Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-11-19:
Tak for det, og også tak til Kristendemokraterne for at rejse den debat, om end, som hr. Jann Sjursen jo også selv sagde det, perspektivet har forandret sig, siden forespørgslen blev anmeldt.
Jeg skal nu korrigere opfattelsen af, at regeringen ikke har keret sig om området her. Vi har blot forestillet os, hvad jo også blev resultatet, at det netop var i regi af satspuljeforhandlingerne, der kunne findes de ressourcer, der skulle til for at videreføre aborthandlingsplanen.
Men det er jo sådan set fint nok, at det aspekt, der handler om at tilvejebringe ressourcer, ikke skal fylde så meget her i dag, for det har vi alle taget et fælles ansvar for.
Jeg synes, at noget af det, man må hæfte sig ved, er, at lige siden da har vi oplevet et stadigt fald i antallet af provokerede aborter.
I 2001, som er det år, jeg sidst har sådan velkonsoliderede tal fra, blev der i alt registreret 15.315 legalt provokerede aborter.
Det er 350 færre end året før, og hvis man omregner det til abortkvotienter, altså antallet af aborter pr. 1.000 kvinder i den fødedygtige alder, så er der tale om et fald på 2,2 pct. i forhold til året før, og det er et fald, som i store træk svarer til det årlige fald, siden aborttallet var på sit højeste i 1975. Abortkvotienten, antallet af legalt gennemførte provokerede aborter pr. 1.000 fødedygtige kvinder, er i dag omkring det halve af, hvad den var i 1975.
Det er jo en ganske positiv udvikling, som jeg synes der er grund til at hæfte sig ved, også fordi de foreløbige tal for 2002 tyder på samme procentvise fald som de foregående år.
En nærmere granskning af tallene viser os imidlertid også, at der stadig er visse grupper af kvinder, der har et særligt behov for oplysning og rådgivning om familieplanlægning og abort; det gælder bl.a. kvinder i visse aldersgrupper og grupper af etniske kvinder.
Præcis det forhold, at behovet for information og rådgivning er forskelligt i forskellige grupper af kvinder, var jo også blandt årsagerne til, at der ved årets satspuljeforhandlinger kunne opnås enighed om at videreføre initiativer under aborthandlingsplanen, eller som den rettelig hedder »Handlingsplan for nedbringelse af antallet af provokerede aborter«.
Derfor blev området ved satspuljeaftalen, som hr. Jann Sjursen også var inde på, tildelt 2 mio. kr. til næste år, 2004, og 4 mio. kr. om året i de næstfølgende år, 2005-2007.
Det er disse midler, der skal anvendes til forebyggelse af uønskede graviditeter og til udvikling af rådgivning af abortsøgende for dermed at reducere antallet af provokerede aborter yderligere, for det bør jo være en fælles målsætning.
Arbejdet vil foregå som en opfølgning på de initiativer og indsatser, som blev igangsat under aborthandlingsplanen.
Initiativerne under aborthandlingsplanen blev dengang igangsat ud fra fire hensyn.
For det første ønsket om at styrke indsatsen over for alle, der har behov for prævention.
Her blev der eksempelvis udarbejdet udskolingsmateriale om prævention.
Der blev etableret en landsdækkende telefonrådgivning og en sexbrevkasse på internettet.
For det andet ambitionen om at styrke indsatsen over for kvinder og par, der overvejer abort.
Her blev der igangsat modelprojekter i fem amter og kommuner til et samlet beløb af 4 mio. kr., ligesom der blev udarbejdet skriftligt informationsmateriale til abortsøgende.
For det tredje ønsket om at forbedre de professionelle rådgiveres kompetence.
Her er der eksempelvis udarbejdet en rådgivningshåndbog til relevante faggrupper, og der er afholdt kurser og udarbejdet pjecer for unge Sexualister.
For det fjerde ønsket om at sikre en bedre samordning af indsatsen.
Til det formål er bl.a. udarbejdet et elektronisk nyhedsbrev og åbnet hjemmesiden abortnet.dk for fagfolk.
Endelig er der også i regi af aborthandlingsplanen mere tværgående igangsat evaluering og forskning.
Der er bl.a. igangsat en løbende evaluering af aborthandlingsplanens projekter inden for en ramme af 600.000 kr., og ikke mindst er der igangsat tre forskningsprojekter, som skal belyse årsagerne til det faldende aborttal, abort blandt etniske kvinder og fysiske og psykiske følgevirkninger af abort.
Alle de indsatser, der blev foreslået i handlingsplanen, er iværksat, og en stor del af dem er også gennemført, men det er jo på ingen måder ensbetydende med, at opgaven så også er fuldført.
Det er karakteristisk for området her, at der er brug for en vedvarende oplysnings- og rådgivningsindsats om seksualitet, om prævention, om abort og om uønskede graviditeter.
Derfor er der fortsat brug for støtte til nogle af handlingsplanens oplysningsaktiviteter såsom hjemmesiden abortnet, telefonlinjen Sexlinien og Sexbrevkassen på internettet.
Der er også fortsat brug for genoptryk og revision af eksisterende informationsmateriale, ligesom der er brug for løbende træning og uddannelse af professionelle og unge, der underviser andre unge.
Samtidig skal der følges op på de erfaringer og resultater, der kan udledes af de forskningsprojekter og modelprojekter, der blev igangsat under aborthandlingsplanen.
Der har i den senere tid været nogen diskussion om støttesamtaler og de igangsatte modelprojekter til metodeudvikling og rådgivning af abortsøgende.
I alt blev der, som jeg var inde på det før, igangsat modelprojekter med opbygning af teamfunktion i fem amter og kommuner med tilbud om støttesamtaler.
Disse projekter er endnu ikke evalueret, og derfor er det også vanskeligt at udtale sig nærmere om de forskellige udformninger af samtaletilbud og om, i hvor høj grad tilbuddet rent faktisk benyttes.
Det samme gælder for de øvrige amter, som efter lovændringen om støttesamtaler i juli 2000 skal tilbyde abortsøgende støttesamtaler.
Så vi har altså brug for at have indhentet evalueringen, før vi sådan mere fremadrettet kan sætte en kurs på området her.
Men det står allerede nu klart, at de to modelprojekter, der har kørt i regi af Mødrehjælpen i Odense og Århus, fortsat skal støttes.
I 2005 forventes den samlede evaluering af aborthandlingsplanen at ligge klar.
Jeg har allerede nævnt en række fremtidige initiativer her, som vil være gældende for indsatsen i hvert fald næste år, i 2004.
Det er klart, at den samlede evaluering i 2005 vil kunne danne udgangspunkt for yderligere initiativer, som kan igangsættes fremefter.
Derfor er jeg jo på regeringens vegne ganske godt tilfreds med, at det er lykkedes at sikre ressourcer til en fortsættelse af aborthandlingsplanen.
Jeg har her forsøgt at skitsere nogle af de initiativer, der ligger umiddelbart for, idet jeg naturligvis stiller mig helt åben for, at vi i fællig kan formulere de projekter, der dernæst er behov for i den årrække, hvor vi nu sammen har skaffet finansiering til at sikre, at dette vigtige emne kan være højt på dagsordenen.
Forhandling