Line Barfod (EL), 2004-01-29:
Jeg håber ikke, det alene er antallet af millioner til at føre valgkamp for, der er afgørende for valgresultatet.
Jeg er meget enig med hr. Svend Auken i, at det er godt, at vi har en oplyst befolkning, og at vi også kan føre valgkamp på mange andre måder end med store annoncer.
Jeg tænker også her på nedskæringer af portostøtten og dermed indskrænkning af antallet af diverse forskellige blade, som vi kan blande os i, men det er så en anden debat.
I forhold til det konkrete forslag er Enhedslisten imod, ligesom vi også var det under behandlingen af et tilsvarende forslag fra SF i 2001.
Men ellers, når det gælder alle lovlige formål, skal foreninger have ret til selv at bestemme.
Dernæst er der, som andre har været inde på, en række andre problemer i forslaget.
For det første er der den grundlæggende forskel på arbejdsgivere og erhvervsorganisationer på den ene side og de faglige organisationer på den anden.
Hvor medlemmerne i de faglige organisationer er enkeltpersoner, er medlemmerne af arbejdsgiver- og erhvervsorganisationer i vid udstrækning virksomheder.
Hvem skal så stå for virksomhedens støtte til et bestemt politisk parti?
Er det ejerne - og som andre har været inde på, er det så flertal eller mindretal?
- eller er det alle dem, der arbejder på virksomheden og dermed er med til at skabe de værdier og det overskud, der bliver brugt til partistøtten? Jeg ved godt, hvad svaret vil være fra Dansk Folkeparti, at det er ejerne, der skal bestemme, men er det særlig demokratisk, eller stopper demokratiet ved fabriksporten også i det her tilfælde? Så er der hele spørgsmålet om forbrugerne, alle de mange, der ikke har andre muligheder og andet valg end at købe ind i Netto eller Føtex eller Bilka, eller som slet ikke ved, at når de køber ind der, så støtter de Venstre og Konservative og Dansk Folkeparti.
Alle, der køber et HTH-køkken, køber legoklodser til børnene, køber øl fra et medlem af Bryggeriforeningen, er med til at støtte Venstre, men de har ikke muligheden for at vælge fra.
Hvad nu med mere camouflerede bidrag i form af annoncer med forskellige budskaber, som fru Birthe Rønn Hornbech var inde på.
Annoncer, der måske utvetydigt støtter et bestemt parti eller et synspunkt med et klart partipolitisk budskab.
Hvorfor skal det kun være organisationer på arbejdsmarkedet?
Hvad med humanitære organisationer, græsrodsorganisationer?
De kan vel have samme interesse i at støtte partier, og partierne kan få et tilsvarende afhængighedsforhold til en bidragsydelse.
Det var bare om de forskellige konkrete problemer i forslaget.
Det helt afgørende er, at vi ønsker at fastholde foreningernes og organisationernes ret til på demokratisk vis at bestemme over deres egne midler.
Samtidig vil jeg ikke lægge skjul på, at i Enhedslisten går vi ind for, at spørgsmålet om fagbevægelsens partistøtte i langt højere grad end i dag bliver genstand for åbne diskussioner og beslutninger taget af medlemmerne.
Det synes jeg faktisk er ekstra vigtigt at lægge vægt på, når vi igen og igen bliver konfronteret med mangel på reelt demokrati i store dele af fagbevægelsen.
Men det er bare ikke noget, vi kan lovgive om herindefra, det er en kamp for demokrati, som Enhedslisten sammen med andre gode kræfter tager rundtomkring i fagforeninger og fagforbund.
Til slut vil jeg også gerne understrege, at Enhedslisten går ind for den størst mulige åbenhed om partiernes
regnskaber.
Vi har i de senere år fået noget større åbenhed, men vi kan godt gøre det bedre, og den del af lovgivningen vil Enhedslisten meget gerne være med til at ændre på.
Så vi kan altså ikke støtte forslaget her.