runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Homann (SF), 2003-11-11:
Det er rigtigt, at SU'en på linje med de øvrige overførselsindkomster er blevet reguleret med pris- og lønudviklingen i stedet for blot prisudviklingen.
Jeg synes da, det er interessant, hvis fru Gitte Lillelund Bech vil lægge et andet synspunkt for dagen, at SU'en skal reguleres med kun prisudviklingen.
Det synes jeg kunne være rart at få opklaret, når Venstres ordfører får chancen i sit ordførerindlæg.
Man kan også sige, der er andre ting, som er steget mere
end prisudviklingen, f.eks. udviklingen i den kollektive trafik, og det skulle også være svar til fru Louise Frevert. Hvis man ser på et svar fra undervisningsministeren til Folketingets Trafikudvalg, fremgår det f.eks., at der bare fra 2003 til 2004 vil være en stigning på 8,2 pct. i transportudgifterne for studerende.
Det er altså væsentlig mere end SU-udviklingen, uanset om man regulerer med både priser og lønninger eller kun med priser, som regeringen oprindelig lagde op til. Jeg synes også, det er glædeligt, at der kommer gang i ungdomsboligbyggeriet.
Det har SF presset på for i mange år, og jeg synes, det er glædeligt, og det fremhævede jeg også under førstebehandlingen af det pågældende forslag.
Man kan stille sig tvivlende over for, om det er tilstrækkeligt til at løse efterspørgselsproblemet specielt i det storkøbenhavnske område, og derfor foreslår SF også et yderligere forøget ungdomsboligbyggeri.
Men der skal ikke være nogen tvivl om, at det selvfølgelig er glædeligt, at der bliver bygget ungdomsboliger. Der har aldrig været nogen tvivl om, at SF stod for det synspunkt.
Thomas Adelskov (S), 2003-11-11:
Jeg skal for at undgå alt for mange mytedannelser i forbindelse med de forhandlinger, som vi havde om SU'en og særlig SU til forsørgere, bede fru Gitte Lillelund Bech bekræfte, at Socialdemokratiet sådan set ikke blokerede for, at man fandt en løsning i forhold til at finde penge til de enlige forsørgere.
Nuvel, vi fremlagde nogle forslag, også hos finansministeren, som blev afvist af regeringen.
Men jeg vil godt bede fru Gitte Lillelund Bech bekræfte, at så sent som den sidste aften, hvor der blev forhandlet, fremlagde Socialdemokratiet finansieringsforslag, som rent faktisk efter mit indtryk nød fremme hos regeringspartiernes ordførere, og der udspandt sig sådan set lidt brainstorming om, hvordan man kunne udvikle det område.
Det er bare for at undgå eventuelle mytedannelser på dette felt.
Pernille Falcon (EL), 2003-11-11:
Venstres ordfører nævner, at man etablerer mange nye ungdomsboliger rundtomkring.
Det er rigtigt, men er regeringen bekendt med, at huslejeniveauet for de ungdomsboliger er et kæmpestort problem?
Jeg kan nævne et eksempel fra en af vore omegnskommuner, hvor man lige har opført et stort antal nye ungdomsboliger, hvor huslejeniveauet blev så højt, at det svarede til SU'en netto, altså efter skat, selv når boligsikringen var trukket fra.
Når man kørte det helt efter bogen efter de nuværende finansieringsregler, var det sådan, at nettohuslejen blev de ca. 3.700 kr., som netto-SU'en er.
Det udgør et meget stort problem, og det vil jeg opfordre regeringen til at kigge på og enten gøre noget for at ændre finansieringsmåden eller sikre, at boligsikringsbestemmelserne bliver ændret, hvis det er sådan, at man vil gøre noget for de studerende.
Morten Homann (SF), 2003-11-11:
Må jeg sige til fru Louise Frevert først, at det er ganske rigtigt, at de bebudede nedskæringer på SU'en, som var bebudet på det tidspunkt, hvor forespørgslen blev anmeldt og fremmet, heldigvis ikke er blevet til noget.
Det er en proces, der har ligget i den mellemliggende tid, og jeg er glad for, at det ikke på dette punkt lykkedes regeringen at svække de unges økonomiske vilkår yderligere.
Men så kan vi rette skytset og fokus fremad og sige: Hvordan kommer fremtiden til at se ud?
Er det f.eks. regeringens politik, at man vil gentage det budskab, som kom frem med forslaget til finanslov, at der skulle skæres ned på de unges økonomi?
Så vil jeg sige til fru Gitte Lillelund Bech, at jeg ganske rigtig kender undersøgelsen om de studerendes indkomstforhold, som dækker perioden, hvad jeg også tror fru Gitte Lillelund Bech sagde, fra 1997 til 2001.
I 2001 skete der mange ting.
Blandt de ting, der skete, var, at vi fik et regeringsskifte og dermed også et politikskifte.
I perioden fra 2001 og frem til i dag har der, som jeg refererede i indledningen af begrundelsen for forespørgslen, været et meget klart billede af, at man har sparet på de ting, som kommer studerende til gode.
Man har øget udgifterne
for studerende, og samtidig har man skabt fordele for fortrinsvis velstillede ældre.
Så det har været billedet fra 2001 og fremefter.
Undersøgelsen kender jeg godt til, og den dækker perioden, inden regeringen kom til.
Jeg kan bekræfte, at takket være regeringen stiger priserne i den kollektive trafik endnu mere for fru Gitte Lillelund Bech og mig, end de gør for de studerende.
Men det skal jo ses i lyset af indkomsten, for i og for sig er beløbet i sig selv jo mindre interessant end den andel af indkomsten, som man rent faktisk skal betale i den kollektive trafik.
Jeg tror ærlig talt, at det slår de studerende noget hårdere, end det slår fru Gitte Lillelund Bech og jeg selv.
Vi kan jo f.eks. vælge at købe en bil i stedet for.
Så kan jeg bekræfte, at på trods af adskillige forslag til at finansiere de relativt små beløb uden for rammen, det drejer sig om, f.eks. det forslag, som senere blev brugt i forbindelse med finansiering af kulturpakken og den første sygedag for små og mellemstore virksomheder, blokerede regeringen for, at det kunne lade sig gøre at finde finansiering til enlige forsørgere i SU-systemet.
Der var altså spiselige finansieringsforslag, som regeringen havde besluttet sig for ikke skulle bruges, fordi man absolut ville skære ned på muligheden for at finansiere enhver forbedring for de eksisterende SU-modtagere.
Det er det, der er virkeligheden.
I lyset af det vil jeg godt have lov til at fremsætte ...
Så må jeg have lov til at fremsætte det næste gang.
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-11-11:
Til hr. Adelskov
: Jeg vil godt bekræfte, at Socialdemokratiet faktisk var meget konstruktive i de forhandlinger, vi havde så sent som onsdag aften i sidste uge, så den myte vil jeg gerne aflive. Med hensyn til huslejespørgsmålet i ungdomsboliger er jeg faktisk ikke bekendt med, at det skulle være den store problematik.
Det er ikke sådan, at jeg er blevet kontaktet af mange studerende, der siger, at det her er simpelt hen for meget.
Normalt plejer de studerende ellers at være meget veltalende og også ret gode til at tage fat i os, når de ved, vi sidder og forhandler på SU-området, så jeg er faktisk ikke stødt på problematikken.
Til gengæld vil jeg oplyse, at med den finanslovaftale, som regeringen har indgået, er det mit indtryk, at når man ser på boligstøttedelen, skal boligstøtten i højere grad målrettes dem, der har behovet.
Det vil sige, at man må have en formodning om, at netop de, som har den laveste indkomst, i højere grad vil få gavn af boligstøtten end dem, som måtte have lidt højere indkomster.
Endelig til hr. Homann: Med hensyn til finansieringen af SU og hvorvidt man finansierer inden for den eksisterende ramme eller uden for den, har det været ret vigtigt for Venstre at sige, at vi bruger 9,6 mia. kr. om året på SU.
Vi er simpelt hen den suveræne topscorer i hele verden, vi er dem, der betaler mest i uddannelsesstøtte til vores studerende.
Faktisk synes vi, at de 9,6 mia. kr. er en god sum.
Vi synes sådan set også bare, at man godt kan omfordele inden for rammen, og jeg vil gøre hr. Homann opmærksom på, at det faktisk var det, man gjorde i 1996. I 1996 valgte man at ændre således, at eksempelvis de unge, som var 18 år og gik på ungdomsuddannelse, fik mulighed for at få SU.
Det skete faktisk inden for den eksisterende ramme, så det er sådan set bare det princip, vi har valgt at fortsætte.
Og skulle det være sådan, at jeg stod med en papkasse med en stor sum penge i, ville jeg sådan set foretrække at anvende dem på kvaliteten i uddannelserne, for jeg synes faktisk, vores uddannelsesstøtte har det niveau, som den bør have.
Thomas Adelskov (S), 2003-11-11:
Den sidste bemærkning fra fru Gitte Lillelund Bech kommer lidt bag på mig, for jeg troede sådan set, at vi alle sammen - det havde vi i hvert fald alle sammen forpligtet os til - godt ville lave forbedringer og især for de forsørgende studerende, altså studerende med børn.
Når jeg kommer herop igen, er det, fordi jeg dels gerne vil kvittere for, at fru Gitte Lillelund Bech bekræfter, at vi var meget konstruktive i forhandlingerne og ikke blokerede for, at man fandt en løsning.
Men ærgrer det derfor ikke fru Gitte Lillelund Bech, som det i hvert fald ærgrer mig, at SU-forhandlingerne ender på et eller andet taktisk alter, hvor det hele handler om, at man fra den ene side af salen skal have modparten i den anden side til at se ud, som om det er dem, der blokerer for at skabe forbedringer for de studerende, der har børn?
Jeg kan bare nævne som et eksempel, at fru Gitte Lillelund Bech umiddelbart efter udsendte en pressemeddelelse, som åbenbart har været skrevet, før forhandlingerne brød sammen.
Der står i den, at efter flere måneders forhandlinger om ændring af SU-systemet til gavn for de studerende har Socialdemokratiet, SF og Enhedslisten beklageligvis blokeret for mulige ændringer.
Men det var jo ikke rigtigt.
Det fik vi også bekræftet før, og det tyder på og beviser for mig, at de pressemeddelelser har ligget klar længe, og at man ikke var interesseret i at nå resultater, men sådan set bare ville spille rundt med en abe.
Men den ligger desværre ude hos de enlige forsørgere.
Morten Homann (SF), 2003-11-11:
Jeg synes, fru Gitte Lillelund Bechs sidste indlæg rummede nogle interessante perspektiver om, at nu ligger rammen fast én gang for alle.
Derfor kunne det egentlig være interessant at høre: Hvad mener Venstre, der skal ske med SU'en på lidt længere sigt?
Hvilke forandringer kan vi se frem til fra Venstres hånd?
Det har tidligere været nævnt, at der skulle ske beskæringer af hjemmeboendes SU; det er et af de forslag, der har været fremme, så det er jo lidt interessant at høre, hvad det var, der skulle ske.
Men i lyset af den konklusion, man er nået frem til, nemlig at der også fra SF's side har været stillet adskillige forslag om at finansiere forbedringer for enlige studerende uden for rammen, men som regeringen blankt afviste, vil jeg fremsætte følgende forslag til vedtagelse på vegne af SF, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre.
Det lyder:
Forslag til vedtagelse »Folketinget opfordrer regeringen til at genoptage SU-forhandlingerne med det formål at skabe regelforenkling samt tilvejebringe finansiering til forbedringer af SU'en for studerende forsørgere.«
Pernille Falcon (EL), 2003-11-11:
Vil det sige, at jeg kan forstå det derhen, at regeringen ikke er klar over, at der er mange studerende, der har nogle voldsomt store huslejer?
Jeg vil sikre, at Hvidovre Kommune oversender oplysninger, for det er faktisk sådan, at man skal til at overveje, om man skal droppe videre byggeri af ungdomsboliger, fordi det bliver så dyrt, at de unge mennesker ikke har råd til at bo i boligerne.
Jeg kan forestille mig, at det er et problem
landet over, men jeg vil da gerne spørge i den sammenhæng, om det er korrekt, som det blev fremført, at man ændrer boligstøttelovgivningen, så studerende får højere boligsikring end nu.
Sådan kunne svaret forstås, men mig bekendt er det ikke det, der er stillet forslag om.
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-11-11:
Jeg beklager, at da jeg skrev pressemeddelelsen i den sene nattetime - for den lå faktisk ikke klar på forhånd - var jeg sådan set vred over, at det var faldet sammen.
Det siger måske også lidt om, at jeg faktisk synes, det er ret ærgerligt, at vi ikke kunne komme til at lave forbedringer for de forsørgere, som er på SU.
Når jeg har diskuteret SU med mange unge mennesker, siger de fleste af dem: Det er sådan set i orden, vi vil gerne give 35 kr. mere om måneden, mod at vi enten får administrative lettelser, eller mod at vi kan få lov til at tjene noget mere.
Til gengæld kan det være med til at sikre, at forsørgerne på SU faktisk kunne få et tillægsstipendium eller forsørgelsesstipendium
Så kunne vi ikke komme til at give penge til de enlige forsørgere.
Til hr. Morten Homann
med hensyn til, om SU-rammen ligger fast, og hvad skal der ske på sigt: Vi har altså forhandlet det her siden den 29. maj.
Den 29. maj havde jeg de første notater liggende fra vores forhandling, hvor jeg bl.a. noterede mig, at man fra Venstres side sagde: Vi er villige til at se på det, man kalder cafépengene, og vi er villige til at se på det, man giver i SU til de unge mennesker, som går på ungdomsuddannelserne.
Vi havde ikke lagt os fast på, hvordan man skulle gøre det.
Jeg havde ikke haft en forestilling om, at man skulle stryge dem fuldstændigt, men jeg syntes, det var værd at se på, om man ikke kunne bruge de 9,6 mia. kr. bedre.
Det var en af de ting, som vi bragte frem.
Så vil jeg sige med hensyn til det forslag til vedtagelse, som hr. Homann nu har fremsat på vegne af tre partier, at jeg synes, det er lidt mærkeligt at komme med det forslag nu, når det var sådan, at man ikke sagde onsdag aften: Vi ønsker faktisk at fortsætte og fortsætte og fortsætte, til vi finder en løsning.
Margrethe Vestager (RV), 2003-11-11:
Det var jo en meget konstruktiv og god løsning, vi fandt, og det var jo også den foretrukne blandt de handicappede, nemlig at man kom med sine egne penge: 25 mio. kr. af nye midler og vel godt 40 mio. kr. fra revalideringssystemet.
Det, som jeg synes har været meget ærgerligt ved forløbet, er, at man ikke så at sige kunne slå halv skade: at man kunne komme med et tilbud om at tilføre nogle helt marginale nye midler og måske få en mere konstruktiv dialog, også med SF, fordi vi så kunne nå op på et niveau for forsørgere, som gjorde, at ingen behøvede at stille sig i kø og gøre sig dårlig nok til at få revalidering, fordi man gerne ville forsørge sine børn, mens man var studerende.
Det ville have indebåret en begyndende reform af revalideringssystemet og et helt anderledes SU-system end det, vi kender i dag, fordi tilgangen ville være en anden, selv om man var forsørger, og det var måske mere konstruktivt, at vi hver tog en halvdel i stedet for at kaste rundt med den her i salen.
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-11-11:
Jeg skylder et svar til fru Pernille Falcon med hensyn til husleje og boligstøtte osv. Som jeg nævnte før, er jeg i hvert fald ikke blevet bekendt med problemet.
Nu forstod jeg så, at det er ude i Hvidovre, man har problemet med, at man har fået bygget nogle dyre ungdomsboliger, men det er da en interessant sag, og den kunne jeg da helt klart se på.
Men det, jeg synes er mere interessant, er faktisk, at det jo ikke bare er gjort med at bygge ungdomsboliger.
Det er sådan, at vi giver kommunerne mulighed for at omdanne familieboliger til ungdomsboliger.
Københavns overborgmester Kramer Mikkelsen har faktisk vurderet, at det vil give 2.200 ekstra ungdomsboliger i København, og det er ikke mig bekendt, vil jeg sige, boliger, hvor jeg overhovedet har oplevet, at man kunne støde ind i huslejeproblematikken.
Men jeg har noteret mig fru Pernille Falcons indlæg om Hvidovre.
Det tror jeg er ret klart, så derfor vil jeg altså ikke forholde mig til, hvad den konservative ordfører i øvrigt har meldt ud på dette område.
Vi er faktisk det land i verden, som giver den største uddannelsesstøtte, men man kan ikke se resultatet af det, for det er ikke sådan, at folk kommer hurtigere gennem uddannelsen, fordi vi har den høje støtte.
Derfor mener vi fra Venstres side, at det er naturligt, vi laver en omfordeling herindefra, og jeg er faktisk ikke stødt på studerende, der synes, det er særlig urimeligt, at man giver 35 kr. af den forventede stigning af sin SU, mod at man til gengæld får lov til at tjene noget mere eller kan få administrative lettelser, som det også var inde i debatten.
Derfor mener jeg stadig, at den finansieringsform, som vi fremlagde, er den bedste måde at løse spørgsmålet på.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-11-11:
Det er oftest sådan, at det er de fattigste, der er de mest solidariske, så jeg kan sådan set godt forstå, at fru Gitte Lillelund Bech ikke er stødt på nogen studerende, der ikke var villige til at give 35 kr., for at nogle andre kunne få det bedre.
Sådan er det nemlig ofte.
Jeg tror, der er nogle regeringsmedlemmer, der ville have rigtig godt af at prøve at være på SU.
Så kunne det være, de kunne komme på andre tanker.
Det eneste, vi hører regeringen komme med af forslag til finansiering for studerende, der er forsørgere, er at tage fra andre studerende.
Der er ikke kommet ét eneste bud på, hvor man ellers kunne finde nogle penge, selv om man må sige, at i finanslovsammenhæng er 25 mio. kr. ufattelig få penge. Vi taler om et statsbudget på over 400 mia. kr., og så er det ikke muligt for regeringen at pege på ét eneste sted, hvor man kan finde 25 mio. kr. til de studerende, der samtidig er forsørgere.
Louise Frevert (DF), 2003-11-11:
Det her er blot sådan helt opklarende, om det egentlig ikke er lidt misvisende at behandle denne her forespørgselsdebat.
Så vidt jeg erindrer, er der altså overhovedet ikke i den sidste uge kommet nogen nedskæringer på SU.
Så havde det måske ikke været en idé at diskutere det her under helt andre forudsætninger?
Morten Homann (SF), 2003-11-11:
Jeg vil selvfølgelig gerne takke for besvarelsen og takke for redegørelsen for, hvordan især SU-systemet er bygget op.
Der skal heller ikke lyde et ondt ord om, at der faktisk ikke er sket nedskæringer på SU'en, sådan som tingene er nu, på trods af at der faktisk var lagt op til i regeringens finanslovforslag at skære ned for den enkelte SU-modtager.
Jeg er også meget begejstret for, at det faktisk er lykkedes at finde en løsning, som sikrer, at studerende med handicap har kunnet få et ekstra tillæg til SU'en. Når det er sagt, så er det faktisk også slut med de forbedringer, som er sket for uddannelsessøgende og studerende i denne her regeringsperiode.
For hvis man tager en totalbetragtning på det, så viser det sig klart, at indkomsten er uændret undtagen for de få, som får del i handicapstipendiet, mens der på en lang række områder har været forøgede udgifter, f.eks. når det drejer sig om taksterne i den kollektive trafik.
Det er noget, som mange studerende er utrolig afhængig af.
Og med en uændret indkomst skal de altså finansiere forøgede udgifter til den kollektive trafik. Også inden for deltagerbetalingsområdet har der været væsentlige stigninger i deltagerbetalingen, ikke kun som finansministeren redegjorde for på voksensuddannelsesområdet, men også i stigende grad på ungdomsuddannelser, på gymnasiale uddannelser, hvor man som følge af presset på f.eks. den amtslige økonomi i stigende grad er tvunget til at lade nogle af sideudgifterne, følgeudgifterne til uddannelser finansiere ved hjælp af brugerbetaling.
Det her stigende udgiftsniveau for studerende skal jo så ses i sammenligning med, at store grupper af befolkningen i øvrigt har fået skattelettelser af regeringen, typisk de mest velstillede, typisk de ældre.
Så jeg synes ikke, det lykkedes finansministeren at pille ved billedet af, at vi har en regering, som tager penge fra de unge.
De studerende må efter noget for noget-tankegangen skulle studere mindre, hvis det stod til regeringen.
Og så bruger man de penge, som kommer ind, til at give skattelettelser til folk med store huse, folk med høje indkomster, som typisk også er folk, som er ældre.
Så jeg synes absolut ikke, det er et tilfredsstillende billede.
Jeg synes, vi har et meget klart billede af en regering, som omfordeler fra de unge, fra uddannelsessøgende, til de ældre, til de velstående.
Det er på ingen måde tilfredsstillende.
Men jeg vil se frem til en debat, hvor jeg håber på, at vi kan tegne nogle lidt mere fremadrettede perspektiver for at få rettet op på denne her generationsskævhed.
Ole Sohn (SF), 2003-11-11:
Nu har vi gennem den sidste halve time fået at vide, at regeringen har fremsat et forslag, og at det var uheldigt, at man for sent opdagede den kritik, der har lydt i månedsvis; den registrerede man først, da man havde gennemført forslaget.
Finansministeren står alligevel her og påstår, at det er et fantastisk forslag, det er et fair forslag, det er retfærdigt, det er solidarisk osv.
Så er spørgsmålet: Hvis det nu er fair, hvis det nu er retfærdigt, hvorfor trækker regeringen så forslaget?
Hvis statsministeren havde været her, er jeg helt sikker på, at han ville have hvisket til finansministeren: Stop denne vaklen i geledderne, der er tale om værdislaphed, hvis ikke man står ved sine holdninger.
Thor Pedersen (V), 2003-11-11:
Jeg ved ikke, hvad statsministeren tænker eller siger i øjeblikket i Mexico, men jeg vil sige, at det, jeg før sagde, var om finansloven.
Jeg sagde, at jeg er glad for finansloven, jeg synes, den er virkelig god.
Det er klart, at havde vi vendt det hele på hovedet og startet med kritikken, som den endte med at blive, så havde vi ikke fremsat lovforslaget, det er klart.
Der er ikke noget mærkeligt i, at en regering lægger lovforslag frem, der bliver kritiseret, det er faktisk set før, ikke bare omkring finansloven, men det er næsten en daglig foreteelse.
Det afgørende her er at konstatere, at bredden i kritikken er af et sådant omfang, at vi er nødt til at komme med den erkendelse, at forslaget altså rammer bredere end det, regeringen overhovedet har tilsigtet.
Det rammer også på områder, der ikke har været tilsigtet, og derfor trækker vi det tilbage.
Jeg er glad for, at vi har en regering, der siger det og trækker det tilbage.
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-11-11:
Jeg synes, at hr. Homann tegner et billede af, hvordan SF har tænkt sig at føre sin valgkamp fremover, nemlig at vise et billede af, at SF satser på de unge vælgere, så derfor skal man tage de unge vælgere frem hele tiden, og så skal man sådan set fremhæve hele tiden, at regeringen kun har fokus på de ældre.
Jeg bliver nødt til at spørge hr. Homann om en enkelt ting.
Kender hr. Homann den undersøgelse, der hedder »De studerendes indtjening i 1997-2001«, som sådan set blev offentliggjort her i oktober 2003?
Og kender hr. Homann resultatet af undersøgelsen?
Resultatet af undersøgelsen viser nemlig, at de studerende har oplevet en fremgang i det samlede rådighedsbeløb og faktisk en fremgang, der er højere end prisudviklingen.
Thor Pedersen (V), 2003-11-11:
Man kan jo diskutere, hvad der er slapt, og erkende, at det, man havde lagt frem, ikke var godt nok, og trække det tilbage igen.
Det mener jeg ikke er værdislaphed, jeg mener faktisk, at det er værdifasthed, at man selv erkender, at det ikke er godt nok.
Det må jeg indrømme.
Det er vel i virkeligheden en sjældenhed, at regeringen har gjort det, og at politikere gør det, men det har vi altså gjort.
Thomas Adelskov (S), 2003-11-11:
Der er ikke nogen tvivl om, at der er tale om et eklatant løftebrud, alene da man i finanslovforslaget fremsætter besparelsesforslag om 800 mio. kr.
Der er ikke nogen tvivl om, at det er et eklatant løftebrud, at man ender med at indgå forligsaftale om finansloven med Dansk Folkeparti om at spare 170 mio. kr. på dagpengene.
Der er stor usikkerhed ude i befolkningen, fordi økonomi- og erhvervsministeren ikke her i salen vil garantere, at det forslag ikke kommer på bordet, hverken i denne eller i næste folketingssamling.
Der er stor usikkerhed i befolkningen, fordi Venstres politiske ordfører, hr. Jens Rohde, er ude at sige, at det godt kan være, at det kommer, og så skal vi lige have drøftet det med befolkningen i forbindelse med næste valg, eller som finansministeren siger: Hvis Velfærdskommissionen kommer med det, så er det jo godt nok igen.
Og finansministeren siger hernede i salen i dag, at han synes, det er et godt forslag.
Kan befolkningen ikke få udstukket en garanti af denne regering om, at man ikke vil genfremsætte de forslag, der forringer dagpengesystemet?