runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2002-03-13:
Ministeren opfordrer os til at gennemføre det her i god ro og orden.
Det er mit bestemte indtryk, at det foregår i god ro og orden.
Jeg insinuerede ikke noget som helst.
Jeg stillede et spørgsmål, og jeg skal takke for svaret, nemlig at rapporten lå klar i midten af januar.
Det redegjorde ministeren for, at gruppen holdt sit sidste møde midt i januar måned.
Så kan man diskutere, om man synes, det er nødvendigt, at der går godt og vel to måneder, inden en sag så kommer frem.
Jeg troede egentlig, at regeringen havde større ambition med hensyn til hastighed, men lad det nu ligge.
Jeg vil stille et meget konkret spørgsmål til ministeren: Der har siddet en ekspertgruppe, der bliver taget til indtægt for et bestemt synspunkt i rapporten, ikke?
Ekspertgruppen har ikke haft mulighed for at vurdere den hollandske rapport, der vurderer de hollandske forsøg.
Vil ministeren bede ekspertgruppen om at komme med deres anbefaling på baggrund af de hollandske forsøg?
Ja eller nej?
Line Barfod (EL), 2002-03-13:
Vi mener, at man på det her område, som på de øvrige steder i sundhedssektoren, hvor der problemer, skal se på, hvad det skyldes, at der mangler personale, få gang i mere uddannelse af personale, sørge for, at der er attraktive løn- og arbejdsforhold, så folk har lyst til at være inden for det område, og hvad man i øvrigt kan gøre, altså tale med de involverede faggrupper for at høre, hvad man kan gøre for at tiltrække personale; i de konkrete kommuner, hvor der mangler personale, må man se på, hvad der kan gøres for at tiltrække personale til de kommuner.
Det mener vi er en bedre og mere konstruktiv måde at gå ind i en løsning af problemet på frem for at udlicitere.
Der bliver ikke flere sundhedsplejersker eller flere læger, fordi man udliciterer arbejdet til privatansatte.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-03-13:
Tak for indslaget, skulle jeg til at sige, af hr. Jørgen Winther.
Det er flot, at der er stor sympati for, hvordan det er lagt frem, og der blev nævnt en lang række fordele.
Der blev også nævnt det negative, og det er frygten for, at et forsøg automatisk bliver nødt til at blive en permanent ordning.
Til det vil jeg bare spørge hr. Jørgen Winther, om det ikke er korrekt, at man i det hollandske forsøg rent faktisk tog heroinen væk fra nogle narkomaner, efter at det viste sig, at de ikke fik det bedre af det, og man tog det også væk i en periode for netop at prøve at stoppe forsøget igen.
Det viste sig, at det godt kunne lade sig gøre at stoppe forsøget.
Det er trods alt et spørgsmål om etik, og i medicinske forsøg er det vel sådan, at hvis nogen ikke får det bedre af en behandling, vil det da være uetisk ikke at stoppe behandlingen.
Vil hr. Jørgen Winther ikke kommentere, at det faktisk var det, man også gjorde i Holland?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-03-13:
Jeg har - eller havde, da jeg mødte op her til debatten - den klare opfattelse, at det, vi skulle diskutere, var det beslutningsforslag, som SF har fremsat, og som går ud på i forhold til en målgruppe, de hårdest belastede, at lave forsøg med heroinordination.
Jeg kan bekræfte over for fru Tove Videbæk, at det hollandske forsøg retter sig mod en helt anden gruppe narkomaner, nemlig narkomaner, der er stabiliseret i metadonbehandling.
Derfor er det i forhold til at behandle beslutningsforslaget her - ellers er det ikke ligegyldigt - ikke snævert set af interesse.
Når der bliver talt om det solide videnskabelige grundlag, kan man jo i en artikel i The Lancet fra den 27. oktober 2001 læse lidt om, hvordan de ansvarlige for det schweiziske forsøg selv forholder sig til, hvilke faktorer der har betydning her: Er det den psykosociale indsats?
Er det heroinen?
Eller hvad er det?
Jeg citerer så fra en i øvrigt uautoriseret dansk oversættelse
, det forbehold må jeg tage: »WHO-vurderingen af de første 4 år af det schweiziske forsøg med ordination af narkotika fastslog, at de fremkomne resultater kunne skyldes behandlingsstoffet, den udstrakte psykosociale rådgivning og støtte eller kombinationen af disse.
Vort studie var ikke i stand til at godtgøre, hvilke af disse faktorer - om nogen - der var udslagsgivende for behandlingsresultatet.
Ydermere kan vi ikke sige, om heroinunderstøttet behandling er mere effektiv og mere omkostningseffektiv end veltilrettelagt metadonvedligeholdelsesbehandling.«
Jeg tager gerne fortsat denne her debat på et videnskabeligt grundlag.
Villy Søvndal (SF), 2002-03-13:
Jeg synes også, ministerens facon er en smule irriterende på den måde, at jeg har stor respekt for, at mænd kan være følsomme, men jeg synes måske, ministeren er lidt overfølsom.
Herregud!
Det jeg gjorde, var at kvittere for en oplysning om en dato, og så stillede jeg et konkret spørgsmål, som jeg i øvrigt ikke fik svar på, nemlig - jeg gentager: Vil ministeren bede ekspertgruppen genvurdere konklusionerne på baggrund af den hollandske rapport?
Når det er ganske væsentligt, er det jo, fordi den ekspertgruppe konsekvent bliver skubbet foran i ministerens argumentation, når ministeren skal finde argumenter for sit ståsted.
Og så er det vel vigtigt at vide, om den ekspertgruppe ikke vil få lov til at afslutte sit arbejde, for det er jo ikke en hvilken som helst rapport, der ligger.
Det er en rapport, der for første gang ikke giver modstanderne af det her forsøg mulighed for at sige, at der ikke ligger et videnskabeligt grundlag.
Jeg tror, alle anerkender, at der ligger et solidt videnskabeligt grundlag.
Jeg synes, det er underligt pseudo, hvis den debat ikke bliver inddraget også af den ekspertgruppe, der i øvrigt skubbes foran med et formål, som jeg synes er, at ministeren bruger dem til at afvise forsøget.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-03-13:
Så vil jeg bare starte med at tilføje til fru Tove Videbæk, at det stadig væk er et dansk forsøg, vi taler om.
Det er ikke at overføre det hollandske til Danmark.
Det er at sammensætte sit eget forsøg og selv vælge ud, hvem man mener, der er de hårdest belastede narkomaner, som skal være med i ens forsøg.
Så den sammenligning, som jeg før beskyldte ministeren for, kunne man måske også blive fri for fra Kristeligt Folkepartis side.
Derudover siger ministeren, at han ikke kendte til det pressemøde, og så vil jeg så kort oplyse, at udefra kommende fuldstændig blev nægtet adgang.
Prøvede man at sende en medarbejder derover, fik man at vide, at det var et lukket arrangement.
Så sådan er det.
Så vil jeg ikke bore mere i det.
Men når nu debatten skal tages på det saglige grundlag osv., vil jeg godt høre, hvordan det kan være, at ministeren mener, at udsagnet fra tidligere narkomaner, der i dag er stoffri, om, at det ikke kan være rigtigt, at man bør give heroin til nuværende narkomaner for at få dem ud af deres heroinmisbrug, tages til indtægt for at nægte at lave et forsøg i Danmark.
Er det også den måde, man gør på andre områder inden for sundhedspolitikken, at man spørger tidligere patienter om, hvordan de blev behandlet, og lader deres udsagn stå som gældende for, hvordan man skal behandle andre patientgrupper?
Tove Videbæk (KRF), 2002-03-13:
Den danske ekspertgruppe udtaler, at hvis man begynder et forsøg med lægeordineret heroin i Danmark, bør man indstille sig på en permanentgørelse af lægeordineret heroin.
Også i den hollandske rapport indstiller forskerne til regeringen, at man bør permanentgøre forsøget af hensyn til de narkomaner, der var involveret i forsøget, fordi de ellers ville få det meget værre. Ministeren var også inde på, at i Holland var der en helt anden målgruppe end den, som eksisterer i SF's forslag.
Man kan i den hollandske rapport se, at narkomaner, som havde alvorlige helbredsproblemer, psykosociale problemer, som havde aggressiv opførsel, som var gravide, som krævede mere end 150 ml metadon pr. dag, som ikke kunne tale hollandsk, og som ikke var i metadonbehandling i forvejen, osv., osv., altså dem, som vi ville kalde de allersvageste og allertungeste, de kunne slet ikke få lov at være med.
Er det rigtigt?
Karen J. Klint (S), 2002-03-13:
Noget tyder på, at sundhedsministeren savner en serviceoplysning om, hvornår vi fik rapporten, og hvem der havde adgang til pressemødet i går, men det kan jeg se, at han får hjælp til nu.
Det var ellers ikke så meget det, jeg gik herop for at sige.
Men ministeren inviterer til en debat, som ministeren synes ikke skal være polemisk, og så synes jeg faktisk, at ministeren selv giver anledning til - hvis ministeren ellers har tid til at høre - at debatten bliver polemisk, og jeg synes også lige, jeg måske skal orientere ministeren om, at det er mig, der er ordfører for Socialdemokratiet, uanset vi er flere, der stiller spørgsmål.
Så med hensyn til den polemiske debat, der går på, hvordan Socialdemokratiet tidligere har afleveret ordførertaler, der har jeg jo æren af at have afleveret den ene af dem, så jeg kan godt huske det, og vi har faktisk altid haft den åbenhed, at vi kunne se forskelligt på noget af det her.
Hvis vi skal holde os til det lidt mere sjove polemiske, så er det vel, at regeringsansvar både giver muligheder og begrænsninger.
Så jeg glæder mig da til at høre, hvordan Venstres gruppe stiller sig i dag.
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-13:
Jeg vil da gerne pointere, at det er prisværdigt, at der bliver pointeret, at man vil sætte forebyggelsesarbejdet meget højt.
Det gør vi også i SF.
Det, der bare er problemet, og det er også lidt det, jeg savner i fru Line Barfods tale, er, hvad man gør de steder, hvor der rent faktisk ikke er mulighed for at lave den ideelle model, som fru Line Barfod skitserer, som jeg også er tilhænger af; hvad gør man de steder, hvor der rent faktisk ikke er læger eller sundhedsplejersker til stede?
Det er det, der gør, at SF i forhold til det her forslag gerne vil have nogle ting afklaret, men i øvrigt godt kan se, at det her kan være en løsning de steder, hvor man rent faktisk ikke har fastansat personale til at tage sig af de svagest stillede børn.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-03-13:
Så skulle alle andre borgere rende rundt og kræve, at al mulig anden medicin også gives fri,
og det er ikke en situation, jeg umiddelbart forestiller mig, må jeg desværre kommentere fru Birthe Skaarups udtalelse. Der bliver sagt, at ministeren ikke har nogen intentioner om at undertrykke nogen som helst debat, og at der på forhånd var sat en deadline for, hvornår ekspertgruppen skulle komme, og at Socialdemokratiets tidligere minister oven i købet skydes i skoene, at han ville have ventet til efter et valg.
Det synes jeg også er en lidt plat måde at debattere på, når nu vi skal snakke om plathed og debatten.
Det er jo sådan, at der er kun én person, der ved, hvornår der bliver udskrevet valg, og det er statsministeren, og det her valg kunne sådan set have ventet indtil marts måned.
Så at sætte en gruppe til at komme med et resultat i januar synes jeg måske ikke, at man kan tilskrive valg.
Men jeg vil gerne stadig væk have svar på spørgsmålet
vedrørende proceduren for pressemeddelelsen og ekspertgruppen og om, hvordan man kom med sine resultater.
Er det en ny procedure, at pressen skal meddeles, at nu kommer ekspertgruppen med sine resultater, før politikerne får besked?
Er det den procedure, man vil følge fremover på sundhedsområdet?
Det kunne jeg godt tænke mig at vide.
Til sidst vil jeg bare tilføje, at det sådan set er kutyme, at Socialdemokratiet er blevet stillet frit i de her spørgsmål.
Tove Videbæk (KRF), 2002-03-13:
Sundhedsministeren var inde på flere af de argumenter, som ekspertgruppen er fremkommet med i sin rapport, og den rapport er jo allerede i medierne blevet kaldt både ligegyldig og forældet, måske fordi den ikke siger det, som forslagsstillerne her ønsker.
Mener sundhedsministeren, at hovedvægten af eksperternes argumenter imod statsheroin ville have været det mindste anderledes, hvis eksperterne på forhånd havde haft mulighed for at se den hollandske rapport?
Her tænker jeg på argumenter, som at der stadig væk er store uudnyttede muligheder i de eksisterende behandlingstilbud i Danmark, at den eksisterende behandlingsindsats mangler ressourcer, at heroinordination kan medvirke til at skabe signalforvirring i indsatsen for at forebygge narkotikamisbrug, at det kan være svært at fastholde afgrænsningen af gruppen, osv. osv.
Langt hovedparten af de argumenter, som ekspertgruppen kom med, ville, som jeg ser det, ikke have været spor anderledes, hvis den havde set den hollandske rapport.
Men hvad mener sundhedsministeren om dét?
Karen J. Klint (S), 2002-03-13:
Det skal være et meget kort og meget konkret spørgsmål, for ministeren sagde tidligt i sin tale, at når man laver et forsøg, er det jo med henblik på at lave en fast ordning.
Jeg håber da, at vi stadig væk laver nogle sundhedsmæssige forsøg, og hvis de viser sig at være en fiasko, så lader vi være med at gøre dem til faste ordninger.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-03-13:
Det interessante ved ministerens indledende bemærkninger er jo netop hele ideen med, at det hollandske forsøg ikke er blevet evalueret endnu og ikke kan inddrages i debatten i dag, hvorefter man alligevel kommer med alenlange statistiske sammenligninger om, hvor meget det ville koste, hvis vi tog det hollandske og overførte det fuldstændig ukritisk til det danske osv.
Hvem var det så?
Det er jo ikke det, der er humlen, kan man sige, i den her debat i dag.
Humlen i debatten i dag er jo, hvorvidt vi skal lave vores eget danske forsøg.
Men når nu man er inde omkring det hollandske forsøg, vil jeg også høre om netop rapporten dér, der har ligget klar siden januar.
Begrundelsen for, at den først kommer nu, er der lige blevet spurgt om.
Derfor vil jeg hellere høre: Er det sådan, at man tillader ekspertgruppen at fortsætte, eller har man tænkt sig at nedlægge denne, ligesom man har nedlagt Narkotikarådet, fordi de måske i fremtiden havde tænkt sig at sige én imod?
Jeg kunne også godt tænke mig at høre om proceduren vedrørende ekspertgruppen i dag.
Er det en ny procedure fra sundhedsministeren side, at man først indkalder pressen og derefter orienterer
politikerne ved først at lade rapporten indgå langt senere på dagen, efter at man har givet den til journalisterne?
Villy Søvndal (SF), 2002-03-13:
Jeg synes, ministeren gjorde sig meget umage for - på trods af at han sagde, at han ikke havde specielle religiøse forestillinger på det her punkt - at finde hår i suppen, det må jeg sige.
Og jeg synes ikke engang, at det var særlig elegant.
Jeg vil sådan set bare bede ministeren bekræfte, at rapporten lå færdig i Sundhedsministeriet i januar måned, og spørge: Hvorfor kom den ikke på det tidspunkt?
For ministeren anklagede os for at forcere et forløb.
Hvorfor holdt man den rapport tilbage, som var færdig i januar, med hvilken begrundelse?
Det vil jeg sådan set
godt høre.
Det er det ene.
Det andet, jeg godt vil høre, drejer sig om rapporten.
Nu diskuterer vi jo på baggrund af en rapport fra Holland, som man konsekvent har undladt at forholde sig til, selv om der var nogle i arbejdsgruppen, der bad om, at man forholdt sig til den.
Det blev ikke ønsket, at man forholdt sig til den.
Det er vel ikke regeringens generelle modstand mod viden, der kommer til udtryk her?
Men hvordan kan det være, at den ikke var oplagt i en debat, der i 3 år har været præget af, at man sagde, at man savnede videnskabelighed?
Da videnskabeligheden så kom, ville man ikke belyse det.
Tove Videbæk (KRF), 2002-03-13:
De forebyggende sundhedsordninger for børn og unge er utrolig vigtige, og herunder vil vi fra Kristeligt Folkeparti understrege, at det tværfaglige og tværsektorielle samarbejde er vigtigt, især af hensyn til udsatte børn og unge, og dette skal vi gøre meget bedre, end vi gør nu i dag.
Vi ved, det fungerer i en del kommuner, men langtfra i alle.
Med det her forslag vil kommunerne få mulighed for at udføre det forebyggende sundhedsarbejde på en mere fleksibel måde, og det kan vi støtte fra Kristeligt Folkeparti.
Og det håber vi dette forslag kan medvirke til.
Line Barfod (EL), 2002-03-13:
Det er jo lidt specielt at skulle stå her og diskutere med SF, der gerne vil have, at der skal være større privatisering.
Vi mener fra Enhedslistens side, at man skal løse problemet konkret, og hvis det, der skal til et sted, er bedre løn- og arbejdsforhold, må man kigge på det.
Der kommer jo ikke flere læger, fordi man ansætter dem som konsulenter i stedet for at fastansætte dem.
Hvis det er sådan, så arbejdsopgaverne i et område måske kan løses af en læge, der deles mellem flere kommuner, kan man se på dét.
Så det må man ind og kigge på konkret i forhold til de steder, hvor problemet er.
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-13:
Det, der er tale om, er, hvorvidt der er en mulighed for at få et personale ind som konsulent uden at have en person fastansat.
Jeg synes, at man lidt svigter de svagest stillede, yderområderne, hvis man udelukkende i en eller anden form for politisk kamp ikke anerkender den problemstilling, at der rent faktisk ikke er personer, der søger de stillinger i yderområderne - lader dem komme til at få en behandling i forhold til en løsere tilknyttet arbejdskraft, som sagtens efter min mening kunne være en privatpraktiserende læge.
Birthe Skaarup (DF), 2002-03-13:
Nu taler man så meget om, at vi skal lave et forsøg, og det skal gøres permanent, og vi taler om, hvad det koster osv.
Jeg vil godt høre, hvad ministeren mener om det menneskelige aspekt i det her.
Går vi ind og laver forsøg med narkomaner og giver dem lægeordineret heroin, så skal de på afvænning igen.
Er det menneskeligt værdigt?
Er det ikke betænkeligt, at vi nu går ind og muligvis vedtager et forslag om fri heroin? Vil det ikke kræve, at man skal ordinere fri heroin til alt muligt?
Vil det ikke kræve, at befolkningen så siger, at så skal heroin altså være frit i dette land?
Jan Trøjborg (S), 2002-03-13:
»Vil ministeren redegøre for, om det af det tidligere By- og Boligministerium godkendte projekt for kvarterløft i Vestergadekvarteret i Horsens Kommune gennemføres som planlagt, også efter forliget mellem V, K og DF om finanslovforslag 2002?«
Margrete Auken (SF), 2002-03-13:
Jeg tror ikke, at vi skal diskutere Porvoo-erklæring nu.
Det vil jeg godt tage en anden gang.
Jeg vil lige sige, at jeg så nu kan slå fast, at kirkeministeren er enig med f.eks. hr. Søren Krarup i, at hvis man laver demokrati, så bliver det kun en lille snæver kreds, der kommer til at bestemme.
Det er et bedårende demokratisyn, men jeg har genfundet det i visse dele af det der betonmiljø inden for det grundtvigsk-kirkelige, hvor man har magten uden at behøve demokrati.
Det er jo også nemmere, når man kan gå direkte til ministeren og ikke skal ulejlige sig med, at folk skal stemme om det.
Jeg forstår også, at det er sådan, at man synes, at bare biskopperne rådfører sig.
Nu er vi helt tilbage ved de rådgivende stænderforsamlinger, og alt, hvad der kommer tættere på end det, betragter man som et overgreb på friheden. Jeg konstaterer bare, at det er det demokratisyn, som Venstres kirkeminister altså har i øjeblikket.
Jeg er ikke overrasket over, at det forefindes i Dansk Folkeparti eller hos nogle af dets medlemmer. Så vil jeg godt lige spørge ministeren til sidst, for nu er det blevet sagt nogle gange: Betragter ministeren det som uluthersk at have kirkedemokrati?
For så er der et problem
med alle de andre lutherske kirker, der har det.
Alle sammen, Island, de nordiske, hele verden rundt har man demokrati inde i kirken - er det uluthersk?
Altså jeg forstår på ministeren, at hun synes, det er ufrit at have demokrati, men er det uluthersk?
Brian Mikkelsen (KF), 2002-03-13:
Jeg kan bekræfte spørgerens spørgsmål.
Nu er det jo svært at gå ind og dechifrere den tidligere regerings finanslovforslag, men i det gamle finanslovforslag fra den tidligere SR-regering var der lagt besparelser ind på landsdelsscenerne. Jeg kan også sige til oplysning for spørgeren, at Dansk Folkeparti har spillet en meget positiv, konstruktiv rolle i hele denne her proces og har været med til at sørge for, at vi får teaterabonnementsordningen på plads i denne her sæson, så der har været meget stor hjælp fra Dansk Folkeparti.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bortfaldne spørgsmål
Jeppe Kofod (S), 2002-03-13:
Så vil jeg prøve at gå lidt mere konkret til værks i forhold til det, der er indeholdt i spørgsmål nr. S 1284 til skatteministeren.
Jeg vil selvfølgelig også takke for svaret og især for tilkendegivelsen af, at man vil arbejde for en aktiv regionalpolitik.
Det er utrolig vigtigt.
I den sammenhæng vil jeg høre skatteministeren, om det er sådan, at der er konkrete planer om at placere f.eks. landsopgaver ude i de told- og skatteregioner, som også bliver berørt af de her besparelser, f.eks. en told- og skatteregion som Bornholm, som på længere sigt måske vil være truet af fuldstændig nedlæggelse, fordi man udvander og sparer så mange penge og så mange ansatte.
Vil man så ikke kunne lægge nogle landsopgaver, der kunne blive løst derude, og så bevare de statslige arbejdspladser?
Kunne det være en mulighed, og vil skatteministeren arbejde for det, eller vil man bare nedlægge det generelt efter grønthøstermetoden?
Det synes jeg er meget, meget vigtigt at få afklaret ved denne her debat, så man kan se, om der er vilje bag de mange flotte erklæringer om regionalpolitik.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-03-13:
Jeg deler spørgerens håb og i øvrigt også spørgerens ønske.
Jeg vil gerne sige, at som led i regeringens omprioritering til fordel for bl.a. at fjerne ventelister på sygehuse, gøre mere for de ældre, gøre mere for børnefamilierne, skal også Skatteministeriet og Told og Skat i de kommende år reducere omkostningerne.
Helt på linje med, hvad der foregår i andre ministerier og andre institutioner, indgår der i den opgave, som vi her skal udføre, en række forskellige elementer.
Hvordan gennemfører man en reduktion af omkostningerne i et foretagende som Skatteministeriet?
Ja, det er klart, at også her må man naturligvis på linje med andre statslige foretagender se på spørgsmålet om bl.a. beskæftigelsen, medarbejderne.
Men det er ikke det eneste.
Vi har faktisk brugt mange kræfter på også at finde andre veje til at nå et rationaliseringsmål, et økonomisk mål, som sikrer, at vi tilvejebringer den økonomi, som er baggrunden for, at vi kan tage de andre initiativer, som jeg nævnte før, med sygehuse, børnefamilier osv. Derfor er det for tidligt at sige præcist, hvor hvor stor en reduktion der bliver tale om.
Jeg håber faktisk ikke, at vi når så store tal, som spørgeren her antyder.
Lad mig endelig sige, at regeringen ikke har tilendebragt sine overvejelser på alle områder vedrørende Told og Skat.
Derfor er jeg ikke i stand til at sige helt præcist, hvordan udviklingen vil være.
Men at vi vil tage hensyn til en regional, decentral udvikling fremgik allerede af regeringsgrundlaget af 26. november 2001: »Vækst, velfærd - fornyelse«.
Jeppe Kofod (S), 2002-03-13:
Jeg vil gerne begrunde spørgsmålet, så får skatteministeren også tid til at nå på plads.
Det betyder også, at der er lagt op til store besparelser og samling af opgaver i centre og filialer.
Det kan i hvert fald for nogle af de mindre told- og skatteregioner betyde, at de ser store ændringer, at de kan miste deres regionstatus, at de kommer til at yde dårligere service over for erhvervslivet
, og for regioner som f.eks. Told- og Skat Bornholm kan det betyde, at mange statslige arbejdspladser går tabt. Jeg har stillet det her spørgsmål til skatteministeren for at afdække, hvordan regeringen har tænkt sig i ånden også at føre en mere aktiv regionalpolitik og ikke bare nedlægge
de her arbejdspladser ude i de mest sårbare regioner, der i forvejen er præget af stor arbejdsløshed.
Jeg håber, at skatteministeren kan give et tilfredsstillende svar på dette.
Skriftlig begrundelse
Der henvises til brev fra spørgeren af 4. marts 2002 sendt til skatteministeren, indenrigs- og sundhedsministeren samt økonomi- og erhvervsministeren.