runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-03-16:
SF taler altid meget om menneskerettigheder; det er jo blevet en eller anden slags universalreligion for SF.
I Venstre har vi den opfattelse, at retten til personlig frihed, herunder retten til at gifte sig med hvem man vil, er en helt fundamental menneskeret, så vil hr. Knud Erik Hansen ikke komme herop og helt præcist forklare, hvad det er for en menneskeret, SF vurderer højere end den enkelte unges personlige frihed og retten til selv at vælge sin ægtefælle?
Arne Melchior (CD), 2000-03-16:
Jeg synes, fru Rønn Hornbech er lovlig hård ved hr. Søren Søndergaard.
for dansk kultur
Så der er ingen grund til at påstå, at hr. Søren Søndergaard er 150 år tilbage.
Min korte bemærkning går ellers på, at fru Rønn Hornbech igen vil kræve pligter. De skal have været her i 7 år, før de kan få lov at blive her.
De skal altså dygtiggøre sig, de skal lære dansk, og de skal integrere sig, men om de får lov at blive her om nogle år, vil man ikke udtale sig om.
Derfor vil jeg gerne citere nogle ord af biskop Kjeld
Holm fra Århus, som han udtalte, netop da han havde godkendt at blive formand for Nævnet for Etnisk Ligestilling.
Han taler om pligt og ret og siger følgende: »Vi mener, at pligt kommer før ret, at vi først må have gjort os fortjent til dette eller hint ved at gøre sådan og sådan.
Efter min mening forholder det sig lige modsat.
Først ret så pligt.
Hvis vi agtes som de mennesker, vi er, uanset hudfarve, religion, sprog, livsvaner og kultur og sikres retslig, politisk og social ligestilling, så vil der være både en reel og moralsk mulighed for, at også hvad angår samfundspligter, kan der være ligestilling.«
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-03-16:
Jeg beklager meget over for hr. Søren Søndergaard, at jeg sagde, at det var en kultur fra fjernere himmelstrøg.
Jeg havde ganske overset, at Enhedslisten ikke var nået længere end til år 1850.
Så vil jeg sige til hr. Søren Søndergaard: Jeg læser loven sådan, at kriterierne for det, der skal føres bevis for for at få familiesammenføring, er anderledes end i ægteskabsloven, men det er jo mere nogle juridiske betragtninger.
Hvis jeg har uret, så kan ministeren nok rette det hen ad vejen gennem de spørgsmål, vi stiller om det.
Der var vist ikke noget spørgsmål fra fru Elisabeth Arnold.
Jeg er glad for, at, sådan hørte jeg det i hvert fald, vi er enige om nu at få fastslået, at vi altså skal have indført danske normer.
Så vil jeg sige til hr. Svane: Jeg mener, jeg har forstået lovforslaget, men det er jo præcis det, vi skal bruge udvalgsarbejdet til.
Så hvis der er noget, jeg ikke har forstået, så håber jeg, at ministeren kan forklare mig det.
Søren Søndergaard (EL), 2000-03-16:
Jeg synes, det er imponerende, at man i fuldt alvor kan komme herop og beskrive tvangsægteskaber som en udansk regel, som noget, der kulturelt ligger fjernt fra det danske, og som bygger på normer fra fjerne himmelstrøg.
Altså magen til mangel på kendskab til dansk kultur skal man da lede længe efter.
Så vil hun vide, at det har ikke noget specielt med fremmede kulturer at gøre.
Det har noget at gøre med kulturer, som ligger tilbage i tid.
Så er spørgsmålet, hvordan man overvandt dem i Danmark.
Det gjorde man gennem en kulturel revolution.
Den revolution er ikke kommet til alle dele af verden.
Det skal den.
Men at gøre det til noget specielt udansk er næsten så forvrøvlet, som det kan blive. Jeg vil godt bede fru Birthe Rønn Hornbech bekræfte, at hvis ægteskabsloven bliver brugt og de socialdemokratiske borgmestre holder op med at tvangsgifte folk, der ikke vil giftes mod deres vilje, overholder loven, så vil det også betyde, at en række af de folk, der kommer hertil og får ophold ved hjælp af giftermål, ikke længere kan komme hertil.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-03-16:
Når jeg tager en kort bemærkning til fru Birthe Rønn Hornbechs ordførertale, er det, fordi hun citerede mig fra en fjernsynsudsendelse, hvor jeg blev spurgt, om det ikke hjalp.
Efter min mening skal der ikke hjælpes på familiesammenføringerne.
Vi har det antal familiesammenføringer, som er naturligt for det antal mennesker, der bor i Danmark.
Det, dette forslag vil hjælpe på, er indgåelsen af tvangsægteskaber.
Man vil formentlig ikke kunne se det i statistikken, for vi kan ikke føre statistik over tvangsægteskaber, men hvis det kan forebygge blot et enkelt eller 10 tvangsægteskaber, sådan at disse ansøgninger slet ikke når frem nogen steder, fordi ægteskaberne simpelt hen ikke bliver indgået, så har vi opnået det, vi ville med loven.
Det er rigtigt nok, at det er meningen.
Vi skal i den her sammenhæng vise, hvor de danske normer går, og de går på, at forældre ikke skal tvinge deres børn til at blive gift.
Henrik Svane (RV), 2000-03-16:
Fru Birthe Rønn Hornbechs vedholdenhed er kendt også uden for Folketingssalen, og indimellem kan den, vil jeg sige, være befriende, ja nærmest forløsende.
Jeg tænker her på, at det jo langt om længe er gået op for befolkningen, at de ændringer i udlændingeloven, som Venstre ønsker, om at oprette lejre i nærområderne, at asylansøgning, hvis det lykkes i europæisk rum at blive enig, kun skal kunne foretages dernedefra, og at også Venstre vil ønske at afskaffe de facto-begrebet, som vi har debatteret her i salen i de 3 år, jeg har været herinde, uden at offentligheden faktisk har forstået, hvad det egentlig var, Venstre mente, ved den nu på grund af vedholdenheden.
Jeg er også fuldstændig overbevist om og kender
fru Birthe Rønn Hornbech godt nok til at vide, at hun kan læse indenad og forstå, og derfor vil jeg gerne spørge, om det er gået op for Venstres ordfører, at det tidligere forslag, boligforslaget, som blev debatteret for ca. 2 år siden, dengang kun omhandlede indvandrere og derfor var diskriminerende.
Det er det nye ikke.
Det gælder for alle borgere i dette land, og det vil jeg gerne bede fru Birthe Rønn Hornbech bekræfte at hun har forstået.
Dorte Bennedsen (S), 2000-03-16:
Boligministeren citerede tidligere på dagen udsagnet om, at samtale fremmer forståelsen.
Jeg er ikke helt sikker på, at den altid gør det, i hvert fald når jeg sidder og lytter til, hvad der foregår i salen lige nu.
For nu er fru Aase Madsen meget overbevist om, at der ikke bliver en eneste, der ikke får familiesammenføring, og omvendt har hr. Søren Søndergaard og hr. Knud Erik Hansen været overbeviste om, at der ikke er nogen mellem 18 og 25, der får ret til familiesammenføring. Jeg tror, at vi skal lade emotionerne og følelserne falde lidt ned og så sætte os i ro og mag og prøve at snakke om det her problem, som er et seriøst og et alvorligt problem.
Hr. Sjursen siger, at det her vil forværre konflikten.
Jeg tror altså ikke, at det vil forværre den i forhold til den model, man havde valgt i 1998-loven, hvor vi direkte ville være ansvarlige for den unge.
Men omvendt: Selvfølgelig vil det her give konflikter, men hr. Sjursens model til at undgå konflikten er, at den unge bøjer sig og accepterer ægteskab, og det er derfor, jeg bliver bekymret.
Og så til fru Pia Kjærsgaard.
Jeg må sige, at det kan godt være, fru Pia Kjærsgaard bliver vred over, at jeg sagde, at det var en god idé at læse forslaget, men at opfordringen ikke var helt tumpet, viser jo fru Pia Kjærsgaards bemærkning om alle de andre 28 forslag.
Her er faktisk 78 forslag.
Det kunne fru Pia Kjærsgaard have konstateret ved at læse papirerne.
Så vil jeg sige: Dette her har fra starten været solgt som beskyttelse og integration.
Og fru Pia Kjærsgaard har tilsyneladende, kan jeg høre, ikke været spor interesseret i at være med til at løse nogen af de boligsociale problemer, der er opstået i visse kommuner her i landet.
Det må jeg tolke ud af hendes sidste indlæg.
Aase D. Madsen (DF), 2000-03-16:
Ja, jeg er også meget glad for at være en af dem, der tilsyneladende har misforstået, hvad denne her tommetykke bog går ud på, og hvad den danske befolkning også tror den går ud på.
Vi er lige så naive som hovedparten af den danske befolkning, for de har jo troet, at der er sket opstramninger, men der er ikke sket en eneste opstramning.
Antallet af familiesammenførte stiger og stiger, og antallet af flygtninge og asylsøgere, der står ved vores grænser, stiger og stiger, og de bliver lukket ind efter nøjagtig de samme principper, som det er sket hidtil.
Der er visse lettelser for integrationen, men der er ingen, der siger: Her stopper vi, nu vil vi ikke have flere ind, eller prøver på en eller anden måde at mindske retskravet på familiesammenføringer.
For med det retskrav, som man nu vil mindske for dem under 25 år, viser det sig jo måske, vil jeg sige, indtil det modsatte er bevist, at der ikke er én, der ikke bliver familiesammenført i den anledning.
Det er dejligt, at vi har fået det at vide nu, og at den danske befolkning også får det at vide.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-03-16:
Jeg har lagt mærke til tidligere i dag, under den debat om forskellige boligforslag, der også har været, at hver evig eneste gang Socialdemokratiets ordfører - nu er det en anden ordfører end før, men altså den tidligere - bliver trængt, så får man at vide, at man bare skal læse lovforslagene.
Så må jeg bare sige til fru Dorte Bennedsen, at det eneste, der overhovedet efter al den debat, der har været på udlændingeområdet, ligesom kunne antyde, at Socialdemokratiet havde taget sig sammen til at foretage en begrænsning under en eller anden form, er de forslag, som vi behandler nu.
Det er dybt beklageligt.
Men o.k., jeg synes, det er fint, at vi har fået det at vide på så tidligt et tidspunkt.
Så kan jeg helt klart markere Dansk Folkepartis holdning til det her forslag i hvert fald, men det skal jeg gøre tydeligere under ordførertalen.
Jann Sjursen (KRF), 2000-03-16:
Jeg skal forsøge at svare på fru Dorte Bennedsens spørgsmål eller i hvert fald give dem en kort kommentar ved at sige, at jeg tror rent faktisk, at de initiativer, som er foreslået i bl.a. Nordisk Ministerråds rapport, er bedre end det, regeringen foreslår her i dag.
Det problem, de unge mennesker vil komme til at stå i med de nye regler, regeringen foreslår, er jo, at de skal være 100 pct. sikre på, at de får sagt, at det er frivilligt, når sagen bliver undersøgt, for ellers falder der brænde ned, når forældrene melder sig senere. Derfor tror jeg simpelt hen ikke, som fru Dorte Bennedsen gør, at de unge bliver hjulpet med de forslag, der er kommet fra regeringen. Tværtimod tror jeg faktisk, det kan forværre nogle af de konflikter, der kommer til at opstå mellem de unge og forældrene, når de skal slippe ud af den tvangstrøje, som de ellers er blevet bundet ind i.
Dorte Bennedsen (S), 2000-03-16:
Til fru Birthe Rønn Hornbech vil jeg sige, at det er jo fuldstændig korrekt, at lovforslaget ikke handler om ægteskab.
Det handler om regler om familiesammenføring og regler i beskyttelsesøjemed, og ud over at give åndehullet til de unge giver det også et signal til forældrene om, at det kunne godt være, man skulle tænke sig om.
Hr. Sjursen taler om, at der er alternativer.
Jeg har ikke læst hele rapporten fra Nordisk Ministerråd, men jeg har dog læst noget af den.
Den er jo nævnt meget i høringssvarene.
Og jeg må da sige, at der er fortræffelige forslag i den, som jeg også sagde i min ordførertale, og det er noget, man givet bør arbejde videre med.
Og så vil jeg godt spørge hr. Sjursen, hvor mange unge han har lyst til at sende ud i den situation, at de bliver presset til at indgå et ægteskab.
Kerer hr. Sjursen sig slet ikke om den situation?
Til fru Pia Kjærsgaard er der jo ikke andet at sige end: Jamen hør dog, hvad der er blevet sagt, og læs, hvad der er blevet skrevet i forbindelse med fremsættelsen af denne pakke!
Der er tale om to ting.
Det handler om beskyttelse af de unge mod tvangsægteskaber, og det handler om initiativer
til en bedre integration.
Man må sige, at i det omfang mange unge bliver tvunget ind i et ægteskab, vil der blive tale om det tilsvarende antal færre familiesammenføringer.
Men det er ikke det, der er det interessante, det interessante er at beskytte de unge.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-03-16:
Jeg synes bare, det er helt fint, hvis vi på dette tidlige tidspunkt får slået fuldstændig fast, at det jo ikke drejer sig om stramninger.
Det blev jo ellers markedsført i pressen i sin tid, at det drejede sig om stramninger.
Jeg kan huske, at fru Elisabeth Arnold meget presset i TV-Avisen måtte sige, at det nok kun kunne dreje sig om, at forslaget ville begrænse familiesammenføringerne med ca. 100 personer eller sådan noget.
Så vil jeg godt spørge om det næste, der er nævnt i forslaget, nemlig boligforholdene
: Er dét så heller ikke begrænsninger eller stramninger? Skal vi nu give dem tålelige boligforhold, så de virkelig har nogle gode boligforhold, inden de kommer herop?
Er det ikke for at sætte en grænse, så der altså ikke skal flytte 17 mennesker ind i en 1-værelses eller noget i den stil?
Har det noget at gøre med, at de skal have tålelige boligforhold og ingen stramninger eller begrænsninger?
Jeg synes bare, det er rart på dette tidspunkt at få det helt understreget.
Jann Sjursen (KRF), 2000-03-16:
Jeg synes, det var fint, at fru Dorte Bennedsen tilkendegav, at det ikke drejer sig om at begrænse antallet af familiesammenføringer i sig selv, men om at undgå tvangsægteskaber, og det kan jeg sådan set ikke være uenig i.
Men jeg synes alligevel, det interessante er - også når vi taler om, at der måske ikke findes nogen lette løsninger - at den løsning, som regeringen nu har valgt, og som Socialdemokratiet bakker op, er der ikke nogen andre lande der har valgt. Jeg synes også, det er interessant, når man ved, at Nordisk Ministerråd, som jo også har medlemmer fra den danske regering, har lavet en studie for nylig, som blev offentliggjort i december sidste år.
Her understregede man, at når det gælder arrangerede ægteskaber og tvangsægteskaber i Norden, skal man se på rutinerne for interview af ægtefæller i stedet for at overveje stramninger i udlændingelovgivningen, når man ønsker at begrænse antallet af tvangsægteskaber, og man siger også, at det er af såvel menneskeretlige som praktiske grunde.
Dermed være sagt, at jeg godt vil udfordre fru Dorte Bennedsen med hensyn til, om der i virkeligheden ikke findes alternativer til det, regeringen foreslår med henblik på at undgå tvangsægteskaber, nemlig det alternativ, som bl.a. foreligger i Nordisk Ministerråds studie og i det, som man f.eks. har gjort i Sverige, i stedet for at vi her i Danmark skal opfinde den dybe tallerken og foreslå noget, som ingen har gjort før.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-03-16:
Jeg synes, det er kedeligt, at flere af dem, der allerede er kommet med korte bemærkninger, blander tingene sammen, og derfor vil jeg bede fru Dorte Bennedsen bekræfte, at jeg har forstået dette lovforslag rigtigt.
Har jeg ikke ret i, at én ting er reglerne for indgåelse af ægteskab - hvis der foreligger tvang af en vis grad, er ægteskabet ganske enkelt ugyldigt - men at noget andet er det, vi taler om her, nemlig lovlige, gyldigt indgåede ægteskaber, som ikke nødvendigvis skal medføre familiesammenføring i Danmark?
Det er jo en helt anden sag, og reglen er lavet, som fru Dorte Bennedsen har sagt igen og igen, af hensyn til de unges frihed.
Det er vel også i lige så høj grad en melding til forældrene om, at de skal holde op med det her.
Arne Melchior (CD), 2000-03-16:
Tak for ministerens bemærkninger.
Jeg skal erindre om, at der også var væsentlige dele af forslaget, jeg som CD-ordfører støttede.
Det får jeg selvfølgelig nok en tak for underhånden, og det glæder jeg mig til.
Men så var der det afgørende, ministeren havde at indvende imod vores indvendinger, og det var dette, at hvis man støtter børnene - lad os sige det ligeud - mod forældrene, så vil det føre til adskillelse i den familie af børn og forældre, og det ser jeg et glimrende forbehold i og en stor vanskelighed i.
Men dermed afslører ministeren jo også, at helt det samme er gældende for hendes eget forslag, for det er da klart, at når børnene eksamineres i, hvorvidt de indgår ægteskab af egen fri vilje, så vil de netop af den grund, ministeren anfører, at de ikke vil skilles fra deres forældre, at de ikke vil kæmpe imod deres forældre, bedyre alt fra A til Z, at de gør det af egen fri vilje, uanset om de måtte vide, at det er ikke rigtigt.
Og derfor mener vi altså, at det i det dilemma er vigtigere og bedre med oplysning og oplysning og støtte og støtte, end det er med restriktioner.
Søren Søndergaard (EL), 2000-03-16:
Det er interessant at høre fru Birthe Rønn Hornbech.
Dansk kultur er det, der gælder i dag.
Alt det andet, ud med det.
Det er fremmed, mellemøstligt.
Det er altså den dér nedladende tone i forhold til vores egen historie, i forhold til de årtusinder, der er gået, hvor lige præcis det stade, vi står på i dag, har udviklet sig.
Og så den foragt, hvormed man taler om folk, der enten er 100 år bagud eller 10 år foran.
Det er jo ikke mange år siden, vi havde en stor debat om nøgenhed på danske badestrande.
Det kunne være noget, der virkelig optog sindene, og dengang var det meget anstødeligt, hvis folk gik nøgne på danske badestrande.
Men nu er man altså totalt tilbagestående, hvis man ikke kan indse det velsignede i at gå nøgen på danske badestrande.
Eller hvad?
Er nøgenbadning en del af dansk kultur, eller hvad?
Det er dette fuldstændige mangel på perspektiv, der er en lille smule tankevækkende og også en lille smule chokerende.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-03-16:
Jeg har bemærket hr. Søren Søndergaards procedure for tvangsægteskaber.
Hr. Søren Søndergaard må så have den opfattelse.
Med hensyn til kvoteflygtninge skal jeg minde om, at udenrigsminister Uffe Ellemann-Jensen i 1986 også på vegne af Kristeligt Folkeparti, der dengang var med i firkløverregeringen, foreslog, at verdens flygtningepolitik blev reguleret gennem kvoteflygtninge med fælles sagsbehandling i flygtningelejre strategiske steder.
Det har været Venstres politik siden.
Så kan jeg ikke lade være med at drille hr. Arne
Melchior
Nu håber jeg, hr. Arne Melchior har sin humoristiske sans med i dag.
Sidste gang, jeg citerede biskop Kjeld Holm for at have sagt, at tørklædetvang var vantro, skal jeg ellers love for, jeg fik på hattepulden af hr. Arne
Melchior
Jann Sjursen (KRF), 2000-03-16:
Jeg har da noteret mig, at den tidligere udenrigsminister, nuværende folketingsmedlem, hr. Uffe Ellemann-Jensen, holdt en stor tale i FN i 1986, og der var meget fornuftigt i den.
Nu har jeg forstået på tidligere kommentarer fra fru Birthe Rønn Hornbech til hr. Søren Søndergaard, at det drejer sig om, hvordan tingene ser ud i dag.
Derfor vil jeg gerne igen spørge fru Birthe Rønn Hornbech: Vil fru Birthe Rønn Hornbech og Venstre være med til at hæve antallet af de kvoteflygtninge, Danmark skal modtage, fra 500 til 750 i dag, eller så snart det kan lade sig gøre, og ikke om 10 eller 20 år?
Det var det, der var spørgsmålet, og ikke, hvad hr. Uffe Ellemann-Jensen sagde i 1986, eller hvordan det skal se ud om x-antal år
Hvordan ser Venstre på det spørgsmål i dag?
Henrik Svane (RV), 2000-03-16:
Jeg ville gerne fortsætte i et mellemtoneleje, men når jeg hører ordføreren for SF i sin ordførertale sige noget om politisk abnorme forslag, at de unge mennesker skal til et grotesk forhør, og at de skal bevise deres kærlighed, synes jeg, det er langt under kammertonen, og det klæder ikke SF, synes jeg.
Forslaget koster ca. 12 mio. kr., har man regnet ud, og hvad så?
Samtidig med dette forslag sætter regeringen jo mange andre ting, bl.a. oplysning, i gang, netop i et forsøg
på at give de unge mennesker mulighed for at få hjælp i et krisecenter eller lignende steder
Det kræver jo også mod af de unge at turde bevæge sig derhen.
Derfor ligger der også set med radikale øjne i dette forslag et helt klart signal til forældregenerationen i den gruppe af danske indvandrere, der stadig vil tvinge deres børn - ikke kun til at indgå ægteskab mod deres vilje, men også til at lyve over for myndighederne, når de skal til en samtale og ikke noget forhør.
Dorte Bennedsen (S), 2000-03-16:
Jamen jeg hørte det udmærket godt, og det var ikke et forsøg
på at lave om på det, hr. Knud Erik Hansen sagde
Jeg hørte udmærket godt, at der blev sagt, at SF ikke accepterer tvangsægteskaber.
Men pæne ord sagt heroppefra gør altså ikke det hele
, og krisecentre og rådgivning og konfliktmægling er jo ikke alternativer til det, der foreslås her.
Det skal selvfølgelig være et supplement, og jeg sagde også i min ordførertale: Lad os arbejde videre med alle de ting.
Der mangler meget, og der kan gøres meget, meget, meget mere.
Men når hr. Knud Erik Hansen og SF kun vil fokusere på den ene side af problemet, accepterer man altså også, at i en eller anden periode, indtil initiativerne er slået igennem og vi har fået ændret holdningerne, er der en række unge mennesker - ingen ved nøjagtig hvor mange, men en række unge mennesker - der skal betale prisen, fordi de ikke har styrken til at sige nej til forældrene.
Det er det, jeg beder SF og SF's ordfører om at forholde sig til.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-03-16:
Hvis vi skal tale sammen, må jeg altså gå ud fra, at vi hører lidt efter, hvad hinanden siger.
Jeg synes, jeg sagde med al ønskelig tydelighed, at vi accepterer ikke tvang, vi accepterer ikke, at der kan indgås ægteskaber under tvang, og vi synes, det er et problem, når det sker.
Det, der er emnet for diskussionen her, er, hvordan man kan løse det problem, og ingen har lette løsninger.
Men vores konklusion er, at vi siger: Dette forslag - og det var det, jeg forsøgte at redegøre for ganske stille og nøgternt - tror vi faktisk ikke er den bedste måde at gøre det på.
Det koster
12 mio. kr. at sætte det i værk, og man kan sige, at forskellen på det, jeg sagde, og det, som foreslås, er: Hvad er det bedste bud på anvendelsen af de 12 mio. kr.?
At de, der bliver udsat for tvang, kan søge til en embedsmand i Udlændingestyrelsen, eller at de skal kunne gå til et krisecenter eller rådgivningscenter, hvor de kan få råd og hjælp og få hele den kommunale opbakning til at komme ud af den tvang?
Det sidste er for os at se en meget mere velafbalanceret og integreret løsning, end at man bare skal gå til en embedsmand og sige: Nu vil jeg godt ud af den tvang
De 12 mio. kr. kunne altså være brugt på en bedre måde.
Det var det jeg sagde - overhovedet ikke, at vi ikke skulle tage det her alvorligt.
Og oven i købet har dette forslag, sådan som det er fremsat, nogle nogle menneskerettighedsprincipper, som er ganske anløbne.
Derfor synes vi ikke, det er et godt forslag, men der skal så sandelig gøres noget ved den tvang, og det vil vi altså gerne være med til.
Dorte Bennedsen (S), 2000-03-16:
Jeg sagde i mit første indlæg noget i retning af, at man godt kunne have så mange gode holdninger, at man i virkeligheden kommer til at skade dem, man gerne ville gavne.
Hr. Knud Erik Hansen taler her om forhold, som er svære i en dansk sammenhæng, og det kan jeg egentlig godt forstå.
Men jeg forstår ikke, at hr. Knud Erik Hansens konklusion bliver, at det problem, ja, det må løses sådan hen ad vejen og ad åre osv. osv.
Jeg forstår ikke, at hr. Knud Erik Hansen ikke ønsker at sikre den menneskeret, som frit valg af en ægtefælle er.
Men det eneste, hr. Knud Erik Hansen øjensynlig ikke bekymrer sig om eller i hvert fald ikke vil tage stilling til at gøre noget ved, er, at som tingenes tilstand er nu, accepterer vi mere eller mindre, at der foregår tvangsægteskaber, og det kan dog ikke være i overensstemmelse med de menneskerettigheder, som hr. Knud Erik Hansen gerne vil forsvare.