Svend Aage Jensby (V), 2002-04-09:
Det er efterhånden mange år siden, ja, helt tilbage i 1996, der sidst var en debat her i Folketinget om Christiania.
Og derfor må jeg sige, at jeg er glad for, at Dansk Folkeparti har taget initiativet til at rejse denne forespørgselsdebat for at få rettet fokus på Christiania igen.
Det er der i allerhøjeste grad behov for.
I 1978 fik vi Højesterets dom herfor, og allerede dagen efter, at Højesterets dom var faldet, blev der rejst en forespørgselsdebat her i Folketinget, hvor det ikke lykkedes at samle flertal for at lukke Christiania.
Det var ikke Venstre og De Konservative, der forhindrede lukningen. Der gik mange år.
Handlingslammelse reddede fænomenet Christiania fra lukning.
Bag denne lov står også de nuværende regeringspartier samt Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti.
Loven forudsætter, at området derude skal være et rekreativt område for de omkringliggende bydele.
Det er jeg helt enig med forespørgerne i er centralt. Selv om loven giver forsvarsministeren en række beføjelser med henblik på at gennemtvinge en given udvikling på Christiania, har det været den tidligere regerings linje at søge lovliggørelse af Christiania fremmet ad forhandlingsvejen.
Det kom senest til udtryk
ved den sidste forespørgselsdebat, der resulterede i en vedtagelse inden for Forsvarsministeriets område.
Det er jo sådan, at jeg, om jeg så må sige, som forsvarsminister er prioritetsbestyrer derude, står med grunden, mens justitsministeren, på hvis vegne jeg også skal sige et par ord senere, har ansvaret for det juridiske.
Forsvarsministeriet blev opfordret til at fremskynde og intensivere lovliggørelsesarbejdet om muligt ad forhandlingsvejen.
Ved den forespørgselsdebat sagde daværende forsvarsminister, Hans Hækkerup, at det var hans opfattelse, at lovliggørelsesprocessen skulle fortsætte ad forhandlingens
Baggrunden for den daværende regerings holdning var: »...at det er den metode, som giver de bedste og mest holdbare resultater i længden, men«, sagde den daværende forsvarsminister videre, »jeg vil dog godt understrege, at denne vej kun kan følges, så længe Christiania påtager sig sit ansvar ved at udvise kompromisvilje og ved at fastholde de aftaler, der indgås.
I modsat fald kan regeringen se sig nødsaget til at anvende de magtmidler, som Christianialoven giver mulighed for.«
Den tidligere regering fandt på intet tidspunkt anledning til at anvende lovens tvangsmidler, som jeg senere skal komme tilbage til.
De er heller ikke så store, for bygningerne er ikke særskilt sat i skat.
Det er kun grundværdien, man betaler skat af, men den har de dog betalt.
Værtshusene og restauranterne derude har de fornødne bevillinger.
Ud over det har Christiania forpligtet sig til at vedligeholde bygninger og arealer.
Hvert år afsættes der på den såkaldte fælleskasses budget i Christiania et beløb til denne vedligeholdelse, og hvert år skal man så sende en redegørelse for det udførte arbejde til Forsvarsministeriet.
Dengang som nu er lovliggørelsesresultaterne ikke tilfredsstillende.
Christiania viser fortsat ikke vilje, og der er mange, alt for mange eksempler på, at Christiania ikke overholder de aftaler, man har indgået med de personer i Forsvarsministeriet, som har ansvaret for gennemførelsen af ordningen derude.
Det er derfor på høje tid, at der bliver tænkt i nye baner og reageret mere håndfast og konsekvent end hidtil.
Det er Forsvarsministeriet, der direkte kan gå til Christiania og iværksætte fornødne initiativer uden om domstolene.
Så der er vidtgående beføjelser, men som sagt har de ikke været brugt indtil for kort siden, nemlig til kort efter at den nuværende regering tiltrådte ultimo november sidste år.
Da blev jeg selv for første gang bekendt med nogle uacceptable forhold på Christiania; det drejede sig om et område, som kaldes Sydområdet.
Lovens magtmidler blev for første gang nogen sinde taget i anvendelse i den sag netop som et udtryk for den mere håndfaste og konsekvente linje, den nuværende regering vil følge i fremtiden.
I korthed drejede sagen sig om tre ulovlige forhold: For det første havde man lukket en adgangsvej til Bådsmandsstræde med en port, selv om det netop er en grundlæggende forudsætning for ordningen, at Christiania er et åbent og tilgængeligt område.
For det andet forhindrede Christiania adgang til en boldbane ved at holde banen aflåst.
For det tredje havde man opført et byggeri på selv samme areal - det er det, der i pressen er blevet døbt Sommerhuset
- selv om Forsvarsministeriet havde protesteret forinden.
Magen til foragt for den ordning, vi i venlighed etablerede, kan man næppe vise.
Varslingen blev ikke aktuel for så vidt angår fjernelsen af den ulovlige port og låsene på boldbanen.
Derimod blev det ulovlige byggeri ikke fjernet inden for den fastsatte frist, og derfor blev der udstedt et egentligt påbud om, at byggeriet skulle være fjernet senest den 8. april 2002.
Det er sket efter det for mig oplyste.
Sagen illustrerer, at det i den nuværende regering er slut med den langmodighed, der har været.
Ved en gennemgang for kort tid siden, jeg tror her omkring midten af marts, af Christianiaområdet er det konstateret, at der er sket yderligere byggerier uden tilladelse.
Der er således eksempler på, at Christiania stik imod aftaler og regler enten undlader at fjerne ulovligt byggeri eller opfører nyt byggeri uden tilladelse.
Det bliver der skredet ind over for, det har jeg bare ikke kunnet nå inden debatten i dag. Christianias manglende vilje til at finde hensigtsmæssige løsninger for området kommer også til udtryk, når man fortsat er afvisende over for at etablere p-pladser på området med henvisning til, at Christiania er et bilfrit område.
Som hr. Dalgaard netop sagde, var det tanken, ikke mindst for delområde II og hele Christiania, at det skulle være åbent for den københavnske befolkning og andre, der måtte ønske at komme der.
Der er ikke mulighed for at parkere overhovedet derude.
Man siger som sagt, at det er bilfrit område.
Det er tankevækkende og svært at tage det argument alvorligt, når vi i ministeriet har konstateret, at der er registreret i alt 220 køretøjer på Bådsmandsstrædes Kaserne.
Det svarer til, at hver tredje voksne christianit har bil, der er jo godt 900 mennesker derude.
Ud over egne køretøjer kommer der så, som enhver, der har været derude, ved, et stort antal besøgende for at se dette særlige arrangement.
Derfor kan jeg også love, at det sidste ord vedrørende parkeringsfaciliteterne ikke er sagt.
Det er altså sådan en utålelig tilstand mere end 10 år efter lovens vedtagelse, vi står over for.
Desværre må jeg, når jeg har haft lejlighed til at gå ned i arkiverne, om jeg så må sige, konstatere, at den venlighed, den kompromisvilje, man fra Forsvarsministeriets side har udvist, er der blevet kvitteret ufatteligt dårligt for fra Christianias side.
Den ordning, som et stort flertal i Folketinget, herunder de nuværende regeringspartier, i 1989 skabte, er Christiania ved sine egne dispositioner og undladelser ved at gøre til en illusion.
Der er efter mit ministeriums opfattelse positive kræfter på Christiania, som har indset, at deres chance for at få Christiania til fortsat at eksistere er at efterleve de principper, der gælder i Christianiaordningen.
Men man har også sporet stærke negative kræfter derude, som overhovedet ikke vil have en dialog med det omgivende samfund, og det er Forsvarsministeriets indtryk, at det er disse negative kræfter, der tilsyneladende lige i øjeblikket har et stort spillerum.
Man kan måske ikke sige, at de er repræsentative for Christiania, men det er alligevel dem, hvis holdning er meget dominerende.
Derfor kunne man ønske sig, hvis Christiania vil sit eget bedste, at de revurderer deres beslutningsproces derude, for hvis ikke det bliver tilfældet og den tilsidesættelse af regler, som vi har været vidne til, fortsætter, så er det helt oplagt, at jeg vil tage lovens beføjelser i anvendelse igen og igen.
Det er Christiania selv og udelukkende Christiania, der bestemmer det.
For så vidt angår den politimæssige side af sagen og den udstrakte kriminalitet, der finder sted, og som for samfundet er aldeles stødende, har justitsministeren bedt mig oplyse
- men inden jeg citerer det, vil jeg sige, at man ikke skulle længere tilbage end til i lørdags for at læse i dagens aviser, at en politistyrke med anvendelse af stort politiopbud hver gang derude havde beslaglagt 25 kg hash, en masse andet narkotikastof og en masse patroner.
Jeg kan godt forstå, at samfundet spørger: Hvordan kan det gå til? Justitsministeren har bedt mig oplyse følgende:
»Den overordnede langsigtede strategi for politiindsatsen i Christiania har som overordnet mål at normalisere forholdene, således at de kommer så tæt på situationen i den øvrige del af København som muligt.
Der er dog, som det er almindeligt kendt, tale om specielle forhold i Christiania, hvorfor erfaringer fra mange års indsats har medført, at der i Københavns Politi løbende er udviklet koncepter til imødegåelse af de problemer, der kan opstå under politiets indsatser i Christiania.
I den forbindelse har det været meget højt prioriteret at undgå, at politifolkene lider overlast.
Københavns Politis umiddelbart synlige uniformerede indsatser i Christiania kræver derfor tilstedeværelse af en ganske stor politistyrke, hvilket gør hver enkelt indsats til en ressourcekrævende opgave.
Indsatsen i Christiania indgår i den samlede prioritering af politiindsatsen i København.
Ved siden af den direkte synlige indsats pågår endvidere til stadighed som en anden vigtig del af den overordnede langsigtede strategi for indsatsen på Christiania
en efterforskningsmæssig indsats, der har til formål at afdække dels den omfattende narkotikakriminalitet, dels øvrige former for kriminalitet med relation til Christiania.
Indsatsen er i den forbindelse specielt rettet mod bagmændene bag denne kriminalitet.
Københavns Politi har oplyst, at man har intensiveret indsatsen for at få afdækket bagmændene, der forestår leverancer af hash til Christiania.
Københavns Politi har tilføjet, at man tillige gennem en dialog vil søge en holdningsbearbejdning, der vil kunne medvirke til en normalisering af forholdene i Christiania.
« Jeg er sikker på, at justitsministeren om fornødent kan supplere mine bemærkninger med den større detailviden om de politimæssige forhold, som ministeren har. Jeg kan sluttelig resumere den holdning, regeringen har, op ved at sige, at vi iværksætter hurtigst muligt yderligere tiltag til at lovliggøre forholdene, om nødvendigt gennem anvendelse af Christianialovens magtmidler.
Det er en forudsætning, at Christiania overholder spillereglerne.
I modsat fald vil regeringen overveje at tage initiativ til en ændring af den nuværende Christianiaordning.
Nu er langmodigheden hørt op.