Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-04-25:
Der er behov for klare og anstændige regler om de vilkår, betingelser og rettigheder, store flygtningegrupper har, når de banker på Danmarks dør.
For forslagsstillerne er der tre afgørende grunde til at indføre et kapitel i udlændingeloven vedrørende store flygtningestrømme.
For det første er særlove en uskik.
For det andet bør vi på trods af vores EU-forbehold bestræbe os på at implementere de direktiver, som de øvrige EU-lande vedtager.
Endelig er der god økonomi i at have klare og administrativt lette procedurer for modtagelse af store grupper af fordrevne flygtninge.
Danmark har i dag ingen faste regler om beskyttelse af midlertidigt fordrevne personer.
Til gengæld har vi to gange måttet vedtage særlove for at give opholdstilladelse til bosniere og kosovoalbanere.
Begge lovgivninger var en følge af, at flygtningestrømmen fra de krigshærgede områder var så massiv, at myndighederne ikke på nogen måde kunne nå at behandle flygtningene individuelt.
Flygtningene stod i Danmark, uden at der var lovhjemmel til at tage imod dem.
Det Radikale Venstre mener, at vi så vidt muligt bør prøve at undgå særlove og i stedet i den generelle lovgivning tage højde for de fleste begivenheder, især når der er tale om tilbagevendende begivenheder.
Det bør på forhånd være defineret, hvordan Danmark skal tage imod en pludselig massetilstrømning af flygtninge, hvis eller rettere når flygtninge igen kommer strømmende.
Der er behov for, at håndteringen af store flygtningestrømme sker hurtigere og mere smidigt, end det var tilfældet med de mange flygtninge fra f.eks. Kosovo og Bosnien.
I de øvrige EU-lande har man ligeledes ment, at Balkankrigene burde give anledning til ny lovgivning på flygtningeområdet.
Derfor vedtog vores europæiske samarbejdspartnere den 20. juli 2001 et direktiv, som indførte fælles minimumsregler for modtagelse af store flygtningegrupper.
For os at se er det flot og rigtigt, at Europa står sammen om en fælles og solidarisk flygtningepolitik.
Danmark deltog som bekendt ikke i beslutningen på grund af det danske forbehold, som ministeren også var inde på.
Men Danmark bør og kan selvfølgelig ikke opføre sig som en isoleret ø. EU-forbeholdet er uheldigt, også når det gælder flygtningepolitikken.
Vi kan da godt vente på, at det lykkedes
denne eller en efterfølgende regering at få ophævet de forbehold, som størstedelen af Folketingets partier, inklusive de to regeringspartier, gerne vil af med, men hvorfor vente på, at problemet opstår igen, og vi igen skal ud i kluntede, tidskrævende og unødvendige særlove?
Hvorfor ikke være så beredte som muligt på den dag, hvor et flertal i Danmark forhåbentlig beslutter sig for at ophæve forbeholdene?
Da vi i sin tid indførte jugoslaverloven, gav den anledning til voldsom kritik, fordi den betød, at 17.000 bosniere i næsten 2 år sad uvirksomme hen uden mulighed for at deltage aktivt i det danske samfund, præcis som der i dag sidder 1.000 irakere i Danmark uden at have noget at give sig til.
Derfor sikrede vi i kosovoloven vide rammer for både beskæftigelse og uddannelse.
EU's mindstekrav er mere vidtgående end den danske beskyttelse af bosnierne, men er nogenlunde på niveau med de vilkår, som flygtningene fra Kosovo fik her i Danmark.
Som i Kosovoloven sikres flygtningen af EF-direktivet ret til bl.a. arbejde og familiesammenføring.
Dermed kan Danmark fortsætte den praksis, der blev skabt med Kosovoloven.
Dette beslutningsforslag udgør altså ikke nogen dramatisk afvigelse fra tidligere dansk lovgivning på området.
Endelig er der god økonomi i at være forudseende og indføre generelle regler, før vi igen står midt i en krisesituation.
Som det nævnes i EF-direktivet, er det et væsentligt problem, at de store flygtningestrømme fører til administrativ overophedning.
Disse betragtninger er helt i tråd med det, Rigsrevisionen har påpeget i sin beretning om sagsbehandlingstiderne på udlændingeområdet.
Ifølge Rigsrevisionens beretning skyldtes den lange sagsbehandlingstid i 2002 bl.a. en stigning i antallet af asylansøgere.
Disse ventetider, som koster flygtningene uro og usikkerhed, koster også den danske stat penge.
Havde den gennemsnitlige sagsbehandlingstid i 2001 været 90 og ikke 199 dage, havde vi ifølge Rigsrevisionens beretning sparet 190 mio. kr.
Den eneste grund til ikke at gennemføre dette beslutningsforslag kan være, at man som strudsen hellere vil stikke hovedet i busken og lade, som om vi ikke har et hul i lovgivningen, i stedet for i god tid at forsøge at lukke hullet.
Det er der ikke meget fornuft i.
Tak for de kommentarer, der er kommet til SF's og Det Radikale Venstres forslag.
Jeg er ikke mindst glad for de bemærkninger, ministeren kom med, for det lyder, efter at vi ligesom har fået udryddet misforståelserne og jeg i det mindste har fået forklaret, at der ikke er tale om et hjemmestrikket forslag, som om regeringen og forslagsstillerne sådan set er enige om, at det, det drejer sig om, er at få implementeret det direktiv, som de øvrige EU-lande er enige om.
Det håber jeg selvfølgelig også at Socialdemokratiet kan støtte, for som jeg forstår det, er Socialdemokratiet stadig enig i, at vi skal have ophævet forbeholdene, også på indre og retlige anliggender.
Det må jo være nok så vigtigt, også for et europæisk orienteret parti som Socialdemokratiet.
Jeg kunne forstå på V's og K's ordførere, at man ikke er til sinds at gennemføre direktivet.
Endelig vil jeg sige til hr. Søren Søndergaard, at jeg ikke mener, direktivet indebærer, at der ikke er adgang til at søge asyl.
Hvis man ser art. 12 og art. 18, fremgår det tydeligt, at der stadig er muligheder for, at de fordrevne flygtninge kan søge asyl.
I art. 12 står der f.eks.: »Det følger af minimumsstandardernes natur, at medlemsstaterne kan indføre eller bibeholde gunstigere betingelser for personer, der får midlertidig beskyttelse i tilfælde af massetilstrømning af fordrevne personer.« Og i art. 18 står der: »Der bør indføres regler om adgang til asylproceduren i forbindelse med midlertidig beskyttelse af massetilstrømning af fordrevne personer i overensstemmelse med medlemsstaternes internationale forpligtelser og traktatens bestemmelser.«
Det er altså ikke sådan, at asylproceduren er sat ud af kraft.
Hvis der først kommer så mange mennesker, har man jo ikke mulighed for her og nu at lave den individuelle asylbehandlingsprocedure, men som jeg lige har redegjort for, er der stadig adgang til den, i hvert fald hvis man følger direktivet, og det har vi tænkt os at gøre i Det Radikale Venstre.