runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-11:
Jo, men grunden til, at vi spørger miljøministeren om affaldsområdet, er jo, at vi i dag har en forespørgsel om det område.
Derfor er det jo ikke helt irrelevant, hvor mange ressourcer og hvilke aktiviteter, som kommer til at finde sted på området.
Det kan vi altså ikke få noget at vide om.
Jeg kan også konstatere, at miljøministeren ikke kommer sin partifælle, hr. Eyvind Vesselbo, til hjælp.
Han har nemlig under debatten sagt, at der ikke sker nedskæringer på affaldsområdet.
Men det kan ministeren altså ikke bekræfte, og derfor må vi andre så bare konkludere, at den vedtagelse, der er lagt op til her, ikke er det papir værd, den er skrevet på, for alt tyder på, at der sker massive nedskæringer af aktiviteterne på området: informationsaktiviteter, rådgivningsaktiviteter, branchevejledninger, de tilhørende kemikalieområder og sådan noget bliver alt sammen skåret ned.
Det er det, der er realiteten med den nuværende regerings politik.
Det er konklusionen på forespørgslen. Bare ét sidste spørgsmål, når nu ministeren ikke vil oplyse om, hvor besparelserne rammer:
Vil miljøministeren give tilsagn om, at han, når den endelige prioritering er foretaget, og der foreligger færdige arbejdsprogrammer, så vil orientere Folketingets Miljøudvalg om, hvor mange stillinger og hvilke aktiviteter, der er skåret væk eller reduceret, sådan at det på dét tidspunkt i hvert fald foreligger fuldt opklaret?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-03-11:
Jeg vil kun sige, hvad jeg jo har sagt et par gange: Hr. Jørn Jespersen er en utålmodig sjæl.
Og jeg vil sige: Jeg lader mig ikke trække rundt i manegen i dag, fordi hr. Jørn Jespersen og hr. Keld Albrechtsen synes, at det kunne de godt tænke sig at få at vide nu.
Sådan er det nu engang.
Jeg vil have, at det sker på en ordentlig måde, og at det er gennemarbejdet, og at man har fået tid til det, og at man kender tallene, så man ved, hvilken vej det skal gå, uden at man med det samme skal begynde at give nogle bud på det her.
Det forslag til vedtagelse, der ligger, står vi selvfølgelig inde for, det stemmer vi for.
Af det kan man udlede nøjagtig, at de ting, der står deri, også er dem, vi agter at leve op til. Så vil jeg bare sige, at hr. Jørn Jespersen jo selvfølgelig godt ved, at er der noget, Miljøministeriet også er meget kendt for, er det jo, at vi selvfølgelig er der, så hurtigt vi overhovedet kan, hvis Miljø- og Planlægningsudvalget spørger om, hvorvidt det kan få en redegørelse både for, hvor mange folk der er blevet afskediget - det har vi i øvrigt været inde på én gang - og også for arbejdsopgaver osv.
Så hvis Miljø- og Planlægningsudvalget stiller det spørgsmål, er vi der selvfølgelig.
Og det er ikke noget, der er sket med den nye miljøminister, for det er sådan set noget, Miljøministeriet skal roses for, at det altid har gjort, også dengang jeg kan huske, at jeg var i opposition.
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-11:
Hr. Ole M. Nielsen siger, at han har tillid til regeringen, og at han tror på, at man ved at vedtage noget i Folketinget kan styre indsatsen i ministeriet.
Er det sikret, eller kan man godt have den situation, at et flertal mod vores stemmer vedtager forslaget, og at ministeren derefter bestemmer, at informationsaktiviteter, rådgivningsindsats, renere teknologi, branchevejledning og alt det reduceres eller skæres væk?
Kan den situation forekomme?
Det har jo stor betydning for at kunne vurdere, hvad forslaget til vedtagelse egentlig betyder.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-03-11:
Derfor vil jeg godt præcisere, hvad jeg mener problemet er.
Jeg mener nemlig, at der er stor forskel på en udlicitering og en privatisering.
Hvis du snakker udlicitering, så har du en offentlig styring af området.
Du overlader ikke det hele til private virksomheder.
Det er min opfattelse at decentralisering bliver trådt lidt under fode, hvis man tvinger kommunerne til også at udlicitere - det synes jeg er skidt - men hvis man tvinger kommunerne til at privatisere, synes jeg, det er endnu værre, for så betyder det, at der overhovedet ikke er offentlig kontrol, tilsyn eller nogen som helst styring på affaldsområdet.
Det har vi prøvet før, hvor det jo netop betød, at der ikke var den nødvendige kapacitet, for hvilken privat virksomhed vil sikre, at der er bygget et affaldsanlæg,
hvis ikke man er sikker på, at der er affald nok til, at det også er rentabelt på længere sigt?
Det vil jeg være bekymret for.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Sådan mellem venner burde det kunne gå, når det er jyder, men o.k. Til hr. Jørn Jespersen må jeg sige, at jeg passer ikke butikken.
Jeg stiller nogle krav til, hvad den butik skal udføre.
Hvordan man så får opgaven udført i Miljøministeriet, i Miljøstyrelsen, er altså ikke mit ansvar.
Det er det virkelig ikke.
Jeg er ikke dernede og grave i, hvordan og hvor mange folk der skal til at udføre dit og dat, og det er vi da heller ikke kvalificeret til at vurdere, må jeg sige til hr. Jørn Jespersen.
Det kan lige så godt ske, at der i forvejen kun sidder det halve ovre i Miljøstyrelsen af dem, der burde sidde der, eller at der sidder det dobbelte.
Det har jeg ingen forudsætninger for at vurdere, og det er ikke min opgave.
Det vil jeg slet ikke beskæftige mig med.
Det må ministeren tage sig af.
Sådan er det bare.
Altså tillid eller ej, så er demokratiet altså bare sådan, at det forvalter ministeren,
indtil man fyrer den regering, eller indtil den minister bliver fyret af sin chef.
Det er jo den risiko, man løber i den branche.
Så med hensyn til en forklaring på, hvilke forskel der er på udlicitering og prioritering: Her må jeg indrømme, at dér har jeg altså også så meget tillid til regeringen, at den slags privatiseringer, som fru Pernille Blach Hansen beskriver, har jeg ikke fantasi til at forestille mig, at man kunne gennemføre, overhovedet ikke. At man skulle sige til nogle af de private virksomheder, at de simpelt hen må tage sig af det affald der, og så må de smide det, hvor de vil, har jeg ikke fantasi til at forestille mig at man kunne gøre. Så det, jeg mener med at kunne gå ind for, er en udlicitering, hvor man stiller nogle ganske bestemte krav til den opgave, der skal udføres, også hvis der skal investeres i anlæg osv., og hvordan man skal gøre osv.
Det må jeg indrømme, at så langt har jeg tillid til regeringen, selv om den ikke rækker til alting.
Det må jeg da så sige.
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-11:
Jeg kan godt være enig med hr. Ole M. Nielsen i, at det afgørende i den her diskussion ikke er antallet af årsværk på de enkelte kontorer.
Og det var det, jeg spurgte om.
Mener hr. Ole M. Nielsen, at der ved at vedtage det forslag, der ligger her, er garanti for, at de aktiviteter, der er i gang i øjeblikket, ikke bliver formindsket og forringet, men som minimum bliver opretholdt på det nuværende niveau eller helst styrket? Mener hr. Ole M. Nielsen, at alle de der indsatser, som er afgørende for, om affaldspolitikken lykkes, udarbejdelse af branchevejledninger, information til borgerne, rådgivning til virksomhederne, ny ren teknologi osv., osv., bør styrkes eller i hvert fald opretholdes, og mener hr. Ole M. Nielsen, at denne her vedtagelse er en garanti for, at det sker?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Jeg mener, at hr. Ole M. Nielsen bevæger sig ud i en helt principiel betragtning om forholdet mellem Folketinget og den administrative magt, som ville få meget ubehagelige følger, hvis den blev ført ud i sin konsekvens.
Jeg vil godt spørge hr. Ole M. Nielsen, om han i virkeligheden ikke godt kan se det, hvis han følger sit eget argument til ende.
Det er jo en af de vigtigste opgaver for et folketingsmedlem overhovedet at være kontrollerende organ i forhold til ministrene i deres egenskab af den øverste embedsmand.
Hvem skulle ellers udøve den kontrol, må jeg spørge hr. Ole M. Nielsen om.
Hvis det virkelig er Kristeligt Folkepartis opfattelse, at hele den del af opgaven som folketingsmedlem ikke vedrører Kristeligt Folkeparti, må jeg sige, at så er der altså noget galt i Kristeligt Folkeparti.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Hr. Keld Albrechtsen har egentlig ret i, at det er en helt principiel diskussion, vi er ude i her, og jeg kan forstå på hr. Keld Albrechtsen, at dér er vi slet ikke enige.
Men hvis opgaven bliver udført, så der f.eks. tages hensyn til det enkelte menneskes integritet og værdighed, hvis opgaven bliver udført, så den tager hensyn til miljøet - når det er det her emne, vi snakker om - i det omfang vi er enige om i den vedtagelse her, og det er vi enige om, så mener jeg altså ikke, at vi skal bestemme, om det er folk med den og den kasket på eller med den og den kasket på, eller om det udføres på den ene måde eller på den anden måde.
Det mener jeg ikke er vores opgave.
Det er altså den risiko, man løber ved at uddelegere ansvar, også i det private erhvervsliv, igennem et demokrati til et flertal af Folketinget, som er i stand til at danne en regering.
At jeg så er dybt skuffet over, at der er blevet dette flertal for en regering og dens arbejde, er en anden sag, men det må vi altså bare leve med, for sådan er demokratiet.
Der må de køre ud ad et spor.
Og jeg har tillid til, at de løser
den opgave, når vi med det brede flertal for dette forslag til vedtagelse er enige om, at den skal løses
Det er jeg helt sikker på.
Det er ikke på det her område, min største bekymring ligger.
Så stadig væk: Jeg ønsker ikke at drive butikken, jeg ønsker at stille nogle krav til, hvad butikken skal udføre for nu at sige det på den måde, og det tror vi på sker.
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-11:
Jeg skal bare gentage mit spørgsmål til hr. Ole M. Nielsen:
Ligger der efter Kristeligt Folkepartis opfattelse, hvis man vedtager det her forslag, en garanti for, at der ikke sker en reducering eller et bortfald af de mange aktiviteter, jeg har nævnt mange gange efterhånden, og som er forudsætningen for, at der overhovedet er mening i at snakke om styrkelse af affaldspolitikken?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Jamen det er slet ikke sikkert, at det er de indsatser, der er nødvendige for at nå målet.
Det kan ske, at det kan gøres på andre måder, og det er det, der er regeringens ansvar.
Det kan ske, at man kan sætte ressourcerne ind på en anden måde og alligevel nå det mål, som man skal nå, og som jeg kan forstå at vi er enige om.
Ifølge vedtagelsen, ifølge ministerens tale osv. er vi enige om, hvad det er for nogle mål, vi skal nå: at man skal begrænse mængderne, stabilisere mængderne, men at man målrettet skal gå efter, hvad det er for nogle affaldstyper, der er de mest miljøbelastende og mest ressourceforringende. Den indsats er vi enige om. Om det så er folk, der sidder i det ene kontor eller i det andet kontor med den ene titel eller den anden titel, og hvordan man gør det den indsats, er op til ministeren og hans folk.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Jamen jeg må spørge hr. Jørn Jespersen: I hvilken lovgivning eller i hvilken vedtagelse i Folketinget står der, at kontorerne ovre i Miljøstyrelsen skal have den og den betegnelse, at der skal være så og så mange ansatte på det niveau eller det niveau, og at de skal udføre den og den slags arbejde og den slags arbejde?
Det mener jeg ikke at der står noget om nogen steder.
Der har vi jo så foreslået her i den her vedtagelse, at i maj måned 2002 - og det er om et par måneder - kommer ministeren med en redegørelse for, hvordan det går.
Der tager vi så turen igen.
Det får vi lejlighed til med en ministerredegørelse.
Det er meningen med den.
Så til næste år, i maj måned 2003, kommer ministeren med en strategi, som vi tager stilling til, og det er vel én, der svarer til »Affald 21«, eller som beskriver, hvordan vi når målene i »Affald 21«.
Man kan så sige, som der blev sagt tidligere i debatten
her, at det er at udsætte hele indsatsen.
Ja, okay, men hvilke krav havde vi på den gamle regering i den retning?
Den tidligere regering havde vi jo ikke nogen andre krav på.
Der havde vi jo ikke taget noget initiativ til at stramme op.
Og det er trods alt den, der har præsteret stigningen i affaldsmængden på 7 pct. fra 1999 til år 2000
, så jeg kan ikke se, at det er nogen forringelse ...
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Nu kan jeg ligesom høre på hr. Eyvind Vesselbo, at han godt selv er klar over, at argumenterne er ved at slippe op: Nu kan vi drøfte i udvalget, om der alligevel ikke skal ske en opdeling - ja, ja! Men så vil jeg godt spørge hr. Eyvind Vesselbo: Hvad er den helt præcise sammenhæng mellem loven om Ørestaden og Vandfonden?
Det vil jeg godt have en forklaring på, for hvis man fremsætter forskellige ting i det samme lovforslag, er det, fordi der er en sammenhæng mellem tingene.
Jeg vil godt spørge, om det faktisk ikke var meningen, og hvis hr. Vesselbo ikke kan besvare det spørgsmål, vil jeg gerne gå til Folketingets formand og bede ham om at vejlede hr. Vesselbo.
Det ville også være en mulighed i denne sag.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Som forespørgslen ganske enkelt siger, så er årsagen til forespørgslen, at vi er blevet bekendt med affaldsstatistikken for år 2000, som jo registrerer en stigning i mængderne fra 1999 til år 2000 på 7 pct.
Det er forklaringen. Der er selvfølgelig også nogle forklaringer på den stigning, nogle af dem er måske beroligende, men tendensen går den forkerte vej, og tendensen er helt i modstrid med Folketingets og også den tidligere regerings målsætning om stabilisering af mængderne.
Vi er også helt opmærksomme på, at affald ikke bare er affald, og at det ikke er inden for alle sektorer, at stigningerne er lige grelle, men der er faktisk stigninger inden for stort set alle sektorer.
Så er det jo endelig 3 år siden, vi sidst havde en generel affaldsdebat her i Folketinget, og det synes vi egentlig er en helt udmærket ting at tage op igen, også fordi vi har fået en ny regering og også for at være sikre på, at den nye miljøminister mener det, som han mente, da han var oppositionsleder på området.
Så vi glæder os til at høre ministerens besvarelse af forespørgslen.
Besvarelse
Pernille Blach Hansen (S), 2002-03-11:
Det forslag til vedtagelse, hr. Eyvind Vesselbo har fremsat, støtter Socialdemokratiet, og vi er også medforslagsstillere, fordi vi synes, det ligger så fint i forlængelse af den tidligere regerings forslag »Affald 21«.
Derfor er vi selvfølgelig med.
Det betyder dog ikke, at vedrørende alt på affaldsområdet er der stor samdrægtighed om mellem regeringen og Socialdemokratiet.
Derfor vil jeg gerne spørge Venstres ordfører om noget af det, jeg ikke hørte ministeren nævne noget om, nemlig privatisering - en tanke, som ministeren har givet udtryk for i dagspressen, bl.a. i Jyllands-Posten i februar og i Weekendavisen her i weekenden.
Det drejer sig om, at kommunerne skal tvinges til at opgive noget af det arbejde, de i dag har med affaldet.
Vi har prøvet det før.
Det var overhovedet ikke nogen stor succes.
Der blev ikke etableret nok affaldsforbrændingsanlæg, der blev i det hele taget ikke nok aktivitet på området
, fordi en privat virksomhed selvfølgelig ikke vil investere i store anlæg, medmindre den er sikker på at kunne få nok affald til at få anlægget til at løbe rundt.
Derfor vil jeg gerne høre, hvilke planer Venstre har for, at man vil tvinge kommunerne til at privatisere affaldshåndteringen.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Mit spørgsmål til Venstres ordfører har også lidt med privatisering at gøre, men nok med en lidt anden baggrund.
Det er et spørgsmål til Venstre, om Venstre vil være med til at pålægge industrien en forpligtelse til at tilbagetage emballage.
Det har vi fremsat forslag om tidligere, og det kunne jo indebære, at man skulle oprette et selskab.
Så det er også en slags privatisering, som havde til formål at indsamle transportemballage med henblik, ikke på forbrænding, men på genanvendelse.
Er det en idé, Venstre kunne være med på?
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-11:
Det, der imidlertid er mere bekymrende, er, at samtidig med at alle partier taler pænt om at reducere miljøbelastningen fra affald og afkoble vækst og affaldsmængder osv., er der jo ved at blive skåret voldsomt ned på Miljøstyrelsens indsats på det her område.
Derfor vil jeg gerne spørge Venstres ordfører, om ikke det er rigtigt, at det vil blive et problem for den her indsats, at man skærer ned på rådgivnings- og informationsindsatsen, at man skærer ned på arbejdet med at udarbejde branchevejledninger, at man skærer ned på sammenhængen med kemikalieområdet - der er jo en stor mængde af kemikalier i affaldet.
Alle de områder er noget, som man i øjeblikket er ved at skære ned på i Miljøstyrelsen.
Og det er netop områder, som man på den konsensuskonference, der blev afholdt i år 2000, pegede på som helt afgørende vigtige.
Er det ikke et problem, at man skærer ned på de områder?
Eyvind Vesselbo (V), 2002-03-11:
Jeg kan svare fru Pernille Blach Hansen ganske klart, at der ikke er nogen planer hos denne regering om på nuværende tidspunkt at privatisere affaldshåndteringen.
Det er et ganske klart svar, så der er sådan set ikke mere at sige om det.
Til hr. Ole M. Nielsen kan jeg sige, at regeringen og Venstre altid er interesseret i at diskutere de forslag, der bliver lagt frem, så hvis hr. Ole M. Nielsen kommer med et forslag, vil vi se på det og komme i en positiv dialog omkring de ting.
Til hr. Jørn Jespersen vil jeg sige, at hr. Jørn Jespersen åbenbart ved mere, end jeg gør, om denne her sag, men mig bekendt er der ikke sket nedskæringer i Miljøstyrelsen specielt i forbindelse med affald.
Så jeg kan ikke bekræfte, at der er sket en nedskæring på det område, og derfor er det også et spørgsmål, jeg selvfølgelig ikke kan svare på, når det ikke er sket.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Jeg vil gerne opfordre hr. Jørn Jespersen til at gentage sit spørgsmål, for jeg synes sådan set ikke, hr. Jørn Jespersen fik noget svar vedrørende de nedskæringer, som planlægges i ministeriet.
Jeg har også den holdning, at det her forslag i virkeligheden er en syltekrukke, som går ud på, at man nu vil have lov til i 1 år ikke at gå i gang med de ting, som man helt indlysende for længst burde have været i gang med.
Derfor vil jeg godt spørge: Når man nu lige pludselig finder ud af, at det sådan set ikke er affaldsmængden, der er problemet, har det så ikke den direkte sammenhæng, at affaldsmængden jo altså stiger dramatisk, og så finder man pludselig ud af, at den målsætning, som vi havde med at standse væksten i affaldsmængderne, kan man altså ikke leve op til, og så finder man pludselig ud af, at det såmænd heller ikke betyder så meget, om affaldsmængderne vokser og vokser?
Christian Brix Møller (RV), 2002-03-11:
At Det Radikale Venstre kan støtte det omtalte forslag til vedtagelse og også er medforslagsstiller til det, betyder
ikke, at der er tale om den store forbrødring.
Vi vil stadig holde et vågent øje med regeringen og især holde et vågent øje med overvejelserne om privatisering af erhvervsaffaldet.
Hr. Eyvind Vesselbo svarede fru Pernille Blach Hansen, at det var der ikke planer om hos regeringen.
Jeg vil så gerne spørge Venstres ordfører, om der er overvejelser om det i regeringen.
Desuden er vi opmærksomme på, at der kan være behov for mere skærpede tiltag, hvis det ikke går så godt, som vi ønsker, bl.a. at det kan komme på tale med flere afgifter på erhvervsaffaldet eller på affaldet i det hele taget.
Og dér har jeg bemærket, at Venstre, tidligere i hvert fald, i 1998, støttede afgifter på erhvervsområdet, der har en adfærdsregulerende effekt; det er hr. Hans Christian Schmidt citeret for i Information den 4. november 1998.
Jeg vil gerne høre Venstres ordfører, om det stadig væk er noget, Venstre går ind for.
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-11:
Til hr. Vesselbo vil jeg gerne sige, at når jeg mener at vide noget om, hvad det er for nedskæringer, der er i gang i Miljøstyrelsen, et det jo, fordi jeg har stillet et spørgsmål til miljøministeren om det, og der har jeg modtaget to sæt af svar, som ikke er helt i overensstemmelse med hinanden, ét svar på papir, som er ganske intetsigende, og et andet svar, som man i ca. 14 dage har kunnet læse på Folketingets hjemmeside, som er oversendt fra Miljøstyrelsen.
Det er et noget mere fyldestgørende svar - jeg skal sige, at svaret er fjernet nu, og hvad det så er udtryk for, kan vi måske bede miljøministeren om at forklare - men i det svar, som er fyldestgørende, nævnes det, at man vil skære ned på den juridiske rådgivning, på informationen til myndigheder, virksomheder og borgere, på den grønne indkøbspolitik, på miljøvaredeklarationer, på miljødata, på livscyklusanalyser, på risikovurdering af kemiske stoffer, på kemikalieinspektionen og flere andre ting, som jeg ikke kan nå at nævne.
Er hr. Eyvind Vesselbo ikke enig i, at hvis det er rigtigt, så vil det være ganske besværliggørende for arbejdet med at lave en ordentlig affaldspolitik?
Eyvind Vesselbo (V), 2002-03-11:
Til hr. Keld Albrechtsen kan jeg sige, at det jo ikke er sådan lige pludselig, at vi har fundet ud af, at der er forskel på affald, det er jo noget, vi har vidst i mange år. Men nu sætter den nye regering og Venstres folketingsgruppe ind her for at sætte ind både på spørgsmålet om mængderne og også for at gå ind og kigge på farligheden på det her område.
Til hr. Christian Brix Møller kan jeg sige, at det jo er sådan i forbindelse med de her miljøafgifter, at det er et af de områder, hvor man godt kan mingelere lidt, sætte nogle op og nogle andre ned, og hvis der er nogle fornuftige tiltag i at lægge en øget afgift ét sted, ja, så kan man jo reducere den et andet sted, bare provenuet er det samme.
Så det er egentlig svaret på det spørgsmål, hr. Christian Brix Møller stillede.
Til hr. Jørn Jespersen vil jeg sige, at jeg jo som formand for Miljø- og Planlægningsudvalget ved, hvilke ting vi har modtaget.
Det er jo også sådan, at finansloven ikke er vedtaget endnu, så derfor er det jo svært at udmønte besparelser, der endnu ikke er vedtaget.
Derfor er det jo nogle fiktive spørgsmål, der bliver stillet her, om, hvorvidt der er sket besparelser på Miljøstyrelsens affaldsområde.
Så det er svaret på spørgsmålet.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Jeg vil godt bide mig lidt fast i den samme sag, som hr. Jørn Jespersen rejser her omkring affaldskonsulenter.
Ministeren var jo inde på i sin ordførertale, så vidt jeg husker, at snakke om affaldskonsulenter i forhold til servicesektoren, i forhold til industrien, handel, osv.
Er der i regeringens finanslovforslag finansiering til en indsats - den vej rundt kan vi også spørge - på det område, eller er det noget, der skal vente til næste år?
Eller skal den finansieres på en helt anden måde, af erhvervene selv?
Hvordan vil man løfte den opgave?
Vi er helt enige i, at det er en utrolig nyttig indsats, det er der vist ingen, der er i tvivl om, så det er spændende, hvordan den skal finansieres.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-03-11:
Jeg deler helt hr. Jørn Jespersens undren, og jeg vil gerne bede Venstres ordfører forklare, om det så er et fiktivt svar, der oprindelig er kommet fra Miljøministeriet,
som hr. Jørn Jespersen har modtaget, som så efterfølgende er blevet trukket tilbage.
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører igen: I Jyllands-Posten den 4. februar og senere også i Weekendavisen her i denne weekend står der, at ministeren vil nedsætte et udvalg, der bl.a. skal sondere mulighederne for at liberalisere affaldssektoren.
I Jyllands-Posten tales der om, at ministeren overvejer en privatisering af erhvervsaffaldet.
Ministeren siger endda: »Vi skal have undersøgt mulighederne for at dele affaldshåndteringen, sådan som det er blevet foreslået af flere i den senere tid.«
Hvis det ikke betyder, at ministeren overvejer en privatisering, hvad betyder det så?
Er det her det samme som med skovene: Ministeren siger én ting, og så finder han ud af, at det ikke er så smart, og så mener han i virkeligheden noget andet? Det udvalg, der nedsættes, skal det overveje liberalisering, eller skal det ikke?
Og kan Venstres ordfører så garantere, at det ikke skal det?