runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-01-31:
Et flertal af den danske befolkning stemte jo nej til euroen den 28. september sidste år, og kort tid efter startede en debat her i Folketingssalen om, hvordan man skulle forholde sig til det nej.
Lige fra åbningsdebatten og i talrige spørgetider har vi gennem efteråret haft debatter om det her.
»Vil udenrigsministeren bekræfte, at indholdet i regeringens kommende hvidbog om EU ville skulle fremlægges af regeringen, uanset om befolkningen havde stemt ja til euroen den 28. september f.å., og hvori består »brobygningen« i EU-politikken dermed, som regeringen ellers har sagt var formålet med hvidbogen?«
Jens Hald Madsen (V), 2001-01-31:
Men så blot for helt at få det på det rene: Det vil sige, at det, der er blevet refereret fra samtlige aviser, det, der er blevet refereret fra den tidligere finansordfører for Det Radikale Venstre, Bjørn Elmquist, er decideret usandt.
Jens Rohde (V), 2001-01-31:
Nu fik vi jo et meget elegant svar fra økonomiministeren før.
Jeg vil stille det samme spørgsmål til udenrigsministeren: Har Socialdemokratiet gennem de sidste 8 år foreslået besparelser på ulandsbistanden?
Jens Hald Madsen (V), 2001-01-31:
er det jo interessant at høre, om udenrigsministeren kan genkende de ting, som en trods alt meget fremtrædende minister har fremført på et møde, og også hvad holdningen er til, at vi har fået den her debat.
Mogens Lykketoft (S), 2001-01-31:
Jeg går ud fra, at når man inddrager mig i det her spørgsmål, er det, fordi man med rette antager, at interne drøftelser, der måtte have været, har været mellem mig som daværende socialdemokratisk finansminister og den radikale økonomiminister.
Og der kan jeg i al korthed sige, at der ikke har været forslag eller tanker på bordet fra Socialdemokratiets side om reduktion af ulandsrammen, fuldstændig som økonomiministeren lige har redegjort for det.
Der har derimod været diskussioner om tempoet i indfasning af miljø-, freds- og stabilitetsrammen og om tempoet i overgangen til det nye reviderede nationalregnskab som beregningsgrundlag for ulandsrammen.
Jeg har intet yderligere at tilføje til denne diskussion, fordi jeg for mit vedkommende, lige så lidt som jeg vil svare på spørgsmål i salen om fortrolige samtaler med andre partiers ledere uden for regeringen, vil uddybe det i forbindelse med samtaler inden for regeringen.
Jens Hald Madsen (V), 2001-01-31:
Grunden til, at jeg vil spørge udenrigsministeren om de udsagn, der er kommet fra pressen, er jo, at det er af stor vigtighed, når man har et samarbejde med regeringen, at de interne møder, som man har, refererer man ikke fra.
Alligevel kan man så i Politiken den 8. januar finde den udtalelse fra økonomiministeren, som siger: »Nu ved jeg godt, at man ikke må referere fra interne møder, men nu gør jeg det alligevel.«
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, hvad udenrigsministeren, den tidligere finansminister, mener om det, og også om indholdet af de udsagn, som økonomiministeren er kommet med.
»Vil udenrigsministeren redegøre for, hvad ministeren mener om økonomiminister Marianne Jelveds offentliggørelse af indholdet af fortrolige møder mellem de to regeringspartier, samt om økonomiministerens referat af disse fortrolige møder er korrekt?«
Marianne Jelved (RV), 2001-01-31:
Jeg tror ikke, at jeg misligholder ministeransvarlighedsloven ved at sige, at jeg har svaret i det omfang, jeg ønsker at svare på de unge menneskers spørgsmål.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-01-31:
Jeg forstår godt opgivenheden på ministerbænkene.
Jeg forstår da godt, at det er irriterende at blive udfrittet omkring de her emner.
Jeg har også blankt sagt, at jeg da godt forstår, at der kan være fortrolige samtaler, man ikke kan referere fra.
Men økonomiministeren har valgt at lukke op for posen på et bestemt område for at fremstå som kvinden, der som politisk leder for et politisk parti står vagt omkring ulandsbistanden over for alle i det politiske spektrum, både på den ene side og på den anden side.
Og det må økonomiministeren da stå til ansvar for at økonomiministeren har valgt at gøre. Så er det ikke lige kommet til udtryk på den måde, ministeren gerne ville have det citeret i de danske medier, og derfor siger ministeren så, at det er taget ud af en sammenhæng, og at det giver et forkert billede.
Så siger vi: Godt, kan vi så ikke få redegjort for her i dag, hvilken sammenhæng det er taget ud af, så det giver et forkert billede.
Og så siger ministeren, at hun ikke har mere at tilføje, og at hun mener, at alt er sagt i den sag osv., osv. Ministeren må da stå lidt til ansvar for det, ministeren selv har sagt, og det, som ministeren også har sagt her i spørgetiden for lidt siden, nemlig at det var taget ud af en sammenhæng, og så redegøre for den sammenhæng, det er taget ud af, så vi kan få et billede af, hvad der konkret er sagt, vi, der ikke havde lejlighed til at være til stede på det her berømte nytårsmøde eller nytårsstævne, som De Radikale har holdt.
Jens Rohde (V), 2001-01-31:
Til de meget konkrete spørgsmål, vi stiller, svarer ministeren hele tiden: Jeg har ikke sagt, at Socialdemokratiet har foreslået nedskæringer på 1,5 mia. kr. Nej, det er meget muligt, men har Socialdemokratiet i den tid, økonomiministeren har siddet i regering og De Radikale har siddet i regering med Socialdemokratiet, på noget tidspunkt foreslået nedskæringer i ulandsbistanden? Og så glemmer vi alt om tallets størrelse.
Det interessante er, om der er blevet foreslået nedskæringer i ulandsbistanden.
Jeg forstår ikke rigtig noget af det, ministeren siger, det må jeg indrømme.
Der kan ikke sættes tal på, siger ministeren, men det har regeringen jo netop gjort.
Det er korrekt, at man også har sat tal på Venstres politik.
Det har regeringen jo selv gjort, og så må spørgsmålet være: Hvordan er man nået frem til de 1,2 pct.?
Jens Hald Madsen (V), 2001-01-31:
Så er vi vel nok nødt til at være lidt mere præcise i spørgsmålene, så vi kan få nogle præcise svar.
Har Bjørn Elmquist ret eller ikke ret i, at Socialdemokratiet har foreslået nedskæringer af ulandsbistanden, mens Bjørn Elmquist var finansordfører? Har Socialdemokratiet, mens økonomiministeren har været økonomiminister, foreslået nedskæringer af den danske ulandsbistand, uanset om det er teknisk bestemt eller ej?
Ja eller nej?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-31:
Ministeren sagde, at der ligefrem kunne komme positive overraskelser i den hvidbog.
Kunne ministeren ikke løfte sløret lidt for, hvad det er, man dér har i posen til os?
Er det f.eks., at der vil komme en konklusion om, at en eller flere af undtagelserne faktisk er en fordel at have for Danmark?
Jeg må jo indrømme, at jeg har lidt den mistanke, at der kommer en lang redegørelse om, hvor uhyggelig en møllesten
disse undtagelser er om Danmarks hals.
Kunne det, der ligger som en overraskelse til os, være, at det faktisk er godt nok med de undtagelser, eller at det er en dårlig idé at lave en ny traktat i 2004?
Mogens Lykketoft (S), 2001-01-31:
Jeg synes, det er en mærkelig diskussion at tage i Folketingets spørgetid.
Jeg kan i øvrigt ikke bekræfte, at man skulle have skrevet nøjagtig samme redegørelse uanset udfaldet af folkeafstemningen i september.
Det har jeg sådan set aldrig deltaget i overvejelser af.
Men almindelig husmandssnusfornuft siger vel, at den rolle, der nu er defineret for Danmark, er en anden, end hvis det var blevet et andet udfald.
Men hvidbogen vil jo aldrig blive det eneste indlæg i debatten, og hvidbogen er ikke tænkt, som jeg sagde før, fra regeringens side som noget, der skal konkludere på, hvad der skal fastholdes, og hvad der skal ændres i dansk politik, men etablere et bredere, dybere og mere solidt grundlag for at diskutere: Hvor går EU hen?
Hvad er de andre landes positioner?
Hvad er udviklingsmulighederne?
Og hvad kan Danmarks rolle være?
Dertil kan så alle brobyggere, hvortil jeg da håber at alle Folketingets partier hører, men hvor jeg ikke altid føler mig helt sikker på, at hr. Thulesen Dahl ønsker at placere sig, altså i kredsen af brobyggere, jo komme med bidrag i kølvandet på den.
Svaret på hr. Rohdes spørgsmål er nej.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-01-31:
Det siger noget om den nye udenrigsminister, at han opfatter det her som en mærkelig diskussion, og det følger fint op på de interview, som udenrigsministeren har givet om sin rolle i europæisk politik, hvor det lige præcis går ud på at sætte foden ekstra på speederpedalen i unionsudviklingen, hvor det lige præcist går ud på at sætte foden på speederpedalen
det drejer sig om et opgør med de danske forbehold
Det er det stikmodsatte af det, der er behov for, hvis man vil bygge bro. At bygge bro handler om at prøve at komme hinanden i møde.
Det handler ikke bare om, at man fra den bedrevidende lidt mindre end en halvdel skal forklare den lidt større halvdel, at den lidt større halvdel tager grundlæggende fejl i deres syn på den europæiske udvikling.
Det handler om, at man er villig til at komme hinanden i møde faktuelt på de konkrete politiske områder, EU har med at gøre.
Hvor man går ind og siger: Her er nogle områder, hvor vi nu vil stå vagt om dansk national selvstændighed.
Her er nogle områder, hvor vi vil forsøge at hive noget kompetence tilbage fra EU-systemet eller lignende for at komme dem, der er meget store skeptikere i den danske befolkning, i møde, og komme den mere end en halvdel, der stemte den nuværende udenrigsminister ned den 28. september sidste år, i møde. Det er, som om det stadig væk er sådan i regeringen,
at man bare regner med, at tiden kan gå, og så glemmer befolkningen, og så kan man så i øvrigt komme i gang med det videre arbejde med at få gjort kål på de øvrige forbehold.
Det er det, der skinner igennem, og det er derfor, udenrigsministeren kan tage det her som en mærkelig diskussion.
Jeg synes, udenrigsministeren skulle tage det løfterigt som en god diskussion.
Pia Gjellerup (S), 2001-01-31:
Jeg er glad for, at hr. Frank Dahlgaard så loyalt refererer sit eget spørgsmål, nemlig om »En holdbar fremtid Danmark 2010« forudsætter sådanne effektivitets- og udliciteringsgevinster i den offentlige sektor svarende til over 40 mia. kr., for så kan jeg faktisk svare meget kort:
Nej, det er ikke korrekt
Der er ikke forudsat bestemte effektivitets- og udliciteringsgevinster.
Det ligger imidlertid til grund for regeringens politik, at vi både i kraft af teknologiske fremskridt, nye investeringer og nye måder at gøre tingene på løbende vil være i stand til at øge kvaliteten af den offentlige service.
Det er regeringens politik, at de gevinster, vi får ved disse initiativer, skal bruges inden for den offentlige sektor til gavn for brugerne af den offentlige service.
Det opfatter vi også som nødvendigt, da der som lagt op til i »En holdbar fremtid« ikke er plads til den samme vækst i det offentlige forbrug som hidtil.
Det er imidlertid svært og på mange områder ganske umuligt at sætte tal på størrelsen af sådanne effektivitetsgevinster.
Lad mig derfor også understrege, at effektivitetsstigningerne i den offentlige sektor ikke opgøres og ikke kan opgøres i Danmarks Statistiks nationalregnskab.
Det kan være nyttigt med i hvert fald et enkelt eksempel: Hvis vi nu antager, at man gør en opfindelse, så de samme læger kan foretage mange flere og mindre smertefulde operationer, ja, så er der en effektivitetsstigning. Med den gevinst kan vi jo i princippet godt vælge mellem at få udført flere operationer af de samme læger og altså få flere opereret mindre smertefuldt, men vi ville også i stedet for kunne vælge at skære ned på antallet af læger, sådan at man opererede det samme antal mennesker for at skaffe penge til f.eks. skattelettelser.
Her er regeringens valg fuldstændig klart: Vi vil bruge gevinsten inden for den offentlige sektor til en højere kvalitet og til flere ydelser, sådan så den offentlige sektors udvikling så vidt, det overhovedet er muligt, følger med det private forbrug.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-01-31:
»Er det korrekt, at regeringen i sin plan »En holdbar fremtid Danmark 2010« forudsætter effektivitets- og udliciteringsgevinster i den offentlige sektor svarende til 41 mia. kr.?«
Skriftlig begrundelse
Af Berlingske Tidendes forside den 26. januar 2001 fremgår det, at regeringen i sin fremskrivning opererer med en samlet effektivitets- og udliciteringsgevinst på 41 mia. kroner i år 2010.
Dette betegnes som ren »casinoøkonomi« af professor i nationaløkonomi Martin Paldam, idet det er urealistisk at forudsætte udliciteringer og kvalitetsforbedringer af en sådan størrelsesorden, at man kan opnå en gevinst på 41 milliarder kroner.
Pia Gjellerup (S), 2001-01-31:
Hr. Frank Dahlgaard har sin yndlingsforklaring.
Jeg deler ikke den forklaring.
Jeg har svaret tre gange, hvad der er den forklaring, som ligger til grund for regeringens vurdering.
Vi har på dette område en meget forsigtig vurdering, fordi vi ser 10 år frem på et område, vi ikke selv har meget stor mulighed for at påvirke.
Og det synes jeg sådan set indimellem måske godt kunne være noget, man blev rost for, men der er ikke ros, det ved jeg godt, heller ikke i spørgetider. Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-01-31:
Jeg synes ikke, at disse svar er svar, men er udenomssnak.
Er det ikke sådan, at regeringen har låst sig fast på, at det var en katastrofe, at Danmark stemte nej til euroen?
Man har sagt i de rapporter, man lagde frem før folkeafstemningen, at så ville renten ligge mindst ½ pct. højere, end hvis vi stemte ja, og hvis vi stemte ja, så skulle den ifølge regeringen komme ned på kun 0,15 pct., og da vi nu har stemt ja, så må den altså ligge på 0,65 pct., og så er man nødt til at lægge det ind som en forudsætning i regnestykket, for ellers erkender man - tænk, hvis en regering erkendte og blev klogere - at det faktisk ikke gik så galt, da befolkningen stemte ja til kronen og nej til euroen, at det faktisk stort set var ligegyldigt rent økonomisk, og at det går fint i Danmark.
Er dét ikke i virkeligheden forklaringen, og så hænger det ikke sammen, når det kommer til stykket?
Er det ikke også sådan, at der ovre i Finansministeriet blandt de kloge regnedrenge er en hel række embedsmænd og økonomer, som har det rigtig dårligt med det her?
Bliver de brugt eller misbrugt i et politisk spil?
Pia Gjellerup (S), 2001-01-31:
Jeg kan kun gentage, som jeg har svaret nu to gange, at i skønnet er der taget højde for den faldende udlandsgæld og statsgæld, og at det i øvrigt er nogle faktorer, som har udviklet sig fuldstændig i den rigtige retning over de senere år, og at det også er indregnet i det skøn, når vi ser på, hvordan vi vurderer det næste tiårs rentespænd.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-01-31:
Jeg ved ikke, om finansministeren er klar over det, men ministeren snakker faktisk uden om spørgsmålet, for det er en ganske alvorlig anklage, der egentlig ligger i det, nemlig at regnestykket ikke hænger sammen.
Nej, vi kan ikke forudse fremtiden, men det er helt rigtigt, at finansministeren under en række forudsætninger forsøger at gøre det, så vi ved, hvor vi er henne.
Man forudsætter, at der er nogle meget stærke kræfter, der trækker vognen fremad, nemlig en faldende udlandsgæld, der helt forsvinder, en statsgæld, der halveres, og en inflation, der gå nedad, og det er meget stærke kræfter.
Og så siger man alligevel, at vognen kører bagud i stedet for fremad.
Det hænger da ikke sammen!
Dét er spørgsmålet.
Pia Gjellerup (S), 2001-01-31:
Hvis jeg skulle tage det der sidste udråb som vitterligt et spørgsmål, så vil jeg sige, at der i min besvarelse er fremhævet de punkter, hr. Frank Dahlgaard gerne vil have fremhævet.
Der er i skønnet for udviklingen i rentespændet gennemsnitligt over en 10-års-periode taget højde for både den faldende udlandsgæld og den faldende statsgæld.
Jeg må notere, at det også kan være kritisabelt, at man er forsigtig i sine vurderinger og ikke indregner enhver mulig gevinst, fordi vi lige i dette øjeblik, hvor vi ser fremad, står i en situation, hvor tingene peger meget gunstigt i forhold til det, der har betydning for, hvordan rentespændet faktisk udvikler sig.
Derfor vil jeg sige: Ja, man kan blive kritiseret for meget og altså også for at være forsigtig.
Det synes jeg nu er fornuftigt at være, når det er et område, vi ikke har megen indflydelse på, men hvor vi har nogle erfaringer, og hvis vi sammenligner den udvikling, der har været de tidligere tiår, så ligger skønnet betydelig lavere for det kommende tiår, og det gør det, fordi vores udvikling netop på områder som udlandsgæld, statsgæld og inflation forventes at være positiv.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-01-31:
Der var jo i sidste uge en debat mellem det store oppositionsparti, Venstre, og så regeringen om, hvem der ville skære voldsomt ned på den offentlige sektor i form af udliciteringer og markedsøkonomi og den slags, og regeringen var, hjulpet af Finansministeriets folk vist nok, ganske hård omkring den sag.
Så viser det sig, og det er spørgsmålet, om det så er rigtigt, at regeringen selv i sin rapport, der ser 10 år frem, forudsætter, at der iværksættes effektivitets- og udliciteringsgevinster i den offentlige sektor svarende til over 40 mia. kr. i perioden frem til 2010.
Er det rigtigt?
Pia Gjellerup (S), 2001-01-31:
Ja, nogle af de faktorer, som historisk har haft betydning for konjunktursvingene i rentespændet, er, hvor høj kursen på euroen og tidligere D-marken er over for dollaren, det er, hvor højt renteniveauet er i euro-området og tidligere Tyskland, det er, hvor høj den danske vækst er i forhold til euro-området og altså tidligere Tyskland, og endelig er det, hvor høj den danske inflation er i forhold til euro-området, tidligere Tyskland.
Alle disse faktorer har i det sidste år ligget lavt, bortset fra inflationen, som har været nogenlunde som i euro-området, og det trækker alt sammen i retning af et lavere rentespænd, og rentespændet er da også i øjeblikket lige omkring 0,3 procentenheder.
Blandt de enkleste forklaringer er nok, at det er lettere at holde en fast krone over for euroen, når euroen ligger lavt sammenlignet med dollaren.
I 2010-fremskrivningen er det som anført af spørgeren antaget, at den 10-årige obligationsrente i gennemsnit vil ligge 0,65 procentenheder højere end renten i Tyskland i årene frem til 2010.
Det skyldes de nævnte forhold og altså herunder, at eurokursen og renten i euro-området ikke kan forventes at blive liggende lavt og jævnt over en så lang periode.
Over en så lang periode må der forventes udsving i alle de faktorer, som påvirker renten.
Vi kan ikke forudse, hvornår udsvingene finder sted, og derfor viser fremskrivningen beregningsteknisk et jævnt forløb.
Derfor er der i skønnet taget højde for faldende udlandsgæld og statsgæld.
Et rentespænd på i gennemsnit 0,65 procentenheder er klart lavere, end det har været i tidligere årtier.
Forudsætningerne er nærmere uddybet i »En holdbar fremtid Danmark 2010«, og der kan endvidere henvises til kapitel 6 i »Finansredegørelse 2000«.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-01-31:
Regeringen kom her for ikke så længe siden med rapporten om en holdbar fremtid og ser 5-10 år frem i tiden, og deraf fremgår det, at Danmarks udlandsgæld i kraft af overskud på betalingsbalancen og kursændringer er væk om 5 år og bliver til tilgodehavender - dvs. at udlandet skylder Danmark penge - og samtidig, at statens gæld halveres, og at inflationen, som ikke er særlig høj i Danmark, falder yderligere i fremtiden.
Sådanne tre forhold vil i sig selv indikere et markant fald i den danske rente, det viser alle historiske erfaringer, men alligevel opererer regeringen med en stigning
i renten, nemlig fra nu kun at ligge 0,3 pct. over den tyske rente skal den op og ligge 0,65 pct. over.
Hvordan hænger det sammen?
»Er det realistisk af regeringen at forudsætte, at den danske rente stiger til i gennemsnit 0,65 pct. over den tyske rente i perioden 2002-2010, når det tages i betragtning, at Danmarks udlandsgæld i denne periode betales helt tilbage, og at den indenlandske statsgæld samtidig halveres?«
Skriftlig begrundelse
Regeringens økonomiske plan »En holdbar fremtid Danmark 2010« forudsætter, at den danske rente i gennemsnit for perioden 2002-2010 vil ligge 0,65 pct. over den tyske rente.
Da den danske rente i dag kun ligger 0,30 pct. over den tyske, forudsætter regeringen en forøgelse af rentespændet.
Det mener regeringen vil ske samtidig med, at udlandsgælden tilbagebetales og forvandles til tilgodehavender i udlandet - og samtidig med at statens gæld halveres.
Hertil kommer, at regeringen forventer, at inflationen i Danmark formindskes.
En sådan forbedring af dansk økonomi tilsiger i sig selv et markant dansk rentefald.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-01-31:
Ja, vi får måske et mere kvalificeret grundlag af, at regeringen skriver sit eget manuskript for den europæiske dagsorden, og hvordan man ønsker at forholde sig til den, og det er så det, vi andre også skal forholde os til, men det er regeringen, der ønsker at fastholde monopolet på at sætte dagsordenen.
Det er jo ikke et forsvar for de danske forbehold.
Det er jo ikke at sige, at nu står forbeholdene som en realitet, og hvad kan vi så på en god måde få ud af dem?
Næ, det er at få forklaret den danske befolkning på en mere pædagogisk måde, end man har gjort tidligere, hvorfor forbeholdene er elendige for Danmark, og at der skal tages et opgør med dem.
Det er jo stadig væk regeringens linje.
Så må jeg bare sige, når udenrigsministeren siger, at det er svært inden for de her rammer at komme videre med diskussionen, at det godt kan være, det er det, men det, jeg sådan set også bare har bedt om at få bekræftet her i dag, er
Det er det eneste konkrete element, regeringen er kommet med, som et bud på, hvordan man skulle lave brobygning, og det var det, som statsministeren ellers havde med i det første afsnit af sin åbningstale tilbage i oktober: at brobygningsarbejdet nu var vigtigt.
Jeg må sige: Det er meget dårligt løftet det løfte, der kom fra statsministerens side på det tidspunkt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Mogens Lykketoft (S), 2001-01-31:
Hvis hr. Thulesen Dahl nogen sinde vil blive berømt, så er det for at forvanske, hvad andre mennesker prøver at sige.
Det tror jeg også hr. Thulesen Dahl vil blive berømt for.
Det er ikke noget særlig tiltalende at blive berømt for.
Vi får rig lejlighed til i regulære udenrigspolitiske, europapolitiske debatter at diskutere: Hvad er Danmarks muligheder i det europabillede, der udvikler sig?
Det vil hvidbogen være et godt grundlag for.
Det skal jeg i hvert fald gøre mig umage for.
Jeg skal som eksempel på en problemstilling, der blev strejfet af spørgeren, sige, at der vil naturnødvendigt i hvidbogen skulle komme en diskussion af, hvordan man klarere kan dele kompetencerne mellem EU og nationerne.
Det er jo et tema, der er sat på dagsordenen for næste regeringskonference, det er et tema, der er sat på dagsordenen i den hjemlige danske debat, og den debat kan man jo konkludere både i retning af, at nogle beføjelser i højere grad skal flyttes tilbage til nationalstaterne, og at nogle skal flyttes over til EU. Vi får alle disse muligheder i debatten, og vi får
forhåbentlig - det er hensigten med hvidbogen - et mere kvalificeret grundlag at føre den debat på.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-31:
Jamen så vil jeg spørge lidt mere præcis til det: Kunne man forestille sig, at regeringens hvidbog f.eks. vil nå frem til den konklusion, hvad der jo vitterlig ville være helt objektivt korrekt, at det havde vist sig at være en fordel for Danmark at stå uden for den fælles mønt?
Det er der jo mange der udmærket godt kan se.
Regeringen har hidtil ikke kunnet se det, men ministeren sagde, der kunne være positive overraskelser på vej i hvidbogen, og én af dem kunne jo være, at regeringen valgte at tilslutte sig den holdning, der blev givet udtryk for af et flertal af befolkningen.
Det kunne også være, at man sagde, at når nu der sker sådan en vældig atomoprustning i Frankrig, så var det en god idé, at vi blev uden for det militære samarbejde i EU.
Der er mange muligheder for positive overraskelser, men jeg synes da, det kunne være spændende, hvis udenrigsministeren allerede nu kunne løfte sløret for, hvor den overraskelse vil komme.