runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2003-01-31:
Et svar til fru Line Barfod: Vi er da altid villige til at se på positive tiltag for at få flere i arbejde.
Det tror jeg da at alle partier er, så det er vi da også.
Til hr. Flemming Oppfeldt: Det er da uheldigt, at kommunen sender nogle ud i et køkkenjob, som burde være besat med to fuldtidsstillinger.
Men det er de problemer, der opstår, når kommunen prøver at spare ét sted og fylde ud med noget andet.
Derudover er vi da enige i det problematiske i, at der er nogle, der bliver sendt ud, som har nogle problemer; de kan ikke klare et fuldtidsjob.
Det er vi da enige i.
Til hr. Bjarne Laustsen: Det kan da godt være, at de tal ikke passer, sådan som hr. Bjarne Laustsen siger, men opgørelsen viser jo stadig væk, at den reelle arbejdsløshed her i Danmark, når vi tager alle med, er på over 300.000.
Det ændres jo ikke ved den opregningsmodel, som hr. Bjarne Laustsen giver.
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Hr. Bent Bøgsted siger, at alle partier i Folketinget er positivt indstillet over for noget, der kan skaffe folk i arbejde på ordinær løn. Noget af det første den borgerlige regering og
Dansk Folkeparti gjorde, da de kom til, var jo at fjerne servicejobordningen.
Derfor vil jeg gerne høre, om Dansk Folkeparti, når den nuværende finanslovaftale er udløbet, vil være med til at se på at genindføre servicejob, så vi kan få folk i arbejde til ordinær løn og få folk ud netop dér, hvor der er behov for det.
Der kunne det være rigtig godt, hvis vi kunne få nogle af dem i arbejde, der i dag går arbejdsløse, og som ikke har andet problem end
deres arbejdsløshed.
Som hr. Bent Bøgsted formentlig ved, handler de her ordninger jo netop om folk, der ikke har andre problemer end deres arbejdsløshed.
Når det drejer sig om dem, der har andre problemer, er det nogle helt andre typer ordninger og en helt anden sfære, vi taler om, end her, hvor vi taler om arbejdsmarkedsordninger, som handler om de folk, der kun har ledighed som problem.
Vil hr. Bent Bøgsted være med til at se på at genindføre ordninger a la servicejob, hvor folk kommer i ordinært arbejde?
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-31:
Jeg mangler dokumentation for påstanden om, at der er så og så mange, der reelt er arbejdsløse.
Hvad er det for nogle ordninger, man vil afskaffe?
Er det efterlønsordningen?
Hvis man afskaffer den, vil ledigheden sikkert stige, er det det Dansk Folkeparti vil? Hr. Bent Bøgsted kender jo også godt statistikkerne over, hvordan kommunerne tilmelder kontanthjælpsmodtagerne. Der har vi en enkelt kommune, Års, som for en sikkerheds skyld har tilmeldt 116 pct. af alle deres kontanthjælpsmodtagere, hvordan de så er kommet frem til det resultat.
Så er der til gengæld andre kommuner, som kun har tilmeldt 17 eller 18 eller 40 pct. eller sådan noget.
Jeg tror, at det gennemsnitlige tal ligger på 40-45 pct. Hvis de nu begyndte at blive bedre til at få deres kontanthjælpsmodtagere til at være arbejdsmarkedsparate, ville ledigheden faktisk stige i Danmark.
Bent Bøgsted (DF), 2003-01-31:
Til fru Line Barfod: Hvis den serviceordning, der var, som skulle have fået 10.000 flere i arbejde, havde fået 10.000 i arbejde, var den nok ikke blevet afskaffet i dag.
Men det var jo kun cirka 2.500, der kom i arbejde under den.
Havde der virkelig været 10.000, som kom i arbejde, som det var meningen med servicejobordningen, så havde Dansk Folkeparti ikke rørt ved den.
Det havde vi ikke.
Men vi vurderede, at den ikke virkede, fordi det kun var 2.500.
Så til hr. Bjarne Laustsen: Det tal, jeg nævner på over 300.000, har jeg fra et af ministeriets redegørelser.
Jeg har set på tal ovre fra ministeriet, at det samlede tal er på over 300.000, så det er ikke til at komme uden om.
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Udgangspunktet for arbejdsmarkedspolitikken skal være og er
jo også - det tror jeg de fleste af os er enige i - at ledige så hurtigt som muligt skal i et ordinært job på ordinære vilkår, og det vil også sige til overenskomstmæssig løn.
Det er jo det, der er målsætningen, også i arbejdsmarkedsreformen, altså så hurtigt og så direkte som overhovedet muligt ud på private eller offentlige normale arbejdspladser
Der er så situationer, hvor det ikke er muligt at honorere det ønske.
For de situationer er der så skabt en mulighed for i en periode at være i nogle særlige aktiveringsordninger, hvor lønnen ikke nødvendigvis kan være den overenskomstmæssige.
Jeg kan bestemt ikke anbefale at støtte forslaget.
Jeg skal afslutningsvis hilse fra Kristeligt Folkepartis ordfører, som ikke kan være til stede her i dag, og meddele, at Kristeligt Folkeparti heller ikke kan støtte forslaget.
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Men hvis folk har behov for, at de skal igennem et træningsforløb, uddannelsesforløb osv., så har vi jo muligheden for revalidering, vi har muligheden for voksenlærling osv. Dem, vi taler om, er dem, der kommer ud og skal have et ordinært arbejde, men kun får deres kontanthjælp eller dagpenge.
Og der er det, at vi mener, at de skal have en ordinær løn, have en overenskomstmæssig løn, så de ikke tjener mindre end ham, der står ved siden af.
Vi hørte før Dansk Folkepartis ordfører fortælle om et eksempel fra et køkkencenter.
Vi har jo mange af den slags eksempler på, at folk kommer ud, fordi der er blevet skåret, og så kommer der nogle aktiverede ind, der kun får deres kontanthjælp eller dagpenge.
Så jeg vil godt høre, om ikke De Konservative vil overveje én gang til, hvad det egentlig er, der er begrundelsen for, at folk ikke skal have en overenskomstmæssig løn.
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Det er naturligvis ikke synd for den, som måtte få et job med overenskomstmæssig løn, at vedkommende får flere penge.
Det er da kun godt for vedkommende.
Min betragtning gik på den mere generelle brug af ordningen, for vi taler jo her om nogen, som ikke har kunnet få et ordinært job på ordinære vilkår, hvilket jo ville være det bedste.
Her er det mit synspunkt, at hvis vi ikke havde disse muligheder for særlige aktiveringsordninger på særlige vilkår, ville vi ikke have den vej, som de pågældende ledige
kan gå, frem til at de kan få et ordinært job
Det synes jeg ville være beklageligt.
Selvfølgelig er det godt for dem, som får et job, hvor de tjener flere penge.
Men for dem, som ikke har den mulighed, tror jeg, det er hensigtsmæssigt og nyttigt, at vi har andre muligheder, sådan at de igennem en kompetenceudvikling eller anden udvikling, hvor endemålet selvfølgelig er, at de skal have et ordinært job på ordinære vilkår, kan få disse særlige aktiveringsvilkår.
Derfor ville det være synd for de ledige, hvis denne mulighed ikke var til stede.
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Jeg kunne forstå, at De Konservative mente, at det ikke ville være godt for de ledige, hvis de fik overenskomstmæssig løn.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvorfor det ikke ville være godt.
Der kom ikke rigtig noget argument, så det håber jeg at vi kan få.
Hvorfor vil det være synd for de ledige at få overenskomstmæssig løn?
Hvis de udfører et stykke arbejde, hvorfor skal de så ikke have krav på at få den samme løn som ham, der står ved siden af og udfører det samme stykke arbejde?
Når de har udgifter til at være på arbejde, til arbejdstøj, til transport osv., hvorfor skal de så ikke have en overenskomstmæssig løn, så de kan dække de udgifter?
Hvorfor er det synd for dem, hvis de får flere penge?
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-31:
Det var hr. Bent Bøgsted, som var i gang med et udtryk, som vi bruger oppe i Jylland, hvor man sammenligner nogen med et køkken: Først så »låger« man, og så »skuffer« man.
Det synes jeg bare er et godt råd til alt det der med, hvad man gerne vil være med til.
Nu har Dansk Folkeparti jo brystet sig meget af, at de er med i den her arbejdsmarkedsreform, men så binder den jo, og så kan man ikke rende og love alle mulige andre noget, så må man først komme til forligskredsen.
Jeg tror nok, at hr. Bent Bøgsteds parti er ved at finde ud af, at sådan spiller klaveret, hvis man vil være med til at tage et medansvar. Jeg køber ikke den forklaring med, hvad den tidligere og tidligere og tidligere regering gjorde.
Derfor er der ikke noget at komme efter.
Derfor kan vi sammenligne tallene.
I 1993-1994 var der 350.000-360.000 arbejdsløse, og der var ca. 90.000 i aktivering.
Dér kørte man noget, der hed arbejdstilbud i 9 måneder, frem og tilbage, dér havde man næsten opfundet en dagpengegeneratoren, som man sagde.
Siden hen gennem de forskellige arbejdsmarkedsreformer er der faktisk færre, der har været i aktivering.
Det, der lykkedes, var at få folk i fast, ordinært arbejde.
Vi fik skabt den vækst i samfundet, der gjorde, at folk kom i arbejde.
Så tallene passer ikke, må jeg sige til hr. Bent Bøgsted.
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Jeg er klar over, at Dansk Folkeparti er bundet af det forlig, de er med i.
Men jeg forstod hr. Bent Bøgsted sådan, at hvis de ikke var bundet af det forlig, ville de godt have kunnet støtte Enhedslistens forslag om, at folk skal have overenskomstmæssig løn, og det glæder mig at høre. Jeg kunne også forstå, at hr. Bent Bøgsted heller ikke er afvisende over for, når man har fået sat arbejdsmarkedsreformen i gang og ser, hvordan den virker, at være med til at se på yderligere tiltag for at få folk i arbejde.
Det synes jeg lyder positivt, det vil vi i hvert fald arbejde videre med, for så ser det ud til, at der muligvis på et senere tidspunkt i Folketinget kan skaffes et flertal for, at vi kan få folk i arbejde på overenskomstmæssig løn.
Det ville jo være rigtig positivt.
Bent Bøgsted (DF), 2003-01-31:
Til fru Line Barfod: Vi skal jo lige se, hvad denne arbejdsmarkedsreform munder ud i, og på nuværende tidspunkt, hvor vi er med i reformen og har bundet os til den, kan vi jo ikke begynde at lave tiltag uden om den.
Vi ville måske godt have gjort det - det skal jeg lade være usagt - for jeg er helt enig med Enhedslisten i deres synspunkter om den aktivering, der finder sted, så det kan såmænd godt være, vi kunne have fundet ud af en løsning.
Til hr. Bjarne Laustsen: Jamen for min skyld kan vi da godt gå tilbage i tiden til tidligere regeringer, men dette aktiveringscirkus startede altså, dengang man opfandt ordet aktivering.
Det gjorde de heller ikke under den regering, hvor hr. Bjarne Laustsens parti var med, de gjorde det heller ikke under regeringen før den og måske heller ikke under regeringen før den igen; jeg kan ikke huske, hvornår man begyndte med aktiveringen.
På samme måde tæller kontanthjælpsmodtagere heller ikke med i den officielle ledighedsstatistik, og derfor har vi i dag over 300.000 ledige, som vi kan tage af og få i arbejde.
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-31:
Hr. Bent Bøgsted havde nogle bemærkninger i sin ordførertale om, at den tidligere regering havde lavet et aktiveringscirkus, eller hvordan det nu lige var ordene faldt.
I hvert fald havde vi skjult, at der ikke var sket et reelt fald i ledigheden, fordi vi opbevarede folk i aktiveringsordninger.
Det mangler jeg lidt dokumentation for, for i 1993, da Socialdemokratiet og en række andre partier fik regeringsmagten, var der ca. 355.000 ledige i Danmark, og efter de optegnelser, jeg har gjort, var der dengang 90.000 i aktivering i forskellige ordninger, og de talte ikke med.
Sandheden må jo være, at det var det modsatte, der var tilfældet.
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Jeg kunne forstå, at Dansk Folkepartis ordfører, hr. Bent Bøgsted, også er imod hele det aktiveringscirkus, som folk er blevet tvunget ud i indtil nu, og også er imod den måde, de kan få store problemer med kollegerne på.
Hr. Bent Bøgsted havde et eksempel fra et ældrecenter i sin egen kommune.
Men jeg forstod ikke helt: Hvis Dansk Folkeparti nu ikke var bundet af forliget med regeringen på arbejdsmarkedsområdet, ville man så støtte Enhedslistens forslag om, at hvis folk kommer ud og får et arbejde, skal de have krav på overenskomstmæssig løn?
Vil Dansk Folkeparti være med til at se på, hvilke muligheder der er for at skaffe folk i arbejde på ordinære vilkår og med overenskomstmæssig løn og også se på, hvad vi her fra Folketinget kan gøre, for at flere får overenskomstmæssig løn i stedet for kun at komme ud på kontanthjælps- eller dagpengeniveau?
Bent Bøgsted (DF), 2003-01-31:
Jeg vil starte med at sige, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte dette forslag, for vi er, på samme måde som hr. Bjarne Laustsen var inde på, med i den nye arbejdsmarkedsreform, og forslagets emne indgår som en del af reformen.
Men når det så er sagt, har Dansk Folkeparti forståelse
for de synspunkter, som Enhedslisten fremfører
Der har gennem en meget lang periode været et efter vores opfattelse misbrug af aktiverede, der blev sendt ud i meningsløse projekter, som ikke førte til noget som helst, ud over at de aktiverede ikke blev opført i ledighedsstatistikken.
Det var en af de metoder, den tidligere regering brugte til at nedbringe ledigheden.
Det var at få mere aktivering, så var de ude af ledighedsstatistikken - simpelt hen.
Det er klart, at de aktiverede føler sig unyttige i disse projekter, hvor de bliver brugt til at holde lønomkostningerne nede.
Det sker f.eks. på mange ældrecentre, bl.a. i køkkenerne.
Her har jeg eksempler fra min egen kommune, hvor et ældrecenter har 10 personer normeret i køkkenet.
Så sparer man to af dem væk, og så får man to aktiverede i køkkenet.
De skulle ud i jobtræning, og de fik at vide, at de bare lige skulle klare det, de kunne; men køkkenpersonalet forventede, at det var fuldtidsmedarbejdere, de fik.
Det er klart, at sådan noget skaber utilfredshed, og de, der kommer ud i aktivering, kan ikke holde til det.
De får stress af det og går ned, så på det område er vi fuldt ud enige med Enhedslisten.
Det sker også mange andre steder, og det er den slags, der giver utilfredshed.
Der er i det hele taget mange andre projekter, hvor de aktiverede bliver udnyttet og direkte fordummede, og det er ikke acceptabelt.
Men det er også derfor, der i den nye arbejdsmarkedsreform skal arbejdes med at få den slags aktivering stoppet.
Fremover skal aktiveringer føre til et job.
Hvordan det lige skal tackles, er jeg ikke helt klar over, men når den aktiverede får lavet en handlingsplan, skulle der gerne stå på slutlinjen, at der er et job til den aktiverede.
Det er sådan, jeg opfatter den nye arbejdsmarkedsreform. Det forventes derfor, at der er grundlag for, at dagpengemodtagere og kontanthjælpsmodtagere vil få en positiv oplevelse af de nye tiltag.
Men da der alligevel kan være tvivl om, hvad kommunerne kan sætte de aktiverede til, og hvilke retningslinjer kommunerne skal gå efter, har vi i Dansk Folkeparti bedt beskæftigelsesministeren redegøre for dette.
Men som det er nu, har kommunerne jo allerede en mulighed for at oprette job til de aktiverede kontanthjælpsmodtagere.
Det har vi et godt eksempel på i Hobro Kommune, hvor der er noget, der hedder Hobrovikaren.
Man finder et job til dem, giver dem løn og får dem væk fra kontanthjælpen, så det er altså noget, kommunerne kan gøre allerede nu, hvis de går aktivt ind på området.
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-31:
Så vidt jeg kan se, er der to problemer i det.
For det første har et flertal i Folketinget afskaffet muligheden for at bruge det værktøj, der hedder servicejob, og for det andet er spørgsmålet, om kommunerne i givet fald ville bruge det, hvis det var lovligt.
I starten så vi, at den måde, det var skruet sammen på, ikke virkede tilstrækkelig godt.
Det fik vi rettet, og vi kunne se af tallene og af de servicejob, der blev oprettet i kommunerne, at den nye model virkede meget bedre end den første.
Derfor har vi allerede nu et spor at gå efter, hvis vi ønsker at indføre ordningen igen, hvad vi meget gerne vil være med til, for vi kunne se, at den virkede, og at den tog fat omkring seniorgruppen.
Der er selvfølgelig de kommuner, der vil sige: Jamen det er for lidt at få 100.000 kr. Understøttelsen
ligger
på omkring 160.000 kr., så hvorfor skal staten spare 60.000 kr.?
Men den konstruktion, vi fik lavet, hvor man kunne få de 100.000 kr. og yderligere et oplæringstilskud, kunne vi se virkede.
Så kan jeg måske føje til, at i forbindelse med diskussionen om sunde fødevarer i daginstitutionerne og madtilbud til børnene osv. passer det jo simpelt hen som fod i hose.
Man kan simpelt hen bare nappe den idé.
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Bjarne Laustsen i det med den stramme kommuneøkonomi, men ideen med servicejob var jo netop, at når staten sparede udgifterne til dagpenge og kontanthjælp osv. og i stedet fik skatteindtægter, fordi folk kom op på en overenskomstmæssig løn, var der penge til at give tilskud til kommunerne til de job, så det ikke var en udgift for kommunen at ansætte folk til at varetage funktioner på f.eks. plejeområdet.
Derfor vil vi meget gerne høre, om Socialdemokraterne allerede nu kunne arbejde med på at genetablere en sådan ordning, hvis der kan skabes flertal for den, og at man ikke er bundet af aftaler med regeringen på det område.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Det lyder lidt på hr. Lars Barfoed, som om det er de ledige selv, der er forhindringen for at få et job, som om man ikke anerkender, at der er en arbejdsløshed.
Er det sådan, at man opfatter, at det er de ledige, der er forhindringen, eller er det arbejdsløsheden, der er forhindringen?
Det er jo klart, at der er en væsensforskel dér.
Hvis det er sådan, at man mener, at de ledige er så dårlige, så de ikke egner sig til at komme ud på arbejdsmarkedet, er forholdet et andet.
Det er jo meget det, der har været den gennemgående argumentation her i dag.
Jeg vil høre, om det er sådan, det hænger sammen, for
Så er det måske at lempe pensionslovgivningen.
Så er det måske at yde noget mere revaliderings- og uddannelsesstøtte.
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-31:
Når vi taler om servicejob, står vi fuldstændig frit.
Det kan vi lave, hvis der kan findes et flertal for det,
Men det, der er problemet, er det, som fru Line Barfod påpegede før, nemlig at de stramme kommuneaftaler gør, at kommunernes og amternes økonomi er vanskelig. De har endda måttet afskedige folk, man har også afskediget i staten, i en lang række statslige styrelser osv., og det har givet nogle problemer den anden vej rundt.
Men det har ikke noget at gøre med det, vi taler om i dag.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-01-31:
Jeg tror, at hr. Bent Bøgsted i virkeligheden satte fingeren på det helt ømme punkt, for vi diskuterer jo i dag, hvorvidt de, der måske ikke står hundrede procent til rådighed for et ordinært job derude, skal have overenskomstmæssig betaling for at blive trænet eksempelvis i en kommune.
Så vidt jeg forstod hr. Bent Bøgsted, så nævnte hr. Bent Bøgsted et eksempel på nogle, som var kommet ud i et køkken, hvor forventningen var, at de skulle bestride et hundrede procent job, men det kunne de ikke honorere.
De blev stressede - sådan hørte jeg ordføreren - og det var alt for voldsomt.
Så vil jeg spørge Dansk Folkepartis ordfører: Er dette ikke netop et eksempel på nogle, som ikke skal have en fuld overenskomstmæssig løn?
Man skal jo tage hensyn til, at de er i gang med et træningsforløb.
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
For stort set alle ledige arbejdssøgende gælder det jo, at de hellere end gerne vil have et arbejde, og de fleste af dem søger aktivt for at få et.
Heldigvis lykkes det også for mange at få det relativt hurtigt i ledighedsperioden.
De, som ikke kan få det, er vel delt op i to grupper, hvor nogle simpelt hen bare er så uheldige, at arbejdsløssituationen i deres område eller inden for deres fag gør det vanskeligt for dem at finde et arbejde.
Men der er naturligvis også nogle af dem, som af den ene eller den anden grund har svært ved at få et arbejde, fordi de har behov for en særlig udvikling, en støtte.
Det kan også nogle gange være omskoling, det kan være så meget, der skal til, men i hvert fald et forløb, de skal igennem, før de er fuldt rustet til at søge et normalt job.
Derfor er der jo ikke noget entydigt svar på, hvorfor folk ikke kan få et arbejde, men det altafgørende er, at vi sikrer, at så mange som muligt hurtigt og direkte kommer i ordinært arbejde på ordinære vilkår.
Men så er der altså behov for, at der for dem, som ikke kan få det, gennemføres nogle særlige aktiveringsforløb.
Der er det mit synspunkt, at det i virkeligheden er fordelagtigt, at vi tilbyder sådanne aktiveringsordninger på særlige vilkår, fordi det vil fremme brugen af disse aktiveringsordninger og dermed i sidste ende også fremme, at de pågældende får job på ordinære vilkår, for det vil være lettere for dem at nå frem til en situation, hvor de kan få et job på ordinære vilkår, hvis de har været i et fornuftigt aktiveringsforløb op til det tidspunkt.
Det er selvfølgelig en forenkling at sige, at man kan dele de ledige op i to grupper, men taletiden her tillader jo ikke, at man går ind i alle nuancer.
Hver af de to grupper kan jo deles op i lige så mange grupper - havde jeg nær sagt - som der er arbejdssøgende.
Alle mennesker har jo deres personlige forudsætninger for den situation, de er i.
Jo, vi vil da gerne i Det Konservative Folkeparti bidrage til, at folk kommer direkte i arbejde på ordinære vilkår i det omfang, det er muligt.
Det er da det bedste; det tror jeg alle mener.
Der, hvor vi er uenige, er blot omkring det spørgsmål, at når vi iværksætter disse særlige aktiveringsordninger, kan der altså være behov for - for overhovedet at fremme disse ordninger - at man gennemfører dem på ikkeordinære lønvilkår, men på disse særlige vilkår, som jo ikke forringer de pågældendes økonomi, fordi de i forvejen er på dagpenge eller kontanthjælp, så de fortsætter jo med en økonomi, der er kendt af dem i forvejen.
Der er i arbejdsmarkedsreformen jo etableret - jeg havde nær sagt - sikringsordninger med hensyn til forløbets varighed osv., der skulle hindre, at det er ordninger, som kan blive misbrugt.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Skal det forstås derhen, at Socialdemokratiet ikke er bundet mere af aftalen med regeringen, end at hvis man kan få en ny ordning op at stå, hvor der bliver etableret ordinære job i kommunerne, er Socialdemokratiet med på det?
Eller er man i virkeligheden bundet op på den aftale, så det tilsagn, man giver nu, ikke rigtig holder?
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Jeg tror, at uanset hvor mange gange hr. Flemming Oppfeldt siger, at der ikke er blevet fyret folk i den offentlige sektor, så vil de, der er blevet fyret og de, der kender dem godt, være klar over, at der er sket fyringer.
Det skete oven i købet sådan, at de, man ellers plejer at omtale som det grå guld, var dem, der blev fyret først.
Så siger hr. Flemming Oppfeldt, at man skal være i stand
til at få fat i folk, så man kan gøre en beskæftigelsesindsats.
Nu taler vi altså ikke om, at folk skal være ude af landet i flere måneder, vi taler om, at folk skal have ret til 5 ugers ferie i løbet af et år.
Det vil typisk sige, at man holder noget juleferie og lidt ferie rundt om i løbet af året og så 2-3 ugers sommerferie.
Hvis man taler om længe planlagte forløb, folk skal i gang med, så vil man jo vide det i forvejen og kunne tilrettelægge det.
Og i sommerferien er det altså ret sjældent, at der pludselig dukker arbejde op til alle dem, der er på kontanthjælp i kommunen. Det er børnene, det her først og fremmest går ud over, men hr. Flemming Oppfeldt mener åbenbart ikke, at kontanthjælpmodtageres børn skal have nogen ret til at få ferieoplevelser på linje med andre børn.
De skal, som regeringens politik ellers lægger op til, bagest i køen, og nu skal de heller ikke længere have ret til mad i børnehaverne, som vi kommer til i næste uge.