Morten Bødskov (S), 2004-01-29:
Succeskriteriet for en velfungerende kriminalforsorg er færre gengangere i vore fængsler.
Desværre er der i dag alt for mange gengangere i fængslerne.
Årsagen til dette er bl.a., at kriminalforsorgen ikke har de nødvendige ressourcer til at styrke behandlingen af de indsatte. Dertil kommer, at et meget ringe udbud af behandlingstilbud med garanti har en negativ indvirkning på de indsattes motivation til også at indgå i behandlingsforløb.
Det her forslag kan motivere til, at indsatte indgår i behandlingsforløb.
Socialdemokratiet mener derfor, at principperne bag forslaget er gode, og endelig finder vi sådan set også, at vi bør kvittere for, at regeringen nu langt om længe anerkender prøveløsladelsesmodellen, og kvitteringen her skal ikke mindst ses i lyset af, hvad tidligere repræsentanter for de nuværende regeringspartier har sagt om denne her model. Når det er sagt, så foreligger der også en række stærke betænkeligheder fra vores side til forslaget.
For det første mener vi, at forslagets mulighed for administrativt at fastsætte samfundstjeneste som vilkår for tidligere prøveløsladelse vedrører fastsættelse af straffen og er en egentlig revision af dommen.
Det centrale er, at rettens afgørelse ændres.
Rettens afgørelse er med andre ord klar.
Den dømte og ikke mindst offeret, de pårørende eller de efterladte kender straffens betingelser ved retssagens afslutning.
Den foreslåede model mener vi vil lægge urimelige afgørelser i hænderne på kriminalforsorgens ansatte.
Den indeholder store potentialer for ubehagelige beslutninger på et upræcist grundlag, og der er stor risiko for, at ofre og ikke mindst pårørende vil føle sig snydt og dårligt behandlet af vores retssystem, hvis de ikke kender straffens betingelser ved domsafsigelsen.
Vi vil ikke medvirke til at skabe denne usikkerhed fra Socialdemokratiets side.
Det må være domstolene, der fastsætter vilkårene for straffen og en egentlig domstolsprøvelse, der i sidste ende både skal kunne vurdere og afgøre muligheden for tidligere prøveløsladelse.
En sådan model mener vi ville kunne fjerne ubehagelighederne og de konfliktskabende afgørelser fra kriminalforsorgens hænder.
Samtidig mener vi også, det er beklageligt, at forslaget ikke ledsages af en mere ambitiøs strategi for, hvordan den samlede behandlingsindsats i vores fængsler kan forstærkes.
Kriminalforsorgen anfører, som det kan ses, i deres høringssvar, at det vil kræve flere ressourcer til de involverede parter, hvis de dømte reelt skal have en forbedret mulighed for at skabe en kriminalitetsfri tilværelse.
Ligeledes frygter vi, at forslaget kan betyde, at der vil ske en skævvridning af behandlingsindsatsen i kriminalforsorgen.
Vi mener, der er stor risiko for, at fokus vil rette sig mod indsattes potentielle muligheder for tidligere prøveløsladelse, fordi ventelisterne til fængslerne er eksploderet, og det faktum, at der ikke samtidig med dette forslag sker en væsentlig forbedring af den samlede behandlingsindsats i kriminalforsorgen.
Hvilke konsekvenser det kan få for behandlingsindsatsen og de indsattes og ansattes forhold, ja, det kan man kun gisne om. Men som sagt mener vi, at princippet er udmærket.
Vi er bekymrede for den administrative model, man har valgt.
Vi er klar med et forslag, vi populært sagt mener kan virke som lynafleder på de meget ubehagelige beslutninger, som vi mener der er lagt op til at kriminalforsorgen skal træffe i fremtiden.
Med disse ord ser Socialdemokratiet frem til et konstruktivt udvalgsarbejde om forslaget.