Hans Christian Schmidt (V), 1997-11-20:
Forslaget omhandler både en fjernelse af CO2-afgifterne og indførelsen af joint implementation.
Først til de grønne afgifter.
Da de såkaldte grønne afgifter i sin tid blev indført, var det med sigte på at gavne miljøet uden at skade konkurrenceevnen, nemlig ved at en del af afgiftskronerne skulle føres tilbage til erhvervslivet som kompensation.
Men regeringen overså i denne forbindelse flere forhold.
For det første blev den enkelte virksomheds konkurrenceevne stærkt forringet, selv om branchen under ét i teorien ville få alle pengene tilbage.
For det andet har mange virksomheder allerede iværksat de nødvendige energibesparende tiltag og kan derfor ikke få gavn af tilbagebetalingen, der først og fremmest gives som tilskud til miljøinvesteringer.
Endelig er ansøgningsproceduren for at få de berømte tilskud så tung og bureaukratisk, at rigtig mange virksomheder helt har opgivet at få del i midlerne.
Resultatet har været, at konkurrenceevnen er blevet kraftigt forværret til skade for dansk produktion og beskæftigelse.
Beregninger viser, at de grønne afgifter i 1998 samlet vil koste dansk erhvervsliv ca. 30 mia. kr. Hertil kommer, at vi ved en ensidig national indsats kun opnår, at dansk produktion flytter til udlandet.
Adskillige firmaer er allerede flyttet til områder, hvor man ikke skal lægge penge til side til grønne afgifter.
Regeringens sololøb med hensyn til de såkaldte grønne afgifter er således en fiasko, der egentlig er til større gene for miljøet, end det er til gavn.
Ikke nok med at produktionen flytter til udlandet, hvor det er billigere at forurene, regeringen har også sørget for, at de mest forurenende virksomheder i Danmark slipper billigst.
For eksempel er afgiften på rumopvarmning således højere end afgiften på de energitunge processer. Skal vi tage et eksempel, er det sådan, at et supermarked skal betale mere i miljøafgift end en kemisk fabrik, altså vel at mærke for samme udslip af CO2. Et helt andet problem er den meget indviklede og bureaukratiske facon, som de grønne afgifter er skruet sammen på.
For mange virksomheder har det været svært at sætte sig ind i den komplicerede lovgivning.
Det er for mig at se direkte urimeligt, at virksomhederne skal betale for unødige administrative byrder på grund af en uigennemtænkt lovgivning. En ny og bedre miljøpolitik kan gennemføres med joint implementation
end præsenteres, er der altså alt for mange uheldige følger, der taler imod deres fortsatte eksistens.
Miljøproblemerne løser ikke sig selv.
Udslippet af kuldioxid, CO2, udgør over 60 pct. af den menneskeskabte udledning af drivhusgasser og er derfor et af de vigtigste områder, hvor der skal gøres en indsats.
Men den eneste måde at løse problemerne godt på er ved en fælles koordineret international indsats.
Derfor har Venstre og De Konservative nu sammen med Fremskridtspartiet og Dansk Folkeparti fremsat et beslutningsforslag, der vil afskaffe CO2-afgiften og i stedet indføre en ny og bedre miljøpolitik gennem en fælles international indsats.
I al sin enkelhed går forslaget ud på, at de lande, hvor det er forholdsvis dyrt at nedbringe CO2-udledninger, foretager energibesparende investeringer i lande, hvor det er billigere.
Investeringer i udlandet skal så regnes med i hjemlandets reduktion af CO2-udledning.
Såvel donorlandet som værtslandet har derfor incitamenter til at deltage i planen.
Donorlandet, fordi det vil nedbringe omkostningerne ved en given miljømålsætning, og værtslandet, fordi det vil få overført miljøvenlig og økonomisk, effektiv teknologi. Undersøgelser viser, at man for de samme penge kan reducere 10 gange større mængde af CO2, hvis der satses på Østeuropa i forhold til Danmark.
Med lidt andre ord får man altså meget mere miljø for pengene med Venstres, De Konservatives, Fremskridtspartiets og Dansk Folkepartis forslag til en ny og bedre miljøpolitik.
Men forslaget betyder ikke, at vi skal lægge det indenlandske miljø på hylden, vil jeg sige til ministeren.
Tværtimod skal vi fortsætte indsatsen både i udlandet og herhjemme.
Men når det kommer til det samlede CO2-regnskab, får man altså mere for pengene ved at investere i f.eks. Østeuropa end ved at pålægge dansk industri miljøafgifter.
Jeg har tidligere i dag markeret, at Venstre ønsker, at Danmark får opbygget en ægte miljøprofil.
Kodeordene er regelforenkling og afbureaukratisering og ikke mindst en koordineret international indsats her og nu. Med en afskaffelse af CO2-afgifterne og gennemførelsen af forslaget til joint implementation vil vi allerede være nået langt i den retning.