runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan Trøjborg (S), 2002-03-19:
Det er da utroligt, at hr. Lars Barfoed for det første kan sige, at der ikke har været argumenter for en politik, som også de borgerlige gennem generationer har støttet, når det gælder offentlige repræsentanter f.eks. i sparekasser, en politik, der jo næsten er 100 år gammel.
For det andet må jeg spørge hr. Barfoed, om han mener, at de offentlige repræsentanter har gjort skade.
Og for det tredje vil jeg gerne sige til hr. Lars Barfoed, at jeg må konkludere, at det eneste, man mener der er interessant at varetage, er aktionærernes interesser.
Man mener ikke, at der skal være en repræsentant for yderligere samfundsmæssige interesser.
Så skal jeg endelig tilføje, at jeg da er helt sikker på, at den fungerende økonomi- og erhvervsminister, hr. Flemming Hansen, har gjort et ganske udmærket og kvalificeret stykke arbejde, da han som offentlig repræsentant har siddet i en finansiel virksomheds bestyrelse.
Men det kan vi jo ikke vide noget om. Så at sige, at det ved vi ikke ved noget om, og på den baggrund kan vi konkludere, at det heller ikke har gjort nytte, er da et ekstremt tyndt argument.
Lars Barfoed (KF), 2002-03-19:
Jamen hr. Ole M. Nielsen: Der er ingen eksempler at opdrive på, at det, at et bestyrelsesmedlem i en finansiel virksomhed har været udpeget af ministeren, af det offentlige, har gjort nogen som helst forskel.
Den pågældende sidder i bestyrelsen for den finansielle virksomhed akkurat på lige fod med alle andre.
Det er kun valghandlingen, der er til forskel.
Og alle bestyrelsesmedlemmer i en finansiel virksomhed har et stort ansvar bl.a. for at sikre, at den daglige ledelse fungerer korrekt og lovligt, og at instituttet ikke bevæger sig ud over lovgivningens grænser osv.
Hvis man hævder, at det gør en forskel, at det ene bestyrelsesmedlem er valgt af det offentlige i modsætning til de andre, så er det i virkeligheden, synes jeg, en alvorlig anklage mod de andre bestyrelsesmedlemmer, som man da må formode er samvittighedsfulde borgere, der udmærket er klar over det ansvar, der påligger dem som bestyrelsesmedlem i en finansiel virksomhed.
Der er ingen grund til at beskylde dem for eller anklage dem for, at de ikke samvittighedsfuldt varetager det bestyrelseshverv.
Lægger man det til grund, hvilket jeg håber, at hr. Ole M. Nielsen også vil gøre, er der ingen argumenter for, at nogen skulle udpeges specielt af det offentlige.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-19:
Jeg vil også spørge hr. Barfoed: Hvordan i alverden kan man vide, at det ikke har haft betydning?
Man kan da ikke se, hvordan situationen var under et eller andet bestyrelsesmøde.
Tænk bare på den præventive virkning.
Vi har haft nøjagtig den samme diskussion om fødevarekontrol.
Det er ligesom sådan, at effekten af fødevarekontrol måles i, hvor mange overtrædelser der registreres.
Men den præventive effekt lige så vel som politiets tilstedeværelse osv. er jo vigtig.
Man kan da ikke ane, hvilken betydning det har haft.
Jeg har selv haft fornøjelsen af at sidde på sådan en plads, og jeg har faktisk indstillet, at vi stemmer for loven her alligevel, selv om jeg har gode erfaringer.
Det er jo også, fordi jeg ikke orkede at gå og forsvare den stilling, jeg selv har indtaget, og jeg tænkte, at der jo er flertal for forslaget i forvejen.
Men med den argumentation, vi får i svarene osv., har jeg faktisk planer om at ændre vores indstilling til det, for det er så tyndt.
Marianne Jelved (RV), 2002-03-19:
Jeg har netop stillet en række spørgsmål for at få regeringen til at dokumentere, at det, som hr. Barfoed udtrykker det, ikke har haft nogen betydning, at der sidder offentlige repræsentanter.
Dette har ministeren ikke på nogen måde svaret på.
For det kan man i sagens natur selvfølgelig ikke svare på.
Det er det, der er det mærkelige.
Lars Barfoed (KF), 2002-03-19:
Der er i hvert fald én her i salen, der mindst lige så godt som jeg ved, at de offentlige repræsentanter ikke har gjort nogen forskel i den relation, at de specielt er offentlige repræsentanter.
Jeg siger ikke, at de pågældende ikke har spillet en vigtig rolle i de bestyrelser, de har siddet i, for det har de gjort på lige fod med alle andre bestyrelsesrepræsentanter.
Men det har jo ikke haft nogen betydning, at de er udpeget af det offentlige, af ministeren.
Det har ikke gjort nogen forskel.
Heller ikke i relation til de kriser, der har været i den finansielle sektor.
Marianne Jelved (RV), 2002-03-19:
Det vil altså sige, at vi har haft en ordning med regelsæt, der er lovgivet om siden 1974, som er uden betydning.
Sagen er jo en helt anden, og det ved hr. Lars Barfoed bedre end nogen som helst andre i dette Folketing, nemlig at Finansrådet og andre finansielle organisationer aldrig nogen sinde har ønsket en offentlig repræsentant.
De har følt, at det var godt nok, som de gjorde det selv.
Man kan jo så sige, at det er det formentlig også, men det har hele tiden været tanken, at den offentlige repræsentant bl.a. gjorde, at der var andre end de rent professionelle, som kender hinanden utrolig godt i forvejen, der sad i de bestyrelser.
Det behov har ikke ændret sig, tværtimod.
Lars Barfoed (KF), 2002-03-19:
Nu tilkommer det ikke mig at svare på ministerens vegne og uddybe ministersvar, det er der andre, der sikkert vil gøre.
Mine bemærkninger skal ses i relation til hr. Jan Trøjborgs bemærkninger om, at der manglende nogle saglige, faglige grunde til at gennemføre det her lovforslag.
Der er det, jeg siger: Det er simpelt hen sådan, at man må konstatere, at der ikke er nogen saglige, faglige grunde til at opretholde en sådan ordning.
Det har vist sig at være
uden betydning, at der er offentlige repræsentanter i bestyrelserne, og ud fra det har vi altså anlagt den politiske vurdering, at der, når der ikke er nogen saglige, faglige grunde til det, ingen grund er til at opretholde sådan et regelsæt.
Vi ønsker i det hele taget så lidt regulering og tvang i forhold til virksomhederne som muligt, og her er ikke nogen grund til at have den specielle regulering.
Derfor kan ordningen bortfalde.
Marianne Jelved (RV), 2002-03-19:
Ja tak, det var også mit ønske.
Jeg må gøre hr. Barfoed opmærksom på, at der f.eks. står i bemærkningerne: »Ordningen med offentlige repræsentanter i bestyrelsen for danske finansielle virksomheder har i takt med udviklingen hen imod større åbenhed og gennemsigtighed på markederne udlevet sit formål.« Så står der i svaret, at disse retningslinjer, som har været gældende fra 1994, fortsat er det fuldt i dag, og så citerer jeg igen ministerens svar: Det er min opfattelse, at
da de offentlige repræsentanter har samme rettigheder og pligter og samme ansvar som øvrige bestyrelsesmedlemmer, har funktionen som offentlig repræsentant overlevet sig selv.
Det er altså noget værre letbenet noget.
Det er jo ikke en begrundelse, at man har fulgt de retningslinjer, som har været siden 1974, og så er de ikke relevante længere.
Hvorfor er de ikke det?
Det er der ikke givet nogen forklaring på.
Lars Barfoed (KF), 2002-03-19:
Derfor mener vi, at der politisk ikke er nogen grund til at opretholde sådanne regler, hvorfor ordningen kan bortfalde.
Mette Frederiksen (S), 2002-03-19:
Lad mig da bare for hr. Jens Vibjergs skyld gentage, hvad jeg har sagt tidligere, både i dag og ved førstebehandlingen: Socialdemokratiet vil gerne være med til at forlænge barselorloven, gerne.
Vi vil også gerne være med til at sikre, at den del af orloven, der bliver udskudt til et senere tidspunkt, faktisk også kan blive afholdt, således at det ikke skal være op til en arbejdsgiver, at den som konsekvens af ledighed kan bortfalde.
Det vil vi gerne være med til.
Må jeg ikke have lov til at sige til fru Irene Simonsen, at jeg synes, det er en noget optimistisk og også for positiv udlægning af den ligestillingsmæssige status, vi har opnået på det danske arbejdsmarked, når fru Irene Simonsen siger, at der faktisk ikke findes problemer.
Jeg skal blot notere mig, at vi i den offentlige debat under behandlingen af lovforslag nr. L 47 har hørt fra flere fagforbund, særlig HK, at antallet af ulovlige fyringssager i forbindelse med graviditet er stigende i Danmark.
Det er et stigende problem på vores arbejdspladser, at gravide kvinder fyres i forbindelse med deres graviditet. Det problem kan vi i Folketinget ikke se bort fra.
Det nytter ikke noget, at den borgerlige regering ønsker at føre politik efter, hvordan man gerne ville have verden til at se ud.
Vi bliver selvfølgelig også i barselspørgsmålet nødsaget til at tage udgangspunkt i, hvordan virkelighedens verden er.
Og der er problemer med ligestilling på det danske arbejdsmarked.
Vores frygt i Socialdemokratiet er, at de blot vil forøges med en fuldstændig blind forlængelse af barselorloven uden hensyntagen til de strukturer, der hæmmer ligestillingen for nærværende.
Så vil jeg gerne til hr. Kristian Jensen sige: Hvis Venstre vil være med at sikre en pasningsgaranti, nærmer vi os det stade, hvor vi kan tale om valgfrihed for familierne.
Men hvis der ikke i den enkelte kommune er mulighed for forældrene for at vende tilbage til arbejdsmarkedet efter 5, 6, 7, 8, 9, 10 måneder, så taler vi ikke om valgfrihed, så taler vi tværtimod om en tvungen orlov fra Folketingets side.
Og det ønsker vi ikke at bidrage til fra Socialdemokratiets side.
Endelig skal jeg selvfølgelig blot beklage de ord, jeg hører fra Dansk Folkeparti.
Hvis det har været Dansk Folkepartis interesse og idé at sikre fædre nogle rettigheder, så må Dansk Folkepartis rolle jo siges at være noget udspillet, idet vi går fra 4 uger forbeholdt fædrene til i dag kun 2 uger.
Og det er selvfølgelig ærgerligt.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-03-19:
Der er ufattelig meget, der ikke hænger sammen, når hr. Kristian Jensen besvarer her fra Folketingets talerstol.
Der tales om skattestigninger, som man får fjernet.
Man glemmer at tale om, at der rent faktisk med pinsepakken sidste år bliver skattelettelser på over 3 mia. kr. til de danske husholdninger.
Det forbigår man fuldstændig i stilhed.
Så vil jeg godt spørge hr. Kristian Jensen: Hvor meget er der kommet ind på beskatningen af Coca-Cola, transfer pricing, osv.?
Hvor meget har ministeren gjort, efter at han er tiltrådt, for at få mere ud af det ud over det, som var sat i gang af den socialdemokratisk ledede regering?
Det kunne være interessant at vide.
Når så hr. Kristian Jensen siger, at familien selv skal prioritere, er det så forbigået hr. Kristian Jensens opmærksomhed, at det private forbrug til familien realt steg 17 pct. under den socialdemokratisk ledede regering?
Det lyder jo nærmest, som om der ikke var nogen som helst stigning.
At komme i nærheden af sandheden er åbenbart ikke særlig vigtigt her fra Folketingets talerstol
, når hr. Kristian Jensen skal give svar. Så vil jeg godt sige: Ved førstebehandlingen sagde hr. Kristian Jensen, at der skulle opsiges 25 medarbejdere i Told og Skat.
Der ligger svar på, at det er 1.250 - en fjerdedel - der skal opsiges.
Det betyder, der bliver frit spil for momssvindel, sort arbejde, selskabstømning, og mangel på kompliceret skattekontrol.
Præcis det, der var, da vi sidst havde en Venstreskatteminister.
Det er det, som man står for.
Klaus Hækkerup (S), 2002-03-19:
Da hr. Kristian Jensen skulle besvare spørgsmålet om beskæringen af de kommunale udgifter med 650 mio. kr., sagde han, at det var nødvendigt at udskyde forbruget af de 650 mio. kr., for ellers skred grundlaget for dansk økonomi, og det kunne Venstre ikke bære.
Jeg har overhovedet ikke Venstre mistænkt for, at de vil lade grundlaget for dansk økonomi skride.
Og det er jo lige præcis derfor, at de 500 mio. kr., Venstre påstår skal gå til forbedringer af ældreservicen, heller ikke er relevante.
Det er lige præcis derfor, de heller ikke vil blive brugt og, forstår jeg, nu heller ikke skal bruges, for så ville de jo få grundlaget for dansk økonomi til at skride.
Og derfor er det så hult, så hult, når Venstre hele tiden argumenterer med, at det, de laver i denne her finanslov, er for at forbedre forholdene for en række
Her er det helt klart, at der ikke forbedres nogen forhold for de ældre, og at det heller aldrig har været meningen.
Man tager flere penge fra kommunerne, end man giver dem.
Hvor søren skal der blive råd til at lave de forbedringer, Venstre har lovet?
Kristian Jensen (V), 2002-03-19:
Til fru Pia Gjellerup skal jeg gentage, hvad jeg sagde første gang, fru Pia Gjellerup spurgte, at de omlægninger, vi gennemfører, naturligvis også går til de ældre, de syge og børnene, men derudover, hvilket jeg også svarede fru Pia Gjellerup i det første indlæg, også til at fjerne de planlagte skattestigninger, som SR-regeringen havde på bedding, og til at øge konkurrenceevnen for vores erhvervsvirksomheder.
Og så kunne man tilføje, at det også er til at finde yderligere midler til den freds- og stabiliseringsindsats, som vores forsvar gør i udlandet.
Der er en række andre områder, men disse områder, skattestop, konkurrenceevne, de ældre, de syge og børnene, er hovedområderne, og derfor er det naturligvis dem, vi nævner, når vi bliver spurgt om, hvad det er, omprioriteringerne skal styrke.
Til hr. Morten Helveg Petersen kan jeg bare sige, at det står højt og tydeligt i vores forslag til finanslovforhandlinger fra september sidste år, at vi ønsker en effektivisering også på uddannelsesområdet.
Der står, at vi ønsker besparelser på daghøjskolerne, på de fri ungdomsuddannelser.
Så derfor er det naturligvis noget, som åbent har været lagt frem.
Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil kan jeg gentage, at vi overholder de regler, der er for transfer pricing, og skulle det være sådan, at vi ikke gør det, at der er internationale aftaler, der bliver ændret eller bliver forbedret, så er vi naturligvis villige til at følge de aftaler. Det kan undre, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil og Enhedslisten er så opsatte på det her spørgsmål nu efter
regeringsskiftet
Jeg mindes, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil og hendes parti var en afgørende faktor i den seneste skattereform, hvor der altså ikke var opbakning til at tage hul på det her.
Til hr. Ole M. Nielsen skal jeg sige, at finansministeren under førstebehandlingen af finansloven sagde, at der ville blive indbudt til forhandlinger om Mifrestas fremtid.
Når regeringen internt er færdig med sine drøftelser og sine overvejelser om, hvorledes pengene skal formidles, vil det være som tidligere, at det så er regeringen, der udpeger, hvad det er for områder, pengene skal bruges til.
Det er tradition, og det holder vi fast i.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-19:
Hr. Kristian Jensen gav i sit svar til mig om viljen til at indgå brede forlig en udmærket beskrivelse af, hvordan det er, regeringen opererer.
Det har vi jo mærket ved de lovforslag, vi har haft til behandling, hvor regeringen har et flertal i forvejen sammen med Dansk Folkeparti.
Man har ikke nogen som helst vilje til at diskutere med andre partier.
Man møver igennem.
Man bruger sit flertal til at afkorte behandlingstiden i udvalgene osv.
Det får vi her beskrevet, som om vi afviste regeringens finansieringsforslag, da vi var til finanslovforhandlinger.
Ja, og regeringen afviste vores.
Og jeg skal undlade at fortælle på hvilken pinlig måde.
Jamen på den måde kommer man jo ingen vegne!
Det er da helt almindeligt, at man ved et første forhandlingsmøde markerer sine synspunkter, og hvis ikke de ligner modpartens, ja, så kan der altså ikke blive noget forlig ud af det.
Jeg har dog før oplevet i Folketinget, tror jeg, at man kan finde sammen, selv om man markerer synspunkter på det første møde.
Jeg tror godt, der kunne have været blevet en lille pakke, vi kunne have handlet om.
Men så vil jeg spørge helt konkret igen angående Mifresta-beløbene: Vil regeringen anerkende, at der er en forligskreds, og at man har en forpligtelse til at diskutere med den forligskreds?
Vi har aldrig endnu, så vidt jeg har forstået, kunnet få et svar på, hvornår eller hvad man vil forhandle om og med hvem.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-03-19:
Jeg tror ganske simpelt, at hr. Kristian Jensen er det eneste menneske i Danmark, der påstår, at reglerne omkring de multinationale firmaer for transfer pricing bliver overholdt.
Det er jo netop de regler, som Skatteministeriet og Det Økonomiske Råd har været inde at vurdere.
Det er jo netop, fordi de regler ikke bliver overholdt, at man vurderer, at man kunne få 5 mia. kr., vurderer Skatteministeriet, minimum 7 mia. kr. vurderer Det Økonomiske Råd, ind i skat.
Det er det, vi taler om. Nu skal jeg lade være med at køre rundt i valgkampen, for alle ved jo, at også Socialdemokratiet har det med at love en masse ting under valgkampene, som ikke bliver overholdt, det skal jeg lade være med at tvære rundt i, og jeg skal heller ikke gøre det for Venstres vedkommende, men nu var det tilfældigvis her, sagen rullede.
Og da udtalte Venstre jo, at de ønskede at gøre noget ved den her sag, at de ønskede at gå ind og kigge på, hvordan man kunne sikre, at reglerne blev overholdt.
Venstre plejer at være et parti, der går ind for lov og orden.
Og jeg vil gerne bede Venstres ordfører bekræfte, dels at man på det tidspunkt sagde, at man ønskede at gå ind og kigge på de her ting, og dels vil jeg gerne bede Venstres ordfører bekræfte, at det ændringsforslag, som Enhedslisten har stillet, altså det, der er størstedelen af finansieringen af vores forslag, ikke er en ekstra skat, men ganske simpelt en overholdelse af de nuværende skatteregler.
Morten Helveg Petersen (RV), 2002-03-19:
Hr. Kristian Jensen spurgte i sit svar på mit første spørgsmål om, hvor jeg sådan havde været i valgkampen.
Jamen i valgkampen brugte jeg en del tid på at lytte til, hvad det var, den daværende opposition egentlig sagde.
Og mig bekendt sagde oppositionen ikke på et eneste tidspunkt, at man ville spare 1 mia. kr. på uddannelserne i indeværende år.
Det er vel også af samme grund, at regeringen fra første behandling til tredje behandling har renonceret på en stor del af uddannelsesbesparelsen.
Det er jo ikke nogen tilfældighed.
Det er lidt et goddag mand økseskaft-svar at få på et spørgsmål om, hvornår Venstre egentlig har fortalt, hvad de nu prøver at føre ud i livet.
Jeg skal skynde mig at sige, at vi for Det Radikale Venstres vedkommende, hvad angår ændringsforslagene, jo gerne vil hjælpe regeringen ud af miseren, så langt som vi nu overhovedet kan, og hjælpe den på vej med at genoprette nogle af de værste besparelser.
Men det hænger altså ikke sammen.
Man har ikke fortalt vælgerne hele sandheden.
Man har ikke fortalt, at man oprindelig ville spare en hel milliard på uddannelserne i valgkampen.
Det kan man altså ikke komme her og påstå i dag.
Pia Gjellerup (S), 2002-03-19:
Ja, jeg gættede mig til, at det var mig nu.
Jeg spurgte Venstres ordfører om det der sparealibi, som Venstres folketingsmedlemmer, Venstres ministre og De Konservatives med har øvet så meget i, ligegyldigt hvad der blev spurgt om.
Om det var beskæringer på aftenskolerne, om det var de enorme beskæringer på miljø- og energiområdet, naturområdet, om det var spørgsmålet om forbrugerbeskyttelsen, om det var beboerrådgiverne, om det var forfatterne, om det var byfornyelsen, om det var domstolene - jeg kunne fortsætte længe, det tillader en kort bemærkning ikke - ligegyldigt hvad der har været nævnt, så er der brugt sparealibiet, som hr. Kristian Jensen så i øvrigt også brugte selv i en af de andre besvarelser heroppefra, nemlig at alt det onde, man gør, gør man for at ville noget godt for de syge, for de ældre og for børnene.
Men det er jo ikke korrekt.
Det er jo sådan, at hele den stribe, jeg nåede at nævne her af onde forslag, er nogle, der alene betyder, at man vil gennemføre noget andet end det, man hele tiden messer.
Sparealibiet er det, man her i Folketinget ikke må kalde løgn, men det ville det være uden for huset.
Kristian Jensen (V), 2002-03-19:
Nu ved jeg ikke, om det kommer som en overraskelse for nogle af de spørgere, der har været, men vi er rent faktisk i gang med tredjebehandlingen af finanslovforslaget for 2002, og derfor, når der er nogle, der spørger, hvorfor der ikke er sket noget endnu, hvorfor der ikke er kommet penge ud til kommunerne, hvorfor der ikke er ansat nogle flere hjemmehjælpere, så skyldes det jo bl.a., at finansloven ikke er vedtaget endnu.
Det skyldes jo også, at det lovforslag, der skal give frit valg af leverandør til personlig og praktisk hjælp, endnu ikke er vedtaget, og dermed er der jo ikke mulighed for, at man kan udbetale de midler til kommunerne, som lovforslaget lægger op til.
Jeg går ikke ud fra, at det er sådan, at bl.a. hr. Bjarne Laustsen vil opfordre regeringen til at bryde loven og udbetale midler på et ufuldstændigt grundlag.
Derfor vil jeg sige, at den forbedring, der er stillet i udsigt til vores ældre, nok skal komme.
Vi har den rigtige lov på trapperne, vi har afsat midlerne i finansloven, og jeg er ikke i tvivl om, at den vil blive modtaget med glæde og tilfredshed blandt de ældre i f.eks. Københavns Kommune, som har været utilfredse med den kommunale hjemmehjælp.
De får nu frihed til at vælge en anden leverandør, sådan at de kan få en, der trods alt kommer, når vedkommende er sat til at komme.
Til hr. Jacob Buksti vil jeg bare sige, at jeg ikke tror, at nogen har noget at lade hinanden høre i forbindelse med at komme med påstande.
I hvert fald har både hr. Jacob Bukstis partifæller og andre været hidsige til at snakke om tusindvis af fyringer i år som følge af finansloven, hvor det, der er sandheden, er, at når man kigger på, hvor mange fyringer og afskedigelser der er varslet, så er det helt andre tal, vi snakker om.
Det er klart, at det ikke allerede nu kan siges, hvor mange det ender med, for der pågår forhandlinger om, hvorledes effektiviseringerne skal udmøntes, da det ikke er regeringen eller finansordførerne, der sidder som et andet politbureau og siger, at her skal spares, og her skal fyres, og her skal ikke.
Det er udlagt til decentrale forhandlinger.
Til fru Jytte Andersen vil jeg bare sige: Vi ønsker i Venstre et kulturliv, der blomstrer og er frodigt.
Vi har lovforslag, der øger muligheden for, at man i forbindelse med opførelse af bygninger kan bruge midler til udsmykning.
Vi har lavet et skattestop, der giver familierne flere penge til selv at vælge, hvad er det for en kulturel aktivitet, de ønsker at prioritere: musik, teater, indkøb af bøger osv.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-03-19:
Jeg kan slet ikke forstå, hvorfor man angriber hr. Kristian Jensen så meget, som man gør.
Eller er der i virkeligheden en sandhed i det, man her lægger op til, nemlig at når man går ud og siger, at man vil give noget mere til kommunerne, så vil man i virkeligheden tage mere?
Jeg synes, at den utroværdighed, som hr. Kristian Jensen her repræsenterer, viser Venstres sande ansigt.
Ligeledes må hr. Kristian Jensen jo også gribe i egen barm og så sige til sig selv: Hvad er det, jeg har stået her og sagt omkring det med de afskedigelser?
Jeg har brugt et tal, der er for gammelt, selv om jeg ved, at der er nye tal, der siger noget andet.
Ole Stavad (S), 2002-03-19:
Det er meget svært at få et konkret svar fra Venstres ordfører, hr. Kristian Jensen, og det kan jeg sådan set godt forstå, for det er selvfølgelig ikke særlig sjovt at indrømme og måtte vedstå, at regeringen overhovedet ikke har levet op til det, de lover, selv ikke nogle af de mest centrale, markante løfter under valgkampen som eksempelvis forbedring af hjemmehjælpen.
Der er ikke givet nogen som helst melding til kommunerne om, at der skal ske forbedring på hjemmehjælpen.
Det ligger der ikke.
Der er afsat 500 mio. til kommunerne, men samtidig har man beskåret, sådan at kommunerne skal skære 650 mio., og det vil jeg godt bede hr. Kristian Jensen bekræfte.
Så siger hr. Kristian Jensen: Jamen det er jo bare nogle aftaler, der er lavet, som vi vil have kommunerne til at overholde.
Kan hr. Kristian Jensen oplyse, om der er ét eneste af de budgettal, der ikke var kendt under valgkampen?
De kommunale budgetter blev vedtaget i begyndelsen af oktober.
1½ måned før valgkampen har Venstre ikke ét eneste sted nævnt med kendskab til budgetterne, at de ville udsætte kommunerne og amterne for de beskæringer, man nu er i gang med.
Det synes jeg kræver et svar.