Pia Gjellerup (S), 2000-10-25:
Efter denne ikke uden forventning lange debat skal jeg prøve fra regeringens side at runde af.
Jeg vil sige det med en række indledende bemærkninger om, hvad det er, der har været vigtigt for regeringen; hvad det er, vi har lagt vægt på.
Vi har lagt vægt på først og fremmest at lægge op til en lovgivning, hvor vi så vidt muligt kunne sikre de svage forbrugeres adgang til et rigt butiksnet og også sikre, at butikker har en rimelig overlevelsesmulighed i områder, der er tyndere befolket.
Det har været afgørende.
Det er det, der ligger i, at vi har en lukkelov.
Man kan sige, at når man sammenligner med Sverige, som mange har været inde på, så er det måske netop et eksempel, der viser, at lukkeloven - dét at vi har haft en lukkelov i Danmark, og at vi stadig væk har en lukkelov i Danmark - faktisk har været med til at sikre os i hvert fald en rigere butikssammensætning og en rigere butiksstruktur, end vi ser på den anden side af Sundet.
Jeg synes ikke, der er så meget at lære af, hvad der foregår i Sverige lige netop på det område, i hvert fald ikke hvis man skal gøre det efter.
Man kan jo lære at lade være med at gøre de ting, de har gjort.
Det andet område, vi har lagt vægt på fra regeringens side, har været at åbne for fleksibilitet på nogle områder, hvor vi har syntes, at der var nogle argumenter, som var rimelige og relevante.
Det er også det, der ligger bag, at vi peger på nogle søndage specifikt i forhold til sommerperioden, for vi synes, der er nogle rimelige argumenter i forhold til de situationer, de tider af året, hvor der er særlig mange turister.
Det tredje emne, vi har lagt vægt på, har været at skabe en større klarhed i reglerne og en bedre håndtering af reglerne, og dér er der en lang række elementer, som gør, at vi har draget nytte af de erfaringer, vi har haft igennem de sidste år, for at lægge op til en lukkelov, hvor der så forhåbentlig kan være en større stringens.
Med andre ord, vi har forsøgt at forholde os til nutiden - til det der foregår - og justeret en lovgivning svarende til den.
Så ligger der en revisionsparagraf, som flere har bemærket.
Det er, fordi vi synes, at det også er vigtigt, at man varskoer, at der hele tiden er noget, der bevæger sig.
Der har vi også skrevet, at med hensyn til et af de emner, som har været drøftet meget, men som aldrig rigtig har været vendt, sådan hvor vi kan se, hvad det præcis handler om, nemlig at lave en regionalisering, dér synes vi, det kunne være rigtigt, at vi forbereder os, at vi, om jeg så må sige, ser dyret i øjnene, ser hvordan det ser ud, hvordan det ville kunne se ud, ser om det er noget, vi kan bruge, eller om det er noget, vi ikke kan bruge.
Så spørges der fra Venstres ordfører: Er der da ikke grænser for politik?
Jeg synes egentlig, at det er sjovt at stille det spørgsmål i forhold til lukkeloven, for vi interesserer os jo ikke meget for, hvad der sker mellem mandag morgen og lørdag eftermiddag.
Det eneste, vi interesserer os for - og det er så dér, der kan være en grænse for markedet - er: Hvad sker der egentlig om søndagen?
Er det en anden type dag, eller er det det ikke?
Vi synes, at nutiden fortæller os, at søndagen stadig er en noget anden dag end de øvrige.
Så skal jeg til debatten generelt sige tak for klare meldinger fra en række partier.
Selvfølgelig regeringspartierne, men også SF, Det Konservative Folkeparti, Enhedslisten, Kristeligt Folkeparti, Dansk Folkeparti, CD og også her til sidst fra Frihed 2000.
Jeg synes, det er meget nyttigt for os alle i forhold til de drøftelser, der skal være, at vi ved, hvad det er, de forskellige lægger mest vægt på; hvad er det, der er mest betydningsfuldt; hvad er det for nogle ændringer, man synes er de bedste; hvilke ændringer fra det, der er lagt frem, er vigtigst og så fremdeles.
I dag ser vi så næsten også, at Venstre gerne melder sig i forhold til konvergensen.
Det skal jeg kvittere for, og jeg skal om et øjeblik vende tilbage til, hvad det så kan føre til.
Enhedslisten kommenterer dette, at mange nærmer sig, med at sige - og det tror jeg er fuldstændig rigtigt - at man selvfølgelig så som regering må vælge side.
For at kunne vælge side er det jo nødvendigt at vide klart, hvad de forskellige sider mener, og dér synes jeg, at der er mange, der har givet gode bud i dag, som gør, at det i løbet af ret kort tid er muligt at se, hvad det er, der er klogest at vælge.
Fru Lone Yalcinkaya drog en parallel til konkurrenceloven og behandlingen af konkurrenceloven.
Det synes jeg var en meget morsom parallel. Konkurrencelovsbehandlingen begyndte med, at en række partier enten var arge modstandere eller dybt tavse.
Se, hvis vi skal føre parallellen videre, så vil jeg gerne give tilsagn om at samle organisationerne og se, om der ikke er et meget, meget, meget stort flertal af dem, der også kan finde regeringen, og så kan det være, at vi kan få højre side i tale.
Jeg tror godt, at jeg kan love det.
Det vil der komme noget fornuftigt ud af.
Men det var vist ikke det, CD egentlig mente.
Og så til det, som jeg slet ikke kunne tolke eller mistolke, nemlig Venstre: Hvad ville Venstre egentlig?
Fordi der var lidt, der var galt, og der var meget lidt, der var godt, men man ville gerne forhandle. Nu har man haft Erhvervsministeriets undersøgelse i over et halvt år.
Venstre har ikke i det halve år givet anledning til, at vi andre har kunnet se, hvad Venstre mente, andet end at man vil af med lukkeloven.
Nu vil hr. Svend Erik Hovmand gerne lave et kompromis.
Om hvad, må jeg spørge.
Jeg synes, det er svært at invitere nogen, sådan som hr. Svend Erik Hovmand jo nærmest gjorde det selv - lagde op til gerne at ville inviteres - der ikke i fuld offentlighed tør sige, hvad deres ambition er her; hvad er det for et emne, de vil diskutere; hvad er det for nogle vinkler, der skal diskuteres; hvad er der for meget af, hvad er der for lidt af?
Jeg noterede mig et sted, men det var ikke meget tydeligt, at hr. Svend Erik Hovmand i hvert fald ikke kunne lide det, der blev lavet i forhold til havnereglen.
Jeg kan sige, at det er et meget klart budskab.
Det er ikke et budskab, der lægger op til at blive inviteret til forhandling.
Jeg synes, det ville klæde Venstre, om man her ved førstebehandlingen, efter lang, lang, lang, lang forberedelse, kyndige undersøgelser, masser af debat, indlæg fra en lang række berørte organisationer, en lang række øvrige partier, gjorde det muligt at få et budskab i fuld offentlighed.
Ellers vil jeg selvfølgelig under alle omstændigheder gerne invitere hr. Svend Erik Hovmand en af de nærmeste dage, men det må så være for, at jeg og andre kan få et svar på: Hvad er det, Venstre gerne vil byde på i en forhandling?
Det ville kunne være spændende at høre allerede i dag, ellers må vi væbne os med yderligere tålmodighed. Så til et spørgsmål, som hr. Ole M. Nielsen rejste, nemlig spørgsmålet om alkoholsalg, og nu tænker jeg ikke på det der med, hvor mange øl der blev solgt til svenskere i Dragør, men på det, at vi i virkeligheden lægger op til en generalisering på alkoholsalget, sådan så det er ens de forskellige dage over ugen, nemlig at der kan sælges alkoholholdige drikke mellem kl. 6 og kl. 20. Man kan i det faktisk godt læse et forkert signal, for det er ikke regeringens ønske, at der skal sælges mere alkohol.
Men det er regeringens ønske at prøve at lægge reglerne an sådan, at det, der opleves som fornuftigt og uproblematisk, er noget, der også er tilladt, mens vi på det, der er problematisk, så til gengæld dér bruger kræfterne i forhold til at skride ind over for dem, der overtræder loven.
Og det er et område, hvor jeg især tænker på forbud mod salg til unge under 15 år.
Det synes jeg er vigtigt, og jeg vil gerne være med til at give som signal både herfra og også i forbindelse med en aftale og en videre vedtagelse af lukkeloven, at vi først og fremmest ønsker, at man nu koncentrerer den indsats, der bliver ledig - om jeg så må sige - i forhold til, at man ikke skal kontrollere, om der sælges øl fra et lille supermarked søndag formiddag, men at man i stedet bruger de ressourcer til at kontrollere yderligere i forhold til, at der ikke sælges til unge under 15 år.
Og ligesådan at man også lidt mere konsekvent bruger de regler, der ligger i lukkeloven både før ændringen og - håber jeg også - efter ændringen i forhold til, hvad der sker, hvis man sælger efter kl. 20.
Og det er simpelt hen, fordi det har almindelige, ordensmæssige ting i sig dette med, at der er en grænse kl. 20.
Og jeg synes, at det vil tjene den almindelige orden, at vi også sørger for at få det overholdt.
Så på den måde vil jeg gerne prøve at anskue det samlede billede vedrørende salg af alkohol.
Så siger hr. Ole M. Nielsen noget, som jeg meget, meget gerne vil tilslutte mig, nemlig at grænser - og dem er
lukkeloven jo fyldt af - selvfølgelig kan være besværlige.
Vi kan finde masser af eksempler på, hvor det måske ikke er fuldstændig hensigtsmæssigt eller helt konsekvent i enhver henseende.
Det kan vi lige så godt se i øjnene.
Sådan er det med meget af det, vi laver herinde.
Der vil være noget lige omkring grænsen, der kan opleves som ulogisk, men vi kender jo også herindefra, at det kan være nødvendigt.
Altså f.eks. regulerer vi jo ikke, hvad der siges fra talerstolen her - om det siges som noget sludder, eller om det siges som noget klogt - men vi regulerer taletiden.
Det er jo ikke nødvendigvis særlig logisk, men det er det, der er muligt.
Og vi går efter det mulige for at få opfyldt, hvad vi gerne ønsker.
Sidst kan jeg ikke lade være med at sige, at lukkeloven jo giver anledning til mange morsomme bemærkninger.
Der var én, der sagde: Det er særlig vigtigt for kvinderne, at man kan handle om søndagen.
Jeg er ikke helt sikker på, hvad der egentlig menes med det.
Er det, fordi man så kan få mændene kostet derud, eller hvad er det nu?
Det håber jeg vi kan.