Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-31:
Om 2 uger skal vi på EU-topmødet tage stilling til, hvad der skal ske med tænkepausen om EU's fremtid.
Meget taler for, at tænkepausen vil blive forlænget.
Danskerne har i de seneste måneder haft gode muligheder for en seriøs debat om EU, en debat, som ikke bare har handlet om ja eller nej til en traktat, men om konkret politik.
Debatten tyder på, at der i befolkningen er en bred forståelse af, hvilke udfordringer EU står over for.
Mit indtryk er snarere, at et bredt flertal af danskerne deler en i udgangspunktet positiv, men også kritisk og under alle omstændigheder praktisk tilgang til EU.
Den danske debat har særlig koncentreret sig om tre spørgsmål.
For det første: Hvilke grænseoverskridende problemer lægger borgerne særlig vægt på at EU skal løse?
For det andet: Hvad anser borgerne for de største problemer i EUsamarbejdet?
Og for det tredje: Hvor skal EU's grænser gå?
For så vidt angår de grænseoverskridende problemer, er regeringen meget enig i konklusionerne fra debatten under tænkepausen.
Den store folkehøring i Odense viste, at terrorisme, grænseoverskridende miljøproblemer, forskning og teknologisk udvikling og social tryghed er opgaver, som borgerne mener at EU bør lægge særlig vægt på at løse.
For så vidt angår spørgsmålet om, hvad borgerne mener er EU's største problemer, tegnede folkehøringen også et ganske klart billede.
Borgerne mener, at EU har for indviklede arbejdsgange, at der er for dårlig kontrol med EU's penge, og at EU's landbrugspolitik ikke bliver reformeret nok.
Jeg vil gerne sige, at regeringen er meget enig i kritikpunkterne.
De er velkendte, og de har i øvrigt længe været en del af regeringens europapolitik.
Danmark vil også fremover være drivkraft i arbejdet for mere åbenhed og mere gennemsigtighed i EU.
Det tredje centrale emne i debatten har været spørgsmålet om EU's udvidelse.
Her viste det sig jo, at deltagerne i folkehøringen forholdt sig meget balanceret.
Der er ikke en massiv modstand mod videre udvidelse af EU, men der er en bred tilslutning til, at der skal stilles klare krav til potentielle medlemslande, ikke mindst hvad angår demokrati, retssikkerhed og menneskerettigheder.
Resultatet af folkehøringen er udtryk for en meget realistisk og meget nøgtern tilgang til den videre udvidelse, og det er en tilgang, som regeringen deler.
Alt i alt synes jeg, at tænkepausen har tegnet et positivt og nuanceret billede af danskernes forhold til EU.
Fokus har været på det konkrete, ikke på institutioner og ikke på paragraffer.
Selvfølgelig er institutioner og traktater da vigtige, men de må aldrig blive et mål i sig selv.
let med EU-samarbejdet er at sikre resultater til gavn for borgerne.
Derfor er der heller ikke grund til at lade EUsamarbejdet gå i tomgang, blot fordi der er uklarhed om forfatningstraktatens skæbne, tværtimod.
EU har mange store opgaver foran sig, og mange af dem kan vi løse med udgangspunkt i den traktat, vi har i dag.
Vi har fra regeringens side præsenteret en lang række konkrete forslag til, hvor EU bør gøre en særlig indsats i den kommende tid.
For det første skal vi sikre, at Europa bliver i stand til at skabe vækst og beskæftigelse.
Det kræver massive investeringer i forskning og uddannelse også på EU-plan.
Det kræver en videreudvikling af det indre marked, det kræver, at vi bekæmper protektionisme og statsstøtte, og det kræver, at vi i Europa hjælper hinanden med at gennemføre de nødvendige strukturreformer.
Det er alt sammen forudsætningen for, at vi på længere sigt kan sikre velstand og social tryghed.
Den anden store opgave er at sikre borgerne tryghed og sikkerhed i forbindelse med grænseoverskridende problemer.
Det handler f.eks. om miljøbeskyttelse og klimabeskyttelse og om forbrugersikkerhed og fødevaresikkerhed, og det handler om, hvordan vi effektivt bekæmper terrorisme, organiseret kriminalitet og illegal indvandring.
Den tredje store opgave er at styrke EU's evne til at varetage europæernes interesser på den internationale scene.
Vi skal give EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik et grundigt eftersyn, så Europa kan optræde mere effektivt og mere handlekraftigt på den internationale scene.
Til sidst et par ord om forfatningstraktaten, som jo er anledningen til, at vi har gennemført den såkaldte tænkepause.
Som jeg sagde før, er forfatningstraktatens skæbne stadig uvis, og jeg vil da også gerne sige, at det synes jeg er en ærgerlig situation, for forfatningstraktaten er god set med danske øjne.
Den indeholder konkrete fremskridt i forhold til de opgaver, EU står over for, den sikrer beslutningsdygtighed og sammenhængskraft i det udvidede EU, den skaber klarhed om, hvad EU er, og det værdigrundlag, som EU bygger på, og derfor havde regeringen også gerne set, at traktaten blev ratificeret.
Men vi må selvfølgelig respektere udfaldet af folkeafstemningerne i medlemslandene, og faktum er, at så længe Frankrig og Holland ikke kan godkende traktaten, er traktaten lagt på hylden.
Uanset hvordan diskussionen om forfatningstraktaten ender, er de udfordringer, som EU står over for, de samme.
Det udvidede EU skal kunne fungere effektivt og varetage europæernes interesser, og det er vores ansvar, at det sker.
Jeg synes, at den danske debat under tænkepausen har givet regeringen et godt grundlag at arbejde videre på.
Det samme har den politiske aftale om Danmark i det udvidede EU, som regeringen indgik med Socialdemokraterne, De Radikale og SF i 2004.
Regeringen vil med partierne bag aftalen drøfte, hvordan vi bedst får sat danske fingeraftryk på EU-samarbejdet.
Målet er klart: Vi skal bidrage til, at Europa fremover kan levere konkrete resultater som svar på de udfordringer, som vi europæere står over for.