runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birgitte Josefsen (V), 2006-11-08:
Jeg vil gerne spørge hr. Per Clausen, om det er gået Enhedslistens næse fuldstændig forbi, at der er vedtaget en kræfthandleplan II, hvor der netop sættes fokus på de interne ventetider, hvor der er indarbejdet diagnostiske pakker, og hvor der er indarbejdet et kontaktpersonsystem, og jeg vil også godt spørge hr. Per Clausen, om det ligger fuldstændig uden for hr. Per Clausens dagligdag, at planen netop er ved at blive taget i brug, bl.a. i det amt, hvor hr. Per Clausen selv bor, og at den faktisk er fremstået som en rigtig god succeshistorie i medierne.
Når vi snakker om interne ventetider, vil jeg gerne spørge hr. Per Clausen, om han ikke vil medgive, at det er et godt instrument, der er lagt ind i kræfthandleplan II, når det netop gælder om at minimere de interne ventetider.
Per Clausen (EL), 2006-11-08:
Det er klart, at enhver indsats, som reducerer de interne ventetider, naturligvis skal roses; det skal der ikke være nogen som helst tvivl om.
Men når jeg snakker med patienter og folk fra patientforeninger osv., er det ikke mit indtryk, at de interne ventetider er afviklet, men at de faktisk stadig eksisterer og stadig er et alvorligt problem.
Jeg må indrømme, at jeg havde svært ved at genkende de argumenter, vi skulle have fremført imod, at man i sin tid indførte muligheden for, at patienter kunne tage pengene med sig til privathospitaler.
Jeg har faktisk opfattet det på den måde, at et af argumenterne imod det har været, at det netop ville føre til en vækst i antallet af privathospitaler, og at vi dermed i virkeligheden ville komme i en situation, hvor det, der er afgørende for, om man får et tilbud eller ej, er, om det er en af de sygdomme, man kan tjene penge på at behandle.
Og det er jo der, vi er nu.
Det var det ene.
Det andet, jeg vil spørge ministeren om, er i forbindelse med det, han sagde om, at nu kom der også kun 1 måneds ventetid, når man stod på en intern venteliste.
Jeg vil bare spørge ministeren, om han ikke er enig med mig i, at hvor 1 måneds ventetid måske kan være o.k., måske endda lidt mere i forhold til nogle sygdomme, så kan det være uendelig lang tid, hvis man har en alvorlig sygdom, hvor man har den opfattelse, at den er behandlingskrævende og måske endda livstruende, og at dér er det at sige til folk, at de har 1 måned, og så kan de i øvrigt finde et andet sted, et meget, meget ringe tilbud.
Jeg har sådan set det synspunkt, at når man starter et behandlingsforløb, skal det i princippet glide i olie, og der skal vi tage så meget læring i sundhedsvæsenet, at vi i forhold til det, man kunne kalde typiske patientforløb, godt ved, at når en patient kommer ind med den her diagnose og er håndteret her på vores afdeling, så udløser det altså i otte ud af ti tilfælde også behov for en scanning, eller hvad det nu kan være, og tiden til det skal vi jo bestille bl.a. ved hjælp af nogle af de her teknologiske værktøjer i samme splitsekund, vi begynder at tage patienten i den første behandling det første sted.
Det er jo en intern organisatorisk udfordring.
Det er der, man bl.a. arbejder med leanprojekter, nogle kalder det Toyotamodellen.
Det er der, vi arbejder med diagnostiske pakker, som vi støtter økonomisk via Kræftplan II.
Det skal vi gøre meget mere.
Det er selve kernen i den kvalitetsreform, vi nu laver.
Det skal pr. definition ikke koste mange ekstra penge, for der er ikke tale om, at der skal laves noget, der ikke bliver lavet i dag; der er bare tale om, at det skal laves på nogle mere hensigtsmæssige tidspunkter.
Det bør sådan set alt andet lige være billigere og ikke dyrere.
Lone Møller (S), 2006-11-08:
Nu er det ikke kun lige smertebehandling, det drejer sig om.
Så tror jeg, der er rigtig mange, der i dag venter meget længe, som synes, at det her er et løft.
Men er det ikke kun en meget lille begrænset gruppe, vi sikrer med det her lovforslag?
De argumenter, der nu fremføres, er jo altså, undskyld mig, et ekko af sådan noget valgkamp 2001-retorik.
Dengang sagde man: Det frie valg nytter jo ikke noget, for der er mangel på sygeplejersker og læger, så hvor skal de, der får den rettighed, gå hen?
Der er jo ikke nogen private sygehuse i Danmark.
Der er hundrede og nogle og halvtreds senge, sagde man, det nytter jo ikke noget.
Hvad har historien vist?
Historien har vist, at det mærkværdigvis er sådan, at der så også er nogle, der vil lave den hofteoperation, når vi giver patienten retten til på vores alle sammens regning at gå ud i samfundet og sige: Her kommer jeg, jeg har penge med hjemmefra, og jeg vil gerne have en hofteoperation.
Jamen det er jo mirakuløst.
Det har jo et eller andet sted noget M013s08560926tojo.fm Page 912 Friday, January 5, 2007 12:54 PM
Det er jo det, man gør.
Det her vil jo ikke overleve et regeringsskifte.
Per Clausen (EL), 2006-11-08:
Jeg er glad for at kunne konstatere, at ministeren er enig med mig i, at det her 1-måneds-tilbud, ikke har nogen egentlig relevans i forhold til de interne eller indre ventelister.
Det er jeg glad for at høre at ministeren er enig i.
Det var bare ministeren, der nævnte det.
Så vil jeg spørge ministeren om noget andet, for jeg er faktisk meget enig med ministeren i, at man skal være meget omhyggelig med patienternes ejendomsret til de informationer, som kommer til at ligge i de elektroniske patientjournaler.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren, hvad der er forklaringen på, at det, at man får elektroniske patientjournaler, fører til, at den ret, der tidligere har eksisteret, hvor patienten skulle give tilsagn, nu ændres til, at man skal nedlægge forbud?
Jeg tror, de fleste patienter vil gøre ligesom mig: Man ville give tilsagn, også selv om der ikke for nuværende findes tekniske muligheder for at begrænse det tilsagn til det, man selv synes er relevant, men hvorfor er det i grunden sådan, at man skal udføre en aktiv handling for at forhindre, at ens ejendom, kan man kalde det, M013s08560926tojo.fm Page 914
Friday, January 5, 2007 12:54 PM
nemlig informationerne om ens helbred og sygdom, bliver tilgængelig?
Uanset om det sker akut, om det sker i en situation, hvor man har sine sansers fulde brug, eller om man er bevidstløs, og uanset i hvilke dele af sundhedsvæsenet det sker, så har vi en formodning om, at den enkelte patient sætter hensynet til, at lægen og sygeplejersken kan få de relevante informationer, øverst.
Det er baggrunden for, at vi som lovgivere siger: Vi må formode, at der er et samtykke.
Det er jo den afvejning, vi foretager her.
Jeg tror, den er rigtig, og jeg tror faktisk, at størstedelen af landets patienter i dag, hvis man spurgte dem sådan lidt hurtigt, ville tro, at det allerede var sådan, at hvis den ene afdeling på sygehuset har en information, som er relevant i forhold til en afdeling på et andet sygehus i det samme behandlingsforløb, så kører de der informationer bare rundt.
Det tror jeg egentlig er den formodning, det moderne menneske har.
Det er jo så den, vi lovgivningsmæssigt lægger ind.
Og tager vi fejl i forhold til den enkelte, så kan den enkelte jo sige fra.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Per Clausen (EL), 2006-11-08:
Det er jo lidt mærkeligt.
Jeg siger, at jeg støtter alle initiativer, der kan hjælpe med til at nedbringe de interne ventelister, men fru Birgitte Josefsen får det til, at jeg skulle tage afstand fra, at de bliver nedbragt.
Nej, sådan forholder det sig ikke.
Jeg er enig med fru Birgitte Josefsen i, at de ansatte i sygehusvæsenet gør et fortjenstfuldt arbejde.
Men jeg siger bare, at bl.a. fru Birgitte Josefsen har valgt at prioritere ressourcer til at reducere ventetiden fra 2 måneder til 1 måned i en situation, hvor sygehusvæsenet har brug for at koncentrere sine ressourcer om at nedbringe de interne ventetider.
Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti har efter min mening valgt at prioritere fuldstændig forkert og nægter at gå ind i en prioriteringsdiskussion, men i den udstrækning, man foretager sig gode og fornuftige ting, skal jeg ikke undlade at rose det.
Det er sjældent, der er anledning til det, men jeg gør det gerne, når anledningen er der.
Birgitte Josefsen (V), 2006-11-08:
Mener hr. Per Clausen, at sundhedsvæsenet kan omstille sig fra den ene dag til den anden?
Der blev indgået aftale om kræfthandleplan II sidste år, amterne har taget den til sig og er i gang med at rulle hele projektet ud i indeværende år, og mener hr. Per Clausen ikke, at det faktisk må betragtes som hurtigt?
Jeg synes sådan set, vi netop skal rose sygehusejerne og personalet i sundhedssektoren for, at de har taget den til sig og er meget, meget godt i gang med processen.
Jeg var til møde med 160 cancerpatienter i Nordjylland i sidste uge, de roste den, og det gjorde Kræftens Bekæmpelse også, så mener hr. Per Clausen virkelig, at det er et problem, at Kræftens Bekæmpelse roser, at der nu er taget fat i de interne ventetider?
Lone Møller (S), 2006-11-08:
Nu er kommunikation jo en svær ting, og ørerne, der hører, hører jo også forskelligt.
Men jeg mener nu også, at ministeren fra talerstolen ligesom prøvede at postulere, at den samlede opposition ikke ville patienterne det vel, og
at den M013s08560926tojo.fm Page 911 Friday, January 5, 2007 12:54 PM
samlede opposition var imod, at patienterne fik mere frit valg.
Det har jeg ikke med mine ører hørt i den debat, der er foregået her de sidste par timer.
Jeg har hørt, at den samlede opposition har sagt, at ingen vel kan være imod, at patienter bliver behandlet jo før jo bedre, men jeg har hørt oppositionen sige, at man er bekymret for, om der er ressourcer til at behandle dem, og om der er økonomi til, at man kan speede op.
Det er efter min mening to forskellige ting, og jeg vil i hvert fald gerne have mig frabedt at være med i det kor, som ministeren ikke mener vil patienterne det vel.
Det, der er mit spørgsmål, er: Kan ministeren garantere, når nu vi får en ventetidsgaranti på 1 måned, at f.eks. mennesker, der vil ændre på smertebehandling, som der nogle steder er op til 2½ års ventetid på – i Danmark er der ventetid alle steder, og det kan måske være lidt svært dagligt at tage flyveren til og fra Hamburg for at få behandling – er sikret, at de bliver behandlet inden for 1 måned?
Helge Sander (V), 2006-11-08:
Også i OECD deltager danske ministre i forskellige drøftelser, og der er i den her sammenhæng virkelig tale om uformelle drøftelser, og derfor kan jeg ikke se noget som helst galt i, at en aktiv minister giver udtryk for forskellige holdninger.
Jeg må gentage, at det jo ikke er således, at undervisningsministeren har deltaget i denne drøftelse for at tilkendegive en ny dansk holdning – overhovedet ikke.
Det har undervisningsministeren også meget klart tilkendegivet både i pressen og i svar her i Folketinget.
Per Kaalund (S), 2006-11-08:
Nu er der som bekendt i størrelsesordenen 150.000 udenlandske soldater i Irak, hvoraf danskerne udgør omkring de 500.
Andre vesteuropæiske lande må jo også have været inde i de overvejelser, som statsministeren argumenterer for, og som der refereres til her.
Mener statsministeren ikke, at vi som et lille land med begrænsede ressourcer kunne gøre en langt bedre indsats der?
Rune Lund (EL), 2006-11-08:
Jeg vil sige til statsministeren, at jeg synes, det er problematisk, at statsministeren ikke over for Folketinget vil gøre rede for, hvad indholdet i en ny strategi kan være, når regeringen samtidig kan føre samtaler med de andre parter i koalitionen, som så også må gå ud på, hvad denne nye strategi kan indebære.
Jeg synes, det ville være meget naturligt, hvis man inddrog Folketinget i de diskussioner.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor statsministeren ikke synes, at det er problematisk.
Jeg vil spørge, om statsministeren virkelig ikke kan se, at der er noget problematisk i det.
Hvilke overvejelser giver det anledning til inde i statsministerens hoved i forhold til, hvordan statsministeren ser udviklingen i Irak, og i forhold til, hvilken ny strategi man bør lægge?
Er det ikke et tegn på, at den strategi, der er blevet lagt fra USA's side – en strategi, som statsministeren fulgte lige i hælene på – har slået totalt fejl?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-08:
Jeg kan kun gentage, hvad jeg allerede har sagt.
Hr. Frank Aaen kan være fuldstændig sikker på, at regeringen selvfølgelig vil inddrage Det Udenrigspolitiske Nævn i det omfang, det er rigtigt og nødvendigt, og selvfølgelig vil gøre det, hvad der heller ikke kan være noget overraskende i, hvis det på et eller andet tidspunkt bliver aktuelt at ændre mandatet for danske troppers tilstedeværelse i Irak.
Så skal Folketinget, altså Folketingssalen som sådan jo også inddrages.
Hr. Frank Aaen kan være fuldstændig tryg ved, at regeringen vil følge alle spillereglerne.
Men jeg vil gerne understrege, at der ikke er sådanne planer på nuværende tidspunkt.
Frank Aaen (EL), 2006-11-08:
12:54 PM enteret, hverken om, hvorvidt der har været kontakter, om der er planlagt kontakter, endsige hvad sådanne kontakter måtte indeholde.
Det synes jeg er stærkt utilfredsstillende.
Det er det, fordi man jo kan se, at tingene vil ændre sig, og de skal ændre sig, og derfor er det nødvendigt at inddrage Folketinget – som minimum Det Udenrigspolitiske Nævn – i de overvejelser.
Jeg vil spørge statsministeren: Helt ærligt, er det ikke lidt bekymrende, at statsministerens bedste ven, George Bush, lige har tabt et valg i USA, som man også ved kan få konsekvenser for strategien i Irak?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-08:
Regeringen vil til enhver tid inddrage Folketinget fuldstændig efter reglerne, når og hvis der er noget at tage stilling til, og der, hvor regeringen i øvrigt er forpligtet til at orientere Folketinget.
Det kan hr. Frank Aaen være fuldstændig tryg ved.
Men jeg vil gerne sige, at det jo er meget naturligt, at partnerne i en international koalition løbende er i kontakt med hinanden om, hvad der sker, hvad udviklingen er, hvordan tingene skal gribes an.
Det er der jo ikke noget som helst overraskende eller nyt i.
Frank Aaen (EL), 2006-11-08:
Skal jeg forstå svaret sådan, at regeringen faktisk meddeler sine overvejelser om en ny strategi til USA, til England, til Irak?
Kan regeringen bare på egen hånd kommunikere med USA, England og Irak om en helt ny strategi i Irak uden overhovedet at løfte sløret over for hverken befolkningen, Folketinget eller Det Udenrigspolitiske Nævn?
Er man ikke nødt til at inddrage Folketinget?
Det mener jeg helt sikkert at man er.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-08:
Selvfølgelig er regeringen i løbende kontakt med partnerne i den internationale koalition, selvfølgelig i særlig grad med USA og Storbritannien, ligesom vi er i løbende kontakt med den irakiske regering.
Men jeg vil gerne understrege, at den danske udenrigs- og sikkerhedspolitik selvfølgelig bliver fastlagt her i Folketinget.
Frank Aaen (EL), 2006-11-08:
Det er meget skuffende, at statsministeren ikke vil forholde sig til den realitet, at Irak dag for dag bevæger sig længere og længere i retning af kaos, og at den store majoritet af befolkningen i Irak føler sig utryg ved de udenlandske soldater og mener, at de gør tingene værre, ikke bedre.
Jeg synes, det er meget beklageligt, at vi ikke kan få den erkendelse frem.
Så kunne jeg godt tænke mig at vide, om der nu er kontakt med USA og England, om vi i forbindelse med de overvejelser om en ny strategi, der pågår, er med i en dialog, i en proces, hvor vi har indflydelse på, hvad der besluttes.
Eller har vi bare overladt det til George Bush og Blair at bestemme, hvordan tingene skal udvikle sig i Irak, og når de så har besluttet sig, følger vi trop?
Hvad foregår der på den scene?
»Hvilke kontakter er der mellem regeringen og henholdsvis Storbritannien og USA om strategiændringer i Irak?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-08:
Målet er, at de udenlandske soldater skal ud.
Friday, January 5, 2007 12:54 PM
Jeg forstår da godt, at hvis man spørger den irakiske befolkning, om den hellere vil være herre i eget hus og slippe for udenlandske troppers tilstedeværelse, så svarer et stort flertal: Ja, vi vil gerne være fri for udenlandske tropper, vi vil gerne være herre i eget hus.
Det er der ikke noget overraskende i.
Sådan ville jeg da også svare, hvis jeg som iraker skulle svare på sådan et spørgsmål.
Det er jo en demokratisk valgt regering, oven i købet en samlingsregering, der tæller repræsentanter fra de brede grupper i det irakiske samfund.
Og den irakiske regering siger til os: Ja, vi vil gerne overtage ansvaret selv, men bliv, indtil vi er i stand til at gøre det.
Det er den danske regerings holdning, at vi synes, det rigtige er at blive der, så længe den irakiske regering beder om det; så længe det er bakket op af FN; og så længe vi i øvrigt selv synes, vi kan gøre en fornuftig indsats.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Aaen (EL), 2006-11-08:
Tilbagetrækningen fra Irak skal selvfølgelig følges af mange andre initiativer: hjælp fra nabolandene, som står i bedre forhold til irakerne, end Danmark gør, end USA gør; at vi bruger de penge, som i dag ødes væk på militær ødelæggelse, til opbygning; at vi sætter gang i en fredsproces; at vi hjælper med, hvordan man igen kan begynde at forene de forskellige kræfter i det land, i stedet for, som det er i øjeblikket, at de nærmere er langt inde i en borgerkrig.
Det, statsministeren ikke har forstået, er, at det militær, statsministeren taler om, ikke er en del af løsningen, men en del af problemet.
84 pct. af irakerne siger, at de ikke har tillid til de amerikanske soldater.
Det er på den baggrund, at det, der er foregået, er totalt fejlslagent og har været ødelæggende for hundredtusindvis af mennesker.
Det er den strategi, der skal laves om, men det kan vi åbenbart ikke få statsministeren til at erkende.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-08:
Jamen det er jo lige præcis også det, vi gør.
Når vi er der, er det jo netop for at skole irakiske soldater, så irakerne kan opbygge en pålidelig hær og en tilstrækkelig slagkraftig hær til at kunne beskytte sig selv.
Det er for at uddanne politi, så vi kan få en ordentlig og troværdig politistyrke.
Det sker under store problemer, det erkender jeg, men det er faktisk derfor, vi er der.
Det er virkelig et positivt eksempel på, hvad vi gør, men det er jo teori at tro, at vi kan gøre det uden militær beskyttelse.
Det er derfor, at alle de gode formål – at uddanne sikkerhedsstyrker, at hjælpe irakerne med genopbygning – kræver en militær tilstedeværelse som beskyttelse.
Vores overvejelser er, at vi skal hjælpe irakerne med at skabe et stabilt demokrati.
Og hvis man pludselig over hals og hoved trak de udenlandske tropper hjem, ville det føre til kaos, i værste fald til borgerkrig i Irak og måske til det spirende demokratis undergang.
Det ville være en falliterklæring.
Det ville være en forfærdelig tragedie for det irakiske folk.
Det ville bestemt også være et nederlag for verdens frie demokratier, at terroristerne kan se, at bare de bomber tilstrækkeligt, bliver demokratierne svage i koderne.
Det ville give dem blod på tanden.
Det ville betyde, at diktaturet vinder over demokratiet, og det synes jeg ville være forkert.
Men målet er selvfølgelig, at de udenlandske tropper skal hjem.
Vi skal ikke være der en eneste dag længere, end det er nødvendigt.
Per Kaalund (S), 2006-11-08:
I forlængelse af de tidligere spørgsmål vil jeg sige, at det jo er bekendt, at Socialdemokratiet i sin tid stemte imod deltagelse i Irakkrigen.
Efterfølgende deltog vi i at give mandat, og vi har sagt, at fra juli måned i år burde vore kamptropM013s08560926tojo.fm Page 863 Friday, January 5, 2007 12:54 PM
per hjem fra Irak i kraft af en exitstrategi, som kunne drøftes.
Mit spørgsmål går på, om det ikke giver statsministeren anledning til overvejelser, at Danmark er det eneste vesteuropæiske land bortset fra England, som i dag har kamptropper i Irak.
Sverige, Norge, Finland osv. deltog slet ikke oprindelig, og andre lande, der har deltaget – Holland, Spanien osv. – har trukket deres kamptropper hjem.
Giver det ikke anledning til overvejelser, at Danmark i den sammenhæng er det eneste land, der ikke har en exitstrategi og ikke har gennemført en sådan?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-08:
Jeg blander mig ikke på nogen måde i andre landes interne forhold omkring udfaldet af valg osv., men det, der er mit ønske, er, at den amerikanske præsident og Kongressen oven på det valg, der har været i USA, bliver enige om en fælles linje, fordi det internationale samfund efter min mening har behov for et beslutsomt og handlekraftigt USA.
Oven på det valg, der har fundet sted, ville mit store ønske være, at præsident og Kongres finder hinanden i en sådan fælles linje.
Nu er hr. Rune Lund og Enhedslisten sikkert ikke de første, jeg ville indvi i mine tanker om det her.
Det er jo ikke ligefrem Enhedslisten, vi samarbejder med på det her felt.
Jeg deler da hr. Rune Lunds ønske om, at vi kunne gøre mere for civil genopbygning i Irak.
Der er hr. Rune Lund bare nødt til at se i øjnene, at hvis vi skal have hjælpeorganisationer ind i Irak, og hvis vi i større omfang skal etablere civile genopbygningsprojekter, er det jo desværre på grund af sikkerhedssituationen, på grund af terroristerne nødt til at foregå under militær beskyttelse.
Det er jo det rene bluff, hvis Enhedslisten tror, at man kan lave civil genopbygning uden militær beskyttelse.
Det er jo det ræsonnement, Enhedslisten ikke rigtig vil indse.
Så alt det, Enhedslisten siger, er ren teori.
Rune Lund (EL), 2006-11-08:
Jeg bad sådan set ikke statsministeren om at blande sig i interne anliggender i USA.
Jeg bad statsministeren, hvis statsministeren vil, redegøre over for Folketinget om, hvad statsministeren går og tænker, når nu der sker det, at statsministerens gode ven og allierede, USA's præsident George Bush, har fået en sviende politisk lussing ved midtvejsvalget i USA.
Er det i forhold til Irak ikke et udtryk for, at den politik, som USA har ført, og hvor Danmark har fulgt fuldstændig trop med statsministeren i spidsen, har været totalt fejlslagen, den har været fejlagtig, og den har været forkert lige fra starten?
Giver det ikke statsministeren anledning til at gøre sig overvejelser i den retning?
Frank Aaen (EL), 2006-11-08:
For en måned siden kom det frem, at man i Pentagon i USA havde den opfattelse af dansk politik i Irak, at Danmark ville blive i Irak akkurat så lang tid, som USA ville blive der, altså at vi havde deponeret vores beslutning om den sag i USA.
For 14 dage siden sagde George Bush, at der nu er brug for en ny strategi, og lige efter kom ekkoet fra statsministeren: Vi har brug for en ny strategi.
Men når vi så har spurgt om, hvad den gik ud på, har vi ikke fået noget svar.
Vi får i dag at vide, at der er kontakter.
Jeg ved ikke rigtig, hvad de kontakter går ud på, men vi kan i hvert fald høre, at de ikke har en karakter og et omfang, så statsministeren mener, at der er så vigtige ting på dagsordenen, at man skal informere Det Udenrigspolitiske Nævn.
Og så er der nok ikke ret meget, der tales om.
Det lyder lidt, som om statsministeren afventer en telefonsamtale eller måske mere bare en envejsmeddelelse fra USA om, at sådan bliver den nye strategi, og så vil statsministeren rette ind.
Er det ikke lidt sørgeligt, at Danmark på den måde bare skal traske i hælene på en taberpræsident som George Bush?
Lise von Seelen (S), 2006-11-08:
»Mener ministeren, at stigningen i antallet af lukkedage i dagtilbud til børn til næste år, jf. FTF-undersøgelse er udtryk for bedre kvalitet i dagtilbuddene til børn?«