runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aage Frandsen (SF), 2000-05-02:
Hvis man ser på det her forslag som to dele, kan man sige, at i det, som vedrører, hvordan det bør være, og hvordan det i hvert fald i fremtiden skal være, kan der ikke være tvivl om at der peges på en række ting, som er helt rigtige. Der burde have været helt klare retningslinjer for, hvordan ordningen var, og det var der vel også på nogle områder, i hvert fald mere klart, end det blev udtrykt.
nemlig hvad man gør i den nuværende situation, og uanset at man kan være positiv over for nogle af intentionerne i det, så medfører det jo en række vanskeligheder og en række afgrænsningsproblemer.
De skulle jo så ud fra intentionen i beslutningsforslaget være omfattet.
Men hvad så med de personer, som jo sådan set godt vidste, hvordan reglerne var, men tog af sted?
Hvordan kan man sikre, at de så ikke bliver omfattet af reglerne? Og på den måde er der en række retssikkerhedsuklarheder, som man bevæger sig ud i, og derfor medfører i hvert fald dette forslag, hvis man vedtager det, en masse problemer, som
jeg nok tror man skal være glad for at man ikke selv skal udrede.
Det ville være skattemyndighederne sammen med Justitsministeriet, der skulle udrede: Hvem er det, der kan blive omfattet i denne her forbindelse?
For det kan vel ikke være sådan, at det er alle, der kan få skattefrihed - eller? For der er da nogle, der har vidst, at de ikke fik skattefrihed, og at det var entydigt, at de ikke fik det.
Det er klart, at med hensyn til den situation, nogle mennesker er kommet i, så har de i virkeligheden ret til en erstatning - og dér får vi jo så ikke skattemyndighederne med - hvis de af politiet eller militæret har fået oplyst noget helt forkert.
Man ville i hvert fald ikke, hvis man var en privat person, der havde oplyst: Du kan bare tage af sted, du har skattefrihed, og det så viste sig, at det ikke var tilfældet, kunne unddrage sig erstatning, og det må også være tilfældet her.
Så det er i virkeligheden de myndigheder, som har givet de forkerte oplysninger - det kan være politiet, og det kan være militæret, der har givet helt forkerte oplysninger - der har et problem. Det næste, jeg vil anføre, er så den anviste metode til det.
Forslagsstillerne har jo med rette taget sagen op over for skatteministeren i forbindelse med et samråd i Skatteudvalget, men man må i hvert fald sige, at skatteministeren i hvert fald ikke i dag har hjemmel til noget i den her forbindelse.
Spørgsmålet er, om det her giver hjemmelen.
Der dukker sådan set hele tiden eksempler op på mennesker, der siger: Nu har man lavet reglerne om, og hvorfor var der så ikke mere gunstige regler for nogle år siden, og hvorfor er vi ikke omfattet af dem?
Så jeg må sige, at selv om intentionerne heri er meget sympatiske, så går det efter vores opfattelse ikke, men det er helt afgørende, at forholdene i fremtiden skal være helt anderledes klare og entydige, og det gælder ikke specielt for skattemyndighederne, det gælder i højere grad de udsendende myndigheder.
Svend Aage Jensby (V), 2000-05-02:
Det har skabt respekt for Danmark
udadtil, det være sig på Balkan eller andre steder. Den franske chef for den civile del af, om jeg så må sige, tilvejebringelsen af fredelige forhold i Kosovo
, franskmanden Bernard Kouchner, har gang på gang efterlyst flere politifolk fra de forskellige lande, der bidrager, herunder også fra Danmark. Kouchner har med rette påvist, at det er det, man har brug for på Balkan.
Regeringen har også ønsket flere politifolk udsendt.
Og de eksempler - lad dem så være behæftede med mindre unøjagtigheder - som forslagsstillerne har opregnet i bemærkningerne til forslaget på side 2 og 3, gør, at der i hvert fald i den danske politistyrke er blevet en total mangel på interesse i at deltage i de her opgaver.
Det kan jeg sige med sikkerhed.
Det vil politifolkene ikke være med til.
Som sagt kan der være unøjagtigheder i gengivelsen af de eksempler, der er opregnet, men essensen af eksemplerne lader sig ikke ændre.
Derfor synes jeg, hvad enten vi taler om soldater, politifolk eller andre, som vi sender ud, og som skaber respekt for Danmark, at dem skulle vi nok kunne få råd til og mulighed for at give et incitament til at tage ud.
De har afsavn, de er væk fra deres familier, det er ikke risikofrit.
Det er jo det, som forslaget lægger op til i vidt omfang.
Jeg vil sige, at jeg ikke er blind for, at der kan være tekniske vanskeligheder ved at gennemføre forslaget.
Allerede det, der står i punkt 3, nemlig at der inden den 1. maj 2000 skal udarbejdes midlertidige retningslinjer, har jo tiden i sig selv umuliggjort.
Men der er mange gode ideer i forslaget.
Men vi vil gerne i mit parti være med til at skaffe de penge, når vi finder frem til, hvor mange det er, og i øvrigt under udvalgsarbejdet give det her forslag en velvillig behandling.
Jeg synes, forslagsstillerne uden bistand fra, om jeg så må sige, systemet har gjort et ganske godt beslutningsforslag.
Lad det så være behæftet med mindre unøjagtigheder eller ej.
Så initiativet sætter vi i mit parti pris på, og vi ser meget positivt på forslaget.
Om det kan nås i denne her samling eller ej, ved jeg ikke, men jeg kan garantere skatteministeren, at man daglig i form af henvendelser efterlyser en afklaring af problemstillingen.
Jeg kan sige, at den konservative ordfører er forhindret i at være til stede, men jeg har lovet at meddele, at man i Det Konservative Folkeparti også er overordentlig positivt stemt over for forslaget, der - som jeg har sagt - naturligvis må gøres til genstand for en nøjere behandling.
Bjarne Laustsen (S), 2000-05-02:
Frihed 2000 foreslår, at alle personer, der har været udsendt siden 1995, får skattefrihed efter ligningslovens § 33 A.
Forslaget skal ses på baggrund af forholdene for politifolk, der har været udsendt til Kosovo.
Efter deres hjemkomst er der opstået en debat i pressen om skattepligten, og enkelte har endog ment, at lønnen under udstationeringen var skattefri. Vi mener, at loven er rimelig og fornuftig, for lønnen skal jo fastsættes ud fra, om lønnen er skattefri eller ej.
Politifolkene har fået udbetalt en bruttoløn, og det fremgik endvidere af kontrakten, at det ekstra beløb, de havde fået, var skattepligtigt.
Men når to personer ansat hos samme offentlige myndighed, men udsendt af forskellige myndigheder, opnår en forskellig nettoløn, selv når det er det samme land og der ikke er forskel i det arbejde, de er udsendt til, så er der god grund til at se på sagen.
Så er det ikke hensigtsmæssigt og ej heller forklarligt.
Men vi mener, at det må være arbejdsmarkedets parter og ikke Folketinget, der skal klare disse sager.
Herudover støtter vi, at informationerne over for de lokale skattemyndigheder bliver styrket.
Som helhed kan Socialdemokratiet ikke støtte forslaget, og jeg skal meddele fra Det Radikale Venstre, at det heller ikke kan støtte forslaget.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-05-02:
Der er to relevante spørgsmål, som kan stilles, når man bliver præsenteret for dette lovforslag, og det første er: Er det fornuftigt at lægge en beskatningspolitik til rette på en sådan måde, at man bevarer danske arbejdspladser?
Og for det andet: Er det naturligt at sikre sig, at de regler, vi har, er i overensstemmelse med EU-rettens statsstøttebestemmelser?
Jeg synes også, det er fornuftigt at indrette sig på den måde.
Da lovforslaget både satser på at bevare danske arbejdspladser, og at vi holder os inden for EU-rettens statsstøttebestemmelser, kan vi i Kristeligt Folkeparti helt og fuldt tilslutte os forslaget.
Frank Aaen (EL), 2000-05-02:
Den logik, der ligger bag dette lovforslag, og den logik, der ligger bag en lang række af de ordførertaler, vi har hørt, har jo den konsekvens, at der stort set ikke er noget tilbage til at finansiere den offentlige velfærd med, og derfor er vi i bund og grund imod den slags ordninger.
Når det så er sagt, må vi erkende, som vi også har gjort ved tidligere debatter om DIS-loven, at de internationale konkurrenceforhold gør det meget svært at opretholde nogle særskilte skatteregler, for så forsvinder skattesubjektet ganske enkelt, og der vil simpelt hen ikke være nogen måde, man kan beskatte på.
Derfor er det lidt med en pistol for panden, vi tager stilling til den type forslag, og derfor er vi for så vidt også indstillede på at overveje muligheden for at stemme for et sådant lovforslag.
Som det fremgik af min korte ordveksling med den socialdemokratiske ordfører for lidt siden, er hovedproblemet i hele DIS-loven jo, at man har nogle reguleringer i § 10 vedrørende mulighed for at indgå overenskomst, når det drejer sig om danske fagforeninger.
Derfor vil jeg gerne anerkende over for regeringen, at man i tiden, fra det oprindelige forslag blev fremlagt, og til det nærværende forslag blev forelagt Folketinget efter høringen, har lyttet til fagbevægelsen - SiD, restaurationspersonalet og LO - og har fjernet udvidelsen af DIS-lovens omfang, altså § 10, stk. 2 og 3.
Når det så er sagt, vil jeg sige - og det vil vi bruge udvalgsarbejdet til - at med hensyn til anerkendelsen af problemstillingen vedrørende § 10, stk. 2 og 3, og i det hele taget § 10, som jo er et af de punkter, hvor vi år efter år får kritik af Den Internationale Arbejderorganisation, ILO, og hvor vi er virkelig på kant med internationale konventioner, burde det jo føre til, at regeringen satte gang i et arbejde for helt at ophæve § 10, når den nu har bøjet sig for kritikken vedrørende nærtrafik med færger.
Det er jo sådan, at selv om det må indrømmes, at vi i nogle tilfælde er tvunget til at se bort fra nogle beskatningsmuligheder på grund af konkurrencen, behøver det jo ikke at indebære, at man skal have en § 10, som f.eks. direkte siger, at danske fagforbund ikke må organisere personale med bopæl i udlandet.
Vi skal senere behandle et forslag om beskatning af politifolk og andre, når de arbejder i udlandet, og selvfølgelig skal overenskomsterne være indrettet efter, at der er en skattefrihed.
Man kan ikke bare køre videre med de gamle overenskomster og indføre skattefrihed, for så får man jo et helt skævt forhold, og det anerkender vi fuldt ud, men det spørgsmål behøver man ikke at regulere med en § 10 i DIS-loven.
Det spørgsmål kunne sagtens reguleres på en anden måde, og jeg vil sige, at det vil vi tage op under udvalgsarbejdet.
Den åbning, regeringen har vist her med hensyn til problemstillingen omkring § 10, bør udvides til at gælde alle de områder, som er omfattet af muligheden for at lade sig registrere i DIS-registret.
Sonja Albrink (CD), 2000-05-02:
Afviklingen af det toldfri salg har desværre fået de negative konsekvenser, som fra flere sider var forudset.
Nogle ruter er decideret forsvundet, andre har måttet reducere sejlfrekvensen, og samtidig er det, som det blev fremhævet af ministeren, således, at man specielt i Tyskland har vedtaget foranstaltninger, som gør registrering under tysk flag mere fordelagtig end registrering under dansk flag.
For danske færgeselskaber er det derfor vigtigt, at ændringen gennemføres, og at den gennemføres hurtigt. I CD kan vi tilslutte os, at lovændringerne træder i kraft på et tidspunkt, der fastlægges af erhvervsministeren.
Det er nemlig vigtigt, at man får den fornødne tid til at ændre de gældende bruttohyrer til nettohyrer, så rederiernes driftsomkostninger nedsættes.
For så vidt angår den sidste del af forslaget, hvor det siges, at baggrunden for skatteændringerne er, at skatteministeren ønsker at sikre, at der ikke kan sættes spørgsmålstegn ved DIS-ordningens forenelighed med EU-rettens statsstøtteregler, kan vi også støtte dette, og jeg skal på CD's vegne tilkendegive en positiv udvalgsbehandling og ønsket om en hurtig vedtagelse af forslaget.
Aage Frandsen (SF), 2000-05-02:
Om dette her lovforslag kan man jo sige, at ud fra den situation, vi er i, og den logik, der er i denne forbindelse,
er det naturligt.
Men det er også et eksempel på, at der efter vores opfattelse nogle gange er begået fejl, og så begår man flere fejl, og så begår man endnu flere fejl.
Det, som jeg i den forbindelse tager udgangspunkt i, er Det Internationale Skibsregister, som jo var en ordning, vi var klart imod, da den blev gennemført.
Nu ser vi så, at det betyder, at når forskellige lande - i dette tilfælde Tyskland -
lader de af deres skibe, som sejler samme sted som danske skibe, indregistrere i et internationalt skibsregister, bliver vi også tvunget til det.
Det vil efterhånden betyde, at hele rederiverdenen bliver sat uden for skattesystemet, og det er jo noget underligt noget, at vi er kommet dertil, at det er en form, som vi synes er rimelig.
Det undrer mig lidt, at man ikke i EU-sammenhæng diskuterer, om det ikke var rimeligt at indføre en form for beskatning.
Der er mange andre ting, man regulerer, men her er der tale om noget grænseoverskridende, så hvorfor taler man ikke om, hvordan man løser det problem, i stedet for at man skal konkurrere med hinanden om at undgå at betale skat?
Vi vil derfor indtil videre forbeholde os vores stilling med hensyn til, hvordan vi vil stemme. Vi kan sagtens se
noget fornuftigt i, at danske skibe sikres mulighed for at kunne konkurrere, men set i forhold til de konsekvenser, det har, synes vi sandelig, det er meget ulykkeligt, at det netop er det, man tager som udgangspunkt.
Vi kunne have ønsket, at det var andre metoder, man tog i anvendelse, i stedet for at anvende denne metode, men det har måske ikke været muligt.
Men under alle omstændigheder giver vi altså ikke på nuværende tidspunkt tilslutning til forslaget.
Vi føler altså, det er et af de steder, hvor der virkelig er tale om noget grænseoverskridende, men man siger bare, at når det ene land gør det, er det andet land også nødt til at gøre det - med de konsekvenser, det har.
Brian Mikkelsen (KF), 2000-05-02:
Danmark har en identitet, en kultur, som søfartsnation, men konkurrenceevnen på området har været meget trængt, og det var årsagen til, at man lavede DIS for nogle år siden.
At man nu også giver de samme muligheder i en parallel situation til færgerne, synes vi i Det Konservative
Folkeparti er aldeles glimrende.
Sagen er den, at dette lovforslag forbedrer den internationale konkurrencesituation for danske færger ved at sikre, at alle danske færger bliver registreret i registret.
Det betyder helt sikkert, uden nogen som helst tvivl, flere danske arbejdspladser, det betyder, at vi kan bibeholde de danske færgeruter på et fornuftigt niveau, og det betyder, at vi kan blive ved med at værne om den kultur, det er, at vi kan sejle rundt med færgerne i de danske farvande.
Det andet formål, der er nævnt i bemærkningerne, nemlig at sikre, at danske beskatningsprincipper på transportområdet stemmer overens med EU-rettens støttebestemmelser,
kan vi selvfølgelig også støtte fra konservativ side.
Så alt i alt er det et aldeles glimrende forslag, som vi støtter i Det Konservative Folkeparti.
Kim Andersen (V), 2000-05-02:
Skatteministerens lovforslag nr. L 287 drejer sig jo om en udvidelse af DIS-ordningen til også omfatte danske færger i international rutefart, og så drejer det sig om en tilretning i forhold til EU-rettens statsstøttebestemmelser.
Forslaget om, at det også skal være muligt for danske færger i international rutefart at tilslutte sig DIS-ordningen, er udtryk for et synspunkt, som Venstre tidligere har gjort gældende, og det kan vi støtte.
Vi kan naturligvis også kun støtte, at den tvivl, der efter vores mening er uberettiget, men dog er rejst, og som har været om ordningens lovmedholdelighed, nu bringes endegyldigt på plads med dette lovforslag. Vi er af den opfattelse, at de byer, hvorfra mange af disse færger udgår, er i en overordentlig vanskelig situation udviklingsmæssigt og beskæftigelsesmæssigt, og selv om det store forretningsgrundlag for mange af disse ruter ikke længere eksisterer med fjernelsen af det toldfri salg i EU, så er der dog stadig væk en vis erhvervsvirksomhed for de rederier, vi her taler om.
Og vi vil meget gerne være med til i forlængelse af de ændrede regler, der er indført i Tyskland, at bibringe disse rederier en fornøden konkurrenceevne til at kunne opretholde deres virksomhed til gavn og glæde for beskæftigelsen i de pågældende færgerederier, men så sandelig vedrørende den afledede effekt med hensyn til beskæftigelsen i land.
Jeg skal derfor på Venstres vegne tilsige lovforslaget vores velvillige behandling i udvalget.
Vi er positive over for det stillede forslag.
Frank Aaen (EL), 2000-05-02:
Jeg anerkender, at regeringen har lyttet til kritikken i det her konkrete lovforslag.
Jeg anerkender også, at det her i høj grad hører til erhvervsministerens bord.
Jeg vil alligevel ikke undlade, når jeg kan se, at man i det her forslag har forstået at lytte til kritikken, at bruge den anledning til at bore i, hvorfor man så ikke har lyttet til kritikken af hele DIS-området. Det er ikke sådan, at det kun er skibe, der aldrig kommer til Danmark, der er omfattet; der er også skibe, der sejler i europæisk fart, som er omfattet, og derfor synes jeg, det er en god anledning, og derfor vil jeg stille skriftlige spørgsmål.
Det er helt i orden.
Vi vil stille skriftlige spørgsmål om denne her § 10, som ikke alene kritiseres af ILO, men også gentagne gange er blevet kritiseret i Europarådet.
Det er en af de sager, hvor Danmark virkelig står til spanking i de internationale organisationer og altså også enstemmigt kritiseres af dansk fagbevægelse.
Det bør vi altså se at få gjort noget ved.
Derfor vil vi uden at forsinke dette lovforslag, uden på nogen måde at ville forhindre, at det her lovforslag vedtages, forfølge den problemstilling, så vi får åbnet for debatten.
Det har hidtil været helt umuligt at få regeringen til at gå ind i en debat om § 10.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-05-02:
Lovforslaget er en del af finansloven for 2000, og det er selvsagt, at Det Radikale Venstre støtter det lovforslag.
Vi synes i øvrigt, det er glædeligt, fordi lovforslaget jo er udtryk for, hvor godt det i virkeligheden går i dansk fiskeri, når man kan overføre de 40 mio. kr. til andre formål.
Så vi støtter forslaget.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-05-02:
I bemærkningerne til lovforslaget står der, at der er ingen grund til at udsætte befolkningen for den sundhedsmæssige usikkerhed, der findes, når der er medicinrester i fødevarerne, og det er jeg helt enig med forslagsstillerne i.
Men en anden ting er at lovgive på området, og at lovgive om, at der skal være nul medicinrester i fødevarerne, er jeg bange for er at stikke blår i øjnene på befolkningen.
Der er ingen, der ønsker, at der skal være medicinrester i de kødvarer, som befolkningen køber og spiser, hverken ude i landbruget eller i fødevareproduktionen, hvor varerne bliver gjort klar til salg.
Der er heldigvis, og det er kun godt, kontrol, ja selv ude hos landmændene.
Det er der også på slagterierne.
Det er der også, hvor det færdigtilberedes.
Der er en god kontrol dér, og det skal vi være glade for.
Men at lovgive på området om, at der skal være nul medicinrester tilbage, mener vi ikke er muligt.
Sygdom i dyr skal jo bekæmpes, i hvert fald efter vor mening.
Dyrene skal ikke bare have lov til at ligge og dø.
Og det sker jo indimellem, at det er nødvendigt at bekæmpe en eller anden sygdom.
Der er forskellige statistikker, der fortæller, hvor mange der er, men det er ikke helt urigtigt at sige, at det er én gang ud af 5.000-8.000 dyr, der er tale om at finde det.
Derfor mener vi, at det er så langt ude, at man ikke kan lovgive på området, men meningen er god nok. I Frihed 2000 er vi overbeviste om, at erhvervet hele vejen igennem gør, hvad det kan, for det er det nødt til med den kontrol, der er her i Danmark, og jeg gentager, at det kun er godt, at der er det.
Vi har en høj status, det ved
Vi er blandt de lande i verden, hvor man har den højeste status på det område, og det skal vi være glade for.
Men at lave en lovgivning, der siger nul medicinrester, mener vi ikke er muligt, og derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-02:
Nu kom fru Vibeke Peschardt med en del af de ting, som
egentlig burde have stået i ministerens redegørelse, og man kunne jo godt stille det spørgsmål, hvorfor de ting, som egentlig burde have stået i redegørelsen, først kommer frem ret langt henne i debatten i en ordførertale.
Jeg ved ikke, om det afspejler en uenighed mellem regeringspartierne, eller hvad der er årsagen, for
faktisk erkendte fru Vibeke Peschardt jo, at der simpelt hen mangler vigtige ting i redegørelsen, f.eks. hvordan man styrker den økologiske produktion og eksporten af økologiske mælkeprodukter.
Som jeg hørte det, er det jo den politik, som fru Vibeke Peschardt og Det Radikale Venstre i virkeligheden ønsker.
Jørn Jespersen (SF), 2000-05-02:
Jeg synes, det var en rigtig god tale, ordføreren for Det Radikale Venstre holdt her.
Jeg kan faktisk slet ikke finde noget, jeg ikke er enig i.
Der var en meget præcis beskrivelse af den mekanisme, der gør, at landbruget er kommet ind i en trædemølle med stadig større produktion, lavere priser og permanente indtjeningsproblemer.
Der var en glimrende påpegning af, hvad det har af negative konsekvenser for natur og miljø.
Der var en præcis udpegning af en vej frem, nemlig satsning på kvalitet og økologi.
Og endelig var der en opslutning om SF's synspunkt, enighed i SF's synspunkt med hensyn til de problemer, som den nuværende produktionsmængde inden for svineproduktionen giver.
Derfor bliver jeg nødt til at spørge fru Vibeke Peschardt, om det ikke rent logisk betyder, at Det Radikale Venstre kan støtte det forslag til vedtagelse, der er fremsat fra SF's og Enhedslistens side.
Jeg håber, at svaret er bekræftende, og hvis det ikke er det, skal jeg have at vide, hvad det er for nogle af punkterne, der er problemer i.
Jørn Jespersen (SF), 2000-05-02:
Nej, jeg synes ikke, der er nogen niveauforskel.
Det, der er situationen, er, at man kan konstatere fremkomsten af en række sygdomme og vækst af en række sygdomme og lidelser, som vi ikke har kendt før, og som lægevidenskaben kun kan give antydninger af svar på.
Men mere og mere tyder jo på, at der er en tæt sammenhæng mellem det miljø, vi omgiver os med, den forurening, vi skaber, og så fremkomsten og væksten i de her sygdomme, som jeg har talt om.
Derfor synes jeg, at det er uhyre fornuftigt, at forbrugerne siger: Den slags forureninger af vores fødevarer, som man kan undgå, dem vil vi gerne undgå.
Vi ønsker ikke tungmetaller i vores fødevarer.
Vi ønsker ikke pesticidrester i vores fødevarer.
Vi vil have sunde og rene fødevarer.
Jeg synes, det er ualmindelig fornuftigt, at forbrugerne tænker sådan. I øvrigt skal jeg bare sige, at det er ikke særlig afgørende, hvad hr. Ole M. Nielsen mener på det punkt
, fordi forbrugerkravene udfolder sig ude i butikkerne, og dette er fremtidens forbrugerkrav, og derfor kan producenterne lige så godt indrette sig på dem.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-05-02:
Jamen, tak for svaret.
Det er godt, at jeg kan formulere mig sådan, at jeg også kan få et ordentligt svar.
Men samtidig med, at man fylder sig med alle de kemikalier og giftstoffer, der findes i præfabrikerede fødevarer, køber man importeret frugt og grønt, fylder sig med matadormix og cola og nikotin og alkohol, og hvad vi sådan i øvrigt ellers har af giftstoffer, som vi fylder ind i os.
Men det er der ingen der fokuserer på.
Nej, vi fokuserer på de minimale rester, som der er en teoretisk mulighed for kommer fra landbruget, og som kan skade os.
Er der ikke lidt niveauforskel imellem de trusler?