Villy Søvndal (SF), 1999-06-16:
Fra SF's side vil vi udtrykke vores udelte glæde over, at der langt om længe er kommet en politisk løsning på Kosovokonflikten, hvor krigshandlingerne stopper,
hvor de fordrevne flygtninge kan vende hjem, og hvor der kan indledes en genopbygning af hele regionen.
Med forslaget i dag skal Folketinget give sit samtykke til, at Danmark bidrager til den internationale styrke med 850 mand efter bemyndigelse fra FN's Sikkerhedsråd.
I SF har vi siden konfliktens start efterlyst en politisk løsning, og vi har efterlyst, at FN blev placeret i en central rolle.
Det er det, der nu sker, og SF vil, som vi gjorde med SFOR i Bosnien i 1995, støtte dansk deltagelse i den internationale styrke med FN-mandat.
Det er en overordentlig svær opgave, der forestår, og den kan komme til at tage lang tid, fordi hadet fik lov til at vokse sig så stort - dels på grund af de initiativer, der ikke blev taget i tide, dels på grund af de skæbnesvangre fejltagelser, der efter SF's opfattelse har præget begivenhedsforløbet indtil nu.
Dels er der den militære opgave: at overvåge og sikre tilbagetrækningen af alle jugoslaviske stillinger i Kosovo; dels at sikre, som det hedder i forslaget, en demilitarisering af UCK og andre bevæbnede kosovoalbanske grupperinger.
Jeg vil godt sige, at jeg synes, det må være med dyb bekymring, vi lige præcis i disse dage kan følge rollespillet, hvor vi ser NATO-soldater og UCK-partisaner stå side om side, når landsbyer bliver overtaget.
Jeg vil godt spørge udenrigsministeren: Er det virkelig ikke det rette tidspunkt nu, at NATO burde træde i karakter, medmindre NATO er en ensidig part i denne konflikt?
Er det virkelig meningen, at NATO-soldater skal stå skulder ved skulder med UCK-soldater i de byer, hvor serberne forsvinder?
Sådan havde jeg ikke forstået konstruktionen. Jeg forstår også, at ifølge dagbladet Information i dag siger en tysk brigadegeneral, at han er ikke i stand til at afvæbne UCK.
Det har han ikke noget mandat til, og der er ikke udtrykt noget mandat; han skal alene forsvare sig, hvis UCK går til angreb på ham.
Er ministeren enig i den fortolkning?
Det er ganske afgørende, netop fordi det, vi ser nu, er den anden etniske udrensning, nemlig at serberne bliver udsat for noget, som måske er psykologisk forståeligt efter det forløb, der har været, men som er helt, helt, helt uacceptabelt set i forhold til, at FN skal beskytte civilbefolkningen og beskytte alle civilbefolkningsgrupper, uanset hvilken etnisk baggrund de har.
Jeg håber meget, at udenrigsministeren kan bekræfte, at NATO's hensigt ikke er at tildele UCK en afgørende rolle i dette forløb.
Opgaven er jo at rydde de landminer, der er spredt ud over landet, og som dræber og lemlæster, og desuden at skabe rammer for de civile, humanitære organisationers arbejde og det internationale krigsforbrydertribunals arbejde samt hjælpe dem med en række opgaver af mere civil karakter. Jeg vil så slutte af med at sige noget om den civile indsats.
Beslutningsforslaget redegør for, at FN's generalsekretær udnævner en særlig repræsentant til at overvåge implementeringen af den civile del af genopbygningen, og det er vi meget tilfredse med.
Men vi vil godt understrege, at det er helt, helt, helt, helt afgørende, at der nu sker en fremadrettet indsats rettet mod hele regionen, der kan understøtte demokratiseringen og den sociale udvikling og fjerner forudsætningen for den nationalisme, der har redet Balkan som en mare.
EU skal efter vores opfattelse spille en afgørende rolle
i arbejdet frem mod demokrati og frem mod økonomisk og social udvikling på Balkan.
Vi har alt for ofte været vidne til det misforhold, der er mellem viljen til militær indsats og den efterfølgende vilje til den civile indsats.
Jeg tror, det bliver en utrolig vigtig opgave at holde fast i de smukke formuleringer i disse dage, når dagligdagen igen bliver en del af verden, og når krigsbillederne ikke længere er en del af vores virkelighed.
Det gælder om at fastholde viljen til og villigheden til at betale den store regning, der følger efter, og at forberede befolkningerne i Europa på, at det her kommer til at koste, og at alternativet til at betale er, at mange små bål fortsat vil ulme med risikoen for, at der igen udbryder en storbrand.
Jeg har så en sidste kommentar til diskussionen om situationen på Balkan.
Noget af det, man også kan frygte i denne situation, er, at fjendebillederne er trængt så skarpt ind, at serberne bliver fastholdt i en position som pariafolket i Europa.
Det er helt afgørende, at det ikke må ske, og jeg vil godt spørge udenrigsministeren direkte, om det ikke er udenrigsministerens opfattelse, at forudsætningen for at få ryddet op i nationalismen i Serbien er, at Serbien får sin andel af den internationale styrke, der nu skal sættes ind på Balkan.
Med disse bemærkninger kan SF støtte forslaget.
Til hr. Arne Melchior først.
Krig er en høj pris at betale.
Det er jo derfor, den skal anvendes med omhu.
Jeg vil selv tro, at det er derfor, at tidligere udenrigsminister, hr. Uffe Ellemann-Jensen, i går i Berlingske Tidende giver udtryk for, at han er i tvivl, giver udtryk for, at han ikke er af den opfattelse, som hr. Arne Melchior er.
Det er hr. Uffe Ellemann-Jensen ikke ifølge den artikel, han selv har skrevet i går i Berlingske Tidende.
Der er han ikke enig i, at de diplomatiske, de politiske muligheder er afprøvet, inden man går til de militære skridt.
Det er derfor, han er i tvivl.
Det er derfor, han siger, han er i tvivl, og det er derfor, man skal være varsom med den tendens, der er til at anvende krig i stadig større omfang til at løse politiske problemer.
Det er jo derfor, vi er modstandere af bombardementerne og har protesteret imod dem hele tiden.
Vi mener, at der var andre muligheder.
Det spørgsmål, der så står tilbage, er: Hvem kommer styrket ud af det her?
Det tror jeg ikke er muligt at svare endegyldigt på på nuværende tidspunkt.
Jeg tror bl.a., det afhænger af, hvor revanchistisk man opfører sig fra Vestens side i den kommende tid.
Jeg vil godt sige, at hvis det ender et sted, hvor Serbien som det eneste land i regionen ikke får del i den genopbygningshjælp, der bliver etableret, så tror jeg, man styrker den serbiske nationalisme.
Det kan så godt være, at hovedfiguren hedder Milosevic, det kan godt være, han hedder Seselj, det kan være, han hedder noget helt tredje, det er for så vidt ligegyldigt, men hvis det ikke lykkes at trække Serbien ind i et udviklingsforløb, der også økonomisk-socialt trækker Serbien opad, så tror jeg, man fastholder baggrunden
for den serbiske nationalisme.
Så skal jeg sige til hr. Keld Albrechtsen og hr. Søren
, at det, jeg sagde i mit første indlæg, og som jeg står fast på, er, at det er en opgave at afvæbne UCK i den nuværende fase, og det er en selvstændig opgave at sikre, at UCK ikke står side om side med NATO-soldater i en situation, hvor det serbiske mindretal er på vej ud, fordi de frygter for deres sikkerhed, og den frygt bliver bestemt ikke mindre af at se UCK stå side om side med NATO-soldater i de her dage.