runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Helveg Petersen (RV), 2000-12-13:
netop er givet.
først: Det, som jeg har udtrykt skepsis over for, er, hvorvidt der er 600 mio. kr. at hente i 2001 ved det forslag, som Venstre fremsætter.
Jeg har prøvet at give udtryk for, at Det Radikale Venstre ikke har noget principielt imod udbud eller udlicitering, og vi er med på at diskutere alle de her typer og mekanismer.
Og så har vi i øvrigt en stor tiltro til, at fornuftige borgmestre rundtomkring i landet - de være sig af socialdemokratisk observans, af Venstreobservans eller af radikal observans - også er ret gode til at finde ud af det her.
Til hr. Jens Kirk: Skønmaleri?
Jeg tror, at hvis det endelig kommer til en diskussion omkring skønmaleri, og hvad forskellige finansministre måtte have begået i tidernes løb, så er denne finansminister nu ikke den værste.
Hvis man eksempelvis renser de forskellige mål for statens budgetter og finanser for engangsindtægter, viser det jo også flotte overskud.
Til hr. Kofod-Svendsen om skattedebat
: Ja, vi har i Det Radikale Venstre en god diskussion om skat, om fremtidens skattesystem.
Og jeg skal skynde mig at sige, at den radikale ordfører på det her område jo ikke selv har sagt, at topskatten skal væk.
Jeg tror, at der i høj grad er tale om en misforståelse på det her punkt.
Det Radikale Venstre er med på at diskutere, hvordan vi kan sænke skatten på arbejdskraft, men det forudsætter fuld finansiering.
Den diskussion tager vi med glæde med samtlige partier i Folketinget, og det tror vi egentlig at vi er ganske godt klædt på til, for netop når det drejer sig om viljen til at finansiere og til at prioritere, tror jeg
, vi er bedre klædt på end så mange andre
Og nu lyser lampen rødt.
Thor Pedersen (V), 2000-12-13:
Og den daværende formand, Allan Andersen, kom med et skøn, der hed 30-40 mia. om året i frigivne ressourcer, stat, amter og kommuner under ét, og heraf var statens andel ca. 6 mia. kr.
Det er ikke tal, vi har givet, det er tal, som den pågældende formand har givet.
Det er senere modificeret lidt efter voldsomt pres fra visse ministre i den offentlige debat
til ca. 25 mia.
Det er ejendommeligt, at det så er umuligt overhovedet at finde 600 mio. kr. i forbindelse med udbud, som refererer ganske godt til de pjecer, som regeringen selv har været med til at finansiere.
Det er også mærkeligt, at når det gælder effektivitet, er det ikke luft, når regeringen kommer med det, men hvis vi kommer med det, så er det luft.
Vedrørende produktiviteten: Når regeringen beskriver, hvilke produktivitetsmuligheder der ligger, så er det realiteter; når vi forsøger at følge det op, så er det varm luft. Man kan altså også være for stor en støtte til regeringen, så man i virkeligheden lukker øjnene for de muligheder, der ligger.
Jens Kirk (V), 2000-12-13:
Jeg skal ikke være den, der forlænger debatten unødigt, men jeg vil gerne spørge den radikale ordfører, om ikke det er korrekt, at hvis man ikke havde brugt en såkaldt Lykketoft til ligesom at lave et skønmaleri for statens finanser, så havde der ikke været det overskud.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-12-13:
Vi har jo i de sidste dage i medierne set en skattedebat, og vi har jo fået markante formuleringer fra Socialdemokratiet.
Et skattestop, som jeg ellers synes er en rimelig målsætning, skulle være identisk med et velfærdsstop. Samtidig har vi konstateret, at den radikale skatteordfører har været optaget af topskatten. Topskatten skulle være for stor.
Det har været lidt uklart, hvad der helt præcist skulle ske med den, men i hvert fald var topskatten et problem, og hvis det at lave et skattestop er et velfærdsstop, er det så ikke en demontering, en afmontering af velfærdsstaten, hvis man begynder at røre ved topskatten?
Det synes jeg kunne være interessant at få afklaret her i forbindelse med finanslovdebatten.
Peter Duetoft (CD), 2000-12-13:
Jeg vil sige til fru Birthe Skaarup, at det godt kan være, vi skal nedlægge amterne, men der har vores indfaldsvinkel været, at man skulle tage udgangspunkt i de ting, der ligger i amtet, og så skulle man se, hvorfor de ligger der, og er amtet derefter unødvendigt, skal de selvfølgelig væk.
Det er en ledende holdning i CD, at amterne skal væk. Hvad angår sygehusvæsenet, sundhedsvæsenet, er der ingen diskussion: Der har partiet lige siden dets dannelse i 1973 været tilhænger af, at det skal styres fra staten.
Det har vi altid været tilhængere af.
Vi har så modereret det til at sige, at det så godt kan være, at det ikke skal være fra staten, men fra tre regioner; det kan godt være, at det er mere praktisk.
Men i al fald er en centralisering væk fra amterne gammel CD-politik, så der er ikke nogen, der skal komme for skade at tro, at vi ikke er med dér.
Det er vi altså stadig væk.
Og det er de jo selv frustrerede over, når man snakker med dem.
Så det kunne man jo også se på.
Vi tror ikke på, at der er den store vilje i det her Folketing til at ændre denne her struktur, men vi vil gerne være med, så snart der overhovedet er et flertal for det.
Birthe Skaarup (DF), 2000-12-13:
Hr. Peter Duetoft var inde på sundhedsvæsenet, struktur osv. Jeg synes også, det, hr. Peter Duetoft sagde om amterne, lød meget spændende, nemlig at vi kunne nedlægge nogle af amterne; sådan hørte jeg det faktisk.
Vil hr. Peter Duetoft være med til at nedlægge amterne og så lade psykiatrien og sundhedsvæsenet i almindelighed blive styret fra Sundhedsministeriet?
Det er jo sådan, at ude på hospitalerne, også de psykiatriske hospitaler, er der jo allerede ledelser.
Der sidder faktisk en cheflæge, en administrator og en chefsygeplejerske og ordner netop hele deres hospitals administration osv.
Jeg kunne godt tænke mig, at hr. Peter Duetoft ville svare mig på: Skal vi nedlægge alle amterne og lade sundhedsvæsenet styres centralt?
Peter Duetoft (CD), 2000-12-13:
Jeg vil gerne sige tak til hr. Jes Lunde for de bemærkninger og sige, at selvfølgelig er det det flertal, der stemmer for det, som har æren for det.
Det er jo klart; men tak for beskrivelsen.
Jeg vil lige minde hr. Kim Behnke om, at det altså ikke er imod, vi stemmer. Vi undlader at stemme, og det er netop for at sende signalet om, at vi godt mener, man kan gå den vej.
Nu er hr. Kim Behnke en ræsonnabel mand, et godt medlem
af Finansudvalget, så lad mig spørge sådan lidt mere teknisk: Er det rimeligt, at man på en finanslov skyder et eller andet specielt beløb ud og siger 600 mio. kr.?
Det er meget tilfældigt.
Det er derfor, vi siger: Der er altså to signaler i vores afståelse fra at stemme.
Det ene er, at vi godt kan gå den vej.
Det andet er, at vi ikke tror, at de 600 mio. kr. er realistisk, og vi vil slet ikke være med til noget, der er ideologisk præget.
Det skal gøres, fordi det skal være logisk og virksomt.
Men jeg synes ikke, det er dødseriøst, for man kunne lige så godt sige 700 mio. kr. eller 500 mio. kr., hvis man nu startede den anden vej rundt, der er ingen, der aner det.
Det er altså et venligt signal om, at lad os bare gå den vej, så længe det er fornuftigt, men det er også et signal om, at det her ikke bare skal udarte sig til, at man sidder og plotter nogle tal ind på en finanslov mere eller mindre tilfældigt under en tredje behandling her, og så pludselig skulle det ændre verden.
Vi tror ikke på det.
Den argumentation tror jeg faktisk godt hr. Kim Behnke måske ikke kan være enig i, men da i alt fald forstå logikken i.
Jes Lunde (SF), 2000-12-13:
Vi andre i kredsen af partier bag det var til at overtale, fordi vi også var enige i, at det var uheldigt, at grundskylden kom op på 24 promille.
Jens Kirk (V), 2000-12-13:
Tak for de klare svar fra hr. Peter Duetoft.
Rosen skal ikke tages fra CD, men jeg vil herefter kunne sige i hvert fald i det vestjyske, at De Radikale ikke har den magt, som de gerne vil tro de har.
Lene Espersen (KF), 2000-12-13:
Alle tre spørgere var inde på spørgsmålet om vores udviklingshjælp, og hvilket niveau den skal ligge på.
Jeg vil først sige til hr. Flemming Kofod-Svendsen, at min bemærkning om at købe sig aflad var altså kun ment som det, det var, og det er selvfølgelig ikke noget, som har med sagen at gøre. Men problemet er, at en gang imellem er der nogle, der fremfører det, som om vi kun kan sove roligt om natten, hvis vi ligger på et vist niveau.
Jeg mener, at vi skal hjælpe, dels fordi vi er et rigt land, dels naturligvis også fordi vi er i en situation, hvor befolkningsvandringerne kommer til at udgøre et større og større problem, hvis vi ikke forsøger at hjælpe i nærområderne.
Derfor skal der investeres penge i demokrati, menneskerettigheder og først og fremmest fremme af kvinders rettigheder.
Men det er jo også sådan, som hr. Flemming Kofod-Svendsen sagde, at i FN-systemet arbejder man med en vis margin, og der er ingen der siger, at vi som noget helt naturligt behøver at fastholde 1 pct.-niveauet.
Vi kan godt gå lidt ned.
Så må jeg også sige, nok til beklagelse for de to sidste spørgere, at jeg tror altså ikke, det giver de helt store krusninger på den internationale overflade, hvis Danmark går
lidt ned i bistand
Jeg tror ikke, man vil opleve, at alle mulige lande kommer rendende bagefter og siger: Jamen så vil vi sandelig heller ikke betale så meget længere.
Tværtimod tror jeg, at vi skal blive ved med at argumentere, som vi hele tiden har gjort, og i øvrigt arbejde for at fremme kvinders rettigheder.
Her kan Danmark spille en stor rolle, og vi kan også arbejde for at fremme mulighederne for, at tredjeverdenslande kan få afsat deres produkter i EU, uden at de møder toldbarrierer osv.
Vi kan gøre masser af gode ting, som vil blive bemærket på internationalt plan.
Men jeg har svært ved at forstå, hvorfor man vil forsøge at sætte Danmark i en rolle, hvor vi ligesom skal ligge på et niveau, der ligger så meget højere end i alle andre lande, vi sammenligner os med, f.eks. Holland, Norge og Sverige.
Hvorfor i alverden skal vi ligge på et meget, meget, meget, meget højere niveau?
Morten Helveg Petersen (RV), 2000-12-13:
Ja, jeg skal såmænd ikke kommentere hr. Thulesen Dahls forståelse af det ene eller det andet så meget.
Hr. Thulesen Dahl sætter jo fingeren på et ømt punkt med hensyn til de grønne afgifter og fordelingsvirkningen af dem.
Det, jeg gav udtryk for, var eksempelvis, at det radikale skatteprogram, der blev vedtaget i marts 1998, og som bragte os hovedkulds ind i en valgkamp, bl.a. som erklæret princip havde, at skat på arbejdskraft skal ned.
De grønne afgifter, altså skat på miljøtiltag, kan komme op.
Skat på boliger som en stationær skattekilde er et vigtigt fundament og skat på biler og den slags ting, men det er klart, at når man vejer alle de ting, så er man nødt til at kigge på fordelingsvirkningerne, og så vil der være øvre grænser for, hvor meget man kan bruge grønne afgifter i en sådan sammenhæng.
Min pointe var, at Det Radikale Venstre diskuterer skat med hjertets glæde, og vi har som erklæret udgangspunkt, at det skal være finansieret, ifald man begynder på at omlægge.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-12-13:
Jeg mener ikke, man skal yde ulandsbistand for at købe sig aflad.
Jeg mener, at der er et skrigende behov for en virkelig langtidsinvestering.
Det er sådan set det medmenneskelige rigtige, og det er faktisk også på sigt det menneskeligt klogeste at hjælpe en udvikling i gang. Jeg tror også, at hvis vi ikke gør det, ville det let yderligere kunne fremme nogle store flygtningestrømme, som på mange måder er en ulykke.
med ham: Begynder man først at gå ned - nå, nu gik Danmark ned, så kan vi også gå ned - så kan spiralen gå i modsat retning, hvor behovet er det modsatte. Jeg er enig i, at man ikke har købt aflad med 1 pct., men der er ligesom sat et minimum og et maksimum. Minimum 0,7 pct. op imod 1 pct., det er drøftet mange steder i FN.
Der synes jeg stadig væk, jeg mangler en begrundelse for, at vi skal begynde på den nedadgående spiral.
Thor Pedersen (V), 2000-12-13:
Til hr. Peter Duetoft: Jeg forstår godt, man higer efter anerkendelse.
Jeg kan da også sige her, at hvis vi ikke får flertal for det forslag, som Venstre fremsætter sammen med Det Konservative Folkeparti om 8 promille som loft, så agter vi at stemme for det forslag, som CD så i virkeligheden har været ansvarlig for.
Det synes jeg er en anerkendelse.
Se hr. Erling Christensen tror, at alle, der betaler en bøde, har gjort noget med forsæt.
Den radikale familiefar, som jeg nævnte, har altså begået forseelsen med forsæt.
Det, man lærer af de forsøg med displaytavler, er, at virkningen er så stor i forhold til det, man får ud af automatiske fælder.
Det viser sig nemlig, at folk ikke ønsker at bryde reglerne, at det er uopmærksomhed, der er årsag til det.
Hvis dette, at man kan sætte et tavlesystem op, der hjælper folk til at overholde hastighedsgrænsen, sådan som de jo gerne vil, hjælper, så er det bedre end at få folk i en fælde, med det resultat, at de i virkeligheden kører stærkere, end de gerne ville; men det giver penge i statskassen.
Det burde være til at forstå for menigmand, i hvert fald hvis man har et humanistisk og ikke et fiskalt synspunkt.
Til fru Vibeke Peschardt: Jeg går igen ud fra, at man sammensætter et bystyre i Søllerød Kommune, som borgerne i Søllerød ønsker, med de valgmuligheder, som borgerne i Søllerød ønsker at få.
Og her har de sammensat et byråd, der ønsker at give nogle valgmuligheder, som loven forhindrer.
Det ser vi ikke nogen grund til at Folketinget ikke skulle hjælpe kommunen til at få ændret, hvis det er rigtigt, at loven forhindrer det.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-12-13:
Jeg fik også det svar, jeg forventede, nemlig at valgfrihed
er godt.
Så vil jeg lige ridse situationen op, som jeg kender så udmærket fra Søllerød Kommune, hvor jeg jo sidder i kommunalbestyrelsen.
Hovedproblemet er her, at man faktisk mangler det, forældrene gerne vil have, nemlig enten ordentlige dagplejere eller ordentlige institutionspladser.
Hvad får folk så i stedet for?
De får valgfrihed.
De kan nemlig - hvis man i øvrigt kunne få lov til det for socialministeren, nu er der jo anlagt sag om det - få valgfrihed til en pose penge, så kan de i øvrigt holde sig ude af arbejdsmarkedet, og så kan de gå hjemme i 1½ til 2 år. Det, den valgfrihed i virkeligheden handler om, er, at kommunen sparer drifts- og anlægsudgifter, og det er jo i sig selv et godt formål.
Mener hr. Thor Pedersen i grunden ikke, at man iklæder det her noget, som er alt andet end valgfrihed?
Erling Christensen (S), 2000-12-13:
Jeg synes, at det, hr. Thor Pedersen svarer, er lidt interessant.
Når de er til fare for andre mennesker, for børn og ældre og kan slå dem ihjel, så giv dem en chance, siger hr. Thor Pedersen.
Giv dem et display på vejen.
Har de ikke et display i bilen?
Har de ikke et speedometer i bilen?
Mener Venstre ikke, at der skal gribes ind mod alle kriminelle?
Jeg hører hr. Thor Pedersen sige, at der skal ses gennem fingre med dem, der er stærke og hurtige, ses igennem fingre med lovovertrædelser.
Jeg forstår altså hr. Thor Pedersen sådan, at Venstre vil se igennem fingre med lovovertrædere.
Peter Duetoft (CD), 2000-12-13:
Jeg var meget fascineret af at høre af hr. Thor Pedersen, at man bliver behandlet af Miss Universe i Sydney.
Det kan være, vi skulle have en diskussion om behandlingsformer her i Danmark, for vi har åbenbart en mangel.
Men det, der bringer mig herop, er, at hr. Thor Pedersen har uendelig svært ved blot en lille smule at anerkende og indrømme, at der er andre partier end lige Venstre, der kan opnå resultater med landbrugets grundskyld.
Er det ikke korrekt, at det forslag, der nu er, sparer landbruget for 134 mio. kr., men at Venstres ageren ville have ført til, at landbruget ville være kommet til at betale
dobbelt så meget
Altså det dér med at sige, at det er steget 50 pct. med vores forslag.
Jamen det er jo ikke det, det skal ses i forhold til, og hr. Thor Pedersen ved jo godt, at de 8 promille løb ud og var blevet erstattet af 24 promille.
Så hr. Thor Pedersen skulle nu lige blive lidt rank i ryggen og sige: Jo, jo, det var nu alligevel meget godt gået.
Thor Pedersen (V), 2000-12-13:
Til hr. Morten Helveg Petersen: Det, vi foreslår, er altså, at patienterne får nogle rettigheder, som de ikke har i dag.
Det er egentlig det meget enkle, at det er en patientret, at man kan vælge et andet behandlingssted, og at det, vi i solidaritet betaler i fællesskabet til, at man kan blive behandlet, følger patienten.
Vi har ikke sagt, at det løser alle problemer, for man skal jo samtidig ændre budgetsystemet i sygehusvæsenet.
Det er jo en omlægning.
Men det afgørende for os - det første murgennembrud - er altså, at patienterne får nogle rettigheder, som de ikke har i dag.
Jeg synes, det er så amoralsk, at der i Danmark er mennesker, der har så voldsomme smerter, f.eks. af diskusprolaps, at de vælger at gå til privathospitaler og blive behandlet hurtigt, fordi smerterne er så uudholdelige, at de nærmest er invaliderede.
Når de efterfølgende søger amtet om et tilskud til behandlingen, så får de at vide, at de ikke kan få én kr.
Det er egentlig rimeligt let at forstå. Sydney var et eksempel, blot for at også Det Radikale Venstre skal forstå, at vi ikke har sagt, at alt er gratis.
Man kan jo godt vælge et behandlingssted, der ligger så eksorbitant langt væk, at man naturligvis selv må bidrage til betalingen.
Til hr. Frank Aaen: Jeg kan jo kun gentage, hvad jeg har sagt hele tiden: Vi har ingen ændringer eller forslag om at ændre det generelle betalingsmønster, når det gælder dagpasning, og vi ændrer heller ikke på SFO.
Det er jo andre, der vil ændre det. Vi er tilfredse med det, der er, nemlig at når det gælder skolefritidsordninger, har kommunerne større frihed, end de ellers har.
Så det indgår ikke hos os, at det skal være dyrere andre steder, eller at vi ændrer de betalingsbetingelser, som gælder i dag.
Jan Petersen (S), 2000-12-13:
Må jeg forstå det svar, hr. Thor Pedersen lige har afleveret på spørgsmålet om fripladser i skolefritidsordninger, således, at det betyder, at Venstre mener, at man skal afskaffe de landsdækkende, obligatoriske regler for søskenderabat og maksimumloftet over forældrebetalingen?
Skal det også ud til det kommunale selvstyre?
Mit andet spørgsmål er en gentagelse af det, jeg stillede under min forrige korte bemærkning: Kan hr. Thor Pedersen bekræfte, at halvdelen af landets amter har borgerlig ledelse, at en lang række af landets amter, der ejer sygehuse, har Venstremænd som formænd for sundhedsudvalget, og at hvis man uheldigvis bor i Fyns Amt, vil have det frie valg og vælger en kortere ventetid i et naboamt, så vil sundhedsudvalgsformanden ikke give befordringstilskud, når man kører uden for amtet?
Er det reelt det, der sker, når Venstre skal administrere et frit valg?
Morten Helveg Petersen (RV), 2000-12-13:
Jeg bliver ved med at vende tilbage til Venstres politik om, at pengene følger patienten.
Den får jo en mere og mere kreativ udlægning, efterhånden som debatten går.
Nu skal Miss Universe i Sydney også inddrages i det, så vidt jeg forstår indlægget.
Mit spørgsmål skal gå på, om Venstres ordfører kan bekræfte, at Venstres formand for Amtsrådsforeningen, hr. Kresten Philipsen, tager afstand fra den model, som Venstre på Christiansborg foreslår.
Hvorfor?
Netop fordi den er behæftet med så mange praktiske vanskeligheder i sin gennemførelse og er en så usikker model, at man ikke kan gøre sig illusioner om, at den i sig selv løser alle problemerne i det danske sundhedsvæsen.
Frank Aaen (EL), 2000-12-13:
Det med pasningsordninger igen: Selvfølgelig kan kommunerne frit vælge, hvilken institutionstype de agter at tilbyde deres borgere.
Det, der er komplet uforståeligt, er, at Venstre mener, at når kommunen tilbyder et fritidshjem eller en børnehaveplads, så skal forældre med lav indkomst have lavere betaling, hvorimod kommunen skal have ret til at kræve højere betaling, hvis den tilbyder samme familie en skolefritidsordning i stedet for fritidshjem.
Hvor er logikken i det?
Hvorfor forhindrer Venstre, at børnefamilier i f.eks. Hjørring Kommune kan få nedsat deres forældrebetaling i skolefritidsordninger?
Thor Pedersen (V), 2000-12-13:
Jeg kan kun gentage over for fru Pernille Blach Hansen, hvad jeg sagde tidligere, at vi ønsker, at det er kommunen, der har retten til at bestemme, og at kommunen kan vælge en blanding af fritidshjem, skolefritidsordninger, vuggestuer og børnehaver.
Det er vi kun tilfredse med.
Det er en kommunal afgørelse, hvad det er for et niveau, man ønsker at have i kommunen, og det er for os en del af det ansvar, der ligger i begrebet det kommunale selvstyre.
Fru Vibeke Peschardt spørger, om jeg tænker på Søllerødordningen.
Ja, når jeg nævnte den, så var det selvfølgelig den, jeg tænkte på, og det er jo igen et eksempel på, at en kommune ønsker at vælge en løsning, som den kan tilbyde forældrene.
Det er et valg til forældre, om de hellere ville noget andet for de samme penge.
Det er altså ikke noget, der koster kommunekassen ekstra.
Det er en anden anvendelse.
Det er et tilbud til forældrene.
Det er altså, hvad forældrene ønsker, der er afgørende, og ikke, hvad politikerne ønsker.
Hr. Klaus Hækkerup spørger, om man så skal operere i weekenderne.
Ja, der er en stor pukkel, og det koster at afvikle den pukkel, og som et minimum skulle der gøres brug af de kirurgiske afsnit, der står tomme fredag, lørdag og søndag, til planlagte operationer, når folk lider.
Det koster noget, og det er det, vi sætter pengene af til.
Men det er ikke sådan, at der er flere slidte hofter, flere dårlige hjerter, flere dårlige rygge, fordi man kan have et frit valg af behandlingssted.
Det er stadig det samme, der skal behandles. Det er altså ikke dyrere, at man efterfølgende, når puklen er afviklet, kan vælge, hvor man vil behandles. Så spørger man om privatisering.
Jamen det er rigtigt, at i generel terminologi betyder privatisering besparelser.
Privatisering betyder nemlig, at det ikke er det offentlige, der betaler.
Det har vi aldrig foreslået på noget område.
Det, vi foreslår, er udbud, og det er noget ganske andet, og den tidligere formand for Udliciteringsrådet, Allan Andersen, har skønnet, at det offentlige under ét kunne spare op mod 30 mia. kr. ved udbud.
Klaus Hækkerup (S), 2000-12-13:
Jeg forstår nu på hr. Thor Pedersen, at det er Venstres politik, at man skal have lægerne til at operere i weekenderne; men, siger hr. Thor Pedersen så, man har jo desværre ikke pengene til at aflønne lægerne, når de skal gøre det.
Så vil jeg godt sige: Det kunne man da se på.
Heroverfor står så, at Venstre har en politik, der går ud på at fastfryse de offentlige udgifter, og her synes jeg så bestemt, der er en modstrid, for man kan jo ikke både øge udgifterne til lægerne og så samtidig fastholde de offentlige udgifter.
Så ved jeg godt, at Venstre har sådan en mirakelløsning
Der vil jeg godt spørge: Kunne vi ikke få en sandsynliggørelse fra Venstres ordfører af, at der også er penge at hente ved det? Hvis vi nu f.eks. tager de 104 kommuner i Danmark, der har Venstreborgmestre, så ved vi, at dér er ca. 11 pct. af driftsudgifterne udliciteret.
Hvis vi tager de 110, der har socialdemokratisk borgmester, så ved vi, at her er det også 11 pct., der er udliciteret.
Mit spørgsmål er: Hvis det her er så stor en mirakelkur, hvorfor er der så ikke en meget, meget højere udliciteringsprocent i de kommuner, der har Venstreborgmestre? Kan vi få et svar på det?
Vibeke Peschardt (RV), 2000-12-13:
Det, der kalder mig herop, er hr. Thor Pedersens henvisning til en såkaldt Søllerødordning.
Jeg vil for det første gerne vide, om den ordning, hr. Thor Pedersen tænker på i den sammenhæng, er den, der hedder »pengene følger barnet«, hvor flertallet i Søllerød Kommunalbestyrelse mener, at man skal give kvinderne penge efter udløbet af barselsorloven, altså helt op til et år kan man gøre det i dag, men man skal forlænge den ordning op til 1½ år, måske
længere tid,
for at holde kvinderne ude af arbejdsmarkedet.
Dernæst er det for at spare institutionspladsen.