runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Svane (RV), 1999-01-19:
Da Det Radikale Venstres ordfører ikke kan være i salen, fordi han er til sin fars fødselsdagsfest, skal jeg oplæse følgende: Dansk Folkeparti har stillet dette forslag om at ligestille EU-parlamentarikeres beskatning med de øvrige lønmodtagere i Danmark.
Det vil sige, at de i princippet allerede er omfattet af de danske skatteregler, også de regler, der vedrører beskatningen af rejse- og opholdsgodtgørelse.
I praksis har det vist sig, at fællesskabsretten stiller sig i vejen for, at parlamentarikernes rejsegodtgørelse beskattes efter den nationale lovgivning.
Der er på nuværende tidspunkt ikke hjemmel til fuld beskatning af EU-parlamentarikerne efter den nationale lovgivning.
I Det Radikale Venstre ser vi gerne, at alle de ydelser, som EU-parlamentarikerne opnår gennem deres arbejde, beskattes i Danmark.
Derfor er vi glade for, at skatteministeren har rettet henvendelse til Europa-Kommissionen med henblik på at få afklaret, hvorledes Kommissionen ser på spørgsmålet om beskatning af en eventuel forskel mellem parlamentets udbetalte rejsegodtgørelser og parlamentarikernes faktiske omkostninger. Vi ser frem til en sådan afklaring, og jeg er overbevist om, at regeringen har taget det nødvendige skridt i sagen.
Det Radikale Venstre kan ikke støtte forslaget.
Aage Frandsen (SF), 1999-01-19:
Som andre ordførere allerede har sagt, rummer dette lovforslag nogle nye regler, som skulle bidrage til, at noget af det misbrug eller i hvert fald nogle af de unddragelser med hensyn til at betale skat, som selvfølgelig hidtil har været helt lovlige, nu ikke længere er mulige.
Det drejer sig først og fremmest om den mulighed, der har ligget i, at man kan optage lån inden omdannelse af virksomheder og herefter udtage låneprovenuet fra virksomheden, så der opnås en dobbelt fordel ved den skattefri virksomheds omdannelse.
Man opnår udsættelse med hensyn til beskatning af avancer, men en hævning af det likviditetsmæssige provenu fra virksomhedens kapitalgevinster
, og vi er enige i, at det nu sikres, at det bliver standset.
Vi er også tilfredse med ændringen vedrørende virksomheder med flere ejere, sådan at det afgørende ikke er ejerantallet, men at det er et spørgsmål, om det kun er for aktive deltagere.
Jeg vil godt anføre, at man måske godt kunne overveje at udvide det her til at omfatte, at også passiv virksomhed, f.eks. udlejningsejendomme, i højere grad kommer ind i denne ordning, så de ikke kan omdannes efter reglerne om skattefri virksomhedsdannelse.
Det er altså et spørgsmål, om man på det punkt skulle gå længere end det, der ligger i lovforslaget. Så er der også ordførere, og det ligger også i nogle af høringssvarene, der har berørt det problem, som selvfølgelig er et problem, nemlig hvornår skal en lov træde i kraft i forhold til, hvornår det er praktisabelt.
Principielt må det jo være sådan, at loven først træder i kraft på det tidspunkt, hvor lovforslaget er vedtaget.
Men i nogle tilfælde må man også sige, at hvis det skal have den effekt, som man gerne vil have, nemlig at der ikke er en hel masse, der lige skynder sig at sikre sig at komme igennem, så er man nødt til at have et ikrafttrædelsestidspunkt, som ligger før loven er vedtaget.
Men det er jo ikke det ønskelige, det er en undtagelse, og det her må vi så opfatte som en undtagelse.
Nu er det jo også sådan, at loven trods alt ikke træder
i kraft den 17. december, så derfor kan man sige, at det ikke er det, som vi somme tider ser, netop når det drejer sig om skattelove, at de træder i kraft på fremsættelsestidspunktet. Jeg vil godt gøre den principielle bemærkning, at det er noget, vi skal overveje, hver gang vi vedtager love, hvor ikrafttrædelsestidspunktet ligger tidligere end det tidspunkt, hvor loven er vedtaget.
Men i det her tilfælde mener vi altså, det er rigtigt at sige, at det tidspunkt, der ligger i lovforslaget med hensyn til ikrafttræden, er det rette tidspunkt, ellers opnår vi ikke en del af hensigten med det her lovforslag.
Flemming Hansen (KF), 1999-01-19:
Der er her tale om et lovforslag, om hvilket regeringen i sine bemærkninger til det siger, at det har til formål at lette omdannelsen af virksomheder med flere ejere.
Jeg må nok sige, at når man har læst lovforslaget, er det ikke ligefrem ordet lettelse, der falder mest i øjnene.
For mig at se er der tale om,
Det bekræftes også af de mange henvendelser, der allerede er sendt til Folketingets Skatteudvalgs medlemmer, og af høringssvarene, som så udmærket er optrykt, at forslaget på en eller anden ubehagelig måde - ikke direkte, men indirekte - har en form for tilbagevirkende kraft, som vi ikke bryder os om.
Det er også det gennemgående træk i de henvendelser, revisorernes organisationer og de enkelte firmaer har givet os, at selv om forslaget ikke formelt har tilbagevirkende kraft, må man sige, at det har det alligevel, når det er fremsat den 17. december 1998 og først kommer til behandling nu, men reelt har virkning fra den 1. januar 1999, selv om
det ikke fremgår af forslaget.
Vi synes, der er noget godt i forslaget, og vi synes, der er noget skidt, nogle ting, der er urimelige.
Men vi har det synspunkt på skatteområdet, at det ikke nytter at sætte hårdt mod hårdt.
Vi må sætte os sammen om forhandlingsbordet og prøve at få de knaster ud, som deler os, og prøve at nå til et fornuftigt forhandlingsresultat, for det er jo sådan med Skatteministeriets lovforslag, at der næsten altid er noget godt og noget mindre godt.
Så er det, man under udvalgsarbejdet må se, hvor man ender til sidst, hvor vejen fører henad, og det arbejde er vi selvfølgelig indstillet på at deltage meget aktivt i.
Svend Aage Jensby (V), 1999-01-19:
Socialdemokratiets ordfører har peget på to områder, hvor den nugældende lovgivning om skattefri virksomhedsomdannelse kan give anledning til misbrug eller i hvert fald uhensigtsmæssige dispositioner, nemlig ved at optage lån og lægge gælden i selskabet og få provenuer ud i personlig formuesfære og ved, at kun 75 pct. af vederlaget for virksomheden skal erlægges i aktier.
Jeg er enig i, at de to punkter kan give anledning til misbrug, og derfor kan Venstre støtte, at der gribes ind heroverfor.
Vi er også enige i, at det er hensigtsmæssigt, at omdannelse af bl.a. interessentskaber bliver gjort nemmere.
Vi ønsker en række forhold drøftet under
udvalgsarbejdet
For det første nævnes det, at der sker en begrænsning i udnyttelsen af uudnyttede fradragsberettigede tab ifølge aktieavancebeskatningsloven, nemlig at de ikke kan fremføres; det fremgår bl.a. af bemærkningerne på side 4.
Vi ønsker at få nærmere belyst, om det er rimeligt, og om det er hensigtsmæssigt.
Vi ønsker også at få belyst spørgsmålet om ikrafttrædelsesbestemmelsen.
Det fremgår af høringssvarene - og jeg synes i øvrigt, det er en udmærket idé at lade høringssvarene og ministeriets kommentar til dem optrykke i bemærkningerne - at med hensyn til ikrafttrædelsdatoen ønsker flere af de hørte, at den fastsættes til den 1. juli 1999. Der er også rejst spørgsmål om, hvorvidt alle aktiver og passiver skal indgå i omdannelsen, og det er påpeget af nogle, bl.a. Landbrugets Rådgivningscenter, at den bestemmelse kan give anledning til nogle vanskeligheder.
Disse ting og andre detaljer i lovforslaget ser vi gerne bliver genstand for en nærmere drøftelse og behandling i udvalget, men vi er positive over for forslaget.
Frode Sørensen (S), 1999-01-19:
Da Socialdemokratiets ordfører, hr. Per Kaalund, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre hans ordførertale: Det første formål med lovforslaget er at forhindre, at en virksomhedsejer skattefrit kan trække penge ud af sin virksomhed ved at omdanne den til et selskab, og især to forhold skal stoppes: Det første er, at efter de gældende regler kan ejeren få 25 pct. af betalingen som et tilgodehavende i det nydannede selskab; umiddelbart efter omdannelsen udbetales beløbet skattefrit. Det andet er, at hvis der lige inden omdannelsen optages et stort lån, lægges gælden i det nye selskab, mens låneprovenuet holdes uden for. For at sikre en normal betaling lægger lovforslaget derfor op til, at den fulde betaling - altså ikke minus de 25 pct. til ejeren - fremover skal gives som aktier eller anparter i selskabet, og at alle pengene fra lånet og gælden skal overdrages til selskabet.
Samtidig imødekommer forslaget et ønske fra erhvervslivet om at lempe betingelserne for skattefrit at omdanne virksomheder med flere ejere, typisk interessentskaber.
Efter de gældende regler er det vanskeligt, fordi det for det første kræves, at alle ejere skal have ensartet afskrivningsgrundlag, og for det andet at samtlige ejere skal have status som hovedaktionærer.
Derfor ophæves kravet om ensartet afskrivningsgrundlag for ejerne, og kravet om, at alle ejere skal have hovedaktionærstatus, skal kun omfatte visse anpartsselskaber.
Lovforslaget, som skal træde i kraft den 1. januar 1999, har været sendt til høring, og der har været nogen kritik, især fra advokater og revisorer og især vedrørende følgende tre forhold: ikrafttrædelsestidspunktet, at alle aktiver og passiver skal indgå, og at lovforslaget kan vanskeliggøre generationsskiftet.
Men Socialdemokratiet anbefaler lovforslaget til vedtagelse og er selvfølgelig parat til at drøfte spørgsmålene i udvalget.
Ole Stavad (S), 1999-01-19:
Der har været en ikke fuldstændig, men alligevel meget betydelig, bred enighed om støtte til forslaget, og det glæder jeg mig selvfølgelig over.
Der har været nogle ikke så overraskende bemærkninger fra hr. Frank Aaen og hr. Flemming Kofod-Svendsen
Jeg forstår godt hr. Flemming Kofod-Svendsen, jeg har egentlig selv langt hen ad vejen den samme principielle indstilling.
Ægteskabet er jo en god institution, og for dem, der ikke har mulighed for at indgå ægteskab, har vi en institution, der hedder registreret partnerskab, hvor man også kan abonnere på hele regelsættet.
Men jeg håber, hr. Flemming Kofod-Svendsen er opmærksom på, at den måde, vi har føjet bestemmelserne ind i lovforslaget på, betyder, at det ikke er sådan, at man bare kan abonnere på regelsættet.
Den pågældende, der skal begunstiges, skal have en arvelod, der svarer til den, en ægtefælle får, og det vil sige, at det ikke bliver sådan, at man - om jeg så må sige - kan disponere på andres vegne uden også at tage den mere vidtgående konsekvens med hensyn til at begunstige.
Det har for mig været det afgørende, og jeg vil godt bede hr. Flemming Kofod-Svendsen om at vurdere forslaget i det lys.
Jeg mener faktisk, at fordi vi har sat reglerne op på den måde, vi har, er der en ordentlig sammenhæng i tingene, som jeg kunne forestille mig at hr. Flemming Kofod-Svendsen måske også kan se klogskaben i efter en nærmere overvejelse.
Men jeg siger tak for bred tilslutning til forslaget, og jeg håber, at hvis der måtte være udestående spørgsmål, eksempelvis som dem, der blev rejst af hr. Flemming Kofod-Svendsen, kan vi give dem en god behandling under udvalgets arbejde med forslaget.
Kim Behnke (FP), 1999-01-19:
Dansk lovgivning indeholder mange ting, som tiden er løbet fra.
Det forhold, at ganske mange lever sammen i forskellige former for samliv uden nødvendigvis at være gift, er der mange steder i vores lovgivning ikke taget højde for, og specielt i de tilfælde, hvor den ene part dør, kan der opstå problemer.
Skatteministeren lægger op til en modernisering af loven, som betyder, at folk, der har boet sammen i mange år, ligestilles med personer, der er gift, når en pensionsopsparing skal komme til udbetaling, og Fremskridtspartiet er enigt i dette punkt.
Endvidere ønsker ministeren at gøre det muligt at tegne ratepension, indtil man fylder 60 år mod i øjeblikket 55 år.
Hvis man var lidt ondskabsfuld - men det er vi jo ikke i Fremskridtspartiet -
kunne man sige, at det er jo nødvendigt som følge af den politik, regeringen fører over for pensionister, at folk får mulighed for at spare op gennem flere år.
Men hvis man ser det fra den positive vinkel, er det nok nærmere et ønske om, at i takt med, at vi lever længere og længere, skal vi også kunne spare op de 5 år ekstra, så vi støtter det punkt.
Det er også en naturlig konsekvens heraf, at aldersgrænsen for udbetaling af ratepensioner så forhøjes tilsvarende med 5 år til 85 år.
Der er altså tre elementer i lovforslaget, og Fremskridtspartiet støtter dem alle tre.
Det ser vi ingen grund til, lad os få det vedtaget i den form, det har nu, for det vil gavne ganske mange mennesker.
Frank Aaen (EL), 1999-01-19:
Det ene del af forslaget, nemlig den, der vedrører ligestilling af samlevere, er vi for, men den anden del om at udvide mulighederne for at indbetale på ratepension er vi imod, fordi vi grundlæggende er imod at give skattebegunstigelse til pensionsopsparing.
Vil folk spare op til deres pension - og det er da en god idé - skal det være af egne penge og ikke delvis via skattevæsenets tilskud.
Faktisk er det sådan i dag, at hele statsgælden svarer til det, der er ophobet af ikkebetalt skat i private pensionsopsparinger.
Hvis vi helt afskaffede mulighederne for fradrag ved opsparing til privat pension, kunne vi faktisk afskaffe statsgælden uden videre og dermed spare den enorme renteudgift, der er på statsgælden.
Det er et tåbeligt system, som er til fordel for dem, der har flest penge.
Systemet er en begunstigelse af dem, som har råd til at spare op, og det er indirekte faktisk med til at gøre mulighederne
for en ordentlig folkepension dårligere.
Vi prioriterer en bedre folkepension til alle højere end skattebegunstigelse til private pensionsopsparinger, så derfor nej.
Hvis ikke lovforslaget deles op, vil vi stemme nej til det samlede forslag.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-01-19:
Ligestilling af samlevere med gifte og partnerskabsregistrerede personer efter personsbeskatningsloven er en positiv ændring, og det er også positivt at gøre det muligt at tegne ratepension, indtil man fylder 60 år mod i dag 55 år.
Så Det Radikale Venstre kan tilslutte sig lovforslaget.
Sonja Albrink (CD), 1999-01-19:
Vi kan også støtte forslaget om at forbedre arveforholdene for samlevere, og vi finder, at den måde, det gøres på, er fornuftig; der bliver mulighed for at testamentere til samlever, og det kan vi støtte i CD.
Desuden støtter vi forslaget om at hæve aldersgrænsen for oprettelse af ratepensioner samt forhøjelse af aldersgrænsen for sidste rateudbetaling.
Alt i alt er der tale om nødvendige forbedringer, og det kan vi i CD støtte.
Klaus Kjær (DF), 1999-01-19:
Lovforslaget er en helt naturlig konsekvens af samfundsudviklingen.
Ifølge forslaget sidestilles samlevende nu også efter pensionsbeskatningslovgivningen med gifte og endog personer i registrerede partnerskaber, og selvfølgelig skal folk, der har valgt at leve sammen uden at være gift, også ligestilles på det skattemæssige område.
I lovforslaget er der netop taget hensyn til, at de samlevende ved en frivillig aftale har tilkendegivet, at de ønsker en juridisk sikring af hinanden i tilfælde af den enes død, nemlig ved at der i lovforslaget stilles krav om, at pensionsopspareren ved et testamente har tillagt samleveren en arvelod af mindst samme størrelse som den tvangsarv, der ifølge arveloven ville tilkomme samleveren, hvis personerne havde været gift.
Endelig lægger lovforslaget op til generelt at fritage indkomstskattepligtige udbetalinger fra forsikrings- eller pensionsordninger for afgiftspligt efter boafgiftsloven, hvilket igen primært tilgodeser en ligestilling mellem gifte og samlevende.
Dansk Folkeparti ser meget positivt på dette forslag.
Aage Frandsen (SF), 1999-01-19:
SF kan også støtte forslaget og i virkeligheden med fuldstændig samme argumentation som Venstre og Det Konservative Folkepartis ordførere.
Ikke mindst når det drejer sig om bodeling, er det klart, at samlevere skal behandles på lige fod med ægtefæller, og det er ikke for tidligt, vi får fjernet den urimelighed, som har været til stede, fordi vi på dette område har levet efter nogle gamle lovgivningsmæssige regler.
Man kan i hvert fald ikke argumentere for det modsatte, så derfor støtter vi forslaget.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-01-19:
Jeg vil begynde med at sige, at vi i Kristeligt Folkeparti
gerne vil have dette forslag delt op.
Vi er for den ene del af det, nemlig det med at forhøje alderen for ratepensioner, men ligestillingen af papirløst samlevende med ægtefæller er vi imod. Vi har en god institution i ægteskabet, og den er man meget velkommen til at benytte sig af.
Men hvis man ikke vil det, synes vi ikke, det er rimeligt, at man på den ene side afviser ægteskabet og på den anden side vil have de goder, som er knyttet til ægteskabet.
Den del af forslaget er vi altså imod, og vi vil anmode om at få forslaget delt op i to dele, så vi kan stemme for det, vi kan gå ind for, og imod det, vi er imod.
Flemming Hansen (KF), 1999-01-19:
Der er alt i alt tale om et fornuftigt lovforslag, som den konservative folketingsgruppe kan tilslutte sig. Lovforslaget indeholder, som det tydeligt fremgår af bemærkningerne, mange delelementer, men som nævnt er de i det store og hele tilfredsstillende, og vi synes, der er tale om forbedringer.
Jeg behøver ikke at gentage det, hr. Peter Brixtofte har sagt, men vi kan altså med nøjagtig den samme argumentation tilslutte os lovforslaget.
Bertel Haarder (V), 1999-01-19:
Skal vi nu ikke lige holde debatten på det, der vedrører kendsgerninger, i stedet for at bygge den på en 6 måneder gammel artikel i B.T. og på forskellige ting, som man kan slynge ud, men som der måske ikke er basis for? Med hensyn til de såkaldte blyantspenge, som også hr. Frandsen taler om, så svarer de ganske nøje til Folketingets omkostningstillæg.
De er større, men jyderne får jo også mere end københavnerne.
Jeg synes, at man i højere grad skulle dække konkrete udgifter efter regning.
Og det er også noget, som ligger i det oplæg, som Parlamentet har sendt til Ministerrådet.
Så vel er der et problem i det, men vi skal ikke stille det op, som om vi slet ikke kender til den slags problemer i Folketinget, for det gør vi. Og den embedsmand, der blev fyret, vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, ville også være blevet fyret i Danmark, men det har jeg bedt statsministeren om at redegøre for, så det får vi lagt helt klart.
De 1,7 mio. kr. kan jeg altså ikke genkende.
Og det dér meget store rejseoverskud, som her beskrives, som om det er noget alle får, forsvinder jo, hvis man gør, som jeg og adskillige andre gør på ruten Bruxelles-København, nemlig flyver på business-class. Så er der ingenting at være misundelig over.
Så skal vi nu ikke lige spise lidt brød til?
Det vil jeg anbefale.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-01-19:
Jeg håber så sandelig ikke, at regeringen kunne finde få at fyre en dansk embedsmand, som gjorde Folketinget opmærksom på grove ulovligheder i administrationen.
Men det er en anden debat. Jeg vil blot gøre opmærksom på, at den beregning, som jeg refererede til i B.T. den 3. juni sidste år, er en aldeles sober beregning, der er meget grundigt gennemgået i regneeksemplerne - jeg vil gerne give hr. Bertel Haarder et eksemplar af artiklen - og dér er det meget grundigt beregnet, hvordan man f.eks. med hensyn til diætpengene, hvis man lever meget luksuriøst på sine rejser, ville kunne bruge ca. 153.000 kr. af dem om året, men man ville faktisk kunne tilrane sig 280.000 kr. i diætpenge, resten er altså overskud.
Og så sammenligner hr. Bertel Haarder disse blyantspenge med Folketingets omkostningstillæg.
Det er jo helt andre størrelsesordener end omkostningstillæg, vi her taler om.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-01-19:
Jeg synes, det er dejligt at konstatere, at vi alle er enige om, at her eksisterer et problem, som skal løses, og jeg er meget tilfreds med den indsats, som danske EU-parlamentarikere har gjort og gør, og også med, at ministeren redegjorde for de initiativer, regeringen tager i sagen. Med hensyn til de to pinde, som Dansk Folkeparti nævner her, er vi jo enige i, at regeringen skal tage de nødvendige initiativer og subsidiært stille forslag i EU om, at de enkelte medlemslande stilles frit med hensyn til nationalt at beskatte enhver form for lønninger, vederlag osv., som udbetales i forbindelse med hvervet som medlem af Europa-Parlamentet. Jeg synes selv, at det, som jo også Venstres ordfører var inde på, at man kommer frem til et princip, hvor man får refunderet efter regning, er det sundeste og rigtigste, og sådan som jeg hørte det, skulle der være - jeg fangede ikke helt hvor kvalificeret - håb for, at dette lader sig realisere, men jeg tror, der er aktiviteter i gang, som vi varmt støtter.
Vi er enige i intentionen her.
Anna-Marie Hansen (S), 1999-01-19:
Lovforslag nr. L 146 om ændring af boafgiftsloven og pensionsbeskatningsloven vedrører to ting, der egentlig ikke har noget med hinanden at gøre, nemlig pension til samlevere og ratepension.
Ikke desto mindre kan de to ting behandles samlet her i dag.
Vedrørende pension til samlevere er det nye, at det bliver muligt at indbygge pensionen i pensionsordninger, således at samlever ligestilles med gifte eller partnerskabsregistrerede personer, når pensionsbeskatningsloven finder anvendelse.
Endvidere ophæves boafgiften på pensionsordninger, der er indkomstpligtige for modtageren.
Dermed imødekommer lovforslaget den kritik, der har været af de gældende regler med hensyn til den efterladte samlevers stilling.
De nye regler vil gøre det muligt for indehaveren af en pensionsordning at sikre sin samlever i tilfælde af indehaverens død, og Socialdemokratiet bifalder disse ændringer, som vi finder både relevante og tidssvarende.
Vedrørende ratepension indebærer lovforslaget en forhøjelse af aldersgrænsen for oprettelse af ratepension fra 55 år til 60 år
, at fastsættelse af første rateudbetaling som hovedregel tidligst kan ske 5 år efter oprettelsen og en forhøjelse af aldersgrænsen for den sidste rateudbetaling fra 80 til 85 år.
Personer, der allerede har rate- eller kapitalpension, får mulighed for at oprette en ny pensionsordning i et andet pengeinstitut uden overførsel, og
personer, der allerede har en livsforsikring, som er tilknyttet investeringsfonde - den såkaldte klasse 3-livsforsikring - får mulighed for at oprette tillægsforsikring.
Socialdemokratiet ser ingen grund til at opretholde de nuværende regler, der i dag er mere restriktive for ratepension, end tilfældet er for kapitalpension.
Jeg kan på Socialdemokratiets vegne give tilslutning til L 146, og vi medvirker gerne til en hurtig, om end grundig udvalgsbehandling.
Peter Brixtofte (V), 1999-01-19:
Venstre støtter lovforslaget, som indebærer en række forbedringer i forhold til den bestående tilstand.
For det første er vi glade for, at man gør noget ved problemstillingen vedrørende samlevere.
Der har været rejst berettiget kritik gennem årene, og jeg synes, det er rigtigt, at der nu bliver ligestilling, selvfølgelig efter en nærmere definition af, hvad det vil sige at være samlever.
Der er mange, som har levet sammen i mange år, men hvor den efterladte alligevel ikke har kunnet få nogen økonomisk støtte, og derfor er det rimeligt at gennemføre den regel.