Poul Nødgaard (DF), 2003-04-22:
Først en tak til indenrigs- og sundhedsministeren for regeringens redegørelse om landdistrikterne, som vi har fået, dateret 2002, og som i høj grad danner udgangspunkt for den debat, vi skal have her i dag.
Her vil jeg i særlig grad pege på de ændringer, som den nuværende regering med støtte fra Dansk Folkeparti har gennemført vedrørende land- og byzoneloven, som jeg mener har været et stort aktiv i relation til de problemstillinger, som vi drøfter, ikke alene i dag, men også har gjort det ved tidligere lejligheder.
Jeg vil ikke gennemgå alle de mange andre forbedringer, der er lavet under regeringen, også med støtte fra Dansk Folkeparti; dem gennemgik ministeren på udmærket vis, så dem vil jeg tillade mig at springe over.
Der er ingen grund til at få det gentaget så mange gange.
Men jeg synes faktisk, det er utrolig godt, at Folketinget har en debat som den i dag, og det er også vældig godt, at vi kommer lidt videre end måske lige netop landdistrikterne.
Men jeg må nok sige, at jeg synes, debatten indtil nu i hvert fald har været meget skævvredet af, at man har kørt utrolig meget på det regionalpolitiske.
Jeg ved godt, at det til en vis grad, som også hr. Touborg sagde, hører en lille smule sammen.
Men jeg synes jo nok, jeg må konstatere, at vi skylder landdistrikterne, specielt udkantsområderne i landdistrikterne, at det er det, debatten drejer sig om i dag.
Der kommer ved en senere lejlighed en stor regionalpolitisk debat her i Folketinget, hvor man så kan komme af med alt det krudt, man har omkring det område.
Men jeg vil godt komme med et lidt jordnært eksempel.
I Ringsted Kommune, hvor jeg nu har boet i 44 år, har vi også mange landdistrikter, og hvis man ikke ved det, kan jeg fortælle, at Ringsted Kommune er Sjællands største kommune geografisk set.
Der er 35 km fra den ene side af kommunen til den anden, og der har vi mange lokalsamfund.
Der har vi naturligvis gjort det, at vi har et udmærket, velfungerende landdistriktsudvalg, som består af folk, der interesserer sig for disse områder, samt en række byrådsmedlemmer, der sidder i såkaldt § 17, stk. 4-udvalg.
Det har faktisk fungeret vældig godt.
Jeg tror, det er syv eller otte steder i kommunen, hvor vi har lokalcentre, og
mange af de ting, vi debatterer her i dag, har vi faktisk også taget hånd om.
Vi har ikke nævnt meget om de helt specifikke ting, men f.eks. betyder det meget i en storkommune som vores, at man også har et par idrætshaller ude omkring i landdistrikterne for at markere, at der også foregår idræt andre steder end inde i en by; og vi har en overbygningsskole i et landdistrikt osv.
kan jeg godt sige.
Det er også noget af det, der er med til at løfte by og land.
Jeg må således sige, at vores kommune absolut udgør en stor fælles enhed, by og land.
Der har vi ikke nogen problemer.
Det har også været interessant at læse alt det materiale, vi har fået fra Landdistrikternes Fællesråd og Landsforeningen af Landsbysamfund, og det er også indgået i debatten her i dag.
Jeg vil gerne udtrykke stor tilfredshed med, at ministeren har taget initiativ til landdistriktskonferencen og også sat fokus på hele dette emne og dermed også vist regeringens interesse for de ting, vi debatterer her i dag.
Det forslag til vedtagelse, som er fremsat af hr. Kristen Touborg, kan Dansk Folkeparti ikke støtte, fordi det indeholder en række ting, som hører ind under en regionalpolitisk drøftelse, som vel formentlig kommer på et lidt senere tidspunkt.
Der er også elementer i forslaget til vedtagelse, som indeholder finanslov 2004, udledningsreform, og hvad ved jeg, som vi jo alle sammen ved drøftes andre steder.
Så det synes jeg ikke man skal tage fat på i forbindelse med en debat om landdistrikternes situation.
Jeg vil også godt her i dag erindre om, at i maj 2001, da der var en lignende debat her i Folketinget, fremsattes der et forslag af hr. Ole M. Nielsen, som desværre ikke er medlem af Tinget mere, men det var et forslag til vedtagelse med tilslutning fra samtlige partier, og jeg tillader mig at citere det.
»Idet Folketinget understreger betydningen af og anerkender regeringens arbejde med at afgrænse begreberne i landdistrikter, landkommuner og udkantsområder, pålægges regeringen i det kommende års arbejde med landdistriktsforhold at være særlig opmærksom på udkantområdernes vanskelige vilkår.
Det var det, alle kunne blive enige om dengang.
Nu ser vi så et alenlangt forslag til vedtagelse, og jeg synes, det havde klædt os alle sammen, om vi kunne være blevet enige om et sådant forslag, så den siddende regeringen hele tiden har fod på disse ting.
Men der er trods alt i dag grund til at glæde sig over, at området, der er til debat her i dag, har
så stor bevågenhed, som tilfældet er.
Og lad os så være opmærksomme på, at det f.eks. har overmåde stor betydning, at man tænker konstruktivt ved også at gå ind i nogle ting, der er påpeget i en af de udtalelser, jeg har fået, at når landbruget har et svigtende beskæftigelsestal, er det utrolig vigtigt, at man kigger på, om der kan være andre ting, der kan blive sat i stedet for.
Strukturkommissionen tillægger jeg ikke stor vægt i relation til arbejdet omkring det, vi taler om her, for problemerne vil være de selv samme, uanset om man har en strukturkommission eller ej.
Man skal stå sammen om at have
en fornuftig udvikling i landdistrikterne, og det tror jeg også vi kan, hvis vi står fælles om det og lader være med at lade modsætningerne komme alt for stærkt frem.