runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2005-03-31:
Da der jo er risiko for, at nogle fra Nordjylland hører eller ser det her, skal jeg ikke stå og sige en masse pænt om amterne, for hvis jeg gør det, vil amtsrådspolitikerne i Nordjylland ikke kunne genkende det.
Sagen er vel, at det skyldes utilstrækkelige beslutninger her i Folketinget – dårlige love, usammenhængende love – at de ikke er blevet løst, og man kan vel i nogle tilfælde sige, at amterne på det grundlag faktisk har gjort en ganske hæderlig indsats, selv om den langtfra har været tilstrækkelig.
Det andet er, at jeg forstår meget godt, at De Konservative gerne vil både holde skatten i ro og beskytte naturen.
Men når man fordeler opgaverne sådan, at man er nødt til at opbygge ekspertise to steder, som arbejder parallelt, risikerer man så ikke, at det kommer til at koste flere penge?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Vil det ikke være sådan, at de opgaver, som ligger i regionerne, også kan løses med tilsvarende kvalitet i kommunerne, når det drejer sig om den mere borgerrettede service, altså udmøntning af tingene i praksis?
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Jeg vil ikke på nuværende tidspunkt lukke nogen døre eller udelukke nogen ting, men jeg vil gerne sende det meget klare signal, at det mandat, jeg har fået fra radikal side, og som jeg er enig i, er, at flere af tingene ligger bedst og trygt og fagligt mest kompetent i regionerne.
Det er vores udgangspunkt i de kommende forhandlinger.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Jeg vil lige spørge hr. Martin Lidegaard: Er det en forudsætning for, at Det Radikale Venstre kan gå videre i realitetsdrøftelserne, at opgaverne flyttes til regionerne?
Det er jo klart, at når vi drøfter forslaget, er det med henblik på, at Det Radikale Venstre på et tidspunkt kan stemme for det, men der skal altså ikke kun være tale om mindre ændringer, for at man kan gå ind for forslaget i den sidste ende.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
I forbindelse med reformen er der jo et ønske om, at der ikke skal etableres nye kommunale fællesskaber, men de kommunale fællesskaber, der er i dag, får lov til at fortsætte i det omfang, de løser opgaven hensigtsmæssigt.
Derfor synes jeg ikke, det ville være rigtigt at etablere kommunale fællesskaber om bl.a. den opgave, vi snakker om her.
Kim Mortensen (S), 2005-03-31:
Jeg synes, min gode ven hr. Torben Hansen stædigt prøver at få et svar på, hvordan man kunne forestille sig, at arbejdet med denne indsatsplan kunne blive enklere, og man kunne f.eks. spørge hr. Christian Wedell-Neergaard, om det kunne være en mulighed at følge hr. Jørn Dohrmanns forslag, som vi hørte lige før, altså at kommunerne kunne gå sammen om at løse nogle af de opgaver, de ikke selv kan løse.
Kunne f.eks. kommunerne i det nuværende Nordjyllands Amt gå sammen om at lave den indsatsplan, som nu bliver lavet i amtsligt regi?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Jeg tror, at kommunerne kan løse denne opgave og løse den på en sådan måde, at vi ikke løber ind i det, som hr. Torben Hansen har en mistanke om, nemlig at man giver sig selv nogle fordele, fordi man selv er både myndighed og skal lave arbejdet.
Jeg kan ikke se det problem, og jeg mener, at kommunalbestyrelserne vil være i stand til at løse opgaven.
Torben Hansen (S), 2005-03-31:
Jamen det forholder sig rent faktisk sådan i dag, at det er kommunerne, som giver indvindingstilladelser til de små vandværker ude i det åbne land, og det vil det også være i den nye struktur, så her er der ikke noget nyt.
Men jeg har altså svært ved at se, hvorfor den konservative ordfører kan mene, det er en forenkling, at for fremtiden er der i princippet tre instanser, der skal give input, i stedet for kun én som i dag.
Hvorfor kan man ikke bare lade det være én også i fremtiden?
Det sparer da en frygtelig masse bureaukrati, og det har jeg forstået at Det Konservative Folkeparti meget gerne vil.
Så er der også hele spørgsmålet om indvindingstilladelser, tilsyn og håndhævelse.
Synes Det Konservative Folkeparti, det er i overensstemmelse med almindelig retspraksis, at kommunerne, som er de store forbrugere, skal give sig selv indvindingstilladelse til vand og bagefter føre tilsyn med sig selv og selv håndhæve reglerne?
Er det almindelig retspraksis, og synes Det Konservative Folkeparti, at det er helt normalt i et retssamfund, at man giver sig selv tilladelse og også fører tilsyn med sig selv?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Forenklingen for det enkelte vandværk ligger i, at man sikrer en decentral administration, som ligger tættest muligt på dem, der henvender sig og har brug for myndighedsbehandling på miljøområdet.
Det er det, der er forenklingen, og desuden fastlægges der nogle overordnede retningslinjer, som gør, at administrationen gerne skulle være ordentlig og på et kvalitetsmæssigt højt og ensartet niveau.
Det er det, der er filosofien.
Torben Hansen (S), 2005-03-31:
Hvis der er tvivl i forbindelse med det spørgsmål, som hr. Steen Gade stillede til hr. Christian Wedell-Neergaard, kan man vel sige, at i forbindelse med nogle af de udmeldinger, der er kommet fra staten til de nuværende amter, bl.a., om TBT, klapning af havneslam, hele svinesagen, habitatdirektivet og andre ting, er det jo ikke altid, de er lige meget oppe på tæerne.
Men den diskussion kan vi tage på et andet tidspunkt.
Nu er det jo godt en gang imellem at diskutere ud fra det, der helt konkret foregår.
Det lykkedes mig ikke at få et svar før, så nu vil jeg gerne forsøge igen med hr. Wedell-Neergaard.
Hr. Wedell-Neergaard taler hele tiden om effektivitet og forenkling, men hvor ligger effektivitetens forbedring og forenklingen, når den indsatsplan for fremtiden skal stykkes sammen af tre forskellige dele, nemlig noget fra staten, noget fra regionen og noget fra kommunerne?
Ville det ikke være mest effektivt og enkelt at beholde tingene samlet ét sted, nemlig i regionen?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Det spørgsmål kan jeg ikke besvare på stående fod.
Steen Gade (SF), 2005-03-31:
Tak for det klare svar.
Det er modsat det, fru Inger Støjberg sagde, i hvert fald sådan som jeg kunne forstå det, men tak for det klare svar, at det er tanken, at vi skal have nogle mere centrale retningslinjer, som alle kommuner skal rette sig efter, fordi de selvfølgelig ikke har den tilstrækkelige kompetence.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Ambitionerne er at skabe en mere ensartet praksis i de 99 kommuner for at imødekomme den kritik, der har været af, at arbejdet fordeles mellem 99 kommuner.
Det giver en mulighed for dels at skabe sammenlignelighed, så kommunerne kan lære af hinanden, dels at sikre en ensartet kvalitet, så der på den måde skabes en mere ensartet administration af det lovgrundlag, som staten udarbejder.
Steen Gade (SF), 2005-03-31:
Jeg synes, det var interessant at sammenligne ordførertalen fra Det Konservative Folkeparti med Venstres for et par timer siden.
Den konservative ordfører lagde jo utrolig megen vægt på statens styrende rolle, på det faste statslige administrationsgrundlag, som er – det er et citat fra Det Konservative Folkepartis ordførertale – en meget væsentlig del.
Kvalitetsstyringsudvalget blev stærkt fremhævet, og mit spørgsmål er en slags illustration af det dilemma, som ligger i lovforslaget og i hele konstruktionen, og som vil forfølge os, hvis forslaget bliver vedtaget i den form, det har her.
Hvordan skal balancen mellem det decentrale og det centrale, altså mellem kommuner og stat, være, og hvad er ambitionerne med hensyn til Kvalitetsstyringsudvalget?
Det vil jeg gerne spørge hr. Christian Wedell-Neergaard om.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Jeg har også lagt mærke til begrænsningen på 25.000 m3 , og skal området finansieres samlet set, er det jo nok rigtigt, at gebyret må pålægges andre.
Det må være konsekvensen.
Johannes Poulsen (RV), 2005-03-31:
Det betyder i min optik, at man i visse dele af landet vil forstærke de rabatter, som rent faktisk gives i forvejen.
Jeg vil godt bede ordføreren forholde sig til den problemstilling.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Nej, det kan jeg ikke bekræfte.
Det er sådan, at gebyret fastlægges i et samarbejde mellem staten og kommunerne, og at det skal gå til det, jeg nævnte, nemlig registrering, kortlægning osv., og det sker jo bl.a. på landsplan.
Johannes Poulsen (RV), 2005-03-31:
Hr. Wedell-Neergaard var i sin ordførertale inde på spørgsmålet om finansieringen af indsatsen for kortlægning og forbedring af grundvandet.
I dag er det jo som bekendt en gebyrfinansiering, som opgøres på amtsbasis med nogle meget sindrige betalingsordninger, der betyder, at der er indbygget en rabatordning for erhvervsmæssige indvindere, primært landbruget, men også en lille smule industri og lignende.
I det forslag, som ligger nu, har man ændret opkrævningsbuddet.
Oprindelig var tanken, at det skulle opgøres pr. kommune, men det har man nu ændret til, at det gøres på landsplan, og det begrundes med, at det er for at undgå at komme i strid med skattestoppet.
Kan ordføreren bekræfte, at denne ændring betyder, at man rent faktisk giver endnu større rabatter til de erhvervsmæssige indvindere, primært landbruget, på bekostning af det samlede beløb, som er til rådighed til indsatsen for bedre grundvand, eller på bekostning af forbrugerne, som betaler gebyret ud fra den almene vandforsyning?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Det falder mig ind at svare med et eksempel.
Hvis jeg var formand for det lokale vandværk, ville jeg nu få kun én indgang nemlig til kommunen, hvor jeg kunne få svar på, hvilke myndighedsforhold som er gældende for vandværket.
Det er jo en betydelig forenkling for borgeren, og et af formålene med hele strukturreformen er jo netop at skabe kun én indgang til den offentlige sektor.
Nu vil jeg ikke kalde det regionspsykose.
Det er jo sådan, at Det Konservative Folkeparti har arbejdet for amternes nedlæggelse, fordi vi mener, at Danmark er for lille til tre skatteudskrivende led, og det synspunkt er i og for sig ikke ændret.
Når hr. Martin Lidegaard spørger, hvad amterne har gjort af fejl, vil jeg sige, at man jo ikke kan pege på områder, hvor amterne ikke har løst opgaverne så godt, som det har været muligt inden for den nuværende struktur.
Vi påpeger bare, at man får en mere effektiv og mere forenklet offentlig sektor med den nye struktur.
Jeg er enig i, at vi arbejder med noget, der skal holde langt ud i fremtiden, og jeg ser gerne, at vi skal 30-40 år frem i tiden, inden der skal ske ændringer af den nye struktur, som vi nu arbejder så hårdt på at få gennemført.
Så vil jeg sige, at med hensyn til at overføre opgaver til regionerne er det i hvert fald ikke i overensstemmelse med vores ønske om at nedlægge de gamle amter.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
I England har hr. Christian Wedell-Neergaards partifæller et ganske godt ordsprog, der hedder: »If it ain't broken, don't fix it« – altså: Hvis det ikke er i stykker, hvorfor så reparere det?
Det, jeg egentlig godt kunne tænke mig helt grundlæggende at spørge hr. Wedell-Neergaard om, er: Hvad er det, amterne gør så dårligt i dag på det faglige niveau, at man ønsker at smadre hele den faglige struktur og sprede den ud på 99 kommuner?
Hvor er det egentlig, De Konservative ser amternes store fejl?
Og i forlængelse af det vil jeg også gerne spørge hr. Wedell-Neergaard, som jeg i hvert fald ved flere gange har ytret ønske om, at dette her, som rækker langt ud i fremtiden, måske får et lidt bredere politisk flertal bag sig end det meget snævre, der er lagt op til i øjeblikket: Er det sådan, at enhver snak om at overføre flere opgaver fra kommunerne til regionerne, end regeringen lægger op til, på forhånd er udelukket?
Har regionspsykosen spredt sig helt ind i De Konservatives rækker?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Strukturen i kommunalreformen er, at den er udgiftsneutral, og det er ud fra den betragtning, man foreslår den samme løsning af opgaverne, som vi har i dag.
Sker der en ændring af opgaverne, vil det selvfølgelig også betyde, at der skal bruges flere ressourcer.
Det, der peges på her, f.eks. vandplaner, som jo er et nyt tema i forbindelse med implementeringen af vandrammedirektivet, er en ny opgave.
Denne nye opgave skal løses, og det vil selvfølgelig betyde, at der skal øgede ressourcer til kommunerne, for ellers kan opgaven ikke løses.
Men det er jo en ny ting, som der ikke er taget højde for i den nuværende opgaveløsning.
Per Clausen (EL), 2005-03-31:
Når man læser høringssvarene – en Venstreordfører på kulturområdet, tror jeg det var, belærte mig for en uges tid eller halvanden siden om, at det skulle man gøre og måske også tage ved lære af dem – kan man jo se, at de, der arbejder professionelt på området, altså med plandiagrammer, med at beskrive og fastsætte mål, med at stå for basisanalyser, målfastsættelser og indsatsprogrammet i forbindelse med Natura 2000, med vandplaner og med at lave konkrete hand leplaner, alle sammen entydigt siger, at det er opgaver, der fagligt set hænger sammen, og at man skal opbygge parallelle miljøer, hvis man fordeler opgaverne.
Når vi ved, at de ganske få medarbejdere i amterne skal spredes mellem 99 kommuner og staten, er der så ikke en risiko for, at man nogle steder faktisk får brug for flere ressourcer, medmindre – og det tror jeg bekymrer De Konservative lige så meget som skatteprocenten – man skal forringe indsatsen for at sikre miljøet?
Skaber man ikke et pres for flere midler til kommunerne i stedet for at skabe forenkling og mere natur og bedre miljø for pengene?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Med hensyn til habitat- og naturbeskyttelsesområderne er det sådan, at der skal laves nogen lovgivning om det centrale, og så skal den derefter rent faktuelt udmøntes i kommunerne.
De konkrete planer skal altså laves i kommunerne.
Er der en klage over den måde, habitatdirektivet er implementeret på, eller naturbeskyttelsesloven fungerer på, er det en sag for Folketinget, men den lokale udmøntning sker i kommunerne.
Det er to forskellige former for kompetence, og netop den model sikrer, at vi får den bedst mulige kvalitet i arbejdet.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Nu er vi altså ikke grebet af en, om jeg så må sige, omvendt amts- eller regionspsykose, så vi slet ikke vil rykke rundt på noget.
Her og nu diskuterer vi jo L 92, men der kommer en lang række andre forslag, og jeg vil da ikke udelukke, at der er nogle opgaver, der vil ligge bedre et andet sted, og som med fordel kan flyttes.
Det vil jeg ikke udelukke på forhånd.
Men jeg kan kun sige, at som forslaget ligger her, er det meget ensidigt, for udgangspunktet har ikke været, hvad der tjener formålet bedst.
Udgangspunktet har været, at man vil af med amterne, og så skal opgaverne med vold og magt lægges andre steder, og det synes vi er et forkert udgangspunkt.
Torben Hansen (S), 2005-03-31:
Det er bestemt ikke nogen tilfredsstillende løsning for Socialdemokratiet, hvis det her bare bliver en centraliseringsopgave.
Som jeg også sagde i min ordførertale, mener jeg rent faktisk, at både grundvandsbeskyttelse og grundvandsbenyttelse skal være regionalt forankret, og det skal alle mulige af de andre ting, som vi kommer til at diskutere her i løbet af formiddagen, også være.
Eksemplet med Limfjorden, hvor man rykker det fra 3 amter til 17 kommuner, synes jeg netop viser, at der er behov for, at man rykker det tilbage til en eller to regioner.
Vi har også hele vandløbsloven, Region Midtjylland, hvor det i dag er 3 amter, der står for administrationen af Gudenåen, og hvor det for eftertiden vil være 8 kommuner.
Der ville det da være fornuftigt, at det var regionalt baseret, så der var en eneste myndighed, der havde planlægning, overvågning, vedligeholdelse og administration under ét.
Vi mener, at regionerne skal spille en endog meget stor rolle i forvaltningen af Danmarks natur og i forvaltningen af det danske vand.
Inger Støjberg (V), 2005-03-31:
Jeg ser mange forbedringer, jeg ser bl.a. nærheden som en stor forbedring, men jeg ser i høj grad den forenkling, der sker, som en kæmpestor forbedring.
Jeg kan oplyse, at jeg har været amtsrådsmedlem engang, før jeg blev folketingsmedlem, og jeg kunne tydeligt mærke, at folk, der stod med miljøproblemer, havde utrolig svært ved at regne ud, hvor de egentlig skulle henvende sig: Var det i kommunen, eller var det i amtet, eller hvor søren skulle de gå hen?
Der ser jeg en stor fordel ved, at tingene nu bliver forenklet.
Man kan sige, at tingene bliver samlet, og derved kommer der også nærhed.
Så ja, jeg synes faktisk, at miljøområdet får det ganske godt med den nye kommunalreform, og jeg ser det som et stort fremskridt, at man forenkler tingene, og at der kommer større nærhed i det.
Det, der er vigtigt, er jo netop at sige, at kompetencen, den viden, som der engang lå i amterne, flytter med ud.
Christine Antorini (S), 2005-03-31:
Jeg stillede også et spørgsmål om, hvor der rent faktisk er fremskridt i loven i forhold til den nuværende lovgivning.
Og hvis svaret er, at der kommer mere nærhed, så vil jeg gerne have at vide konkret: Hvor er det, den større nærhed kommer for borgeren eller virksomheden med dette lovforslag, i forhold til situationen før, hvor der har været ekspertise i amterne til at varetage opgaverne?
Inger Støjberg (V), 2005-03-31:
Jeg vil gerne sige til fru Antorini, at de amtsmedarbejdere, som nu bliver flyttet over på det kommunale niveau, tager den ekspertise med, som de jo har haft i amterne.
Så kan man sige: Nå jo, men så er det ligesom at strø sukker ud på en sukkermad, og så bliver det lidt tyndt.
Jo, men de kommunalfolk, som har varetaget miljøområdet, er der jo stadig væk.
Så man kan sige, at de opgaver, som skal varetages, bliver varetaget, de bliver endog velsagtens varetaget af fuldstændig de samme mennesker og dermed med den ekspertise, som der er dér.
Den flytter simpelt hen ud.
Så jeg ser ikke det store problem.
Jeg ser ikke det der med, at man vil få sådan et ganske tyndt lag sukker over det hele, og så smager det egentlig ikke rigtig af noget.
Tværtimod ser jeg større nærhed i miljøopgaverne og større nærhed i varetagelsen af de myndighedskrav, der er.
Christine Antorini (S), 2005-03-31:
Fru Inger Støjberg gør meget ud af at sige, at kommunerne har ekspertisen.
Sådan som jeg ser det, er vi i en situation, hvor ekspertisen har ligget i 14 amter, og den skal så fordeles ud til ca. 100 kommuner.
Det er meget.
Fru Inger Støjberg tror, at kommunerne har præcis den samme ekspertise.
Jeg går ud fra, at der ikke skal ansættes flere ude i kommunerne til at varetage de opgaver med den ekspertise, der tidligere lå i amterne.
Hvorfor bliver det en lige så stærk ekspertise, når fortyndingen er en syvendedel?
Det er mit første spørgsmål.
Det andet er: Hvor er det konkret, der er fremskridt i forhold til den nuværende lovgivning?
For hele ideen er vel, at der skal komme noget bedre ud af det end det, der er i dag.
Hvor er de konkrete fremskridt?
Inger Støjberg (V), 2005-03-31:
Nu synes jeg, at det, der er det væsentlige her, er, at opgaverne bliver løst, at miljøet varetages.
Opgaverne bliver godt nok nu flyttet mellem nogle kommunale instanser og staten, det er rigtigt nok, man omfordeler brikkerne lidt, men selve opgaven med at varetage miljøet er jo i grunden præcis den samme, som den altid har været.
At der så er andre politikere, der nu skal varetage den, er en anden sag.
Det er fuldstændig korrekt, at økonomien ikke er det nemmest gennemskuelige område på det her felt, men derfor må vi også bare forholde os til, at det væsentlige er, at opgaverne bliver varetaget, at de kortlægninger, der skal ske, kommer til at ske på bedste vis.
Så vil jeg godt lige vende lidt tilbage til det med Ombudsmanden og tilsyn.
Det er rent faktisk sådan, som jeg også nævnte lige før, at kommunerne allerede i dag har til opgave at tilse drikkevandskvaliteten, også på det område, hvor det er egne vandforsyninger, egne vandindvindinger.
Så den kritik er simpelt hen bare kommet en postgang for sent, må jeg sige til hr. Martin Lidegaard.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Jeg forstår, at Venstres ordfører ikke er enig i Ombudsmandens kritik, og at Venstre er af den opfattelse – i modsætning til ministeren – at der ikke skal gøres noget ved den her kontrol, og det er jo interessant.
Det kan være, regeringen må drøfte det internt.
Pengene følger opgaven, siger fru Inger Støjberg.
Lad mig nævne et eksempel, f.eks. kortlægningen af grundvandet i Danmark.
Det er jo en opgave, som amterne er i fuld gang med, og der er man så gået i gang kommune for kommune.
Jeg går ud fra, at fru Støjberg også har fået brevet fra Frederiksborg Amt, hvor man siger: Hvis vi skal stoppe det lige nu, så er der jo altså nogle kommuner, der har fået kortlagt deres grundvandsressourcer, og nogle kommuner, der ikke har, og det vil sige, at de kommuner, der ikke har fået kortlagt, står med fletningerne i postkassen, hvorimod de, der har fået kortlagt, har deres på det tørre.
Hvem skal betale for de kommuner, som ikke har nået at blive gennemgået?
Er det amterne, altså de nye regioner, eller er det de kommuner selv, hvor man så må sige, at det bare er ærgerligt?
Det er jo ét lille eksempel, men det er et eksempel på, at de økonomiske konsekvenser af det her overhovedet ikke er regnet igennem og svæver frit i luften.
Inger Støjberg (V), 2005-03-31:
Det var mange spørgsmål.
Nu er det jo sådan, at i forbindelse med kommunalreformen flytter pengene med opgaverne, så med hensyn til de opgaver, som de forskellige instanser får, følger pengene ganske enkelt med.
Hvis man tager selve kontroldelen af det og kontrolinstansen, så er det fuldstændig korrekt, at der har været en større diskussion.
Men som jeg forstår det, er det jo rent faktisk sådan, at den kritik, som det hele går på nu, nemlig at kommunerne fremover skal til at kontrollere egne vandforsyninger, faktisk er en kritik, som man burde have fremført for mange år siden, for der sker egentlig ikke ændringer på det område.
I hvert fald betragter jeg det sådan, at hr. Martin Lidegaard nok skulle have stillet spørgsmålet for flere år siden.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Det er jo et enormt lovkompleks, vi skal behandle, og man kan ikke nå at stille alle de spørgsmål, som man gerne ville.
Men jeg har tre, som jeg håber Venstres ordfører kan bidrage med en afklaring af, for jeg kan simpelt hen ikke læse det ud af lovforslaget.
Det første spørgsmål drejer sig om overvågningsindsatsen, altså den, der er hele grundlaget for forskningen i DMU, den, der er hele grundlaget for vores natur- og miljøindsats i Danmark.
Hvem får egentlig ansvaret for den?
Mit andet spørgsmål er: Hvilken økonomi skal regionerne foretage alle de forskellige indsatser med, som der er lagt op til heri?
De skal jo overvåge og lave en regional udviklingsplan, men der står ikke noget om, hvad de skal have af midler, og hvordan man fastsætter de midler til regionernes handlerum, som jo stadig væk skal være der i et eller andet omfang.
Det tredje spørgsmål, jeg har, handler om kontrolindsatsen i forhold til vandforsyningen, hvor der har været en større diskussion, også fra Ombudsmandens side, af, hvordan vi sikrer borgerne, at det ikke er den samme myndighed, der har ansvaret for vandkontrollen, nemlig kommunen, og for vandforsyningen.
Der ved jeg jo, at ministeren har overvejet nogle ændringer, og jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad Venstres ordførers indstilling til de ændringer er.
Inger Støjberg (V), 2005-03-31:
For det er rent faktisk sådan, at nu bliver kommunerne større, de bliver stærkere, kompetencen fra de nuværende amter flytter med ud i regionerne.
Det er jo ikke sådan, at man i det øjeblik, hvis man tidligere har været amtsmiljøembedsmand og nu overføres til kommunerne, mister al kompetence og al viden, der så går fløjten.
Nej, tværtimod bliver kompetence og viden jo flyttet med ud til kommunerne, så vi faktisk får et mere forenklet system, så vi får et system, der er nærmere borgerne.