runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-27:
Så er vi igen inde i det, som familie- og forbrugerministeren også kom ind på, og jeg synes simpelt hen, den rapport fra Sverige bliver skamredet i dag.
Der står, at der kan være komplikationer, og der står i øvrigt i konklusionen i den rapport, at der ikke er nogen videnskabelige data, der påviser, at børn, der er vokset op i homoseksuelle familier, har ringere opvækstvilkår end børn, der er vokset op i heteroseksuelle familier.
Så jeg synes simpelt hen, det er at skamride rapporten, at man, når der står, at de kan få nogle vanskeligheder, så konkluderer, at de får vanskeligheder.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-27:
Jamen jeg refererer sådan set bare, hvad der står i bemærkningerne til lovforslaget, og derfor må jeg gå ud fra, at det trods alt er en undersøgelse, som har en vis vægt for forslagsstillerne, ellers var det vel ikke nået frem til bemærkningerne i lovforslaget her i Folketinget.
Så kan man så vurdere værdien efterfølgende.
Men det må jo have en vis vægt, når det står i bemærkningerne til lovforslaget, og vi læser selvfølgelig det hele.
Så vil jeg sige til bemærkningen om, at jeg underminerer min egen argumentation, at det føler jeg faktisk ikke at jeg gør.
Det kan godt være, at SF’s ordfører mener, at jeg gør det.
Men vi fremhæver jo barnets tarv med reference til de undersøgelser, der ligger.
Når vi nu ved, at donorlandene har sagt nej, så er det jo et forslag, som aldrig kunne få – i hvert fald ikke, før donorlandene ændrer holdning – gang på jorden her i Danmark.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-27:
Nu fremhæver hr. Jørgensen igen barnets tarv, men i den forbindelse vil jeg gerne stille ham et spørgsmål.
Der står i rapporten – og vi har også skrevet det – at børn kan have nogle vanskeligheder ved at have homoseksuelle forældre.
Jeg vil bare gerne spørge: Tror hr. Jørgensen, at et barn i Danmark, der muligvis oplever, at nogle af de andre børn mobber det, fordi det har homoseksuelle forældre, vil foretrække en tilværelse på et børnehjem i Colombia uden nogen videre fremtidsmuligheder, uden ordentlige opvækstvilkår, for slet ikke at tale om ernæring, mad, påklædning, bolig?
Tror hr. Jørgensen, at et sådant barn vil sige, at det hellere vil tilbage til der, hvor det kommer fra – et fattigt børnehjem i Colombia – fordi det bliver mobbet, når det går ud i skolegården?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-27:
Jeg synes, det er meget relevant at bringe den betragtning ind i debatten.
Det er selvfølgelig en betragtning, man skal tage alvorligt i denne her sammenhæng.
Men jeg vil da sige, at det jo bliver lidt hypotetisk i den forstand, at man jo ikke kan hjælpe de her børn på baggrund af det her lovforslag, fordi donorlandene ikke vil sende deres børn til Danmark til homoseksuelle forældre.
Det har samtlige donorlande sagt nej til.
Derfor er det jo en tænkt situation, som SF’s ordfører fremfører her.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-05-27:
Jeg vil tage udgangspunkt i, at den konservative ordfører gjorde rede for, at han ikke var så god til svensk.
Derfor vil jeg fortsætte med at læse op fra det svenske tekststykke, nemlig noget af det, som ordføreren glemte at læse op her i salen.
Der står i forlængelse af det, ordføreren sagde, at børn, som vokser op i et kærlighedsfuldt miljø, hvor barnet står i centrum for forældrenes kærlighed og omsorg, har gode forudsætninger for at håndtere kriser og konflikter af denne slags.
Den konservative minister sagde, at homoseksuelle par kunne give børnene kærlighed og tryghed.
Skal det forstås sådan, at ordføreren for Det Konservative Folkeparti ikke mener, at myndighederne i Danmark er i stand til at vurdere, om folk kan give et kærlighedsfuldt miljø til adoptivbørn?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-27:
Jeg ville blive alvorligt bekymret, hvis ikke myndighederne i Danmark var i stand til at vurdere det.
Selvfølgelig kan de det.
Men det, jeg siger, og som jeg synes er væsentligt, er, at vi altså har en situation her, hvor donorlandene ikke vil sende deres børn til homoseksuelle forældre i Danmark.
Så er der jo også, når vi snakker barnets tarv, spørgsmålet om, hvad den ideelle situation er i forbindelse med adoption.
Men der står jo så samtidig – og det synes jeg da også at man skal tage alvorligt – at der kan opstå konflikter, og hvorfor skal man sætte barnet i den situation?
Hvad er det, der opnås ved det, ud over at man måske får opfyldt nogle rettigheder, som man mener man bør have?
Det må man efter min mening gerne kæmpe for, men det er vel egentlig det, man opnår.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-05-27:
Jeg skal undlade at lade fantasien rulle, i forhold til hvilke grupper af forældre der ellers kan være skyld i, at deres børn bliver mobbet, hvis det var det, man skulle tage hensyn til.
Jeg kunne godt tænke mig, at ordføreren forholdt sig til, at ordføreren på den ene side sagde, at det var en rent hypotetisk situation, at der ville blive givet børn fra donorlandene, og samtidig sagde ordføreren, at det ville få konsekvenser i forhold til donorlandene, hvis vi gennemførte dette lovforslag.
De to ting kan jo ikke hænge sammen, lige meget hvilket svar ordføreren giver om lidt.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-27:
Jeg tror ikke, den radikale ordfører hørte, hvad jeg sagde.
Jeg sagde, at det ikke er sikkert, at det forholder sig sådan, men det vil dog bringe den risiko frem, at det kunne få konsekvenser for forholdet mellem donorlandene og Danmark og dermed gå ud over en række ægtepar i Danmark.
Jeg vil ikke udelukke, at den situation kan opstå.
Det er ikke et faktum, men jeg sagde faktisk i min ordførertale, at den risiko må vi også drage ind i den her debat.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-05-27:
Jamen det gør vi så, og så vil jeg gerne spørge, hvor mange svenske heteroseksuelle forældre, som har ønsket at adoptere, der er blevet forhindret i det på grund af svensk lovgivning.
Der er ikke et eneste tilfælde, hvor det er sådan, at adoptivforældre ikke har kunnet få adoptivbørn, på grund af at man har indført en lov om homoseksuel adoption.
Så lad os da endelig tage den snak.
Så vil jeg gerne spørge, om De Konservatives ordfører mener, at det skal være sådan, at pakistanske forældre, der er bosat i Danmark, ikke skal kunne adoptere.
For vi ved jo, at der er risiko for, at et barn af pakistanske forældre bliver mobbet, fordi der er tale om en anden etnisk baggrund.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-27:
Tak for de gode spørgsmål.
Jeg vil sige, at jeg er udmærket klar over, at der i Sverige – så vidt jeg er oplyst i hvert fald – ikke har været nogen tilfælde af svenske forældre, der har fået afslag.
Men jeg synes, at risikoen bør debatteres, hvilket vi jo også gør nu.
Det er da en risiko, at det kan få en konsekvens i forholdet mellem Danmark og nogle donorlande.
Til det andet spørgsmål vil jeg sige, at i Det Konservative Folkeparti føler vi ikke behov for at ændre på de regler, vi har i Danmark nu, uanset hvor folk kommer fra.
Så derfor vil jeg sige, at hvis man er dansk statsborger og lever op til de krav, som myndighederne stiller for at adoptere, så har vi ingen planer om at ændre på det, og det er jo bl.a. også derfor, vi afviser det her lovforslag.
Nu fik jeg egentlig ikke fat i, om hr. Per Clausen reelt stillede et spørgsmål, men jeg vil da i hvert fald gerne svare, at vi i Det Konservative Folkeparti faktisk mener, at man har lagt en linje i regeringen, og debatten bærer jo også præg af, at der fra dansk side er ret stor enighed om det her spørgsmål.
Så vil jeg da også sige, at i Det Konservative Folkeparti vil vi da også kæmpe for at bevare det her Ø-mærke, men kamppladsen er måske ikke umiddelbart her i Folketinget.
Det er i Det Europæiske Fællesskab, at kampen skal stå, og der synes jeg da et eller andet sted, det er mest konstruktivt, at vi fra dansk side arbejder indædt i EU for at påvirke processen der.
Det synes jeg faktisk er meget konstruktivt.
Martin Henriksen (DF), 2005-05-27:
Igen må jeg bare tage afstand fra, at hr. Kamal Qureshi bruger det som et argument for det her lovforslag, at det er noget, der fremmer barnets tarv.
Det er det ikke, det synes jeg skal stå helt fast.
Det er da rigtigt nok, at der er nogle problemer i dag med at adoptere børn – og det er heteroseksuelle par, jeg tænker på – og at det er besværligt.
Der kunne man da godt gå ind og se på, om det skulle være nemmere for heteroseksuelle par at adoptere et barn udefra.
Men jeg synes, det er en usaglig argumentation.
Inger Støjberg (V), 2005-05-27:
Nu vil jeg gerne henvise til, at jeg har læst en ordførertale op her, i og med at Venstres ordfører ikke kunne være til stede.
Men jeg vil gerne understrege, at der ikke på nogen som helst måde ligger noget fordømmende i ordførertalen her, tværtimod.
Jeg er sikker på, at Venstres ordfører har skrevet denne tale på baggrund af, hvilken livsform der trods alt er flest, der har i Danmark.
Martin Henriksen (DF), 2005-05-27:
Igen vil jeg sige, at jeg synes, det er en usaglig argumentation.
Vi vil godt gå ind og kigge på, om det kan blive nemmere for et heteroseksuelt par, som er et velfungerende par, at adoptere børn fra andre lande.
Det er det, vi vil gå med til at kigge på.
Og det er jo mærkeligt, at det altid er os, som jo er imod de her lovforslag, der fremhæver barnets tarv; det er aldrig dem, der er for de her lovforslag, der fremhæver barnets tarv.
Det er også noget, jeg tænker over.
Inger Støjberg (V), 2005-05-27:
Da Venstres ordfører desværre ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Forslaget her drejer sig først og fremmest om, hvorvidt registrerede par skal have adgang til at adoptere.
Igennem nogle år har der været fokus på en stadig stigende grad af ligestilling mellem homoseksuelle og heteroseksuelle.
Her rører man så ved endnu et emne.
To forhold må man berøre i denne sammenhæng, dels det praktiske, dels det moralsk-kulturelle.
Hvad angår det praktiske er fakta nu engang, at såfremt Danmark måtte gennemføre nogen form for liberalisering i denne sammenhæng, vil de lande, der bidrager til, at børn kan adopteres af danske forældre, lukke af for den trafik.
Som sagt talrige gange har en svensk undersøgelse ganske klart fastslået dette faktum.
Dette har også noget at gøre med, hvad man måtte synes om, at homoseksuelle også bliver forældre.
Hvad angår det moralsk-kulturelle, skal man generelt afholde sig fra at kommentere menneskers samlivsform, i hvert fald set ud fra et liberalt perspektiv, men der er vel ikke noget forgjort i herfra at fastslå, at der er to hensyn at tage.
Der er naturligvis hensynet til de registrerede par – Venstres tidligere ordfører har da også i denne sag fastslået, at der givet vil kunne findes både kærlige og omsorgsfulde par – og der er også et andet hensyn at tage, nemlig til det enkelte barn.
Det er sagt flere gange før fra denne talerstol: Adoptivbørn har ofte rigeligt at slås med omkring identitet.
De bringes i situationer, hvor de med jævne mellemrum må stille sig selv nogle virkelig dybdegående spørgsmål.
Det er ikke urimeligt at spørge sig selv om, hvorvidt lovgivningsmagten skal bidrage til yderligere identitetsproblemer.
Jeg understreger, at der ikke heri ligger en moralsk fordømmelse af homoseksualitet, men der ligger en vægtning af barnets tarv, nemlig at det må være rimeligt at spørge, om en trods alt atypisk livsform skal tilføres de besværligheder, et adoptivbarn måtte have.
Disse to forbehold sammenstillet gør, at Venstre må afvise forslaget.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-27:
Jeg synes, det er en meget forhastet konklusion på den proces, der ligger foran os, som hr. Per Clausen udtrykker.
Der er jeg måske mere optimistisk af sind, og jeg vil sige, at det er alt, alt for tidligt at foregribe begivenhedernes gang.
Jeg mener, at nu ligger der en sag i EU, og vi ved, at regeringen gør alt, hvad den kan, for at fremføre de danske holdninger og påvirke den proces i den rigtige retning.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-05-27:
Jeg ved simpelt hen ikke, hvad man kan kalde det andet end fordømmende.
Man kalder det en atypisk livsform, undskyld mig, men er det et liberalistisk parti, vi har stående her, som tillader sig at dømme noget som en atypisk livsform?
Er det så også en atypisk livsform, hvis man har valgt at lade sig skille, en atypisk livsform, hvis man ikke deler hele sit liv med det samme menneske?
Hvad er atypisk?
Jeg synes måske for en gangs skyld, at Venstre skulle kigge til USA, hvor man måske har en mere ægte udgave af liberalister og derfor i mange stater har valgt, at staten selvfølgelig ikke skal blande sig i, hvilke livsformer folk vælger sig.
Jeg kan høre, at Venstre skal stå fra talerstolen og dømme, hvordan folk indretter sig.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-27:
Jeg synes, det er utroligt, at man her skal stå og forestille sig, hvad der i en given situation sker i et eller andet hypotetisk univers.
Det synes jeg faktisk ikke er helt rimeligt.
Martin Henriksen (DF), 2005-05-27:
Jeg er godt klar over, at der er mulighed for særregler i EU.
Kan jeg tolke det sådan, at Det Konservative Folkeparti vil arbejde for, hvis EU tillader det, at Danmark kan benytte sig af de her særregler i EU?
Så var den konservative ordfører inde på, at det var rent hypotetisk, men som politiker må man da godt tænke lidt frem i tiden, og hvis EU lægger op til at tillade det her, så kunne man da godt forestille sig, at det så bliver tilladt.
Derfor er det da et meget relevant spørgsmål at stille, om vi kan få nationale regler på det her område, hvis der ikke er anden vej.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-27:
Jeg vil meget gerne henvise til ministerens tale, hvor ministeren jo netop gør opmærksom på, at man først og fremmest arbejder seriøst for, at der bliver nogle regler fælles for hele EU.
Kan det ikke lade sig gøre, er den næste løsning, at man fra dansk side vil forsøge at skabe mulighed for, at de enkelte medlemslande kan have deres egne regler.
Det synes jeg faktisk er et godt løfte.
Jeg synes, det er konstruktivt, og jeg er fuld af tillid til, at man fra dansk side kan påvirke den her proces i en god retning.
Elisabeth Geday (RV), 2005-05-27:
Nu er det jo en lille smule forvirrende, at Enhedslisten i det samme beslutningsforslag tager to så principielle ting op som mærkning af fødevarer med E-numre og spørgsmålet om, hvad der må tilsættes økologiske fødevarer af tilsætningsstoffer.
Jeg vil starte med at sige, at det jo i hvert fald er en fuldstændig rigtig intention at have særlig fokus på nitrit og nitrat, for det er to konserveringsmidler, som vi forbrugere skal være særlig opmærksomme på, fordi de simpelt hen kan være kræftfremkaldende, hvis man indtager dem i store mængder.
I dag skal det jo fremgå af indpakningen, om pølsen indeholder de to stoffer.
Det er enten det, der hedder E 250 eller E 252.
Jeg synes, det er to numre, som det er meget vigtigt at vi alle sammen skal kende, og derfor synes jeg i hvert fald, det er vigtigt, at vi ser at få udbredt kendskabet til lige præcis dem.
Der er så argumenter for og imod, om man skal bruge navnene nitrit og nitrat, eller om man hellere skal satse på at udbrede kendskabet til E 250 og E 252.
Det, der taler for, at man skal skrive det helt ud, er jo, at det er umiddelbart forståeligt.
Altså, forbrugeren har ikke brug for et eller andet register, men kan altså se, at her står nitrit og nitrat, og de fleste ved jo så, at det skal man være særlig opmærksom på.
Imod taler, at E 250 og E 252 er nemmere at forstå for et menneske, som har svært ved at læse, eller for den sags skyld et barn, og uanset hvor du befinder dig i Europa, kan man være sikker på, at hvis der står lige præcis de to numre på, så ved man, hvad man har med at gøre.
Jeg synes ikke, at vi er nået til en endelig afklaring af, om vi vil det ene eller vi vil det andet.
Vi lytter spændt på argumenterne under udvalgsarbejdet, men under alle omstændigheder glæder jeg mig til, at regeringen får gang i den oplysningskampagne om E-numre, som allerede nu er tilkendegivet af ordførerne fra den side af salen.
Når det gælder den anden del af forslaget, altså spørgsmålet om de økologiske fødevarer, og hvad man kan eller må tilsætte dem, så er det igen en sag, hvor man må sige, at vi enten står med den rene økologiske linje, hvor vi som i Danmark har været talsmænd for, at man altså ikke skal kunne tilsætte hverken nitrit eller nitrat til økologiske fødevarer, og det er igen for dansk vedkommende en rigtig tilgang, eller vi står i en situation, at hvis vi i Danmark importerer og sælger økologiske fødevarer, som kommer eksempelvis fra Italien, Spanien eller andre dele af det sydlige Europa, så er det dér tilladt at tilsætte endog ganske store mængder nitrat og nitrit.
Derfor synes jeg, at det her jo også er en diskussion om, hvorvidt vi skal forbeholde økologi for de få og de rene, eller vi skal acceptere små mængder, og det er vigtigt at sige små mængder, og til gengæld få et bredere udvalg af økologiske fødevarer, som vi altså også kan importere fra de andre EU-lande.
Det er et spørgsmål om, hvorvidt økologi skal være en elitebevægelse for de rene eller en breddebevægelse, som tilsammen giver et langt bedre miljø og nogle fødevarer af en højere kvalitet.
Per Clausen (EL), 2005-05-27:
Nu skal man aldrig tro på, hvad der står i aviserne, og derfor skyldtes det sikkert fejlinformation fra mediernes side, da de, umiddelbart efter at denne her sag kom frem, kunne skrive, at der var et flertal i Folketinget for at støtte det her.
Nu kan jeg forstå, at Det Radikale Venstre ikke alene er imod vores forslag, fordi man mener, at det skal reguleres i EU, men i grunden også synes, det er lidt godt, hvis vi ligesom kan gøre økologibegrebet noget bredere.
Jeg kunne tænke mig, at fru Elisabeth Geday kunne oplyse, hvilke yderligere udtyndinger af økologibegrebet De Radikale synes, man skulle gennemføre for at gøre økologi til sådan en folkesag.
Elisabeth Geday (RV), 2005-05-27:
Jeg er slet ikke interesseret i, at vi generelt udvander økologibegrebet, og jeg synes da, det er lidt ærgerligt, at hr. Per Clausen er i færd med at tale vores to partier fra hinanden, for jeg har jo tværtimod tilkendegivet, at vi går åbent ind i udvalgsarbejdet, og det håber jeg da også at Enhedslisten vil glæde sig over.
Men principielt synes jeg jo ikke desto mindre, at vi er nødt til at diskutere, om vi er mest interesserede i, at danskere skal spise danske økologiske produkter – vi taler altså først og fremmest om pølser – som er fuldstændig rene.
Det betyder jo så, at vi ikke kan få italienske og spanske pølser til Danmark, der indeholder ganske store mængder nitrat og nitrit, og som så kan få lov at kalde sig selv for økologiske.
Jeg er jo helt generelt interesseret i, at vi får så lavt et indhold som muligt af nitrat og nitrit i økologiske fødevarer, hvis de skal kunne importeres til Danmark.
Per Clausen (EL), 2005-05-27:
Nu har jeg forstået retstilstanden sådan, at det i dag er sådan, at man ikke på grund af en EUforordning kan tilføre nitrat og nitrit til økologiske fødevarer.
Det vil man så skabe mulighed for.
Det vil sige, at vi i dag ikke er i en situation, hvor vi kan få varer, som er mærket økologiske på den korrekte måde med nitrit og nitrat, men det kan vi få i fremtiden.
Er fru Elisabeth Geday ikke enig med mig i, at det er en meget vigtig pointe for folk, der køber økologisk, at de faktisk er sikre på, at der ikke er tilført gift?
Er det ikke det, vi ligesom forsøger at sælge de her produkter til andre mennesker på, nemlig at de ikke er tilført gift?
Bliver det ikke lidt mere besværligt, hvis man skal til at sige, at de kun er tilført lidt gift af sådan forskellig slags?
Tror fru Elisabeth Geday ikke, at vi i virkeligheden får sværere ved at udbrede det økologiske mærke, hvis det bliver sådan lidt mere indviklet?
Elisabeth Geday (RV), 2005-05-27:
Nu synes jeg jo altså, at Enhedslisten er med til at gøre det hele lidt mere indviklet ved at blande de to aspekter sammen, altså spørgsmålet om Ø-mærket og spørgsmålet om oplysning om E-numre eller ej.
Jeg synes i hvert fald, at vi skal være helt stensikre på, at vi skal fastholde, at vi skal oplyse om E 252 og E 250 på samtlige fødevarer.
Derom ingen diskussion, vi skal have kendskabet til de stoffer udbredt.
Men når det gælder de økologiske fødevarer, så er det helt klart, at det, der forvirrer hele diskussionen, netop er, at vi taler om noget, der sker ude i fremtiden.
Jeg er da helt enig i, at vi principielt ikke bør have hverken nitrit eller nitrat i økologiske fødevarer, men vi skal bare også forholde os til virkeligheden, som er, at hvis vi skal importere fødevarer fra udlandet, så kan der altså i økologiske pølser fra Spanien eller fra Italien befinde sig ganske store mængder nitrat og nitrit, og der har vi da en fælles interesse i at få det niveau sat så lavt som overhovedet muligt.
Eller mener hr. Per Clausen, at vi simpelt hen skal holde dem helt ude?
Martin Henriksen (DF), 2005-05-27:
Det er klart, at det rejser en problemstilling, hvis man kan importere varer fra lande, som stiller lempeligere krav end dem, man eventuelt kunne stille i Danmark.
Men så kunne man jo indføre et forbud mod at indføre disse udenlandske økologiske varer, som har høje mængder nitrit og nitrat.
Det kunne man jo godt gøre.
Elisabeth Geday (RV), 2005-05-27:
Sådan er det i dag.
Der kan man jo sige, at man kan få lov at forsøge at sælge dem som konventionelle produkter, og så må de jo gerne indeholde nitrit og nitrat om end i ganske små mængder.
Men det, vi taler om, er den fremtidige situation, om man fremover skal kunne gøre det.
Jeg bliver nødt til at sige, at jeg ikke er tilhænger af, at vi skal sælge produkter med nitrit og nitrat i for store mængder, det ville jo være fuldstændig vanvittigt.
Men jeg er ikke helt klar over, hvad det er for et præcist forbud, hr. Martin Henriksen her taler for.
Martin Henriksen (DF), 2005-05-27:
Ligesom andre ordførere har sagt det, kan jeg heller ikke forstå, at det skulle være specielt indviklet.
Nu er det her sådan lidt efter hukommelsen, men ifølge Nicetraktatens artikel 30 kan man da godt af hensyn til folkesundheden osv. indføre et sådant forbud mod, at andre lande kan eksportere varer til Danmark.
Det kan man jo godt gøre inden for rammerne af EU.
Altså, hvorfor skal det være så indviklet?
Hvis vi kigger frem i tiden, og det skal man da have lov til at gøre, hvis man er på forkant med problemerne, så skal man da have lov til at være det.
Det er jo også en del af vores opgave herinde.
Vil Det Radikale Venstre arbejde for, at Danmark får særregler i EU, hvis det bliver tilladt med nitrit og nitrat i økologiske fødevarer?
Hvis det ikke kan lade sig gøre, vil Det Radikale Venstre så arbejde for nationale regler og så leve op til sine pæne ord om, at man ønsker de bedste muligheder for forbrugerne?
Elisabeth Geday (RV), 2005-05-27:
Nu kunne jeg godt tænke mig, at hr. Martin Henriksen kunne forklare mig, om noget, der er giftigt for en dansker, ikke også er giftigt for en italiener.
Altså, kan vi ikke blive enige om, at hvis nitrit og nitrat er kræftfremkaldende i Danmark, så er det det altså også i Italien?
Derfor er jeg til sinds, at jeg hellere vil kæmpe for folkesundheden for 450 millioner europæere, end jeg vil – hvad skal man sige – begrænse mit udsyn til lige præcis de 5 millioner danskere.
Jeg tror i grunden, at diskussionen handler om, hvorvidt man vil forsøge at opretholde nogle regler, som er meget, meget, meget, meget stramme i Danmark, eller om man er interesseret i sådan generelt at fremme folkesundheden i hele Europa, så man også interesserer sig for, om en italiener får kræft af at spise økologiske pølser eller pølser i det hele taget, eller om han ikke gør det.
Martin Henriksen (DF), 2005-05-27:
Det var noget i samme stil.
Det er mærkeligt at høre, hvordan alle partier siger, at det er meget forfærdeligt med de her stoffer, men at vi ligesom lader EU om det.
Jeg vil bare gerne have et klart svar på: Hvis EU ikke forbyder disse stoffer, hvis EU tillader disse stoffer i økologiske varer, vil Det Konservative Folkeparti så være med til nationale regler for området for at tilgodese forbrugerne?