Per Kaalund (S), 2004-11-11:
Jeg skal nok gøre det kort af hensyn til udenrigsministerens rejse.
Diskussionen om Danmark som besættelsesmagt er jo affødt af hr. Helge Adam Møllers bemærkning om, at Danmark ikke er besættelsesmagt.
Jeg har forstået det sådan, at den 1. maj 2003, da Bush erklærede krigen for afsluttet, overgik man til at være besættelsesmagt, og den 2. juni i år, da Folketinget gav sit mandat, var Danmark også besættelsesmagt.
Jeg er enig i den fremstilling, og hvis det har givet anledning til misforståelser, beklager jeg det.
Vi har i Forsvarsudvalget haft en udmærket teknisk gennemgang, og det har også været nødvendigt, for det er særdeles omfattende materiale, der ligger, og en meget omfangsrig betænkning.
Vi har selvfølgelig en række spørgsmål, som vi under den videre udvalgsbehandling vil stille.
Men det hænger også sammen med, hvad vi i øvrigt også vil dyrke lidt under udvalgsbehandlingen, nemlig den ændring af definitionen af krig, som man fjerner fra den nuværende lovgivning, og man kalder det nu væbnede konflikter, hvilket nok er en mere dækkende betegnelse.
Men det, vi kan se som et problem, er: Hvornår er der tale om væbnet konflikt, og hvem er det, der beslutter sig for, at det er en væbnet konflikt?
Specielt er det afgørende for os, at det personel, der er tale om, må være vidende om, under hvilken definition det er, om de f.eks. er under væbnet konflikt, eller de ikke er under væbnet konflikt.
Men ved internationale opgaver har vi meget udstyr, meget materiel og meget vigtige opgaver i udlandet at varetage, og derfor tror vi også, det er vigtigt, at der, selv om det så er defineret som fredstid, er en særlig lovgivning.
Alternativet ville jo være, at man skulle føre en række af de bestemmelser, som er i den militære straffelov, over i den almindelige straffelov, og så ville paragrafferne stå derovre.
Vi er i øvrigt enige i, at der sker en afkriminalisering i de lovforslag, der nu ligger, i forhold til de gældende love.
Vi er også enige om, at man i den militære disciplinarlov kan tage en del ting frem, og vi har hæftet os ved, at det ikke betragtes som en straf, der vil resultere i en anmærkning i straffeattesten, men tværtimod er en mere civilretlig sanktion, man kan foretage.
Vi synes, det er rigtigt, at man har tydeliggjort det med overordnede, som må føre et vist tilsyn også med deres underordnede, og specielt at det, hvis de undlader at gribe ind over for f.eks. mobning eller indvielsesritualer eller andet, som de er vidende om, så også kan blive strafbart.
Med hensyn til de særlige regler om promillegrænser og trafik på militært område osv. er vi også enige.
Strafferammerne vil vi lige kigge lidt nærmere på i udvalget, altså de der skærpelser, der sker, og med hensyn til spørgsmålet om forholdene omkring det her med forbud mod politiske foreninger er vi altså nået frem til en klar opfattelse af, at § 27 bør udgå af lovgivningen.
Der står jo, at under ekstraordinære forhold kan forsvarsministeren, hvis det er nødvendigt af hensyn til forsvarets eller en del af dettes varetagelse af sin opgave, forbyde, at tjenestegørende militært personel deltager i politiske foreninger eller forsamlinger.
Vi mener, dels at det ikke kan praktiseres, dels at det vil være overflødigt.
Vi synes, det er en unødvendig ting, at en minister skal kunne forbyde deltagelse i politiske foreninger.
Jeg har forstået, at man refererer tilbage til forholdene omkring anden verdenskrig, hvor en del af officerskorpset var medlemmer af nazistpartiet, og jeg tør godt se den forsvarsminister, der på daværende tidspunkt havde forbudt medlemskab af nazistpartiet.
Han var sikkert ikke sluppet ret godt fra det.
Er der nogen, der skal forbyde noget, må det være Folketinget eller eventuelt Højesteret.
Så til spørgsmålet om FN's torturkonvention.
Der er nu fremsat et beslutningsforslag i Folketinget, B 13, om inkorporering i dansk lovgivning af FN's torturkonvention.
Det vil vi også kigge på i relation til den militære straffelov, for den skal jo i givet fald også inkorporeres der.
Vi mener, det er rigtigt, at det inkorporeres i lovgivningen, og at man tager hensyn til det.
En række andre spørgsmål vil vi nok også forbeholde os ret til at stille.
Men vores melding i dag er, at vi er positive over for opdelingen og positive over for store dele af indholdet, og jeg tror godt, at vi her kan finde ud af en lovgivning.