runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2004-01-21:
Der, hvor jeg ser det problematiske, er, at sagsmængden i Ankestyrelsen og i ankenævnene er om ikke urimelig stor, så fantastisk stor, og det skyldes, at vi har et så kompliceret regelsæt inden for begge systemer, som gør, at brugerne er fuldstændig afskåret fra at kende til reglerne.
Administratorerne, det kan være i organisationerne eller for den sags skyld i ministerierne eller i styrelsen, som er ansvarlige for den lovgivning, vi gennemfører her i Folketinget, er heller ikke i stand til helt at overskue det.
Så jeg kan simpelt hen ikke se, at der opnås nogen effektivitetsforbedringer ved at slå de styrelser sammen.
Jeg er godt klar over, at det har noget at gøre med, at man selvfølgelig fra regeringens side kan pynte sig med det næste gang, man laver en eller anden oversigt over, hvor mange råd og nævn man har slået sammen.
Her har det en eller anden politisk gevinst i den almindelige debat, men i realiteternes verden har det overhovedet ingen betydning.
Hvis regeringen vil lave en regelforenkling, så starter man dér, hvor problemet eksisterer, og det er selve lovgivningen, det er selve bekendtgørelsen, det er selve forordningerne, der bliver sendt ud i en lind strøm til de to styrelser og nævn.
Lars Barfoed (KF), 2004-01-21:
Men er hr. Ole Sohn ikke opmærksom på, at Den Sociale Ankestyrelse i forvejen behandler sager, der hidrører under Beskæftigelsesministeriets ressort, således at det princip, som hr. Ole Sohn synes fraviges nu, allerede er fraveget?
Det giver mig bekendt ikke anledning til problemer.
Hvorfor er det så, hr. Ole Sohn synes, at det her er problematisk?
Ole Sohn (SF), 2004-01-21:
Jeg synes, det er rart, at vi har en regering, som er optaget af regelforenklinger.
Det tror jeg at hele Folketinget er.
Spørgsmålet er, om man tager fat det rigtige sted.
Hvis regelforenkling skal give en besparelse, så bør man jo forenkle reglerne.
Det er det, det hele går ud på.
Som jeg forstår det her, lægges der ikke an til at forenkle nogle regler, men til at lægge nogle sekretariater sammen; man lægger dem oven i købet sammen på tværs af ressortministerier.
Jeg synes, at det er af forståelige grunde, at der er kommet meget store betænkeligheder frem i høringssvarene.
Jeg kan heller ikke helt selv se, heller ikke med den erfaring, som jeg har fra mit tidligere liv, at der opnås noget effektivitetsfremmende ved at lægge sekretariaterne sammen.
Jeg har derfor fuld forståelse for de høringssvar, der er kommet netop fra de organisationer, som til daglig arbejder med ankenævnene og styrelserne.
Derfor kan jeg ikke støtte det fremsatte forslag, men vil gerne tilsige regeringen støtte i enhver sammenhæng, der går ud på at forenkle de tonsvis af regler, der er inden for det sociale system og inden for a-kassesystemet.
Der har vi jo i øvrigt taget lidt fat på det; det anerkender jeg.
Så vi ser frem til resultater der, hvor det virkelig tonser, og det er gennem den regulære regelforenkling.
Lars Barfoed (KF), 2004-01-21:
Vi er i regeringspartierne stærkt optaget af at forenkle den offentlige administration og gøre tingene mere effektivt, hvor der er mulighed for det, og her har vi altså et eksempel på, at det kan lade sig gøre.
Vi foreslår at lægge de tre ankenævn sammen og dermed på lidt længere sigt opnå nogle effektivitetsgevinster.
Det synes vi i Det Konservative
Folkeparti
er en glimrende idé.
Vi lægger vægt på, at nævnene i øvrigt hver for sig bevarer den kompetence, som de har.
Vi har i den forbindelse noteret os, at nogle organisationer i deres høringssvar har udtrykt en vis betænkelighed ved, at man på arbejdsmiljøområdet integreres med de øvrige to ankenævn.
Det ser vi i Det Konservative Folkeparti ikke nogen problemer med.
Men vi vil da være opmærksom på under udvalgsbehandlingen, hvad de pågældende organisationer nærmere konkret ser af problemer i det, for er der noget, vi i den forbindelse kan rette til for at gøre det helt sikkert, at det bestemt ikke er meningen, at der skal ske nogen kvalitetsforringelser eller på anden måde nogen forringelser i den sagsbehandling, der finder sted, så medvirker vi gerne til det.
Den konservative folketingsgruppe kan støtte forslaget, som det foreligger.
Bent Bøgsted (DF), 2004-01-21:
Så vidt jeg har forstået det, bliver der ikke ændret i sagsbehandlingen, og der bliver heller ikke ændret på det antal sagsbehandlere, der sidder der.
Det er ikke den opfattelse, jeg sådan lige umiddelbart har fået.
Det går ud på at sammenlægge nogle ankenævn, der i forvejen har et tæt samarbejde.
Det er på samme måde på andre områder, hvor man sammenlægger en administration for at forbedre samarbejdet, og det mener jeg også at vi opnår her.
Lovforslaget går ud på en sammenlægning af sekretariatet for Arbejdsmarkedets Ankenævn og Arbejdsmiljøklagenævnet til Den Sociale Ankestyrelse.
Det er en del af finanslovaftalen, som er indgået mellem regeringen og Dansk Folkeparti.
Forslaget skal ses som en regelforenkling og en begrænsning af de administrative omkostninger.
Det vil efter Dansk Folkepartis vurdering give en enklere administration og et tættere samarbejde mellem de tre instanser uden at forringe klagemuligheden for den enkelte.
Når sammenlægningen er færdig, vil det derfor medføre en besparelse på administrationsomkostningerne, men det kan også medføre en hurtigere sagsbehandling til gavn for klageren, hvilket selvfølgelig er en fordel, som vi kun kan være tilfredse med. Der sker en præcisering af ansættelsesforholdet for formanden for Arbejdsmarkedets Ankenævn og Arbejdsmiljøklagenævnet, hvilket er fornuftigt, eftersom det er samme person for begge nævn.
Der sker også en forenkling af mødebehandlingen i Arbejdsmarkedets Ankenævn, således at formanden har pligt til at afgøre sagerne, når der ikke er tvivl om afgørelsen, hvilket selvfølgelig giver hurtigere sagsbehandling, men der kan altid forlanges mødebehandling.
Samtidig sker der en justering af medlemssammensætningen
i Arbejdsmarkedets Ankenævn, hvilket betyder, at Socialministeriet afgiver et medlem, da de i forvejen bliver repræsenteret igennem Det Sociale Ankenævn.
I stedet får Undervisningsministeriet et medlem i ankenævnet, eftersom arbejdsmarkedsuddannelserne er overgået til Undervisningsministeriet, og derfor er det meget fornuftigt, at de får et medlem.
Til sidst er der tale om konsekvensændringer i § 50 i retssikkerhedsloven på grund af sammenlægningen.
Dansk Folkeparti støtter lovforslaget.
Christian H. Hansen (DF), 2004-01-21:
Det var lige et spørgsmål til hr. Martin Lidegaard omkring fortrinsstillingen.
Jeg tror, at vi nu har forstået, hvordan de radikale tankegange er omkring fortrinsstillingen.
Det er belyst ganske godt. Hvis man nu forestillede sig den situation, at De Radikale ikke kan komme igennem med det her, som De Radikale lægger op til, hvordan vil det så gå?
Vil vi så se De Radikale springe ned i vandet og svømme direkte hen til ministerens model, eller vil De Radikale stoppe op på vejen og hoppe op i den redningsbåd, hvor der nu sidder nogle stykker, som gerne vil bevare fortrinsstillingen, og så sejle med redningsbåden?
Kristen Touborg (SF), 2004-01-21:
I et svar til en af Venstres spørgere sagde hr. Christian H.
Hansen, at vi desværre ikke nåede at komme igennem de punkter, som han havde, og at han gerne ville kommentere landbrugsloven.
Det vil jeg gerne spørge hr. Christian H.
Hansen om han så vil gøre nu.
Jens Kirk (V), 2004-01-21:
Vi var inde på, hvem der skulle eje jorden, og i den forbindelse kan man nævne, at visse fonde kan erhverve landbrugsjord til naturformål.
Vi har foreslået, at der skal være åbenhed i disse fonde, for at man kan gå ind og få en hurtig sagsbehandling.
Hvad er De Radikales holdning?
Skal der være fuld åbenhed, ligesom vi f.eks. har i landbrugets fonde, promillefondene, med fremlæggelse af regnskab osv., eller hvordan skal det være?
Christian H. Hansen (DF), 2004-01-21:
Jeg tror i hvert fald, at de husmænd, der hører det her budskab nu, er kede af at få at vide, at de er ikkeeksisterende.
Sådan forholder det sig ikke i virkelighedens verden, må jeg sige til hr. Jens Kirk.
Lad mig så sige, at med hensyn til fortrinsstillingen er vi overhovedet ikke på vej ud ad nogen glidebane, og vi vil heller ikke lukke op for en masse.
Jeg tror i øvrigt, jeg fik præciseret, at det, vi kæmper for, er, at fortrinsstillingen bliver bevaret, som den er i dag.
Det er så korrekt, at der kan komme nogle forhandlinger, som trækker i en anden retning. Vi vil indgå aktivt i de forhandlinger, der kommer om det her.
Når vi bruger ordet herregårdsmentalitet, så er det nok, fordi vi mener, at man faktisk på en del områder går meget længere, end landbrugserhvervet selv ønsker, og det mener vi ikke er rigtigt.
Men nu har jeg forstået på hr. Jens Kirk tidligere i dag, at vi nok kommer til at lande på noget, som Dansk Folkeparti synes er fornuftigt, og derfor er jeg fortrøstningsfuld.
Jens Kirk (V), 2004-01-21:
Nu hørte jeg faktisk hr. Christian H. Hansen næsten sige, at vel gik han ind for fortrinsstilling, men han vil også gerne med i et bredt forlig.
Det vil sige, at han allerede var ved at fire lidt på fortrinsstillingen eller i hvert fald på kravet, som det er nu.
Noget andet er, at jeg ikke kan forstå, hvorfor hr. Christian H. Hansen mener, at lige pludselig er det her blevet herregårdsmentalitet.
I den lov, vi kører efter nu, står der 375 ha, det kan faktisk blive mere, og nu står der 400 ha.
Er den forskel da så graverende, at det firtal frem for tretallet som det første ciffer bliver det, der gør, at man glemmer det, der står bagefter?
omflytning.
Dyrene koncentreres på færre og færre ejendomme, fordi man skal tilpasse både miljøkrav, velfærdskrav og også den effektivitet, der nu skal være på forskellige brug.
Har man helt overset det i sin stræben efter at være det, jeg kalder husmændenes vogter?
For mig eksisterer de ikke mere; for alle, der arbejder på landet, er de bønder.
Christian H. Hansen (DF), 2004-01-21:
Det vil jeg da gerne.
Det kan være, at jeg kan få taletid til de sidste fire sider, men det kan jeg næppe.
Der var jo de her ting omkring fortrinsstillingen, som vi helt klart mener at der skal ændres på.
Der var noget omkring jordbrugskommissionerne, jeg kom kort ind på det, der var noget omkring de her sammenlægningsting, der ligger, der var noget omkring uddannelseskrav.
Vores udgangspunkt er, at der skal stilles rigtig mange spørgsmål under det kommende udvalgsarbejde, og nogle af de ting, som SF har fremhævet i dag, er vi øvrigt enige i.
Der tror jeg, at mit svar må blive nogenlunde det samme, nemlig at vi i dag har første behandling, og så må vi kigge på elementerne under det udvalgsarbejde, der kommer fremover.
Til sidst i min tale, hvilket jeg ikke nåede at nævne, står faktisk, at vi i Dansk Folkeparti ønsker, at der bliver så bredt et forlig om denne lov som overhovedet muligt.
Så vi må kigge på de elementer, der nu kan blive enighed om omkring fortrinsstilling.
Udgangspunktet for Dansk Folkeparti til forhandlingerne er, at vi gerne ser, at den bliver bevaret som i dag, og det vil vi agitere for og prøve på at få et flertal til at bakke op.
Martin Lidegaard (RV), 2004-01-21:
Jeg kunne her konstatere, at der er et meget stort sammenfald mellem de holdninger, som Dansk Folkeparti giver udtryk for på dette område, og Det Radikale Venstres, så jeg har sådan set samme spørgsmål til hr. Christian H. Hansen, som jeg stillede til fru Ritt Bjerregaard, nemlig om man i Dansk Folkeparti har overvejet, om fortrinsstilling simpelt hen kunne erstattes af et lavere loft, og om det måske var værd at få analyseret den løsning lidt nærmere under udvalgsarbejdet.
Christian H. Hansen (DF), 2004-01-21:
Hvis hr. Thor Gunnar Kofoed havde lyttet, så nævnte vi bl.a., at vi stadig væk ønsker en udvikling i landbruget.
Jeg må sige, at det, der skiller Dansk Folkeparti, Venstre og nok også regeringen, er, at Dansk Folkeparti ikke har denne her herregårdsmentalitet i sig, som vi jo tydeligt kan høre skinner igennem her, og så kommer vi egentlig ikke videre i den debat.
Jeg tror på, at det, som Dansk Landbrug har lagt op til her, er rigtig godt.
Det har jeg også nævnt i min ordførertale.
Den der herregårdsmentalitet tager vi altså ikke på vore skuldre.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-01-21:
Det vil sige, at Dansk Folkeparti mener, vi skal lave en lovgivning, som sådan set er ved at være forældet, for hvis man ser på landbrugsstørrelserne i dag, så er man jo oppe over de 185 ha for det, der hedder heltidslandbrug.
Heltidslandbrugene er jo i dag dem, der bærer dansk landbrug og skaber arbejdspladserne i følgeerhvervene til landbruget. Hvis vi indfører en begrænsning, har vi allerede nu sat en grænse for, at landbruget kan udvikle sig og opfylde de kvalitetskrav, som vi stiller fra lovgivningens side, for dem kan man ikke følge op, hvis landbrugene er for små. Dansk Folkeparti vil altså være med til, at landbruget ikke skal kunne følge med.
Christian H. Hansen (DF), 2004-01-21:
Vi mener helt klart i Dansk Folkeparti, at det er en fordel
med det her bygningssæt.
Vi sagde også, at ifølge den model, dansk landbrug selv har beskrevet, om 185 ha tror jeg det er, vil man gerne have et bygningssæt.
Vi mener helt klart, at når man laver sådan en landbrugslov, er det vigtigt, at man lytter til erhvervet, og erhvervet mener altså selv, at det her bør være gældende.
Erhvervet er ikke lige så vidtgående, som Venstre ønsker, og vi lytter altså mere til erhvervet, end vi lytter til Venstre
i denne her sag.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-01-21:
Når vi nu ser på den udvikling, der foregår rundtomkring i det danske land, så lægges ejendomme sammen.
Så foreslår hr. Christian H. Hansen, at der egentlig burde have været et sæt bygninger på et vist antal hektar.
Ville det ikke være et problem for befolkningen i landdistrikterne, at man kun af hensyn til reglerne tvinger landmanden til at have et antal bygninger for hver antal hektar, han har?
Er det ikke bedre sådan, som det er i lovforslaget, at man kan sammenlægge landbrug, og at man kan få andre til at bebo de ejendomme, der er ude i landet, alt efter hvordan befolkningen ønsker det ude på landet, i stedet for at der skal være regler for at tilgodese nogle, som ikke er til stede, nemlig de små landmænd
Det kan jo i store træk ikke lade sig gøre at leve af de små landbrug.
Christian H. Hansen (DF), 2004-01-21:
Nu ligger det jo sådan, at fordi der er to, der siger det samme, kan man altså ikke gøre det til dobbeltsludder.
Det kunne jo egentlig være, at når der nu var to, der sagde det samme, var det den, der stod alene, der faktisk kom med noget sludder.
Sådan tror jeg mere det forholder sig, i hvert fald i den her sag.
Det her lovforslag omhandler altså landbrugserhvervet.
Det kan godt være, at hr. Henrik Vestergaard ønsker, at det var sådan, at vi kun havde et lovforslag, der simpelt hen dækkede alt, hvad der havde med erhverv at gøre.
Det fik vi jo en forklaring på tidligere fra et andet medlem af Venstre, nemlig hr. Jens
Henrik Vestergaard (V), 2004-01-21:
Frihandel fortjener sådan set at blive draget ind i de fleste debatter, især når partier ligesom Dansk Folkeparti ofte indgår i flertal med frihandelssammensætninger.
At Dansk Folkeparti erklærer sig enig i det med fortrinsstilling, og at det skulle begrænse de små brugs mulighed for at udvikle sig, gør det sådan set bare til dobbeltsludder.
Det lille landbrug kan jo blot gå over og spørge naboen, om man må købe et stykke jord, og så skulle den jo ikke være længere.
Jeg mener, en sammenligning ville jo være, at en aktiehandel var indgået på Børsen, så kom en mindre virksomhed og sagde, at den aktiehandel ville den gerne indgå i, for den mente egentlig, at det så ud til at have været en god handel.
Er det noget, der ellers ligger i Dansk Folkepartis erhvervspolitik?
Jeg vil godt vende tilbage til begrebet fortrinsstilling, som jo drejer sig om, at en tredje landmand kan kræve sig indsat i en handel mellem to landmænd, der ellers har afsluttet en handel.
De små kan jo bare gå over og spørge naboen, om de må købe et stykke jord og spørge, hvad det koster, og så er den pot ude.
Det er jo sådan med Dansk Folkeparti, for nu er det dem, vi taler om, at de indgår af og til i sådan et fornuftigt samspil med regeringen om frihandelspolitik og nogle gange i
et lidt mere sådan uheldigt skingert kor om noget landbrugsliberalistisk.
Hvordan hænger den der nogle gange landbrugsliberalistiske holdning på det internationale område sammen med den her noget uliberale fortrinsstilling?
Ritt Bjerregaard (S), 2004-01-21:
Jeg regner faktisk også med, at vi skal bruge tiden på at komme de her ting grundigt igennem, og jeg synes bestemt, at der er basis for at kigge på de tanker, som hr. Martin Lidegaard her fremkommer med, og jeg ville da tro, at der var ganske mange i udvalget, som havde den samme hensigt, nemlig at vi faktisk gerne så, at fortrinsstillingen betød, at mindre landmænd fik en chance.
Jeg ville også tro, at der var ganske mange her i Folketinget, der var trætte af, at det var svinebaronerne, der hver eneste gang kunne løbe med landbrugsjorden.
Martin Lidegaard (RV), 2004-01-21:
Jeg vil gerne starte med at takke for fru Ritt Bjerregaards indlæg.
Jeg kan høre, at et meget langt stykke ad vejen ligger de radikale overvejelser tæt op ad dem, som Socialdemokratiet har haft.
Grunden til, at jeg tager ordet, er det dilemma, vi har i forhold til fortrinsstillingen, nemlig at på den ene side ønsker vi at give de små landbrug mest beskyttelse, og på den anden side erkender vi, at der har været nogle problemer med dem.
Der er vi kommet frem til, at en model, man måske kunne kigge på, ville være at lægge et noget lavere loft over den øvre størrelse, end regeringen lægger op til, og som det er i dag, hvorved man ville kunne levere en vis beskyttelse.
Jeg ville såmænd bare spørge, om Socialdemokratiet har tænkt noget i den samme retning eller kunne forestille sig at gøre det.
Ritt Bjerregaard (S), 2004-01-21:
Jeg skal ikke tage stilling til antallet af kilometer, men jeg vil gerne sige helt generelt, at vi mener, at det er en meget fornuftig ændring, at man bruger luftafstand frem for den afstand, man tidligere har anvendt, og jeg mener i og for sig, at hr. Jens Kirk tidligere argumenterede meget fornuftigt for det.
Kristen Touborg (SF), 2004-01-21:
Et andet spørgsmål vedrører 10 km-grænsen, altså i luftafstand.
Det giver jo en stærkt øget mulighed for, at man kan sammenlægge jorder.
Det indebærer, at vi vil få meget mere tung trafik gennem landsbyer og på forholdsvis små landeveje.
Hvad er Socialdemokratiets holdning til, at man laver den meget store udvidelse af sammenlægningsgrænsen?
Ritt Bjerregaard (S), 2004-01-21:
Det synes jeg faktisk ikke man på stående fod kan svare på.
Christian H. Hansen (DF), 2004-01-21:
Først må jeg sige, at det, som blev fremført fra SF's ordfører, helt er i tråd med, hvad Dansk Folkeparti mener om fortrinsstilling.
Nu har jeg lavet en rigtig lang tale, og jeg har det sådan, at jeg altid tager det positive først, så der ligger altså nogle elementer, jeg ikke nåede at komme ind på.
Men jeg må sige her om fortrinsstilling, at det er vigtigt for Dansk Folkeparti at sikre, at de mindre landbrugsejendomme stadig væk har den mulighed, at vi bevarer den, som den ligger i dag, og det har ikke noget med frihandel at gøre.
Jeg ved godt, at Venstres ordfører her vistnok er ordfører for et eller andet med frihandel, men det kan vi altså ikke drage ind i enhver debat.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-01-21:
For godt et års tid siden besøgte jeg sammen med andre folketingsmedlemmer fra Viborg Amt en ung, driftig landmand.
Han var startet småt, men havde hurtigt udviklet bedriften, som han drev dygtigt og moderne i en virksomhed, hvor der også blev tænkt på personalepolitik og medarbejdermedejerskab.
Kort sagt et ungt menneske af en slags, som vi har brug for mange flere af.
Se, hvis nu han havde startet sin karriere på samme dygtige vis med møbelproduktion eller it, så kunne han fortsætte med at udvide og med at øge omsætningen og indtjeningen.
Men denne unge mand var desværre i en alder af 28 år blevet stoppet af de snærende bånd, som landbrugsloven lægger på landbrugets udøvere.
Nogle af de bånd bliver med dette lovforslag løsnet ganske betydeligt til gavn for den enkelte landmand.
Fra konservativ side er vi glade for disse lempelser.
De er nemlig efter vores mening nødvendige, hvis landbrugserhvervet også fremover skal tiltrække dygtige, unge mennesker, mennesker, som både er dygtige landmænd og dygtige erhvervsfolk.
Det er som sagt til gavn for den enkelte landmand, men det er også til gavn for samfundet, fordi det styrker landbrugserhvervets muligheder for fortsat at spille en stor og betydningsfuld rolle i samfundsøkonomien.
Samtidig er lovgivningen med dette blevet forenklet, uden at nogen vist vil påstå, at den af den grund er blevet enkel.
En af de helt åbenlyse forenklinger er, at afstandene i afstandskravene efter forslaget nu skal måles i luftlinje og ikke i vejafstand, og jeg har da også konstateret, at alle vist mener, at det er en forenkling.
Så vil jeg nævne som det sidste, at i formålsparagraffen er hensynet til natur, miljø og landskabelige værdier styrket, og det er vi i Det Konservative Folkeparti meget glade for.
Landbrugserhvervet såvel som den enkelte landmand skal have gode og ordentlige forhold at udøve erhvervet under, men det skal altid ske under skyldig hensyntagen til netop natur, miljø og landskabelige interesser.
Kristen Touborg (SF), 2004-01-21:
Fru Else Theill Sørensen nævner i sit indlæg et besøg hos en ung landmand og siger, at havde det nu været en møbelproduktion, så kunne den jo bare have fortsat med at vokse.
Det er jo sandt, men jeg vil godt høre fru Else Theill Sørensen, om hun kan bekræfte, at såfremt et landbrug skal vokse uhindret og have vokseværket fuldt tilgodeset, så kan det kun ske på andre bønders bekostning, således at de ikke kan være der, samtidig med at den store vokser op.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-01-21:
Både og.
Det er jo helt oplagt, at for at få lov at udvide skal man altså købe noget jord, som nogle måske nu ejer, men der er altså faktisk også landmænd, som gerne vil af med deres jord, da de ikke har magtet eller ikke mere ønsker at drive landbrug, fordi de måske har været knap så gode til det som den unge landmand, jeg nu taler om.
Jeg er da helt bevidst om, at det, at jorden er en begrænset ressource, nødvendigvis må stille nogle krav til, at der reguleres på en eller anden måde, men jeg nævner det aspekt her, fordi jeg synes, det er vigtigt at sige, at også de dygtige unge mennesker, som gerne vil noget med et erhvervsliv, skal have mulighed for at udfolde sig inden for landbrugserhvervet.
Martin Lidegaard (RV), 2004-01-21:
Sagen er, at de få, vi snakker om her, samtidig er de mest kapitalstærke landmænd i Danmark og derfor sandsynligvis vil være dem, som vil vokse hurtigst og arealmæssigt mest.
Så det kunne måske være en idé at lægge et loft dér.
Så vil jeg gerne sige, at det for mig at se er en lidt gammeldags tankegang, hvis man mener, at den eneste form for vækst i ens produktion, man kan få, er ved at få mere jord.
For som jeg også lagde op til, kunne jeg sagtens forestille mig, at ved en bedre udnyttelse af foder og den hele drift osv. - vi ved jo, hvor stor forskel der er fra ejendom til ejendom i dag - så ville man kunne få flere dyr med den samme udledning.
Jeg vil gerne diskutere, om ikke de landmænd, der faktisk driver en forsvarlig miljømæssig drift, også kan belønnes ved at få flere dyr, end de har i dag, så længe udledningen ikke stiger.
Der vil jeg gerne diskutere det.
Hvorfor er det kun ved udvidelse af arealer, at man kan opnå vækst i det danske landbrug?
Jens Kirk (V), 2004-01-21:
Hr. Martin Lidegaard ønsker et mangfoldigt landbrug, og det er for mig hele viften, men hr. Martin Lidegaard har taget et enkelt lidt vissent blad af, som han står og flagrer med ude i den ene side.
Skulle der ikke også være mulighed for lidt dynamik i den anden side?
Og erkender hr. Martin Lidegaard ikke, at der i mange tilfælde er forskel på det arbejdsbehov, der er, hvis man har dyreproduktion eller man har planteproduktion?
Der er altså et skisma dér.
Men det, der får mig ind på det her, er, at hr. Martin Lidegaard faktisk var inde på at sige, at vi kunne undvære fortrinsstillingen, og næsten i samme åndedrag blev det sagt, at det kun var meget få procent, der var oppe at støde mod loftet ved, at vi giver tilladelse til det her.