Marianne Jelved (RV), 2000-05-17:
Jeg går ud fra, at den britiske finansminister ved, hvad han taler om, når jeg taler med ham i Bruxelles.
Jeg skal gerne aflevere et notat om problemerne for britisk erhvervsliv i disse måneder, hvor pundets kurs har skiftet meget, sådan at det er blevet vanskeligere for det britiske erhvervsliv at tjene penge ved eksport.
Det er ikke noget, som jeg forventer at alle ved noget om, og derfor vil jeg gerne bringe oplysningen frem.
Endelig vil jeg gerne understrege og gøre det meget klart, at både Sverige og Storbritannien og Norge har bestræbt sig på at føre fastkurspolitik.
Og alle tre - ikke Norge helt - kører det, de kalder en fleksibel fastkurspolitik, men både Sverige og Storbritannien måtte opgive at føre fastkurspolitik.
De har ikke selv valgt at have en flydende valuta.
De har været nødt til at vælge den næstbedste løsning.
Dette er også rent faktuelt.
Så vil jeg gerne oplyse også hr. Frank Dahlgaard om, at Den Europæiske Centralbank ikke kun skal sikre prisstabiliteten, bidrage til den. Den Europæiske Centralbank skal også understøtte den økonomiske politik.
Det står direkte i Traktaten og i regelsættet for ECB.
Og hvis man læser i Økonomisk Oversigt, vil man se en udmærket beskrivelse - det fremgår i øvrigt også af det store værk »Danmark og euroen« - at ECB har ført en endog meget lempelig pengepolitik i den tid, ECB har eksisteret, og dermed på forbilledlig vis støttet vækstudsigterne i Europa.
Og det har de gjort under iagttagelse af, at de også skulle have stabile prisudviklinger.
Nationalbankens direktør kan Folketinget ikke gøre noget ved, siger hr. Keld Albrechtsen, hvis direktøren sidder i Den Europæiske Centralbank.
Men det er da også lige så logisk, at når vi i dag har i størrelsesordenen godt og vel 700 mia. kr. uden for landets grænser købt af udenlandske investorer, og der sker et eller andet, der bringer usikkerhed omkring Danmarks økonomi, Danmarks fastkurspolitik og den slags ting, så vil der være usikkerhed om, hvorvidt de godt og vel 700 mia. kr. papirer er gode papirer at investere i.
Og jeg minder om, at valutareserven er i størrelsesordenen 140 mia. kr.
Den sårbarhed vil vi ikke have, hvis Danmark er med i den fælles valuta.
Det er ikke muligt på samme måde, som når vi er uden for, at være noget, vi hele tiden skal have opmærksomheden henvendt på. Det er jo bl.a., for at man ikke skal blive løssluppen og fristes til at køre på frihjul, at man har en sanktionsmulighed, der skal virke disciplinerende og forebyggende.
Nøjagtig ligesom markedet fungerer som et disciplineringsmiddel, for at vi ikke skal være for letsindige, fordi det koster, hvis vi er det.
Og jeg er meget glad, for, at så mange partier i Folketinget slutter op om, at det ikke er det, vi skal gøre i Danmark. Til allerallersidst: Det er rigtigt, som hr. Klaus Hækkerup siger, at Den Europæiske Centralbank er forpligtet til at intervenere, hvis der bliver pres på den danske krone, men det er den kun på visse betingelser.
Og det betyder, at vi skal føre en meget, meget disciplineret politik, der ikke kan sættes en finger på.
Og derfor er det underligt at høre, at vores økonomiske handlefrihed - det er ikke hr. Klaus Hækkerup, der siger det, det er hr. Holger K. Nielsen - er større, hvis vi siger nej.
Tværtimod er vores økonomiske handlefrihed større, hvis vi er med i den fælles valuta.
Så handlefriheden er i virkeligheden større, hvis Danmark er med i den fælles valuta.