runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2003-12-03:
Jeg tror, der sidder mange derude og lytter til denne debat, der måske også rejser for et firma og skal overnatte ude osv.
Alle herinde i Folketinget taler om, at vi skal øge fleksibiliteten, mobiliteten.
Skatteministeren ved også, at Nordjylland er et meget arbejdsløshedspræget område med skibsværftlukning og alt muligt andet.
De gør lige nøjagtig det, regeringen gerne vil have dem til, og som Folketinget gerne vil have dem til, de tager nemlig ud i landet.
Og så kan de blive ramt med tilbagevirkende kraft med skat af noget, de har modtaget i god tro.
Det må få skatteministeren til at sige til de folk, der sidder og lytter til det her, at det kan vi ikke have.
En ting er, hvad der er sket i fortiden, noget andet er, hvad der sker i fremtiden.
Vi må sikre, at folk ikke kommer i fedtefadet, for det er ganske almindelige borgere, der kommer uforskyldt ind i det her.
Når skatteministeren siger, at den pågældende sag kan indklages, så kan den selvfølgelig det.
Men Sejlflod Kommune, hvor den pågældende bor, har ikke noget at udsætte på den pågældende skatteyder.
Alt er i skønneste orden.
Alt er dokumenteret.
Det, der er problemet, er forholdet mellem Told og Skat og firmaet Støvelbæk Strand ApS, som mangler at opfylde sin forpligtelse.
Jamen reglerne er jo blevet fulgt af den ene part, af lønmodtageren.
Det er klart, at jeg ikke holder hånden over nogen, og jeg lægger ikke fingrene imellem.
Hvis nogen har modtaget noget uretmæssigt, skal det selvfølgelig beskattes på fair vilkår.
Ingen problemer i det.
Men her har lønmodtagerne opfyldt deres del af forpligtelsen, og det er derfor, det er komplet uforståeligt, at man bliver straffet for en handling, som arbejdsgiverne har begået. Hvordan tror man egentlig, at arbejdsgiveren vil reagere, hvis man kommer ind og siger, at ud over at jeg har fået min løn, så vil jeg gerne kigge i virksomhedens regnskab for at se, om nu virksomheden har indberettet de her ting rigtigt?
Tror man virkelig, at alle virksomheders regnskaber er åbne for lønmodtagerne på den måde?
Det er man jo nødt til for at sikre sig.
Kan man for alle tilfældes skyld underskrive en erklæring om, at man efter gældende lov har indberettet, hvad man skulle, for at en anden kan undgå at komme i den her situation?
I denne sag er det jo klart lagt frem, at virksomheden endda har skrevet til Told og Skat og beklaget, at man ikke har gjort sådan og sådan, og har bedt så mindeligt om, at man tager sagen op igen.
Virksomheden er altså lige så ked af det, for den har også brug for at kunne konkurrere.
Det bliver jo sådan i fremtiden, at ingen lønmodtagere vil køre i egen bil eller bo ude, og man må bruge taxa til at køre folk frem og tilbage.
Det giver jo ikke den fleksibilitet, som vi har behov for på arbejdsmarkedet.
Samtidig må vi undgå følelsen af retskrænkelse osv.
Vi skal have samfundet til at fungere, vi skal have smedene og håndværkerne til at arbejde derude også.
Jacob Buksti (S), 2003-12-03:
»Vil ministeren redegøre for baggrunden for, at der i den tidligere regerings lovforslag nr. L 61 om cfc-bekatning og begrænset skattepligt m.v. fremsat den 24. oktober 2001 indgik bestemmelser, der skulle lukke for det hul, som i dag kendes som TDC-sagen?«
Else Theill Sørensen (KF), 2003-12-03:
Jo, men jeg mener ikke, der er nogen grund til at afbryde ansøgningen, hvis man har indgivet den.
Det, der er tale om, er, at jeg faktisk mener, at de mennesker får nøjagtig samme resultat ud af det som ved at vente.
I stedet for at vente på, at ansøgningen skal behandles, ja, så oprinder jo dagen den 1. maj, hvor man har en rettighed, som er anderledes.
Men det kan da godt være, at nogle ønsker at opretholde deres ansøgning. Det korte af det lange er, at vi ikke finder det passende, at man gør en særlig undtagelse for nogle udlændinge, og at man fremskynder en enkelt del af de nye EU-borgeres rettigheder, sådan at de skal træde i kraft før tiden.
Bertel Haarder (V), 2003-12-03:
EU-borgere, der ikke kan opfylde de almindelige familiesammenføringsbetingelser i udlændingeloven, vil oftere end andre udlændinge være berettiget til alligevel at indrejse og opholde sig her i landet.
Det hænger sammen med, at EU-rettens regler om fri bevægelighed fastslår, at en EU-borger frit kan indrejse i Danmark og arbejde her.
I praksis er det med andre ord lettere for en tysker end for en kineser at komme til at leve sammen med en herboende ægtefælle. Og om det sker efter den ene eller den anden bestemmelse, er de pågældende udlændinge sikkert temmelig ligeglade med.
Den 1. maj 2004 bliver ti nye lande medlemmer af EU.
Udvidelsestraktaten giver mulighed for, sådan som vi også har set det ved tidligere lejligheder, at opretholde en særlig ordning for arbejdstagere fra de nye lande i en overgangsperiode på 7 år.
Vi kan med andre ord starte med at holde døren på klem, så gennemførelse af den fri bevægelighed for arbejdstagere fra de nye lande bliver en trinvis proces.
Vi aftalte i aftes med et bredt flertal - Socialdemokraterne, SF, De Radikale og Kristendemokraterne - at vi åbner det danske arbejdsmarked for arbejdstagere fra de nye medlemslande, så de får adgang til at bo og arbejde her,
men det skal ske på overenskomstmæssige vilkår eller på vilkår, der på anden måde er sædvanlige for det danske arbejdsmarked. Det fremgår også af aftalen, at arbejdstagerne fra de nye EU-lande skal nyde disse rettigheder fra og med den 1. maj 2004, det er jo den dag, hvor udvidelsen træder i kraft.
Men bortset fra det har vi under alle omstændigheder brug for den tid, der går frem til den 1. maj 2004, hvis det arbejde, vi nu står over for, med udarbejdelse af love og bekendtgørelser osv. skal udføres med omtanke og ikke bare jaskes igennem.
Det er på den baggrund, at regeringen ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Noget andet er, at udlændingemyndighederne i tiden op til udvidelsen den 1. maj 2004 naturligvis vil vejlede borgere fra de nye medlemslande om de ekstra muligheder, der til den tid vil være for at skaffe sig ophold i Danmark på andet grundlag end udlændingelovens almindelige regler om familiesammenføring.
Irene Simonsen (V), 2003-12-03:
I Venstre har vi da forståelse for Socialdemokratiets beslutningsforslag, ja, vi har endda sympati for de intentioner, der bærer beslutningsforslaget.
Hvis der er borgere fra Østeuropa, der den 1. maj 2004 kan få familiesammenføring på grund af landets optagelse i EU, så er der jo ingen grund til at have en lang sagsbehandling, der munder ud i et afslag den 30. april.
Det vil medføre unødig skuffelse hos ansøgerne og unødigt arbejde hos myndighederne.
Men skulle vi nu ikke være enige om, at vi lige afventer at se udmøntningen af den aftale, som regeringen i går indgik med en række partier, herunder Socialdemokratiet, om en overgangsordning for arbejdstagere fra de nye EU-lande?
Vi er tilfredse med, at integrationsministeren har givet udtryk for, at udlændingemyndighederne vejleder ansøgeren om de ekstra muligheder, der fra den 1. maj 2004 vil være for udvidet ret til familiesammenføring.
Vi mener, at der dermed er taget højde for de problemer, som Socialdemokratiet påpeger i beslutningsforslaget.
Venstre kan ikke medvirke til, at vi allerede i dag tager forskud på de regler og den administration, der kommer til at gælde efter den 1. maj i 2004, og opfordrer Socialdemokratiet til ikke at forcere noget igennem.
Vi har bemærket, at Socialdemokratiet ikke i beslutningsforslagets tekst, som det ellers er sædvanligt, har angivet en ikrafttrædelsesdato.
Vi har derfor tillid til, at vi når en fælles løsning, men af det, jeg her har sagt, fremgår det, at vi ikke i dag kan give tilsagn om at gennemføre beslutningsforslaget nu.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-12-03:
Det Konservative Folkeparti kan heller ikke støtte beslutningsforslaget.
Vi ser ingen grund til at lave særlige vilkår for familiesammenføringer for borgerne fra de nye EU-lande.
Forslagsstillerne anfører som en af begrundelserne for forslaget, at sagsbehandlingstiden i familiesammenføringssager er 6-8 måneder, så sager, der påbegyndes nu, næppe kan færdiggøres før den 1. maj, hvor borgerne fra de nye EU-lande får deres rettigheder som EU-borgere.
Det argument mener jeg egentlig ikke er særlig tungtvejende i relation til forslaget.
Det er nærmere et argument for, at borgerne fra de nye EU-lande slet ikke skal bruge kræfter på at søge nu, men i stedet vente til efter den 1. maj.
Endelig er der vel også en mening med, at man aftaler en bestemt dato for landenes optagelse i EU; det er fra denne dato, landenes borgere nyder rettigheder som EU-borgere, og der er ingen som helst grund til at gøre en undtagelse på et enkelt område.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-03:
Den konservative ordfører, fru Else Theill Sørensen, forklarede De Konservatives afstandtagen bl.a. med det argument, at da der jo er så kort tid til, nemlig til maj næste år, kan folk jo bare vente.
Derfor vil jeg spørge den konservative ordfører, om den konservative ordfører ikke kunne forestille sig, at der var begivenheder eller tildragelser, som gjorde, at der var behov for, at det lige pludselig skulle være inden den 1. maj, og at der ikke var grundlag for at vente.
Karen J. Klint (S), 2003-12-03:
Det er også et spørgsmål til den konservative ordfører.
Når anbefalingen fra De Konservative er, at borgerne bare kan vente til efter den 1. maj med at ansøge, kan vi så få et tilsagn fra De Konservative - jeg ved godt, at vi her i Folketingssalen skal passe på med at presse hinanden for garantier - om, at de bekendtgørelser og regler, der så skal gælde efter den 1. maj, også er udsendt og kendte i hvert fald i god tid før den 1. maj, sådan at folk også ved, hvilke regler de så skal følge, ellers kommer de jo til at vente yderligere efter den 1. maj, før de kender betingelserne for at søge?
Else Theill Sørensen (KF), 2003-12-03:
Det er ud fra den betragtning jeg mener, at det realistiske og det, der giver den samme løsning, er, at man ikke søger nu.
Man kan jo også godt søge nu, men så bare sige, at til den tid falder ansøgningen bort, og så får
man en lettere adgang.
Til fru Karen J. Klint vil jeg sige, at det kan jeg naturligvis hverken udstede garantier eller give løfter om.
Det er ikke mig, der udsteder den slags bekendtgørelser
, det er regeringen, ministeren.
Lotte Bundsgaard (S), 2003-12-03:
Jeg vil gerne have lov til at spørge den konservative ordfører: Når den konservative ordfører siger, at det er rigtigt, at en sagsbehandling tager mellem 6 og 8 måneder, og at borgerne i de nye EU-lande pr. 1. maj går ind under andre regler, hvorfor er det så, vi skal have den her sagsbehandling, bruge penge på det, bruge tid på det?
Jeg troede egentlig, De Konservative var sådan et parti, der gik imod bureaukrati, men det gør man måske ikke i denne her sag?
Nu er det heldigvis sådan, at EU bliver udvidet pr. 1. maj, og vi får altså en stor gruppe nye EU-borgere.
Pr. 1. maj har de andre rettigheder.
Hvis man nu bor i Danmark og er blevet gift med en fra et af de nye EU-lande og gerne vil have vedkommende hertil, kan fru Else Theill Sørensen så give mig ét eneste godt argument for, hvorfor man skal vente til den 1. maj, når man får den rettighed?
Hvorfor kan man ikke bare få lov til at få den med det samme?
Else Theill Sørensen (KF), 2003-12-03:
Jeg kunne så modsætningsvis spørge: Kan fru Lotte Bundsgaard give mig én eneste grund til, at man nogen sinde sætter tidsfrister for ikrafttrædelse af noget som helst, hvis man lige så godt kan lade det træde i kraft med det samme?
Det er helt normalt, at der er en eller anden dato, og fra den dato gælder der nogle regler, og sådan er det også i det her tilfælde.
Jeg har sagt, at jeg ikke finder grundene tungtvejende nok til, at man lige præcis på det her område skal lade nogle rettigheder indtræffe før den 1. maj.
Lotte Bundsgaard (S), 2003-12-03:
Men hvad er den gode begrundelse for, at en dansker, der er blevet gift med en fra Litauen, skal vente til den 1. maj, når den rettighed kommer?
Hvad er begrundelsen for, at De Konservative ikke kan tilslutte sig, at de selvfølgelig bare som nye EU-borgere pr. 1. maj får den rettighed, ligesom alle andre EU-borgere har?
Svend Erik Hovmand (V), 2003-12-03:
Det, der jo er afgørende her, er, at man bruger det klagesystem, der er indrettet til lige præcis at tage sig af de her klager, at man bruger det retslige system, som vi kender på det her område.
Det vigtigste at understrege her,
synes jeg, er, at det altså er ligningsmyndigheden, klagesystemet, skattestyrelseslovens regler, som man kan benytte sig af som almindelig borger.
Men når det er sagt, vil jeg ikke lægge skjul på, at jeg finder, at det er i begge parters interesse, at vi har et system her, som alle kan være trygge ved.
For det er jo fuldstændig rigtigt: virksomheden sender medarbejderen ud, og medarbejderen har tiltro til, at systemet fungerer.
Hvis det så ikke fungerer, så mister man tilliden til systemet, og derfor er det, jeg har spurgt mine medarbejdere, om vi ikke kan lave et system, som vi kan være mere trygge ved, så vi kan være sikre på, at vi ikke kommer i den slags situationer som her.
Det er ulykkeligt, synes jeg, for de pågældende, som måtte blive ramt af det her.
Og det er jo ulykkeligt på længere sigt også for virksomhederne.
Ingen kan være tjent med det her.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-12-03:
Den korte begrundelse er, at det er pr. 1. maj, at Litauen bliver medlem af EU, og det er pr. denne dato, at Litauens borgere har disse rettigheder.
Bjarne Laustsen (S), 2003-12-03:
Ja, og så troede jeg egentlig, at skatteministeren ville sige noget andet, fordi han tidligere har været meget optaget af, at vi skal undgå administrativt bøvl for virksomhederne.
Jamen, det er jo en øvelse, der foregår hver eneste dag, at arbejdsgiver sender lønmodtager ud i marken for at tjene penge hjem til virksomheden.
Derfor skal det være et både forståeligt og samtidig fleksibelt system, og derfor er det en sag, der optager både lønmodtagere og arbejdsgiverorganisationer.
Det, der er problemet i denne her sag, og det ligger mig meget på sinde, må jeg sige til skatteministeren, er jo, at en borger er kommet i klemme i systemet og har et krav fra Told og Skat på noget, han har fået udbetalt retmæssigt, men som der nu skal betales skat af. Derfor vil jeg egentlig gerne have et godt råd til, hvad den pågældende borger skal gøre, og det var derfor, jeg håbede, at skatteministeren helt kontant ville gå ind og sige, at det problem løser vi.
Det betyder, at manden går fra hus og hjem på en sag, han ikke har lod og del i.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-12-03:
Jo, men netop den her regering har jo vist igen og igen også på det område, som har med svinebesætning og gyllebehandling at gøre, at her ønsker man at gå foran, og man gør det.
Det vil sige, at alle de initiativer, der er sat i gang her,går i den retning.
Jeg er selvfølgelig glad for, at hr. Keld Albrechtsen også gerne vil være en del af løsningen.
Sådan har jeg også hørt det flere gange fra hr. Keld Albrechtsen.
Og når vi kommer frem til januar, vil vi sætte os sammen og diskutere vandmiljøplan III, og der vil være mange ting, som skal i spil der, og helt klart også nogle af dem, som hr. Keld Albrechtsen nævner her.
Men ja, regeringen er klart meget optaget af det her, det forstår jeg også at hr. Keld Albrechtsen er, og jeg ser frem til de forhandlinger, vi får i januar 2004.
Bjarne Laustsen (S), 2003-12-03:
Skatteministeren konkluderede, at både spørgeren og skatteministeren kunne være enige.
Nu håber jeg så også, at vi som en blandt flere kan få en tilfreds borger i Nordjylland, for sagen er jo rejst på baggrund af Claus Jacobsen i Aalborg, som har det her problem selv.
Det er folk, der har opfyldt deres forpligtelse i henhold til skatteloven i forbindelse med rejser og kørselsgodtgørelse, for de har jo netop, som jeg har været inde på tidligere, rettet henvendelse direkte til Told og Skat og fået at vide, at denne her sag ikke har noget med lønmodtageren, ikke har noget med de ansatte at gøre.
Derfor er det ret interessant at høre, hvordan skatteministeren vil løse det her problem både bagudrettet og således, at disse mennesker også i fremtiden kan gå på arbejde og modtage deres løn uden at få problemer med Told og Skat.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-03:
Nu erkender ministeren jo, at den luftbårne forurening er et alvorligt problem.
Det var jeg inde på i det tidligere spørgsmål, hvor ministeren ikke rigtig kom ind på det, men det erkender ministeren nu; det er godt nok.
Men så henviser ministeren til den igangværende behandling af naturmålslovgivningen.
Der må jeg så bare sige, at den løser jo ingen problemer.
Det er en stribe bemyndigelser til ministeren om, at ministeren har lov til ingenting at foretage sig.
Så vil jeg godt spørge helt konkret: Når det nu er sådan, at vi ved, at der skal gribes ind over for nye tilladelser til udvidelse af svineproduktionen, hvordan kan det så være, at ministeren tillader, at man i amterne bare fortsætter med på samlebånd at give nye tilladelser, som vi så efterfølgende risikerer at skulle betale erstatning for at købe tilbage?
Det kan jo blive rasende dyrt, og regningen kan ende i statskassen og hos skatteyderne.
Det er ikke acceptabelt, hvis ministeren sidder passivt og undlader at gribe ind, og vi så bagefter skal til at betale erstatninger til folk, der har fået en tilladelse, de ikke burde have fået.
Jesper Langballe (DF), 2003-12-03:
Man kan undre sig over den mildt sagt noget uelegante timing
af det her beslutningsforslag, der fremsættes, dagen efter at en kreds af partier, som Socialdemokratiet er deltager i, men som vi ikke er deltagere i, har besluttet at gå ind i nogle forholdsregler for at forhindre østeuropæere i for stort antal og på et for dårligt grundlag i at komme til Danmark; et forsøg på - sådan opfatter jeg det - at imødekomme de stadige advarsler, der har lydt fra Dansk Folkeparti, men som man hidtil ikke har villet høre på.
Men lad nu det ligge. Jeg vil sige, som det allerede er sagt: Hvad skal man egentlig indgå aftaler for med ganske bestemte tidsfrister, hvis de overhovedet ikke gælder?
Det her er jo en lille sag.
Den er nærmest ubetydelig.
Talmæssigt vil det ikke betyde noget som helst for landet, medmindre der er nogle, der gør en gesjæft ud af det, og det er der jo.
Så snart der er et hul i udlændingelovgivningen, er der jo altid emsige folk, foretagsomme folk, der vil forsøge på at slå plat på det.
Jeg tror nu ikke, det er den store fare her.
Jeg vil sige: Hvad er meningen med forslaget?
Hvis vi når hen til, at det her bliver vedtaget - hvilket jeg går ud fra at det ikke bliver - skal der laves et lovforslag, så skal der vedtages en lov.
Når vi er færdige med det og loven kan træde i kraft, er der formentlig højst 3 måneder, til EU-udvidelsen træder i kraft.
Var det ikke betydelig enklere at sige til de mennesker: I må altså lige tage og vente?
Jeg går ud fra, at myndighederne godt kan bruge den indvendige side af hovedet, når folk kommer med en familiesammenføringsansøgning den 30. april og udvidelsen træder i kraft den 1. maj; så afviser man ikke bare, man siger: Vent lige et par dage.
Hvad er problemet?
Jeg vil godt til allersidst tage et spørgsmål op, som jeg synes er afgørende i den her sammenhæng.
Den aftale er Socialdemokratiet så sprunget på.
Nu vil jeg godt stille det spørgsmål: Er der overhovedet et forlig, eller er der det ikke? Er det sådan en aftale, Socialdemokratiet er sprunget på, og som de nu er parate til at springe af igen, eftersom ingen har gjort sig den ulejlighed at drøfte det med dem, der har indgået det samme forlig?
Vi har i hvert fald ikke hørt noget på forhånd.
Det synes jeg da er et interessant spørgsmål.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-12-03:
Jeg vil gerne indledningsvis sige, at jeg jo i eftersommeren har nedsat en arbejdsgruppe, hvor bl.a. Landsforeningen af Gylleramte og Dansk Landbrug ser nærmere på reglerne for lokalisering af husdyrbrug og drøfter godt naboskab og godt landmandskab.
Og der er fra regeringens side en lang række initiativer i gang, så vi jo altså kan fortsætte på et bæredygtigt grundlag.
Jeg vil så også sige, at vi forventer, at man afrapporterer her i december.
Fødevareministeren og jeg har besluttet, at vi vil lave en gyllehandlingsplan.
Men jeg synes bare, at det rigtige selvfølgelig er at få resultatet fra den her arbejdsgruppe og selvfølgelig også at få resultatet fra de 13 grupper, som har lavet forberedelserne til vandmiljøplan III.
Må jeg så ikke bare understrege, at vi jo tidligere har diskuteret det samlede tryk, altså det, vi også kalder dyretætheden, og der skal jeg kun sige, at jeg selvfølgelig flere gange har sagt, at som nævnt i bilagene til implementeringsdirektivet skal man tage hensyn til den kumulative effekt.
Det vil jeg selvfølgelig understrege igen, at det skal man.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-03:
Kan ministeren ikke bekræfte, at hvis vi giver en tilladelse nu og så efterfølgende finder ud af, at det skulle vi ikke have gjort og må kalde den tilbage, så udløser det en erstatning, som det offentlige, amtet eller staten, så kommer til at betale, som skatteyderne kommer til at betale?
Det er da ikke forsvarligt, når vi allerede i dag ved, at der er en række amter, hvor man allerede er ude over, hvad der er forsvarligt og acceptabelt, og hvad der vel måtte bliver resultatet af en hvilken som helst vandmiljøplan III, som vi kan forestille os.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-12-03:
Jeg kan svare, at jeg selvfølgelig forventer, at amterne lever op til det ansvar, de har her.
Det har jeg også meddelt.
Jeg kan ikke bekræfte det, hr. Keld Albrechtsen siger om, at man giver tilladelser i modstrid med de regler, der findes.
At der ikke kan ske fejl ude i amterne, kan jeg jo ikke i dag stå og garantere, men jeg har den helt klare opfattelse, at selvfølgelig overholder amterne de spilleregler, der er.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-03:
Jo, men problemet er jo, at amterne siger i hvert enkelt tilfælde, at de overholder spillereglerne.
Det bliver de jo nødt til at sige, ellers ville de vel næppe have givet tilladelsen.
Men det, amterne har brug for, er at få et instrument, der giver dem mulighed for at stoppe godkendelser, som sikrer, at de stopper i de amter, hvor man for længst har passeret tålegrænsen.
Det er seks-syv amter, hvor det er tilfældet - det vil jeg godt bede ministeren bekræfte - at situationen er uacceptabel.
Så siger ministeren, at han bare har meddelt, at han tror, at det kan amterne klare.
Men vi ved jo, og det er dokumenteret, at det kan amterne ikke.
Det er allerede gået galt for i hvert fald halvdelen af amterne.
Så må man da i det mindste i den halvdel af amterne kunne gribe ind nu og få det stoppet, inden vi skal til at betale erstatning.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-12-03:
Jeg er nødt til at sige til hr. Keld Albrechtsen: Jeg kan ikke i dag stå og bekræfte antallet af amter, der ikke retter sig efter de ting, efter at vi har udmeldt, at man selvfølgelig skal bruge det kumulative princip, og at man selvfølgelig skal følge de regler, der ligger der.
Men jeg kan sige, at vi i regeringen er meget optaget af, at man gør noget ved hele det her problem, ikke mindst omkring gyllen, som vi diskuterer her, og der har vi så, fødevareministeren og jeg, besluttet, at vi laver en gyllehandlingsplan.
Det kommer altså også til at hvile på det møde, som jeg havde den 8. september 2003 med Landsforeningen af Gylleramte, for resultatet af det møde blev, at jeg nedsatte et udvalg, der skal finde løsninger på naboproblemer i forbindelse med gylleanlæg og i forbindelse med placeringen af husdyrproduktionsanlæg.
De tre ting, man kigger på her, er: godt naboskab og et godt landmandskab, teknologiske løsningsmuligheder og regelsættet.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-03:
Jeg forstår bare ikke helt ministerens indfaldsvinkel, for vi ved jo altså, at der er nogle amter, hvor det ikke er lykkedes amtet.
Om det så har været dårlig vilje eller manglende evne, eller hvad det har været, ved jeg ikke, men det er i hvert fald ikke lykkedes amterne at holde det samlede forureningstryk under den acceptable grænse.
Det kan vi så få undersøgt og belyst mere præcist
i nogle skriftlige spørgsmål.
Det er også for ministerens egen skyld, for det er jo ikke nogen gevinst for ministeren, at han efterfølgende må konstatere, at han ikke fik grebet ind i tide.
Så det er bare en opfordring til at indkalde os til et møde og så drøfte det.