Villy Søvndal (SF), 1998-10-08:
Jeg forstår godt, når man skal diskutere det her - og vi er nu færdige med det folkeretlige - at man kan være i tvivl om, hvorvidt man er enig med SF.
Det er jo en ærlig nok sag.
Man kan også sige: Vi er ikke enige med mange af de folk, der har et dybt kendskab til Balkanområdet, og som advarer imod det her, f.eks. Karsten Fledelius.
Det kan man også godt.
Men man kan vel ikke være uenig fra regeringens side i hvert fald i de svar, regeringen selv afgiver. Derfor synes jeg, det er gribende at høre hr. Helge Adam Møller, der siger: Nu vil vi nogle diktatorer til livs.
Jeg forudsætter, at også hr. Helge Adam Møller og selvfølgelig regeringen har læst de svar, der ligger på udvalgsspørgsmålene.
Jeg vil godt citere fra spørgsmål nr. 7, hvor vi beder ministeren kommentere Karsten Fledelius' artikel fra i går i Information, hvor han skriver, at bombardementet vil have en række negative konsekvenser.
Vi beder så regeringen om et svar på: Hvad er jeres vurdering af den situation.
Regeringen svarer, og jeg citerer fra spørgsmål nr. 7: »Parlaments- og præsidentvalgene i 1997 i Serbien viste øget tilslutning til de nationalistiske partier, herunder ikke mindst Vojislav Seselj og hans parti, SRS.
« Altså det serbiske radikale parti.
»Det kan ikke udelukkes, at allierede flyaktioner yderligere vil styrke de nationalistiske kræfter i Serbien. Det kan heller ikke udelukkes, at Kosovos befrielseshær UCK på i hvert fald kort sigt vil få øget spillerum på bekostning
af mere moderate kræfter, såfremt bevægelsen i forbindelse med international intervention ser mulighed for at fremme egne mål.«
Jeg stopper citatet dér.
Hvis nu man har den hensigt, som hr. Helge Adam Møller og andre har givet udtryk for, at prøve at fremme humaniteten, fremme omsorgen i et område, der trænger så meget til det som Kosovo, og meldingen fra regeringen så er, at virkningen af det her er, at vi øger de serbiske nationalisters magt, er det så fredsskabende?
Og på Kosovos side: Vi øger UCK's terræn i Kosovo.
Er det vurderingen, at det er et fredsskabende initiativ?
Og nu er det som sagt regeringens egne svar.
Vi går videre til et andet svar, nemlig svaret på spørgsmål nr. 54; det vedrører forholdet til Rusland.
Vi spørger i spørgsmål 54, og jeg citerer: »Forestiller regeringen sig, at en aktion uden klart FN-mandat kan påvirke Ruslands udenrigspolitik, og i givet fald hvordan?«
Svaret lyder: »Den russiske præsident, den russiske Duma og den russiske regering har alle tilkendegivet at tage
stærkt afstand fra en militær indgriben i Kosovo på det foreliggende retsgrundlag.
Det kan derfor ikke udelukkes, at dette i en periode vil kunne indvirke negativt på det generelle samarbejdsklima mellem Rusland og Vesten og på Ruslands vilje til at deltage aktivt i samarbejdet i visse internationale fora.« Jeg standser svaret dér.
Regeringen siger altså selv, at prisen for det her er et forværret forhold til Rusland.
Er det klogt i den situation, der tegner sig både internationalt, men også indenrigspolitisk i Rusland, at være med til at forstærke afstanden og være med til at forstærke krisen?
Jeg synes det ikke.
Jeg kunne referere flere af svarene, men jeg skal ikke trætte med flere.
Jeg vil bare runde af med at sige:
Regeringen forsøger at præsentere det, som om det er et valg mellem at bombe i bølger, i fasebølger, hvor man bomber stadig stærkere - og det vælger alle de, der går ind for humanitet og alle de, der går ind for fred og støtte - eller at sætte sig ned og ikke foretage sig noget.
Det er jo ikke rigtigt. Hvis man læser Kofi Annans rapport til Sikkerhedsrådet, den af 3. oktober i år, så peger han på en stribe af initiativer, som det internationale samfund kunne iværksætte.
Hvorfor går vi ikke den vej?
Hvorfor bruger vi ikke den mulighed, der ligger for at lægge et meget forstærket pres på Rusland?
Rusland har jo også en interesse
i, at den her situation ikke eskalerer. Jeg vil runde af med at sige, at jeg tror, vi er på vej fra en situation, hvor vi er i asken, til én, hvor vi kommer i ilden, og hvor vi risikerer, at de bål, der ulmer, og som er slemme nok, risikerer at bryde ud i en altfortærende brand.