Helge Adam Møller (KF), 2005-01-12:
Hr. Søren Søndergaard efterlyste for en 20 minutters tid siden nogle helt klare svar på de tre spørgsmål, som forespørgslen drejer sig om.
Det første hedder: Har krigen mod Irak formindsket terrortruslen?
Det andet spørgsmål i forespørgslen: Har krigen udsigt til at formindske terrortruslen?
Svaret er igen fra konservativ side: Ja!
Det tredje spørgsmål i forespørgslen er: Overvejes der andre strategier i kampen mod terror?
Og svaret er: Nej!
De er jo iværksat, som det også fremgik klart af talerne fra både statsministeren og udenrigsministeren.
Jeg vil selvfølgelig godt begrunde de tre svar lidt nærmere.
Der er jo ingen tvivl om, at der i disse måneder og dage og sikkert også timer sker grufuld terror i Irak.
Der dræbes nødhjælpsarbejdere, der dræbes journalister, der dræbes FN-udsendinge, dommere, politielever i hobetal.
Det er klart, at de, der er imod et frit og demokratisk samfund, selvfølgelig heller ikke ønsker, at der skal være et politi til at sikre dette.
Der dræbes mennesker, der ønsker at stille op til det demokratiske valg om 18 dage, og der dræbes hundredvis, ja, tusindvis af helt uskyldige og tilfældige irakere, der bare er der, hvor terrorbomberne udløses.
Man kunne så spørge: Hvad er alternativet?
Skal vi give op over for terroren?
Skal vi lade dem, som dræber uskyldige mennesker, få deres vilje?
Nej, selvfølgelig ikke, for hvis vi ville gøre det, så ville det jo betyde, at så skulle Saddam Hussein og kemiske Ali sættes på fri fod igen. Skulle vi så give dem deres diktatoriske beføjelser tilbage til det system, vi havde for 2½ år siden?
Skulle vi have genoprettet det irakiske hemmelige politi?
Nej, det skulle vi nok ikke, for der var jo i virkeligheden langt mere terror tidligere.
Jeg hørte hr. Villy Søvndal sige på DR2 her kl. 9.55, altså for lidt over 2 timer siden, direkte på skærmen: Terroren i Irak er langt mere ondartet, end vi før har set.
Citat slut.
Men det er jo ikke rigtigt, det er jo langtfra rigtigt.
Se, den terror, der var i årtiet før krigen mod Irak, var jo en statsterror, men en terror, som var 10, 20 måske 30 gange værre også i antal menneskeliv end det, vi ser i dag.
Han overfaldt et fredeligt land, Kuwait, dræbte ved den lejlighed mange tusinde og startede dermed den første Golfkrig, som kostede over 100.000 irakere livet; han sendte raketter mod israelske storbyer, på trods af at han ikke var i krig med israelerne, han og hans hemmelige politi henrettede tusinder og atter tusinder af helt uskyldige mennesker, og deriblandt lod han henrette et par af sine egne svigersønner.
Derfor må vi konstatere, at terroren tidligere var langt værre, og det er jo også derfor, at vi skal fortsætte med den indsats, som vi er blevet bedt om af et fuldstændig enigt Sikkerhedsråd.
Når hr. Villy Søvndal og hr. Søren Søndergaard siger, at vi skal trække os ud, er det jo i modstrid med, hvad Sikkerhedsrådet den 8. juni M039S33213397subh.fm Page 3339
Monday, February 14, 2005 12:24 PM appellerede til hele verden om, nemlig at sende soldater ned, der kunne understøtte den valghandling, som finder sted den 30. januar, den genopbygning af landet til et demokrati.
Den bedste sikring mod at undgå terror i Irak og andre steder er simpelt hen at få opbygget demokratier, at give folk muligheden for at gå til stemmeurnen, i stedet for at de skal få deres synspunkter igennem ved hjælp af sprængstoffer og pistoler og raketter.
Så det er det, der er den danske regerings langsigtede politik både i Irak og andre steder: sammen med andre lande at medvirke til at sikre, at de lande, hvor der tidligere har været diktatorer eller er diktatorer, hvor folk ikke har selvbestemmelsesret, får et demokratisk styre, hvor den enkelte kan udtrykke sin holdning, ikke med sprængstof og med terror, men ved hjælp af en stemmeseddel.
Det er konservativ politik, og derfor stemmer vi meget glade og meget tilfredse for det forslag til vedtagelse, der er fremsat af hr. Jeppe Kofod på vegne af et stort antal af Folketingets partier.