runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian H. Hansen (DF), 2001-05-04:
jeg vil godt sige til hr. Holger K. Graversen, at jeg egentlig synes, at den her redegørelse er fin, og det er nok også derfor, at alle partierne kan blive enige om at stå sammen om et forslag til vedtagelse.
Der er så noget, der undrer mig, for man snakker om, at der er en undersøgelse i gang i øjeblikket, der viser, at 16 pct. byfolk har planer om at bosætte sig i landdistrikterne.
Jeg mener: Gør man noget specielt, for at alle andre kan bosætte sig i de her områder?
Vi må med hensyn til bosætningen og de 16 pct., som har planer om det, men som altså ikke er flyttet ud i landdistrikterne, håbe, at de gør det.
Var det ikke bedre at gå ind og kigge på sådan noget som privatbilismen, eksempelvis afgifterne på den?
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-05-04:
De ting, som vi er en gruppe af partier, der - ja, gruppen er lidt varieret, fordi jeg ikke er med i den altid - arbejder med, er f.eks. udnyttelsen af nedlagte landbrugsbygninger og lidt mere mulighed for at åbne op.
Selv om man har etableret en virksomhed, og den så heldigvis eller uheldigvis vokser ud af rammerne, så skal den drives ind til industriarealer i en by.
Der kunne vi godt ønske lidt mere fleksibilitet, hvor den ligger, f.eks. med et forslag om at få lov til at bygge en bolig mere i forbindelse med et landbrug, hvor mange landbrug jo desværre bliver nedlagt, men hvor nogle få heldigvis bliver større og heldigvis giver arbejdspladser til flere mennesker.
Der kunne det jo være vældig godt, at man kunne få lov til at bygge medhjælperboliger, men også aftægtsboliger, fordi det på landet er en god tradition, at den virksomhed, man har været med til at opbygge, vil blive overdraget til næste generation, og så kan man blive boende. Omkring lavprisvarehuse har jeg støttet regeringen hele tiden i, at vi har brug for den overordnede myndighed, som ligger i planloven.
Også derfor, for lige at sige det, skuffede hr. Svend Auken mig så utroligt i sagen omkring Ørestadsprojektet, men det er så en helt anden sag, for
ellers havde vi været helt enige.
Kristen Touborg (SF), 2001-05-04:
Nu siger hr. Ole M. Nielsen, at han ønsker lidt mere fleksibilitet og nævner et par bestemte områder.
Og jeg er lidt forundret over udlægningen af det at have mulighed for at bygge boliger, for det er jo i dag absolut muligt at bygge en medhjælperbolig; det er faktisk ikke det, der er noget stort problem.
Så jeg vil godt have præciseret: Er det sådan, at hr. Ole M. Nielsen mener, man skal i virkeligheden kunne etablere nye landsbyer på den bekostning?
Det andet område, hr. Ole M. Nielsen vil have mere fleksibilitet omkring, er de nedlagte landbrugsejendomme.
Jeg kunne godt tænke mig at få præciseret nok så nøje, hvor langt det er, man kan gå.
I øjeblikket mener jeg, det er sådan, at man kan gå, indtil der er fem arbejdspladser i sådanne overflødiggjorte bygninger.
Kunne vi ikke få det præciseret?
Er det det dobbelte?
Er det 20?
Er det 100?
Hvor langt vil hr. Ole M. Nielsen gå?
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-05-04:
Omkring det første med medhjælperboliger har jeg ikke helt nøjagtig styr på, hvad der står i reglerne, men jeg ved, at det er meget besværligt, og at der gives masser af afslag på det.
Det er jo en kendsgerning.
Jeg vil vel ikke have, at enhver landbrugsbedrift udvikles til en landsby.
Men omvendt står det jo ikke hverken i Jyske Lov eller i Bibelen eller andre steder, hvor mange landsbyer der skal være i Danmark.
Man kan vel ikke afvise muligheden for, at det var rimeligt, der opstod en ny landsby et sted.
Men jeg mener da i høj grad, at det skal være noget, man så beslutter sig til.
Den skal da ikke opstå tilfældigt.
Når jeg ønsker fleksibilitet, så mener jeg jo ikke, at man skal have lov til at gøre det uden at søge om lov, selvfølgelig ikke.
Men altså mere fleksibilitet i lovgivningen og i administrationen af den.
Omkring arbejdspladser går det ikke fra min side på, om det er fem eller ti arbejdspladser, men på, hvor meget man må have lov at bygge til.
Jeg mener, at det, det handler om, er, at man må have lov til at udvide på det enkelte sted, igen ikke ud over alle grænser, men selvfølgelig inden for en snæver håndtering og administration, en helt individuel behandling af tingene.
Men det er jo sådan, at mange af de nye former for industri jo overhovedet ikke er forurenende, så hvad kan det egentlig betyde, hvis de ellers bygger pænt og planter omkring sig osv.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-04:
Først skal jeg lige sige, at jeg kun kan bekræfte Socialdemokratiets ordfører i, at netop muligheder for integration i landdistrikter er noget af det mest effektive, vi har set.
Der er nogle muligheder, hvis man gør noget ved det oplysningsmæssigt, som gør, at det egentlig kunne give en god udvikling.
Der er masser af eksempler, og jeg kan komme med dem i snesevis, og jeg har selv nogle direkte erfaringer.
Så vil jeg gerne stille hr. Holger Graversen et spørgsmål, som godt nok har en speciel karakter: Har hr. Holger Graversen også hørt rygtet om, at til samtlige ordførerdebatter i Folketinget har man i Dansk Folkepartis sekretariat en automat, hvor man trækker den slags indlæg eller afsnit, som skal med hver gang?
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-05-04:
Det er jo helt rigtigt.
Det er dokumentationen af, at myndighederne vil sætte sig til dommere over, hvad der er en bæredygtig udvikling for en landbrugsejendom, og om der derfor fortsat vil være brug for en medhjælper.
Det er jo det, de bl.a. falder på, sagerne.
Så meget styr har jeg dog på tingene.
Så jeg mener bestemt, at det er dér, jeg ønsker en mere liberal håndtering.
Men så er der også aftægtsboligerne, som jeg mener stadig væk er en god ting.
Kristen Touborg (SF), 2001-05-04:
Nu siger hr. Ole M. Nielsen, at det der med medhjælperboliger har han ikke helt styr på.
Jeg synes jo sådan set, at det er redeligt nok, at der er områder, man ikke har styr på.
Men for nu at få spørgsmålet afklaret kan jeg så oplyse om, at det jo er sådan, at hvis der er behov for en medhjælper, kan man rent faktisk få lov at bygge en medhjælperbolig.
Det er faktisk sådan, at når man ude i kommunerne og amterne vurderer, om der kan bygges bolig nummer to, så afhænger det
af, om der er behov for, at der er en medhjælper på den ejendom. Det må vel siges at være en ret rimelig måde at gøre det på.
Man skal vel ikke bygge medhjælperboliger, hvis man ikke har behov for en medhjælper.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-05-07:
Den dokumentation, fru Sandy Brinck beder om, synes jeg er helt relevant, og den vil jeg sørge for bliver fremlagt som bilag i udvalget.
Sandy Brinck (S), 2001-05-07:
Det er bestemt ikke for at forsøge at forlænge debatten, men da fru Yvonne Herløv Andersen kommenterede mit indlæg, synes jeg, der opstod lidt uklarhed.
Vi er enige om udfasning af nogle andre hensyn, men på en rent sundhedsfaglig baggrund kan fru Yvonne Herløv Andersen ikke begrunde sit beslutningsforslag.
Men lad os glæde os over, at vi alle sammen ønsker udfasningen.
Tove Videbæk (KRF), 2001-05-07:
Sølvamalgam er forurenende og giftigt, og derfor skal vi naturligvis ikke fylde munden med det.
Jeg synes, det var en positiv udmelding, vi fik fra sundhedsministeren her først på debatten.
Sundhedsministeren udtalte, at alle er enige om, at brugen af sølvamalgam skal afvikles, og at man vil forbyde brug af sølvamalgam til mælketænder og være tilbageholdende med behandling af gravide osv., osv.
Det var meget positive udmeldinger.
Det er egentlig utroligt, at man ukritisk i så mange år har puttet et tungmetal, altså kviksølv, i munden på folk, når man alle steder i naturen søger at fjerne det.
Op til fremsættelsen af og i forbindelse med tilløbet til det her forslag har vi jo også mødt mennesker og fået
Nu lyder det så, at det har vi nu, og så er det
Kristeligt Folkeparti er medforslagsstiller og støtter naturligvis det her forslag, samtidig med at vi er positive over for sundhedsministerens initiativer på området.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-05-07:
Med beslutningsforslaget opfordres regeringen til inden udgangen af 2001 at forbyde anvendelsen af kviksølholdigt amalgam i tandbehandlingen af børn og unge op til 19 år samt gravide.
Ud fra en miljømæssig betragtning er der ingen tvivl om, at brugen af sølvamalgam i tandplejen på sigt bør ophøre, men det må ske i takt med, at forskningen frembringer fyldestgørende alternativer, og der er på nuværende tidspunkt ikke de nødvendige alternativer, når det gælder behandling af især de blivende kindtænder.
Et skridt i den rigtige retning er der dog taget med hensyn til behandling af mælketænder.
Sundhedsstyrelsen kan nemlig oplyse, at der ikke længere kan rejses sundhedsfaglige indvendinger mod, at sølvamalgam udgår som tandfyldningsmateriale ved behandling af mælketænder.
Jeg er derfor glad for at høre, at sundhedsministeren har indstillet til miljøministeren, at kviksølvsbekendtgørelsen ændres, således at det bliver forbudt at bruge sølvamalgam i mælketænder. Hvad angår gravide, anbefaler Sundhedsstyrelsen allerede i dag tilbageholdenhed med tandbehandlingen uanset fyldningsmateriale.
Jeg vil så lige nævne, at det indtil videre ikke har været muligt videnskabeligt at påvise, at der skulle være en sammenhæng mellem sølvamalgam i tænderne og sygdomme på mennesker.
Det skal så samtidig også nævnes, at det heller ikke har været muligt at bevise, at sølvamalgam er uskadeligt.
Forsigtighedsprincippet bør derfor efterleves, mener forslagsstillerne.
Det er jeg normalt selv tilhænger af, men det beror hver gang på en afvejning.
Derfor vil jeg da ikke undlade at fremhæve, at enhver voksen mod en højere egenbetaling kan vælge en plastfyldning.
Den valgfrihed findes ikke i den kommunale børne- og ungdomstandpleje, men her sker som sagt det, at sølvamalgam i mælketænder bliver forbudt.
Som nævnt er sølvamalgamfyldninger stadig det bedste materiale ved fyldninger af de hårdest belastede tænder.
Jeg er enig med sundhedsministeren i, at tidspunktet ikke er inde til at forbyde brugen af amalgam.
Det Radikale Venstre kan på denne baggrund ikke støtte forslaget.
Arne Rolighed (S), 2001-05-07:
Dette beslutningsforslag handler om noget, mange af os har, nemlig sølvfyldninger i tænderne.
Af forsigtighedshensyn foreslår forslagsstillerne at forbyde brugen af amalgam til gravide og børn og unge op til 19 år.
Lad mig straks gøre det helt klart: Regeringen har som mål at afskaffe sølvamalgam.
Det skal vi også af hensyn til miljøet.
Men vi vil lade det ske i takt med, at der udvikles alternativer, der er gode nok.
Sølvamalgam er i dag det mest slidstærke fyldningsmateriale, vi kender.
Nogle tandfyldninger udsættes for mere slid end andre, og der, hvor sliddet er størst, bruger man derfor stadig væk sølvamalgam.
Glædeligvis udvikles der hele tiden nye og bedre fyldningsmaterialer.
Senest har Sundhedsstyrelsen meddelt, at man ikke længere behøver at bruge sølvamalgam i mælketænder, fordi der nu er plastmateriale, som er stærkt nok til at erstatte sølvamalgam i disse tænder.
Jeg har derfor indstillet til miljøministeren at ændre kviksølvbekendtgørelsen, så det bliver forbudt at bruge sølvamalgam i mælketænder. På samme måde kan jeg oplyse, at Sundhedsstyrelsen anbefaler, at man i sundhedsvæsenet generelt er tilbageholdende med behandlinger under graviditeten.
Det gælder også tandbehandlinger, hvad enten det er med eller uden sølvamalgam.
I virkeligheden er vi altså ikke så langt fra hinanden på dette område.
Alle er enige om at afskaffe sølvamalgam, og udviklingen er med os.
Der er i de senere år sket et markant fald i anvendelsen af sølvamalgam.
Der bliver i dag lavet cirka en tredjedel færre fyldninger end i 1992.
Patienterne i voksentandplejen kan i samråd med tandlægen selv beslutte, om fyldningen skal være af plast eller af sølvamalgam.
Det er dialogen mellem patienten og tandlægen, der er det afgørende.
At der her kun ydes tilskud til amalgam skyldes ganske enkelt, at det som sagt tandlægefagligt fortsat anses for det bedste.
Der er ikke påvist nogen sammenhæng mellem sølvamalgam i tænder og sygdom hos mennesker, og det er ikke, fordi det har skortet på forsøg.
Faktisk ved vi i dag mere om sølvamalgam end om de plastmaterialer, som er alternativet.
Vi er altså i den situation, at sølvamalgam tandlægefagligt fortsat vurderes som det bedste, det mest holdbare materiale til fyldninger på kindtændernes tyggeflader.
Af hensyn til tandsundheden ville det være forkert på nuværende tidspunkt at forbyde brugen af amalgam.
Derfor kan regeringen ikke støtte forslaget.
Anni Svanholt (SF), 2001-05-07:
SF er i udgangspunktet meget positiv over for forslaget, ikke alene fordi enhver anvendelse af kviksølv bør undgås, men fordi der her selvsagt er tale om en regulær risiko for sundhedsskader, især for unge, gravide og allergikere, når man anbringer et tungmetal, som man gerne ser udfaset alle andre steder, i munden.
Danmark er bl.a. som følge af finanslovaftalen for 2001 aktiv i FN for udfasning af netop kviksølv og andre metaller gennem en tungmetalkonvention.
Vi går derfor positivt ind i udvalgsarbejdet også med det sigte at forhindre anvendelse af skadelige alternativer i stedet for.
Vi vil naturligvis også være åbne over for, at der kan være situationer, hvor kviksølvamalgamlegering ikke kan undværes rent tandteknisk.
Der skal under alle omstændigheder være forbedrede oplysninger med mulighed for patienten for at sige fra eller til på baggrund af reel information.
Det er jo det, det handler om: samtalen mellem patienten og tandlægen.
Man kunne jo i den forbindelse derfor ligestille sygesikringstilskuddet til plastfyldninger og amalgamfyldninger, så kunne patienterne selv vælge.
Så om denne sag her må vi sige: SF er positiv, men kan ikke støtte forslaget som helhed.
Gyda Kongsted (V), 2001-05-07:
Da fru Henriette Kjær fra Det Konservative Folkeparti ikke kan være til stede, skal jeg meddele, at jeg udtaler mig både på Venstres og Det Konservatives Folkepartis vegne.
Venstre og Det Konservative Folkeparti kan støtte de gode intentioner, der ligger i forslagsstillernes beslutningsforslag.
Vi er dog også bekendt med, at der allerede i dag bruges mindre og mindre amalgam i tandbehandlingen, fordi tandlægerne selv er opmærksomme på problemstillingerne og derfor i stigende grad bruger andet fyldningsmateriale. Der foregår da også i dag en forskning på området af lektor Vibeke Qvist, Tandlægehøjskolen i København, men et af problemerne, der endnu ikke er løst, er, hvilke fyldninger der vil kunne erstatte de sølvfyldninger, der i dag bruges til kindtænderne hos større børn, fordi belastningen her er særlig stor.
Venstre og Det Konservative Folkeparti kan derfor støtte den anbefaling, der kommer fra Københavns Tandlægehøjskole,
Sandy Brinck (S), 2001-05-07:
Socialdemokratiet ønsker en udfasning af sølvamalgam på grund af kviksølvets miljømæssige belastning.
Derfor glæder det os også, at brugen af sølvamalgam er faldet ganske væsentligt siden 1992.
Et fald på godt ½ million fyldninger
Dette skyldes bl.a., at miljøministeren tilbage i 1998 af miljøhensyn lavede den begrænsning, at sølvamalgam kun må anvendes i tandfyldninger af kindtænder, hvor man sundhedsfagligt ikke har et godt alternativ, som kan klare det slid, der er på de store tyggeflader.
Beslutningsforslaget, vi her behandler, ønsker imidlertid et forbud begrundet i et sundhedsmæssigt forsigtighedsprincip.
Sølvamalgamens sundhedspåvirkninger har været debatteret ganske meget i de senere år, men på trods af den megen fokus og afledte forskning kan det ikke videnskabeligt påvises, at sølvamalgam udgør en sundhedsmæssig risiko, hvilket forslagsstillerne selvfølgelig er bekendt med.
Det er jo netop den manglende dokumentation, som er årsagen til, at man begrunder forslaget i et forsigtighedsprincip.
Forsigtighedsprincippet er sympatisk, men i så fald må vi også se på alternativerne til sølvamalgam. Hvad ved vi om plastfyldninger?
Det er anerkendt, at ca. 1 pct. af befolkningen kan få nogle uønskede reaktioner over for sølvamalgam.
Hvem, disse personer er, er lige så uvist som ved andre allergiske reaktioner.
Og allergiske reaktioner synes der også at kunne være ved plast.
Faktisk hører vi fra personalet, at plast begynder at udgøre et stort overfølsomhedsproblem.
Det er velsagtens lidt bemærkelsesværdigt, at vi ved mindre om plasten, end vi ved om sølvamalgamen, og det til trods kan det altså ikke påvises, at sølvamalgam giver sundhedsmæssige problemer ud over den førnævnte allergi, ligesom det bør gøre et vist indtryk og give et vist ansvar, når fagfolk gang på gang påpeger, at alternativerne til sølvamalgam heller ikke er nær så holdbare og altså giver en dårligere tandbehandling. Som ministeren just har redegjort for, findes der nu et fyldestgørende alternativ til mælketænder, og dermed imødegår Sundhedsstyrelsen den del af beslutningsforslaget, som handler om tandbehandling af børn.
Samtidig ved vi, at Sundhedsstyrelsen generelt anbefaler tilbageholdenhed med alle former for behandling under graviditet.
Så den del af beslutningsforslaget har længe været den officielle holdning.
Vi er opmærksomme på, at forslaget går efter et direkte forbud.
I Socialdemokratiet mener vi, at den bedste sikkerhed, vi kan bidrage med over for patienterne, er en faglig og konkret vurdering ud fra Sundhedsstyrelsens anbefalinger.
En vurdering, hvor holdbarhed og allergiske reaktioner ved de forskellige materialer inddrages i den beslutning, som i sidste ende er patientens.
Det er måske også værd at bemærke, at heller ikke i Sverige og Norge er brugen af sølvamalgam forbudt.
Socialdemokratiet kan på den baggrund ikke støtte forslaget, men ser frem til den endelige udfasning af sølvamalgam, som vi faktisk er nået ganske langt med, uden at gå på kompromis med det krav, som patienterne rimeligvis har på kvalitet i behandlingen båret af viden.
Frank Aaen (EL), 2001-05-07:
Vi er enige i, at ud fra et forsigtighedsprincip bør man undgå amalgamfyldninger, og det gælder også ud fra et generelt synspunkt om at begrænse brugen af kviksølv og dermed begrænse faren for, at kviksølv kommer ud i naturen. Derfor vil vi støtte, at man arbejder for at undgå sølvamalgamfyldninger særlig til børn og selvfølgelig i deres mælketænder, det er helt indlysende, og også i forhold til at undgå at bruge det til gravide.
Men vi er, som regeringen, ikke tilhænger af, at man straks her og nu skrider til et egentlig forbud på området - helt op til unge på 19 år skal det være forbudt for.
Vi mener ikke, at der er tilstrækkelig dokumentation, og der er stadig væk enkelte områder, hvor amalgamfyldninger er det bedste, i virkeligheden også ud fra et socialt synspunkt.
Det er i hvert fald helt indlysende, når vi har tilskudsregler, som vi har, men også fordi plasticfyldninger skal udskiftes hyppigere, hvorimod en amalgamfyldning holder længere.
Derfor er jeg også lidt nervøs for, hvis man bare laver forbud, at vi så får en fare for, at tandsundheden forringes ved sådan en beslutning.
Så vi kan godt vente, til vi er kommet lidt længere i processen med at få sølvamalgam helt ud af tandbehandlingen, selv om vi er enige i, at det bør være et mål. Så vil jeg til sidst sige, at uanset, hvordan den proces skrider frem, så mener jeg, at vi med det samme bør tage fat på den sidste del af beslutningsforslaget, nemlig det om at ændre på tilskudsberegningen, så det bliver et mere reelt valg, patienten har, hvor det i dag er sådan, at det ene koster væsentlig mere end det andet.
Så det vil jeg altså tilslutte mig, og jeg vil da sige, at vi i udvalget skulle arbejde for at opnå en enighed om og et flertal for, at der selvfølgelig gives forbedret tilskud til tandbehandling, også når man vælger andre fyldninger end amalgam.
Birthe Skaarup (DF), 2001-05-07:
De lærde strides om sølvplombernes farlighed, og denne usikkerhed mener vi i Dansk Folkeparti skal komme vores børn og unge og de gravide til gode.
Som sagt så ønskes forsigtighedsprincippet anvendt, og derfor er vi medforslagsstillere til dette forslag.
Det har man gjort i en række andre lande, og det mener vi også, at man som udgangspunkt bør gøre her i Danmark.
Andre har været inde på miljøområdet, og vi kan da også kun slutte op om, at der indsamles eksempelvis kviksølvbatterier og kviksølv på grund af farligheden.
Kviksølv er uønsket i alle produkter, også i amalgam til tandfyldninger.
Og når Sundhedsministeriet har vurderet, at der er tilstrækkelig gode alternative materialer, der kan anvendes, herunder plast, ja, så må man tage det for pålydende, således at kviksølv til tandfyldning bliver forbudt.
Endelig forlyder det også, at Miljøstyrelsen er indstillet på at revidere bekendtgørelsen på området af samme grund.
Nu har vi så sundhedsministerens udsagn om, at man vil gå ind og pålægge, at der bliver set på de problemer, om ikke andet så vedrørende børn med mælketænder og gravide.
Der er ingen tvivl om, at kviksølv ikke nedbrydes, men bliver omdannet til organisk kviksølv, og når kviksølvindholdet bliver spredt i miljøet, ja, så ved vi, hvad der sker.
Derfor har man også i både Sverige, Norge, Tyskland og Østrig begrænset brugen af amalgam til tandfyldninger, og man anvender ikke dette produkt til børn og gravide.
CD's bemærkninger i beslutningsforslaget er gode og bredt funderet og påpeger, hvorledes andre lande som sagt håndterer problemet.
Vi håber på, selv om det ikke har lydt for lyst, at de øvrige partier i Folketinget vil arbejde positivt for, at vi får udbredt dette, at vi ikke bruger amalgam til børn og gravide.
Som sagt fuld opbakning til forslaget.
Tove Videbæk (KRF), 2001-05-07:
I USA er det da også blevet lovbefalet i mere end 30 stater, at børnene skal have den her undersøgelse vedrørende deres hørelse.
Det er så også blevet indført i nogle lande, i en del lande her i Europa, at det samme skal gøres.
Én måde at lade den hørescreening foregå på er at udføre den i tæt samarbejde med sundhedsplejersken i den nyfødtes hjem.
Sundhedsplejersken kan så tilbyde og forberede forældrene på en hørescreening, som forældrene skal give deres samtykke til.
kan en specialgruppe blandt sundhedsplejerskerne så foretage screeningen. Det her ville falde helt i tråd med den form, vi i Kristeligt Folkeparti ville synes det skulle have, hvis det var noget, som sundhedsplejerskerne kunne udføre, når de alligevel har kontakt med familierne, når de alligevel er ude hos familierne.
For hvis det skulle være sådan en specialafdeling på et sygehus, eller der skulle oprettes noget heftigt, så synes vi, det ville være lidt for heftigt og lidt for omkostningstungt. Som det også er sagt, synes vi heller ikke, at børnene skal sygeliggøres.
Men når børnene i forvejen bliver tilset af sundhedsplejersker, når de i forvejen er på besøg, når de i forvejen er i kontakt med sundhedsplejersken, ville det være helt naturligt og mest udramatisk, at det var sundhedsplejersken, der tog sig af det.
Så i det tilfælde, at man kan gøre det på den meget udramatiske måde, vil Kristeligt Folkeparti tilsige forslaget sin positive behandling.
Tove Fergo (V), 2001-05-07:
Da De Konservatives ordfører ikke kan være til stede i salen, dækker Venstres tale også De Konservatives holdning.
Jeg vil på Venstres vegne ligesom den tidligere ordfører
give udtryk for sympati for forslaget.
Vi husker stadig, hvordan mennesker i gamle dage kunne leve en tilværelse som totalt handicappede, fordi man ikke havde fundet ud af, at de i virkeligheden var døve, og vi er da heldigvis kommet meget længere i dag.
Venstre er også bekymrede ved at indføre en generel screening af alle nyfødte børn.
Det virker ikke forholdsmæssigt rigtigt at skulle synliggøre alle børn, når der heldigvis er så få, der i virkeligheden lider af høretab.
Jeg går ud fra, at sundhedsplejersken, når hun foretager den omtalte BOEL-test og konstaterer, at der måske er noget galt med barnets hørelse, som en selvfølge sikrer, at forældrene bliver gjort opmærksom på, at de skal henvende sig og få barnets hørelse undersøgt, og den undersøgelse må selvfølgelig være så grundig som overhovedet muligt, så man med det samme får fastslået, hvis der er problemer med hørelsen. Jeg kan tilslutte mig ministerens udtalelse om, at man godt kunne have særlig fokus på risikobørnene.
Hvis der er familiemedlemmer med høretab, hvis der er problemer, bør man have særlig opmærksomhed rettet mod de hjem, de børn og de forældre.
Det synes jeg er fornuftigt, men det er ikke fornuftigt at synliggøre alle børn, fordi der desværre er nogle, som bliver født med et høretab.
På den baggrund kan Venstre ikke støtte forslaget.