Holger K. Nielsen (SF), 1997-12-02:
Det er en vigtig diskussion, Enhedslisten har rejst her i dag.
Vi har haft den tidligere i Europaudvalget og i Folketingets spørgetid, og ved ministerens sidst faldne bemærkninger, som jeg også skal takke for, er der ingen tvivl
Det er fint nok.
Når vi finder den vigtig, så hænger det selvfølgelig sammen med, at vi er imod Schengensamarbejdet.
Vi er grundlæggende uenige i det synspunkt, at det er en nødvendighed for at styrke kampen mod den internationale kriminalitet. Vi mener faktisk modsat, at når man fjerner grænserne, så forbedrer man mulighederne for, at de internationale forbrydere kan operere over grænserne. Vi er helt uenige i den tankegang, der ligger i Schengensamarbejdet.
Vi er også uenig i den konsekvens, der følger af, at man fjerner grænserne, hvor man opbygger et centralistisk system, herunder et centralistisk registreringssystem, for at få det hele til at hænge sammen.
Og det er jo det, vi diskuterer her i dag.
Der ligger flere problemer i den sammenhæng.
Der ligger et problem omkring den enkeltes retssikkerhed.
Der ligger grundlæggende problemer i forhold til, hvordan demokratiet skal kunne fungere i denne her sammenhæng.
Og hele debatten om registre er jo en debat, vi har haft her i Danmark gennem adskillige år, hvor der - hos os alle tror jeg - ligger en angst for at få et samfund, hvor alle væsentlige oplysninger bliver registreret centralt.
Et samfund af Orwellsk karakter med Big Brother is watching you.
Det er jo indlysende nok, at når denne diskussion får et europæisk perspektiv, hvor man opbygger centrale europæiske personregistre, så får den jo en yderligere dimension.
Det er jo en pointe i den rapport, at det er uendelig svært for den enkelte at finde ud af, hvad der eventuelt står om vedkommende i de registre.
Og det er i høj grad det, som denne aktivitetsrapport handler om.
Det er jo klart nok, og det er fint nok, at dette kontrolorgan fungerer, udøver sit arbejde, men det er ikke fint nok, når man oplever, at de bliver bortvist, fordi de er for emsige.
O.k., man har så taget en diskussion.
Man har reageret skarpt, men den reaktion fra de franske myndigheders side må jo betyde, at vi må spørge os selv: Fungerer det her tilfredsstillende?
Kan det opstå igen?
Er der oplysninger, der ikke kommer frem?
Det giver en em af mistillid til, at de pågældende er villige til at give de oplysninger, som er nødvendige for at kontrollere korrekt.
Og i forlængelse af det må jeg gentage, at det er altså helt, helt utilfredsstillende, at denne kritiske rapport, som fremkom ca. 3 uger før tredjebehandlingen af Schengenkonventionen her i Folketinget, ikke blev fremsendt til Folketinget.
Jeg ved ikke, om ministeren personligt har haft den mellem hænderne.
Det kan jeg forstå at han ikke har.
Men det må give anledning til røde ører i systemet, at man overhovedet ikke har tænkt på, at denne rapport måske kunne have en vis betydning i debatten.
Jeg siger ikke, at det ville have fået som konsekvens, at det hele havde forandret sig, men det var dog en væsentlig oplysning omkring hele behandlingen af Schengen.
Derfor må jeg gentage, at der naturligvis er en sammenhæng mellem Amsterdamtraktaten og Schengen.
Det er der formelt, og det er der reelt.
Det er i den sammenhæng, vi ser, at regeringen havde så fantastisk travlt med at få gennemført Schengen.
Man havde et huj og en hast med at få det gennemført, selv om det udmærket - udmærket - godt kunne have ventet, så alle oplysninger også ville være kommet frem.
Det var dybt utilfredsstillende, og jeg mangler stadig væk en tilfredsstillende forklaring fra ministeren på, hvordan det kunne være, at man ikke fik fremsendt denne rapport før tredjebehandlingen af Schengensamarbejdet. Så der er mange ting at tage fat på her, og jeg vil sige, at det forslag til vedtagelse, som Enhedslisten har stillet, kan vi stemme for.
Vi mener, at det skitserer nogle af de ting, der skal gøres i forhold til at få en forbedring af kontrollen med Schengensamarbejdet.
Det er ikke bare et spørgsmål om, hvad de danske myndigheder sender videre.
For os er det da lige så meget et spørgsmål om, at den overordnede kontrol med det her fungerer, også på europæisk plan.
Det, vi diskuterer her i dag, er jo netop, hvordan man sikrer, at den europæiske kontrol fungerer i tilstrækkeligt omfang, så den enkeltes retssikkerhed kan sikres.