runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-08:
»Skal oplysningen om, at Forsvarets Efterretningstjenestes indhentning af elektronisk kommunikation alene er rettet mod forhold i udlandet forstås således, at Forsvarets Efterretningstjeneste ikke aflytter elektronisk kommunikation, som via satellitter eller anden luftbåren vej går ind og ud af Danmark, eller skal svaret forstås således, at en sådan aflytning finder sted, i det omfang det angår forhold i udlandet?«
Skriftlig begrundelse
Der henvises til statsministerens svar på spørgsmål nr. S 388, om aflytning af elektronisk kommunikation.
Når jeg har stillet det her spørgsmål, så er det jo fordi, at jeg i en række skriftlige spørgsmål har forsøgt at få ministeren til at svare på det meget enkle spørgsmål, om der finder en aflytning sted af telekommunikation, som går ud og ind af Danmark, altså som har en dansk afsender eller modtager - om danske efterretningsstationer, som f.eks. den på Aflandshage, foretager en aflytning af sådanne samtaler eller tapper telexer, telefaxer osv., som via en satellit går ind eller ud af Danmark.
Og det har jeg ikke kunnet få ministeren til at svare på.
Derfor har jeg bedt ministeren komme her i spørgetiden, så vi kan få svar.
Hans Hækkerup (S), 1999-12-08:
Hr. Keld Albrechtsens spørgsmål er jo i forlængelse af en besvarelse, jeg allerede har givet en gang, nemlig af nr. S 388, og der har jeg understreget, at Forsvarets Efterretningstjenestes indhentning af elektronisk kommunikation alene er rettet mod forhold i udlandet.
Det betyder, at den efterretningsmæssige indhentning af elektronisk kommunikation således ikke omfatter danske statsborgere og andre personer, der er bosiddende i Danmark.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-08:
Kan ministeren bekræfte, at det der aflyttes - fra f.eks. Aflandshage, hvor man kigger op på en satellit, så indsamler man, tapper man samtaler, som man kan tage ned fra den slags satellit eller andre former for telekommunikation - kan ministeren bekræfte, at den tapning af kommunikation, som sker her, ikke indeholder en bortfiltrering af det, som går ind og ud af Danmark?
Det vil altså sige, at den aflytning, der sker fra dansk side, altså også omfatter samtaler, som er beskyttet af den danske retsplejelov og princippet om dommerkendelse.
Ellers vil der jo være tale om, at Danmark rådede over et helt enestående udstyr, som mig bekendt ikke findes på markedet, hvor man kan filtrere den slags samtaler fra automatisk.
Så derfor vil jeg godt bede ministeren bekræfte, at rent teknisk foregår den aflytning altså.
Og det, der jo så er interessant, er så det næste spørgsmål: Hvordan sikrer man så, at der rent faktisk indhentes dommerkendelse i alle de tilfælde, hvor man rammer en samtale eller en kommunikation, der har dansk afsender eller modtager?
Jeg synes, at ministeren skylder et svar, for det forhold, at det er rettet mod noget i udlandet, udelukker jo altså på ingen måde, at det er samtaler, der er omfattet af retsplejeloven her i Danmark.
Hans Hækkerup (S), 1999-12-08:
Som jeg allerede har understreget i mit svar, så er det således, at den efterretningsmæssige indhentning af elektronisk kommunikation ikke omfatter danske statsborgere og andre personer, der er bosiddende i Danmark.
Det betyder også, at vi ikke har en problemstilling, vi kommer ikke i konflikt med de regler, der i øvrigt gælder på det område, nemlig omkring indgreb i meddelelseshemmeligheden og retsplejeloven.
Med hensyn til hvordan det rent teknisk foregår,
er jeg afskåret fra at besvare hr. Keld Albrechtsens spørgsmål.
Jeg kan sige, at jeg udførligt har redegjort for den tekniske måde, hvorpå indhentningen foregår for Folketingets Udvalg vedrørende Efterretningstjenesterne.
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at de procedurer, der er tilrettelagt, sikrer dansk lovgivning og meddelelseshemmeligheden.
Retsplejeloven respekteres selvfølgelig, og det har jeg redegjort for i Folketingets udvalg vedrørende efterretningstjenesterne.
Så vil jeg godt sige til hr. Albrechtsen, at det mener
jeg er lige præcis den form for parlamentarisk kontrol, som Folketinget har ønsket.
Det afspejler sig i en lovgivning vedtaget her i Folketinget, og det er nu engang sådan, at der er nogle forhold omkring efterretningstjenesterne, herunder tekniske forhold, som gør, at man ikke i almindelighed - for ikke at kompromittere indhentningsmåder af kilder - kan offentliggøre dem.
et særligt udvalg, der håndterer de her ting med respekt for den alvor, de skal omfattes med.
Ole Donner (DF), 1999-12-08:
Vil ministeren så undersøge, om der i det pågældende nævn sidder personer, der behersker det sprogområde, som der her er tale om, og så eventuelt oversende svaret til Kulturudvalget?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-08:
Synes ministeren ikke, at det er noget utilfredsstillende, at Folketinget som helhed og befolkningen skal være afskåret fra at få svar på det her spørgsmål, som ministeren jo så altså siger, at han har redegjort for i Folketingets kontaktudvalg?
Jeg vil godt spørge ministeren: Hvordan sikrer man rent teknisk - ministeren må kunne forklare det forholdsvis enkelt også uden at røbe nogens specielle hemmeligheder - at når man
tapper en satellit, så filtrerer man automatisk de samtaler fra, der går ind og ud af Danmark?
Jeg har nemlig svært ved at forstå, at det skulle kunne lade sig gøre rent teknisk, og jeg har ikke kendskab til, at der findes apparatur, som kan sikre det.
Det er derfor, jeg er bekymret for, om den redegørelse, som ministeren har givet i kontaktudvalget, også viser tilstrækkelig respekt for retsplejeloven.
Men det kan jo være, at ministeren har kendskab til apparatur, som kan løse problemet.
Det kan jeg jo selvfølgelig ikke udelukke, eftersom ministeren har mørkelagt det hele.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-12-08:
Det er op til det enkelte lokalradio- og -tv-nævn selv at tage stilling til, hvordan man bedst muligt udøver kontrol.
Og jeg er sikker på, at hvis der er borgere, der henvender sig til det lokale radio- og tv-nævn og beder om en ekstra kontrol, så kan det lade sig gøre. Endnu en gang så er det jo hverken ministeren eller et lokalt radio- og tv-nævn, der kan føre en sag mod en bevægelse, der eventuelt ikke overholder dansk lov.
Det må blive et politimæssigt anliggende.
Derfor er udgangspunktet og forudsætningen selvfølgelig, at de bevægelser, organisationer og foreninger, der får sendetilladelse i Danmark, overholder dansk lov og ret.
Og som det er oplyst over for mig, så er der ikke noget, der tyder på, at dansk lov og ret ikke overholdes her.
Under alle omstændigheder så er det ikke ministeren, som afgør det.
Det er politiet og eventuelt domstolene.
Ole Donner (DF), 1999-12-08:
Jeg har også spurgt.
Nu siger ministeren, at der føres tilsyn.
Hvis det er, som det normalt er, når man nedsætter disse nævn, tror ministeren så, at der er nogle, der behersker sproget, af dem, der skal sidde og kontrollere det her?
Og jeg spørger også, om der er foretaget nogen revision af de radioer og deres regnskaber, for de får vel tilskud ligesom andre.
Og stadig væk, finder ministeren, at det er rimeligt, at man giver sendetilladelser til sådanne stationer, som lovpriser dødsdomme over kristne, og som lovpriser en dødsdom over et barn, som skulle dømmes til døden efter blasfemireglen.
Jeg vil gerne spørge, om ministeren måske i de kommende medieforhandlinger ville inddrage spørgsmålet om, hvorvidt man overhovedet skal give sendetilladelser til sådan nogle radioer.
Men altså, kan ministeren oplyse, om der i det pågældende nævn sidder mennesker, der behersker sproget, som de er sat til her at kontrollere.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-12-08:
Som jeg allerede har svaret i mit første spørgsmål, så gives der ikke, som det er oplyst over for mig, offentlige midler til den pågældende radiostation og den pågældende pakistanske bevægelse.
Som jeg allerede har svaret, så er det ikke mig bekendt, at der gives kulturstøttemidler til den pakistanske bevægelse, som er omtalt i spørgsmålet, og jeg har derfor ikke mulighed for at uddybe svaret yderligere.
Som jeg også gjorde opmærksom på i mit første svar, så er det op til det lokale radio- og tv-nævn at tilse, at den programtilladelse, man har, ikke bliver misligholdt. Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Donner (DF), 1999-12-08:
Og alle de vantro det er altså alle danskere, der er medlemmer af den danske folkekirke.
Og her går man altså ind på at sige: Jamen de skal bare slås ihjel, alle de vantro.
Det er altså os alle sammen.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-12-08:
Ifølge lokalradio- og -tv-bekendtgørelsen må der ikke udsendes programmer, der på nogen måde tilskynder til had på grund af race, køn, religion eller nationalitet.
Nævnet påtaler overtrædelser af loven, bestemmelser fastsat efter loven og vilkår for programtilladelsen.
Nævnet kan desuden inddrage programtilladelsen midlertidigt eller endeligt.
For så vidt angår udbetaling af støtte til Minhaj ul-Quran skal jeg gøre opmærksom på, at Udvalget vedrørende lokalradio og -tv, der som bekendt administrerer tilskudsordningen til ikkekommercielle lokalradioer og tv-stationer, over for mig har oplyst, at der ikke af lokalradio- og -tv-puljen er ydet tilskud til den pakistanske bevægelse Minhaj ul-Quran.
Ministeriet er ikke bekendt med, at der udbetales andre offentlige midler til bevægelsen.
Hans Hækkerup (S), 1999-12-08:
Jeg tror, at jeg allerede i mit svar har givet den præcise formulering: En efterretningsmæssig indhentning af elektronisk kommunikation omfatter således ikke danske statsborgere og andre personer, der er bosiddende i Danmark, og at retsplejeloven selvfølgelig overholdes, fordi vi ikke indhenter noget mod danske borgere.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-08:
Vil ministeren højt og helligt over for Folketinget sværge, at der ikke fra de danske aflytningsstationer foregår en aflytning af samtaler eller anden telekommunikation, som har afsender eller modtager i Danmark?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-12-08:
Ja, det skal jeg gerne undersøge, og så vil jeg gerne sluttelig gøre opmærksom på, at jeg ikke synes, at det er passende at tale om, at en moské drives
Jeg synes, at det er vigtigt at være opmærksom på, at forskellige kulturer har forskellige religioner, og ligesom vi ikke driver en folkekirke, så bliver der heller ikke drevet moskéer i Danmark.
Henriette Kjær (KF), 1999-12-09:
I Det Konservative Folkeparti kan vi støtte dette lovforslag.
Vi synes, det er meget rimeligt, at man opgør formuen på dødstidspunktet, så der er tale om den aktuelle formue, frem for, som det er i dag, at man bruger en årsopgørelse, der kan være halvgammel.
At man også vil indregne friværdien i fast ejendom er for os at se meget naturligt, og det undrer os faktisk, at man ikke allerede gør det i dag.
Selvfølgelig kan det være svært for den efterladte umiddelbart at realisere pengene, men er der en friværdi på over 100.000 kr., bør der kunne tages et lån i boligen, hvis det bliver nødvendigt.
Man vil også lægge familieformuen til grund, når den afdøde efterlader en ægtefælle.
Hvis man er et ægtepar, har man som regel også fælles økonomi, og har man valgt at leve sammen med alt, hvad det nu indebærer, er det ikke bare rimeligt, det er også naturligt, at man bidrager med den samlede familieformue, når begravelsen skal betales.
Så vi synes faktisk, at der er mange rigtige ting i det her lovforslag.
Carsten Koch (S), 1999-12-09:
Jeg tror, hr. Frank Aaen misforstod mig.
Jeg er ikke et øjeblik i tvivl om, at det let vil kunne lade sig gøre at melde fra en gang for alle, hvis man ikke vil have regelmæssige breve, og det var det, jeg mente.
Det må kunne lade sig gøre, at den mulighed for at kunne vælge fra en gang for alle også kan etableres.
Så det tror jeg ikke vil volde nogen problemer.
Til fru Birthe Skaarup, som i sit indlæg her lidt svinger mellem forskning og behandling: Jeg skulle lytte til nogle forskningsresultater fra USA og Sverige.
Der er ingen tvivl om, at der er en meget høj grad af udveksling af informationer på tværs af landegrænser på det her område, og at alle er ivrige efter at få forskningsresultater, man kan benytte sig af.
Med hensyn til hvordan man rent konkret vælger at angribe behandlingen, altså vi taler jo nu ikke om den regelmæssige brystkræftundersøgelse, men behandlingen, så skal jeg ikke blande mig i det, men jeg ved, at flere universitetshospitaler og andre sygehuse er i gang med at forsøge med mere nænsomme metoder osv. Det hilser jeg velkommen, hvis det er sundhedsmæssigt forsvarligt, og det har jeg ingen grund til at bestride. Det kan godt tænkes, at det har været nedprioriteret, og det, jeg er optaget af, er jo at få opprioriteret indsatsen mod kræft i al almindelighed.
Det var derfor, jeg nedsatte kræftstyregruppen som noget af det første, efter at jeg blev sundhedsminister.
Den arbejder, den er kommet med sin delrapport.
Jeg vil da også lige tillade mig at nævne den gode aftale, vi lavede med amterne her i juni i år, hvor vi jo afsatte et meget stort beløb til strålebehandling, til køb af nye strålekanoner.
Det er også et tegn på, at der nu er gang i indsatsen mod kræft, og jeg kan kun sige, at det har været min intention, at det nu vil blive det, som præger dagsordenen.
Tove Fergo (V), 1999-12-09:
Da dette lovforslag om ændringer af regler om begravelseshjælp er en del af finanslovaftalen, så skal Venstre støtte det.
Lone Møller (S), 1999-12-09:
Vi står hver dag over for at skulle prioritere de midler og de ønsker, som vi har, og ikke mindst i disse dage, hvor udmøntningen i forbindelse med finanslovforhandlingerne sker.
Det lovforslag, vi her behandler, bygger på en vurdering af, at det ikke kan være en offentlig opgave at yde begravelseshjælp i de tilfælde, hvor der på dødstidspunktet er tilstrækkelige midler efter afdøde til begravelsen.
Der ændres ikke ved begravelseshjælpen efter børn, ubemidlede personer og i den grundlovssikrede minimumsydelse
på 1.050 kr. til personer, der er født før den 1. april 1957
Ligeledes bevares de gældende formuegrænser for, hvornår begravelseshjælp kan udbetales på henholdsvis 11.950 kr. efter enlige og 23.950 kr. efter personer, der efterlader ægtefælle og/eller børn under 18 år.
Efter de gældende regler sker beregningen af begravelseshjælpen på grundlag af årsopgørelsens oplysninger, dvs. at oplysninger kan være op til 1½ år gamle og ikke tager hensyn til formuerettigheder, som f.eks. forventede udbetalinger fra arbejdsmarkedspensioner og forsikringsordninger.
Formue i form af fast ejendom indgår heller ikke i formueberegningen, når afdøde efterlader en ægtefælle.
I praksis har det medført, at der har været betalt begravelseshjælp i tilfælde, hvor der f.eks. har været en betydelig friværdi i ejendommen.
Dermed har begravelseshjælpen begunstiget boer, hvor formuen er anbragt i fast ejendom, i forhold til boer, hvor formuen har været anbragt i f.eks. værdipapirer. Derfor indeholder lovforslaget ændringer af formueberegningen på flere områder.
Ændringerne indebærer bl.a., at formuegrundlaget for begravelseshjælpen ændres fra formuen ifølge seneste årsopgørelse til den aktuelle formue på dødstidspunktet.
Derudover vil friværdien i fast ejendom indgå i beregningen, i det omfang friværdien overstiger 100.000 kr. Og endelig skal formueopgørelsen ske på grundlag af familieformuen.
Hvis der ikke er penge efter afdøde, så kan begravelsesudgifter til en enkel begravelse altid afholdes af begravelseshjælpen.
Og som jeg indledte med, er hver dag et spørgsmål om at prioritere.
Jeg mener, at det her er en rigtig prioritering, og jeg kan derfor anbefale lovforslaget til en hurtig og velvillig behandling.
Birthe Skaarup (DF), 1999-12-09:
Dansk Folkeparti har jo ingen andel i finansloven.
Det er jo efterhånden gået op for mange.
Og vi har sagt, at vi vil tage stilling fra den ene sag til den anden.
Hvor kan man hente den mindste krone, det mindste beløb?
Det er helt klart det, lovforslaget går ud på.
Efter at vi er startet i den nye folketingssamling, så er det helt utroligt, hvad der her i Folketinget har været af nye tiltag, der vil påvirke den enkelte borger med nye skatter, nye afgifter plus nu yderligere finanslovstramninger.
Med det foreliggende lovforslag så er der tale om et merprovenu næste år på 22 mio. kr. og i årene fremover 30 mio. kr. Der står desuden i forslaget, at der ikke bliver mere administrativt arbejde med lovens vedtagelse.
Vi er overhovedet ikke i Dansk Folkeparti i tvivl om, at ordningen her vil blive et tydeligt bevis på det modsatte, nemlig mere arbejde, mere administrativt bøvl.
Vi kan ikke støtte forslaget, fordi vi mener, at borgerne i dette land skal behandles ens i det her tilfælde, uanset hvor de bor, og hvem de er.
Derfor nej fra Dansk Folkeparti til det her lovforslag.
Anni Svanholt (SF), 1999-12-09:
Lovforslaget er jo et led i udmøntningen af finanslovforliget, og forslaget indebærer, at det offentlige ikke skal betale for begravelseshjælp, hvis der er tilstrækkelige midler efter afdøde.
Og der ydes jo dog fortsat offentlig begravelseshjælp til dem, der er ubemidlede, efter børn under 18 år og efter personer, der har et grundlovssikret krav på begravelseshjælp.
Altså med andre ord kan vi sige, at det er indtægtsregulering af offentlig begravelseshjælp, og det støtter SF.
Tove Videbæk (KRF), 1999-12-09:
Ved beslutningsforslag nr. B 56 har Folketinget pålagt regeringen at fremsætte et lovforslag med tilbud om brystundersøgelser til kvinder over 50 år, står der i sundhedsministerens indledning.
Men det her lovforslag, som vi står med i dag, L 134, mener jeg egentlig ikke er i tråd med det, som blev besluttet og skrevet i betænkningen til B 56, for i betænkningen står der for det første, at flertallet ønsker, at alle røntgenundersøgelser af kvinders bryster tilrettelægges på en sådan måde, at kvinden kun inviteres til røntgenundersøgelse, hvis hun på forhånd har givet tilsagn om at ville deltage.
For det andet står der, at flertallet finder, at amtskommunerne skriftligt bør orientere alle kvinder, der er fyldt 50 år, om, at der er mulighed for at tilmelde sig,
altså ikke noget med en øvre grænse
Og for det tredje skriver vi også i betænkningen, at flertallet finder, at de enkelte amtskommuner bør iværksætte et undersøgelsesprogram, så snart den nødvendige kapacitet af personale og apparatur er til rådighed, altså en afgørelse, der ligger i amtskommunerne.
Når de er klar til det, kan de gå i gang, og det er altså ikke en afgørelse, der ligger hos ministeren, som jeg forstod det, som var med i det dengang.
Så Kristeligt Folkeparti er betænkelige over den her nye udformning af forslaget
, og vi undrer os også lidt over, hvad der egentlig er sket med beslutningsforslag nr. B 56 på dets vej, til det blev det her lovforslag nr. L 134, men vi skal naturligvis gerne medvirke til en god behandling af forslaget i udvalget.
Frank Aaen (EL), 1999-12-09:
Til sundhedsministeren: Altså det er klart, at det er en frivillig ordning, man kan tilmelde sig, og man kan framelde sig, men som jeg læser teksten - det kan vi så uddybe under udvalgsarbejdet - så er det sådan, at uanset om man har tilmeldt sig eller ikke har tilmeldt sig, så får man tilbudet sendt hvert andet år.
Det er det, jeg synes er en dårlig idé, for det er dels for meget porto, dels er det faktisk også det, jeg nævnte før, nemlig at man hele tiden gør folk nervøse og giver dem et tilbud, som vi faktisk ikke helt ved om er noget, der hjælper dem i væsentlig grad.
Det er det, vi siger, at vi ikke vil være med til.
Tove Fergo (V), 1999-12-09:
Jeg er imod denne form for sygeliggørelse af alle kvinder over 50 år.
Jeg synes, enhver kvinde, der er bekymret for, om hun er ved at udvikle brystkræft eller vil have sikkerhed for, at hun er helt rask, selvfølgelig skal have adgang til at blive screenet.
Hun kan bede sin praktiserende læge om en henvisning, og så må hun have ret til at blive undersøgt.
Sådan bør det være.
Hvis man endelig skulle have sådan et folkeundersøgelsesprogram, som der jo her er tale om, så kunne jeg også acceptere, at man meddelte ved annoncering, at der er mulighed for at blive undersøgt for brystkræft, hvis man henvender sig på de klinikker, der nu måtte være, og så et telefonnummer, og det kunne man annoncere decentralt rundtomkring i landets aviser.
Men jeg synes på baggrund af hele den debat, vi har haft, alle de informationer, vi har fået, alle de oplysninger, vi har fået fra fagfolk, er der intet vundet ved disse brystscreeningsprogrammer.
Det står med et enkelt sygdomsudbrud, et enkelt dødsfald
mere eller mindre, og det er selvfølgelig frygtelig tragisk for den enkelte, det rammer, men der er så lidt sandsynlighed for, at det virkelig er forebyggende, er effektivt, at man risikerer så meget mere netop ved at sygeliggøre kvinder over 50 år.
Jeg er også af den overbevisning, at der løbende sker organforandringer hos mennesker, og kommer man nu op på et tidspunkt, hvor der har dannet sig en eller anden lille fedtvævsknude af en eller anden art, ja, så bliver man opereret, fordi man tror, man har kræft, og får måske nogle følger af en operation, som var overflødig.
Det har vist sig tidligere ved de ovariecancerforsøg, der er blevet gennemført
i Københavns Kommune
Man undersøgte kvinder for ovariecancer.
Så man en skygge på deres æggestok, jamen så opererede man dem, og det forsøg blev standset, fordi der var to kvinder, der døde, ikke af kræft, for de havde ikke kræft, men som følge af operationen.
Det synes jeg man skal tænke over, men samtidig så vil jeg godt understrege, at de kvinder, i det hele taget de borgere, som er urolige for, om de fejler et eller andet, er ved at udvikle en sygdom, selvfølgelig i et velfærdssamfund med et udbygget sundhedsvæsen som det danske skal have ret til at blive undersøgt.
Det ville jeg aldrig tage fra nogen, men jeg synes ikke, vi skal sygeliggøre store befolkningsgrupper.