Helge Sander (V), 2006-05-03:
Det er præcis 1 år siden, nemlig den 3. maj 2005, vi sidst drøftede et næsten identisk beslutningsforslag her i Folketinget, nemlig det, der dengang hed B 41.
Der er sket meget i det forgangne år.
Debatten i kølvandet på Muhammedtegningerne er nok det mest markante, og tegninger i JyllandsPosten viste, at der eksisterer en forståelseskløft, en forståelseskløft mellem de europæiske lande og en lang række andre lande, hvor islam er hovedreligionen.
Det gør sig også gældende på dansk grund.
Det må være målet at undgå, at mindre grupper i det danske samfund formidler og dyrker værdier og holdninger, som ikke er i overensstemmelse med de grundlæggende demokratiske værdier.
Overordnet er regeringen derfor enig i beslutningsforslagets intentioner, men akkurat som jeg fremførte det sidste år, mener regeringen ikke nødvendigvis, at etableringen af en teologisk islamisk uddannelse er midlet.
Det er ikke regeringens holdning, at initiativet til en uddannelse skal komme fra regeringen og heller ikke fra Folketinget.
Vi er altså uenige med Socialdemokratiet om den proces, der skal til, hvis man eventuelt skal oprette en islamisk teologisk uddannelse.
Vi har noteret os, at B 90, det beslutningsforslag, vi behandler i dag, i forhold til det tidligere beslutningsforslag B 41 sigter mod en bred islamisk teologisk uddannelse.
B 90 er dog stadig uklart.
Det er ikke tydeligt, hvilke former for beskæftigelse de færdiguddannede kandidater skal varetage ud over imamfunktionen.
Samtidig er det uklart, om uddannelsen også er rettet mod fungerende imamer i Danmark.
Man må antage, at selve arbejdsmarkedet for imamer er relativt begrænset.
Der er vel højst et behov for at uddanne et par stykker om året.
Det får os til at efterlyse en overvejelse af, hvilke andre jobfunktioner man har i tankerne for de øvrige færdige kandidater.
Vi fik slået fast, sidst vi drøftede dette emne, at universiteterne selv beslutter, hvilke forskningsbaserede uddannelser de vil udbyde inden for deres fagområde.
Man må dog konstatere, at sidste års debat ikke har haft synlig indvirkning på udformningen af det nye beslutningsforslag.
Universitetsloven tilsiger, at universiteterne skal sikre, at uddannelsesudbuddet er i overensstemmelse med samfundets behov for uddannelser.
Samtidig skal der foretages en kvalificeret vurdering af, at kandidater ikke uddannes til arbejdsløshed.
Derfor sker universiteternes udvikling af nye uddannelser typisk i dialog med relevante aftagere.
Det vil i dette tilfælde bl.a. være de muslimske trossamfund.
Universiteterne vil også vurdere, om uddannelsen er attraktiv for kommende studerende.
Universiteterne kan med den seneste ændring af universitetsloven fra maj 2005 udbyde de såkaldte fællesuddannelser.
En fællesuddannelse er en godkendt dansk universitetsuddannelse, hvor visse dele af uddannelsen kun kan gennemføres ved et eller flere universiteter i udlandet.
Beslutningsforslaget lægger op til, at der kan etableres en uddannelse i samarbejde med andre lande.
De danske juridiske rammer for et tværnationalt samarbejde på universitetsniveau er derfor til stede.
Men igen vil jeg fremhæve, at det er universiteternes egen beslutning, om de vil udbyde en bestemt uddannelse.
Universiteterne bestemmer selv, om de vil indgå i et samarbejde med udenlandske universiteter om etableringen af en af disse såkaldte fællesuddannelser.
Vi savner, at beslutningsforslaget tager højde for, at det er universiteternes beslutning, hvorvidt de vil udbyde uddannelsen.
Vi savner også, at der tages højde for, hvor vigtig processen i forbindelse med etableringen af et uddannelsestilbud er.
En dialog med relevante aftagere er nødvendig.
Processen ved etableringen af en islamisk teologisk uddannelse er central for en eventuel uddannelsessucces.
Regeringen mener, at etablering af en teologisk islamisk uddannelse må forudsætte, at det sker efter drøftelse mellem de muslimske trossamfund i Danmark og universiteterne.
I regeringens »Vision og strategier for bedre integration«, der udkom i 2003, opfordrer vi de muslimske trossamfund til at kontakte universiteterne med henblik på at starte udviklingen af relevante uddannelsestilbud.
Det er stadig regeringens holdning.
Jeg har for nylig rettet henvendelse til dekanerne for de teologiske uddannelser for at høre, hvordan status er.
Dekanerne har meldt tilbage, at der ikke har været henvendelse fra trossamfundene.
Vi ved derfor ikke, hvad de muslimske trossamfund ønsker.
Regeringen tror ikke, at man på formynderisk vis kan etablere en uddannelse hen over hovedet på de muslimske trossamfund.
Gør man det, risikerer man at etablere en uddannelse, som ikke efterfølgende accepteres.
formodentlig have svært ved at finde fodfæste på arbejdsmarkedet, og så er vi jo temmelig langt fra målet, og det kan ingen være tjent med.
Etableringen af en islamisk teologisk uddannelse skal ses i en dansk sammenhæng, den skal ses inden for dansk lovgivning og tradition.
Der skal bl.a. tages højde for, at en dansk forskningsbaseret universitetsuddannelse ikke foregår på et konventionelt grundlag, og ikke mindst skal der tages højde for universitetsloven og universiteternes ret til selv at bestemme, hvilke uddannelser de vil tilbyde.
Vi finder det vigtigt, at de muslimske trossamfund som aftagere bliver involveret i etableringen af en eventuel uddannelse, og vi må konstatere, at universiteterne stadig ikke har hørt om en efterspørgsel efter en uddannelse, der alene fokuserer på islamisk teologi.
Regeringen kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.