runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-10-31:
Når det gælder fremtidens sundhedsvæsen, er det Socialdemokraternes mål, at alle borgere skal sikres bedre service og fortsat gratis adgang til behandling på sygehusene, øget demokratisk indflydelse på prioritering af sundhedsvæsenet, og der skal være gennemsigtighed i systemet.
Vi er ligesom regeringen meget optaget af, at sundhedsvæsenet kommer til at fungere bedre, ventetiderne kommer ned, og kvaliteten kommer op, men vi sætter hælene i over for uigennemtænkt privatisering af det danske sundhedsvæsen, som vi har set forsøg på i disse dage, fremskyndet af den dårlige økonomi i amterne, og debatten om Hørsholm Sygehus var kun en del af det.
De enorme problemer, som amterne har med at få budgetterne til at hænge sammen, skyldes i vidt omfang Dansk Folkepartis medlemmer på tinge.
De er regeringens sikre støtte i den stramme økonomiske politik, der betyder, at der i flere amter er aktuelle planer om strukturreformer på sundhedsområdet, herunder sygehuslukninger eller frasalg af offentlige sygehuse til private operatører.
Flere amter er dobbelt ramt.
Dels har de haft forbud mod at sætte skatten op, også selv om borgerne måtte ønske det.
Dels straffer man dem nu for den skattestigning, som Vestsjællands Amt har set sig nødsaget til at indføre for at forsøge at redde deres sygehuse.
Dansk Folkeparti støtter regeringens kollektive afstraffelse af amterne
Det er absurd, at regeringen sammen med Dansk Folkeparti nu straffer alle amter, fordi et enkelt amt sætter skatten op for at bevare sygehuse.
Helt konkret betyder det faktisk, at Skagen Sygehus nu igen er i farezonen og måske må lukke.
Så når vi står her i dag med et forslag til folketingsbeslutning, der skal forbyde sygehuslukninger frem til det tidspunkt, hvor Strukturkommissionen er færdig med sit arbejde i 2004, så mener jeg, at det er endnu et bevis på, at Dansk Folkepartis snak om et offentligt sygehusvæsen med fri og lige adgang for alle landets borgere ikke er det, man rent faktisk siger.
Det vil vi Socialdemokrater ikke stemme for, ikke fordi vi ikke sympatiserer med de borgere, der bliver ramt af sygehuslukninger, men fordi Dansk Folkeparti ikke vil give amterne de fornødne midler til at beholde sygehusene.
Det så vi under åbningsdebatten, da man nægtede at stemme for Enhedslistens forslag om samtidig at tilføre amterne flere midler.
Hvis man blot forbyder sygehusnedskæringer eller sygehuslukninger uden at give amterne et økonomisk øget råderum, så tvinger man dem til at spare på andre områder, der kan være lige så katastrofale for den regionale udvikling eller borgernes velfærd i øvrigt.
Det kan handle om handicappede, specialundervisningen, gymnasier, voksenuddannelse, psykiatrien, tvangsfjernede børn eller trafik.
Socialdemokraterne kan derfor ikke støtte det forslag til folketingsbeslutning, der er fremsat her i dag.
Hans Andersen (V), 2002-10-31:
På Hørsholm Sygehus er der mange velfungerende afdelinger, der som udgangspunkt tager sig af planlagte operationer.
Bl.a. er en af landets mest efterspurgte brystkirurgiske afdelinger
placeret på Hørsholm Sygehus, og det har været væsentligt at fastholde denne meget specielle afdeling på Hørsholm Sygehus.
Og til fru Line Barfod: Jeg ønsker et offentligt finansieret sygehusvæsen med fri og lige adgang.
Her i Frederiksborg Amt, som er det konkrete eksempel, vil der ikke være tale om penge mellem patient og læge.
Der bliver simpelt hen indgået en aftale.
Det er jo lidt tankevækkende at opleve, at sygehusets personale ved at blive stillet i udsigt, at partier vil lukke den, sådan set er overordentlig glade ved, at vi nu søger at finde en aftale, hvor vi kan bevare Hørsholm Sygehus, hvor vi kan lave nogle faste rammer for de næste 5, 7, 8 år, og det synes jeg sådan set kan være med til at give en meget god behandling af patienterne.
Line Barfod (EL), 2002-10-31:
Jeg vil gerne høre, om hr. Hans Andersen i sine fremtidsvisioner for det danske sygehusvæsen ser et sygehusvæsen, hvor en stor del er private sygehuse, og hvad hr. Hans Andersen vurderer, at det vil betyde i forhold til det mål, der ellers har været tidligere om fri og lige adgang for alle til samme behandlingsniveau.
Og kan hr. Hans Andersen ikke bekræfte, at hvis man giver fuldstændig los for salg af sygehuse, sådan som de borgerlige og Dansk Folkeparti lægger op til, kan man risikere, at der bliver meget store forskelle på de behandlinger, folk kan få, alt efter hvad de har af indtægt, og alt efter om de har råd til at købe sig til behandlingen eller skal tage den behandling, man kan give på de offentlige sygehuse, der får færre og færre midler?
Lone Møller (S), 2002-10-31:
Det er ikke, fordi vi gerne vil lukke et sygehus, men grunden er, at man betaler mere, end man burde, så økonomien simpelt hen er så fæl, at hvis man ikke gør noget, må man saftsuseme lukke tre-fire sygehuse i amtet.
Hans Andersen (V), 2002-10-31:
Til fru Line Barfod kan jeg oplyse, at budgettet for 2003 indeholder intet om økonomien vedrørende et eventuelt salg af Hørsholm Sygehus.
Fru Lone Møller kommer med én version af situationen i Frederiksborg Amt.
Jeg kan i hvert fald konstatere - og
det kan også være et svar til hr. Kristian Thulesen Dahl - at Socialdemokratiet i Frederiksborg Amt ønsker at lukke
Hørsholm Sygehus, mens de partier, der har indgået den seneste budgetaftale, har ønsket at fastholde og fortsætte den aktivitet, der er på Hørsholm Sygehus.
Jeg mener, at det kan foregå i privat regi, så man dermed kan fastholde et sygehusvæsen, og vi ønsker altså ikke at lukke Hørsholm Sygehus.
Hr. Thomas Adelskov spørger til skattestoppet.
Jeg skal ikke blande mig i, hvordan man i Vestsjællands Amtsråd prioriterer ressourcerne.
Det er jo op til det kommunale selvstyre at prioritere de ressourcer, der er, inden for de økonomiske rammer, som Amtsrådsforeningen og regeringen har aftalt.
Line Barfod (EL), 2002-10-31:
Da det ikke har været muligt at få svar fra indenrigsministeren om virkningen af salg af sygehuse, vil jeg høre, om hr. Hans Andersen, med det kendskab han har til Frederiksborg Amt og salg af Hørsholm Sygehus, kan oplyse, hvorvidt Frederiksborg Amt søger om dispensation fra deponeringsreglerne i forbindelse med salg af Hørsholm Sygehus, da det jo er væsentligt at vide, om det er Farummodellen, man har tænkt sig at gentage i forbindelse med sygehussalg i Frederiksborg Amt.
Lone Møller (S), 2002-10-31:
Vi kan da godt tage en tur til Frederiksborg Amt, men kan hr. Hans Andersen ikke bekræfte, at problemstillingen i Frederiksborg Amt er, at man har skubbet et underskud foran sig i årevis?
At man har underbudgetteret sygehusvæsenet med for lave belægninger?
Og kan hr. Hans Andersen ikke bekræfte, at Socialdemokraternes forslag gik ud på at flytte de patienter, der i dag bliver behandlet på Hørsholm Sygehus, til amtets øvrige sygehuse og derefter sælge bygningerne, i og med at der er kapacitet nok?
Det mener jeg ikke er et forsvar for at ville sælge et sygehus til et privat firma, som man prøver at lægge op til her.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-10-31:
Jeg bliver mere og mere forvirret, for jeg kunne forstå her på det sidste, at så har man jo sådan set løst alle problemer i de 9 år, man var der.
Der er masser af personale, der er ikke nogen steder, hvor det kniber med at rekruttere.
Så må jeg indrømme, at så forstår jeg slet ikke nogen ting mere. Jeg kan se, der står vakante stillinger rundtomkring, og de må jo komme et sted fra.
Jeg har ikke lagt op til at fedte noget af på nogen, tværtimod appellerede jeg til det bedste i os alle sammen, nemlig at vi nu skulle få en diskussion, der handler om det, der er kernen i det her, og ikke alt sådan noget med at kaste mudder efter hinanden, og øv bøv det er da vist en amtsborgmester af den partifarve det sted, og det var da vist sådan og sådan og sådan.
Der er nogle dilemmaer i det danske sygehusvæsen.
Der findes næppe nogen her, der vil påstå, at der er paradisiske tilstande i det danske sundhedsvæsen.
Der er balanceproblemer, der er problemer med kvaliteten nogle steder, der er personaleproblemer.
Det eneste problem, der sådan set ikke er, er ressourceproblemer, fordi der altså ligger 1,5 mia. kr., som endnu ikke er brugt alle sammen, så det er jo ikke penge, der mangler.
Det er jo så åbenbart alt andet end penge, der mangler.
Pengene er der jo.
Så lad os da få en diskussion, der handler om det, og man kan da ikke sidde overhørig, at der har været sundhedsfaglig rådgivning nedsat af den gamle regering, som har peget på vigtigheden af, at man laver funktionsbærende enheder, peget på, at man reducerer antallet af akutberedskaber over tid, peget på, at man får en mere intelligent opgavefordeling imellem det, der skal være tæt på borgerne, måske i virkeligheden tættere end amtet, helt ude i kommunen, på plejehjemmet, der, hvor kvaliteten skal i højsædet.
Alt det kan man vel ikke sidde overhørig, og det spørgsmål, man så må stille sig selv - for det er jo sådan set det, forslaget handler om - er: Alle de gode råd, vi har fået, og som vi jo alle sammen er enige om - i hvert fald når
vi taler om sagen i andre sammenhænge end her i salen -
skal vi nu sidde dem overhørig de næste 3 år?
Det er sådan set det, debatten handler om. I debatten har jeg bare helt stilfærdigt på regeringens vegne sagt, at vi synes, det danske sundhedsvæsen skal udvikles.
Det er derfor, vi er så optaget af at levere flere penge og prøve at motivere amterne til at bruge pengene til det rigtige formål, nemlig patienterne.
Vi vil ikke råbe:
Uha, I må ikke pille ved noget
Det vil vi ikke råbe, når der faktisk er amter, der udviser mod til at gå ind i denne svære diskussion.
Det er vores indfaldsvinkel, og jeg glæder mig stadig til at finde ud af, hvad der egentlig er partiernes indfaldsvinkel til debatten her, når den på et tidspunkt kommer i gang.
Hans Andersen (V), 2002-10-31:
Jeg vil gerne spørge Socialdemokratiets ordfører, om jeg opfattede det rigtigt, at Socialdemokratiet godt kan forestille sig situationer, hvis vi ser bort fra pengene, hvor man er nødsaget til at lukke et sygehus eller at flytte afdelinger.
Det er ligesom kommet frem her i debatten, at Socialdemokratiet ikke ønsker at medvirke til denne proces,
men jeg hørte lige før nogle bemærkninger, og dem vil jeg da gerne have bekræftet.
Lone Møller (S), 2002-10-31:
Nu er det lige før, det her udvikler sig til en debat om de
1,5 mia. kr., men når vi nu er i gang med den, så kunne jeg da godt tænke mig at vide, om det ikke er sådan, at de 1,5 mia. kr. er givet som et engangsbeløb. Nu siger ministeren, at det er enestående, hvad der er blevet afsat af penge ud over det, den tidligere regering har afsat.
Det er ikke det, vi hører ude fra landet, og som ministeren lige sagde, skal vi jo lytte til befolkningen og skal forholde os til kendsgerningerne.
Er kendsgerningerne ikke, at der kun er brugt meget lidt af de 1,5 mia. kr., og at de altså ikke har løst alle problemerne i det danske sundhedsvæsen?
Thomas Adelskov (S), 2002-10-31:
Jeg synes, det var kloge ord fra ministeren, når han afviste forslaget med, at det ville være et indgreb i det lokale selvstyre, og jeg vil godt spørge ministeren, om det så betyder, at ministeren også i samme åndedrag trækker den straffeaktion over for Vestsjællands Amt og amterne i det hele taget tilbage - som jo rent faktisk er et indgreb i det lokale selvstyre, over for det lokale selvstyre, hvor man i Vestsjællands Amt hævede amtsskatten med 0,4 pct., langt mindre end man skulle i Farum, hvor man har festet og drukket det hele op, men kun 0,4 pct. - for at redde fire små sygehuse og psykiatriske sengepladser.
Vil ministeren også trække det tilbage?
Birthe Skaarup (DF), 2002-10-31:
Ministeren var lidt inde på, at man skulle sætte udviklingen i stå, hvis vi gik hen og vedtog dette forslag.
Det mener vi naturligvis ikke i Dansk Folkeparti, for noget af det, vi har sagt, er, at man kan nedsætte en sygehusledelse, og derved kan man gå ind og rådføre sig med de amter, der planlægger at nedlægge nogle sygehuse.
Det her forslag er selvfølgelig et, vi har arbejdet meget på i Dansk Folkeparti, også på baggrund af det, der sker rundt om i amterne.
Jeg vil bare spørge ministeren: Gør det overhovedet ikke indtryk på ministeren, når vi ser, at man i de forskellige amter lukker nogle afdelinger?
Altså ministeren må da forholde sig f.eks. til det, der jo så er sket i Vestsjællands Amt, hvor man sætter skatten op.
Men der gik man jo ind og sagde: Nu nedlægger vi fødeafdelingen på Kalundborg Sygehus.
Man nedlægger Samsø Sygehus.
På Ærø planlægger man også at nedlægge et sygehus.
Gør det slet ikke indtryk på ministeren, at man nedlægger sygehuse, at man forringer nærheden for de enkelte mennesker, også set i relation til, at man vil så meget med yderkantområderne?
Line Barfod (EL), 2002-10-31:
Jeg tror, at uanset hvor mange gange regeringen og Dansk Folkeparti prøver at sige, at de nedskæringer, der sker rundt om i kommuner og amter, ikke har nogen sammenhæng med regeringens stramme økonomiske politik, vil det ikke lykkes, fordi man ser alle de nedskæringer rundt om i kommuner og amter.
I Århus Amt f.eks. har man jo direkte sagt, at grunden til, at man lukker tre sygehuse, er, at man skal spare 170 mio. kr. Hvis der ikke var den stramme økonomi i amtet, ville det ikke være nødvendigt.
Og når ministeren så taler om, at det er for at sikre den bedste kvalitet for patienterne, vil jeg gerne høre, hvordan det kan være at sikre den bedste kvalitet, at man lukker den fødeafdeling i Odder, der er kåret til at være landets bedste?
Det synes jeg ikke lyder, som om man vil sikre den bedste kvalitet.
Tove Videbæk (KRF), 2002-10-31:
Loven vil bemyndige indenrigs- og sundhedsministeren til at fastsætte regler om medicinsk udstyr, herunder regler, som har til formål at gennemføre og anvende EU-retsforskrifterne om medicinsk udstyr.
Dette lovforslag er ret ukontroversielt, idet de centrale bestemmelser i den nugældende lov videreføres.
Der er dog enkelte ændringer i forhold til den gældende lovgivning, for det første vedrørende mellemhandlere og distributører m.v., der videresælger medicinsk udstyr; dem kan sundhedsministeren med dette lovforslag fremover fastsætte nærmere regler for.
Formålet er, at disse distributører fremover vil være dækket af de samme regler som resten af EU.
Desuden indeholder lovforslaget en hjemmel til, at sundhedsministeren kan fastsætte regler om, at medicinsk udstyr fremover kun kan udleveres på apoteket, hvis det ikke kræver nogen lægerekvisition at købe udstyret.
Endvidere indeholder lovforslaget en udtrykkelig hjemmel
til, at Lægemiddelstyrelsen kan opkræve betaling for opgaver, der har tilknytning til Styrelsens arbejde i forbindelse med overvågning af markedet for medicinsk udstyr.
Lægemiddelstyrelsen opkræver allerede betaling for disse opgaver.
Problemet med det er åbenbart, at hjemmelen hidtil har været at finde i en tekstanmærkning i de enkelte års finanslove.
Lovforslaget er nødvendigt, fordi ministeren skal bemyndiges til at ratificere og gennemføre de regler på området, der er vedtaget på EU-niveau, og det ser Kristeligt Folkeparti ingen grund til at stemme imod.
Forbrugerne vil med dette lovforslag være bedre stillet, end de er for øjeblikket, ikke mindst fordi der er tale om et meget uoverskueligt marked, hvor det kan være forbundet med en væsentlig risiko at købe og benytte et dårligt produkt.
Kristeligt Folkeparti vil også gerne være med til at påpege, at vi ser det som noget væsentligt og vigtigt, at Det Etiske Råd også inddrages i arbejdet med udmøntningen af loven.
Så alt i alt ser Kristeligt Folkeparti ingen grund til ikke at støtte lovforslaget, så vi støtter det.
Line Barfod (EL), 2002-10-31:
Også Enhedslisten kan støtte forslaget, og jeg skal ikke bruge lang tid på at gentage alle de gode ting, som de tidligere ordførere har udtalt, men blot understrege, at også Enhedslisten synes, at det er en god idé at se nærmere på de spørgsmål, der blev rejst i høringssvarene, herunder særlig muligheden for at inddrage Det Etiske Råd.
Når vi støtter forslaget, er det selvfølgelig, fordi vi er enige i, at der skal være kontrol med medicinsk udstyr i alle faser, og at der skal gælde lige så strenge krav for medicinsk udstyr, som der gør for medicin.
Naser Khader (RV), 2002-10-31:
I øjeblikket må fabrikanter af medicinsk udstyr kun markedsføre udstyr, som lever op til de gældende regler.
Lovforslaget vil udvide de krav til også at gælde forhandling og distribution af udstyr for at imødekomme de problemer, der
har været med til, at forhandlere ændrer ved det oprindelige produkt
Det virker som et rimeligt forslag, der vil være til gavn for patientsikkerheden.
Desuden vil lovforslaget åbne mulighed for, at medicinsk udstyr i visse tilfælde kun kan udleveres på et apotek eller efter henvisning fra en læge eller tandlæge.
Dermed ønsker regeringen at dæmme op for selvtestning for alvorlige sygdomme som f.eks. hiv.
Forslaget kan selvfølgelig synes meget fremsynet, da den slags medicinsk udstyr endnu ikke forefindes på markedet, men princippet er vi enige i. I visse sammenhænge kan det være nødvendigt, at en test følges op af rådgivning og eventuelt opfølgende test.
Forslaget indebærer desuden, at det indføres i loven, at Lægemiddelstyrelsen kan opkræve betaling for opgaver angående overvågning af markedet for medicinsk udstyr.
Da det ikke ændrer ved den gældende praksis, har vi heller ikke nogen problemer med det.
På den baggrund kan Det Radikale Venstre støtte forslaget.
Lene Garsdal (SF), 2002-10-31:
I SF er vi positive over for lovforslaget.
Med et marked, der omfatter så mange produkter, er det godt, at der stilles krav til mellemhandlere og distributører om kvalitet, sikkerhed og ydeevne for de mange produkter, så forbrugerne trygt kan bruge dem.
Det er også godt, at markedet ikke bliver fuldkommen frit, men at kun apotekerne kan udlevere, så man også kan få rådgivning i forbindelse hermed.
Høringssvarene er i det hele taget positive over for forslaget, men i SF deler vi de indvendinger, som både Den Centrale Videnskabsetiske Komité og Det Etiske Råd har fremført.
Der kan med forslaget fastsættes krav om klinisk afprøvning af medicinsk udstyr på mennesker og krav om godkendelse af kliniske afprøvninger.
Ifølge bemærkningerne til forslaget lægges der ikke op til en ændring af praksis, men, som de to høringssvar gør opmærksom på, bliver den usikkerhed, der nu hersker om ansvarsplaceringen for den kliniske afprøvning af forskellige kategorier af medicinsk udstyr, ikke klargjort.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren, hvorfor man ikke har ønsket at lave den ændring, som Det Etiske Råd foreslår, nemlig at skabe klarhed over, hvilke kategorier af udstyr der skal anmeldes til det etiske komitésystem. Herudover støtter SF, at Det Etiske Råd inddrages, når
udmøntningen af bemyndigelsesbestemmelsen om diverse test til hjemmebrug skal udmøntes.
Som der gøres opmærksom på i bemærkningerne til lovforslaget, er det et voksende marked, og der vil komme testtyper for et bredt spektrum af sygdomme, genetiske risikoprofiler osv., og de kan tænkes lovligt markedsført, så her er de etiske overvejelser væsentlige for borgerne.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2002-10-31:
Lov om medicinsk udstyr er som sagt en bemyndigelseslov, som giver indenrigs- og sundhedsministeren hjemmel til at fastsætte regler, der er nødvendige for at sikre høj kvalitet og sikkerhed i forbindelse med markedsføring og ibrugtagning af medicinsk udstyr.
Den medikotekniske branche undergår i disse år en rivende udvikling, hvilket bl.a. medfører et større og større sortiment af analyser og diagnostisk udstyr til hjemmebrug.
Samtidig er en stor patientgruppe allerede blevet afhængige af disse hjemmetestkits.
Et godt eksempel er diabetespatienter, som har fået en meget bedre mulighed for at følge og dermed kontrollere deres sygdom.
Men implementeringen af dette udstyr kræver, at det viser, hvad det skal, og bliver ved med det, og at det benyttes korrekt, i særdeleshed for de tests, som er invasive og dermed kræver omhyggelig hygiejne og eventuelt engangsbenyttelse.
Hertil kommer, at nogle af disse tekniske muligheder også kan give etiske overvejelser: Skal man kunne måle sig til drengebørn? Skal man selv kunne konstatere sin aids?
Det fremsatte lovforslag er en god sikring på alle områder.
Det giver mulighed for, at visse typer udstyr kun kan sælges på apoteker med medfølgende rådgivning.
Det giver mulighed for tilpasning af den almindelige adgang til at anskaffe sig visse typer kritisk udstyr.
Det giver mulighed
for, at udstyret skal leve op til gældende krav om sikkerhed, kvalitet og ydeevne. Samtidig får vi det, at der bliver en central kontrolenhed, Lægemiddelstyrelsen, som bliver en garant over for brugerne.
Ovennævnte svarer i øvrigt til en række andre EU-landes praksis på området.
Vi kan derfor stærkt anbefale lovforslaget.
Kenneth Lambrecht (DF), 2002-10-31:
Det må være i alles interesse, at forbrugerne bliver
så velinformerede som overhovedet muligt, når det drejer sig om køb af medicinsk udstyr.
Vores bekymring i Dansk Folkeparti er blot, hvilke produkter der her er tale om.
Som HTS gør opmærksom på i deres høringssvar til ministeriet, er der en stor usikkerhed
om, hvilke produkter der kommer igennem ministeriets nåleøje.
Samtidig vil jeg gerne spørge, om ministeren vil sikre
et fortsat salg af f.eks. blodtryksmålere og blodsukkermålere hos de virksomheder, der allerede i dag har salg af dette udstyr.
Et stop af salg hos de pågældende virksomheder vil medføre økonomisk tab for den enkelte virksomhed, og det mener vi ikke er særlig hensigtsmæssigt.
I lovforslaget gives der også mulighed for at træffe foranstaltninger over for mellemhandlere og folk, der videresælger medicinsk udstyr.
Derudover vil en registrering af personer, der er ansvarlige for markedsføring, øge sikkerheden for forbrugeren, og her ser Dansk Folkeparti positivt på, at man vil prøve at sikre, at et produkt ikke ændres under videresalg.
Jeg vil derfor gerne spørge ministeren, om den rejste problemstilling fra Det Etiske Råd er tilstrækkeligt omfattet af lovforslaget. At Lægemiddelstyrelsen overtager al overvågning af markedet for medicinsk udstyr, og at regler om betaling af Lægemiddelstyrelsen for dette indsættes i lov om medicinsk udstyr, støttes af Dansk Folkeparti.
Sikkerhed og kvalitet må komme i første række, og vi mener, at lovforslaget øger netop sikkerhed og kvalitet.
Jeg kan derfor på vegne af Dansk Folkeparti meddele, at vi støtter lovforslaget og ser frem til det videre udvalgsarbejde.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-10-31:
Jeg skal læse vores ordførers, hr. René Skau Björnssons, tale op, idet han desværre ikke kunne være til stede her i salen.
For Socialdemokratiet er det af største vigtighed, at medicinsk udstyr er underlagt klare og strenge regler, så vi alle kan være sikre på, at det medicinske udstyr, vi skal bruge i vores hverdag, er af høj og ensartet kvalitet.
Det skulle gerne være sådan, at medicinsk udstyr netop enten hjælper os i vores dagligliv - uanset om det er en test, et hjælpemiddel eller en livsvigtig anordning - eller hjælper os til at blive raske.
Derfor hilser vi de nye strammere regler for markedsføring, forhandling, distribution og ibrugtagning af medicinsk udstyr, den nye lov indeholder, velkommen.
Forslag til lov om medicinsk udstyr er en rammelov, der giver indenrigs- og sundhedsministeren vide beføjelser.
Et stærkt voksende område, som loven til dels tager hånd om, er markedet for udstyr til selvtestning, herunder genetiske test til hjemmebrug.
Vi bifalder muligheden for apoteksforbehold for denne slags udstyr og vil i den forbindelse opfordre ministeren til at inddrage Det Etiske Råd i arbejdet med fastlæggelsen af retningslinjer for udstyr af denne art, ikke mindst fordi der sandsynligvis vil komme meget mere af den type udstyr fremover.
Det er vigtigt, at vi ikke blot pålægger et apoteksforbehold, men samtidig får afdækket de etiske problemstillinger, der kan gemme sig i nyt medicinsk udstyr, især når det kan bruges af lægefaglig assistance og få så vidtrækkende konsekvenser, som genetiske test angiveligt kan.
Med disse bemærkninger kan vi støtte lovforslaget.