Ole M. Nielsen (KRF), 2000-02-08:
Jeg vil gerne sige tak til forespørgerne for denne her mulighed for at debattere trafiksikkerhed og især sige tak for ministerens besvarelse.
Jeg må sige, sådan uden jeg i øvrigt skal give karakter til debattørerne, at jeg synes, ministerens besvarelse var noget bedre end debatten i almindelighed, men det er kun godt, at ministeren kan svare fornuftigt.
Så vil jeg sige, at der jo er grund til trods alt at glæde sig.
Det er jo ikke så trist, som 500-dødstallet alene siger.
Altså i forhold til antal dræbte pr. kørt km i 1970'erne har vi vel reduceret med en faktor 6 eller noget i den retning.
Det er jo ikke helt ringe, når det skal være.
Jeg synes også, det skylder at blive sagt, at når dødstallene ikke falder i de seneste par år, men dog heller ikke stiger, så er der dog den trøst i det, at trafikintensiteten trods alt er faldet, så det vil sige, at det stadig væk i forhold til antal kørte km går den rigtige vej.
Selvfølgelig er det ikke nok, men så er der, ligesom jeg var lidt inde på i debatten med hr. Arne Melchior, jo en hel del goder her i livet, der indebærer risici, har jeg lagt mærke til, og trafik er jo noget, vi mærkværdigvis frivilligt begiver os ud i med større og større lyst.
Men forskellen er måske i forhold til at ryge og drikke, at man i trafikken påfører andre en større risiko, end man gør ved at f.eks. ryge og drikke.
Enhver ulykke er én for meget, det skal der ikke herske tvivl om at vi synes, men der er altså risici.
Jeg synes, at det her er et af de områder, hvor man kan benytte sig af alverdens statistikker og misbruge konsekvensberegningerne af dem.
F.eks. den med, at en 3-pct.s minimering af farten skulle kunne sænke antallet af dræbte med 50.
Det er ikke noget, der holder i virkelighedens verden, for der er nogle af de 500 dræbte, som overhovedet ikke påvirkes af den slags.
F.eks. typisk de mange unge mennesker, der natten mellem fredag og lørdag og lørdag og søndag kommer ud for spritulykker.
De lader sig jo ikke påvirke af fartovervågning eller noget i den retning.
Så der er nogle ting, man ikke kan regulere med den slags.
Og de beregninger her anbefaler vel i øvrigt også minimering af farten i byområder, og det er jo dér, de mange ulykker sker, men det er ikke dér, de mange trafikdrab sker.
De sker derimod i Jylland.
Og det har jo selvfølgelig nogle årsager.
Det har noget
at gøre med, at dér har man behov for at transportere sig langt.
Vejene er forholdsvis tomme for biler, og så fristes
man til at køre stærkere.
Det er beklageligt, men det har måske også noget at gøre med, at man i Vestjylland kunne være kommet længere, hvis man havde haft nogle bedre veje, nogle mere trafiksikre veje.
Motorveje er jo altså stærkt reducerende for trafikulykkerne.
Jeg har i øvrigt i mange år efterlyst, om man ikke kunne finde andre måder at lave trafiksikre veje på end motorveje.
Altså vi mangler sådan et varieret udbud af veje
, som ikke er nær så dyre at lave som motorveje, og som også kunne øge sikkerheden. Så vil jeg tillade mig at nævne nogle ting, som faktisk ikke rigtig har været nævnt her.
Den ene relaterer sig lidt til overvågning, som jeg måske heller ikke er så vild med.
Hr. Melchior nævnte, at det jo også var overvågning, når politiet holdt i skjul.
Det ønsker jeg såmænd heller ikke at politiet skal.
Jeg vil meget gerne se politi på vejene.
De må meget gerne have lov at holde inde i sidebanen eller på en rasteplads eller køre fornuftigt frem og tilbage osv.
Det ville være fornuftigt.
Men jeg kan acceptere overvågning, når den altså tjener det formål at reducere.
Vi har et andet alternativt forslag: Det kunne være, at folk, der har begået alvorlige fartsynder, skulle have en mærkat på deres bil, som skulle sidde i et års tid eller to, sådan at man her kunne se, at her kører virkelig en trafiksynder.
Og man hænger jo folk ud på andre områder i vores samfund, så det kunne man også godt gøre her.
Så faldt jeg over en statistik, som virkelig siger mig noget.
Det er en statistisk over antal personskader pr. 1.000 indbyggere fordelt efter alder og køn i 1996, der viser, at i 10-års-perioden fra 15-24 år for unge mænd er der tre gange så mange, der kommer til skade i trafikken, som der er i perioden fra 25 år og resten af livet.
Det er jo virkelig en statistik, der siger noget om, hvor potentialet ligger henne for at gøre en indsats.
Det ligger hos de unge.
Nu kan man selvfølgelig indvende mod den statistik, at det kan være, at det er, fordi de gamle kører de unge over.
Det er jo selvfølgelig ikke så smart, hvis det er tilfældet.
Og det kan der også godt være noget om, det må vi vist alle sammen erkende.
F.eks. ved højresvingsulykker kan det nemt være cyklisterne, som er de unge, det går ud over.
Endelig er cyklister jo heller ikke fejlfri. Men vi ved, at der er en meget, meget stor ulykkesrisiko for unge bilister i alderen fra 18-24 år.
Vi ved også fra forsikringsselskaberne, at de opererer med nogle meget, meget høje præmier.
Jeg siger det her, fordi man nok skal interessere sig mere for nogle meget målrettede indsatser i fremtiden i stedet for at plage de almindelige, lovlydige borgere, som ikke laver de mange ulykker.
Og så har jeg endelig en helt anden specialitet.
Jeg tror, at man skulle køre en kampagne for at få ældre bilister til at se æren ved og fornøjelsen af frivilligt at holde op med at køre bil.
Det er et problem, man har i mange familier, at man skal have bedstefar overtalt til, at nu må han altså nok hellere holde op.
Jeg kender en familie, hvor sådan en bedstefar fik en lægeerklæring, som han gik på politistationen med ...