man både skal indberette til CHR-registret og til Danmarks Statistik?
Er det så sådan nogle løfter, vi kunne få i dag?
Det kunne jo også være interessant at høre.
Ole Vagn Christensen (S), 2000-03-28:
Til hr. Christian H. Hansen: Vi er selvfølgelig ikke interesserede i at have mere bureaukrati end nødvendigt for, at vi kan have ordnede forhold og vi kan have tillid, noget, der er tryghed omkring.
Og det mener jeg der er givet udtryk for så mange gange af de forskellige ministre i det her Folketing, at der i og for sig ikke er noget nyt i, at det er det, man arbejder med i den løbende proces.
Det gør man også, når man arbejder med, hvordan man kan bruge den ny teknologi.
Men det er jo helt klart, at det, det drejer sig om, er, at der også er en sikkerhed over for befolkningen, så man er sikker på, at det her også er noget, der har troværdighed, så der også er opbakning til det både i befolkningen og alle mulige andre steder; derfor kan vi ikke bare have sådan et marked, hvor der ingen regler er.
Jørn Jespersen (SF), 2000-03-28:
Prisen på fødevarer skal vi ikke blande os i i Folketinget og politisk, siger Venstres ordfører.
Har det slet ikke nogen indflydelse på prisniveauet?
Dernæst taler Venstres ordfører om bureaukrati.
Skal det opfattes på den måde, at Venstre nu langt om længe er parat til at bruge nogle mere effektivt virkende styringsmidler, sådan at f.eks. miljøomkostninger bliver indregnet i varernes pris, og at vi får lavet en effektiv afgift på gødning og på pesticider? Vi kunne jo afskaffe utrolig mange skemaer,
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-28:
Når man hører hr. Christian Mejdahl, skulle man næsten tro, at landbruget slet ikke fik nogen offentlig støtte.
Sandheden er vel, at der i verdenshistorien overhovedet ikke er noget erhverv, som får så massiv en offentlig støtte, som landbruget i øjeblikket får via EU's enorme ordninger.
Og dér vil jeg godt spørge hr. Christian Mejdahl, om ikke det er korrekt, at det er denne massive erhvervsstøtte, som skaber problemerne for landbruget, denne enorme kapitalisering med prisstigninger på jord og fast ejendom, som fremkaldes af de massive støtteordninger, f.eks. hektarstøtten, der jo direkte omsættes i øgede priser på jord, og som f.eks. gør generationsskiftet vanskeligt.
Det vil jeg godt spørge Venstres ordfører om, for jeg forstår da godt, at Venstre, som jo har tæt tilknytning til landbruget, kan klamre sig lidt til den planøkonomi, der hersker i øjeblikket, men fra et liberalt synspunkt er det vel faktisk ikke bæredygtigt og sundt.
Christian Mejdahl (V), 2000-03-28:
Både hr. Jørn Jespersen og hr. Keld Albrechtsen spørger om støtten til landbruget, og hr. Jørn Jespersen nævner tallet 20 mia. kr. årligt.
Jeg vil i øvrigt gerne have hr. Jørn Jespersen til at definere nærmere, hvordan han kommer frem til de 20 mia. kr., men det kan han muligvis.
Det er da rigtigt, at det på en eller anden måde påvirker produktionen og produktionsvilkårene i hvert fald, men for at få det rigtige billede skal man jo også have dét med, at omkostningsniveauet i EU og i Danmark er væsentlig højere end det omkostningsniveau, som man normalt producerer fødevarer på på verdensmarkedet, og derfor er der jo en sammenhæng mellem den landbrugsstøtte, der gives på EU-plan, og så det omkostningsniveau, som landbruget er underkastet.
Det er ikke det, der ligger i min fremstilling.
Det tvivler jeg på at den gør, når vi tager det i mente, som jeg nævnte før, nemlig omkostningsniveauet.
Der er en nøje sammenhæng, og derfor er Venstre parat til at være med til at afvikle støtteordninger til landbruget, forudsat at det sker gradvis og at det sker ligeligt med de øvrige EU-lande og dem, vi konkurrerer med. Hvis man kan finde en model for dét, skal vi gladelig lægge stemmer til.
Vi tror nemlig på, at dansk landbrug står sig godt i den konkurrence.
Jørn Jespersen (SF), 2000-03-28:
Hr. Mejdahl er en smule forundret over, hvordan støtten dog kan løbe op i et så højt beløb som 20 mia. kr.
Den består jo af mange komponenter.
Det niveau er reduceret ved den seneste reform.
Til gengæld er det jo i stort omfang kompenseret via den direkte støtte.
Så er der eksportrestitutioner.
Og endelig kan man jo begynde at nævne de mange følgeomkostninger, som vores landbrugsproduktion har i form af forurening osv., hvor det offentlige afholder udgifter til at måle, kontrollere, rense op osv.
Og det kan man gøre op på mange forskellige måder, men det mest almindelige skøn over det ligger i størrelsesordenen 15-20 mia. kr. selv med de sidste reformer.
Jeg skal meget gerne udarbejde et notat til Venstre, så man kan studere, at det virkelig er så stort et beløb, der er tale om, og det kunne da være, at det fik Venstre til at revurdere sin holdning til den planøkonomiske indretning, vi har af landbrugssystemet.
Christian Mejdahl (V), 2000-03-28:
Jamen hvis hr. Jørn Jespersen går så langt omkring, skal regnestykket jo også suppleres med nogle positive elementer, ellers går tingene jo ikke op. Over for hr. Ole Vagn Christensen vil jeg bekræfte, at det kører i cykler, altså at prisudviklingen i landbruget er forskellig, men de tal fra 1998 og 1999, som jeg nævnede, går jeg ud fra er rigtige nok; de er kommet fra Statens Jordbrugs- og Fiskeriøkonomiske Institut.
At der ligger en periode på et par år forud, hvor indtægterne var betydelig større, er også en kendsgerning, det vil jeg da ikke benægte, ellers så det helt galt ud.
Så det bekræfter jeg kun.
Jeg vil lige føje til det, som jeg sagde i min ordførertale, at med til lyspunkterne hører, at hvis regeringen vil give landbruget en reformpause og vel at mærke vil bruge den til at lette erhvervet for særbyrder og forenkle det administrative bøvl både i primærproduktionen og i følgeerhvervene og samtidig kæmpe for, at danske interesser i EU- og WTO-sammenhæng nyder fremme, så er det også et positivt aspekt i fremtiden.
Og hvis så den danske befolkning vil stemme ja til ØMU'en, så vi bevarer en stabil valuta, så mener vi i Venstre, at dansk landbrug med fortrøstning vil kunne se fremtiden i møde. Og med hensyn til forslag til vedtagelse er vi indstillet på at støtte det forslag til vedtagelse, som hr. Ole M. Nielsen har fremsat.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-28:
Blot et enkelt spørgsmål til hr. Christian Mejdahl: Jeg lagde mærke til, at Venstre under en række meget komplicerede forudsætninger måske ville være med til at nedtrappe landbrugsstøtten.
I realiteten var de forudsætninger vel så komplicerede, at budskabet i virkeligheden var, at det vil Venstre ikke, men man vil godt have nogle undskyldninger for ikke at gøre det.
Men derfor vil jeg godt spørge lidt mere præcist: Hvis EU's udvidelse med nye lande i Østeuropa skal kunne lade sig gøre, må hr. Mejdahl vel være enig i, at så skal landbrugsstøtten markant hurtigt nedtrappes.
Og bekymrer det ikke Venstre, at man klamrer sig til et planøkonomisk system, som man risikerer at skulle afvikle på meget, meget få år, fordi man ikke tør tage fat om problemerne på nuværende tidspunkt?
Eller vil man bare lade det køre og så en skønne dag afvikle det fra den ene dag til den anden?
Så tror jeg nok, det kan blive lidt hårdt, det vil jeg medgive. Er det ikke lidt kortsigtet, det, man foretager sig fra Venstres side i øjeblikket, nemlig ingenting?
Christian H. Hansen (DF), 2000-03-28:
Nu synes jeg, at jeg gerne vil have, at hr. Christian Mejdahl lige heroppefra vil redegøre for, hvad han ved om, hvilken betydning det vil få for renten.
Og tror hr. Christian Mejdahl ikke, at det danske landbrug vil stå sig lige så godt, hvis vi får et stort massivt nej, som det jo ser ud til?
Ole Vagn Christensen (S), 2000-03-28:
Jeg siger tak til hr. Christian Mejdahl for svaret.
Kunne det ikke tænkes, at nogle af de ting, der skete i forbindelse med den sidste finanslov, var ting, som gik i den retning, i stedet for at man siger, at det bare var belastninger for landbruget?
Og så må jeg hellere sige, at jeg var meget tilfreds med hr. Christian Mejdahls sidste afsnit i hans tale, om det her med, at vi også i internationale forsamlinger skal være opmærksomme på, at vi kan prøve at påvirke dem til at få alt bureaukratiet væk.