runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2001-05-18:
Nu regner jeg normalt kulturministeren for en overordentlig begavet politiker og vel en af de bedste ministre, vi har.
Men jeg må sige, at den svada, jeg lige hørte her, er jeg chokeret over.
Meget endda.
Rigtig meget.
Det, vi diskuterer i dag, er jo TvDanmark, lokalstationernes dårlige økonomi, og den belastning, som netværksafgiften giver de 15 lokale stationer.
Det er det, vi diskuterer, nemlig at de 30 mio. kr. rammer urimelig hårdt på nyhedsredaktionerne, på den lokale debat og på mangfoldigheden.
Så begynder kulturministeren at tale om kontraktforhold mellem lokale TvDanmark-stationer og, jeg ved ikke engang, hvad det hedder på landsplan, TvDanmark-koncernen på den ene eller på den anden måde.
Det er at tale lige ud i den blå luft, for kulturministeren ved udmærket godt, at man ikke kan - det ville i hvert fald være et groft tilfælde af socialisme, som kun ét eneste parti i Danmark, altså Enhedslisten, vil støtte - bryde ind i privatretlige forhold.
Man kan ikke gøre det, som kulturministeren taler om, og det vil sige, at man prøver på at tale milde vinde ind over flokken og håber på, at det formilder.
Det eneste, man skal tage stilling til, vil jeg sige til kulturministeren
, er altså: Vil man lette de økonomiske vilkår for TvDanmark-stationerne, eller vil man ikke?
Man skal ikke begynde at tale udenom ved at tale om kontrakter osv., for det har vi ingen indflydelse på, og det har vi ikke nogen som helst ret til at ændre i.
Jytte Wittrock (S), 2001-05-18:
Jeg tror, jeg helt vil undlade at supplere, for det var meget fyldestgørende også for, hvad vi mener i Socialdemokratiet.
Vi synes, vi har nogle udmærkede rammer til at udvikle hele radioområdet på de aftaler, der ligger, så jeg vil bare nøjes med at afvise.
Brian Mikkelsen (KF), 2001-05-18:
Baggrunden for forslaget er jo, at vi er i den fattige mediemæssige situation i Danmark, at vi ikke har reelle alternativer på radioområdet.
Vi har levet med Danmarks Radios radio i mange, mange år.
gav jo Danmarks Radio en slags automatisk førstefødselsret til den fjerde radiokanal.
Skræddersyet, designet i hele sin udformning til, at Danmarks Radio skulle have den fjerde radiokanal.
Og den femte radiokanal, som jo skal i udbud, kommer kun til at ramme ca. fire femtedele af danskerne.
Hvorfor så ikke undersøge de muligheder, der er for, at man får skabt nogle frekvensmæssige muligheder for, at der kommer en reel konkurrencesituation på radioområdet?
Altså vi har nogle og tredive, 34, 35 aviser i Danmark, som giver mangfoldighed, og som bringer forskellige nyheder, og som har forskellige identiteter.
Hvorfor så ikke samtidig give mulighed for, at man på radioområdet har den samme valgmulighed, altså den samme mulighed for, at man kan tune sig ind på den radiostation, som man har lyst til at lytte til, og som passer til en selv?
Som kan specialisere sig i nyheder, i den slags musik, som den station nu engang står for, så man i det hele taget får nogle forskellige identiteter ud af det.
Og jeg forstår ikke den træghed og den relative modstand, der er mod, at man tager fat på det her beslutningsforslag.
Jeg opfatter det altså som en foræring til regeringen, til kulturministeren, som ellers plejer at være rimelig progressiv og positiv, at man nu får åbnet op for, at man får undersøgt hele nettet, også jf. de erfaringer, som kulturministeren også selv var inde på, fra Holland.
Så vi kan varmt anbefale forslaget og håber på, at man fra regeringens side vil tænke sig om endnu en gang, så vi kan få undersøgt mulighederne for at få mere konkurrence og forskellige muligheder på radionettet.
Klaus Kjær (DF), 2001-05-18:
I Dansk Folkeparti mener vi, at der er behov for en undersøgelse af en ny frekvensfordeling på det danske FM-bånd.
Behovet er for det første begrundet i, at tildelingen af den fjerde landsdækkende radiokanal til Danmarks Radio cementerer statens monopol på landsdækkende radio, idet der med det nuværende frekvenslandkort ikke kan etableres en fuldt landsdækkende femte kanal.
Vi ønsker, at dette monopol bliver brudt.
Behovet for en undersøgelse er endvidere betinget af, at der i dag ikke er
nogen kommercielle lokale radioer, der kan klare sig i konkurrencen ved kun at sende i en enkelt kommune.
I dag sender næsten alle lokalradioer over langt større geografiske områder til glæde for mange lyttere, men på grund af princippet om separate frekvensmuligheder i hver kommune i Danmark tvinges disse radiostationer til at benytte sig af mange frekvenser med en beskeden sendestyrke på omkring 160 W.
Denne sendestyrke vil efter vores opfattelse kunne forøges væsentligt, således at lokalradioen vil kunne høres over et større område, uden at det vil gribe generende ind over for de landsdækkende radiostationer.
En sådan forøgelse af sendestyrken ville også løse problemerne med at modtage signalerne, mens man flytter sig f.eks. i en bil, og hvor der derfor må skiftes frekvens flere gange. Endelig mener vi, at der bør åbnes op for adgang til at samsende f.eks. koncerter, hitlister og andre populærprogrammer og ikke, som det er i dag, alene nyhedsudsendelser.
En sådan udvidet samsendingstilladelse ville styrke lokalradioerne både gennem øgede reklameindtægter og ved at begrænse udgifterne.
Skal det gøres muligt med en femte og sjette landsdækkende radiokanal, vil krav om samsending også være nødvendigt.
Undersøgelser i andre europæiske lande har sandsynliggjort, at det er muligt at udnytte frekvensbåndet bedre, end det sker i dag og det tilmed i lande, hvor frekvensbåndet er langt mere tætpakket end i Danmark.
Som medforslagsstiller mener vi, at Danmark skal sætte sig nogle klare mål om flere frekvensressourcer og indgå aktivt i disse forhandlinger, således at Danmark ikke bliver sat tilbage i det internationale spil om frekvenserne.
Dansk Folkeparti kan som medforslagsstiller naturligvis støtte forslaget.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-18:
Beslutningsforslag nr. B 189 er jo også et forslag, som berører den medieaftale, der ligger, og jeg kan citere, at punkt 8 i medieaftalen siger, at der nedsættes en arbejdsgruppe med sagkyndige inden for lokalradio og -tv, som vurderer den nuværende tilskudsordning, organisationen på lokalradio- og -tv-området samt anvendelse af sendemuligheder.
På baggrund af arbejdsgruppens rapport tager aftalepartierne stilling til evt. ændringer på området.
Jeg er ikke orienteret om, at der er nogen ny situation på baggrund af arbejdsgruppen, som sidder, men mere generelt vil jeg gerne sige, at det er rigtigt, at vi længe i Danmark har haft problemeet med sendefrekvenser, som er i undertal.
Jeg er enig med kulturministeren i, ikke mindst fordi jeg selv har været med i den tidlige opstart af DAB-forsøgene, at det drejer sig om, at vi meget hurtigt får skabt en digital radio, som giver et anseligt antal sendemuligheder.
Vi mener i CD, at vi hurtigst muligt skal have flest mulige sendemuligheder, så den mangel på radiofrekvenser, som vi lever med, ikke skal være det, der spærrer.
Det er CD's opfattelse, at de kommende digitalradiofrekvenser - ministeren nævner et antal - så vidt jeg kan se med den teknik, der er, hurtigt kan komme op på 24, hvis vi får gang i investeringer på området.
Og det glæder vi os meget til.
Og er der eventuelle ændringer, så er det noget, vi drøfter i gruppen.
Derfor kan vi ikke på forhånd støtte det her forslag, og begrundelsen er den samme som ved det tidligere forslag.
Jens Rohde (V), 2001-05-18:
Men den arbejdsgruppe er jo kommet til en konklusion: Det er bare fint, som det er.
Det eneste problem, arbejdsgruppen havde, var, at der ikke var diæter nok til de der lokale nævnsmedlemmer.
Ellers var alt bare vældig godt.
Det er jo interessant at notere sig, hvem den arbejdsgruppe består af: Det er tre embedsmænd fra Kulturministeriet, det er en repræsentant fra Amtsrådsforeningen, en fra Kommunernes Landsforening, en universitetslærer og to repræsentanter fra to af landets største lokalradio/-tv-nævn.
Lokalradioernes interesseorganisationer blev nægtet repræsentation.
Synes hr. Ebbe Kalnæs, at det er noget særlig godt udgangspunkt for en en uvildig vurdering, når man ikke engang vil invitere de mennesker, som sidder og arbejder med det her og sidder med fingrene nede i jorden, når de ikke engang skal have lov at være med? Nej, det er for billigt.
Klaus Kjær (DF), 2001-05-18:
Fru Jette Gottlieb formåede ikke at få ministeren til at løfte bare en flig for nogen af principperne; men fru Inger Bierbaum sagde jo direkte, at man ikke kunne støtte forslaget, fordi regeringen havde sit eget forslag, og deraf kan man jo indirekte konkludere, at regeringens forslag eller det, man agter at fremkomme med, ikke indeholder momenter af en objektivisering af f.eks. ulykkesbegrebet.
Er det korrekt forstået?
Jens Rohde (V), 2001-05-18:
Jeg vil lige understrege, at det, jeg synes var for billigt, er ikke de mennesker, der sidder der.
Det er sådan set ikke det, men dét, at man nægter de andre repræsentation.
De mennesker, der har med det at gøre.
Det er da fantastisk.
Altså det lugter jo lidt af, at man på forhånd skal kende svaret på, hvad der skal komme ud af det.
Jeg vil spørge hr. Ebbe Kalnæs, om der står noget i medieaftalen om, hvordan frekvenserne skal fordeles.
Hvordan frekvensallokeringen i dette land skal være.
Mig bekendt gør der det ikke.
Og derfor ville det da være progressivt, hvis det var sådan, at man sagde: Lad os nu prøve at se på, om vi kan skabe nogle bedre sendemuligheder også for de eksisterende lokalradioer.
ANR i Aalborg sender på 25 forskellige frekvenser.
Radio Viborg sender på, jeg tror, det er en 8-9 stykker.
Hvis man ryddede lidt op i det, ville man jo for det første give en kæmpefordel til de eksisterende lokalradioer, fordi de ikke skulle markedsføre så mange frekvenser, og for det andet ville det kunne give en helt anden plads.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-18:
Der er nogle i sådan en arbejdsgruppe - jeg må beklage, jeg kender dem ikke, jeg kender ikke deres faglige baggrund og deres kvalifikationer og deres viden på området - der sidder og skal bedømme det, og der er tvivl om det.
Jeg har selv på et tidligere tidspunkt arbejdet med det i årevis, og det er ikke så ligetil, men der er mange synspunkter i den her debat.
Det, jeg også sagde, og der er jeg enig med ministeren, er, at det har nogle omkostninger at gøre det her, det har nogle vanskeligheder rent organisationsmæssigt at gøre det.
Jeg synes også, at det er lidt gammeldags.
Det må man sige.
Jeg er meget optaget af, CD er meget optaget af, at vi kommer i gang med digitaliseringen hurtigst muligt - der kunne sagtens være 24 kanaler - så der ikke er tale om en mangelvare, for det må ikke være begrænsninger, der styrer det her.
Men så længe, der er meget få, er man også nødt til at styre dem.
Søren Søndergaard (EL), 2001-05-18:
Enhedslisten er positiv over for, at det undersøges, om der kan skabes frekvensmæssige muligheder for at styrke lokalradioernes sendeforhold samt at åbne mulighed for to fuldt landsdækkende radiokanaler.
Men Enhedslisten er også enig med ministeren i, at det videre arbejde med det med fordel kan afvente offentliggørelsen af den hollandske undersøgelse af konsekvenserne for lytterne af den igangværende nabolandskoordinering af den nye hollandske frekvensplan. Øgede muligheder for samsending, som udgør den anden del af forslaget, er vi imod.
Det vil i realiteten gøre de kommercielle lokalradioer grydeklare til at blive overtaget af de internationale mediekoncerner, og det er vel også derfor, forslaget stilles.
Disse radiostationer har i dag kun en begrænset interesse for mediekoncernerne, men øget mulighed for samsending vil ændre denne situation og vil føre til, at endnu en stor del af medieudbudet i Danmark underlægges de multinationale koncerner.
Det vil selvfølgelig kunne give indtægter til nogle af de købmænd, der i dag ejer de kommercielle radiostationer; det vil ikke udvide, men indskrænke bredden i medieudbudet.
Det ønsker Enhedslisten naturligvis ikke at medvirke til.
Vi vil fastholde, at lokalradioerne skal være lokalt forankret.
De skal medvirke til at udvikle den lokale debat, og de skal give mulighed for en bredere kulturformidling end den, de kommercielle stationer vil yde. Derfor vil Enhedslisten stemme imod dette forslag i sin helhed, hvis det skulle komme til afstemning.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2001-05-18:
Jeg vil sige tak for debatten og bare gøre opmærksom på, at det jo ikke er sådan, at regeringen fuldstændigt afviste at ville se på det.
I og med at eksperterne er utrolig uenige om, hvorvidt man kan lave en sådan reallokering, uden at det går ud over de eksisterende radiokanaler, altså uden at det betyder store forstyrrelser, synes jeg ganske enkelt ikke, at der er nogen grund til, at vi går i gang herhjemme.
Lad os dog se de hollandske erfaringer, lad os lære af de hollandske erfaringer, og hvis det viser sig, at det er en god idé, er der jo intet forgjort.
Det er et spørgsmål om, at vi lige venter et års tid, inden vi selv går i gang.
Til gengæld ville det være utrolig dyrt at starte hele det her arbejde og så måske finde ud af, at det ikke kan bruges til noget som helst.
Jens Rohde (V), 2001-05-18:
Naturligvis vil det kunne bruges til noget.
Der er jo ingen, der siger, at vi absolut skal arbejde med single frequency networking, selv om jeg synes, det kunne være spændende, osv. Men det vil da altid kunne bruges til noget, at vi går ind og ændrer de præmisser, som vi har
, fordi de præmisser efter min overbevisning ikke er tidssvarende i forhold til lokalradioen
Jeg synes ikke, at det er særlig attraktivt for lokalradioen.
Jeg synes heller, at det er særlig attraktivt for lytterne, at de, når de kører i bil, hele tiden skal skifte frekvens.
Når man kører bare 5-7 km, er der en skiften
af frekvensen hele tiden.
Det er der jo ikke grund til.
Når vi nu har radiostationer, der dækker ud over deres egen kommune, så kan de lige så godt gøre det med få frekvenser i stedet for at have en masse frekvenser.
Det er de præmisser, som jeg synes, det helt klart, uanset hvordan man vender og drejer det, ville betale sig, at man gik ind og kiggede på.
Og så er jeg stadig væk ikke enig med ministeren, når hun siger, at det kloge er at afvente udviklingen i Holland.
For som jeg sagde i mit indlæg før, så tror jeg, at det er meget smart, hvis man er helt med fremme, i og med at nabolandskoordineringerne jo handler om, at man skal have nogle frekvensressourcer.
Og her gælder det om, at vi også får tilegnet og tilkæmpet os nogle frekvensressourcer, så jeg synes, det er uklogt at afvente.
Jeg håber som sagt, at man også i regeringen, og det vil jeg da godt kvittere ministeren for, har øjne og ører åbne.
Anne Baastrup (SF), 2001-05-18:
Da hr. Aage Frandsen ikke kan være til stede, skal jeg kort læse sidste halvdel af hans tale op.
Forslagsstillerne bygger på nogle præmisser, der ikke svarer til de præmisser, som Telestyrelsen, Kulturministeriet og særligt nedsatte uafhængige udvalg bygger på, præmisser, der går ud på, at det nu vil være muligt at udnytte flere frekvenser end dem, som Telestyrelsen opererer med.
Forslaget vil samtidig indebære, at det iværksatte arbejde med den femte, næsten landsdækkende radiokanal stilles i bero.
SF kan ikke støtte forslaget, bl.a. fordi SF ikke mener, at forslagsstillernes præmisser holder.
Søren Søndergaard (EL), 2001-05-18:
Det, der kalder mig herop, var det billede, som hr. Kim Behnke beskrev om Den Kgl. Porcelænsfabrik, som ikke alene skulle understøtte keramikere rundtomkring i hele landet, men også stille udstillingslokaler til rådighed for dem.
Man har jo et lignende eksempel i bemærkningerne til beslutningsforslaget.
Derfor bliver jeg nødt til at spørge hr. Behnke: Den netværksafgift, som man betaler, får man overhovedet ikke noget for den? Er det sådan, at de lokale kommercielle tv-stationer intet får for den netværksafgift, de betaler? Modtager de ingen ydelse overhovedet for den?
Søren Søndergaard (EL), 2001-05-18:
Folketingets mediepolitik skal efter Enhedslistens opfattelse medvirke til at sikre alsidigheden i medieudbudet, og den sikres ikke ved at give de kommercielle tv-stationer bedre vilkår eller ved at slippe markedskræfterne fri på bedste Berlusconi-vis.
Alsidigheden i medieudbudet sikres først og fremmest ved at give de offentligt finansierede public service-kanaler mulighed for at udbyde kvalificerede alternativer.
En vigtig del af dette alternativ er det udbud, der kommer fra de ikkekommercielle lokale radio- og tv-stationer, og derfor er det væsentligt, at der sikres økonomiske ressourcer til disse.
Enhedslisten mener, det er helt rimeligt, at de kommercielle tv-stationer pålægges en afgift, når de er med til at sikre alsidigheden i mediebilledet, og Enhedslisten støtter også, at de ikkekommercielle stationer har mulighed for at få et vindue i de kommercielle medier.
Vi kan ikke se nogen som helst grund til, at man skulle lempe afgiften på de kommercielle reklamefinansierede radio- og tv-stationer.
Hvor skulle de 30 mio. kr., som skaffes ved denne afgift, ellers komme fra?
Vi ved jo, at f.eks. Venstre ikke vil være med til at sætte én eneste skat eller én eneste afgift op, så hvad er det, der skal skæres ned på?
Det spørgsmål må vi have besvaret.
Derimod kan det være fornuftigt, som ministeren er inde på, at gennemføre en omlægning, så byrden lettes for de mindre stationer, men afgiftsprovenuet skal imidlertid fastholdes på mindst 30 mio. kr.
Vi er uforstående over for argumentet om, at man ikke både kan stille krav til en virksomhed og lade denne virksomhed betale afgifter.
Hvis det princip blev ført ud i livet på andre områder, ville det efter vores mening få
ganske alvorlige konsekvenser.
Enhedslisten mener ikke, at der aktuelt er nogen begrundelse for at stramme reglerne for udbetaling af tilskud til ikkekommercielle tv- og radiostationer.
Eventuelle ændringer bør afvente den evaluering, som Kulturministeriet er ved at gennemføre, og derfor kan Enhedslisten ikke støtte dette forslag.
Erik Larsen (V), 2001-05-18:
Jamen så kan jeg jo benytte lejligheden til at sige, at Kristeligt Folkeparti ikke kan støtte forslaget.
Det har ordføreren bedt mig meddele.
Pia Christmas-Møller (KF), 2001-05-18:
Ja, det er dejligt, når man både på regeringssiden og på oppositionssiden husker, hvad man har lovet.
Det er jo et godt udgangspunkt.
Det Konservative Folkeparti ser positivt på intentionerne, som ligger bag det beslutningsforslag, som SF er kommet med, om nedsættelse af et socialpolitisk råd.
Men når man ser på det konkrete forslag, sådan som det er lagt frem af SF,
kommer vi lidt i tvivl om, hvorvidt det nu også er den rigtige vej.
Vi kommer i tvivl om, hvad det egentlig er rådet skal lave.
Hvad er opgavedefinitionen?
Hvad er kompetencen?
For hele det socialpolitiske område er jo karakteriseret ved mangfoldighed, mangfoldighed i engagementet, i opgavetyperne, i måden at løse opgaverne på.
Der er mange både offentlige og private aktører på banen, men dertil kommer jo også de mange ildsjæle og non profit-organisationer, både private og andre.
Og der tror jeg, det er vigtigt, at vi virkelig grundigt overvejer, hvordan oprettelsen af et socialpolitisk råd vil indvirke på hele området, og hvad status udmeldingerne fra de socialpolitiske råd skal have. Skal det være en slags rådgivende organ i forhold til Folketinget, i forhold til regeringen?
Eller skal det være debatskabende?
Eller skal det være analyserende?
Eller skal det være formidlende?
Altså en formidlingsenhed, hvor man opsamler viden fra de mange forskellige videncentre, vi har rundtomkring på de forskellige områder.
Hvad er egentlig hovedopgaven for et sådant socialpolitisk råd?
Umiddelbart lyder tanken altså besnærende, og vi vil heller ikke bruge kræfterne på at skyde den ned, men derimod bruge kræfterne på at overveje: Hvad er det, vi vil bruge sådan et socialpolitisk råd til?
Hvad kan man med fordel bruge det til?
Og hvordan skal det så sammensættes?
Det fører altså til, at jeg er enig med den socialdemokratiske ordfører i, at tiden ikke er til, at vi lige her og nu siger: Sådan skal det gøres, vi siger ja til SF's forslag.
Det vil være forhastet.
Og det tror jeg ikke, SF ønsker.
Jeg tror, det er en god idé at diskutere det grundigt og overveje, hvad mulighederne kan være.
Som jeg tidligere sagde, lyder ideen umiddelbart besnærende, og man kunne måske forestille sig, at man har hentet inspiration fra arbejdsmarkedsområdet, hvor man jo har Landsarbejdsnævnet, og man har Arbejdsmiljørådet; men her er opgaven alligevel væsentlig anderledes.
Her er klart tale om et partssystem i Danmark, og der er tale om, at man i hvert fald i temmelig vid udstrækning kan indgå forpligtende gensidige aftaler.
Det er ikke helt situationen på det socialpolitiske område, og derfor kan man ikke bare kopiere de råd og nævn, vi har på arbejdsmarkedsområdet til det sociale område.
Man går i hvert fald galt i byen, hvis man gør det.
Det korte af det lange er: Vi vil stadig væk gerne være med til at diskutere muligheden for i fremtiden at nedsætte et socialpolitisk råd, men vi mener, at det kræver meget nøje overvejelse, inden vi griber til det.
Jette Gottlieb (EL), 2001-05-18:
Enhedslisten synes, at det er en udmærket idé at nedsætte et socialpolitisk råd, som får til opgave at følge det sociale arbejde og inspirere udviklingen.
I bedste fald ville det kunne betyde både et fagligt og prestigemæssigt løft.
Den socialpolitiske indsats er alt for dårlig i dag, og et af de store problemer er, at der er alt for få ressourcer, men der er heller ingen løbende opfølgning af, om det, man gør, rent faktisk nytter noget, og det kniber også med koordineringen mellem de forskellige aktører.
Samtidig har hele området faldende prestige.
Antallet af ansøgere til uddannelserne inden for området er f.eks. faldende.
Mediernes mange dårlige historier, den hårde nedslidning af personalet og det relativt lave lønniveau virker ikke særlig tiltrækkende på unge mennesker.
Men når vi synes, at der er behov for et socialpolitisk råd, så er det først og fremmest, fordi der er mange eksempler på, at den lovgivning, der måske tager sigte på at løse ét problem, skaber nye sociale problemer i den anden ende.
Der er simpelt hen brug for en samfundsmæssig helhedsvurdering af processerne på det sociale område.
Derfor tror jeg også, det er nødvendigt, at forslaget bliver gjort noget bredere.
Der er brug for, at nogen har det som opgave at vurdere de sociale konsekvenser af lovgivningsprocessen og rådgive Folketinget om det.
Der er jo en del parallelråd af samme karakter, f.eks. Det Økonomiske Råd, Det Økologiske Råd og for den sags skyld også Transportrådet.
Den type overordnede vurderinger mener jeg Folketinget i høj grad har brug for. Enhedslisten har det sådan, at selv om vi nok kan støtte det her forslag, tror vi egentlig, at det måske er ved at stemme for det, at man kan fremme den proces, i modsætning til alle de andre, der er kommet med mange positive meldinger om det, men som bestemt ikke har tænkt at støtte det.
Jeg tror, at måden, hvorpå vi kan få sat gang i processen frem mod et socialt råd, som der kan blive flertal for, simpelt hen er ved at støtte det her forslag.
Så det agter Enhedslisten at gøre, til trods for den kommentar, vi har om, at forslaget nok bør blive noget bredere.