Pia Gjellerup (S), 2006-10-11:
... og derfor synes jeg, at indenrigsministeren skylder os et sandt svar og ikke bare et svar.
Der var nemlig det slør, at vi låste skatten i hver enkelt dansk kommune i 2006.
Og vi ved jo godt, at når man låser en indtægtskilde og alt andet kan bevæge sig, så kan den konkrete kommune godt komme i et konkret problem, for alt andet lige skulle den lokale skat jo være et spejlbillede af, hvordan andre ting ser ud: Hvad får man i tilskud, hvad har man af udgiftsbehov, hvilket beskatningsgrundlag er der etc.?
Det er baggrunden for, at vi også, for så vidt angår 2006, havde særlige særtilskudsmidler.
Det er den samme begrundelse, man kan læse i bemærkningerne til § 38, stk. 8, hvoraf det fremgår, at begrundelsen for, at der er en særlig pulje her, der er forhøjet med 150 mio. kr., præ cis er skattestoppet, skatteloftet, der er lagt ned over hver enkelt dansk kommune.
Sådan er det.
Men at det skulle være en overraskelse for nogen overhovedet, at de tilskud, der udmeldes til kommunerne i et hvilket som helst givet kalenderår, afspejler de økonomiske aftaler, der er indgået sommerferien før, og at den udligning, der finder sted imellem kommunerne, sker på baggrund af de sidste kendte tal om, hvor mange mennesker der bor i kommunen, hvad de tjener, hvordan befolkningssammensætningen er, hvad udgiftsbehovet er, det har jeg altså meget, meget svært ved at tro.
Og derfor er situationen nok snarere den, at man ikke vil forstå, hvad der bliver sagt her.
Jeg noterer mig så, at embedsmændene i Århus forstår det.
»Hvad er begrundelsen for, at en stor del af det tilskud, der ydes til særlig vanskeligt stillede kommuner for 2007, ydes til kommuner, der ifølge de oplysninger, som Folketinget er i besiddelse af, skulle have modtaget så store ekstra tilskud for 2007 og frem, at de er blevet pålagt at nedsætte beskatningen i disse kommuner?« Skriftlig
begrundelse
I lovforslag nr. L 194 om den kommunale udligning og fordelingen af økonomien som følge af kommunalreformen er oplistet virkningen af lovforslaget for hver enkelt kommune.
For en række af disse kommuner er der tale om sådanne gevinster, at regeringen i lovforslag nr. L 195 fastlægger en nøjagtig andel af denne gevinst, som kommunerne er forpligtede til at nedsætte skatten med, hvorved gevinsten således ikke kan bruges til at bringe en kommune ud af den særlig vanskeligt stillede situation, som den har været i.
Skattenedsættelsesforpligtelsen betyder imidlertid, at en række kommuner tilsyneladende ikke har fået mulighed for at bringe sig ud af den vanskelige situation ved egen kraft, hvorfor de nu skal ydes et særligt statstilskud, hvis fordeling ikke hviler på forud kendte og dermed objektive kriterier.
Det er lidt i samme boldgade.
Her tager vi fat i det, der var det andet lovforslag om situationen, nemlig det om skatteklausulerne, der for kommuner, der skulle betale til udligningsreformen, gav adgang til at øge skatten i et vist omfang og modsvarende for kommuner, der fik en gevinst, at få sat skatten ned.
Men det var de så pligtige til.
Så har de søgt fortvivlet om hjælp fra puljen til særlig vanskeligt stillede kommuner, og det har jo været nogen, vi har kendt tidligere.
I den her omgang er hovedparten af pengene gået til kommuner, som har været tvunget til at levere de penge, de ellers har fået fra andre kommuner, videre til skatteyderne, og så har de skullet have et særtilskud som særlig vanskeligt stillet kommune.
Det er en kinesisk måde at lovgive og administrere på, og det er den, jeg gerne vil have indenrigsministeren til at redegøre for over for Folketinget i dag.
Det er jo sådan noget, man ikke kan få afgjort: om man synes, at det ene er mere logisk end det andet.
Men det ville stemme med den almindelige folkelige fornuft, at hvis man har været vant til at betale for et lavere serviceniveau, og der laves en udligningsreform, som betyder, at man nu for de skattepenge, man betaler, kan få et højere serviceniveau, så ville de fleste overraskes over at skulle sættes ned i skat og som særlig vanskeligt stillet kommune have et særtilskud, hvoraf i øvrigt hovedparten – nej, ikke hovedparten, men tæt ved halvdelen – bortfalder næste år.
Det vil sige, at kommunerne, når de har fået et tilskud her, kan se hen til, at det er en meget stakket frist.
Men det er skattenedsættelsen til gengæld ikke, for de vil ikke kunne komme til at øge deres beskatning til det hidtil forventede niveau, medmindre der er nogle andre kommuner, der dem helt uafhængigt sætter skatten ned.
Derfor er der et spørgsmål, som jeg synes ministeren skal forholde sig til: Har de kommuner her, som får et særtilskud, fordi de har problemer med at opnå det, de skulle med udligningsreformen, nemlig at få adgang til en mere ensartet velfærdsservice, nogle friere muligheder for at komme op på et skatteniveau, hvor de faktisk kan betale for deres velfærd?
Vi skal værne om skattestoppet, det står klippefast – det gør det jo.
Og skattestoppet betyder, at den kommunale skat under et ikke kan rykke sig.
Derfor betyder skattestoppet, som Socialdemokratiet har tilsluttet sig, at skal en kommune sætte skatten op, skal en anden sætte skatten ned.
Jeg forudser og håber sådan set, at det kommer til at ske, for hele filosofien, hele logikken i den her reform – som Socialdemokratiet endnu behændigt har undladt at mene noget som helst konstruktivt om, fordi man gerne vil forbeholde sig at have ét synspunkt i Nordsjælland og et andet synspunkt i Nordjylland, selv om de er indbyrdes uforenelige – er jo, at hvis de kommuner, der vinder på reformen, skulle have lov til at sætte hele gevinsten i kommunalt forbrug day one, så måtte spejlbilledet logisk være, at de kommuner, der taber, Ove Dalsgaards kommune, Nick Hækkerups kommune, andre kommuner, ligeledes skulle afholde hele tabet på deres udgiftsside dag et.
Det er sådan set baggrunden for at sige: Ja, vi flytter alle pengene fra Ballerup og Hillerød i én bevægelse, men nogle af dem havner på rådhuset i de kommuner, der har gevinst, andre havner hos skatteyderne.
Tilsvarende tages nogle af pengene hos skatteyderne i de kommuner, pengene kommer fra, og noget må findes på rådhuset.
Det er jo for at give Ballerup Kommune mulighed for at tilpasse sig det her over en årrække, og derfor vil vi se, at Ballerup over de næste år sparer den her gevinst ind, optimerer sin økonomi og sætter skatten ned.
Da tvang man de kommuner, der havde tab, til systematisk år for år at reducere med 0,2 skatteprocent.
Se, problemet er her, at det, der sker i 2007, er, at skatten tvinges længere ned, end der er mulighed for at sætte den op.
Og tvang virker også bedre end muligheder, så vi får et betydelig lavere kommunalt skatteniveau takket være den konstruktion, man har lavet i de to i dag meget omtalte lovforslag.
Det betyder en lavere kommunal skat i 2007 end i 2006.
Derfor er spørgsmålet, for at det hele ikke skal ende i særtilskud til særlig vanskeligt stillede kommuner, om indenrigsministeren vil tage udgangspunkt i 2006-niveauet for beskatningen, for det har vi ikke hørt en lyd om.
Vi har kun set de meget, meget mystiske tal, som ikke holdt, men som er lagt til grund som det evigt gyldige i det ene lovforslag, og som vi kan forstå at man selvfølgelig i det andet forslag logisk skulle have set, selv om der ikke er en bemærkning om det.
Det er tal, der overhovedet ikke holdt i virkeligheden.
Vi har for 330 mio. kr. særtilskud, og det er jo et historisk lavt særtilskud, når man måler det op imod, hvad jeg selv tidligere har været leveringsdygtig i, og hvad tidligere regeringer har været leveringsdygtige i.
Og det er jo et tegn på, at vi har lavet en robust finansieringsreform, som ikke nødvendiggør, at vi kører med så mange særtilskud.
Altså, skattestoppet betyder, at kommunernes skat under et skal holdes i ro.
Og jeg medgiver, at hvis man sådan havde set akademisk på det, kunne man selvfølgelig godt have grebet opgaven anderledes an.
Man kunne have lavet den her finansierings- og kommunalreform, den havde så haft nogle byrdemæssige effekter, og så kunne man lade kommunerne derude selv finde ud af, hvad skatten så skulle være.
Min påstand – og den vil jo ikke kunne eftervises – ville være, at hvis 271 kommuner under fusion til 98, der samtidig skulle overtage nye amtskommunale opgaver og forholde sig til, at de skulle opkræve en vis amtskommunal skat, selv skulle gøre det i en frivillig proces, så ville det føre ét sted hen, nemlig til højere skatter.
Derfor har vi taget styringen.
Det betyder, der er lagt et loft over den enkelte kommune.
Jeg vil gerne sige, at når jeg vurderer skattestoppet, gør jeg det jo altså fra, hvor vi er nu, til, hvor skal vi hen.
Og derfor vil jeg også meget klart sige, at hvis der er kommuner, der ikke går til loftet næste år – og jeg er ikke bekendt med det, jeg har ikke noget overblik over det, men der kunne jo være kommuner, der siger, at de ikke har brug for at gå til loftet – så efterlader det selvfølgelig noget luft op til loftet, som kan bringes ind, når de skal sætte skatterne i 2008 og finde ud af, hvad de skal være der.
Det tror jeg var en besvarelse af det spørgsmål, fru Pia Gjellerup stillede.