runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jette Gottlieb (EL), 1998-05-06:
Til hr. Tom Behnke, som jo også er trafikordfører og kender færdselsloven og udmærket ved, at grundlaget i færdselsloven er, at man skal køre efter forholdene, vil jeg sige, at der ikke er nogen lovgivning, der siger, at der til hver en tid skal være et lyskryds et bestemt sted.
Og derfor er der ikke noget, der hedder, at det er en livstruende situation, hvis et lyskryds ikke virker.
Det betyder bare, at de kørende må køre efter forholdene, nemlig at der ikke er noget lyskryds.
Så jeg vil sige, at der faktisk ikke har været nogen livstruende situationer.
Så bliver der spurgt om, hvilke forringelser der har været.
Jo, forringelserne er selvfølgelig nedskæringen i pensionsprocenten, som rammer alle, uanset om de får glæde af feriedage, omsorgsdage, og hvad det ellers hedder.
Derfor er der tale om forringelser for nogle, som kommer i en situation, der er ringere, end hvad det forlig, som de selv stemte nej til, lagde op til.
Til hr. Poul Erik Dyrlund vil jeg sige, at jeg sidder jo ikke i Arbejdsministeriets beregningsafdeling, og jeg har ikke påtaget mig at beregne, hvor mange af dem, der i øjeblikket er omfattet af overenskomstfornyelsen, og som hører til blandt de 700.000 arbejdsløse, der ikke kan opvise 9 måneders sammenhængende ansættelse på en bestemt arbejdsplads.
Derfor gør jeg opmærksom på, at der er et problem.
Jeg siger ikke, at alle 700.000 udgør en delmængde af de folk, der er ved at lave overenskomstfornyelse.
Det har Arbejdsministeriet en beregningsafdeling til, men de har ikke gjort brug af den afdeling, for så ville de have vidst, at der lå et kæmpeproblem i det forlig, de har fremlagt.
Til hr. Jan Petersen: Ja, vi er principielt imod indgreb i strejkeretten.
Vi er principielt imod indgreb og imod, at den demokratisk besluttede strejke bliver afsluttet ved, at man ved lov forbyder strejke.
Det er vi principielt imod.
Det, vi har foretaget os her fra talerstolen på den indholdsmæssige side, er netop at påvise svaghederne ved de forlig, der ligger i forhold til den retorik, der ligger om forliget, i forhold til den fremstilling, man giver, og i forhold til den glasur, man smører på, som skal gøre det til en i orden-ting, at regeringen nu griber ind i det her overenskomstforløb.
Jeg vil minde om, at der har været et hovedkrav, der hed »bryd rammen«, og det er selvfølgelig
, fordi de strejkende har set et kæmpemisforhold imellem det overskud og de udbetalinger, der foregår fra deres arbejdsgiver, og så det, som arbejdsgiverne har tilbudt de folk, som rent faktisk har skabt de værdier.
Jan Petersen (S), 1998-05-06:
Jeg fandt ikke ud af, om fru Jette Gottlieb principielt var imod det, for hvis standpunktet er, at man overhovedet ikke skal pille ved det her i Folketinget, så behøver man jo ikke argumentere på indholdet.
Så kan man nøjes med principielt at sige, at man vil ikke have det.
Fru Jette Gottlieb begav sig ind på indholdet, og derfor kunne jeg godt tænke mig for det første at få at vide: Er fru Jette Gottlieb ubekendt med, at der fra fagbevægelsen har været et krav om dage til børn? Har der været et krav om, at der skulle være noget til børnefamilierne?
Mig bekendt ja.
Og det andet spørgsmål er: Er der noget til børnefamilierne i det her?
Og nu forholder vi os så til indholdet.
Er der noget til børnefamilierne?
Er der tale om, at det rykker et sted, hvor der har været stillet krav om det?
Efter min bedste opfattelse og læseevne, så er svaret på det ja.
Det er bedre end det, vi kom fra, og vi går ind i noget bedre end det, vi kom fra.
Det kan godt være, at det ikke er godt nok for fru Jette Gottlieb, men det er i hvert fald i den rigtige retning.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-05-06:
Jeg har egentlig forstået det fra konfliktens start, at de, der var omfattet af denne konflikt, var 350.000-400.000 personer.
Men jeg kan forstå på fru Jette Gottlieb, at man meget gerne fra Enhedslistens side vil sige, at vi skal lave løsningsmodeller for 700.000 personer.
Hvor får vi det tal fra?
Som mon ikke vi er noget ude på overdrevet? Jeg har forhandlet overenskomster i mange år på det private arbejdsmarked, og jeg kender formuleringen, når der er tale om fridage.
Det gør hr. Ole Sohn også.
Når man taler om fridage, så tager man de skyldige hensyn til produktion, aftale med arbejdsgiver osv. Forestiller fru Jette Gottlieb sig, at man havde undgået disse formuleringer, hvis der var blevet lavet et forlig imellem LO og Dansk Arbejdsgiverforening om det?
Forestiller fru Jette Gottlieb sig virkelig det?
Så er man også efter min opfattelse langt ude på overdrevet.
Tom Behnke (FP), 1998-05-06:
Fru Jette Gottlieb siger, at der ikke har været nogen livstruende funktioner, der har været sat ud af kraft.
Jeg blev bekendt med her både søndag og mandag, at hvis f.eks. et lyskryds går ud af funktion og man så kontakter elværket og siger: Var det ikke på tide, vi fik lyskrydset repareret?
Så meddeler de: Det kan vi desværre ikke, det er konfliktramt arbejde.
Selv på et tidspunkt, hvor der havde været et endda alvorligt færdselsuheld i et lyskryds, meddelte man: Det er konfliktramt arbejde, og det er kun livstruende funktioner, man kører ud og opretholder. Og på spørgsmålet, om der virkelig skulle være en trafikdræbt til stede, for at man ville rykke ud og lave et lyskryds, svarede man, at det kunne man ikke lige forholde sig til, men det var i hvert fald konfliktramt arbejde, og derfor ville man ikke tage sig af det.
Derfor vil jeg godt høre, hvor meget indhold der er i den påstand.
Så vil jeg godt høre noget andet.
Et andet medlem af Enhedslisten, nemlig hr. Søren Søndergaard, har tidligere i dag
sagt, at der er en stribe af forringelser for lønmodtagerne, en hel stribe af forringelser.
Anders Samuelsen (RV), 1998-05-06:
Jeg vil blot igen henvise til, at vi skal i gang med et udvalgsarbejde, og at jeg stadig væk mener at kunne holde fast ved, at dér får vi mulighed for også at kigge på det spørgsmål og se, hvorvidt det faktisk er et problem i den størrelsesorden, som er blevet påpeget.
Det vil jeg gerne se nogle konkrete bud på, også fra den ansvarlige ministers side, og derefter vil der være mulighed
for at vende tilbage til det.
Jette Gottlieb (EL), 1998-05-06:
Jeg vil altså sætte spørgsmålstegn ved, hvad »rig lejlighed« betyder, når man nu jager et forlig igennem - med de behandlingsmuligheder, der så foreligger.
Men dernæst vil jeg sige: Det kan da ikke være rigtigt, at det er et hovsa-indgreb, man her har pønset på.
Det kan da ikke være fuldstændig tilfældigt, hvad man har fremlagt, og at man så i løbet af debatten bliver opmærksom på, at en meget stor del af de grupper, man agter at omfatte, faktisk ikke er omfattet af forslaget. Og at man så måske finder en løsning, kan da ikke være rigtigt.
Anders Samuelsen (RV), 1998-05-06:
Her bliver der igen rejst et spørgsmål, som er blevet rejst tidligere på dagen, og dertil vil jeg blot sige, at vi ser også fra Det Radikale Venstres side frem til at komme i gang med udvalgsarbejdet, hvor vi selvfølgelig vil benytte lejligheden til at få stillet nogle opklarende spørgsmål med hensyn til det papir, som vi har liggende foran os, og hvor jeg mener der bliver rig lejlighed til at vende tilbage til det for at se på, hvilke konsekvenser det har for netop det område, og hvilke løsninger der skal lægges op til, hvis der skal lægges op til nogen løsninger her.
Ole Sohn (SF), 1998-05-06:
Jeg har meget respekt for Det Radikale Venstres omsorg for de udstødte og for de grupper, som ikke er på arbejdsmarkedet, og jeg er helt enig i, at der er behov for, at der tages fat om de problemer hurtigt og effektivt.
For det vil sige, at alle med en løs tilknytning til arbejdsmarkedet ikke omfattes af ordningen, og det vil også sige, at nogle af de grupper, som bl.a. Det Radikale Venstre har så stor omsorg for, men som ikke bliver omfattet af den, faktisk får en dårligere løsning i og med, at der bliver trukket i deres pensionsbidrag, selv om de ikke får glæde af de her fridage og omsorgsdage.
Jette Gottlieb (EL), 1998-05-06:
Nu har hr. Anders Samuelsen jo fået den utaknemmelige opgave
Og hvordan vil man løse det problem, at adskillige af børnefamilierne, mange hundrede tusinde af børnefamiliernes ansatte, heller ikke vil få glæde af omsorgsdagen, fordi de ikke har været ansat 6 måneder i det samme firma?
Hvilke tanker gør regeringen sig om, hvordan man skal løse det problem?
Anders Samuelsen (RV), 1998-05-06:
Jeg vil gerne lægge ud med at beklage, at vi er nået så vidt, at vi nu står i en situation, hvor et indgreb i konflikten er nødvendigt.
Det er meget beklageligt, at parterne ikke har været sig deres ansvar bevidst, for hvis parterne havde villet, kunne de have klaret situationen om ikke inden for 5 timer så i hvert fald inden for de første 5 dage.
Det er der ingen, der kan være tjent med, og det ville i sandhed have været uansvarligt i den situation blot at læne sig tilbage og lade stå til.
Bolden var altså af parterne blevet sparket til hjørnespark og ud af banen.
Partnerne havde givet op.
Når vi er kommet i en sådan situation og så ser på det indgreb, som der er lagt op til nu, og som vi førstebehandler i øjeblikket, synes jeg, det er værd at hæfte sig ved følgende positive forhold: For det første tilgodeses børnefamilierne.
Det er virkelig et skridt i den rigtige retning, at vi får sat det på dagsordenen, og samtidig et vink med en vognstang om, at fleksibilitet på arbejdspladserne og dermed fleksibilitet for arbejdstagerne skal i centrum.
For det andet er indgrebet udformet sådan, at virksomhedernes konkurrenceevne ikke forringes i forhold til parternes oprindelige forlig, og dermed sikrer vi i høj grad, at det ikke forringer vilkårene for en gruppe, som vi i dag ikke har talt ret meget om, nemlig dem, der står uden for arbejdsmarkedet, dem, der ikke er inde i varmen og dermed ikke har mulighed for at deltage i kampen om goderne.
Og der er vel ikke nogen her i salen, som kan være uenige i, at det netop er dem, som står uden for arbejdspladserne, der kommer til at betale, hvis eller når de store for alvor tramper.
Og at der i dette indgreb alligevel kan lægges op til en dyrere løsning, en dyrere overenskomst, end det oprindelige forlig lagde op til, er det, fordi sygeskatten ophæves og det dermed er finansministeren, der må betale for den sidste del.
De påtog sig altså ikke det ansvar, som faktisk var deres, og det er beklageligt, men sådan er det: Parterne har kastet terningerne, og i Det Radikale Venstre er i vi den situation villige til at samle terningerne op og påtage os det ansvar.
Peter Duetoft (CD), 1998-05-06:
Jeg holder meget af fru Gottlieb, men når man tredje gang skal op at sige det samme igen, fordi det ikke bliver hørt, får man altså lyst til at citere Peter Plys, når han siger: Nogle har forstand, andre har det ikke; sådan er det bare.
Jette Gottlieb (EL), 1998-05-06:
Den sidste sætning kan jeg jo være fuldstændig enig med hr. Duetoft i, men så vil jeg spørge: Er konsekvensen af det forud sagte, at de offentligt ansatte ikke må have strejkeret?
Jamen skal jeg så forstå det sådan, at det er i orden, at en strejke og en lockout kører videre, bare det ingen virkning har?
Er det det, der er konsekvensen?
For jeg kan selvfølgelig sagtens gå ind for at diskutere dispensationer og den slags ting, men jeg synes, vi for første gang i mange år og langt længere end i de forløbne 15 år, som jo er en periode, hvor der har været masser af strejker, for første gang i den meget lange periode har set en ansvarlig strejkeledelse, der lige præcis har givet alle de nødvendige dispensationer, for at der ikke skulle opstå livstruende situationer.
Og når man har valgt den linje, er det selvfølgelig, fordi det har været en gammel kodeks, at regeringen først greb ind, når den mente, at der var tale om livstruende situationer.
Men den kodeks er nu forladt, for regeringen har valgt at gribe ind, selv om der ingen årsag er, og det vil sige, at man selvfølgelig må finde nye måder at gøre det på.
Men som jeg forstår hr. Duetoft, må man altså gerne strejke og gerne lockoute og gerne frit forhandle - under forudsætning af, at det ingen virkning har.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-05-06:
Til fru Jette Gottlieb kan jeg sige, at jeg selvfølgelig er fuldstændig opmærksom på, at der er overskud i danske erhvervsvirksomheder i øjeblikket.
Den slags kan være ganske meget konjunkturbetinget, og det er godt, vi har nogle gode konjunkturer i øjeblikket.
Det, vi skal være meget opmærksom på, er, at vi også langsigtet sikrer konkurrenceevnen, for ellers går det naturligvis rivegalt, hvis vi kommer ind i en lavkonjunktur.
Til hr. Søren Søndergaard kan jeg sige om de grupper, som hr. Søren Søndergaard mener ikke bliver tilstrækkeligt tilgodeset i forslaget, at det, vi har forholdt os til, er regeringens forslag.
Hvis regeringen kommer til os og beder om at få foretaget ændringer, vil vi naturligvis vurdere det.
Jeg vil ikke her give tilsagn om, at vi vil sige ja, men vi vil naturligvis altid overveje en anmodning fra regeringen.
Til hr. Thulesen Dahl kan jeg sige, vi holder tingene meget stærkt adskilt.
Den akutte grund til, at vi siger, det er nu, der skal gribes ind, er, at parterne gav op i går.
Det har overhovedet intet med Amsterdamtraktaten og folkeafstemningen at gøre.
Det holder vi fuldstændig adskilt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-05-06:
Igennem den del af dagspressen, der udkommer, har man i den seneste uges tid kunnet se forskellige meldinger fra Det Konservative Folkeparti om, hvorvidt man skulle lave et indgreb eller ej.
Så vidt jeg husker, har hr. Knud Erik Kirkegaard flere gange været ude med tanken om, at der skulle gribes ind, hvorefter fru Pia Christmas-Møller har været ude og sige, at det ikke var konservativ politik at gribe ind på det tidspunkt. Derfor vil jeg gerne spørge hr. Knud Erik Kirkegaard, hvad det er, der ifølge De Konservative betinger, at det er netop nu, der skal gribes ind.
Er det alene, at man har overladt ansvaret for at finde ud af, hvornår der skulle gribes ind, til regeringen? Eller er det, fordi man selvstændigt hos De Konservative har gjort sig nogle overvejelser om, hvornår der skulle gribes ind?
Kan det skyldes, at det, der i virkeligheden er den reelle problemstilling her, er, hvordan man kan nå at køre sine propagandamaskiner i stilling til EU-afstemningen den 28. maj?
Vi frygter i Dansk Folkeparti, at det i virkeligheden er baggrunden for, at man netop vælger, at indgrebet skal komme nu frem for eksempelvis i næste uge, men jeg håber at høre en klar melding om, hvorvidt EU-afstemningen har spillet ind hos De Konservative med hensyn til, hvornår indgrebet skal finde sted.
Søren Søndergaard (EL), 1998-05-06:
Jeg synes egentlig, det var en flot tale, den konservative ordfører, hr. Knud Erik Kirkegaard, holdt om familiepolitik.
Han kaldte det forslag, der foreligger, for et væsentligt skridt for at få familielivet til at hænge sammen.
Så er det vel også et problem for Det Konservative Folkeparti, at en kæmpemæssig gruppe, nemlig den berømte gruppe af bygningsarbejdere, folk, der er løsarbejdere, plus folk, der rammes af arbejdsløshed, overhovedet ikke får del i denne øgede frihed.
Er det ikke et problem for Det Konservative Folkeparti, og er det derfor ikke også Det Konservative Folkepartis opfattelse på samme måde, som det var den socialdemokratiske ordførers opfattelse, at der mellem første og anden behandling skal ses på det problem i udvalget og ændres ved det?
Aage Frandsen (SF), 1998-05-06:
Hr. Poul Erik Dyrlund sagde i sit første indlæg, at der var taget hul på den sjette ferieuge.
Der er nogle af os, der har lidt svært ved at se, at det er det, man gør, men hvis det skal give mening, skal det vel give mening på den måde, at hr. Poul Erik Dyrlund i sit seneste svar på det med karensperioden lægger op til, at man også skal bruge optjeningsretten. Er det det, der ligger i hr. Poul Erik Dyrlunds bemærkninger?
For det med at se på det - ja, man kan selvfølgelig se på alt, men hvis der skal være mening i fra Folketingets talerstol at sige, at man vil se på noget, må det betyde, at man vil se på det med henblik på at ændre det. Jeg vil spørge hr. Poul Erik Dyrlund, om det er det, der ligger i det: at man derefter indfører ferieprincipperne med hensyn til disse nye opdagelser om feriedage.
Søren Søndergaard (EL), 1998-05-06:
Jeg forstår det socialdemokratiske synspunkt på den måde, at strejkeretten kun er noget, man ophæver i de tilfælde, hvor den bliver brugt.
Det er selvfølgelig også et synspunkt.
I øvrigt vil jeg sige, at jeg er fuldstændig enig i hr. Poul Erik Dyrlunds fuldstændig klare beskrivelse af, at bygningshåndværkere, løsarbejdere og folk, der risikerer at blive ramt af arbejdsløshed i løbet af et år, intet får ud af det forslag, der er fremsat her, og derfor kan jeg kun forstå hr. Poul Erik Dyrlunds klare konstatering på dette punkt på den måde, at hvis det ikke bliver lavet afgørende om sammen med Venstre og De Konservative - og vi får jo lige om et øjeblik svar på, om det kan ske - er der for disse grupper ingen grund til at genoptage arbejdet på mandag.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-05-06:
Jeg vil godt sige til hr. Søren Søndergaard, at i min sidste besvarelse til hr. Ole Sohn erkendte jeg rent faktisk, at der her var en passus, som jeg mener, vi skal kigge på i udvalget for at se, hvordan og hvorledes vi kan håndtere det set i relation til, at det kan være svært for nogle og i særdeleshed bygningsarbejdere at få gavn af dette forslag, som det er formuleret.
Det må vi se på, og vi må have nogle drøftelser med ministeren for at se, hvor langt vi kan komme med det.
Så er det til hr. Tom Behnke.
Jeg brugte ikke ordet løftestang.
Jeg brugte vendingen: Et vift med en vognstang
til de kommende parter, der skal forhandle på arbejdsmarkedet.
Og så er det til hr. Frank Aaen, der stiller spørgsmålet, om vi ikke er betænkelige ved, at vi griber ind i denne konflikt.
Det har jeg også svaret på tidligere.
Jo, vi er betænkelige ved den udvikling, der sker her.
Det har vi i øvrigt opfordret dem til gennem en længere periode, og det tror jeg, at samtlige af Folketingets partier har gjort, men vi er i den situation, at vi kan konstatere, at man ikke har kunnet løfte den opgave.
Fru Jette Gottlieb var også inde på spørgsmålet om de personer, der har løsarbejde osv.
Det har jeg svaret på.
Så var der spørgsmålet, om jeg ikke er af den opfattelse, at vi er i gang med at ophæve strejkeretten.
Vi har den danske model, som har fungeret glimrende igennem masser af år.
Sidst, vi havde konflikt, var i 1985.
Vi har haft mange overenskomstsituationer siden, men som det er i alle livets forhold, er der en gang imellem noget, der går galt, og det er den situation, vi er i nu.
Når parterne udtrykkeligt over for arbejdsministeren har givet udtryk for, at de ikke kunne løfte denne opgave, er der kun én ting for Folketinget at gøre, og det er efter min opfattelse, at vi må hjælpe dem.
Det er rigtigt, som hr. Ole Sohn siger, at der er nogle, der lider afsavn under en konflikt, men det, som denne konflikt er ved at udvikle sig til, er jo, at en lang række mennesker, som absolut ikke er omfattet af konflikten, lider afsavn: forældre, som er nødt til at blive hjemme, fordi de ikke kan få passet deres børn i daginstitution, osv. Jeg må vende tilbage til hr. Holger K. Nielsen
lidt senere.
Søren Søndergaard (EL), 1998-05-06:
Det er rigtigt, som det er blevet sagt, at der ikke har været nogen livstruende situationer som følge af konflikten, men det er da også rigtigt, at der er en række steder, hvor der er blevet beskidt.
Det illustrerer sådan set, hvor fuldstændig ansvarsløst det har været med al den privatisering, og det håber jeg da får Socialdemokratiet til at gøre sig nogle overvejelser om hele privatiseringstanken inden for den offentlige sektor.
Det er stadig væk arbejderne, der skal gøre det, så kunne hr. Poul Erik Dyrlund ikke forklare, præcis hvad bygningsarbejdere og andre løsarbejdere får ud af det foreliggende forslag i forhold til det mæglingsforslag, som de forkastede?
Hvad får de ud af det?
Hvad er begrundelsen for, at lige præcis den gruppe bygningshåndværkere, folk, der er arbejdsløse, og folk, som har løsarbejde, skal stoppe deres konflikt?
Kan vi ikke få et fuldstændig klart svar med lidt forbrugervejledning til folk, så de ved, hvad de skal gøre på mandag, når de møder på arbejde?
Tom Behnke (FP), 1998-05-06:
Men lad det nu ligge i denne runde.
Det, jeg gerne vil følge op på, er mit spørgsmål til hr. Poul Erik Dyrlund.
Jeg kan forstå, at det, som hr. Poul Erik Dyrlund siger, er, at det her er en løftestang til, at resten af arbejdsmarkedet kan følge med.
Grunden til, at jeg beskæftiger mig en del med det her, er, at jeg vil være sikker på, at jeg har forstået det her lovforslag rigtigt.
Vi har jo ikke haft meget mere end et par minutter til at gå det igennem, og bemærkningerne har det også ligget lidt småt med.
Bare for at vi alle er enige om og sikre på, hvad det er, vi taler om, vil jeg gerne høre, om den del af det, der handler om, at man går ind og laver det omkostningsmæssigt neutralt, ved at der bliver en mindre stigning i pensionsbidraget fra arbejdsgiversiden, og ved at man går ind og lader sygeskatten falde bort, betyder, at dette lovforslag på arbejdsgiversiden kommer til at gælde samtlige arbejdsgivere i Danmark i modsætning til lønmodtagersiden.
Er det sådan, det skal forstås, eller gælder det kun den gruppe, der er omfattet her?
Frank Aaen (EL), 1998-05-06:
Hr. Poul Erik Dyrlund sagde: Parterne sagde, at de ikke kunne nå en løsning.
Hvad tror hr. Poul Erik Dyrlund, der var sket, hvis regeringen havde sagt: Det skal I, der kommer ikke noget indgreb?
Hvad var der sket, hvis regeringen havde ladet være med at gøre det, den gør i dag?
Og hvad var de endt med?
De var endt med, at arbejdsgiverne havde måttet komme til lommerne.
Ole Sohn (SF), 1998-05-06:
Jeg vil gerne spørge hr. Poul Erik Dyrlund, om han kan forestille sig en konflikt, som ikke betyder afsavn for nogen?
En konflikt betyder jo, at parterne prøver kræfter, og det var bl.a. også det, der var formålet, da Folketinget i 1996 besluttede at ændre forligsmandsloven og dermed give det faglige demokrati en reel mulighed for at udfolde sig.
Det er jo det, vi har set, jeg havde nær sagt frugten af i dag, nemlig at der har været væsentlig flere lønmodtagere, der har deltaget i afstemningerne, og det har så givet det resultat, at man ikke har fundet mæglingsskitsen fornuftig.
LO har efterfølgende iværksat en strejke, som jeg vil kalde noget af det mest disciplinerede, der har været set
længe.
Man har iværksat en storkonflikt, som naturligvis skal gøre ondt, for ideen er jo at blødgøre arbejdsgiverne, så de kan komme til lommerne og betale og indfri de krav, som lønmodtagerne har rejst, men samtidig er der givet dispensation, så alle livsvigtige funktioner kan fungere.
Derfor er det ikke rimeligt, at regeringen allerede nu kommer med forslag om at gribe ind.
Jette Gottlieb (EL), 1998-05-06:
Den eneste måde, hvorpå jeg kan forstå hr. Poul Erik Dyrlunds svar til mig, er, at han mener, at man bør ophæve strejkeretten den dag, den bliver brugt, og at det i det mindste kommer til at gælde rengøringspersonale i børneinstitutioner.
Ellers har det ikke mening.
Strejkeretten har altså ingen mening for Socialdemokratiet, må vi konstatere.
Så vil jeg sige, at betænkelighed er et meget svagt ord, når man snakker om, at de ordninger, der nu forsøges indført, ikke kommer til at gælde for alle på arbejdsmarkedet.
Sidste år var ca. 700.000 mennesker berørt af ledighed.
Det vil sige, at et eller andet sted mellem 500.000 og 700.000 mennesker ikke vil blive berørt af de her ordninger, fordi de ikke kan opvise 9 måneders uafbrudt ansættelse i samme virksomhed.
Er det nu også en god måde at gøre tingene på på arbejdsmarkedet i den grad at bringe splittelse ind blandt de ansatte?
Jeg vil støtte op om det synspunkt, at der ikke på noget tidspunkt er taget hul på den sjette ferieuge med det indgreb, der her foreligger.