Pia Gjellerup (S), 2000-02-10:
Jeg vil ikke give lovning på finanslovrammer på det her tidspunkt.
Der skal nok blive rigeligt at bruge pengene til under alle omstændigheder, men jeg tror, at vi alle vil være optaget af at sikre, at den strukturfondsreform også bliver fornuftigt gennemført i Danmark med en større vægt også her på rammebetingelser og en mindre vægt på virksomhedstilskuddene, som stadig kan være der - og det var
sådan set det, jeg hørte hr. Ebbe Kalnæs spørge til - og de vil kunne være der, men de vil være der i et mindre omfang, end vi har set tidligere.
Efter de sidste ordvekslinger føler jeg trang til at sige tak til de ordførere, der har taget positivt imod lovforslaget, uagtet hvad man så i øvrigt måtte mene om strukturfondene og regionalfonde, og hvad de ellers kaldes.
Det er jo et principielt synspunkt, der er givet udtryk for, og det er jo i øvrigt noget, som der ikke er nogen meget stor uenighed om i Danmark.
Vi finder faktisk, at vi er kommet et godt stykke med den reform, der er lavet i EU, i retning af at få støtten mere målrettet, mere ensartet, indsnævret, sådan så vi jo altså også oplever et Danmark, hvor der er tale om en støtte, som omfatter væsentlig mindre områder af Danmark end tidligere.
Til spørgsmålet fra hr. Brian Mikkelsen, hvor jeg ikke helt blev klar over, om det var finansieringen, eller om det var beløbene i alt, der var tale om, kan jeg da i hvert fald oplyse, for så vidt angår det første, at der er tale om såvel regionalfondsmidler som socialfondsmidler, hvor man har en bevilling i perioden 2000-2006 på 156 mio. euro til Danmark, 27 mio. euro i overgangsområderne, altså de områder, der tidligere har været udpeget som målområder, men som ikke er det mere, og så endelig er der afsat 34 mio. euro til brug for det samlede Interreg-arbejde.
Altså alt i alt et beløb på 217 mio. euro over perioden fra i år til og med 2006.
Jeg kan forstå, at der, når vi har den mulighed at modtage disse penge på disse vilkår, som er blevet væsentlig mere positive set med danske øjne, i retning af hvad vi har arbejdet for, generelt er en opbakning til, og at man generelt er tilfreds med det, der lægges op til som administration.
Det har jo været båret af et ønske om at være med til at decentralisere administrationen, og det vil også kunne aflæses af høringssvarene, hvor der har været nogle bemærkninger, som vi har haft lejlighed til efterfølgende at indarbejde i lovforslaget, og det opfylder i meget høj grad de ønsker, der har været fra amterne i Danmark, der er berørt af emnet, og som sådan er det en reaktion samlet set på Opgavekommissionens forslag om at have en decentral administration.
Samtidig med at den er blevet decentraliseret, er der nogle helt klare ansvarsretningslinjer, og det er jo to ting, der skal være i orden, for at vi kan opfylde dét i Danmark, som vi i høj grad tager på os, nemlig at vi arbejder på en måde, som indebærer, at svindel ville blive opdaget, og at vi koncentrerer os om det, der er frugtbart også erhvervsudviklingsmæssigt.
Venstres ordfører havde det dér synspunkt, der hedder: Ja, men hvad nu med finansieringen fra statens side; vi bryder os jo ikke så meget om det dér erhvervsstøtte, men alligevel.
Og det er jo sådan en meget, meget kendt Venstresang: Man vil gerne sådan lade være med at gøre det, man ikke burde, men man vil alligevel gøre det dobbelte.
Det er virkelig at spille på to heste, og jeg synes, det er lidt skuffende, hvis Venstres ordfører synes, at han har fået et upræcist svar i forbindelse med det skriftlige spørgsmål, der er stillet.
Jeg kan oplyse, at det, der blandt andet er svaret, er, at det, der hidtil er medfinansieret fra Erhvervsministeriets konto, i høj grad har været det, der har haft med det direkte virksomhedstilskud at gøre, for det kan ikke finansieres af kommunerne eller amterne, og det er netop det direkte virksomhedstilskud, som nedtones i den kommende strukturfondsperiode.
Det er i øvrigt et synspunkt, som har været et dansk synspunkt, som også er et led i programlægningen, og som jeg i høj grad synes er tilfredsstillende.
Vi skal ikke regionerne imellem konkurrere på tilbud om massive tilskudsordninger hverken nu eller i fremtiden.
Vi skal gøre det muligt at arbejde med udgangspunkt i at udvikle gode regionale rammebetingelser.
Og det vil finde sted med en medfinansiering fra amter, fra kommuner og fra staten, og i det omfang det er fra staten, vil det bl.a. være, som også hr. Svend Erik Hovmand bemærkede, Erhvervsministeriets område, men det vil også være andre ministeriers område; medfinansieringen vil simpelt hen afhænge af projekternes karat og karakter. Og det vil være det, som vi først har en bedre klarhed over, når programperioden er tilendebragt og de egentlige danske målprogrammer for de enkelte områder er tilrettelagt.
Så vil jeg også notere, at den periode, der må forventes at kunne udløses midler til i år 2000, er forholdsvis kort.
Det kan man jo så sige måske kunne smitte af på, hvilket beløb man afsætter, men under alle omstændigheder synes jeg, det er fornuftigt, og det vil jeg i hvert fald gerne lægge ryg til, at vi på en samlet konto for Erhvervsministeriets aktiviteter selvfølgelig nøje prioriterer mellem de forskellige områder og ikke sætter mere af end det, der ville kunne være behov for til de formål, der er tale om her.
Og det er det, der så er tale om på finansloven for 2000.
Så skal jeg i øvrigt nævne, at den del af Danmark, der er dækket af disse mulige midler, altså målområderne, er to tredjedele af, hvad det var tidligere, og det tilsiger jo selvfølgelig også en anden intensitet også i den statslige medfinansiering.
Så alt i alt kan jeg sige, at jeg da her også med den mundtlige fremstilling af min besvarelse i hvert fald har søgt at give et svar til hr. Svend Erik Hovmand, som i øvrigt må have lejlighed til at vende tilbage med sine ønsker om økonomi, når der tales finanslov.
Og der imødeser jeg som vanligt store, lange ønskelister fra Venstre om flere offentlige udgifter, men jeg kan da notere, at det nåede ikke igennem Venstres ændringsforslag til finansloven for i år.