Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-02-22:
For Dansk Folkeparti betyder det ingenting, om det er fem, syv eller otte gange, de her forslag bliver fremsat, bare det lykkes på et tidspunkt.
Der vil også ved et eventuelt generationsskifte være stor interesse for at kunne blive boende i nærheden af det sted, hvor man har lagt sin livsgerning.
Her kan vi jo også gå ind i det dyreetiske og sige: I et landbrug med levende dyr, også selv om man kalder det en fabrik,
Den rigtige landmand og hans medhjælpere har faktisk en landbrugsdrift med dyreenheder under observation næsten alle døgnets 24 timer, og derfor kan det også være et argument
for, at man på større produktionssteder i dag har brug for, at der bor flere på den store arbejdsplads.
Beslutningsforslag nr. B 91 omhandler alle de overflødige landbrugsejendomme, ejendomsbygninger, der er skabt gennem de seneste år, og her skal vi igennem lovgivningen åbne op for, at bygninger kan indrettes til forskellige formål.
Naturklagenævnets arbejde ville blive meget mere interessant eller måske overflødigt på det her område, hvis der var en lovgivning, der præciserede, at man må ændre bolig til kontor eller småindustri.
Det er jo blevet sagt flere gange her fra talerstolen i dag, at genbrugstanken går vi ind for i øjeblikket, og det, det drejer sig om her, er også at genbruge alle de forskellige bygninger, der står ude i det åbne land.
Ideer og tanker skal frem i sagen her, det er dem, vi skal arbejde
videre med omkring det her beslutningsforslag.
Turismeerhvervet er i særdeleshed interesseret i, at der også kunne skabes lidt inden for deres område i det åbne land, måske som et alternativ til det, der er i dag, eller en udvidelse af det, der sker i dag.
Beslutningsforslag nr. B 92 skal prøve at sørge for, at der skabes bedre muligheder for at foretage tilbygninger og større ombygninger til eksisterende virksomheder i det åbne land.
I bemærkningerne til forslaget er der nævnt forskellige eksempler.
Derudover kender vi nok mange andre eksempler igennem vores kommunalpolitiske arbejde, hvor gode initiativer i det åbne land er bremset af forkert lovgivning eller mangel på lovgivning.
Når virksomheder skal udvide med mange tusinde kvadratmeter, skal det jo normalt være i et industriområde, udvidelsen skal foregå.
Vi kunne også godt drage Det Skæve Danmark ind i billedet i dag.
Vi ved, at 100 kommuner godt vil igangsætte betydelig mere, end der sker i dag.
Vi får ofte breve og opringninger, der udtrykker: Lad os gøre noget inden for det område her.
Og det her indgår jo faktisk også i det, vi mange gange kalder landkommunernes daglige arbejde, og måske er der nogle større chancer for udvidelse.
Beslutningsforslag nr. B 94, som er det sidste af de fire beslutningsforslag, som er samlet her i dag, går også ud på at give kommunerne et løft.
Det er vi helt klart med på i Dansk Folkeparti.
Landzonekompetencens overflytning fra amterne til kommunerne vil helt klart være en fordel og give en meget hurtigere sagsbehandling.
Amterne og regionplanen vil jo stadig væk være der med en henvisning til forskellige funktioner, men i mange sager bliver man fri for den dobbeltadministration, der finder sted i dag
Kommunalbestyrelsesmedlemmer over hele landet vil få en ny funktion, være endnu mere involveret i deres egen kommunes udvikling.
I dag, hvor det er amterne, der træffer den endelige afgørelse, er der megen dobbeltadministration.
En zonesag skal både behandles i kommunen og i amtet.
Det vil sige, at kommunens tekniske forvaltning først skal ud og besigtige området og derefter forelægge sagen for kommunens tekniske udvalg.
Herefter skal sagen sendes videre til amtsrådet, som laver nøjagtig det samme arbejde.
Det er dyr dobbeltadministration, og også derfor bør landzonekompetencen ligge hos kommunen.
Dansk Folkeparti prioriterer de her beslutningsforslag meget højt og håber på de forskellige partiers tilslutning
til forslagets vedtagelse.