Ole Stavad (S), 2000-03-17:
Venstre, Det Konservative Folkeparti, Centrum-Demokraterne, Dansk Folkeparti og Frihed 2000 har stillet forslag om at pålægge regeringen at fremsætte et lovforslag om ændringer af afgiften på pesticider, således at afgiften fremover rammer bekæmpelsesmidlerne med den største miljøbelastning.
Jeg vil i det følgende begrunde, hvorfor det er en dårlig idé at vedtage dette forslag på nuværende tidspunkt. Det overordnede formål med den nuværende afgift er at reducere pesticidforbruget og dermed mindske belastningen af miljøet.
Øgede priser på pesticider vil øge brugernes interesse for at udnytte de mange muligheder, der er for uden omkostninger at reducere forbruget.
Og der vil jeg godt henvise til Bichel-udvalgets konklusioner.
I forbindelse med udarbejdelse af den gældende afgift på pesticider var forskellige afgiftsgrundlag overvejet, herunder en afgift efter midlernes miljøbelastning.
De forskellige pesticider har imidlertid hver især en række forskellige egenskaber, som det ikke på videnskabeligt grundlag er muligt at sammenveje til ét enkelt mål for den miljømæssige belastning.
F.eks. kan et pesticid være meget giftigt for fisk, men til gengæld spredes det ikke særlig hurtigt i miljøet, mens et andet pesticid kan have
en vis giftighed for fugle og samtidig spredes hurtigt i miljøet.
Pesticidernes effekter på miljøet afhænger desuden af den konkrete situation, hvor de anvendes.
Det er således allerede blevet undersøgt ved udformningen af pesticidafgiften, hvorvidt det er muligt at opstille belastningsindeks for pesticiderne.
Senest har Bichel-udvalget fundet, at det ikke umiddelbart er muligt at rangordne pesticiderne.
Udvalget anbefaler, at muligheden for etablering af et indeks til vurdering af miljø- og sundhedsbelastningen skal afvente internationale aktiviteter, der er igangsat i såvel EU som OECD.
Bichel-udvalget anbefaler endvidere, at muligheden for at ændre pesticidafgiften fra en værdiafgift til en afgift på behandlingshyppigheden undersøges for pesticider til anvendelse i landbruget, da behandlingshyppigheden betragtes som værende den bedste indikator for miljøpåvirkningen.
Muligheden for at indføre en afgift på behandlingshyppigheden blev undersøgt forud for indførelsen af den nuværende værdiafgift.
Det blev yderligere undersøgt i foråret 1998 i forbindelse med forhøjelsen af værdiafgiften, om behandlingshyppigheden kunne anvendes som afgiftsgrundlag.
Konklusionen blev, at en værdiafgift blev anset for mest anbefalelsesværdig.
I forlængelse af Bichel-udvalgets anbefaling er der nedsat en arbejdsgruppe under Skatteministeriet med deltagelse fra bl.a. Miljø- og Energiministeriet, Fødevareministeriet, Dansk Planteværn og Landsbrugsraadet.
Arbejdsgruppen har endnu ikke afsluttet sit arbejde.
Jeg vil støtte en omlægning af afgiften på pesticider, hvis den kan gennemføres i praksis.
Det er netop den opgave, som arbejdsgruppen er ved at undersøge.
Arbejdsgruppen undersøger også, om der eventuelt kan foretages en anden omlægning af afgiftsgrundlaget, som ikke følger behandlingshyppigheden, men hvor effekten af afgiften er stort set den samme som ved en afgift på behandlingshyppigheden.
Anvendelsen af behandlingshyppigheden som afgiftsgrundlag kan volde problemer for enkelte produkter.
Behandlingshyppigheden er nemlig et statistisk mål for det gennemsnitlige antal standarddoseringer, der anvendes på landsbrugsarealet.
En afgift på behandlingshyppigheden er derfor en afgift på standarddoseringen.
Eksempelvis kan der være variation i standarddoseringen i forskellige afgrøder eller i samme afgrøde.
I nogle tilfælde kan der ikke fastsættes standarddoseringer, f.eks. for frugttræer og potteplanter.
Endelig ville der være et problem med afgiftsberegningen for nye produkter.
Standarddoseringen eller behandlingshyppigheden er derfor ikke umiddelbart noget entydigt afgiftsgrundlag.
Hvis arbejdsgruppen finder en operationel model for omlægning af afgiften efter behandlingshyppigheden, vil det imødekomme forslagsstillernes ønske om, at afgiften skal ramme midler med den største miljøbelastning, jf. Bichel-udvalgets tilkendegivelse af, at behandlingshyppigheden anses for at være den bedste indikator for miljøbelastningen.
Jeg ønsker derfor på regeringens vegne at afvente oplægget fra arbejdsgruppen, inden der eventuelt fremsættes et forslag til ændring af loven.
Jeg vil for god ordens skyld minde om, at provenuet for pesticidafgiften føres tilbage til landbruget, bl.a. ved nedsættelse af ejendomsskatten til promilleafgiftsfondene, ved forskellige støtteordninger til økologisk landbrug og til sikring af et bedre vandmiljø.
Provenuet overføres i dag til Fødevareministeriet.
Pengene ender således ikke i den store pengekasse.
Regeringens interesse i denne sag er således alene at skabe en høj miljøeffekt og rimelige administrative og fordelingsmæssige effekter ved anvendelse af afgiften på pesticiderne.
Lad mig til slut anføre, at der i begrundelsen for forslaget fremføres, at midlet Perimor, der skåner mariehøns, pålægges en højere afgift end de bredspektrede midler.
Med baggrund i dette eksempel giver forslagsstillerne udtryk for, at den nuværende afgift er mere til skade end gavn for miljøet, idet brugerne animeres til at benytte mere bredspektrede midler frem for Perimor.
Jeg vil oversende en mere teknisk forklaring til udvalget.
Det er imidlertid min opfattelse, at forslagsstillerne selv på den måde synliggør de problemer, der er med at rangordne pesticider, herunder den risiko, der er forbundet med ikke at bearbejde problemstillingen tilstrækkeligt, før der træffes beslutninger, som ville have vidtgående betydning bl.a. for miljøet og landmændenes økonomi.
Derfor endnu en gang: Lad os afvente arbejdsgruppens resultater, før vi beslutter os for at ændre den nuværende lov om afgift på pesticider.