Per Stig Møller (KF), 2003-04-09:
Jeg vil indledningsvis sige, at jeg er ganske enig i Jyllands-Postens leder af 12. marts i år.
Retssamfundet er et umisteligt gode.
Det er faktisk også dette retssamfund og dette umistelige gode, der forsvares i opgøret med terroristerne, som jo præcis vil ødelægge retssamfundet.
Derfor drejer det sig selvfølgelig også om at sikre retssamfundet i opgøret med terrorismen.
I den konkrete sag vil jeg godt sige, at regeringen ønsker den hurtigst mulige afklaring af den tilbageholdte danskers sag.
Det har vi hele tiden gjort, og vi har hele tiden gjort, hvad vi kunne, og vi gør fortsat alt, hvad vi kan.
Vi har tæt dialog med de relevante amerikanske myndigheder, dvs. State Department og Pentagon, og drøfter sagen med dem.
Vi har i forskellige udvalg og også i spørgetiden her i Tinget flere gange haft lejlighed til at drøfte spørgsmålet om den tilbageholdtes status.
For få uger siden kunne medlemmerne af Det Udenrigspolitiske Nævn og Retsudvalget også selv diskutere spørgsmålet med den ansvarlige i State Department.
Regeringen påtænker ikke særlige initiativer vedrørende status for den tilbageholdte dansker på Guantánamo.
Vi konstaterer, at USA har udtalt, at de tilbageholdte behandles i overensstemmelse med principperne i 3. Genèvekonvention om krigsfanger.
Regeringen tillægger det afgørende vægt, at de tilbageholdte behandles humant, og at deres situation overvåges af Den Internationale Røde Kors Komité, som har adgang til at besøge de tilbageholdte.
Spørgsmålet om domstolsbehandling opstår ikke, før der fra amerikansk side måtte blive indledt retsskridt mod den danske fange, i hvilket tilfælde den sædvanlige retssikkerhedsgaranti selvsagt skal iagttages. Uanset den principielle interesse spørgsmålet om de tilbageholdtes folkeretlige status har, er det jo ikke af direkte betydning for vore muligheder for at nå frem til en afklaring af den tilbageholdte danskers sag i konsultation med USA.
Vi har fra første færd ført en aktiv linje i denne sag.
Det har jeg løbende holdt Folketinget underrettet om.
Men lad mig her rekapitulere hovedelementerne i vores indsats:
Så snart den danske statsborger var blevet tilbageholdt i Afghanistan, meddelte jeg Tinget det her i en spørgetid, straks efter at jeg fik oplysningen. Vi sendte straks efter en medarbejder til landet for at etablere kontakt til ham, hvilket lykkedes via Røde Kors.
Delegationer fra København var på Guantánamo i marts og i november sidste år og igen i sidste måned.
Et nyt besøg på basen finder sted i næste uge.
Den tilbageholdte dansker har det godt og har adgang til at brevveksle med sin familie.
Medarbejdere fra Udenrigsministeriet var i Washington i september og i november sidste år.
Den amerikanske ambassadør Prosper, som i State Department er ansvarlig for de tilbageholdte, var i København den 10. og 11. marts, og flere folketingsmedlemmer talte med ham, og ngo'er talte med ham.
I sidste måned var en delegation så igen i Washington.
Der har været regelmæssige kontakter ad diplomatiske kanaler, ligesom jeg selv rejste spørgsmålet igen over for viceforsvarsminister Wolfowitz i december sidste år, og vi har så også flere gange haft direkte kontakter med den amerikanske ambassade om sagen. Vi har nøje fulgt danskerens situation og hans sag.
Vi er i en seriøs dialog med USA om deres generelle politik, om vores krav om human behandling og deres planer for efterforskning af terrorisme og derefter mulige retslige skridt.
Familien nærer fuld tillid til vores indsats og er tilfreds med den bistand, vi yder.
Familien har frabedt sig bistand af advokater og støttegrupper og har intet ønske om at blive trukket frem i offentligheden.
Efter mediernes behandling af sagen i den senere tid er der så fra forskelligt hold blevet rejst krav om, at regeringen skal vise større åbenhed i sagen.
Hvis der hermed menes, at vi skal fremlægge oplysninger om den tilbageholdte og hans familie, så er svaret, at det kan regeringen ikke uden at komme i konflikt med gældende lov.
Hvis jeg gjorde det, ville jeg også pådrage mig et ansvar efter ministeransvarlighedsloven, det ønsker jeg naturligvis ikke, og så ønsker jeg altså heller ikke at skade familien.
Af fortrolighedshensyn kan jeg ikke komme nærmere ind på de kommende skridt i sagen.
Jeg har nævnt, hvad der sker, og lad mig understrege, at vore konsultationer og tætte dialog med USA skrider frem med det formål at nå til en afklaring af den tilbageholdte danskers situation, som vi hele tiden søger at fremme og håber så hurtigt som muligt at få afklaret.
Forhandling