Jens Peter Vernersen (S), 2006-03-21:
Det sidste udsagn fra Dansk Folkepartis ordfører om, at nu skal der så ikke ske mere, kan man jo godt stå og have nogle overvejelser over, for det er sådan set ikke længere siden end 2004, Folketinget havde en indgående drøftelse af landbrugsloven, og på daværende tidspunkt var Dansk Folkeparti, i hvert fald ved førstebehandlingen, meget skeptisk over for de ændringer, der skulle laves, men stemte alligevel for – sådan går det jo næsten altid herinde – og det her tilsagn om, at nu skulle der så ikke ske mere, så længe hr. Christian H. Hansen var formand for udvalget, må vi så se hvor længe holder.
Det var nemlig så sent som i 2004, at Folketinget havde en indgående drøftelse af landbrugsloven.
Socialdemokraternes synspunkt var da, at der skulle være bedre mulighed for at bo på landet, at der skulle være muligheder for et ordentligt liv for de mennesker, der bare ønskede at bo uden for byerne.
Socialdemokraterne ønskede ikke kun at tilgodese udbygningen af endnu flere store svinebrug, vi fandt dengang, at man gik alt, alt for langt.
Som vi sagde ved behandlingen af L 113 i 2004, er det bekymrende, at kun 0,5 pct. af befolkningen ejer hele den danske jord.
Det er faktisk tilfældet, at 0,5 pct. af befolkningen ejer hele den danske jord.
Det bliver sådan set værre med det her lovforslag, for nu er der mulighed for at ophæve stort set alle de restriktioner på landbrugsområdet, som skulle tilgodese den øvrige befolkning.
Ejerskabet kommer med de her ændringer på endnu færre hænder.
Det er virkeligheden bag det her lovforslag.
At lovforslagets fremkomst har haft sit helt specielle liv, skal jeg også nævne.
Socialdemokraterne og Enhedslisten fremsatte jo et forslag om, at lejelovens almindelige bestemmelser også skulle gælde for opsigelse af lejere, som bor i landbrugsejendommenes lejeboliger.
Alle havde hen over efteråret 2005 sagt, at det var det eneste rigtige, og det skulle der ubetinget stemmes for, og derfor fremsatte vi et forslag, der sikrede lejerne, der bor i disse lejeboliger, og det samme gjorde Enhedslisten.
Da vi så kom til førstebehandlingen, var tilslutningen mere betinget, man mente nok, at det kunne lade sig gøre, men den var altså alligevel mere betinget.
Umiddelbart efter førstebehandlingen viser det sig så, at der er indgået en aftale mellem Dansk Folkeparti og Venstre og Konservative om det emne, sådan at lejerne kan tilgodeses.
Men for nu på en eller anden måde også at tilgodese landbruget blev der altså i den aftale indgået aftale om en række ændringer, der ubetinget bare tilgodeser de landbrug, der ønsker at blive endnu større.
Skulle der tages én rettighed fra landbruget med disse lejeboliger og lejeloven, så skulle der gives nye rettigheder.
Det er jo helt åbenbart sådan, det hænger sammen i det.
Fødevareministeren får mulighed for at fastsætte regler for det antal dyr, der kan være på den enkelte ejendom, krav om andel af egen jord og arealkrav, og der gives mulighed for at lade gylle transportere over lange strækninger – ud over 10 km bliver der mulighed for.
Antallet af dyreenheder går fra 750 til 950.
Det betyder, at sådan en svinefarm kan have 35.000 svin i stedet for 30.000.
Der står i lovforslaget, at skal man have 35.000 svin på sin gård, så skal der altså opstilles nye krav til dyrevelfærd, og så er der lavet nogle skitseringer af det.
Men ingenting er jo besluttet, og jeg synes da, det bliver meget interessant at se, hvad det er for nogle krav, man vil stille til dyrevelfærd i sådan et stort brug.
Man taler om, at der skal være halm og strøelse.
Det bliver spændende, hvordan det skal etableres på ristegulve, når man skal til at give strøelse til 35.000 svin ude i sådan et landbrug.
Som sagt gives der med fødevareministerens lovforslag om afbrænding af gødning mulighed for endnu flere dyr.
Det er et andet lovforslag, som sikrer, at harmonikravet vil være opfyldt, stort set uanset hvor mange dyr man får.
Derfor kan man forvente, at der virkelig i endnu højere grad bliver øget dyretæthed.
Og hvorfor gør man det så?
Ja, man siger, man gør det, fordi de så vil slagte endnu flere svin på slagterierne, men som jeg sagde tidligere i mit spørgsmål, er det jo klart tilkendegivet, at det, der afgør, om et svin slagtes i Danmark eller i Tyskland, er prisen pr. kg svinekød.
Så længe prisen er højere i Tyskland, bliver svinene transporteret derned til slagtning, og det her betyder så, at der nu kan transporteres endnu flere svin til slagtning i udlandet af forskellige vognmænd, der er klar til at køre, og stort set uanset hvilken behandling svinene får.
Nu er der et flertal i Folketinget for, at der skal være klippekort, hvis det er sådan, at man ikke har en ordentlig dyretransport, men det ændrer altså ikke noget ved, at slagtesvin fremover vil blive transporteret 8 timer til slagtning, og det vil dreje sig om endnu flere end før.
Ud fra disse perspektiver stemmer Socialdemokraterne imod det her forslag.