Ebbe Kalnæs (CD), 1999-02-02:
var, at jeg havde lyst til at sige en masse.
For det er faktisk det, jeg mener det er.
Som jeg sagde på et tidligere tidspunkt i dag, er den menneskeskabte del af CO2 4 pct. Ca. 12 pct. af den hidrører fra den bilisme, vi taler om i dag.
Samtidig er hele den lokale forurening reduceret ganske væsentligt, på grund af at vi har fået bedre biler, bedre motorer, katalysatorer osv., og den udvikling kører faktisk ret stærkt.
Jeg oplever det meget som en kampagnesituation forklædt som en CO2-debat.
Men debatten skal reelt manipulere til politisk korrekthed og anklage bilen for at være den altdominerende årsag til de lokale forureningsproblemer og CO2-udslip.
Vi ved jo, at så længe man har målt, har luften aldrig været renere i København.
Det er flot.
Det er jo ikke bare biler, der er en lang række andre tiltag i dette land, hvor vi har været dygtige til det, og det er vi glade for, og det bidrager vi til, og det gør vi meget gerne.
Det ville betyde meget for en masse børnefamilier, som vi taler om i mange andre sammenhænge, nemlig når vi taler omsorgsdage, men det, de har brug for, er en hverdag, der hænger sammen.
De skal både samle børn og varer sammen og sørge for, at der bliver noget effektiv tid i familien.
Det hænger også sådan sammen.
Vi skal også gøre os klart, når vi taler afgifter, at afgifterne, dvs. registreringsafgiften, er jo hæmmende for, at vi rent faktisk får den teknologiske udvikling i gang, og er hæmmende for, at vi hurtigere får udskiftet vores bilpark.
Vi opkræver årligt 30-35 mia. kr. i afgifter på bilerne, og 15-17 mia. kr. bruges til veje, afledte hospitalsophold osv. i et område, som i øvrigt har forbedret sig ganske væsentligt.
Ét offer i den sammenhæng er jo selvfølgelig altid et for meget, men når man samtidig tænker på den stigende bilisme, er det en voldsom nedgang.
Som ministeren også sagde, er vi jo ikke et land med mange biler sammenlignet med dem, vi normalt sammenligner os med.
Men det afgørende er, og det vil jeg komme til, at CD ikke bidrager til, at det totalt set bliver dyrere at køre bil i Danmark.
Når fru Margrete Auken i sammenhængen siger, at de dér bilister skal vi bare mobbe, så er det klart, at det ikke er vores bord.
Det fleksible samfund, arbejdsmarkedet, der fungerer, den vækst, der heldigvis har været i beskæftigelsen de senere år, er selvfølgelig forklaringen.
Det at sætte mål er blevet sådan en øvelse her i Folketinget på en lang række andre områder.
Vi laver en rapport, så sætter vi et mål, tænk på et højt tal.
Vi er selvfølgelig enige i og har været med til at sige, at vi vil gerne nå de reduktionsmål, men der skal være en sammenhæng mellem den betydning, der er af CO2-udslippet, den marginalisering, der er omkring det, og det, det rent faktisk ville betyde for samfundet.
For vi skal hele tiden huske på, at hvis samfundet konjunkturmæssigt og arbejdsmarkedsmæssigt skal holde en meget, meget høj stil, går det ud over mennesker, som ville være uden beskæftigelse, hvis vi sætter tingene i stå.
Når vi kigger på regeringens eget oplæg fra 1996, må vi sige, at der stod en lang række ting, som kunne have været et CD-manifest.
Det kommer vi tilbage til, fordi det vil være ganske væsentligt at få sagt, at det her er en debat, som skyder langt over målet.
Vi vil gerne bidrage til, at det her hjælper, og den teknologiske udvikling har store muligheder, men vi skal være klar til at møde dem og ikke have en bevidstløs afgiftspolitik, der egentlig trækker i den modsatte retning, når det gælder CO2 og miljø.