runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2003-05-21:
Jeg vil meget nødig stilles til ansvar for, hvad politikere fra andre partier siger; jeg synes, jeg har besvær nok med min egen regering nogle gange, men det skal nu nok gå.
Regeringens holdning er fuldstændig klar, og jeg er den, der har det sidste ord i den sag: Man må ikke blande sig i enkeltprogrammer.
Hvis det er sådan, at bestyrelsen blander sig i enkeltprogrammer, så skrider jeg ind.
Så enkelt kan det siges, og så klart har vi jo sagt det fra dag 1. Jeg vil godt gentage: På trods af, at det nu er blevet sagt 5-6 gange fra spørgerens side, at det bliver problematiseret, så har jeg sagt fuldstændig klart som minister flere gange, at man ikke må blande sig i enkeltprogrammer, det står i bemærkningerne til loven, det står i medieforliget, og det er simpelt hen sagens kerne: Man må ikke blande sig i enkeltprogrammer.
Hvad en enkelt eller to så har sagt, kan jeg jo ikke stå til ansvar for; mange kan jo mene meget.
Det, der er det vigtigste, er, at man ikke må diskutere enkeltprogrammer; det må man ikke.
Mette Frederiksen (S), 2003-05-21:
Vi må lige have det på det rene.
Det er jo kulturministeren, der har udpeget en bestyrelse for Danmarks Radio, og hvis man har endda fremtrædende medlemmer af den bestyrelse, der fortolker lovens ord og tekst fundamentalt anderledes, end kulturministeren gør, så er det da bemærkelsesværdigt, at vi har en minister, der siger: Det er ikke mit ansvar, det ønsker jeg ikke at blande mig i, jeg har fuld tiltro til bestyrelsen - når det, vi kan se, er, at i hvert fald dele af DR's bestyrelse fortolker teksten fuldstændig anderledes, end ministeren selv gør.
Derfor bliver jeg jo nødt til at adspørge kulturministeren: Hvad skal der til fra bestyrelsens eller de enkelte bestyrelsesmedlemmers side, for at kulturministeren træder i aktion på det her spørgsmål og lige præcis tager sit politiske ansvar alvorligt?
Brian Mikkelsen (KF), 2003-05-21:
Jeg forstår ikke helt, hvad det er, vi diskuterer.
Loven er fuldstændig klar, regeringens holdning er fuldstændig klar, det fremgår fuldstændig klart af medieforliget. Der behøver sådan set ikke være andre kommentarer til det. At nogle mener noget andet, er jo fair nok i et demokratisk samfund, men grundlaget er, at man ikke må blande sig i enkeltprogrammer.
Det er jo ligesom, kan jeg betro fru Mette Frederiksen, i alle mulige andre bestyrelser, som vi fra regeringens side udpeger, at der jo altid er bestyrelsesmedlemmer, som har forskellige holdninger til mange forskellige ting, men når dagen er færdig og konklusionerne skal drages, så gør man det jo på baggrund af det lovgrundlag, der er.
Og man må ikke blande sig i enkeltprogrammer.
Det har jeg også forstået er bestyrelsens opfattelse, det ligger i den forretningsorden, der er for bestyrelsens arbejde.
Så der er såmænd ikke så meget at diskutere.
Jeg vil ikke gå ind og diskutere, hvad et enkelt bestyrelsesmedlem har sagt eller gjort, for jeg er ikke sikker på, at han eller hun - jeg ved ikke, hvem det er, spørgeren hentyder til - har sagt de ting; jeg har ikke set det, jeg har ikke hørt det, og det må vedkommende jo sådan set have lov til at mene, det er jo sådan set et frit samfund.
Vores holdning er klar, og det vil jeg godt gentage, jeg tror, det er for niende gang i dag: Bestyrelsen må ikke blande sig i enkeltprogrammer.
Og så tror jeg altså ikke, jeg har mere at sige til det.
Det må man ikke.
Mette Frederiksen (S), 2003-05-21:
Og hvis DR's bestyrelse skal det, så betyder det vel også, at de enkelte medlemmer af DR's bestyrelse skal overholde lovens tekst, og den er altså udlagt i dag fra kulturministerens side sådan, at det ikke er tilladt at blande sig i de enkelte programmer i DR.
Det er der altså bestyrelsesmedlemmer, der har udtrykt ønske om at få lov til at gøre.
Derved forbryder man sig altså imod den tekst, der ligger i medieforliget og i den tilhørende lovgivning, og så har kulturministeren altså et problem.
Brian Mikkelsen (KF), 2003-05-21:
Undskyld, jeg siger det, men jeg føler mig lidt som drengen i »Kejserens nye klæder« nu.
Hvor er tøjet henne, fru Mette Frederiksen?
Man må ikke som bestyrelse blande sig i enkeltprogrammer.
Det er en helt absurd diskussion, det her.
Skal jeg stå til ansvar for, hvad xx-person mener?
Lovgrundlaget er i orden, og det er det, jeg har ansvaret for.
Jeg skal nok sørge for, at man efterlever det, og det har jeg også forstået at bestyrelsen ikke har nogen som helst problemer med.
Der er ingen fra ledelsen i Danmarks Radio eller fra bestyrelsens ledelse, der har fortalt mig, at der er noget problem i det, så, ja, jeg opfatter det her som en ikkesag.
Der er såmænd ikke mere at diskutere, og jeg har ikke tænkt mig at kommentere mere på det andet end at sige for, er det nu tiende gang?
: Bestyrelsen må ikke blande sig i enkeltprogrammer, men har det overordnede programansvar, og det er den politik, der bliver ført i bestyrelsen.
Hvis man skrider fra det grundlag, så griber jeg ind.
Det betyder ikke, at man ikke må diskutere det overordnede programansvar, temaer osv., osv., det er helt fair, men man må ikke diskutere et konkret enkeltprogram.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bortfaldet spørgsmål
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-21:
Det må være fra en forrig debat.
Så har jeg i øvrigt haft mange flere.
Jeg vil godt sige til hr. Skaarup, at det netop ikke er nok, at der er en efterlysning gennem Interpol.
Det er jo lige præcis ikke nok.
For dem, der fulgte med i, hvad der foregik i det tidligere Jugoslavien, i Bosnien, var det fuldstændig klart, at der var himmelvid forskel på, at der på den ene side var en formel efterlysning i Interpol, og på den anden side at SFOR og IFOR, og hvad de ellers hed, rent faktisk havde som opgave at eftersøge og anholde vedkommende.
Det er det, vi beder om.
Men hr. Skaarup vil ikke være med til det.
Det er underligt, at man ikke vil have ham anholdt.
Henriette Kjær (KF), 2003-05-21:
Igen glæder det mig, at jeg er fuldstændig enig med fru Sandy Brinck, i og med at der jo ikke er tale om besparelser.
Er der nogle ting, som vi kan gøre bedre med normeringer, med ansigt til ansigt-tid, hvad det nu end kan være, sådan at borgerne får de bedst mulige tilbud for de penge, der nu engang er - og der bliver flere penge, vil jeg så endnu en gang gerne oplyse.
Så vil jeg sige til hr. Ole Stavad, at jeg fokuserer faktisk på mennesker.
Jeg vil så sige, at det har undret mig at høre hr. Ole Stavads udtalelser om kommuneforhandlingerne.
Nu har jeg hørt det nogle gange, og nu skriver jeg mig det bag øret, for
jeg har en forventning om, at Socialdemokratiet vil ændre det her, hvis de engang igen skulle komme i regering.
Når man har kommuneforhandlinger, så behandler man alle kommuner ens, så er det KL, man forhandler med, hvor hr. Ole Stavad ligesom lægger op til, at man nærmest skal sidde og forhandle individuelt med de her 271 kommuner.
Det ved hr. Ole Stavad jo godt ikke kan lade sig gøre.
Men jeg vil da gerne foreslå i de forhandlinger, vi nu skal have med kommunerne om netop det sociale område, at hvis kommunerne synes, det er en god idé, at vi målretter de midler, der nu engang er, til de svagest stillede kommuner, så kan vi gøre det.
Det vil jeg gerne foreslå over for KL.
Ole Stavad (S), 2003-05-21:
Jeg synes, nu hvor jeg har lyttet til socialministerens svar både på det foregående og på det her spørgsmål, at vi har det grundlæggende problem, at vi har forskellige indgange: Socialministeren fokuserer hele tiden på økonomi, hvor vi forsøger at fokusere på mennesker. Socialministeren siger, at hvis det er sådan, at man gennemsnitlig når noget bestemt, sådan at der i gennemsnit er tale om vækst, så betyder det, at der ikke sker nedskæringer, og så forholder socialministeren sig overhovedet ikke til, at der beviseligt er 100 kommuner ud af 271, hvor man kan konstatere - efter KL's egne oplysninger præsenteret ved Venstreformanden, Eigil W. Rasmussen, på deres delegeretmøde på den samlede bestyrelses vegne - at der sker nedskæringer.
Men det interesserer tilsyneladende ikke socialministeren, for socialministeren siger: Når jeg kigger på min økonomitabel, så er der et gennemsnit, som gør, at det passer.
At der så er 100 ud af 271 kommuner, hvor der er en masse mennesker, der kommer ud for nedskæringer, gør ikke mig noget.
Jeg synes, det er en meget, meget problematisk indstilling for en socialminister at have.
Sandy Brinck (S), 2003-05-21:
Det er jo helt korrekt, at der er tale om en opbremsning, men det er en opbremsning, som er meget hård, da behovet stiger.
Det er jo det, der er problemet.
Der bliver simpelt hen et gab dér, som ingen kan gabe over, og det er jo derfor, at borgerne derude godt kan mærke, at serviceniveauet falder.
Det behøver vi sådan set ikke at holde lange taler om, for det er noget, de kan føle på deres egne kroppe.
Jeg vil godt vende tilbage til det oprindelige spørgsmål og ministerens oprindelige svar, for er det fuldstændig uden for ministerens forestillingsevne, at man godt kan revurdere og evaluere og i det hele taget overveje, om man gør det rigtige i de forskellige situationer, altså om indsatsen er den rigtige, uden at have besparelser for øje?
Jeg kunne i hvert fald godt foretage nogle overvejelser af den karakter, uden at de var økonomistyret, men var ud fra nogle socialpolitisk faglige vurderinger.
Henriette Kjær (KF), 2003-05-21:
Jeg er da meget glad for, at fru Sandy Brinck nu er kommet til den erkendelse, at der er tale om en opbremsning - det er vi fuldstændig enige i - og at vi ikke længere taler om, at det er nedskæringer, for det er det ikke.
Det synes jeg er at komme langt, nu hvor vi i flere debatter har talt om det her, og hvor retorikken har været, at der skulle foregå nedskæringer.
Med hensyn til, hvordan man kan målrette ydelserne og brugen af pengene, vil jeg gerne sige, at det er fuldstændig rigtigt, at der har siddet et embedsmandsudvalg med repræsentanter fra Socialministeriet, Amtsrådsforeningen og Kommunernes Landsforening.
En af de anbefalinger, de er kommet med - der er kommet mange anbefalinger, og der er ikke taget politisk stilling til dem endnu, de indgår i drøftelserne med kommunerne og med amterne - er ganske rigtigt rammestyring.
Jeg synes sådan set, at det er et rigtig godt instrument, at man prøver at afsætte et beløb og holder sig inden for det.
Men når det så er sagt, er det klart, at det ikke må gå ud over det barn, der har behov for et tilbud, når rammen er opbrugt.
Man skal altid give det nødvendige tilbud til et barn, der er kommet i klemme.
Det vil være ulovligt andet, og jeg kan meddele fru Sandy Brinck, at jeg ikke har tænkt mig at lave loven om.
Børn i truede situationer skal selvfølgelig have det påkrævede tilbud.
Til hr. Ole Stavad: Jeg er da fuldstændig med på, at det selvfølgelig kan påvirke det serviceniveau alt efter, hvor stor den mulige vækst er for de kommunale udgifter, men det synes jeg sådan set heller ikke at jeg har afvist.
Jeg har på det kraftigste afvist, at der er tale om nedskæringer, men noget andet er, at væksten ikke kan blive ved med at være, som den er.
Det mener jeg nu ikke nødvendigvis behøver at betyde, at man får et meget lavere serviceniveau, men man må måske lægge nogle af de forestillinger, man havde om, at der skulle ske en kraftig stigning i serviceniveauet i kommunerne, på hylden.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-05-21:
Jeg tror, jeg vil svare på det spørgsmål, der er stillet og uddybet af hr. Ole Stavad, og ikke på alle de polemiske bemærkninger fra hr. Thomas Adelskov, som ikke har noget med spørgsmålet at gøre.
Jeg vil sige til hr. Ole Stavad, at det er et spørgsmål, som jeg jo sådan set meget gerne ville kunne svare ja eller nej på.
Men så enkel er sagen nok ikke.
Det er også derfor, jeg siger, at det måske er vanskeligt inden for rammerne af denne dialog, vi kan have med hinanden her i Folketingets spørgetid, at give et tilbundsgående svar på det spørgsmål.
Jeg vil meget gerne bidrage til at øge også hr. Ole Stavads oplysningsniveau - for så vidt også mit eget - på det her punkt på anden vis.
For det er klart nok, at hvis der træffes ulovlige beslutninger, så er der værktøj til at komme efter dem, der træffer dem.
Så kan man spørge: Er det en ulovlig beslutning, hvis vi nu in casu tager en disposition på 0,5 mio. kr. om året til en fodboldklub?
Det er jo et selvstændigt spørgsmål, som jeg ikke kan kommentere, fordi det er Tilsynsrådet ved Frederiksborg Amt, der har tilsynsmyndigheden i relation til Farum Kommune.
Jeg har noteret mig fra dagspressen, at det er tilkendegivet, at man ikke vil effektuere denne her beslutning, før man har Tilsynsrådets vurdering af, hvorvidt beslutningen overhovedet er lovlig.
Hvis det viser sig, at den ikke er lovlig, så går jeg ud fra, at den bliver omstødt.
I hvert fald er der instrumenter til at komme efter dem, der så effektuerer en sådan beslutning.
Så er der spørgsmålet om hensigtsmæssige beslutninger/ikkehensigtsmæssige beslutninger.
Og det er så dér, jeg er nødt til at stå på principperne, selv om jeg godt kan dele hr. Ole Stavads, kan man sige, forargelse over, hvordan man disponerer i en bestemt given situation, man befinder sig i.
Men på trods af det er jeg ligesom nødt til at stå vagt om det grundlæggende princip, der hedder, at en kommunalbestyrelse må, så længe den holder sig inden for lovens rammer, i princippet træffe de beslutninger, den har lyst til. Så kan de beslutninger summe op i, at man sprænger nogle rammer.
Nu kan man jo ikke sidde og mærke pengesedlerne og så finde ud af, om det lige præcis er den beslutning eller en anden beslutning eller en tredje beslutning, der gør, at man totalt set har sprængt en ramme, men det, jeg kan sige, er, at hvis man totalt set sprænger de vilkår, der er givet, og som der er accept af, så er der jo mulighed for, at man, også ret håndfast, kan komme efter den pågældende kommunalbestyrelse.
Det går jo altså på spørgsmålet om at holde sig inden
for rammerne.
Hvordan man så så at sige lægger puslespillet inden for de rammer, der er til rådighed, hvilken farve brikkerne har, og om hr. Ole Stavad eller jeg føler, at de forskellige brikker er hensigtsmæssige eller ej, må man altså reservere det kommunale selvstyre.
Ole Stavad (S), 2003-05-21:
For nu at vende tilbage til spørgsmålet om, hvorvidt farumborgerne er fuldstændig værgeløse, så forstår jeg godt de farumborgere, som har henvendt sig til mig og andre kollegaer her i huset og sagt: Vi føler os fuldstændig retsløse ved, at der tirsdag i sidste uge sad et snævert flertal på én i Farum Byråd og på det samme byrådsmøde behandlede en anmodning til indenrigsministeren om endnu en dispensation for 70 mio. kr. på grund af, at budgetterne overhovedet ikke holdt, og som næste punkt på dagsordenen, eller hvordan rækkefølgen nu var, samtidig behandlede en bevilling til Farum Boldklub på 1,5 mio. kr. Derfor er der jo to spørgsmål til det her.
Det ene er: Er der redskaber? Og der har vi jo fået et svar om, at det er der måske, måske ikke.
Jeg tror, jeg vil berige indenrigsministeren med et skriftligt spørgsmål, sådan at han kan få mulighed for at give et uddybende svar, så vi begge to kan blive det klogere.
Det andet spørgsmål er: Hvis der ikke er, har vi så ikke et politisk problem i de her ekstreme situationer, som vi er nødt til at forholde os til i forbindelse med gældende lovgivning?
Thomas Adelskov (S), 2003-05-21:
Nu vil ministeren ikke svare, fordi ministeren mener, at det er polemisk, når jeg spørger, hvad jeg tror i øvrigt mange farumborgere spørger sig selv, hvorfor ministeren havde så travlt med at tage op som en god ven af Peter Brixtofte og anbefale hr. Peter Brixtofte at tage på ferie, da sagen bragede løs.
Man kunne måske så nu med baggrund i, at ministeren ikke vil svare, få den tanke, at det var for at beskytte partiet Venstre, mere end det var for at hjælpe farumborgerne.
Men man undrer sig, og det er stadig væk mit spørgsmål,
over, hvorfor ministeren ikke bruger sin samme venligtsindede indgangsvinkel, som han bruger til at løse problemerne i Farum Kommune, til at tage en personlig kontakt til Venstrekollegaerne i Farum Kommune og drøfte med dem, hvordan man skaber en ordentlig afvikling af den store gæld og sikrer at overholde den plan, der ligger, og ikke gennemføre dumme og tåbelige beslutninger som den, der blev truffet i sidste uge, da man besluttede at bevilge 1,5 mio. kr. ekstra til Farum Boldklub
Var det ikke en god idé at tage en venlig og venskabelig kontakt til partikollegaer i Farum?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-05-21:
Jeg har det grundsynspunkt, at man skal efterleve reglerne,
egentlig også reglerne for Folketingets spørgetid.
Ifølge dem skal man svare på de spørgsmål, man får, og der er et spørgsmål, der hedder: Er borgerne i Farum osv., osv., osv. Det er det spørgsmål, jeg svarer på, og ikke alle mulige andre spørgsmål.
Det er muligt, at der er en fleksibilitet omkring efterlevelse af regler her i Tinget, men jeg vil gerne sige, at i den måde, jeg administrerer landets kommuner på, forsøger jeg at have et system, hvor vi sådan lidt mere håndfast efterlever reglerne.
Det gælder også over for Farum Kommune.
Jeg vil sige til hr. Ole Stavad, at jeg gerne imødeser en skriftlig ordveksling om det her.
Jeg imødeser egentlig også gerne en meget mere målrettet, bilateral dialog om de her spørgsmål, som jo er af stor interesse og af principiel interesse.
Jeg har jo sådan set
svaret på det så tæt, jeg kan komme.
Jeg deler til fulde hr. Ole Stavads forundring, forargelse, find selv på ordene, over, at man i en situation, hvor man har svært ved at svare enhver sit, og hvor man bevæger sig ud over kanten på nogle vilkår, som er opstillet som en forudsætning for en dispensation, påtager sig merudgifter, som umiddelbart ikke virker nødvendige.
Ingen tvivl om det.
Det er jo præcis også derfor, som jeg svarede i det sidste spørgsmål, at vi i vores stillingtagen til, hvorvidt der skal justeres på den dispensation, Farum Kommune har fået, vil bede kommunen om at argumentere for sine udgiftsposter.
Hvad er det for nye udgifter, der er kommet på bordet?
Har de været uafviselige eller ej?
Og som jeg var inde på i sidste uges spørgetid, så vil, kan man sige, evnen til at feje for egen dør og ambitionen om at holde orden i eget hus selvfølgelig også være bestemmende for den langmodighed eller den tolerance, som jeg vil møde op med, når vi skal diskutere, om der skal justeres på vilkårene.
Og dermed er der jo her de facto politisk et instrument, som kan bruges til at sikre, at borgerne ikke er værgeløse.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Thomas Adelskov (S), 2003-05-21:
»Vil ministeren på baggrund af regeringens pjece »Service i en omstillingstid« redegøre for, hvor og hvor meget ministeren mener, kommunerne kan spare på uddannelsesområdet?«
Ved den lejlighed bekræftede vi hinanden i, at det var aftalt med den nye folkeskoleaftale, at der som minimum i hvert fald skal ligge 280 mio. kr. ekstra til kommunerne til at lave en bedre folkeskole.
Jeg har efterfølgende, hvor finansministeren har været fremme med samme synspunkter, drøftet det med ministeren også i spørgetiden her i Folketingssalen og spurgt, hvad det er for nogle områder, finansministeren og regeringen forestiller sig, man skal spare på.
Det har jeg ikke kunnet få noget svar på, og derfor undrer det mig, at vi i sidste uge kunne se en pjece fra finansministeren, hvor man igen fremhæver, at der nu skal kunne spares penge ude i kommunerne på folkeskoleområdet, og at det er et krav i forbindelse med de kommuneforhandlinger, som netop er gået i gang.
Derfor vil jeg egentlig godt bede ministeren om at svare på, på hvilke områder man ifølge regeringen kan spare på folkeskoleområdet.
Ulla Tørnæs (V), 2003-05-21:
Lad mig indledningsvis slå fast - jeg beklager min stemme, fru formand - at regeringen ikke har til hensigt at pålægge kommunerne besparelser på uddannelsesområdet.
Det vidner jo i øvrigt også folkeskoleaftalen om, hvor vi, som hr. Thomas Adelskov netop nævnte, tilførte kommunerne flere penge til at udvide timetallet i folkeskolen med.
Det ene punkt omhandler udvikling...
jeg beklager, jeg må have et glas vand.
Jeg prøver igen.
Det ene punkt omhandler udviklingen i enhedsomkostningerne i folkeskolen - det er helt umuligt, det her - det andet punkt vedrører...
Sandy Brinck (S), 2003-05-21:
»Vil ministeren på baggrund af regeringens pjece »Service i en omstillingstid« redegøre for, hvor og hvor meget ministeren mener, at kommunerne kan spare på socialområdet?«
Henriette Kjær (KF), 2003-05-21:
I pjecen »Service i en omstillingstid« stiller regeringen to overordnede spørgsmål: Hvor er der mest behov for at øge udgifterne, og hvordan kan vi få mere ud af de penge, som vi bruger i forvejen?
De spørgsmål stilles, fordi der er plads til en vækst i udgifterne, og det sociale område er højt prioriteret.
Jo større omtanke vi viser, når pengene anvendes, jo mere får vi for pengene.
Og længere er den sådan set ikke.
Sandy Brinck (S), 2003-05-21:
Jeg synes jo sådan set, at der havde været god grund til, at den var længere, for det, som spørgsmålet til socialministeren jo går ud på, er, hvor der kan spares og hvor meget.
Det er jo sådan set, synes jeg, et spørgsmål, som ikke kun vi, der er kollegaer herinde, men så sandelig også borgerne vel har en forventning om at kunne få svar på.
Når man udpeger et område som socialområdet som et sted, hvor der kan spares, så kunne det være rart at vide, hvordan prioriteringen er i socialministerens og regeringens hoveder.
Derfor synes jeg, at ministeren skal have endnu en chance for at pege på de områder, hvor der kan spares, og også med et slag på tasken sige, hvad det er for nogle summer, man i regeringen regner med, at man kan indhente med de besparelser.
Ole Stavad (S), 2003-05-21:
Jeg var muligvis uklar i mit spørgsmål, og så kan man jo også risikere at få uklare svar.
Men jeg skal prøve at være helt konkret.
Det tror jeg ville have en vis forebyggende virkning mod at træffe den form for beslutninger.
Det er ikke muligt ifølge lovgivningen, men har vi andre instrumenter?
Har indenrigsministeren eller andre nogen konkrete indgrebsmuligheder i en konkret situation som den foreliggende?
Henriette Kjær (KF), 2003-05-21:
Jeg ved ikke, hvor i pjecen fru Sandy Brinck har læst sig frem til, at der skulle spares.
Der bliver stillet, som jeg nævnte i hovedsvaret, to overordnede spørgsmål, nemlig:
Hvor er der mest behov for at øge udgifterne, og hvordan får vi så mest ud af de penge, der bruges, hvordan bruger vi dem mest fornuftigt?
Der er da ingen, der taler om at spare.
Men det kan være nødvendigt at flytte nogle ressourcer eller gøre nogle ting på andre måder, og det er jo sådan set det, som det hele går ud på. Så derfor må jeg sige, at jeg er ret uforstående over for spørgsmålet og den efterfølgende retorik.
Der er jo altså lagt op til en vækst i udgifterne i kommuner og i amter, og derfor er der jo ikke tale om besparelser.
Det bliver jeg altså nødt til at fastholde.
De begyndte i går, og der er der lagt op til en diskussion med amter og kommuner om, hvordan pengene skal bruges.
Men udgangspunktet er jo, at der bliver tilført flere penge til kommunerne og til amterne, og så er det selvfølgelig op til den enkelte kommune og det enkelte amt at beslutte, hvordan man vil udmønte de her penge, hvordan man vil prioritere i den enkelte kommune. Men som udgangspunkt er der jo altså ikke lagt op til besparelser.