Frank Jensen (S), 2001-03-22:
De to beslutningsforslag, B 104 og B 110, fra henholdsvis Socialistisk Folkeparti og Kristeligt Folkeparti drejer sig begge om problemer med handel med kvinder.
B 104 vedrører spørgsmål både fra indenrigsministerens, socialministerens og mit eget område, og B 112 fra Kristeligt Folkeparti angår alene indenrigsministerens område.
Det er derfor aftalt, at jeg først omtaler de spørgsmål, der vedrører mit eget område, og dernæst de spørgsmål, der vedrører socialministerens område, hvorefter indenrigsministeren omtaler de spørgsmål, der vedrører hendes eget område.
Men jeg vil gerne starte med at takke de to partier, som er forslagsstillere, for, at vi her i Folketinget i dag får lejlighed til at drøfte et meget vigtigt samfundsmæssigt problem, som jo ikke bare er et problem her i landet, men som
er et internationalt problem og en kriminalitet, som
forventeligt er i vækst
Det skal jeg vende tilbage til.
Men som sagt tak til de to partier for, at vi får lejlighed til at drøfte det her alvorlige problem her i salen i dag.
Endvidere skal regeringen fremsætte forslag til ændring
af serviceloven for at præcisere, at det er en kommunal opgave at foretage opsøgende socialt arbejde over for udenlandske prostituerede, og at opgaven eventuelt kan overlades til private organisationer. Jeg er som sagt helt enig med forslagsstillerne i, at menneskehandel og især handel med kvinder er en meget alvorlig kriminalitetsform, der må og skal skrides effektivt ind over for. Lad mig derfor starte med at slå fast, at regeringen ser meget alvorligt på problemet med handel med kvinder, og at dansk politi arbejder målrettet på at efterforske denne kyniske kriminalitetsform, hvor der med profit for øje spekuleres i menneskeskæbner.
Under samrådet i Folketingets Retsudvalg den 15. august sidste år om handel med kvinder havde vi lejlighed til at drøfte både spørgsmålet om, hvorvidt vores straffebestemmelser på området er tilstrækkelige, og om der i disse sager bør ske en udvidelse af politiets efterforskningsmuligheder, navnlig i form af telefonaflytning el.lign. For at få belyst disse spørgsmål bad jeg derfor til brug for samrådet Rigsadvokaten undersøge, om der er behov for lovgivningsmæssige initiativer til bekæmpelse af kvindehandel.
I en samlet redegørelse for indsatsen vedrørende kvindehandel konkluderede Rigsadvokaten på baggrund af udtalelser fra Rigspolitichefen, fra politidirektøren i København og samtlige politimestre og statsadvokater, at der ikke er grundlag for at antage, at der er behov for nye straffebestemmelser på området.
Rigsadvokaten fandt dog, at der kan være grund til at overveje en lovændring, som kan forbedre efterforskningsmulighederne i sager om kvindehandel, navnlig ved at give politiet adgang til at foretage indgreb i det, der hedder meddelelseshemmeligheden, dvs. at kunne gennemføre telefonaflytning med retskendelse.
Ifølge Rigsadvokaten vil det dog være mest hensigtsmæssigt at lade de nærmere overvejelser om behovet for en sådan lovændring afvente resultatet af en systematisk monitering af handel med kvinder, altså en overvågning af området, som gennemføres af og er foreslået af Rigspolitichefen, og som gennemføres i samtlige 54 politikredse. På den baggrund indledte rigspolitiet i forlængelse af samrådet en overvågning af området med handel med kvinder, der skal gøre det muligt at tilrettelægge en systematisk offensiv og fremadrettet politimæssig indsats til bekæmpelse af de bagmænd, der kynisk udnytter udenlandske kvinder til prostitution. Som led i overvågningen har rigspolitiet for nylig foretaget en såkaldt fact finding mission til de baltiske lande, hvor man erfaringsmæssigt ved, at mange af ofrene for kvindehandel kommer fra.
Målet var at indhente viden dels om retsgrundlaget og om indsatsen over for problemet, dels om dets omfang og karakter.
Også disse oplysninger vil naturligvis indgå i overvejelserne om udformning af de fremtidige indsatser til bekæmpelse af handel med kvinder.
Handel med kvinder til prostitution er en kriminalitetsform, som under ingen omstændigheder kan accepteres.
Der skal ikke herske tvivl om, at regeringen ser med meget stor alvor på problemet.
Viser der sig efter Rigspolitichefens undersøgelse behov for det, så vil vi tage de nødvendige lovgivningsinitiativer, f.eks. ved at give politiet adgang til at foretage indgreb i meddelelseshemmeligheden i disse sager.
Jeg synes dog, at vi skylder os selv ikke at gennemføre ændringer i lovgivningen, før vi har resultatet af Rigspolitichefens overvågningsprogram.
Rigspolitichefen har meddelt mig, at resultatet forventes at foreligge inden sommerferien i år, og så vil jeg straks orientere Folketinget om regeringens konklusion på baggrund af Rigspolitichefens indstilling.
Jeg kan i øvrigt oplyse, at Europa-Kommissionen har fremsat et forslag til rammeafgørelse om bekæmpelse af handel
med mennesker, som kan medføre, at vi må hæve strafferammerne på dette område
Vi er fra regeringens side åben over for at gå ind i konstruktive forhandlinger med vore partnere inden for Det Europæiske Fællesskab og se på, hvad merværdien er af det at lave fælles strafferammer på det område og hvordan vi også kan styrke den konkrete efterforskningsindsats vendt mod de her to alvorlige kriminalitetsformer, menneskesmugling og menneskehandel.
Der er jo ingen tvivl om, at strafferammer alene som sagt ikke gør det.
Det kan have en præventiv virkning, at man ved, at der er tilstrækkeligt høje strafferetlige rammer.
Det, der er afgørende, er jo risikoen for, at man bliver taget af politiet, at der er en effektiv retshåndhævelse, at politiet bruger sine ressourcer på feltet, og at man har effektive efterforskningsredskaber vendt mod den her kriminalitet, så man ved, at der er en sandsynlighed for, at politiet også kan opklare kriminaliteten.
Det har som sagt været min tilgang til det og har været det hele tiden i drøftelserne med mine EU-kolleger.
Men som sagt viser vi også en klar åbenhed over for at gå ind og se på vores egne straffebestemmelser, også når det drejer sig om handel med mennesker.
Det, der kendetegner den form for kriminalitet, er, at den i sin natur er grænseoverskridende, og derfor vil en styrkelse af vores internationale samarbejde også give en kærkommen og bedre mulighed for at kunne bekæmpe den.
Det kræver altså, at vi arbejder grænseoverskridende.
Det kræver, at vi arbejder fælles over vores grænser og ikke alene ser på vores nationale bestemmelser.
Danmark deltager derfor aktivt i det omfattende internationale samarbejde på området, der som sagt finder sted inden for rammerne af EU, men også af FN samt det politimæssige samarbejde, vi har på europæisk plan i Europol, ikke mindst samarbejde med Østersølandene om bekæmpelse af organiseret kriminalitet, Baltic Sea Task Force.
Lad mig i forbindelse med FN-situationen knytte nogle kommentarer til den seneste FN-konvention om organiseret kriminalitet, der blev holdt konference om i Palermo på Sicilien i december måned, og hvor jeg havde lejlighed til på den danske regerings vegne at undertegne konventionen, og hvor der jo er en tillægsprotokol til konventionen, der netop knytter sig til handel med kvinder.
Jeg havde selv lejlighed til at overvære den konference om handel med mennesker, der også var i Catania, hvor man drøftede, hvordan man også effektivt skal følge op på, at der nu er en international protokol, der satser på at styrke det internationale, det globale samarbejde i kampen mod handel med mennesker.
Vi har fra den danske regerings side undertegnet konventionen, men også de to protokoller, herunder protokollen om handel med mennesker.
med kvinder
I 1999 blev der således gennemført en informationsudveksling vedrørende omfanget af kvindehandel i regionen, og i foråret sidste år blev det besluttet at nedsætte en arbejdsgruppe her, altså en arbejdsgruppe under Baltic Sea Task Force.
Det er også her, vi har stået for informationsudveksling.
Arbejdsgruppen, der nu er nedsat på området, har repræsentanter fra politiet, fra anklagemyndigheden, toldvæsenet og grænsemyndighederne i Østersølandene.
Både de baltiske lande og Rusland og Polen deltager i samarbejdet, og jeg mener derfor, at det er et særdeles velegnet forum for planlægning af den politimæssige indsats på området.
Her kan vi være et foregangsland og et foregangsområde i en region, hvor vi viser resten af verden, og ikke mindst vore partnere i EU, hvordan man regionalt kan samarbejde mellem eksisterende medlemmer af EU, men også mellem kandidatlandene og endda lande, der står helt uden for også i forhold til at være ansøgerland til EU, bl.a. Rusland.
Vi vil vise, hvordan vi kan styrke det regionale samarbejde i kampen mod menneskehandel.
Jeg kan også oplyse, at regeringen i forlængelse af et samråd her i Retsudvalget i Folketinget i april sidste år om vold mod kvinder har nedsat en tværministeriel arbejdsgruppe under ledelse af ligestillingsministeren.
Arbejdsgruppen, der består af repræsentanter for alle berørte ministerområder, skal ud over vold mod kvinder også beskæftige sig med handel med kvinder med henblik på at sikre en bedre erfaringsudveksling og koordination af tværgående initiativer mellem de involverede ministerier.
Det er også hensigten, at arbejdsgruppen skal drøfte positive erfaringer fra udlandet, ligesom særligt sagkyndige inviteres til at belyse forskellige problemområder og løsningsmodeller, også gerne private ngo-organisationer, som har gode ideer til, hvad vi kan gøre yderligere også på nationalt plan.
Socialministeren har i den forbindelse bedt mig om over for Folketinget at oplyse, at kommunerne allerede i dag efter serviceloven udfører opsøgende arbejde over for bl.a. udenlandske prostituerede.
Sådanne initiativer overlades også til private organisationer, der således sammen med kommunerne er med til at skabe kontakt med og yde støttende indsatser over for udenlandske prostituerede.
Jeg kan i den forbindelse nævne, at der både af Pro-Centret i København, som er centret for forebyggende socialt arbejde for kvindelige og mandlige prostituerede, og af Reden i København ydes målrettet rådgivning om sikker sex samt social og særlig støtte til udenlandske prostituerede. Hertil kommer, at der på finansloven for 1999 blev bevilget 31 mio. kr. til en forstærket indsats til forebyggelse af prostitution generelt.
Midlerne er bl.a. anvendt til støtte til det sociale arbejde i forhold til gade- og narkoprostituerede og til at styrke den kommunale indsats over for prostitution.
Til slut vil jeg gerne endnu en gang understrege, at regeringen ser meget alvorligt på problemet med handel med kvinder, og at der, som det fremgår, sættes mange ressourcer ind på at bekæmpe problemet.
Politiet arbejder intensivt og systematisk med problemet ved at efterforske konkrete sager, men også mere overordnet med at skabe et overblik over hele dette kriminalitetsområde.
Også på det sociale område arbejdes der i kommunerne og blandt private organisationer målrettet på at støtte op om de kvinder, der er blevet ofre for denne kyniske kriminalitetsform.
Fra regeringens side er vi indstillet på at gennemføre den nødvendige lovgivning vedrørende handel med kvinder, men vi skylder os selv ikke at foretage ændringer af lovgivningen, før vi har et ordentligt beslutningsgrundlag i form af resultatet af Rigspolitichefens undersøgelser.
Som sagt har jeg en klar forventning om, at den foreligger, inden Folketinget går på sommerferie, sådan at jeg vil være i stand til at orientere Folketinget inden sommerferien, så de nødvendige lovgivningsinitiativer kan tages i den kommende folketingssamling.