runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Dalgaard (DF), 2004-02-26:
Nu er jeg ikke helt sikker på, at det, der bliver besluttet i det danske Folketing, har den kæmpe effekt og de meget gode ønsker og hensigter, som fru Line Barfod egentlig fremfører her.
Det kunne da være en god ting, hvis det forholdt sig sådan, men sådan er virkelighedens verden jo desværre ikke.
Og igen: De 5 pct. våbentransport, som danske redere og transportører har totalt set, er jo en lille, lille del.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Jeg vil godt sige til hr. Per Dalgaard
, at hvad der er ulovlige våbenhandler og ulovlig våbentransport
jo bl.a. afhænger af, hvad vi beslutter skal være ulovligt.
Derfor kan man jo ikke bare sige: Vi er imod det, der er ulovligt, men vi vil ikke være med til at gøre det ulovligt.
Så giver man jo frit slag.
Det er jo f.eks. danske skibe, der har været med til at transportere våben til Irak og Iran tilbage i 1980'erne,
nogle af de våben, som stadig dukker op.
Hvorfor vil Dansk Folkeparti ikke være med til at sikre, at den type transporter bliver forbudt?
Morten Homann (SF), 2004-02-26:
Jeg vil sige tak til ordførerne for behandlingen og skal ikke gøre det længere end højst nødvendigt.
Jeg vil godt sige tak til Socialdemokraterne og Enhedslisten, som ikke er til stede, for en fælles støtte, og også tak til De Radikale for støtte langt hen ad vejen til punkterne i beslutningsforslaget.
Jeg vil sige, at jeg heller ikke er imponeret over de 100 mio. kr., der ligesom har været det gennemgående tema i regeringspartiernes forsvar.
Selvfølgelig er det langt bedre at afsætte 100 mio. kr. fordelt over en årrække, end det er ingenting at afsætte.
Men fred være med det.
100 mio. kr. er selvfølgelig et skridt i den rigtige retning og bedre end ingenting, men det må og skal ikke blive en sovepude for ikke at gøre mere ved støjproblemerne.
Vi må konstatere, at som det ser ud nu efter førstebehandlingen, er der ikke flertal for forslaget.
Men jeg kan love, at vi vil følge området meget nøje, og jeg nægter at tro på, at det er sidste gang, vi får lejlighed til at diskutere regeringens i SF's øjne ret uambitiøse støjstrategi.
Per Dalgaard (DF), 2004-02-26:
Jeg ville ønske, at FN kunne gennemføre de kontroller på et betydelig bedre og mere engageret plan end blot lige ved at vedtage nogle embargoer, vedtage nogle restriktioner og så alligevel ikke kunne gennemføre eftersyn og kontrol af det, der sker.
Igen, vi er under ingen omstændigheder interesseret i, at ulovlig våbenhandel bare flyder rundt på jorden og kan anvendes til forskellige terrorhandlinger af den ene eller den anden art.
Det vil vi utrolig meget gerne have stoppet.
De 5 pct., som dansk skibsfartstransport står for i forbindelse med våben, er jo det totale, det er jo ikke 5 pct. ulovlige.
Selvfølgelig er vi modstandere af enhver form for ulovlig våbentransport og ulovligt salg til terrorister og andre grupperinger, som kan finde på at bruge våbnene i bl.a. terroren.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-26:
Jeg synes, det var en lidt underlig tam tale af et parti, der normalt er meget optaget af international terror og sådan noget.
Det lød næsten, som om man ikke kunne gøre noget.
Vi ved, at danske skibe bidrager med 5 pct. af denne transport.
Når man tænker på, hvilken oratorisk interesse Dansk Folkeparti normalt har for den her slags temaer, så synes jeg, det var en tale, som jeg tror hr. Per Dalgaard slet ikke vil blive husket for, fordi det var en intetsigende tale, der slet ikke stillede krav i forhold til, hvordan Dansk Folkeparti normalt er optaget af at bekæmpe, at våben er faldet i de forkerte hænder.
Per Dalgaard (DF), 2004-02-26:
Lovforslaget gennemfører også bestemmelser i FN's våbenprotokol, der forbyder transport af visse våben, hvor tilladelse til import og eksport ikke foreligger.
Forslaget her går endog videre, end FN's protokol tilsigter, nemlig ved at omhandle alle former for våben og ved, at danske transportører skal overholde de enkelte landes udførsels- og indførselsrestriktioner.
Det fremgår af høringssvarene, at Danmarks Rederiforening, Dansk Industri og Dansk Transport er lidt bekymrede over denne skærpelse.
Det foreslåede forbud gælder selvfølgelig ikke for det nødvendige udstyr, som danske styrker i udlandet skal bruge, eller udstyr, som danske allierede skal bruge, og det finder Dansk Folkeparti selvfølgelig ganske naturligt.
Men også for denne lovs vedkommende vil det være befordrende, hvis de gode hensigter, som er vedtaget i FN, bliver efterlevet også af den tredje verdens lande, således at det ikke kun er ved skåltalerne, man praler af de gode hensigter, men at regler, protokoller og love efterleves i den virkelige verden.
Det har vi jo desværre set beviser på for nylig at de ikke gør, idet f.eks. et fattigt uland som Pakistan uden blusel sælger teknologi til masseødelæggelsesvåben til andre fattige lande, en besynderlig trafik, som man måske også burde kigge noget kritisk på fra FN's side.
Selv EU har jo en våbenembargo, der er vedtaget i 1998, og som omtaler den problematik, hvor man lover ikke at sælge våben til fattige lande, der hellere skulle bruge pengene på at rette op på de enorme sociale forskelle, som typisk findes i disse lande.
Men bliver dette forbehold overholdt af de store våbeneksporterende lande i EU?
Det tvivler jeg egentlig på.
Jeg kan ikke lade være med at nævne, at vi jo i forbindelse med de yderligere restriktioner, Danmark vil påtage sig, måske har en pudsig hensigt i forbindelse med statsministerens udtalelse om, at han vil lempe forbuddet mod våbensalg til Kina.
Altså de to ting synes jeg egentlig ikke rigtig hænger sammen.
Men Dansk Folkeparti er positivt indstillet over for forslaget, som det ligger, og vil under udvalgsarbejdet spørge til den problematik, som er nævnt i forbindelse med de restriktioner, som påføres dansk erhvervsliv.
Per Kaalund (S), 2004-02-26:
Jeg har læst samtlige høringssvar og ud fra læsningen af dem har vi vejet dem sammen og fundet, at vi bør støtte lovforslaget, som det ligger her, og så håbe på, at der kommer en mere positiv udvikling i verden på disse områder, og helst overhovedet undgå alle disse opstande og smuglerier og våben osv. Så vi er sådan set på den vej, men vi mener, at det rigtige skridt at tage er det, der tages med dette lovforslag.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-26:
Det er et spørgsmål, jeg vil stille til hr. Per Kaalund inspireret af et spørgsmål fra hr. Villy Søvndal, som spurgte, om hr. Kaalund var opmærksom på høringssvaret fra SiD, som er en meget stærk tilhænger af tilladelsesmodellen, og derfor vil jeg gerne spørge, om hr. Per Kaalund er opmærksom på høringssvaret fra Danmarks Rederiforening, Rederiforeningen for mindre Skibe, som netop er meget modstander også af denne model, forbudsmodellen, og mener, at de nuværende danske embargoregler stort set er dækkende.
Per Kaalund (S), 2004-02-26:
Det sidste mener jeg altså ikke vi bør gøre.
Det vigtigste, som det også fremgår af bemærkningerne til lovforslaget og af det arbejdsudvalg, der har været nedsat, er jo tidsfaktoren i det her.
Selv om det fungerer hurtigt og effektivt, hvilket man må håbe, så går der alligevel tid med det.
Og som det også anføres, vil det jo også svække vores konkurrenceevne på andre transportformer.
Jeg tror ikke, at hr. Jann Sjursen kan forestille sig med det antal skibe og containere, der er i dette land, at hver eneste container skal åbnes, og hver eneste kasse skal åbnes for at se, om tingene er i orden.
Det ville være ret umuligt.
Jann Sjursen (KD), 2004-02-26:
Min pointe var netop, at ifølge lovforslaget, som jeg også betragter som en forbedring, skal man jo netop tilsikre, at det, man transporterer, ikke er i strid med nogen af de forbud, der internationalt er eller er ifølge tredjelandes lovgivning.
Derfor var min pointe i det spørgsmål, jeg stillede før, at man under alle omstændigheder skal gøre det arbejde, som der også skulle gøres i forbindelse med en tilladelsesmodel.
Derfor forstår jeg ikke det svar, som hr. Per Kaalund tidligere gav fru Line Barfod, at det for Socialdemokraterne er blevet et selvstændigt argument mod en tilladelsesmodel, at der så kommer mere papirarbejde.
Nu skal man jo altså åbenbart undersøge sagerne mere end i en forbudsmodel.
Er det sådan, at Socialdemokraterne dybest set mener, at i en forbudsmodel behøver man ikke tænke så meget over tingene, for det går såmænd nok alligevel.
Per Kaalund (S), 2004-02-26:
Til det første: Jeg mener godt nok, at vi er et lille land, og det var det, jeg mente med det, men at vi er store på transportområdet med ifølge forarbejderne omkring 5 pct. af al våbentransport her i denne verden.
Så der er vi store, og derfor tror jeg også, man vil se på, hvad Danmark gør i relation til det meget store skridt, vi tager nu, til forbedring af forholdene.
Til det andet om forbud ligger det jo sådan, at ifølge det her lovforslag skal jo nu også transportørerne respektere, og det er to tredjelande, vi taler om, både afsenderlandets og modtagerlandets nationale bestemmelser på de områder her.
Så det er også en yderligere sikring.
Jann Sjursen (KD), 2004-02-26:
Hr. Per Kaalund sagde for lidt siden, at der jo nok var lande, der ville kigge til lille Danmark.
Nu er det jo sådan, at i denne her sammenhæng er Danmark jo altså ikke specielt lille, og netop derfor er det utrolig vigtigt, at Danmark foregår med et godt eksempel og altså i hvert fald efter vores opfattelse er et foregangsland.
Er hr. Per Kaalund ikke enig i, at det faktisk ikke er ligegyldigt, hvad lille Danmark gør i denne her sammenhæng, fordi vi har en stor del af sejladsen på de internationale farvande?
Det var det ene.
Det andet er så i forhold til det svar, som hr. Per Kaalund tidligere gav fru Line Barfod om det, at det kunne være besværligt, når man skulle have papirerne i orden, at finde ud af, om der i en container var våben osv.
Det var et argument imod en tilladelsesmodel, men skal rederne ikke alligevel gøre det samme arbejde, for de skal jo også være sikre på, at det, de så transporterer i containere, ikke er forbudt?
Arbejdet skal under alle omstændigheder gøres, og så kan jeg ikke se, at det i sig selv bliver et argument imod en tilladelsesmodel.
Hr. Per Kaalund sagde lige for lidt siden, at der nok var lande, det ville kigge til lille Danmark ...
Per Kaalund (S), 2004-02-26:
Til det første hr. Villy Søvndal fremfører om andre lande osv.: Vi er overbeviste om, at man også vil se på, hvad lille Danmark har gjort i denne sag her, og vi skal selvfølgelig også have denne vedtagelse spredt i de sammenhænge, og vi tror, der er en udvikling på vej i en mere positiv retning mod en tilladelsesordning.
Men vi er da meget sikre på, at sømændenes, de ansattes forhold, også skal varetages her, og vi mener, at dette lovforslag som sagt er en klar forbedring i forhold til de herskende tilstande.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-26:
Det rejser jo det næste spændende spørgsmål til hr. Per
Dalgaard: Hvem monstro er optaget af våben?
Det er jo ikke minkavleren i Vestjylland, det er heller ikke fiskeren i Thyborøn, og det er altså heller ikke den stilfærdige mand nede i Bayern, vel?
Det er de steder, hvor der er konflikter
på jorden
Så langt tror jeg hr. Per Dalgaard er enig.
til at gå bare lidt videre i forsøget på at begrænse trafikken med våben, når man tænker på, hvor oratorisk højstemt Dansk Folkeparti sædvanligvis er, når det drejer sig om at gøre noget, der gør op med dem, der har våben, og som ikke skulle have det?
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Jeg er fuld af undren og derfor spørgsmålet.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-02-26:
Dansk Folkeparti synes jo selvfølgelig også, det egentlig er godt, at man altid skal lave de her økonomiske konsekvensberegninger af de forslag, vi fremsætter her i Folketinget, men vi må nok også sige, at vi samtidig synes, at nogle gange går man for vidt med det, som EU ligesom pålægger os at vi skal lave, idet der kommer det ene direktiv efter det andet.
Derfor mener jeg, at når vi ser, at det her vil medføre en ekstra udgift for staten, for kommunerne eller for amterne, så bør man også sige, hvad det er for noget, man vil nedprioritere, når man ikke tilfører flere midler til området, og det har i hvert fald Dansk Folkeparti ikke forstået at man har lagt op til at gøre her.
Så jeg mener egentlig, at det her er en forringelse af miljøet, når vi tager udgangspunkt i, at vi egentlig hele tiden har gjort de her ting, vurderet skader på miljøet og naturen.
Hvad er det så, Dansk Folkeparti vil?
Ja, vi ville selvfølgelig hellere have brugt pengene på at gøre mere for Danmarks natur, noget mere for fritidslivet.
Derfor synes vi egentlig, at lovforslaget er overflødigt, når man i forvejen lever op til de her ting, og derfor mener vi også, at det egentlig er spild af ressourcer på området.
Det er jo klart, at når vi bliver pålagt de her ting, så skal vi også prøve at se, hvordan vi kan gøre det bedst muligt, og det er godt, at vi tager hensyn til natur og miljø, men vi havde hellere set, at vi havde brugt pengene på en fornuftig måde.
Per Kaalund (S), 2004-02-26:
Undskyld, jeg kunne ikke høre det.
Gudrun Laub (V), 2004-02-26:
Forslaget om lov om miljøvurdering af planer og programmer har til formål at fremme en bæredygtig udvikling ved at foreskrive, at der skal foretages miljøvurderinger af planer og programmer, hvis gennemførelse kan få væsentlig indvirkninger på miljøet.
Forslaget tager sigte på at gennemføre Europa-Parlamentets og Rådets direktiv fra 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet.
Direktivets overordnede formål er at sikre et højt miljøbeskyttelsesniveau og at bidrage til integration af miljøhensyn under udarbejdelsen af planer og programmer.
Med lovforslaget implementeres direktivet i dansk ret.
Forslaget retter sig til de statslige, amtslige eller kommunale myndigheder, som i henhold til lovgivningen er forpligtede til at udarbejde en plan eller et program, som kan få væsentlig indvirkning på miljøet.
Der indføres med forslaget pligt for myndighederne til at foretage miljøvurdering af disse planer og programmer samt pligt til at inddrage relevante miljømyndigheder for at få fastlagt omfanget og indholdet af miljøvurderingerne.
Myndigheder og offentligheden skal efterfølgende høres om udkast til planer eller programmer og om de udarbejdede miljørapporter.
Det vil medføre, at de krævede miljøvurderinger vil forbedre beslutningsgrundlaget i henseende til miljøhensyn i forbindelse med udarbejdelse af planer og programmer med miljømæssige konsekvenser, hvorfor forslaget vurderes at have en positiv effekt på miljøet.
Miljøvurderingerne efter dette lovforslag berører ikke eventuelle krav efter VVM-direktivet.
Med en VVM-vurdering er miljøhensynet tilgodeset, og der er ikke behov for dobbeltvurdering, så miljøvurderingen efter lovforslaget her skulle ikke give merarbejde i de situationer, hvor der i forvejen foretages miljøvurdering. Lovforslaget sikrer, at der i planlægningsfasen tænkes på de miljømæssige konsekvenser.
Venstre kan støtte forslaget, og da Det Konservative Folkepartis ordfører ikke kan være til stede, skal jeg sige, at Det Konservative Folkeparti også støtter forslaget.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-02-26:
Det fremsatte beslutningsforslag vil få tre følger: en dyrere, dårligere og langsommere offentlig forvaltning.
For det første er jura ikke nogen eksakt videnskab.
Det vil derfor tage utrolig lang tid at behandle eventuelle klagesager, og det betyder, at andre må vente med at få deres sager behandlet.
For det andet vurderer domstolene klagesager ud fra to kriterier: Er der tilsidesat nogle væsentlige retsgarantier, og har det haft nogen konkret betydning?
Enhedslistens forslag betyder rent principielt, at man fremover kan få afslag på at opføre en ny fabrikshal eller et sommerhus, men at man til gengæld får 5.000 kr., fordi partshøringen var utilstrækkelig.
Vi er ærlig talt
ikke sikre på, at hr. og fru Jensen vil opfatte det som styrkelse af deres retssikkerhed.
For det tredje vil Enhedslistens beslutningsforslag medføre en langt tungere sagsbehandling, fordi myndighederne nu vil blive mere ængstelige for at træffe forkerte afgørelser.
Det Konservative Folkeparti går ind for en velfungerende og korrekt offentlig forvaltning.
Justitsministeren har været inde på de eksisterende klage- og erstatningsmuligheder
, så det skal jeg ikke bruge mere tid på her.
Vi er altid interesserede i at se på mulighederne for at forbedre den offentlige forvaltning, men dette forslag udgør ikke en sådan mulighed, og det Konservative Folkeparti kan derfor ikke støtte Enhedslistens forslag.
Per Dalgaard (DF), 2004-02-26:
Jeg ved ikke, om jeg kan fremlægge en række gode forslag, der kan få kommuner eller amter eller andre offentlige myndigheder til at overholde de konkrete regler.
Jeg er enig i og villig til, at vi kan drøfte tingene og komme frem med nogle kreative løsninger, men jeg er ikke helt sikker på, at det lige er en bøde af en eller anden art til det offentlige, der kan være løsningen.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Hvis vi har en lovgivning, som sikrer borgerne godt nok, hvis bare loven blev overholdt, men problemet er, at myndighederne ikke overholder loven, er spørgsmålet: Hvad skal vi gøre for at få dem til at overholde den?
Hvad er det for nogle instrumenter, vi skal gribe til?
Vores forslag går på, at der skal betales en bod, hvis man ikke overholder reglerne, og derfor vil jeg gerne høre, hvilke andre forslag Dansk Folkeparti har til, hvad vi kan gøre for at få kommunerne til at overholde reglerne.
Per Dalgaard (DF), 2004-02-26:
Den bod på 5.000 kr. for et eller andet misligholdt forhold mellem borgerne og det offentlige, som Enhedslisten taler om, finder vi ikke er nogen god model.
Det, der skal ændres, det, der eventuelt kan komme ud af et udvalgsarbejde i forbindelse med at ændre nogle forhold, er de steder, hvor det viser sig, at borgernes rettigheder over for det offentlige ikke sikres af den gældende lovgivning.
Det vil vi gerne være med til at ændre, og det, der skal findes ud af, er, om det er den eksisterende lovgivning, der skal laves om, eller om der skal laves en helt ny.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Jeg har nok ikke hørt godt nok efter, men jeg forstod ikke helt, hvad det er i lovgivningen, Dansk Folkeparti gerne vil se på for at finde ud af, om det måske kan ændres.
Det, vi har foreslået her,
er jo, at hvis de regler, vi allerede har for at sikre, at borgerne skal høres i sagerne og får at vide, at de kan klage, og hvor de kan klage henne osv., ikke bliver overholdt, skal der betales en bod, og derfor forstår jeg ikke helt, hvad det er, Dansk Folkeparti overvejer at ændre i lovgivningen, for at der kan opnås det samme resultat.
Det er jeg meget nysgerrig efter at høre.
Per Dalgaard (DF), 2004-02-26:
Borgernes forhold til det offentlige bør selvfølgelig være baseret på en gensidig respekt for hinandens situation.
Det er faktisk en form for kunde-sælger-forhold, hvor borgeren er kunden og den offentligt ansatte er en serviceperson for borgeren.
Det offentlige er til for borgernes skyld, ikke omvendt.
Der vil i et sådant forhold kunne opstå problemer, som er ganske uforudsigelige.
Der er eksempler på, at det offentlige ikke har behandlet borgerne på en særlig pæn måde, og hvor sager har trukket ud, og hvor borgerne har følt, at det er som at slå i en dyne.
Disse problemer er det mit indtryk at regeringen er meget opmærksom på.
Regeringen har netop udgivet hæftet »Noget for noget«, som vi har drøftet voldsomt, fordi der åbenbart er forskellige fortolkninger af, hvad noget for noget egentlig skal stå for.
Vi har for så vidt fortolket det på den måde, at det handler om, at når borgerne skal overholde deres aftaler med det offentlige, skal det offentlige vel også overholde sine aftaler med borgerne. Princippet noget for noget må efter vores opfattelse gå begge veje, men den løsningsmodel, Enhedslisten foreslår, finder Dansk Folkeparti ikke er en brugbar metode.
Der skal være lidt proportionalitet i tingene, og en bøde på 5.000 kr. til det offentlige for et misligholdt forhold eller aftale er nok lige lovlig langt ude.
Der må kunne findes andre modeller.
De tiltag, der allerede i dag er i gang med henblik på en øget fokusering på borgernes rettigheder, vil vi meget gerne være med til at se på og om nødvendigt revurdere.
Lad os i udvalgsarbejdet finde ud af, om den eksisterende lovgivning skal tilrettes, eller der skal laves noget helt nyt.
Det vil Dansk Folkeparti aktivt være med til at se på for at fremme et bedre forhold mellem borgerne og myndighederne.
Pia Gjellerup (S), 2004-02-26:
Jeg kan ikke gå meget mere præcist ind end det, jeg allerede har svaret.
Vi taler om et meget, meget, meget stort område, hvor der kan være nogle meget principielle procesfejl.
Partshøring kan f.eks. være ganske afgørende.
Det har vi så et system til at følge op på, og der synes jeg, at bodsbegrebet måske kan være det, man skal tage med i betragtning.
Hvorimod der i den anden ende af skalaen kan være tvivl om, hvor grænsen skal sættes for, om man er berettiget til det ene og det andet, og der synes jeg, at forslaget er unødigt firkantet.
Når vi ser på ansættelsesretten, er der nogle meget klare forhold om nogle meget kontraktretlige forhold for den enkelte medarbejder, hvor man kunne risikere, hvis man ikke i tide sørger for, at tingene er i orden, at den pågældende medarbejder eller for den sags skyld den pågældende arbejdsgiver vil stå med mangel på dokumentation i et meget alvorligt spørgsmål om den pågældendes ansættelsesforhold eller ej.
Så jeg synes ikke, at man kan sammenligne det meget store område med et meget konkret område med meget alvorlige konsekvenser.
Dermed altså ikke være sagt, at vi ikke gerne vil se på noget af det, for der er elementer, hvor vi godt kan se, at man vil kunne bidrage til en bedre sagsbehandling, uden at det bliver noget for nogle og bøder til resten.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Det glæder mig da meget, at Socialdemokratiet vil diskutere nærmere, hvad vi kan gøre på det her område, og om bod kan anvendes i nogle tilfælde.
Vi vil gerne understrege, at vi netop har diskuteret meget grundigt også med flere forskellige organisationer og advokater, der arbejder for diverse organisationer på området, hvad man kan gøre, og vi er nået frem til at bruge ansættelsesbevismodellen, netop for ikke at bruge erstatninger og underkende afgørelser eller andet, som kunne ændre på den måde, vores system normalt fungerer på.
Det er derfor, vi er nået frem til forslaget om at få en bod på samme måde, som vi kender fra ansættelsesbevissystemet, som Socialdemokratiet jo selv har været med til at indføre. Jeg håber, at man kan se, at det, man har indført på det ene område, måske også kunne være en god idé på et andet område for netop at komme nogle af de formelle fejl til livs, som kan have betydning for det reelle indhold i sagerne.
Pia Gjellerup (S), 2004-02-26:
Jeg har ikke sagt, at vi ikke kan afvise i situationer, hvor man faktisk kan opnå en bedre sagsbehandling, at man også kan bruge straf, men vi har i forhold til det her forslag sagt, at det er unuanceret, og at vi faktisk ikke tror på, at det er den form for forslag, der vil bidrage til, at hverken medarbejdere i kommuner, amter og staten eller i institutionerne som sådan får brugt ressourcerne på at lave de bedste afgørelser.
Vi vil gerne være med til at finde måderne, hvorpå man kan gøre det også uden straf, men vi vil ikke afvise, at man også kan bruge straf i de tilfælde, hvor det er lidt grovere foreteelser.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Det glæder mig, at Socialdemokratiet har lidt større forståelse for behovet for at gøre noget på det her område, end regeringen tilsyneladende har.
Der ligger desværre ganske mange undersøgelser fra statsamter og sociale ankenævn rundtomkring, der viser, at der især på det sociale område, men også når det gælder f.eks. pantefogeder og andre, er meget store problemer med at overholde reglerne.
Faktisk tror jeg, at man vil få svært ved at finde sager, hvor alle regler er overholdt.
Det er et kolossalt problem.
Her er der nogle voldsomme sanktioner.
De kan risikere helt at få frataget deres indkomstgrundlag, mens de gang på gang kan opleve, at myndighederne kan begå det ene lovbrud efter det andet, uden at der sker noget.
Det undrer mig lidt, at Socialdemokratiet ikke kan se, at der er behov for at rette op på den skævhed.