Per Clausen (EL), 2006-02-02:
Jeg skal prøve at gøre det kort her til sidst og bare sige, at Enhedslisten har tre betænkeligheder ved det foreliggende lovforslag.
Den første er spørgsmålet om, at ministeren får bemyndigelse til at ændre grænserne mellem kommunerne uden de berørte kommunalbestyrelsers tilslutning.
Det kunne vi godt tænke os at bore lidt mere i hvad der ligger i.
Jeg har hørt, at det også indgik i den tidligere lovgivning, men hvad er erfaringerne med at bruge det, altså hvad bliver det brugt til?
Hvad er det brugt til?
Hvad kan det bruges til?
Det synes vi kunne være interessant.
Den anden er, at vi faktisk også i lighed med det, hr. Ole Glahn sagde, synes, at nogle af de ministerbemyndigelser, der ligger i sagen, også er bekymrende, fordi de i hvert fald kan bruges på en kedelig måde.
Der hjælper det jo ikke noget, hvorvidt man har tillid eller mistillid til den nuværende indenrigsminister, for der er jo en vis mulighed for, at der om 10-15-20 år er en anden indenrigsminister og en anden regering, og så er der måske nogle andre her i Folketinget, hvis tillid er lidt mindre end nu.
Så det synes jeg sådan set også er en afgørende problemstilling.
Den tredje betænkelighed er, at vi jo synes, at man skulle have benyttet lejligheden til nu at sikre borgerne nogle flere rettigheder, og at det f.eks. kunne være rettigheder til, at man havde mulighed for at få en folkeafstemning i forbindelse med kommunesammenlægninger.
Det kan godt være, der ikke skal være én automatisk, at man skal være forpligtet til det automatisk, men der burde i hvert fald være nogle regler, der gjorde, at en ikke voldsomt stor gruppe borgere i en kommune havde mulighed for at kræve det.
Det mangler efter vores opfattelse også, og vi synes i grunden, at det er lidt underligt, fordi erfaringerne med kommunesammenlægningerne i forbindelse med strukturreformen jo er, at nogle gange havde de lokale byråd altså meget svært ved at forstå, at der var grund til at spørge borgerne, når de havde fundet den forkromede løsning.
At den form for magtfuldkommenhed måske også kan eksistere i fremtiden tror vi der er stor risiko for.
På baggrund af de tre kritiske bemærkninger vil jeg sige, at vores holdning til forslaget i udgangspunktet er stærkt kritisk.
Jeg har dog ingen mulighed for at sige det helt så præcist som SF's ordfører, nemlig at vi vil stemme nej, for det har vi ikke besluttet, men vi har i hvert fald besluttet, at vi vil forholde os kritisk i det videre udvalgsarbejde.
Og det håber jeg for så vidt hr. Per Clausen har ret i, uden at jeg dog dermed altså står og bebuder min afgang eller regeringens snarlige fald.
Men hele formålet med lovforslaget her er jo at sørge for, at vi har nogle processuelle regler, der kan tages frem, når og hvis den situation opstår ad åre, at der kommer lokalt funderede ønsker om at pille lidt ved det landkort, vi ellers nu har skabt efter en, synes jeg, i øvrigt forbilledlig flot politisk proces både her på Christiansborg med massiv politisk opbakning og så sandelig også rundtomkring i fædrelandet, hvor man lokalt tog ejerskab til processen.
Så jeg står jo ikke og forudser, at vi hurtigst muligt nu efter den 1. januar skal ud og file ved nogle grænser, som er et resultat af denne proces.
Men man kan jo ikke udelukke, at der ad åre opstår nogle situationer af forskellig karakter.
Det kan være de helt små grænsedragninger, der opstår et ønske om i kølvandet på de her nye kommunedannelser.
Og der er jo praktisk og pragmatisk lagt op til, hvordan det så kan løses.
Men der kan selvfølgelig også opstå en situation, hvor en kommune, som hr. Nødgaard var inde på det, i lyset af hvordan reformen i øvrigt er ført ud i livet, om føje år siger: Vi blev måske efterladt lige små nok.
Og så skal der være en proces til det.
Der kan selvfølgelig også opstå den situation, at der i forbindelse med nogle af de kommuner, som ikke selv løftede sig ud over det krav, vi stillede til volumen, men valgte at gå ind i et forpligtende samarbejde, opstår nogle situationer, der gør, at det forpligtende samarbejde ikke lige uden videre kan køre videre.
Og så skal der jo være nogle regler for det.
Det er jo alt det, som lovforslaget her tager sigte på.
Og jeg beder bare så mindeligt om, når man nu kaster sig over spørgsmål om bemyndigelser, at man også lige kaster et blik i historiebogen på den gældende grænseændringslov, som jo sådan set forfulgte det samme formål, dog lidt atypisk, med hensyn til hvad der ellers er arbejdsdelingen mellem regeringen og Folketinget, og som jo lagde en række udøvende beføjelser i Folketingets Kommunaludvalg.
Det er jo sådan set det, der her er søgt moderniseret, i overensstemmelse med hvad der normalt er arbejdsdelingen mellem regering og parlament.
Og det vil jo i øvrigt være sådan, når den situation opstår, og det gør den jo med sikkerhed på et eller andet tidspunkt i fremtiden, at Folketinget vil kunne følge med i, hvordan beføjelserne udøves i praksis.
Og jeg har dog endnu ikke hørt om ministre, der udøver beføjelser i strid med et positivt flertal i Folketinget.
Så jeg håber sådan set, at de overordnede, positive meldinger, der kom fra langt de fleste af ordførerne her, kan føre til, at der også kan komme en bred politisk forankring af den her nødvendige lov.
Det er jo rigtigt, som hr. Poul Nødgaard siger, at det er et udtryk for at udvise rettidig omhu, at vi ønsker at have det regelsæt på plads til den 1. januar 2007, hvor det nye kommunale Danmark træder i kraft.
Jeg har selvfølgelig også lyttet mig frem til, at der er en interesse i at få kradset lidt mere i overfladen med hensyn til disse beføjelser.
Det tror jeg så mest praktisk gøres i udvalgsarbejdet, så det går jeg i hvert fald ind i med både stor optimisme og også med en stor parathed til at være behjælpelig med at få afklaret de spørgsmål, som skal afklares, før et forhåbentlig bredt flertal i Folketinget kan bakke op om forslaget her.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning