Svend Erik Hovmand (V), 2002-12-04:
Må jeg allerførst sige, at regeringen må afvise forslaget.
Regeringen kan ikke anbefale, at der sker en forøgelse af erhvervslivets omkostninger gennem dårligere afskrivningsregler.
Regeringen tror også, at man vil kunne forenkle reglerne for beskatning af aktieindkomst på en mere hensigtsmæssig måde.
Vi er enige i, at der er behov for forenklinger i beskatningen af aktieindkomst, og vi skal ikke underkende det arbejde, der er lagt i forslaget.
Jeg synes faktisk, det er overordentlig prisværdigt, at der gøres tiltag omkring netop dette spørgsmål.
Det bør kunne gøres bedre uden den virkning for de små aktionærer, som forslaget her lægger op til.
Der skal ikke herske nogen som helst tvivl om, at regeringen gerne ser skatterne nedbragt og for den sags skyld også på kapitalindkomst.
Regeringen vil imidlertid nedsætte skatten på arbejde som det første og den højeste prioritet. Regeringen ser med sympati på de foreslåede nedsættelser og er enige i, at de vil have gavnlige virkninger på f.eks. opsparingen, men skattelettelser vil efter vores opfattelse have en endnu større gavnlig effekt, hvis de målrettes nedsættelsen af skat på arbejde for almindelige mennesker.
Vi vender os altså imod de foreslåede stramninger og må anbefale, at beslutningsforslaget afvises.
Selv om regeringen afviser forslaget fra Det Radikale Venstre, tror jeg, at vi, altså regeringen og Det Radikale Venstre, på mange punkter er enige om de helt overordnede problemer med de danske skatter, nemlig at skatterne er så høje, at de skaber en mængde forvridning.
De høje skatter giver også ofte anledning til, at man må lave indviklede regler.
Vi er således fælles om, at vi bør have lavere satser og mindre indviklede regler.
Regeringen finder, at man skal undgå at lave problemerne større ved skatteforhøjelser, og at man, i takt med at der bliver råd hertil, bør nedsætte skatterne og først dér, hvor skatterne gør størst skade.
Det Radikale Venstre tror, at man kan skyde genvej ved at foretage skatteomlægninger, hvor skattenedsættelser bliver finansieret af skatteforhøjelser.
Frem og tilbage er som bekendt lige langt.
Regeringen tror derfor ikke på, at skatteomlægninger, hvor f.eks. erhvervene pålægges nye byrder, er løsningen, men går ind for ægte skattereformer eller justeringer, altså nedsættelse af skatterne, når der er råd til det.
Under en af de tidligere regeringers skatteomlægninger blev der bl.a. gennemført en lempelse af afskrivningsreglerne
for bygninger
Lempelsen var begrundet i, at reglerne før var for restriktive.
For mange erhvervsbygninger gælder det, at deres værdi forringes væsentlig hurtigere end den tekniske nedslidning, og de daværende afskrivningsregler for bygninger blev derfor lempet, så det for færre erhvervsbygninger gjaldt, at de skattemæssige afskrivninger skete langsommere end den faktiske værdiforringelse.
Med Det Radikale Venstres forslag forringer man afskrivningsreglerne igen.
Regeringen kan ikke acceptere, at man belaster virksomhedernes omkostninger med dårligere afskrivningsregler.
Det arbejder vi også for i regeringen.
Men jeg håber, at vi kan finde en løsning, hvor man kan forenkle reglerne uden unødigt at udskrive nye skatter.
Lad mig til sidst understrege, at regeringen og jeg selv er imod B 28 - også selv om vi i regeringen mener, at der er mange gode intentioner i det; det skal jeg ikke lægge skjul på - fordi jeg er modstander af at øge erhvervslivets omkostninger gennem stramninger af afskrivningsreglerne.
Regeringen finder, at man kan opnå forenklinger på en mere hensigtsmæssig måde, og vi arbejder nu på at reducere skatterne på arbejde.
Det er vores førsteprioritet.