runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bendt Bendtsen (KF), 1997-10-23:
Jeg skal blot meddele, at da vores ordfører, hr. Henning Grove, ikke kan være til stede i salen, skal jeg fremføre, at det her er en aftale mellem organisationerne, personalet og Folketinget.
Det er en almindelig aftale, der skal ind i Folketingets forretningsorden, og det er en aftale, som kan støttes af Det Konservative Folkeparti.
Jette Gottlieb (EL), 1997-10-23:
Jeg vil dog lige gøre opmærksom på, at der sikkert stadig vil være en hel del løse ender, som f.eks. dispensationen for 11-timers-reglen og den slags ting, men det er jo så noget, der fremover vil kunne komme op ved forhandling.
Poul Nødgaard (DF), 1997-10-23:
I Dansk Folkeparti har vi ingen problemer med det foreliggende forslag.
Bjørn Elmquist (RV), 1997-10-23:
Jamen tak for den kildeangivelse til hr. Thor Pedersen!
Så skal jeg vende tilbage til de tal, som hr. Thor Pedersen citerede.
Det er jo interessant, at han springer 1995 over, for tager man 1996 i forhold til 1995, så er der sket et fald, så vidt jeg erindrer.
Men lad os nu dykke ned i de tal ved en anden lejlighed.
Det, der bringer mig på talerstolen, var sådan en naiv, måske, forventning om, at når nu hr. Thor Pedersen er kommet i svarehjørnet som en modsat Spørgejørgen, kunne vi så ikke også få svar på, hvad det er for offentligt ansatte, der skal afskediges, for at vi kan få VK-regnestykket til at gå op? Det skal ikke være politifolk.
Det har vi hørt alt om.
Der skal endda være flere dér.
Det kan heller ikke være forsvaret.
Det er klart, for dér er et forlig, og det forlig er der ingen i VK, der vil genforhandle, som man vil hos De Konservative med hensyn til politiforliget - og det er en anden snak.
Er det skolelærere?
Er det læger og sygeplejersker?
Er det fængselspersonale?
Er det personalet i ministerierne?
Er det dem, der passer vore ældre?
Er det dem, der passer børn?
Hvem er det, der skal afskediges, for at vi kan komme op på de dér 23 mia.?
Annette Just (FP), 1997-10-23:
Det er ikke for at tage Folketingets tid, men da fru Kirsten Jacobsen ikke kan være til stede, skal jeg blot sige, at ikke blot er det her noget, som man har vedtaget for lang tid siden i Udvalget for Forretningsordenen, men det har faktisk en god, fornuftig og saglig begrundelse, som Fremskridtspartiet naturligvis også støtter.
Ole Vagn Christensen (S), 1997-10-23:
Jeg er nødt til at kvittere for den iagttagelsesevne, som hr. Bendt Bendtsen er i stand til at lægge for dagen.
Det er da helt klart, at jeg ikke kunne have sagt det.
Det kunne jeg heller ikke have gjort for 10 år siden.
Jeg kunne måske have gjort det for 20 år siden, men jeg kunne måske ikke have gjort det for 30 år siden.
Det var derfor, jeg sagde, situationen er forandret.
Det, jeg oplevede i bussen på vej ind, var en masse glade mennesker i arbejdstøj.
Det gjorde jeg ikke for to år siden.
Ole Vagn Christensen (S), 1997-10-23:
Hr. Aage Frandsen havde nogle indledende bemærkninger til regeringen, og det skal den selvfølgelig nok svare på, men i samme åndedrag kunne jeg ligesom mærke, at også hr. Aage Frandsen tror, at Socialdemokratiet mener, at det er de arbejdsløse, der er problemet.
Dette lovforslag bygger netop på den forbedrede situation og er sådan set med til at løse de ting, der ligger her.
Den diskussion, der går ud på, at der skal ske yderligere stramninger, hvilket også hr. Aage Frandsen har kunnet høre er blevet sagt fra højre side af salen, er netop imødegået her, ved at man går ind og siger: Med det system og med den beskæftigelsessituation, vi har, mener vi faktisk, at den række ændringer, der er lagt op til her, ikke er noget, som den enkelte kommer til at mærke.
Aage Frandsen (SF), 1997-10-23:
Hvis lovforslaget, når det gælder stramninger, ikke kommer til at kunne mærkes for den enkelte, ved jeg ikke, hvorfor man skal lave dem.
Hvis det ingen betydning har, forstår jeg ikke, hvorfor det skal laves.
Men det, der er problemet, er, at man gør noget, som efter min opfattelse - men jeg vil gerne have dokumenteret, om det er forkert eller rigtigt - ikke har nogen reel betydning med hensyn til at gavne arbejdsmarkedet.
Det, arbejdsmarkedsforskere peger på, er, at det er udbudssiden, arbejdsgiversiden, der er problemet i dag med hensyn til at sørge for uddannelse.
Det er jo det, der har været problemet
, når det drejer sig om at få klaret beskæftigelsesbehovet
, når det drejer sig om f.eks. flaskehalse.
Det er arbejdsgiveren, der ikke har uddannet.
Hvorfor ligger der ikke en masse ting fra regeringens side dér?
Det er åbenbart dem, der stadig væk er problemet, uanset hvad hr. Ole Vagn Christensen dybest set mener.
For jeg tror, hr. Ole Vagn Christensen mener det, hr. Ole Vagn Christensen sagde.
Men det er ikke det samme som handling.
Ole Vagn Christensen (S), 1997-10-23:
Jeg vil sige til hr. Aage Frandsen, at hvis vi er enige om, at den situation, vi befinder os i, er en forbedret beskæftigelsesmæssig situation, og at der er bedre muligheder for folk, så er det jo helt klart, at så kommer man også i gang med det arbejde, man skal i gang med, hurtigere, og det vil sige, at så kan man også tillade sig at gå ned med hensyn til den tidsfaktor, som man har.
Det, der ligger i forslaget, er sådan set, at man tilpasser det og siger: Jamen altså efter det dér kan man have en forventning om, at der er folk i gang.
Og hvis han ikke gør det, så kan man sige til ham: Jamen her er der den særlige situation, at du kommer ikke i gang, hvis ikke du gør det dér.
Aage Frandsen (SF), 1997-10-23:
Jeg vil gerne diskutere problemstillingen med hr. Ole Vagn Christensen, når vi via udvalgsarbejdet har fået belyst, i hvilket omfang det, hr. Ole Vagn Christensen taler om, er et problem.
Min påstand er, at det er det ikke.
problem, at folk ikke bevæger sig.
Der er masser af mennesker, der bevæger sig, og de gør det gladeligt, måske også mere end de mennesker, som hr. Ole Vagn Christensen mødte i morges.
Jeg kender adskillige, som hver eneste dag tager lange rejser, og det gør de, fordi de kan lide at arbejde, fordi det er en glæde at arbejde, og derfor forstår jeg ikke rigtig, hvorfor man skal lave denne stramning.
Der kan være enkelte tilfælde, hvor der er nogen, for hvem det i virkeligheden ødelægger hele deres familiemønster, hvis forslaget bliver vedtaget.
Og det er dér, jeg siger, at det vil jeg ikke betale for det.
Ole Vagn Christensen (S), 1997-10-23:
Jeg kan kun kvittere for den måde, som hr. Aage Frandsen argumenterer på, og så kan jeg sige, at det, som hr. Aage Frandsen siger, er, at han faktisk giver mig ret, at man er i den situation, at folk vil godt bevæge sig.
Derfor er der jo heller ikke noget odiøst i, at man siger, at hvis der nu skulle være enkelte, der har lidt svært ved det, at man så kan hjælpe dem til også at komme frem til den samme erkendelse.
Dorit Myltoft (RV), 1997-10-23:
Da partiets ordfører på dette område, fru Vibeke Peschardt, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende synspunkter: Der kan næppe være uenighed om, at de seneste års udvikling med stigende beskæftigelse og faldende ledighed er en positiv udvikling. Derfor burde der heller ikke være uenighed om det fornuftige i at understøtte denne udvikling, og det er jo det, der ligger i det forslag, vi her behandler. Ledigheden i Danmark er skævt fordelt.
Det er en klar indikation af, at der er behov for at styrke den geografiske mobilitet blandt ledige, hvis flaskehalssituationer skal undgås.
Det er blandt andet sådan nogle mobilitetsfremmende initiativer, der lægges op til med dette lovforslag.
Men også den faglige mobilitet skal styrkes.
Et godt eksempel er de tilfælde, hvor et job ikke kræver særlige kvalifikationer eller blot kvalifikationer, der relativt nemt kan tilegnes.
Spredningen i ledighedsprocenter blandt de overvejende ufaglærte kasser inden for en enkelt relativt lille region tyder på, at den faglige mobilitet blandt ufaglærte kunne være større.
Fra flere regionale arbejdsmarkedsråd hører vi om mangel på arbejdskraft inden for visse af disse områder, jobtyper, som uden større opkvalificeringsindsats kan varetages af mange faggrupper.
Ikke desto mindre har det vist sig vanskeligt at motivere folk inden for andre faggrupper til at påtage sig
disse job, også selv om ledigheden er stor inden for faggruppens område.
Annette Just (FP), 1997-10-23:
Jamen det er jo en fornøjelse at se, at regeringen kommer med noget, hvorom vi faktisk også kan tillade os at sige: Der er positive elementer.
Jeg har ikke tænkt mig at gennemgå dem i detaljer, for det har Venstre og De Konservative såmænd gjort
så udmærket, men sige: Det er vi såmænd enige i.
Vi er også enige i, at der i hvert fald er én lille tidsel, og den vil vi under udvalgsarbejdet selvfølgelig gøre vores bedste for at få fjernet.
Det er det her med at fjerne deltagerbetalingen fra AMU-kurserne.
Der burde være generel deltagerbetaling for alle de kurser, og derved vil det også blive simplificeret så meget, at hr. Ole Vagn Christensen ikke behøver at bekymre sig om det her moderne udtryk: det administrative bøvl.
Det er jo godt, at regeringen har haft CD inde i regeringen et stykke tid, så de har lært det nye udtryk.
Men jeg vil godt have lov til at sige til hr. Ole Vagn Christensen: Hvor er det dejligt, at han tog af sted på arbejde ind til Folketinget i solskinsvejr i dag, for i dag er alle arbejdere glade, fordi det var solskin i morges.
Det synes jeg virkelig er et sagligt argument for Socialdemokratiet, når de kommer med et lovforslag, som måske har meget symbolsk værdi, måske også lidt kan kaldes kosmetisk.
For det er jo ikke de helt store forbedringer.
Men det er meget lidt, vil jeg sige til hr. Ole Vagn Christensen, så bortset fra at vi skal sikre, at solen skinner hver morgen, så alle kan komme glade på arbejde, og at vi selvfølgelig skal sikre os, at det her med at fjerne deltagerbetaling på AMU-kurserne bliver taget ud, så vil jeg sige, at så er det positivt, og vi vil arbejde konstruktivt med at få det rettet ind og forhåbentlig forbedret en lille smule.
Ole Vagn Christensen (S), 1997-10-23:
Forskellen på en Socialdemokrat og en Fremskridtsdame er, at man ved, hvornår vognen vælter, fordi man har puttet for meget på den.
Og jeg har faktisk opfattelsen af, at det, der bliver sagt om, at vi går i en moderat retning, jamen det gør
Vi vil gerne have den positive udvikling til at fortsætte.
Annette Just (FP), 1997-10-23:
Hvis hr. Ole Vagn Christensen virkelig gerne ville have en positiv udvikling på arbejdsmarkedet og inden for erhvervslivet, så er det helt andre boller, der skal på suppen.
Og så skal jeg med den største fornøjelse komme med Fremskridtspartiets partiprogram.
Så kan hr. Ole Vagn Christensen få lov til at læse, hvordan man forbedrer erhvervslivets vilkår, hvordan man får sat gang i erhvervslivet og skabt nye arbejdspladser, hvordan man får fjernet alle de tåbelige beskatninger, som regeringen har været mester for, og hvordan man får frihed for den danske befolkning.
Men det skal jeg sørge for at hr. Ole Vagn Christensen får hurtigst muligt.
Ole Vagn Christensen (S), 1997-10-23:
Det er jo noget med at afskaffe efterlønnen, det er jo noget med at lave en hel masse andre utryghedsbestemmelser for folk.
Det er netop noget med at få den vogn til at vælte.
Så kan det godt være, at der er nogle andre steder, man bygger op.
Annette Just (FP), 1997-10-23:
Hr. Ole Vagn Christensen behøver såmænd slet ikke at være bekymret.
Det, vi gerne vil, er at sikre et ordentligt samfund, hvor erhvervslivet får mulighed for selv at bygge arbejdspladser op uden alle mulige tilskudsordninger, en tryghed for de ældre, en tryghed for de svage - den slags, som vi er nødt til at prøve på at få regeringen med til i små nøk ad gangen, men så små nøk, at det ikke rigtig hjælper.
Vi vil gerne tage de store skridt og sikre, at Danmark bliver et velstående land, men det tager lidt tid, når vi har et fodslæbende Socialdemokrati, og vi kan ikke nøjes med at glæde os over, at solen skinner om morgenen, selv om det var rart.
Ole Vagn Christensen (S), 1997-10-23:
Det har jeg også tænkt mig at gøre.
Jeg er godt tilfreds med, at mit parti og også den regering, vi sidder i, har valgt at tage de små skridt, så man netop ikke vælter situationen for mange mennesker, for det har vi jo oplevet.
Ulla Tørnæs (V), 1997-10-23:
Det kan jeg helt ærligt ikke se skulle være noget særlig stort bureaukrati, for alle må vide, om man er sendt på et AMU-kursus i forlængelse af en handlingsplan, eller om man er der i forbindelse med sit arbejde eller andet.
Det kan ikke være så svært.
Man behøver ikke at have et 3-siders-skema, som man skal have en akademisk grad for at kunne stave sig igennem, for at finde ud af, om man er højt eller lavt uddannet.
Det er jo reelt det, der er sket: at de papirer, som arbejdsministeren har sendt rundt i systemet, betyder, at man faktisk skal have en akademisk grad for overhovedet at kunne stave sig igennem kravene.
Endelig synes jeg, det kunne være interessant - selv om formanden har antydet, at vi ikke må fortsætte denne debat - at diskutere niveauet for deltagerbetaling.
For Venstre er det afgørende, at alle bliver omfattet af deltagerbetaling, og så kan vi naturligvis altid diskutere niveauet.
Det synes jeg er langt mere interessant.
Ole Stavad (S), 1997-10-23:
Jeg synes ikke, det er pænt af fru Pia Christmas-Møller, at hun skælder mig ud for det, som Venstre og De Konservative selv har sagt.
Det er jo ikke mig, der har påstået, at det er en skat.
Det er Venstre og De Konservative, der har dækket sig bag et figenblad og har forsøgt at sige, at det, som regeringen spillede ud med, var en skat, og det, man nu er landet på, ikke er en skat.
Vi kan sige, at for borgerne og ikke mindst for virksomhederne er den væsentligste og næsten eneste forskel, at der bliver en masse mere administrativt bøvl ved det, som Venstre og De Konservative har ønsket sig.
Men i forhold til, om det er en skat eller ikke er en skat, er der ingen forskel.
Begge modeller tæller med i skattetrykket, men jeg anser ikke de ganske almindelige ordinære ATP-bidrag, som vi har, for at være en skat.
Jeg anser heller ikke det, vi nu gør, for at være en skat.
Jeg gør bare opmærksom på, at det er et meget, meget gennemsigtigt figenblad, som Venstre og De Konservative forsøger at dække sig bag.
Jeg forstår godt anstrengelsen, men det gør det ikke mere tiltalende.
Bjørn Elmquist (RV), 1997-10-23:
Ja, der er mange ting at tage fat på i hr. Thor Pedersens indlæg.
Hele den overordnede sammenhæng kunne jeg godt tænke mig at spørge til, men det fører nok alt for vidt, da jeg kun har et minut til min rådighed.
Men hvordan man skal få lavet disse voldsomme omkalfatringer i det danske samfund uden at skabe nye flaskehalse, det har jeg meget svært ved at forstå.
Så lad mig nøjes med et par enkelte spørgsmål: Hvordan vil man sikre sig den nødvendige kapacitet - eller mængde af kvalificeret arbejdskraft - til at klare de voldsomme spring fremad, som vil forestå?
Hvor mange offentligt ansatte skal afskediges for at nå
disse ganske store besparelser, der tales om
Og så det sidste spørgsmål: Hvor stor en del af flygtningemassen i verden befinder sig tæt på deres områder?
Der findes tal for det.
Må vi høre dem?
Thor Pedersen (V), 1997-10-23:
Fru Pia Gjellerup sagde, at der var da mange - forstod jeg endda - venlige betragtninger og god vilje omkring kriminalforsorg osv., men var det ikke bare tom snak?
Jamen det får vi jo mulighed for at dokumentere under de forhandlinger, vi kommer til nu.
Vi kommer med de forslag, og så vil det vise sig, hvem det er, der er fuld af tom snak, hvem det er, der taler om, at de ikke vil finde sig i det og det, og alligevel ingenting gør.
Så jeg opfatter fru Pia Gjellerups ord her fra talerstolen som et tilsagn om, at de stramninger, vi foreslår, vil man gerne være med til at støtte, og det siger
jeg tak for og vil gerne kvittere for.
Omkring udviklingen på Wall Street og hvordan det kunne gå, som det gør, i Danmark, og om vi har en bedre økonomi: Jamen det er klart, at når man står med et udgangspunkt i et massivt overskud på betalingsbalancen, så har man en mulighed for at føre en ekspansiv finanspolitik. Man har mulighed for at lukke op for privatforbrug, og det har man gjort.
Det er den lave rente, der har gjort det muligt overhovedet at konvertere og frigøre penge til privatforbrug i øvrigt.
Og den lave rente i Danmark er en følge af renteudviklingen i resten af verden - og ikke omvendt.
Hr. Frank Aaen taler om, hvorvidt det skal være rimeligt at skaffe nødvendig kapital til at investere i private virksomheder - for det er jo ideen med at gøre det fordelagtigt for almindelige mennesker at investere i aktier.
Det er jo, at man på den måde skaffer kapital, der sikrer nye arbejdspladser.
Det ser vi som et positivt element i at sikre beskæftigelse fremover og at sikre, at vi er i stand til at finansiere velfærdssamfundet ved privat produktion.
Så siger hr. Frank Aaen: Ja, men dette, at man begunstiger det at investere i en privat virksomhed eller at drive den selv for den lille håndværksmester - der i virkeligheden kun får overskuddet i form af goodwill den dag, han forlader den aktive erhvervsindsats - lukker det ikke op for selskabstømning?
Nej, det gør det ikke, for hr. Frank Aaen ved lige så vel som jeg, at det er ulovligt.
Der er klare domme for, at det er ulovligt, så der er ikke noget problem her.
Hr. Bjørn Elmquist får mit svar her efterfølgende.
Frank Aaen (EL), 1997-10-23:
Man skulle jo tro, at Venstre, som havde skatteministerposten i hele den periode, hvor selskabstømninger foregik, vidste - eller i hvert fald efterfølgende havde sat sig ind i - hvad det var, der skete; men det har man åbenbart ikke gjort.
Jeg kan anbefale, at man læser den redegørelse, regeringen offentliggjorde her i sommer, hvoraf det klart fremgår, at selve mekanismen byggede på, at man kunne udnytte de to skatteregler, som Venstre og De Konservative nu ønsker genindført.
Men det kan vi åbenbart ikke få et klart svar på fra Venstre, fordi man ikke har sat sig ind i tingene - eller ikke vil gøre det.
Så et andet spørgsmål: Hr. Thor Pedersen sagde, at man ikke ønskede at sænke ydelsen for de arbejdsløse.
Så vil jeg gerne bede hr. Thor Pedersen bekræfte eller afkræfte, om det af VK's plan til finansloven fremgår, at alle arbejdsløse ufaglærte under 30 år bliver sat på halve dagpenge efter et halvt års arbejdsløshed.
Pia Gjellerup (S), 1997-10-23:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Thor Pedersen i, at renteniveauet er meget internationalt bestemt.
Det påvirker jo én selv en hel del, at den afstand er meget lille i dag.
Men den lave rente, det internationale renteniveau - som jo altså er en meget stor fordel for Danmark, det er klart - var der også i 1980'erne.
Det lave renteniveau har man jo også i de øvrige europæiske lande.
De øvrige europæiske lande - som sådan set har haft nogle bedre forudsætninger for at skabe en gunstig økonomisk udvikling - har ikke kunnet skabe en helt så gunstig udvikling, som det er lykkedes i Danmark.
Dette blot sagt for, at det ikke skal lykkes hr. Thor Pedersen at lade, som om det er fuldstændig tilfældigt, hvad der sker i økonomien, og det kun er noget, Wall Street eller renteniveauet bestemmer.
Så ville det nemlig ikke kunne lade sig gøre at have forskellige økonomiske udviklinger i forskellige lande, og det kan det.
Den danske økonomiske udvikling har været i særklasse, og det synes jeg godt man i hvert fald i saglige stunder, som jo også burde kunne indfinde sig i Folketingssalen, kunne anerkende.
Thor Pedersen (V), 1997-10-23:
Hr. Bjørn Elmquist spurgte om, hvordan man skulle gennemføre omstillingen med at få den nødvendige kvalificerede arbejdskraft.
Det er jo den udvikling, man har i et almindeligt dynamisk samfund i et samarbejde mellem skoler, læreanstalter og universiteter.
Her vil hr. Bjørn Elmquist også se, at vi i vores finanslovforslag lægger op til at forstærke indsatsen i et tværgående samarbejde mellem det private arbejdsmarked, de private virksomheder og universiteterne.
Og her skal man ikke undervurdere, at hele den dynamiske kraft ligger i de enkelte unge selv.
Man gennemgår et uddannelsesforløb med en folkeskole med en høj standard i dansk og matematik, som vi også ønsker at styrke, en gymnasial uddannelse og så en videregående uddannelse eller et praktisk håndværksfag.
Så den dynamik og den garanti ligger i den ungdom, vi har i dag.
De er meget vidende, de er meget dygtige, og det er derfor, de fleste af dem stemmer på Venstre.
Skal vi så også til at forbyde alle biler, fordi bilen er det instrument, der gør, at folk kan køre for stærkt eller kan køre over for rødt? Vi må fastholde, at lovlydige overholder reglerne, og sådan er det også på det private arbejdsmarked, sådan er det også i virksomhederne, og derfor er det det rene vås, når hr. Frank Aaen siger, at man ikke kan have gunstige investeringsordninger, uden at det fremmer kriminalitet.
Så spørger hr. Frank Aaen, om vi vil reducere dagpengeniveauet for unge under 25 eller 30 år.
Vi siger, at de skal have et tilbud om aktivitet, uddannelse eller arbejde, og hvis de siger nej, ja, så er der et problem.
Vi mener, den bedste hjælp, man overhovedet kan give unge, er at sikre, at de får enten arbejde eller uddannelse.
Bjørn Elmquist (RV), 1997-10-23:
Jeg forstår, at forretningsordenen i dag er den - og det skal jeg ikke argumentere imod, for man argumenterer ikke imod formanden - at vi højst kan få to korte bemærkninger.
Det betyder, at der en del tråde, der kommer til at hænge i luften, men det er der jo så ikke noget at gøre ved.
Tak for svaret til hr. Thor Pedersen.
Jeg fik jo ikke svar på alle de andre ting om bl.a. flygtninge, men nu koncentrerer vi os om flaskehalsene.
Vi har jo set - og været meget opmærksomme på det i den øjeblikkelige økonomiske situation - flaskehalse opstå med meget korte tidsintervaller.
Man får jo ikke ekstra arbejdskraft fra ungdommen i løbet af et år eller halvandet.
Og den omkalfatring, hr. Thor Pedersen taler om, vil til næste år skabe tusindvis af arbejdspladser, tusindvis af arbejdspladser.
Vil det sige, at det er de offentligt ansatte, der skal afskediges - jeg fik heller ikke noget svar på, hvor mange det var - der skal ud og klare det på det private arbejdsmarked?
Har de de faglige forudsætninger for det?
Det vil jo ofte være jurister eller cand.polit.er, eller hvad det nu kan være, der skal hives ud af det offentlige og deltage i produktionen i erhvervsvirksomhederne.
Det får jeg ikke til at hænge sammen.
Frank Aaen (EL), 1997-10-23:
Det var også den fidus, der lå bag, at man kunne lave de selskaber, der senere blev solgt til selskabstømmere, hvilket kostede statskassen et milliardbeløb.
Har Venstre overhovedet ikke lært noget af historien?
Synes de faktisk, det er en god ide, at man igen skal have mulighed for at lave selskabstømninger?
Er det stadigvæk sådan i Venstre, som da hr. Anders Fogh Rasmussen var skatteminister, at når der er mulighed for at spekulere mod skattesystemet, så er det ikke et hul, så er det et åndehul, som det er godt for borgerne at have? Er det stadigvæk Venstres opfattelse?