runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Pedersen (V), 2002-11-27:
Jamen det kan ikke siges mere præcist, end jeg gjorde: jeg kan ikke afvise det, men det afhænger af de forhandlinger, vi skal have med kommuner og amter næste år.
Det er et spørgsmål om, hvor stor en del af væksten i givet fald skal falde på det primærkommunale område, hvor stor en del af væksten skal falde på det amtslige område, og hvor stor en del af væksten staten i givet fald skal forbeholde sine egne områder.
Det er også derfor, jeg nævnte, at vi i forståelse med kommunerne denne gang valgte at holde fleksjobbene ude, selv om der har været tale om en stigning fra godt 300 mio. kr. til godt 600 mio. kr.
Denne stigning på 300 mio. kr. i det primærkommunale område har vi ikke regnet med, når vi siger
500 mio. kr., for tager vi dem med, er det jo 800 mio. kr., altså præcis den realvækst, der var plads til ud fra det budgetgrundlag, kommunerne har haft for i år
Det er op til en forhandling, hvordan vi fordeler væksten, men jeg sagde også »alt andet lige«.
Hvis man ser bort fra alt andet og glemmer alt om konjunkturforløbene ude i den store verden og deres virkninger i Danmark, betyder det selvfølgelig, at hvis man er mere tilbageholdende et år, end det har været forudset, hvis man taler om et gennemsnit frem mod 2010, er der lidt mere rum, end der ellers ville have været, og omvendt: hvis man bruger lidt mere end forudsat, er der ud fra en gennemsnitsbetragtning lidt mindre rum, end der ellers ville have været.
Men vi forholder os næste år til de faktiske drøftelser
med KL og Amtsrådsforeningen, så jeg kan ikke komme det nærmere
Der er ikke nogen garanti for, at rammen bliver større for primærkommunerne.
Det afhænger af, hvordan det samlede konjunkturbillede ser ud, hvad der er plads til, og hvordan væksten fordeles mellem amter, kommuner og stat.
Der spørges til væksten i kommunerne i 2004 og fremover, baseret på den aftale, der er indgået for 2003, hvor jeg understreger, at der er indgået en aftale med Kommunernes Landsforening om et skattestop.
Inden for det skattestop var der beregnet plads til en vækst på 0,7 pct. Det er rigtigt, som spørgeren også fremhæver, at de tal, der foreligger nu, viser, at væksten er 0,4 pct. og ikke 0,7 pct.
Jeg skal lige gøre opmærksom på, at sammenligner vi med året før, er en del af forklaringen, at man har holdt fleksjob ude, og det giver en forskel på ca. 300 mio. kr. Hvis vi tager dem ind, er der faktisk brugt de 800 mio. kr., som egentlig var forudsat, men i aftalen med KL er vi enige om, at der skal regnes med de 500 mio. kr. Så spørges der, om det så betyder, at der i givet fald er plads til en mervækst i de efterfølgende år.
Der er to ting at sige til det.
Alt andet lige vil det selvfølgelig være sådan, at hvis man er mere tilbageholdende end forventet i et år, giver det plads til lidt mere aktivitet i de efterfølgende år; det er trenden, vi styrer efter.
Spørgeren har altså for så vidt ret i, at hvis formodningen er, at der alt andet lige kan være mere plads efterfølgende, kan man ikke afvise det.
Ole Stavad (S), 2002-11-27:
»Vil ministeren oplyse, om den økonomiske vækst for den primærkommunale økonomi i 2004 vil blive udvidet til 1,3 pct., under hensyntagen til at Kommunernes Landsforening har opgjort en historisk lav vækst for 2003 til kun at udgøre 0,4 pct., hvilket er 0,3 pct. under regeringens egen målsætning og den plan for 2010, som regeringen bruger som økonomisk rettesnor?« Skriftlig begrundelse
Da kommunerne i 2002 vil overskride vækstrammen med 0,3 pct., pålagde regeringen kommunerne at modregne overskridelsen i budgetterne for 2003, som derfor kun blev fastsat til 0,7 pct. Skal der være sammenhæng i regeringens argumentation over for kommunerne, må konsekvensen af de meget stramme budgetter for 2003 indebære en udvidelse af budgetrammen for 2004, som regeringen sikrer kommunerne økonomi til at finansiere.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Jeg har ikke stået her og hævdet, at Institut for Miljøvurdering er ufejlbarligt, eller at jeg altid er enig i, hvad der kommer fra Institut for Miljøvurdering, men jeg mener, der i den danske miljødebat er et tiltrængt behov for at få sat fokus på, hvorledes vi får udnyttet miljømidlerne mest effektivt til gavn for miljøet.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-27:
Jeg takker for statsministerens klare svar: uanset at
Miljøstyrelsen, som jo hører under regeringen - hvis jeg må være så venlig at minde statsministeren om det - påpeger klare fejl i Institut for Miljøvurderings rapporter,
er det ikke noget, der generer statsministerens nattesøvn.
Det synes jeg var et klart svar, og det er da dejligt at få bekræftet, at i denne sag er regeringen fuldstændig upåvirkelig af faglige røster og fakta, men kører alene efter sin ideologiske overbevisning.
Derfor må konklusionen på debatten her også være, at det er statsministeren, der selv har grebet direkte ind og sørget for, at der blev bevilget flere penge til Institut for Miljøvurdering.
Da det ikke er tilbagevist på nogen mulig måde, selv om statsministeren har haft chancen, synes jeg, det står lysende klart efter den debat, vi har haft her i dag.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Nu er det jo ikke sådan, at regeringens opfattelse af instituttet bliver påvirket af, at der er nogle, der er uenige i det, der kommer fra instituttet - overhovedet ikke.
Vi mener, det er relevant, at der kommer nogle bud på, hvordan vi får mest muligt miljø for pengene.
Jeg har en klar forventning om, at fru Pernille Blach Hansen, som jo står for en ren betonlinje, når vi snakker miljø, konstant vil være uenig i det, der kommer fra Institut for Miljøvurdering.
Men det vil sådan set kun stimulere min opfattelse af, at vi er på rette spor, og det understreger kun over for mig, at det er rigtigt klart politisk at prioritere, at det institut kan gøre en grundig indsats for at sikre, at vi får mest muligt miljø for pengene.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-27:
Jeg synes, det er dybt betænkeligt, at der den 31. oktober kom to meget graverende informationer frem om Institut for Miljøvurdering.
Først sender miljøministerens departementschef et brev, hvori der bl.a. står: »Jeg har drøftet sagen med ministeren, og vi er enige om, at det er på høje tid, at arbejdsprogrammet bringes på plads.«
Det er da et meget, meget kraftigt vink med en vognstang om, at der ikke har været orden i instituttets sager.
Jo, på baggrund af disse to kritiske røster beslutter regeringen 4 dage efter at tilføre instituttet en forøgelse på 50 pct. af dets bevilling!
Jeg synes, statsministeren skylder os et svar med den faglige begrundelse for, at man vælger at tilføre Institut for Miljøvurdering flere penge, og det er faktisk det, der er spurgt om i spørgsmålet her.
Det er ikke noget politisk om, at regeringen har et ønske om dette og hint, det er sagligt og fagligt.
Hvad er det konkrete grundlag for, at der nu skal gives flere penge til et institut, som kun bliver kritiseret af regeringen?
Ole Stavad (S), 2002-11-27:
Finansministeren har meget svært ved at udtale sig klart, og det undrer mig.
Hvis vi kigger tilbage på forløbet siden regeringsskiftet for omkring 1 år siden og hen over de første måneder, altså lang tid før forhandlingerne med KL om 2003-budgettet startede, meldte ministeren i øvrigt sammen med den daværende KL-formand klart ud i et brev til kommunerne, at det, man havde overskredet budgetterne for 2002 med, skulle man reducere budgetterne med for at gennemføre besparelser. Da det viste sig, at man ikke nåede hele vejen, meddelte ministeren, at det, man ikke nåede, nemlig de 0,3 pct., blev modregnet, så den ramme, der var til rådighed for forhandlingerne for 2003, ikke var 1 pct., men 0,7 pct. Dengang skulle finansministeren ikke afvente forhandlinger, og nu går det den anden vej, og så må finansministeren vel også kunne give en tilsvarende melding.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Det forekommer mig, at vi kører meget i ring lige nu, for spørgsmålene dækker jo i virkeligheden stadig bare over, at oppositionen ikke bryder sig om lederen af instituttet, og at oppositionen ikke bryder sig om de rapporter, de læser.
Det er dét, det handler om.
Regeringen synes, det er relevant at have et institut, som foretager en systematisk vurdering af, hvordan vi får mest muligt miljø for pengene.
Jeg forlanger ikke, at man skal være enig i alle de rapporter, der kommer.
Jeg forbeholder mig også retten til en gang imellem at være uenig, men jeg synes, det er sundt for den danske miljødebat, at der kommer nogle bud på, hvor vi med størst mulig effekt kan bruge pengene til miljøformål.
Jeg må klart afvise fru Pernille Blach Hansens påstand om, at instituttet ikke skulle have orden i sine ting.
Det foreligger der i hvert fald ikke noget om over for mig, men det må fru Pernille Blach Hansen tale med miljøministeren om.
Så kan jeg kun sige til hr. Keld Albrechtsen, at når regeringen fremlægger forslag under en finanslovforhandling, vil det jo typisk være finansministeren, der gør det, og det gør finansministeren selvfølgelig på den samlede regerings vegne.
Sådan er det.
Jørn Jespersen (SF), 2002-11-27:
Der er en ting, statsministeren har misforstået.
Vi er absolut tilhængere af at få mest muligt miljø for pengene, helt bestemt.
Men vores påstand er bare, at det får man ikke ved at ansætte en person, der ikke har de faglige, videnskabelige kvalifikationer, i et institut, der skal vurdere, hvordan man får det.
Det er dét, der er problemet.
Med hensyn til partikelfiltrene
har vi selv for længe siden foreslået, at man påmonterede de partikelfiltre, for det kunne vi godt regne ud var en god idé, længe før Lomborg kiggede på spørgsmålet.
Vi har fremsat forslag om det, men dem har bl.a. Venstre og regeringen stemt ned.
Vi synes ikke, vores sag bliver særlig styrket af, at Lomborg nu har beregnet noget, for ham har vi ikke megen tillid til på grund af alle de fejl, han har lavet.
Men hvis statsministeren har så megen tillid til ham, betyder det så, at regeringen nu vil støtte vores forslag om at montere partikelfiltre på bilerne?
Det ville da være interessant.
Så er der endelig spørgsmålet om arbejdsplanen.
Jeg vil gentage, at det er synd for miljøministeren, for nu skal vi spørge ham, hvorfor instituttet får flere penge, selv om det ikke engang kan lave sine arbejdsplaner og fortælle, hvad det er, det beskæftiger sig med.
Men det kan miljøministeren ikke svare på, for han har ikke være en del af beslutningsprocessen, så kunne vi ikke få den ansvarlige til at melde sig, så vi kunne stille spørgsmålene de rigtige steder og få nogle svar på, hvorfor der er bevilget penge til instituttet?
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-27:
Det er jo interessant at høre statsministeren tale om mest miljø for pengene, uden at han på noget tidspunkt har gjort sig umage for at forklare Folketinget, hvori den saglige begrundelse ligger for at tilføre instituttet 20 mio. kr. ekstra.
Jeg må forstå statsministerens besvarelse sådan, at da pengene blev givet til instituttet, vidste statsministeren ikke, at arbejdsprogrammet ikke var på plads.
Det synes jeg da er dybt betænkeligt, og jeg må igen konkludere, at den ene hånd i regeringen ikke har vidst, hvad den anden gjorde.
Miljøministeriet har tilsyneladende ikke vidst, at statsministeren ville give flere penge til instituttet.
Det tyder jo på, at vi har en regering, der vil have mindst muligt miljø for pengene, og det synes jeg da bare man skal vedkende sig.
Jeg vil gerne spørge: Synes statsministeren ikke, det er betænkeligt, at man vælger at give penge til et institut, der punkt 1: Ikke har orden i sine ting, og ikke har leveret det arbejdsprogram, det skulle?
Er det virkelig udtryk for den resultatsstyring, som statsministeren ønsker i sit regeringsprogram?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Ja, nu afslører hr. Jørn Jespersen jo med sit spørgsmål, hvad det er, det hele dybest set drejer sig om.
Det drejer sig om, at oppositionen ikke kan lide Institut for Miljøvurdering, oppositionen kan ikke lide det, der kommer fra Institut for Miljøvurdering, og derfor er oppositionen imod, at der gives en ekstra bevilling til instituttet.
Det er da en ærlig sag.
Men så skal man da lade være med den mistænkeliggørelse, som lå bag fru Pernille Blach Hansens spørgsmål.
Hr. Jørn Jespersen og hr. Keld Albrechtsen holder sig dog i det mindste til substansen, og al respekt for det, medens fru Pernille Blach Hansens indlæg mere er fnidder og smålig mistænkeliggørelse, som om der skulle være noget lusk i, at en regering politisk prioriterer et bestemt område.
Derfor må jeg sige til fru Pernille Blach Hansen, at angående forholdet mellem instituttet og Miljøministeriet og arbejdsplan osv. må fru Pernille Blach Hansen stille spørgsmål til miljøministeren.
Det har jeg ikke indsigt i til at kunne svare på.
Så kan jeg kun sige til både hr. Keld Albrechtsen og hr.
Jørn Jespersen, at det kan godt være, at hr. Keld Albrechtsen og hr. Jørn Jespersen ikke bryder sig om de rapporter, der
kommer fra instituttet
Men så er jeg sådan set spændt på at høre, hvad hr. Keld Albrechtsen og hr. Jørn Jespersen mener om den rapport, der nu er kommet om de samfundsøkonomisk fordelagtige partikelfiltre; det kan være, de to spørgere er enige med den rapport.
Jeg tager sådan set ikke her og nu stilling til, om jeg er enig i de rapporter, der kommer fra Institut fra Miljøvurdering, eller jeg er ikke enig i dem.
Jeg synes bare, det er relevant, at der er en offentlig debat om, hvor vi skal sætte ind for at få mest muligt miljø for pengene, og det er forbløffende for mig, at oppositionen ikke er enig i, at man systematisk bør sikre, at vi bruger pengene dér, hvor vi mest får miljø for dem.
Jørn Jespersen (SF), 2002-11-27:
Jeg synes, det er synd for miljøministeren.
Jeg synes simpelt hen ikke, miljøministeren bliver behandlet ordentligt.
Han foreslår ikke, at der skal ekstrabevillinger på finansloven til Lomborg-instituttet.
Han ved, få dage før finansloven bliver færdiggjort, overhovedet ikke, at der er planer om at give flere penge.
Men så får han bare en lodret ordre et eller andet sted fra om, at han skal have flere penge.
Én ting er, at man har skåret miljøministeren ned til sokkeholderne, men man kunne da godt behandle ham lidt ordentligt.
Det gør man ikke.
Jeg vil så spørge: Når nu det er sådan, at der kommer masser af fejlagtige rapporter fra det her institut, hvor Miljøministeriet samme dag, som rapporterne bliver offentliggjort, må ud med pressemeddelelser, der korrigerer og retter alle misforståelserne og fejltagelserne, og må holde møde med instituttet for at belære dem om, hvordan tingene hænger sammen, var det så ikke en bedre idé at give flere penge til Miljøministeriet og til Miljøstyrelsen, så de har ressourcer til at rette fejlene fra Lomborg-instituttet?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-27:
Jeg har stadig væk ikke forstået, hvorfor statsministeren ikke vil redegøre for sin egen rolle i den her sag.
Jeg vil så godt gentage det spørgsmål, jeg også stillede til statsministeren, om han er opmærksom på, og om regeringen, da man indgik den her aftale om de 20 mio. kr., var opmærksom på, at Lomborg-instituttet lige på det tidspunkt, som jeg husker det - men det var det, jeg bad statsministeren om at oplyse - var fremkommet med en rapport om dåseemballage, som har vist sig at være smækfyldt med fejl, og som simpelt hen ikke kan betegnes som en miljøanalyse. F.eks. har det vist sig, at man troede i Lomborg-instituttet, at dåser kan brænde.
Det kan de naturligvis ikke, men det havde man lagt til grund for analysen, som altså er smækfyldt med fejl, som miljøeksperter aldrig ville drømme om at kunne begå.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-27:
Vil statsministeren så ikke konkret gå ind i det, jeg nævnte her i mit opfølgende spørgsmål, nemlig: Er det ikke lidt mærkeligt, at man fra Miljøministeriets departementschef sender et relativt kritisk brev til instituttet, og fire dage efter kommer der ekstra penge?
Hvordan kan man som ansvarlig regering beslutte at bevilge ekstra penge til et institut, der ikke engang har fået lavet et arbejdsprogram, som ellers var aftalt?
Det er et meget kritisk brev, der her ligger.
Derfor vil jeg da gerne spørge statsministeren, om det har været ud fra en faglig vurdering af det, instituttet har afleveret, om der efter statsministerens opfattelse ligger
nogen som helst dokumentation og en faglig vurdering af instituttets hidtidige arbejde som baggrund for, at man her vælger at bevilge flere penge, eller at det alene er et udtryk for, at statsministeren eller andre i regeringen har ønsket at tilføre nogle penge til et institut, der slet ikke endnu har leveret det, det er blevet bedt om.
Kristian Jensen (V), 2002-11-27:
Nu er det lige pludselig hele aftalesystemet, der er brudt sammen.
Det er utroligt, hvad hr. Ole Stavad kan få sig selv til at sige.
Jeg er ganske sikker på, at regeringen sagtens vil kunne indgå aftaler med både Kommunernes Landsforening, Amtsrådsforeningen, Københavns Kommune og Frederiksberg Kommune igen.
Der er ingen tvivl om, at når man læser den tekst igennem, der er aftalen mellem regeringen og Amtsrådsforeningen, så er passussen om, hvorvidt regeringen vil søge tilslutning til at neutralisere virkningerne af skattestoppet, en del af aftalen.
Det står meget, meget tydeligt på den anden side af Amtsrådsforeningens aftaletekst i det her oplæg.
Men jeg er godt klar over, at da hr. Ole Stavads parti var i regeringen, og da hr. Ole Stavad var en del af regeringen, blæste man jo på, at aftalerne blev brudt.
Man blæste på, at kommuner og amter ikke kunne overholde aftalen om at holde skatterne i ro, man blæste på, at væksten i den offentlige sektor blev langt højere end det, der var forudsat.
Man var ligeglad med overholdelse af aftaler, man skulle bare have noget ned på papir, som man så kunne gå ud og vifte med bagefter.
Der er denne her regering af en helt anden kaliber, og det er jeg på Venstres vegne meget glad for, nemlig af den kaliber, at aftaler, der bliver indgået, skal overholdes, at de aftaler, der bliver indgået, også skal efterleves.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Jeg tror ikke, jeg kan føje meget til, hvad jeg allerede har sagt, nemlig at regeringen rent politisk ønsker at give arbejdet med en miljøvurdering, som kan sikre, at vi sætter ind med en miljøindsats dér, hvor vi får mest muligt miljø for pengene, høj prioritet.
Jeg har ikke nogen viden om, hvorledes instituttet så præcist vil anvende den ekstrabevilling.
Men det er selvfølgelig klart, at en sådan ekstrabevilling giver mulighed for, at instituttet kan iværksætte aktiviteter, der ellers ikke ville blive iværksat.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-27:
Statsministeren har jo ikke været i stand til at tilbagevise den mistanke, vi har om, at beslutningen i realiteten er truffet i Statsministeriet og eventuelt sammen med Finansministeriet, men uden om Miljøministeriet.
Det har statsministeren ikke kunnet tilbagevise.
Statsministeren har simpelt hen ikke villet svare på, hvilken rolle han selv har haft i sagen.
Men hvis det er sådan - og det må vi jo antage - at det er statsministeren, der reelt har truffet beslutningen, er det da bemærkelsesværdigt, hvis statsministeren overhovedet ikke har noget kendskab til, hvilken kvalitet eller mangel på kvalitet arbejdet på instituttet er behæftet med. Det kan ikke være rigtigt, at statsministeren ikke er klar over, at den rapport, som kom om dåserne, er behæftet med stribevis af fejl.
Det er jo det konkrete, som vi kender, og jeg vil sige til statsministeren, at det er ikke afgørende for os, om der kommer en rapport, hvis konklusioner vi er politisk enige i.
Det afgørende er, at vi har set, at instituttet ikke lever op til de krav, man må stille til et institut, der skal beskæftige sig med miljøvurdering.
Thomas Adelskov (S), 2002-11-27:
Jeg vil godt sige til ministeren, at der jo, synes jeg, kommer ét rigtigt svar her, nemlig at sagen og klagen skal behandles ordentligt.
Det er jeg meget enig i.
Spørgsmålet her handler om habilitet, og jeg forstår på ministeren, at nu mener ministeren, at man heller ikke på mødet har drøftet, at der måske kunne ske en sænkning af 0,4 pct.-skattestigningen til kun 0,2 pct.
Men det svarer ministeren sådan set også på, for intervieweren fra TV 2/Øst,
et ganske udmærket program, som er inden for bl.a. mit dækningsområde, hvorfor jeg har haft lejlighed til at se programmet flere gange, spørger jo også ministeren om den situation lige umiddelbart efter, at ministeren er blevet spurgt om, hvad dispensationen havde af rækkevidde.
Det, der er galt her, er jo, at medlemmerne af Vestsjællands Amtsråd jo kun har den mundtlige fortolkning, som indenrigsministeren kommer med i TV 2/Øst, at lægge til grund.
Så siger ministeren: Læs det, der er sendt ud.
Det vil jeg holde mig til fremover.
Hør ikke på ministeren, læs det, der er sendt ud.
Thor Pedersen (V), 2002-11-27:
Kommuneaftalerne er et resultat af forhandlinger.
Det er tilfældet for 2003, og det vil det også være for 2004.
Når man sidder omkring bordet, ser man på, hvad mulighederne er, hvad der er plads til af vækst, og hvordan virkeligheden er.
Sådan vil det også være for 2004, og det er derfor, jeg siger, at der er ikke noget, man kan afvise på forhånd.
Jeg har sagt, at alt andet lige vil det jo være sådan, at hvis man ikke lader sig påvirke af omverdenen, men siger at alt er uændret, vil det være sådan, at hvis der er lidt større tilbageholdenhed et år, så er der plads til lidt mere næste år.
Sådan vil det være.
Jamen aftalen dækker alle kommuner under ét, og derfor er det en makroøkonomisk betragtning, når man gør alle indtægterne op ved uændret skat, altså ved effekten af skattestoppet, og holder dem op over for de mulige udgifter.
Der er fuld finansiering af aftalegrundlaget inden for skattestoppet, men det er jo ingen hemmelighed, at der er forskel mellem den enkelte kommunes mulighed i ét område og en anden kommunes i et andet område i en anden del af landet.
Sådan er det, og den bevægelighed har vi hele tiden sagt skal være til stede.
Nogle kommuner vil have mulighed for at øge, andre for at holde lidt igen, alt efter forskellige forudsætninger.
Det ligger jo i selve aftalemodellen, at man ser bruttotallene under ét og ikke måler de enkelte kommuner, og derfor er der stor variation i det, de enkelte kommuner har mulighed for.
Aftalegrundlaget er lavet sådan, fordi man lige præcis ikke ønsker - hvad der i øvrigt ville være meget vanskeligt - at staten indgår en aftale med den enkelte kommune.
Den frihedsgrad har man inden for skattestoppet, sådan har det været tænkt, og sådan er forhandlingerne foregået.
Må jeg så sige en ting om væksten.
Problemet er for så vidt ikke, om det er 0,4, 0,5 eller 0,6 pct., problemet vil tegne sig op over årene, hvis der til stadighed er en vækst, der er større end forudsat.
Det problem, vi stod med, var en tradition fra den tidligere regering, hvor det var sådan, at uanset hvad der var aftalt, accepterede man en større vækst end den, man selv kunne se i sine egne fremskrivninger der egentlig var plads til, nemlig den ene procent.
Derfor er det klart, at vi var opmærksomme på, at den tilbøjelighed til, at man indgår en aftale og bagefter ikke overholder den, skulle vi væk fra.
Det var hele grundlaget for at sige: O.k., nu sætter vi en anden dagsorden.
Nu laver vi en aftale, og den er baseret på, at man overholder den og ikke indgår den vel vidende, at man sikkert ikke behøver at overholde den helt, fordi det nok ikke gør så meget.
Sandheden er, at vi har taget de rammer, der er for dansk økonomisk vækst, mere alvorligt end den tidligere regering, på trods af at det er den tidligere regerings egne planer om Danmark frem mod år 2010, vi overtog og accepterede.
Vi tager det lidt mere alvorligt, det har KL også gjort, og det skal de have ros for.
De har levet op til aftalen, og det synes jeg er flot.