Lene Espersen (KF), 2004-11-23:
Jeg vil sige til hr. Jørgen Dohrmann, at vi har lyttet utrolig meget til, hvordan Folketingets partier har stillet sig i den her sag.
Regeringen har været enig i den bedømmelse, som jeg vil sige samtlige partier er kommet med.
Det er den linje, vi har ført under forhandlingerne, og jeg har ikke på noget som helst tidspunkt hørt, at Dansk Folkeparti har været uenig i den linje, der blev ført.
Da Kommissionen i sin tid kom med sit forordningsforslag, arbejdede man jo med en begrænsning af transporttiden til 9 timer.
Da blev regeringen instrueret til at sige, at det ikke var godt nok, vi vil have 8 timer.
Så vi trak altså endnu mere i retning af det, vi ønskede os.
Det betød altså, at Kommissionens forslag faldt til jorden.
Og det, vi fik, var noget, der var meget værre.
Det kan så måske være en lærestreg for os alle sammen i, hvor slemt det kan gå, når der ikke er allierede nok.
Der er ikke andet at sige til det, end at vi må fortsætte.
Det er jo et område, hvor der er kvalificeret flertal, så Danmark kan blive stemt ned, og det betyder altså, at vi skal gøre vores arbejde godt, aktivere samtlige europaparlamentsmedlemmer og aktivere vores søsterpartier i de andre medlemslande til at være med til at sikre, at spørgsmålet bliver på dagsordenen.
Det tror jeg er den rigtige måde at håndtere sagen på, og vi giver ikke op.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 19
Jeg vil sige til fru Margot Torp, at for så vidt angår overfaldsalarmerne, har det været korrekt, at LOKK har påpeget, at der var problemer i starten med at få ordningen til at fungere til fredsstillende, og vi har så fulgt op på sagen.
Som jeg har forstået det, har man et veletableret system i dag, hvor der er tilstrækkeligt med overfaldsalarmer til rådighed, men hvor der altså også er mulighed for, man kan have en alarm i ganske lang tid.
Omkring midler må jeg sige, at det jo nu ikke er alt, der hører under min ressort, det er jo en blandet ressort også i forhold til de sociale myndigheder, men der er iværksat mulighed for anger management-behandling.
Det er et af de nye behandlingsprogrammer, som vi også i Kriminalforsorgens institutioner forventer os meget af.
Men jeg har i dag ikke noget tal på, hvad de forskellige ting koster.
Jeg kan ikke huske, hvor meget overfaldsalarmerne koster.
Det har jeg simpelt hen ikke tal med herned i salen i dag til at kunne sige, men fru Margot Torp er velkommen til at stille spørgsmål om det skriftligt.
Endelig om forholdet til børnene: Jamen der er jeg fuldstændig enig i, at det er meget vigtigt, at man først og fremmest tager hånd om dem og giver dem tryghed, når de har været udsat for så voldsom en oplevelse.
Vi har jo lavet en handlingsplan i regeringen, der gerne skulle medvirke til at løse de problemer, der er med vold i hjemmet.
Det er ganske korrekt, som fru Margot Torp sagde det, at et af de meget, meget væsentlige elementer er indførelsen af Østrigmodellen, så der bliver en mulighed for at give den voldelige ægtefælle et tilhold, og det er, hvad enten det er kvinden eller manden, som slår på sine familiemedlemmer.
Noget af det, som vi vil arbejde videre med, og som der bliver arbejdet videre med, og det har vi også redegjort for i et samråd, er spørgsmålet om at kunne give behandling, såkaldt anger management-behandling, til dem, der opfører sig aggressivt, voldeligt og truende.
De sociale myndigheder skal naturligvis inddrages, hvis der forekommer vold i hjemmet eller der er formodning om, at der vil foregå vold i hjemmet, men jeg tror også, man må erkende, at der i mange familier, på trods af at der er foregået vold, er et ønske om, at familien skal blive sammen, og at man ikke skal indlede separation og skilsmisse.
Derfor er det jo vigtigt, at der bliver behandlingstilbud, så man kommer ud af den uheldige voldsspiral, man er i.
Men altså grundprincippet om, at det ikke er den, der er blevet slået, og børnene, der skal på kvindecenter eller krisecenter, men at det rent faktisk er den, der har slået, der skal flytte sig ud af hjemmet, synes jeg er et godt princip.
Derudover har vi jo for ganske lang tid siden indført overfaldsalarmer til de kvinder eller mænd, der føler sig truet, og som har behov for at kunne få ekstra assistance.