runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-03-28:
Jeg skal også nøjes med at beskæftige mig med den del af forslaget, som vedrører den nye låntype, og det er, fordi det
faktisk er det, der gør, at vi ikke kan støtte det, sådan som det i hvert fald ser ud på nuværende tidspunkt.
Vi mener, at der er så store ulemper ved den nye låntype, at det vejer den tunge ende nedad.
Hvad vil der ske, hvis en forventet lønstigning udebliver for en familie, der har benyttet de her lån?
Det vil også medføre, at der vil være flere penge til forbrug.
Det vil også medføre højere huspriser, idet det ofte er sådan, når man handler hus i dag, at man ikke kigger så meget på husets totale pris, men mere på, hvad den månedlige ydelse er, og derfor vil det være med til at presse huspriserne op.
Man kan altså betale mere og derfor højere huspriser.
De, der vil få fordel af det her forslag og den nye låntype, vil være de eksisterende boligejere, og de har i forvejen fordelen ved de stigende huspriser, som har været
ganske store de seneste åringer
Derfor mener vi faktisk ikke, at det vil være en fordel for børnefamilier, som skal etablere sig, for hvem det hen ad vejen var tænkt som en fordel. Hvis der ikke sker væsentlige ændringer, kan Kristeligt Folkeparti ikke støtte det her forslag.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-03-28:
Tak for den positive modtagelse, som forslaget har fået fra en række ordførere.
Det er rigtigt, at det, der har skabt størst opmærksomhed under førstebehandlingen, men også i pressen, jo er muligheden for de afdragsfri lån til ejerboliger og fritidshuse i en periode på op til 10 år.
Regeringen synes, det er positivt, at den enkelte får bedre mulighed for at vælge et realkreditlån, der passer til vedkommendes aktuelle og forventede fremtidige indtægtsforhold.
Det giver altså også større valgmuligheder med hensyn til, hvor vedkommende vil placere sin opsparing.
Eksempelvis vil boligejerne få mulighed for hurtigere at tilbagebetale andre dyre lån, f.eks. deres banklån.
Boligejere med en beskeden gæld i deres bolig vil kunne vælge at betale mere ind til en pensionsopsparing som erstatning for afdrag på realkreditlån, hvilket hr. Frode Sørensen også var inde på.
Der er andre elementer i det her forslag, hvor jeg synes, vi giver friheden, men det er rigtigt, at der også skal en god og en ordentlig rådgivning til.
Jeg vil meget gerne understrege, at det er vigtigt, at låntagerne får den rigtige rådgivning, når de vælger et afdragsfrit lån, og det er også vigtigt, at låntagerne er opmærksomme på, at afdragsfri lån ikke gør boligfinansiering billigere.
Det er altså et produkt, men jeg er enig med hr. Frode Sørensen i, at det er vigtigt med en god rådgivning, og jeg vil gerne i den forbindelse nævne, at der i den kommende bekendtgørelse om god skik for finansielle virksomheder vil være regler om rådgivning af private.
I tillæg hertil vil jeg gerne i dag sige, at vi tager højde for, at der også udarbejdes en vejledning om krav til rådgivning i forbindelse med realkreditlån.
Rikke Hvilshøj (V), 2003-03-28:
Helt overordnet er det et ønske om at inddrage og forpligte erhvervslivet i de forbrugerpolitiske opgaver, og med det her lovforslag etablerer vi et Forbrugerforum med repræsentanter fra forbrugerne og fra erhvervslivet.
Jeg vil gerne i den forbindelse understrege, at for Venstre er det vigtigt, at selv om vi gerne vil inddrage erhvervslivet med en forpligtelse over for forbrugerpolitikken, så skal der ikke være nogen tvivl om, at det her er forbrugerpolitik, og derfor skal de forbrugerpolitiske organisationer selvfølgelig have en klar overvægt i Forbrugerforum.
Dette Forbrugerforum skal være rådgivende i forbrugerpolitiske spørgsmål i forhold til den statslige forbrugerinformation.
Det skal også være et forum, hvor forbrugerombudsmanden skal indhente udtalelser, inden han udsender vejledninger, og det vil også få ansvaret for en årlig debatdag, hvor der drøftes forbrugerpolitiske spørgsmål.
Jeg synes, det er rart at se i de høringssvar, vi har fået, og dem har der været mange af, at det her forslag støttes af Forbrugerrådet, som jo er en stor aktør på området, men at Forbrugerrådet også kan se en klar fordel i, at vi får den her dialog mellem forbrugerorganisationerne og erhvervslivet, når vi drøfter forbrugerpolitiske spørgsmål.
I sammenhæng med det her lovforslag nedlægger vi Forbrugerinformation, som det eksisterer i dag, men vi vil stadig væk fastholde en omfangsrig offentlig forbrugerinformation.
Organisationen Forbrugerinformation vil blive nedlagt, men der vil blive etableret, og det er jo sådan set allerede blevet etableret, Forbrugernes Hus.
Der vil der, som jeg ser det, være en meget mere sammenhængende styring af forbrugerpolitikken fra det offentlige med Forbrugerstyrelsen i spidsen.
Venstre synes, at det her er et rigtig godt lovforslag, og vi glæder os til udvalgsarbejdet, og vi kan støtte lovforslaget.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-03-28:
Der er konkret to ting i denne sag.
Det er, at alle kommer til at betale til det, som også hr. Mogens Nørgård Pedersen var inde på i sit indlæg, og så er jeg også nødt til at sige, at det her er aftalestof med Forsikring & Pension.
Med forslaget til lov om en garantifond for skadesforsikringsselskaber sikres forbrugerne en betryggende retsstilling, hvis et skadesforsikringsselskab går konkurs.
Forslaget er jo, som det også er nævnt af nogle af ordførerne, en direkte udløber af konkursen i Plus Forsikring i oktober måned.
Med forslaget sikres personer, at der kan ske udbetaling af erstatninger, selv om der er tale om et konkursramt forsikringsselskab.
Forslaget tager så også nu højde for, at personer kan have indbetalt store beløb på præmier til et forsikringsselskab, der går konkurs.
Garantifonden sikrer, at disse personer nu får udbetalt en kompensation og dermed en mulighed for at betale nye forsikringer i et andet selskab. Jeg mener fortsat, at det skal være vigtigt at se sig for, når man tegner en forsikring, ellers bliver der frit spil for mindre seriøse virksomheder.
Derfor foreslås det, at kunderne selv skal betale de første 1.000 kr. af hver forsikringspolice, mens resten af præmieindbetalingen betales af fonden.
Det er både et spørgsmål om markedsøkonomi, og det er et spørgsmål om at finde en salomonisk løsning, der dækker så bredt som overhovedet muligt i Folketinget.
Jeg kan være meget enig i de betragtninger, som også fru Marianne Jelved er kommet med under førstebehandlingen af dette lovforslag. Som nævnt er forslaget en direkte udløber af konkursen i forsikringsselskabet Plus Forsikring A/S.
Det har været vigtigt for mig at sikre, at forsikringstagerne i Plus Forsikring er dækket på samme vilkår som de kunder, der kunne blive mulighed for at skulle dække i fremtiden.
Derfor får kunderne i Plus Forsikring med lovforslaget den samme dækning.
Der er kommet forskellige betragtninger fra ordførerne om, at man ikke bare lige kan gøre dit og dat. Nu er det sådan, når man skal have sådan noget som dette skruet sammen, at grundlovens bestemmelser også skal overholdes, og vi har indgået en aftale med Forsikring & Pension for at få det gjort på den rigtige måde.
Det ved man åbenbart ikke ret meget om i Enhedslisten med de bemærkninger, der kommer.
Hvis det er gået lidt stærkt, vil jeg gerne sige til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, så skal jeg beklage det.
Der er ikke tale om en ny linje fra ministerens side i denne sag.
Jeg skal ikke kunne sige lige her fra talerstolen i dag, om det er gået lidt hurtigt hen over Forbrugerrådet, da det ikke er ministeren, der afholder alle møderne, men jeg søger selvfølgelig at inddrage forbrugerne så godt som overhovedet muligt.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-03-28:
I Kristeligt Folkeparti er vi positive over for forslaget.
Man kunne jo sige, at forsikringsselskaberne selv kunne betale for en sådan garantiordning, men nu løftes den så af kunderne, og det er i og for sig også, kunne man sige, o.k., fordi det trods alt er et mindre beløb.
Men det er dog lidt bemærkelsesværdigt, at det er fremtidige kunder, der skal betale for fortidens forseelser eller konkurser. Men da det som sagt er håndører, kan vi godt acceptere det. Så er der også altid, når det gælder forsikringer, den mulighed, at man jo da kan opsige forsikringen til terminen, så der er mulighed for at komme ud af den, hvis man ønsker at skifte forsikringsselskab på baggrund af denne her minimale præmieforhøjelse. Men det er godt, at der bliver etableret sådan en garantifond, og det er egentlig utroligt, at der ikke har været taget initiativ til det tidligere.
Marianne Jelved (RV), 2003-03-28:
Der er jo garantiordninger på andre områder inden for den finansielle sektor.
Så det kunne jo være meget nærliggende at se på behovet for en garantiordning, når det drejer sig om skadesforsikringsselskaber på baggrund af Plus Forsikrings konkurs sidste efterår.
Men jeg hæfter mig også ved, som fru Anne Grete Holmsgaard har gjort, at der er tale om to sager på 100 år.
Og det er et meget stort apparat at etablere en fond med bestyrelse osv., som måske ikke får noget at gøre eller forhåbentlig ikke får noget at gøre i hvert fald de næste 50 år.
Derfor synes jeg også, man bør drøfte de muligheder, der er.
Men lad det være.
Vi er sådan set positivt åbne over for forslaget, men vi synes, at man bør drøfte fondskonstruktionen.
Dernæst er det helt klart, at det, sådan en forsikringsordning eller garantiordning skal dække, er erstatningskravet fra de skadelidte, altså dem, der har et erstatningskrav.
Vi har ikke så meget imod, at det er til 4 uger efter konkursen og de ting, der selvfølgelig ligger fra før konkursen.
Om forsikringspræmien må jeg sige, at jeg meget er på linje med hr. Barfoeds bemærkninger.
Jeg er egentlig mest tilhænger af, at præmien slet ikke er en del af forsikringsordningen, for vi skal altså passe meget på med at gå ind og skabe mindre konkurrence på markedet.
Og jeg erkender, at selv om vi har fået forsikringsluppen, og at der gøres meget fra selskaberne for at gøre sig sammenlignelige, så kunderne kan se forskel på produkterne og dermed også forholde sig til prisen for produkterne, så er det et utrolig kompliceret område.
Så hvis vi skal gå ind i det her, mener jeg bestemt ikke, at selvrisikoen på præmier skal være lavere.
Det mener jeg er helt utænkeligt. Så med disse bemærkninger, som skal forstås som overvejende positive, synes jeg stadig væk, at det er et meget stort apparat at stille op med en fond på 300 mio. kr. med bestyrelse osv. og Finanstilsynet som sekretariat
, når det er enkeltsager af den her karakter, vi lovgiver om.
Sven Buhrkall (V), 2003-03-28:
Jeg er overbevist om, at baggrunden for nærværende lovforslag er kendt, nemlig forsikringsselskabet Plus Forsikrings konkurs i november 2002, hvor selskabet som konsekvens ikke kunne leve op til sine forpligtelser.
Det efterlod kunder og skadelidte i en situation, hvor de ikke kunne få udbetalt de erstatninger, som de var berettigede til i henhold til policen.
Selv om der er grund til at rose den aktive indsats, så viser det jo klart behovet for at få etableret en sådan garantiordning.
Med lovforslaget sikres forbrugerne en øget retssikkerhed og en større tryghed, og det er elementer, som Venstre fuldt ud kan tilslutte sig. Fonden skal dække erstatningskrav, som er opstået før en eventuel konkurs, og indtil 4 uger efter, at der er meddelt konkurs.
Hertil kommer, at fonden dækker præmier, dog med en selvrisiko på 1.000 kr. pr. forsikringspolice.
Da fonden skal finansieres gennem en tilsvarende forhøjelse af præmierne - det bliver med et beløb, der skønnes at udgøre et sted mellem 5 og 20 kr. pr. police -
så er det jo vigtigt, at man får en rimelig balance imellem på den ene side erstatningens størrelse og på den anden side de her meromkostninger, begge dele af hensyn til forsikringskunderne.
Samme hensyn gælder også de i lovforslaget fastsatte tidsfrister.
Derfor finder Venstre også, at den foreslåede selvrisiko på forsikringspræmien er rimelig, og at der, som tilfældet er, sikres en hurtig afklaring af selskabets latente risiko.
Samtidig skal kunderne selvfølgelig have den fornødne tid til at finde alternative løsninger, og der skal tages hensyn til, at dele af skadesbehandlingen i særlige tilfælde, eksempelvis ved alvorlig personskade, kan tage lang tid.
Venstre kan varmt anbefale forslaget.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-03-28:
Når jeg gerne ville have en kort bemærkning til fru Anne Grete Holmsgaard, så er det jo netop på baggrund af denne her hæftelsesordning.
Jeg skal naturligvis ikke svare på ministerens vegne.
Men forholder det sig ikke sådan, at hvis et forsikringsselskab går konkurs, så har det ikke været med til at indbetale til en hæftelsesordning, hvorimod et konkursramt forsikringsselskab i en periode ville have været med til at indbetale til en garantifond?
Niels Sindal (S), 2003-03-28:
Siden 1904 er det sket to gange, at et forsikringsselskab er krakket.
Sidst skete det med Plus Forsikring sidste år, som vi lige har hørt.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at Socialdemokratiet også støtter en etablering af en garantifond fuldt og helhjertet. Det, der skete sidste år, er det, der helst ikke skulle ske, og vi kan jo ikke vide, hvornår det sker igen.
Derfor er diskussionen om fondens etablering måske væsentlig set i lidt længere perspektiv.
Vi er også tilfredse med, at vi inddrager oprydningen efter Plus Forsikring.
Som Venstre var inde på, er der en selvrisiko, og det er faktisk lidt af et springende punkt for os.
Jeg har med ministeriets velvillighed fået udregnet, at hvis man halverede selvrisikoen, så taler man om et tillæg på op til 30-40 kr., og hvis der slet ikke var nogen selvrisiko, så kunne man måske regne sig frem til, at tillægget så maksimum var 40-50 kr. Jeg tror, det er væsentligt under udvalgsarbejdet at drøfte selvrisikoens størrelse.
Det viser sig allerede i høringssvar og kontakter til branchen, at der er flere holdninger til det her.
Jeg er enig med Venstres ordfører i, at balancen mellem tillæg, og hvad man egentlig bliver garderet imod, er væsentlig.
Men man kunne måske sammenligne, jeg ved ikke, om det kan lade sig gøre, med Stormflodsfonden, hvor man indbetaler 10 kr. løbende.
Og set i et lidt længere perspektiv: Hvor hurtigt skal fonden oparbejde de 300 mio. kr.?
Det håber jeg vi kan få en drøftelse af i udvalget.
Jeg vil også gøre opmærksom på, at tidsfristen på 4 uger har været diskuteret i flere høringssvar.
Nogle foreslår helt op til 4 måneder efter et selskabs konkurs.
Jeg håber, at vi under udvalgsarbejdet kan blive enige om en fælles og god holdning til dette forslag.
vil vi gerne medvirke til.
Lars Barfoed (KF), 2003-03-28:
, og hr. Niels Sindal hæftede sig ved: Hvilke omkostninger bliver der mon nu pålagt ordningen, hvis man ændrer den selvrisiko, som der er tale om? Så vil jeg godt spørge hr. Niels Sindal, om hr. Niels Sindal ikke er opmærksom på, at der faktisk er et helt andet og langt mere væsentligt hensyn at tage i den her forbindelse, nemlig det, at hvis man ændrer den selvrisiko betydeligt, måske endda til at dække fuldstændigt, så ville det jo være komplet uden risiko for kunderne at finde det allerbilligste forsikringsselskab i Danmark, som måske havde nogle præmier, der set i forhold til risikoen var alt for lave.
Selskabets risiko for konkurs ville være meget stor, fordi man kører med meget lave præmier og i virkeligheden underbyder alle de andre forsikringsselskaber, men der ville ikke være nogen risiko ved som kunde at koble sig på det selskab, for kunden vidste jo, at gik det galt for forsikringsselskabet, så fik kunden bare sin præmie betalt tilbage. Med andre ord: Markedsmekanismen ville blive sat fuldstændig ud af kraft, hvis det var sådan, at folk bare kunne få deres præmier tilbage, hvis de betalte præmier til sådan et selskab.
Hensynet til, at markedsmekanismen skal fungere på forsikringsmarkedet, er jo afgørende for, at selvrisikoen skal have en vis størrelse.
Niels Sindal (S), 2003-03-28:
Det er jeg sådan set ikke uenig i, men jeg ønsker blot at få det drøftet, idet det viser sig, at efter Plus Forsikring-ulykken har de kunder, der har tegnet nye forsikringer, rent faktisk fået forsikringer, der er billigere end dem, de havde i Plus Forsikring.
Diskussionen går på, om der er den konkurrence på forsikring, altså hvad angår præmiestørrelsen, som hr. Barfoed antyder der er, eller om det i virkeligheden er noget, som den enkelte kunde ikke overskuer, når man skal tegne en forsikring eller spekulerer i eller har mulighed for at spekulere i.
Colette L. Brix (DF), 2003-03-28:
Dansk Folkeparti lægger i høj grad vægt på, at forbrugerne beskyttes.
Der kan ikke herske tvivl om, at sager som Plus Forsikring-sagen har vist et behov for en bedre beskyttelse af forsikringstagere.
Derfor kan Dansk Folkeparti støtte regeringens forslag om oprettelse af en garantifond for skadesforsikringsselskaber.
Vi finder det også vigtigt, at man i forslaget har sikret, at fonden i forbindelse med en konkurs vil dække ikkeudbetalte erstatninger og også allerede indbetalte policer.
Efter mange forhandlinger er man kommet frem til en selvrisiko på 1.000 kr. pr. police.
For Dansk Folkeparti har det været meget vigtigt, at man fik oprettet en garantifond, således at hvis det frygtelige uheld er ude, så har man dækning for nogle af de tabte forsikringspenge. Dansk Folkeparti prioriterer, at markedet for forsikringsvirksomhed bliver meget mere gennemsigtigt for forbrugerne, end det er i dag.
Vi har i den forbindelse peget på, at vi ønsker reglerne omkring opsigelse af policer lempet kraftigt.
I forslaget, § 4, står der, at forsikringstagerne ikke kan opsige aftalen som følge af den meromkostning på de 5-20 kr. pr. police, tiltaget vil betyde.
Det kan Dansk Folkeparti ikke støtte.
Jeg vedkender mig gerne her, at der er tale om en bagatel.
Det er ikke mange penge for den enkelte familie, men hvorfor skulle den ekstra udgift ikke være en konkurrenceparameter som så meget andet?
Hvis et forsikringsselskab beslutter sig for ikke at overvælte udgiften i forbindelse med deres indbetalinger til fonden, bør det være muligt for forsikringstagere at skifte selskab med den begrundelse.
Reglen, som den er i lovforslaget, er urimelig, som vi ser det, og den er yderligere med til at gøre området endnu mere kompliceret for den enkelte borger.
Vi lever i 2003.
Folk må selv bestemme, hvis de vil skifte.
Dansk Folkeparti vil gerne gå positivt videre med forslaget, men der skal ikke være tvivl om, at vi ønsker, at § 4 om opsigelse udgår i den foreslåede lov.
Lars Barfoed (KF), 2003-03-28:
Kunder i pengeinstitutter og andre finansielle virksomheder har jo i flere år været dækket af en garantifond, nemlig Indskydergarantifonden.
Konkursen i Plus Forsikring har sat fokus på en manglende tilsvarende dækning, for så vidt angår kunder i forsikringsselskaber.
Derfor er det også en væsentlig nyskabelse, når det gælder trygheden for kunder i den finansielle sektor, at der nu lægges op til en garantifond på forsikringsområdet.
Jeg synes, det skal anerkendes, at økonomi- og erhvervsministeren så hurtigt har reageret efter Plus Forsikrings konkurs og med branchens billigelse har fået etableret et lovforslag, der tager højde for, at der er en mangel her.
Den risiko, der skal dækkes, er naturligvis forsikringskrav, som pludselig ikke kan dækkes som følge af, at et forsikringsselskab går konkurs, og så skal der være en periode efter konkursdekretets bekendtgørelse, hvor kunderne har mulighed for at skifte til et andet forsikringsselskab og få dækket risikoen for tab, og det er det, som lovforslaget lægger op til at dække.
Brænder folks hus og står de med et tab på 1½ mio. kr., så er det altså af betydning for familien, at de, fordi deres forsikringsselskab er gået konkurs, pludselig ikke kan få de 1½ mio. kr. hjem til at købe eller bygge et nyt hus for.
Derfor er der fuld dækning, og der er også dækning, for så vidt angår præmierne, dog med en selvrisiko på 1.000 kr. Som jeg for lidt siden diskuterede med hr. Niels Sindal, så er det altså vigtigt, at der stadig væk trods alt er en selvrisiko, for det er vigtigt, at man som kunde lige tænker sig om, når man vælger forsikringsselskab; at man ikke kun ser på prisen, men også ser på, om det nu i andre sammenhænge er fornuftigt at være kunde i det pågældende forsikringsselskab.
Det skal være sådan, at markedsmekanismen fungerer.
Det skal ikke være sådan, at man bare finder det
billigste forsikringsselskab, hvor risikoen for en konkurs måske er nærliggende
Så skal man i hvert fald selv bære en vis risiko ved det, ligesom man selv må bære en vis risiko, hvis man sætter sine penge i en bank, som tilbyder meget høje renter og selvfølgelig dermed også en meget høj risiko.
Men med de ord kan Det Konservative Folkeparti støtte lovforslaget.
Morten Homann (SF), 2003-04-01:
Jamen når Det Konservative Folkeparti har tænkt sig at nå frem til anden behandling af det her forslag og så stemme imod det, så tager Det Konservative Folkeparti jo også stilling og tager ansvaret og siger, at offentligheden ikke skal have adgang til de dokumenter.
Så det er også Det Konservative Folkeparti, som tager stilling.
Jeg håber da også et eller andet sted, at Det Konservative Folkeparti har indflydelse på regeringens politik også på det her punkt, selv om man selvfølgelig en gang imellem kan komme i tvivl. Så jeg vil da godt bede fru Else Theill Sørensen om at bekræfte, at Det Konservative Folkeparti også selv støtter regeringens politik. Så kan jeg ikke undgå at bemærke, at der stadig væk ikke kom noget argument for, at de her dokumenter ikke skulle offentliggøres.
Jeg hæftede mig ved, at Det Konservative Folkepartis skatteordfører havde ét standpunkt før valget, og efter valget har det samme partis skatteordfører, nu med et andet navn, den modsatte holdning.
Hvad er det for nogle ting, som i mellemtiden er sket, som har gjort, at Det Konservative Folkeparti har skiftet holdning i den her sag?
Else Theill Sørensen (KF), 2003-04-01:
Begge spørgerne henviser til, hvad min partifælle, den nuværende trafikminister, daværende skatteordfører for Det Konservative Folkeparti, på et tidspunkt har sagt.
Det er tæt på, at man også henviser til, hvad han har ment.
Jeg vil sige, at jeg kan ikke nærmere kommentere, hvad hr. Flemming Hansen som skatteordfører har sagt i den her sag og med hvilken baggrund.
Men jeg kan sige, at sådan som sagen er oplyst nu, finder jeg og Det Konservative Folkeparti ikke grund til at pålægge regeringen at give Folketinget indsigt i de nævnte dokumenter.
Jeg tror, det var hr. Homann, der spurgte, hvorfor Det Konservative Folkeparti vil afvise aktindsigt.
Jeg vil sige, at det jo i og for sig er regeringen, der afviser at offentliggøre de her dokumenter.
Det, Det Konservative Folkeparti udtrykker ved at afvise beslutningsforslaget, er, at vi ikke ønsker at pålægge regeringen at udlevere dokumenterne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-04-01:
Jeg forstod på fru Else Theill Sørensens seneste indlæg, at der er en sondring, vi skal lave her mellem på den ene side regeringen og på den anden side Det Konservative Folkeparti.
Det forstår jeg ikke.
Altså Det Konservative Folkeparti er mig bekendt medlem af regeringen, men fru Else Theill Sørensen siger, at hvis regeringen vælger at offentliggøre et dokument, er det fint, men man vil ikke pålægge regeringen at gøre det. Altså Det Konservative Folkeparti har vel en selvstændig holdning til, om det er en god idé eller ej.
Så vil jeg til gengæld love fru Else Theill Sørensen, at vi trækker beslutningsforslaget med det samme, så er der ingen grund til at behandle det videre.
Så er det ikke som et beslutningsforslag, det bliver pålagt fru Else Theill Sørensens parti i regeringen at arbejde for; så er det jo noget, regeringen gør af egen fri vilje.
Vil det være en opfordring, fru Else Theill Sørensen kunne dele med mig?
Jacob Buksti (S), 2003-04-01:
Jeg synes egentlig, at hr. Thulesen Dahl giver et ganske fremragende referat af Socialdemokratiets holdning og indstilling både før, nu og i øvrigt
, så det skal jeg bare tilslutte mig.