runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-10:
Jeg står ved hver eneste ord, jeg har sagt.
Jeg udtalte, at jeg ikke håbede, at udtalelserne skulle forstås sådan, og fik hurtigt bekræftet, at nej, det skulle de selvfølgelig ikke.
Og det er jeg da kun glad for.
Så vil jeg lige sige, at det var dog en fantastisk ømskindethed, når jeg tager i betragtning, at for ganske kort tid siden blev jeg nærmest beskyldt for at støtte det, der blev kaldt israelske massakrer på den palæstinensiske befolkning.
Altså jeg er ikke så ømskindet, at der overhovedet går splinter af mig, fordi jeg bliver beskyldt for det, for det
er det rene vrøvl, men nu synes jeg lige, at hr. Keld Albrechtsen og hr. Villy Søvndal selv skulle tænke lidt over tonen i den her debat, før de begynder at give karakterer til andre.
Så vil jeg gerne gentage, at den danske regerings holdning er, at der skal ske øjeblikkelig israelsk tilbagetrækning.
Det er i overensstemmelse med det, EU har sagt, og med det, FN har sagt, og jeg har ikke knyttet nogen betingelser til.
Jeg tilføjede bare, at det er min opfattelse, at det da bestemt ville være lige så ønskeligt, for ikke at sige lige så påkrævet, at der sker et øjeblikkeligt stop for terrorbombninger, selvmordsbomber.
Og det går jeg ud fra at både hr. Villy Søvndal og hr. Keld Albrechtsen som en selvfølge er enige i.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-10:
Tidligere i debatten har statsministeren brugt tid på at karakterisere min måde at diskutere på.
Jeg synes nu godt nok, at jeg i al fredsommelighed vil sige til statsministeren, at i besvarelsen til hr. Villy Søvndal gik statsministeren for vidt i sine insinuationer.
Det er jeg enig med hr. Søvndal i. Det håber jeg statsministeren vil tage tilbage.
Statsministeren bruger hver eneste besvarelse til at så tvivl om oprigtigheden i den danske linje ved hele tiden at være flertydig.
Nu kom der en flertydighed omkring kravet om tilbagetrækning, at det skulle kobles sammen med krav til den anden part, og der vil jeg altså godt bede statsministeren om at præcisere fuldstændigt krystalklart, at det er Danmarks holdning, at den israelske besættelsesmagt skal trække sig ud, at det skal være nu, og at det ikke er noget, der skal sammenkædes med andre spørgsmål.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-10:
Nej, selvfølgelig gør han ikke det.
Er vi virkelig nødt til at argumentere så lavt, for at den offentlige polemik kan trænge igennem?
Jeg synes, det er pinligt, at en statsminister beskylder kolleger for sådan noget.
Det synes jeg simpelt hen ikke at man kan.
Man er statsmand i øjeblikket, vil jeg sige til statsministeren.
Jeg synes ikke, at det er med til at fremme nogen som helst forståelse.
Mit spørgsmål var meget præcist, og vi har fordømt terror, om noget parti har fordømt terror.
Så lad være med det pjat.
Spørgsmålet var: Hvem skal tage det første skridt?
Og dér var det, at statsministeren i første omgang svarede, at det skal begge parter.
Dertil svarede statsministeren også ja.
Men det er da modsætningsfyldt. Så jeg beder bare om, at statsministeren intellektuelt beslutter sig i stedet for at lege polemiker i det omfang, der sker i øjeblikket.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-10:
Det fremgår jo af, hvad jeg nu gentagne har sagt her i salen: Det er den danske regerings holdning, at der skal ske en øjeblikkelig tilbagetrækning af israelske styrker.
Så føjer jeg til, at det ville da bestemt være ønskeligt, at der også øjeblikkelig sker et stop for terrorbombningerne i Israel.
Og det tyder nu på, at hr. Villy Søvndal er uenig i, at der skal ske et øjeblikkeligt stop for terrorbombningerne.
Jeg håber da bestemt ikke, at hr. Villy Søvndals udsagn nu skal forstås sådan, at han accepterer fortsatte terrorbombninger.
Jørn Jespersen (SF), 2002-04-10:
Det er jo ikke særlig konkrete svar på de spørgsmål, der er stillet, man får her fra skatteministeren.
Er det udtryk for, at det i virkeligheden ikke er en problemstilling, skatteministeren har tænkt særlig godt igennem?
Eller er det udtryk for, at der er en erkendt modsætning mellem på den ene side de saglige miljøhensyn, som afgør afgifternes størrelse, og på den anden side skattestoppets meget rigide regel om, at en afgiftsstigning skal modsvares af et afgiftsfald?
Jeg synes, regeringen skylder, hvis man taler så meget om grønne afgifter og miljøeffekt, den tunge ende nedad osv., at præcisere: Hvad er egentlig regeringens politik på det her område?
Med hensyn til afgiften på sprøjtemidler i landbruget er provenuet faldet med 30 mio. kr. på grund af fastfrysningen
af niveauet
Hvad har den miljømæssige effekt af det været?
»Hvilke planer har regeringen om at anvende grønne afgifter for at internalisere de reelle samfundsudgifter i produktet?«
Skriftlig begrundelse
Varens reelle samfundsomkostning kan til dels beregnes og derved indbygges i varens pris, hvis varen pålægges en afgift.
Alternativt kan mere miljø- og sundhedsvenlige produkter subsidieres.
Dette gælder bl.a. for elektricitet, hvor markedsprisen i dag kun i begrænset omfang afspejler varens reelle pris.
Den reelle pris for elektricitet fra kulkraft betales således for en stor dels vedkommende over skattebilletten i form af udgifter til sundhed, miljø og affaldsbortskaffelse.
Tilsvarende kan en ukendt andel af sundhedsudgifterne tilskrives sundhedsskader fra de mange kemikalier i forbrugerprodukter m.v.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-10:
Det er jo meget i forlængelse af de foregående spørgsmål.
Men det, jeg synes kom ud af dem, var en relativ enighed om målet, nemlig to staters ret til at eksistere bag sikre grænser og altså også retten til en levedygtig selvstændig palæstinensisk stat.
Det nye er så også, at den saudiske plan jo indeholder, at man fra arabisk side for første gang accepterer at bakke op om Israels ret til at leve bag sikre grænser.
Det betegner virkelig et gennembrud.
Det, jeg vil spørge statsministeren om, er: Hvem mener statsministeren i den nuværende situation bedst tager de første skridt?
Og hvad består de første skridt af?
For ellers ender man jo i en situation, hvor man bliver ved med at spille pingpong.
Den ene part angriber, den anden part svarer
Har statsministeren nogen klar forventning om, hvem der i den her situation tager de første skridt?
Jørn Jespersen (SF), 2002-04-10:
Hvis jeg nu citerer fra Venstres hjemmeside igen, står der på den: »Hvor det er hensigtsmæssigt, kan der indføres grønne afgifter på produkter.
Afgifterne bør afspejle den samfundsmæssige miljøbelastning ved produktion og forbrug af de pågældende produkter.«
Kan regeringen slet ikke få øje på områder, hvor der er en større miljøbelastning ved produktion og forbrug af nogle stoffer, nogle metoder, som ikke er afspejlet i varernes pris?
Eller synes regeringen, at det lever man op til på alle områder?
Det er virkelig interessant. Jeg vil også gerne spørge til kvælstofforureningen.
Hvis man nu lavede en kvælstofafgift, ville den ikke vende den tunge ende nedad og påvirke almindelige lønmodtagere, men den ville afskaffe alt det bureaukrati og de enormt høje offentlige udgifter, der har været ved mange års vandmiljøplaner, og ville på en ubureaukratisk måde sikre en mere sparsommelig omgang med gødning i landbruget og mindske forurening af åer, søer, vandløb. Er det slet ikke noget, der indgår i regeringens overvejelser?
Hvis det ikke er det, virker ordene på Venstres hjemmeside noget tomme.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-10:
Jeg vil nu godt tilkendegive over for skatteministeren, at når jeg rent faktisk i spørgsmålet refererer til Dagbladet Køge, er det, fordi skatteministeren skal have en mulighed for at se, hvad det er, der er udgangspunktet.
Vi har haft en lang diskussion om råderummet, men det, som vi kommer tilbage til hele tiden, og det er måske det, som skatteministeren så kan bekræfte, er jo, at al den snak om skattelettelser i øvrigt ikke er noget, som skatteministeren lover. Det var måske et anliggende, som vi senere bør stille spørgsmål til De Konservative om.
Jeg har i hvert fald sjældent hørt en minister være så meget på flugt, som vi har hørt i dag med hensyn til det her spørgsmål, der
har været rejst.
Så var den anden del af spørgsmålet, som jeg også nævnte: Hvor er det, at skattelettelsen skal finde sted, og hvordan skal den i øvrigt finansieres?
Det må skatteministeren jo med og uden talepapirer have gjort sig nogle overvejelser om.
Det synes jeg faktisk er lidt vigtigt at give nogle signaler om.
Det er jo sådan, at der også er andre herinde på Christiansborg, der overvejer skatteforslag.
Det tror jeg faktisk alle partier gør.
Derfor er vi selvfølgelig også nysgerrige efter at høre, hvad regeringen er i gang med, sådan at vi ligesom kan se, om det er noget, der kan samle et flertal.
Det er alle jo interesseret i.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-10:
Nu er jeg jo den type, der gerne interesserer sig for den kilde, som spørgeren henviser til, og jeg står derfor med et eksemplar, et udskrift af Dagbladet Køge dateret den 5. april 2002.
Og det hidrører fra en optagelse fra Radio Køge, som er refereret i Dagbladet Køge.
Men der, hvor man citerer mig, gør man omhyggelig opmærksom på, at jeg altså her tager et lille forbehold, nemlig dette, som jeg har gjort adskillige gange i dag: Hvis der altså er råderum til at gøre det.
Det er det, der står her i referatet.
Det er det referat, som jeg går ud fra, at hr. Jens Peter Vernersen også er i besiddelse af.
Derfor synes jeg måske ikke, det er helt fair, at hr. Jens Peter Vernersen ikke refererer nøjagtig, hvad jeg har sagt.
I øvrigt skal jeg henvise til svar på spørgsmål S 1593 og S 1597: Altså først skattestop, og såfremt det fornødne råderum giver mulighed for lempelser i skatten på arbejdsindkomster, vil dette ske med virkning fra den 1. januar 2004.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-10:
Der er sendt et omtryk rundt i dag, idet der i det første spørgsmål stod 2002, og det er altså 2004, og jeg har også afklaret, at det omtryk er sendt over i Skatteministeriet.
Så det er det, der danner grundlag for besvarelsen.
Det var sådan, at skatteministeren den 3. april 2002 var en tur i Køge, og skatteministeren var i Køges elektroniske medier.
Dér siger skatteministeren helt præcis: Skatten falder pr. 1. januar 2004.
Og det var et løfte.
Nu ved jeg selvfølgelig ikke, om det løfte skal have samme værdi, som vi ellers har hørt her i løbet af dagen, men jeg vil egentlig godt have, at skatteministeren bekræfter løftet og derudover tilkendegiver, hvordan denne skattelettelse skal finansieres.
Det har vi jo ikke hørt meget om i dagens løb, og det er jo også lidt interessant.
»Vil ministeren oplyse, hvilke skatter der kan forventes nedsat i 2004?«
Spørgsmålet stilles for at få skabt klarhed over de udtalelser, skatteministeren er refereret for i Dagbladet Køge den 3. april 2002.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-10:
Jeg medgiver da gerne, at regeringen har overholdt 100-dages-programmet.
Det lider vi meget under i Folketinget i øjeblikket, og det gjorde skatteministeren sådan set også i sidste uge, for man havde lovet at fremsætte og få behandlet forslag, uden at der var høringssvar.
Er det ikke sådan, at det, som har talt for regeringen i regeringsprogrammet, er, hvad Venstre lovede, og
specielt hvad statsministeren lovede?
Derimod er det, De Konservative lovede, ikke så afgørende, og slet ikke, hvad løsgående Venstrefolk ude i det jyske går rundt og siger?
Skal det ikke forstås sådan?
Det er sådan set et hjælpsomt spørgsmål.
For så kan skatteministeren komme ud over, at man har lavet løftebrud, for man har slet ikke givet det løfte.
Det var kun hr. Heiselberg, der gjorde det.
Er det korrekt forstået?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-04-10:
Jeg kan sige til skatteministeren, at det er helt korrekt.
Den socialdemokratisk-radikale regering stillede ikke op og lovede sådan en gang varm luft.
Det gjorde vi ikke.
Men vi blev angrebet og angrebet og angrebet af partiet Venstre for, at vi ikke indførte en grænse på 8 kr. for benzinen.
Man gik direkte ud og propaganderede ved at sige: Det er noget, som Venstre vil gøre, i det øjeblik vi kommer i regering.
Og så er det, at skatteministeren i øjeblikket står og lukker sådan en gang varm luft ud ved at sige: Nå, men det går man ikke ind for længere, for det er der ikke råd til og alt muligt andet.
Så vil jeg bede skatteministeren om at prøve at svare på det spørgsmål, som jeg nu stiller for tredje gang: Er det her et valgløfte, som man har fraveget og ikke længere vil tage op? Vil man love at lade være med at genere befolkningen og os andre med det?
Eller er det noget, man på et tidspunkt vil arbejde for i hvert fald for de vælgere, som måske er blevet vildledt til at stemme på partiet Venstre.
Stakkels mennesker, men alligevel.
Hvis de er blevet vildledt til det på baggrund af bl.a. sådan et spørgsmål her, kan vi rent ud sagt så gå ud og sige til dem: Der kan I se, den holdt ikke en meter?
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-10:
Jeg vil gerne sige, at jeg tror ikke, at der er nogen regering i nyere tid, der har været så ordholdende over for sine valgløfter, for sit valgprogram og for sit handlingsprogram som denne regering.
Man har kunnet tage 100-dages-programmet og sætte flueben ud for hvert enkelt punkt dernedad.
Så jeg vil gerne sige, at på det område har den samlede regerings politik i hvert fald kunnet registreres punkt for punkt.
Her taler jeg om den samlede regerings politik, altså det, som regeringen blev dannet på, det, der var regeringens grundlag.
Der har man punkt for punkt kunnet følge, hvad vi har lovet, og det er også blevet efterlevet.
Så ved jeg ikke rigtig, når nu hr. Vernersen taler om at holde for nar.
Jamen er det ikke sådan, at hr. Vernersen i dag forsøger at give det indtryk, at der tidligere var en regering, der varetog bilfolkets interesser?
Det forsøger han til trods for, at der jo skete forhøjelser på en række områder.
Der var i hvert fald meget energiske drøftelser i regeringen både om udgifter på det ene og det andet niveau.
Jeg husker Det Radikale Venstres ihærdige indsats i spørgsmålet om kørselsfradrag.
Jeg husker pinsepakken, som jo reducerede kørselsfradraget.
Senere blev det rettet lidt op igen.
Lad nu være med at komme her og tale, som om Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre virkelig gjorde en stor indsats for dem, der havde store transportudgifter her i landet.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-10:
For at undgå, at skatteministeren nu skal tage mit spørgsmål til indtægt for et synspunkt, jeg ikke har, vil jeg godt sige: Mit synspunkt er ikke, at man skal sætte bilafgifterne ned.
Men jeg vil godt spørge skatteministeren: Er det ikke sådan, at man i regeringen holder de løfter, som Venstre har skrevet ned f.eks. i finanslovudspillet, og holder de løfter, som statsministeren har været ude at give, specielt hvis de har været på tv? Men man holder overhovedet ikke de løfter, som folk fra De Konservative har givet, og heller ikke, skal vi sige, menige Venstrepolitikeres løfter, f.eks. hr. Heiselbergs.
Hænger det ikke sådan sammen?
Er der forskellige løfter af forskellig karakter?
Er det korrekt forstået?
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-10:
Jeg synes måske, at skatteministerens svar var noget besynderligt, altså at føre den her sag over på Socialdemokratiet.
Det er jo ikke det, det drejer sig om.
Det drejer sig om, at Venstre, da vi sidst havde de høje bilpriser, tilkendegav, at hvis det var Venstre, der var i regering, skulle det se anderledes ud, for så ville man tage bilejernes parti.
Så skulle man sørge for, at disse afgifter blev reduceret, når bilprisen blev så høj.
Som jeg sagde: Skatteudvalget var endda så vidt omkring som i Frankrig for at se på forskellige spørgsmål, også det her spørgsmål, fordi man dernede havde lavet sådan en flydende afgift.
Venstre var vildt begejstret og lovede vælgerne, at sådan skulle det være, hvis Venstre fik flertallet.
Og nu har man det.
Det er ikke et spørgsmål om, hvad vi vil.
Det er et spørgsmål om, hvad Venstre har sagt forud for valget, da man sidst var i opposition.
Og så sidder man her og siger, at nu vil man i øvrigt ingenting.
Det er da at holde bilfolket for nar.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-04-10:
Det er så selvfølgelig et konkret løfte, man er kommet med i løbet af dagen her.
Det er vel stort set det eneste, vi har fået ud af det.
Men ellers vil jeg sige til skatteministeren, at det jo ikke er så svært.
Det er altså at opfatte som ren valgflæsk.
Kan man bare få lov til at sige sådan noget og så ikke gennemføre det efterfølgende?
Det er jo det, som rent faktisk er faktum i forhold til de hersens ting.
Jeg vil derfor igen prøve at spørge skatteministeren: Er det ikke længere Venstres politik overhovedet?
Eller er det bare, fordi man har problemer med at finansiere det her, at vi er endt i denne situation?
Eller vil man på et tidspunkt måske kigge på de hersens ting?
Det er jo fuldstændigt gratis at stille sig op i en valgkamp og sige: Jamen jeg lover 5 ugers ekstra ferie til alle.
Men når man kommer i regering, siger man: Nej, det gør vi i øvrigt ikke, for det er der ikke lige råd til.
Nej, det kunne vi da godt regne ud.
Men det her er et valgløfte, der er afgivet.
Man har stået og ført sig frem, og når det så kommer til stykket, kan man komme med sådan noget mumle-gumle.
Det er da ikke meget værd, vil jeg sige til
skatteministeren
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-10:
Nu har jeg ikke haft lejlighed til at se eller høre
hr. Heiselbergs udtalelser, der refereres til, men jeg vil gerne sige, at jeg går ud fra, at jeg ikke skal opfatte de udtalelser, som her er faldet fra to socialdemokrater, i retning af, at man fra Socialdemokratiets side ønsker at nedsætte benzinafgiften frem for at nedsætte personskatterne.
Vi har lige haft en diskussion om personskatterne og det snævre råderum, vi har til rådighed, og jeg går ud fra, for nu at være lidt hjælpsom, at de udsagn, vi her har hørt, ikke skal tages som udtryk for, at Socialdemokratiet prioriterer en nedsættelse af benzinprisen frem for en nedsættelse af skatterne på arbejdsfri indkomster.
Men til gengæld vil jeg sige, at vi har i denne regering ingen planer, sådan som tidligere regeringer har haft, om at nedsætte fradrag for transport osv.
Jeg husker tydeligt, hvordan ikke mindst Det Radikale Venstre jo adskillige gange har peget på behovet for, at det skal være dyrere og dyrere at køre i bil.
Det har vi ingen planer om.
Den garanti har vi givet.
Vi har indført et skattestop.
Det er et skattestop, som betyder og indebærer, at der er loft over udgifterne, og at man på sigt vil opleve en reduktion af de grønne afgifter.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-10:
Det er jo en besynderlig oplevelse.
Da vi sidst havde høje benzinpriser, var Venstre virkelig i front.
Nu skulle man gøre noget.
Vi skulle vælge den franske model, der betød, at når prisen til oliesheikerne steg, skulle afgiften falde.
Det advarede vi mod i Socialdemokratiet, men Venstre sagde: Når vi kommer i regering ....
Det var man helt sikker på at man kom, og det er der måske heller ikke noget at sige til, når man har kørt den slags propaganda om ting, som man så i øvrigt ikke vil gennemføre.
Men når Venstre kom i regering, skulle det blive sådan, at benzinpriserne blev holdt i ave.
Det blev sagt af trafikordføreren.
Det blev sagt af skatteordføreren.
Vi var endda så vidt omkring som i Paris for at studere, hvordan det virkede, og Venstre var vildt begejstrede for, hvordan man havde ordnet det dernede, og sådan skulle det også blive her.
Hvad er grunden til, at skatteministeren pludselig sidder fuldstændig stille tilbage og er faldet helt af på alt det, man ville dengang?
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-10:
Jeg vil gerne anholde bemærkningen om, at jeg skulle være på flugt fra planerne om skattenedsættelse.
Så må jeg have udtrykt mig meget, meget uklart i dagens debat.
Det er regeringens erklærede mål, og det arbejder vi på, og det gør vi alt for at nå.
Jeg tror selv, at vi når det.
Så spørger hr. Jens Peter Vernersen: Hvordan i detaljer skal det gennemføres?
Det vil jeg gerne forbeholde mig ret
til at vende tilbage til.
Jeg mener nemlig, at det er vigtigt i den situation, vi befinder os i, at vi grundigt overvejer dels den konjunkturmæssige udvikling, som vi er inde i, dels den samfundsøkonomiske tilbageholdenhed, som er helt nødvendig, og endelig, hvordan vi så til syvende og sidst skal bruge de midler, der på det tidspunkt måtte være til rådighed for en skattelettelse.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-04-10:
Tak for det svar.
Det var sådan et svar, som jeg også tror
den forrige regering gav, at der er ikke råd til det hele.
Det kunne vi godt regne ud.
Men når nu Venstres egen trafikpolitiske ordfører i tv, i dagblade, alle mulige steder, siger, at når Venstre kommer til magten, så skal I bare se, så sker der en ændring, vi vil lægge et loft over benzinprisen på 8 kr., det lover vi at gøre, når vi kommer i regering, er det jo varm luft både fra skatteministeren og fra den nuværende trafikpolitiske ordfører for Venstre, at man stiller sig frem og lover sådan noget.
Når regeringen har som motto: Det, vi lovede før valget, vil vi også gennemføre efter valget - er det jo altså noget af en dårlig søforklaring, skatteministeren kom med. Men kan skatteministeren svare på, hvornår man så har tænkt sig at gennemføre det her - om nogen sinde?
Nu synes jeg, det har været svært at få konkrete svar fra skatteministeren, men her er chancen, for vi har spurgt, om regeringen agter - i lyset af de synspunkter, som man tidligere har haft - at tage initiativer til at forhindre, at benzinprisen kan overstige 8 kr. Jeg står her med et citat fra partiet Venstres trafikordfører, hr. Svend Heiselberg, som har foreslået et loft over benzinafgifterne.
Det er sket så sent som den 23. maj 2000.
Det var noget, man sagde før valget, og så er det jo, man plejer at sige i denne her regering, at så må man også gennemføre det efter valget.
Så derfor: Kunne vi ikke få denne her glædelige overraskelse til forbrugerne om, at man nu rent faktisk får lagt loft over de her ting?
»Agter regeringen - i lyset af de synspunkter, der kom til udtryk fra regeringspartierne sidst, oliepriserne steg kraftigt - at tage initiativer, der f.eks. kan forhindre, at benzinprisen kan overstige 8 kr.?«
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-10:
Jeg har to bemærkninger.
af mine ord, som hr. Buksti kom med.
Til hr. Sass Larsen vil jeg sige, at jeg altså ikke svarer på hypotetiske spørgsmål.
Jeg har tværtimod sagt: Lad os nu vente og se.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-04-10:
Derfor er det da udmærket, at skatteministeren kan forsikre os om, at det er godt for forbrugerne, at der kommer mere konkurrence.
Men hvis vi nu skulle tage et forbrugerudgangspunkt, er der jo en del forbrugere i øjeblikket, der er lidt bekymrede for, at bilafgifterne kommer til at stige, faktisk en hel del.
Så er det, jeg tænker på, at skatteministeren siger, at han tror, markedet ordner det her, det vil gå godt med markedsøkonomi og sådan noget.
Men ellers vil man følge udviklingen nøje.
Ja, og hvad så?
Vil man så gøre noget?
Vil man så nedsætte afgifterne?
Er det dét, man vil, eller vil man stadig væk tro på, at afgifterne måske endda skal forhøjes for at få producentpriserne ned?
Eller hvad er logikken i skatteministerens svar?
Jacob Buksti (S), 2002-04-10:
Jeg synes, det sidste, skatteministeren sagde her, var meget interessant, hvor skatteministeren sagde: Vi vil ikke lempe afgifter, hvis pengene bare går til bilfabrikanter i udlandet.
Det synes jeg var meget interessant.
Derved bekræfter skatteministeren jo præcis det, som var anledningen til mit spørgsmål, nemlig at skatteministeren har udtalt, at bilfabrikkerne ikke bare kan se bort fra de danske skatter og afgifter, så vi vil efter hans mening ikke få et fælles europæisk prisniveau på biler i Danmark. Dermed siger skatteministeren jo direkte her, at det er en fordel med det skatte- og afgiftsniveau, vi har, for
ellers ville vi jo bare føre pengene over i de udenlandske bilfabrikanters kasse. Det siger jeg tak for, for det synes jeg er tankevækkende.