Charlotte Antonsen (V), 2001-04-27:
Det er dybt beklageligt, at forhandlingerne i Seattle brød sammen, og det bedste, vi kan gøre for en verden, hvor der fortsat er mennesker, der sulter, er at skabe grundlaget for en større samhandel.
Handel giver velstand her i den rige del af verden såvel som i ulandene.
Forhandlingerne til næste ministerrådsmøde i WTO går nu i gang.
Mødet foregår i år i Qatar i november, og fra EU's side er vi allerede i gang med at skabe et godt grundlag for de kommende forhandlinger.
I februar vedtog vi i Udenrigsministerrådet et historisk skridt i EU.
Beslutningen er allerede trådt i kraft den 5. marts i år, og dermed er EU den første gruppe af lande, der giver handel med de fattigste helt fri.
Der bliver en overgangsordning for nogle produkters vedkommende, det har man allerede drøftet her, nemlig sukker, bananer og ris.
Hr. Jørn Jespersen valgte så i den forbindelse at henvise til nogle amerikanere.
Det er rigtigt, at der var amerikanske landmænd osv.
Der var også en anden vigtig gruppe, nemlig ATTAC, og det er nok så interessant at henvise til den gruppe, fordi de jo gerne på overfladen vil ulandene det godt, men reelt er de lige så meget fortalere for protektionisme som visse amerikanske landmænd.
Det synes jeg var interessant også at fremdrage her.
Det, der er vigtigt nu i EU, er, at den statsstøtte, vi giver til landbruget, bliver nedtrappet så hurtigt som muligt både i EU og selvfølgelig også i WTO.
Den beslutning, vi har truffet i EU,
er vigtig for ulandene.
Det er sådan i dag, at vi allerede har en importandel på 56 pct., så netop EU er en væsentlig aftager af de pågældende ulandes produkter, og derfor håber vi i Venstre, at aftalen bliver et meget godt grundlag for en forbedret økonomi i ulandene.
Når vi nu giver ulandene adgang til fri landbrugseksport, skaber vi dermed også et grundlag for, at disse lande med deres meget lavere lønninger og andre produktionsomkostninger får en reel chance for at sælge til den rige del af verden.
En øget handel i de fattigste lande vil dermed danne baggrund for, at landene får en chance for at forbedre egen økonomi.
I nogle lande er der i allerhøjeste grad brug for en saltvandsindsprøjtning, fordi der simpelt hen stadig er mennesker, der dør af sult.
Med EU-beslutningen har vi vist, at vi er seriøse i vores kamp for at skaffe et fornuftigt resultat i WTO, der også bliver til gavn for ulandene.
Vi har vist, at vi er villige til at tage ekstra hensyn til ulandene, fordi de har langt mere graverende problemer, end vi har.
Med frihandel har ulandene et godt udgangspunkt, men der er også behov for særlig teknisk hjælp og økonomisk bistand til ulandene og anden form for støtte til fattigdomsbekæmpelse, og det er vigtigt, at vi er klar over, at vi på det punkt altså skal have nogle ordninger, der er ekstraordinært fordelagtige for de svageste lande.
TRIPS-aftalen, som på den ene side sikrer, at patenter respekteres, og på den anden side sikrer, at de fattige lande kan få livsnødvendig medicin, er en vigtig aftale.
Det var en af grundene til, at den sag, der kørte, set ud fra vores synspunkt var meget ejendommelig.
For Venstre er det klart, at hvis det en dag skulle vise sig, at TRIPS ikke fungerer efter hensigten, så må vi selvfølgelig se på den.
Det er det, vi mener ligger i vedtagelsen på det her punkt.