runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-23:
Ja, nu begynder jo så betalingen af den blankocheck, som et flertal i Folketinget har udstedt til USA.
Det vil jeg vende tilbage til i mit ordførerindlæg.
så er det måske ikke nødvendigt at stille så mange spørgsmål.
Men vi andre føler, at Folketinget bør behandle den her sag ordentligt og grundigt, og at den indeholder en lang række principielle problemer om rækkevidden af det mandat, som man ønsker at udstyre styrken i Middelhavet med.
Derfor stemte vi imod at give dispensation, fordi der foreligger en tidsplan for udvalget, som betyder, at det i realiteten er umuligt at nå at stille dybdeborende spørgsmål i denne her sag, og det er helt umuligt at forvente at få nogen som helst svar med noget som helst substansindhold.
Det er jo sådan, at skibet i virkeligheden jo slet ikke kan sejle på nuværende tidspunkt,
Per Kaalund (S), 2001-10-23:
Det er vores opfattelse, kan jeg sige til hr. Keld
Albrechtsen
, at korvetten »Niels Juel«, som der er tale om, indgår som et fast led i NATO's atlantflåde, det vil sige, at det er dagligdag, at vi har enheder tilmeldt til NATO's atlantflåde.
Det, der er tale om her nu, er en særlig opgave
i det østlige Middelhav, hvor man skal udstyres med et lidt stærkere mandat.
Vi mener, at sagen er relativt enkel.
Vi mener ikke, den indeholder de principielle ting, som hr. Keld Albrechtsen refererer til.
Vi mener, at der vil blive tid til dels at stille spørgsmål i dag og dels få besvarelser frem, således at vi kan andenbehandle denne sag på torsdag.
Vi er opmærksomme på, at alt skal gå rimelig hurtigt i disse sammenhænge her, og vi kan ikke medvirke til at udsætte i en uge.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-23:
Så jeg skal altså skrive de her spørgsmål, mens jeg diskuterer med hr. Kaalund her fra talerstolen.
Jeg synes ikke, det er nogen stor og lang frist at give til at stille spørgsmål.
Det er jo også sådan, at en betænkning skal ligge to dage før andenbehandlingen.
Det vil sige, at når andenbehandlingen skal være på torsdag, så ved jeg ikke rigtig, hvordan man forestiller sig, man så skal kunne nå at få besvaret spørgsmålene.
Det er jo det, der står - at det kan være, den kommer i krig.
Det kalder jeg et forholdsvis stort, temmelig rummeligt mandat, og det var da rimeligt, at vi fik mulighed for noget mere grundigt at få afklaret det spørgsmål.
Per Kaalund (S), 2001-10-23:
Til hr. Keld Albrechtsen kan jeg sige, at det selvfølgelig er rimeligt, der kan stilles spørgsmål, og i øvrigt har der jo kunnet stilles spørgsmål, i hvert fald forberedt spørgsmål, i hvert fald i et døgns tid efterhånden. For det andet vil jeg sige, at de opgaver - det fremgår også af bemærkningerne til forslaget - går ud på overvågning og patruljering som de fornemste opgaver, og trusselsvurderingen er, at det danske skib ikke vil komme i konflikt.
Men det er korrekt, at det robuste mandat indeholder, at man kan bruge våbenmagt i selvforsvar, og man kan også - afhængig af hvilken opgave der måtte blive pålagt via de beslutningsmekanismer, der er - skulle anvende våbenmagt.
Men det er ikke meningen, at vi direkte skal sende det skib i krig.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-23:
Det er rigtigt, at vi har haft nogle timer til at læse bemærkningerne, men jeg må så sige, at bemærkningerne rejser flere spørgsmål, end de giver svar.
Jeg læser bemærkningerne således, at mandatet i realiteten ikke er begrænset, for hvis disse nye opgaver, som hr. Kaalund nævner, indebærer krigsdeltagelse i Mellemøsten, ja, så er mandatet rummeligt nok til at give mulighed for krigsførelse.
Det ligger også i, at man henviser til både NATO's artikel 5 og til hele grundlaget i FN-pagtens artikel 51.
Det er altså en del af den krigsførelse, som i øjeblikket finder sted i Afghanistan.
Det synes jeg er meget vidtgående, og vi ville gerne kende grænserne for mandatet.
Jeg synes, der er mange spørgsmål, som også af hensyn til kommende situationer ville være væsentlige at få besvaret grundigt og præcist i den her sag, for der kan jo opstå en situation, hvor NATO beder om yderligere danske styrker.
Men det kan jeg forstå vi ikke får.
Det beklager vi i Enhedslisten.
Der bliver talt meget om lovkvalitet og grundighed i folketingsarbejdet, og jeg har ikke set nogen begrundelse for, hvorfor det her skal hastes så hurtigt igennem.
Per Kaalund (S), 2001-10-23:
Som sagt betragter vi sagen som relativt enkel, selv om den i sig selv er alvorlig, og spørgsmål, der måtte blive stillet, er vi da helt indstillet på skal besvares.
Om det så bliver efter på torsdag og efterfølgende, så er jeg helt sikker på, at der vil komme besvarelser på de spørgsmål, der måtte være relevante. Men i øvrigt kan jeg sige, at vi vedkender os den beslutning, der er truffet i henhold til artikel 5 i NATO-traktaten, hvorefter et angreb på USA som det, der
skete,
er et angreb på hele alliancen, og det vil sige samtlige 19 NATO-lande.
Og der kan blive behov for i enkelte situationer, at Danmark også bidrager yderligere.
Der står i bemærkningerne til forslaget her, at såfremt mandatet skal udvides eller væsentligt ændres, vil regeringen kunne komme tilbage til Folketinget eller til Udenrigspolitisk Nævn, afhængigt af sagens størrelse.
Søren Kolstrup (EL), 2001-10-23:
Vi har her at gøre med et vigtigt område.
De videnskabsetiske komiteer har en vigtig rolle at spille som modvægt til medicinalindustrien, som modvægt og medspillere til ønsker om forsøg, så netop de etiske aspekter kommer ind i billedet, og det ikke kun er lægelig nysgerrighed og medicinalindustriens interesser, der bestemmer, hvilke forsøg der udføres i Danmark.
Jeg kan i parentes meddele, at Enhedslisten ønsker, at der ikke bare på sigt, men gerne så hurtigt som muligt sker en gennemgribende demokratisering af organiseringen af den danske medicinalindustri, men det er ikke det, vi skal tage
stilling til her.
Det er vores opfattelse, at det i øjeblikket ikke er sikkert, at de videnskabsetiske komiteer har den autoritet og den vægt, som er nødvendig for at være en stærk med- og modspiller til industrien, og derfor ser vi i Enhedslisten frem til den mere omfattende revision, som ministeren har bebudet skal finde sted om et års tid.
Vi mener, det er både vigtigt og nødvendigt at se mere grundlæggende på de videnskabsetiske komiteers måde at fungere på.
Hermed har jeg forhåbentlig signaleret, at vi meget gerne går ind i en styrkelse af dem og ser frem til, at der kommer nogle udspil på området.
Men det forslag, der er på bordet i dag, handler om ændringerne, reglerne for udpegning af medlemmer til de regionale videnskabsetiske komiteer og ændring af reglerne om udpegning af formandskabet.
I det store og hele kan vi i Enhedslisten tilslutte os lovforslaget.
Forskudt valg, det er der idé i, det skaber kontinuitet.
Reduktion af antal år man sidder, det er der idé i.
Det kan vi kun støtte.
Vi har ét problem.
Vi er enige i, at udpegning af formand og næstformand skal ske uafhængigt.
Det er der argumenter for.
Men efter vores opfattelse er det et uheldigt signal at lade ministeren udpege formandskabet.
Det strider mod intentionerne om komitésystemets uafhængighed, som Enhedslisten ser som helt centralt.
Så kan man selvfølgelig stille spørgsmålet: Hvad vil I
Vi så hellere, at der fandtes uafhængige fora, som kunne udpege eller indstille formandskabet.
Vi vil godt selv gå i tænkeboks under udvalgsarbejdet og vil også opfordre ministeren til at gå i tænkeboks under udvalgsarbejdet for at se, om der kan eksistere en anden form end den just her foreslåede.
Når jeg formulerer det på den her måde, så håber jeg, jeg har tilkendegivet, at det er, fordi vi gerne vil være med til det her forslag.
Men jeg har også tilkendegivet, hvor vi mener der er en hurdle, men vi mener, den er til for at blive overvundet.
Helge Adam Møller (KF), 2001-10-23:
For en halv snes år siden vedtog man jo også her i dette Folketing at sende en korvet af sted på en maritim opgave.
Det var til Golfen.
Dengang var der et socialdemokratisk folketingsmedlem - han er i dag minister - der udtalte, at det var en rigtig dårlig idé, for korvetten ville jo bare sejle i vejen.
Jo, der er heldigvis sket noget, og tak for det.
For den
holdning, som vedkommende folketingsmedlem gav udtryk for for en halv snes år siden, har vi konservative ikke.
Vi ved jo, at de danske korvetter er moderne og effektive.
Vi ved, at besætningsmedlemmerne om bord på korvetterne er dygtige, de er veluddannede, og de kan deres job.
Og det gælder også de få værnepligtige, der er om bord.
Vi ved også, at korvetterne sammen med andre danske flådefartøjer, når de deltager i internationale opgaver sammen med norske, hollandske, tyrkiske, græske, amerikanske og canadiske flådestyrker, optræder effektivt og professionelt side om side med de andre.
Så derfor er vi ikke i tvivl om, at selvfølgelig kan korvetten yde en flot, en god og en effektiv indsats.
Vi konservative siger ja af tre grunde.
For det første siger vi ja, fordi der er et behov og muligvis kan blive et større behov i fremtiden for, at der er en NATO-flådestyrke i den østlige del af Middelhavet.
For det andet siger vi ja, fordi det her er et led, om end et lille led, men dog et led i den internationale kamp
Og for det tredje siger vi ja, fordi vi derved lever op til det tilsagn, som vi sammen med de 17 andre NATO-lande gav til det 19. land, Amerika, allerede den 12. september om, at det her var at betragte som en artikel 5-operation, altså det, der populært hedder »én for alle og alle for én«.
Så derfor kommer der fra konservativ side et klart og fuldtonende ja.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-10-23:
CD støtter selvsagt B 65.
Det er vigtigt, at vi vedtager det her forslag, at vi vedtager det hurtigt, og at vi vedtager det med et udvalgsarbejde, som går glat igennem, for også at sende det signal, at man er enig om, at det er en god beslutning at sende dette skib af sted.
Så vil jeg også gerne sige, at jeg tror, at vi skal passe en smule på en gang imellem, så folketingsmedlemmer ikke, uanset at en sag har vind i sejlene, bruger masser af tid på at lave sikkerhedstjekkene for forsvaret og dem, der er eksperter på det her område.
Jeg har fuld tillid til, at forsvarsministeren og forsvarsministerens apparat sikrer, at når vi sender en sådan korvet af sted, er den selvfølgelig beskyttet, og alle mulige tænkte situationer har man taget højde for.
Vi forventer simpelt hen, at det vil være tilfældet.
Det, der jo også er kendetegnende, når vi sender denne korvet af sted, hvis vi skal tage det i en lidt historisk sammenhæng, er, at vi sender denne korvet af sted til en opgave, der går på sådan at observere og overvåge og afløse nogle allierede, som skal hen og ordne noget andet et andet sted.
Men vi sender også korvetten af sted denne gang - det er måske forskellen - fuldt og mere som en slagkraftig enhed, for hvis den kommer i en situation og noget udvikler sig, så kan den noget, for den har formentlig med de bedste våben en rækkevidde på 100 km eller deromkring.
Og den har alt andet, hvad der skal til.
Det er selvfølgelig et andet signal end det signal, vi for længe siden gav, da vi sendte »Olfert Fischer«
af sted med den besked, at den under ingen omstændigheder måtte sejle hen, hvor der var farligt.
Det var måske ikke helt lige sådan, teksten var, men i en fortolkning var det stort set det, det drejede sig om.
Jeg syntes personlig, at det var lidt flovt dengang, idet mandatet var så svagt, som det var, så det ikke sendte det klare signal, som vi havde brug for at sende i en sådan situation.
Vi støtter som sagt meget vedtagelsen af B 65, og som sagt har vi fuld tillid til, at forsvarsministeren og forsvarsministerens apparat har taget højde for alt det tænkelige, man kan tage højde for, så de 100 mand, der skal sendes af sted, er sikret mest muligt.
Morten Helveg Petersen (RV), 2001-10-23:
Det Radikale Venstre kan også støtte et dansk maritimt bidrag til NATO's stående middelhavsstyrke frem til udgangen af januar 2002.
Danske soldater gør et fremragende stykke arbejde i verdens brændpunkter, og vi har gode forhåbninger om, at det også vil være tilfældet i denne her situation.
Bidraget skal ses i forlængelse af NATO's erklæring om, at kampen mod international terrorisme efter angrebet på USA den 11. september efter NATO-pagtens artikel 5 betragtes som et angreb på alle NATO-lande.
USA har i den anledning anmodet allierede om bl.a. aflastning af amerikanske styrker i andre dele af verden i forbindelse med indsatsen mod international terrorisme, og det er helt naturligt, at Danmark i den sammenhæng yder sit bidrag, hvor vi kan, og i det her tilfælde altså i den østlige del af Middelhavet.
Fra radikal side lægger vi selvfølgelig også vægt på, at såvel indsatsen mod international terrorisme som det danske bidrag ydes på folkeretligt grundlag og i overensstemmelse med FN-pagtens artikel 51, jf. Sikkerhedsrådets resolution 1368 og 1373.
På den baggrund kan vi fra radikal side støtte forslaget.
Vi finder, at det er et vigtigt signal om et dansk bidrag til kampen mod terrorisme.
Svend Aage Jensby (V), 2001-10-23:
Man sidder og lytter til hr. Albrechtsen en sjælden gang.
Hvor er det ynkeligt at høre, hvor medfølende hr. Albrechtsen og Enhedslisten er over for det, der er overgået USA.
Og så i samme moment kritiserer Enhedslisten de bestræbelser, som USA gør for at pågribe dem, som udenrigsministeren helt rigtigt kaldte for »de sataner«, som stod bag det her terrorangreb.
Hr. Albrechtsen indtager den sædvanlige attitude: Vi vil ikke være med til noget som helst, der kan hjælpe USA, men hvad er egentlig hr. Albrechtsens eget bud på at fange de forbrydere, vi taler om?
Der er nul bud, og hvor er det sølle.
Helge Adam Møller (KF), 2001-10-23:
På en række områder er jeg uenig med fru Pia Kjærsgaard, men jeg må indrømme, at jeg tror, at jeg aldrig i de 17 år, jeg har siddet i Folketinget, har hørt et så brutalt og efter min mening også vildt overdrevet angreb på et andet medlem af Folketinget. Hr. Keld Albrechtsen sagde jo, at hvis det her udviklede sig på en måde, som hr. Keld Albrechtsen ikke rigtig syntes om, så det blev en hadets og voldens spiral, der vil brede sig i hele verden, så kunne der vel kun være én, der var glad for det, og det var fru Pia Kjærsgaard.
Det er jo da en beskyldning, der vil noget.
Han sagde også, at intet civiliseret menneske i denne verden kunne ønske det, og så var det underforstået: andre end fru Pia Kjærsgaard.
Vil hr. Keld Albrechtsen ikke komme op og dokumentere det?
Det er dog trods alt ret alvorlige påstande.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-23:
Jeg vil bare anbefale hr. Helge Adam Møller at læse referatet fra Folketingets åbningsdebat forleden, hvor fru Pia Kjærsgaard meget klart gav det signal, at hun ville bekæmpe islam.
Det fører til had, og det vil også trække vold med sig.
Det er så enkelt.
Det vil medføre, at der vil ske et stigende antal overfald på uskyldige mennesker også i gaderne her i Danmark.
Det må fru Pia Kjærsgaard vide.
Ellers har hun i hvert fald ikke på nogen måde gennemtænkt, hvad det er, hun går og siger, og de konsekvenser, det vil få.
Det ved hr. Helge Adam Møller jo godt.
Når man oppisker en hadekampagne og skaber et fjendebillede, så har det konsekvenser også her i Danmark.
Så et svar på hr. Jensbys spørgsmål: Enhedslisten har peget på, at der bør sættes en politistyrke ind, om nødvendigt med militære midler, for at pågribe de mistænkte. Men det betyder ikke, at man skal iværksætte en månedlang bombekampagne, der også rammer civile mål.
Det er derom uenigheden står.
Den er ganske enkel.
Hr. Jensby skylder mig svar på spørgsmålet: Hvorfor skal man fortsætte disse bombardementer, der, så vidt jeg har forstået, også medfører, at missiler rammer f.eks. boligblokke?
Det skylder hr. Jensby mig et svar på.
Der er ingen uenighed om, at de mistænkte skal pågribes.
Men det betyder jo ikke, at man så behøver at være enig i alt, hvad der på det militære område sker, når USA gør det.
For det er jo det, hr. Jensby vil have os til.
Han vil have os til på forhånd at godkende enhver form for aktion fra USA's side, uanset om den er forsvarlig eller ej.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-23:
Jeg synes, at jeg måske havde lidt svært ved at se forbindelsen eller linken, eller hvad man nu kalder det, mellem fru Pia Kjærsgaard og afsendelsen af en dansk korvet, der nemlig er et beslutningsforslag fremsat af regeringen.
Men dét kan hr. Keld Albrechtsen åbenbart.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om hr. Keld Albrechtsen ikke er enig i, at det ikke er fru Pia Kjærsgaard, der har fremsat forslag om at sende en korvet.
Det er regeringen, der har fremsat det forslag.
Tove Fergo (V), 2001-10-23:
Jeg mener selvfølgelig helt klart, at vi skal sikre os mod habilitetsproblemer, men jeg mener ikke, der har været habilitetsproblemer.
De pågældende er gået udenfor, når sager fra deres regionale komiteer er blevet behandlet, så jeg håber ikke, ministeren mener, at der har været afgjort sager, hvor vi kan sætte spørgsmålstegn ved habiliteten i de år, der nu er gået.
Så vil jeg sige, at jeg jo har læst høringssvarene, og hovedparten af høringssvarene også fra komiteerne går på, at man tager afstand fra ministerudpegningen af formand og næstformand.
Langt, langt de fleste svar går på, at hvis det endelig skal være en ministerudpegning, så skal det kun være af enten formanden eller næstformanden.
De ønsker stadig væk at få lov til selv at udpege og vælge formand og næstformand fra CVK's side.
Fra Den Almindelige Danske Lægeforening og fra Det Juridiske Fakultet ved Københavns Universitet for eksempel tager man kraftigt afstand fra, at ministeren skal udpege formand og næstformand for CVK.
Men det kan være, der er nogle høringssvar, jeg ikke har set, som ikke har ligget i bunken, det kan jeg selvfølgelig ikke vide, men det, jeg har læst, er faktisk en afstandtagen fra forslaget.
Frank Dahlgaard (KRF), 2001-10-23:
Jeg var muligvis ikke helt opmærksom, men jeg fik ikke helt fat i ministerens svar.
Vil ministeren i denne vigtige sag, hvor det drejer sig om at beskytte børn, blot komme med en henstilling til amterne, eller ligger der noget mere konkret i det initiativ, ministeren omtalte før?
Arne Rolighed (S), 2001-10-23:
Det lå i mine overvejelser over dette problem, som jeg erkender er et stort problem ude i terapierne, klinikkerne og sygehusbehandlingen, om ikke amterne i et samarbejde med kommunerne skulle hjælpe med til at opstille et regionalt, et lokalt korps.
Man kunne forestille sig, at man på de områder, der er relevante, havde en liste, som man kunne få adgang til og trække tolke fra, både når det drejer sig om den kommunale sektor, den enkelte kommune, og når der er tale om et sygehus.
Det vil jeg snakke med Amtsrådsforeningen om, så den kunne tage fat i amterne med henblik på, at det er noget, man løser regionalt, som jeg helst ønsker det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jørgen Winther (V), 2001-10-23:
Jeg har et spørgsmål til sundhedsministeren om ventetider.
Sagen er jo, at statsministeren allerede i 1993 udtalte, at ingen patient må vente i mere end 3 måneder, og det har statsministeren sådan set gentaget hver eneste år siden 1993. Derfor blev jeg lidt forvirret, da hr. Jan Petersen under finanslovdebatten sagde, at ventetiderne faktisk var faldende.
Jeg nævnte nogle tal fra Sundhedsministeriets egen pjece »Sundhedssektoren i tal«.
Jeg tror, ministeren kender den, og derfor vil jeg gerne spørge ministeren, om disse tal, jeg nu læser op her, er korrekte, eller om der er fejl i dem.
Jeg har flere spørgsmål bagefter.
Men altså her står faktisk, at ventetiden for kirurgiske heldøgnspatienter i 1992 var på 86 dage, og så står der, at ventetiden i 2000 var på 101 dage.
I Venstres interne sundhedsgrupper har vi diskuteret tallene nøjere.
Vi mener altså at måtte konkludere, at ventetiden er steget.
Det er det, vi kan få ud af det.
Men vil ministeren sige, hvilke tal der er forkerte?
Arne Rolighed (S), 2001-10-23:
Til hr. Jørgen Winther vil jeg sige: Allerede samme dag, lige uden for Folketingssalen, viste jeg hr. Jørgen Winther i samme rapport en anden linje, der viste det modsatte af det, hr. Jørgen Winther lige har fremstillet.
Jeg vil henvise til den samtale med hr. Jørgen Winther og i øvrigt oplyse, at vi de sidste 5 år har haft en vækst i behandlinger om året på ca. 60.000.
Det betyder, at der i dag behandles 300.000 flere patienter, end der gjorde for 5 år siden.
Altså en årlig vækst på ca. 60.000.
Alligevel er det lykkedes ved en ihærdig indsats på de enkelte sygehuse og ude i afdelinger af det hundredtusindtallige flittige personale i vores sygehusvæsen at fastholde, at 93 pct. af vores sygehusbehandlinger klares på under 3 måneder.
Hjerteområdet er et godt eksempel, hvor ventelisten er blevet markant lavere.
Da regeringen overtog magten i 1992/1993 behandlede vi 2.000-3.000 hjertepatienter, og der var massive ventelister.
Kræftområdet er et andet område, hvor ventetiden har været utrolig meget faldende, og vi har nu en behandlingsgaranti, der virker, således at alle, der har behov for en undersøgelse inden for 2 uger, operation inden yderligere 2 uger og en efterbehandling inden for 8 uger, får et tilbud herom.
Og kan landet ikke levere det, så er der adgang til privathospitaler både i ind- og udland og offentlige sygehuse i udland.
Vi har, lige siden det trådte i kraft, realiseret denne behandlingsgaranti til fulde, så både på hjerteområdet og kræftområdet er der eklatante eksempler på, at ventetiden er faldet.
Jørgen Winther (V), 2001-10-23:
Det var et langt svar.
Jeg spurgte ikke ministeren om alle de andre patienter, som ministeren svarede med hensyn til.
Jeg spurgte ministeren, om disse tal, der står her i bogen, er korrekte, med, at ventetiden i 1992 i gennemsnit for hele landet var på 86 dage, og at den i år 2000 var på 101 dage. Det er faktisk svarende til, at ventetiden er steget 2 pct. for hvert år, statsministeren har haft regeringsansvaret.
Jeg spørger kun, om disse tal er korrekte, og jeg vil gerne have, at ministeren svarer ja eller nej til det.
Arne Rolighed (S), 2001-10-23:
Når dette møde og dette spørgsmål er sluttet, skal jeg igen tage fat i rapporten og vise hr. Jørgen Winther, at der er flere talrækker i den rapport.
Jeg kan ikke sidde her og gennemgå alle talrækker, alle tabeller i en rapport, som ligger et halvt år tilbage, men jeg hjælper gerne med at finde tal, der viser, at også på det område er der sket en fantastisk flot udvikling.
Men igen: Vi giver i dag 300.000 flere behandlinger, end vi gjorde for bare 5 år siden.
Alligevel er det generelt lykkedes at holde ventetiden nede på under 3 måneder i gennemsnit for alle patienter, der er indlagt på sygehuse.
Og på hjerteområdet og kræftområdet - for at tage to eksempler - er der eklatante beskrivelser af og dokumentation for, at behandlingstiden er faldet på disse to meget vigtige områder.
Jørgen Winther (V), 2001-10-23:
Jamen selvfølgelig er der mange andre tal, fordi bogen er jo på 75 sider.
Jeg spørger kun, om én linje er korrekt.
Og da ministeren ikke sådan direkte har bekræftet det, men heller ikke sagt det modsatte, vil jeg altså gå ud fra, at disse tal er korrekte.
Så ventetiderne er faktisk steget for de patienter, vi taler om her.
Jeg kan se, at ministeren giver
et lillebitte nik, så det opfatter jeg sådan. Angående alle de andre tal, der står i rapporten, er det rigtigt, at der står noget om ventetiderne.
Årsagen til, at jeg tager fat på det her, er jo, at statsministeren gang på gang har udtalt: Ingen patient må vente mere end 3 måneder.
Så vil jeg gerne spørge ministeren, om det er rigtigt, at der var 247.000, der sidste år ventede mere end 3 måneder, fordelt på 181.000, der ventede mere end 3 måneder på indlæggelse, og 66.000, der ventede mere end 3 måneder på ambulant behandling.
Det er tal, man kan regne ud, hvis man sådan anvender procentregning og så lige omregner.
Er de tal korrekte, eller er de også forkerte, og hvad skal vi egentlig bruge bogen til, hvis tallene ikke er korrekte?