runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-19:
Jeg synes i virkeligheden, det er et tragisk svar, som statsministeren giver, for det, statsministeren siger, er, at det, vi er vidne til, er historien om den uundgåelige tragedie.
Intet kunne have forhindret det.
Danmark som koalitionspartner kunne ikke have gjort noget som helst, der bare havde kunne minimeret den ubodelige skade en smule, intet kunne vi have gjort.
Alt lå i kortene, vi sejlede som Titanic direkte mod isbjerget.
Spørgsmålet er, om det er rigtigt.
Jeg mener, at enhver, der fulgte med, var fuldstændig klar over, at amerikanerne begik overgreb på Guantánamobasen, før krigen mod Irak startede; enhver, der fulgte med, var fuldstændig klar over, at USA anvendte metoder i Afghanistan, som ikke var i overensstemmelse med gængse regler for krigsførelse; enhver, der har fulgt med i nyere historie, ved, at USA har brugt irregulære metoder i Latinamerika og andre steder.
Derfor er spørgsmålet, om det ikke er det, vi står over for, mere end det er historien, der absolut måtte gå sin gang, hvor det var en regering, der lukkede øjnene for alle de advarselslamper, der blev sat op, og som dermed i stedet for at være med til at forhindre, at historien gik sin gang, ved at lukke øjnene i virkeligheden bidrog til, at historien gik sin skæve gang.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Jeg synes ikke, at man med rimelighed kan forvente, at vi tilbage i januar sidste år skulle kunne forudse, at uhyrligheder som dem, vi har set beskrevet fra irakiske fængsler, kunne finde sted.
Jeg må i hvert fald tilstå, at det overskrider grænserne for min fantasi.
Jeg må tilstå, at jeg har haft en meget klar forventning om, at soldater fra et land, der i den grad står for, at der gælder universelle menneskerettigheder, også ville leve op til de højeste etiske og menneskelige standarder, herunder helt konkret overholde alle internationale regler og konventioner.
Det må jeg sige har været min klare forventning, og derfor synes jeg ikke, at man med rimelighed kan forlange, at en regering i begyndelsen af sidste år skulle kunne forudse, at sådan nogle uhyrligheder ville finde sted.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-19:
Nu har statsministeren flere gange og med rette sagt, at de overgreb, som besættelsesmagten har udøvet over for den irakiske befolkning, har gjort ubodelig skade.
Ubodelig skade er jo et stærkt udtryk i modsætning til en skade, der kan genoprettes.
Det er en ubodelig skade, der er sket her.
Nu skal vi jo alle sammen lære af det, der foregår, og derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge i forlængelse af det spørgsmål, der er stillet: Hvis nu statsministeren skruer tiden tilbage til januar-februar sidste år, altså umiddelbart før krigsudbruddet, er der så nogle ting, som statsministeren og den danske regering kunne have gjort anderledes for at have undgået at komme i den situation, vi er kommet i nu, hvor man altså har gjort ubodelig skade?
Var der nogle initiativer, som den danske statsminister og den danske regering kunne have taget over for f.eks. amerikanerne, nogle udtalelser, man kunne være kommet med,
nogle forslag, man kunne have stillet?
Er der nogle ting, hvor statsministeren mener, at det burde vi have gjort anderledes?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Sådan kan hr. Keld Albrechtsen overhovedet ikke konkludere ud fra, hvad jeg har svaret.
Jeg kender ikke viceforsvarsministerens udtalelser, men kan konstatere, at den oprindelige amerikanske plan faktisk også er blevet ændret undervejs i lyset af netop den erkendelse, at det ikke ville være holdbart med en meget langvarig international militær tilstedeværelse i Irak.
Det er jo grunden til, at tidsplanen er blevet rykket utrolig meget frem, således at der allerede fra den 30. juni i år indsættes en bredere funderet midlertidig irakisk regering med henblik på at forberede demokratiske valg i januar 2005.
Det ville jo være aldeles uforsvarligt at rykke ud af Irak på et tidspunkt, hvor det ville efterlade det irakiske samfund i totalt kaos og den irakiske befolkning til en kummerlig skæbne.
Det er jo nødt til at foregå ordentligt.
Da må vi altså sige, at det at overdrage autoritet til en irakisk regering den 30. juni i år og afholde demokratiske valg januar 2005 faktisk efter omstændighederne er rimelig hurtigt og en fremrykning af processen.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-19:
Det er så totalt undergravende, at tilliden ikke kan genoprettes med de nuværende besættelsesstyrker.
Det er også det, kansler Schröder siger.
Han har, så vidt jeg har forstået det, peget på, at det skal være muslimske fredsstyrker.
Jeg ved ikke, om statsministeren er opmærksom på, at Washington Post i dag skriver, at viceforsvarsminister Paul D. Wolfowitz har indrømmet over for senatet, at man har miskalkuleret det, at man troede, at Irak ville tolerere en lang besættelse.
Man har måttet erkende, at det havde irakerne ikke tålmodighed til.
Gør det indtryk på statsministeren, at en amerikansk viceforsvarsminister, den mand, der selv har ansvaret for det, erkender, at hans plan er slået fejl?
På et eller andet tidspunkt må det da gøre indtryk på statsministeren, at alle andre erkender det.
Stort set den eneste i verden, der ikke erkender det,
er den danske statsminister.
Tillykke med det!
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Jeg synes, vi har lov til at forvente, at et åbent og frit demokrati som det amerikanske som en selvfølge overholder internationale konventioner, herunder alle regler vedrørende menneskerettigheder.
Det synes jeg man har lov til at forvente.
Derfor har man selvfølgelig også lov til at være ekstra kritisk, når det så viser sig ikke at være tilfældet.
Det er også grunden til, at jeg, som jeg allerede har meddelt, agter at tage det spørgsmål op om behandlingen af de irakiske fanger i de irakiske fængsler på mit kommende møde med den amerikanske præsident.
Derfor må vi selvfølgelig også tage det alvorligt og tage det op kritisk, og det er det, jeg vil gøre.
Margrete Auken (SF), 2004-05-19:
Så er det det sidste spørsmål til hr. Søren Søndergaard.
Vrøvl, hr. Villy Søvndal!
Villy Søvndal (SF), 2004-05-19:
Men netop på baggrund af det sidste svar, statsministeren giver, er det så meget desto mere underligt, at statsministeren ikke har taget menneskerettighedsdiskussionerne op.
Det er jo ikke noget, der starter med krigen i Irak.
Det er ældre, og det ved statsministeren formentlig godt.
Den store forskel var jo, at indtil da var der ikke vist nogen billeder af det.
Men jeg forstår, at statsministeren besvarer det her spørgsmål i dag med, at statsministeren ingenting fortryder.
I andre lande foregår der en diskussion, f.eks. blandt de neokonservative i USA, som i stigende grad tvivler på og udtaler sig om, at de ikke er sikre på, at det, de gjorde, var rigtigt.
Jeg synes, at der egentlig er noget næsten tragisk over en statsminister, der må opleve et billede, hvor de amerikanske højreorienterede i stigende grad begynder at tvivle om rigtigheden af det her.
En række lande, Spanien, Honduras osv., trækker sig ud af koalitionen.
Så mit spørgsmål til statsministeren er: Vil statsministeren virkelig stå som sidste mand og forsvare skansen, når alle andre er på vej ud, og sige, at jeg gjorde det rigtige, jeg gjorde det rigtige, jeg gjorde det rigtige, uanset billederne af tortur og uanset billederne af Powell, der siger, at han blev misinformeret? Uanset hvad der sker, så er det statsministerens opfattelse, at han gjorde det rigtige i den her sag.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Jeg står ikke her og påstår, at der ikke undervejs i de måneder, der er forløbet, siden krigen mod Saddam Hussein blev indledt, er begået fejl, eller at ting ikke kunne været gjort anderledes.
Det skulle da være mærkeligt, om nogen var fuldstændig fejlfri.
Jeg tror sagtens, at man set i bakspejlet vil kunne sige, at der sikkert er nogle forløb, der kunne have været grebet anderledes an.
Men det spørgsmål, jeg har fået, er, om jeg fortryder, at vi tilsluttede os den internationale koalition.
Der er jeg nødt til at sige til hr. Villy Søvndal: Nej, jeg mener, at det var rigtigt at træffe den beslutning; selv om den var besværlig, og selv om den har givet en masse modstand og kritik, så mener jeg, at den var rigtig.
Den står jeg ved, fordi det handlede om at statuere et eksempel, når en skruppelløs diktator som i det her tilfælde Saddam Hussein nægter at adlyde det, som FN's Sikkerhedsråd har besluttet.
Det må have en konsekvens, hvis man ikke samarbejder med FN's Sikkerhedsråd, som FN's Sikkerhedsråd enstemmigt havde krævet.
Der må jeg altså sige, at den begrundelse stadig væk holder.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-19:
»Var det efter statsministerens opfattelse en fejl at se igennem fingre med det faktum, at den nuværende amerikanske administration valgte at se stort på internationale konventioner i forbindelse med krigen i Irak og Afghanistan, og kan det efter statsministerens opfattelse være en af grundene til de eksempler på tortur og anden ydmygende behandling af irakiske fanger i amerikansk varetægt, vi har set på det seneste?«
Det drejer sig om diskussionen om konventionerne og torturen.
Egentlig synes jeg, at det mest overraskende i hele den diskussion, der ruller de her dage, er det argument, der hedder, at vi er så overraskede over, at amerikanerne i krige anvender tortur.
Hvis man gør sig helt fri af ethvert belastende kendskab til fortiden, så kan man glemme Vietnam, man kan glemme alt, hvad der skete i de latinamerikanske lande i 1970'erne.
Jeg havde selv fornøjelsen af at være i Argentina i 1976, da militærkuppet fandt sted der.
Hvis man er villig til at glemme al historie, så kan man præsentere det, som om det var noget helt nyt.
Men mit første spørgsmål til statsministeren er: Er statsministeren ikke også bekendt med, at amerikanerne under de fleste af deres krige har anvendt tortur, og at vi dermed ikke står med noget fundamentalt nyt? Det leder over til det spørgsmål, der er stillet som mit andet spørgsmål: Var det i lyset af den historiske erkendelse ikke dumt, ikke forkert, ikke moralsk forkasteligt at se igennem fingre med det faktum, at når man vælger at se stort på internationale konventioner, bl.a. den tredje Genèvekonvention, så er der en lige vej derfra til et vink med en vognstang fra både de ledende politikere og de ledende militærfolk til dem, der arbejder nederst i systemet, om, at de sædvanlige regler hermed er ophævet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
De britiske myndigheder er i færd med at undersøge de forskellige anklager.
offentligt frem, er det jo ikke alle anklager, der er sande. Det er oven i købet påvist, at nogle af dem er falske.
Og i den situation er det altså vigtigt, at anklagerne undersøges til bunds med respekt for den tid, det nødvendigvis tager i et retssamfund at foretage den type undersøgelser.
Regeringen har vedholdende krævet, at USA lever op til internationale forpligtelser.
Det gælder også i forbindelse med krigen i Irak og i Afghanistan.
Det er naturligvis et ufravigeligt krav, at alle lande, herunder dem i koalitionen, overholder Genèvekonventionerne og i øvrigt foregår med et godt eksempel.
Det er klart, at de ansvarlige for eventuelle brud på konventionerne skal drages til ansvar.
Jeg har ikke nogen baggrund for at udtale mig om, hvem der er skyldige og/eller ansvarlige for de mishandlinger, der har fundet sted i de irakiske fængsler.
Den danske regering og jeg selv har taget kraftigt afstand fra det, der har fundet sted, og vi føler os overbeviste om, at de ansvarlige vil blive draget til ansvar, hvor end ansvaret ligger, og hvor højt oppe det end ligger.
Det er jo faktisk det, der er forskellen på et formørket diktatur og et frit og åbent demokrati som det amerikanske og i den her sammenhæng også det britiske, nemlig at i frie og åbne demokratier kommer den her slags heldigvis helt åbent frem i lyset og kan blive gjort til genstand for en offentlig debat, også en kritisk debat og en ubehagelig debat.
Sådan er det heldigvis i frie og åbne demokratier.
Det skal vi være glade for.
Jeg føler mig helt overbevist om, at de også vil blive draget til ansvar, både i USA og i Storbritannien, og det uanset, hvor højt oppe det ansvar ligger.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-19:
Jeg har svært ved at forstå, at statsministeren siger, at der aldrig har været tvivl om, at den danske linje var, at Genèvekonventionerne skulle overholdes.
Jeg henleder med nogle spørgsmål i februar, marts og april måned regeringens opmærksomhed på, at der foregår nogle ting, der ikke er i overensstemmelse med Genèvekonventionerne.
Jeg modtager et svar fra udenrigsministeren den 9. april
hvor regeringen svarer, at regeringen har tillid til, at amerikanske styrker ligesom de øvrige koalitionsstyrker vil leve op til deres forpligtelser i henhold til det folkeretlige kompleks af sædvaneretlige og konventionsfastsatte normer.
Det vil sige, at på et tidspunkt, hvor hele verden summer ikke alene af rygter, men af rapporter fra Amnesty International og Røde Kors om, at der pågår tortur, hvad er så den danske regerings bidrag til de her spørgsmål?
Føler statsministeren heller ikke her anledning til at fortryde noget?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Jeg forstår, at hr. Villy Søvndal baserer sit spørgsmål på et svar, som er afgivet af udenrigsministeren.
Det synes jeg at hr. Villy Søvndal passende kunne drøfte med udenrigsministeren. Jeg har ikke mere at føje til, hvad jeg allerede har svaret, at vi naturligvis vedholdende kræver, at alle skal leve op til de internationale konventioner, herunder Genèvekonventionerne.
Jeg tror, det er rigtigt at sige, at Danmark internationalt har fortjent det gode ry, at vi om nogen står vagt om dem og lever op til dem.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-19:
Jeg vil godt spørge statsministeren, om statsministeren er opmærksom på det forhold, at når USA har rodet sig ud i en krig, som landets befolkning ikke længere selv tror på, går det forfærdelig galt, og så ser vi i stigende omfang disse tilfælde af magtmisbrug.
Der er nogle af os, der er gamle nok til at huske Mai Lai-massakren i Vietnam og den opløsning, som ramte den amerikanske hær.
Frygter statsministeren overhovedet ikke, at det er den udvikling, vi er på vej ind i, fordi en stigende del af de amerikanske styrker selv mister troen på, at det projekt, de har rodet sig ud i, kan lykkes?
Jeg synes, at situationen er nået dertil, at man i USA i stigende grad begynder at sætte spørgsmålstegn ved sin egen plan og det helt op i regeringen.
Viceforsvarsministeren har lige indrømmet i senatet, at planen var forkert.
Det ved jeg ikke om statsministeren er opmærksom på, men det går hurtigt nu.
Derfor vil jeg godt opfordre statsministeren til, at vi får en grundig debat om, hvad det her kan munde ud i, hvis man følger det til vejs ende, sådan som statsministeren tilsyneladende er indstillet på.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Ja, jeg ved snart ikke, hvad man kan føje til.
Jeg synes, vi kører i ring nu.
Jeg vil bare sige, at intet kan forsvare de uhyrligheder, der er blevet begået i irakiske fængsler, og det har efter min mening intet at gøre med, hvordan opbakningen måtte være til den aktion, der har fundet sted og finder sted, for intet kan forsvare, at den slags overgreb finder sted.
Det er vigtigt at understrege, at lande, som kæmper en kamp internationalt for at vinde respekt for menneskerettighederne, for frihedsrettighederne, selv må foregå andre med de absolut stærkeste og bedste eksempler, når det gælder overholdelse af internationale konventioner, herunder Genèvekonventionerne, og når det i det hele taget gælder overholdelse af reglerne om menneskerettigheder.
Derfor er det, selv om det heldigvis er nogle få eksempler, så totalt undergravende for den sag, vi arbejder for, at sådan noget har fundet sted.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-19:
Den første fortælling efter de afslørende billeder var jo, at det her var en lille håndfuld.
Det var både den danske statsministers og præsident Bushs udlægning, at det her drejede sig om en lille håndfuld meget rå soldater
Jeg vil godt spørge statsministeren: Tror han stadig, at det er den sandsynlige forklaring efter de seneste dages påvisning også i USA i The New Yorker af, at det formentlig er efter direkte ordre fra den amerikanske forsvarsminister?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål, jeg vil stille, er: Når statsministeren så siger, at de ansvarlige skal stilles til ansvar, betyder det så, at statsministeren vil forfølge, at hvis Rumsfeld direkte har et ansvar i det her, må det have konsekvenser i forhold til den amerikanske administration; så må den amerikanske præsident drage den konklusion, at så skal han se sig om efter en ny forsvarsminister?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Hr. Søren Søndergaard giver en fuldstændig forvrænget beskrivelse af det grundlag, som den danske regering forelagde Folketinget.
Vi har fuldstændig åbent sagt, at når vi anbefalede, at Danmark tilsluttede sig den internationale koalition, så var det, fordi Saddam Hussein nægtede at samarbejde med FN's Sikkerhedsråd.
Og det kan man så være uenig med os i.
Men det er i hvert fald lagt åbent og regulært frem.
For det er regeringens opfattelse, at hvis en skruppelløs diktator som Saddam Hussein bare nægter at adlyde gang på gang - og her var det i mere end 10 år - hvad FN's Sikkerhedsråd beslutter, så er det et utrolig farligt signal at sende til alverdens tyranner og terrorister, for det er et signal om, at de bare kan opføre sig, som de vil.
Det internationale samfund gør ingenting ved det.
Der syntes vi, at nu var nok nok, og at grænsen var nået.
Nu måtte det have en konsekvens.
Derfor tilsluttede vi os den internationale koalition.
Det kan hr. Søren Søndergaard være uenig i, men vi har i hvert fald lagt meget åbent frem, at det var vores grundlag for at gå med.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-19:
Jeg må sige, at jeg synes, statsministerens svar er fuldstændig uansvarligt.
Danske myndigheder har snorksovet, statsministeren har snorksovet.
Alle de oplysninger, der er kommet frem, er blevet fuldstændig ignoreret i flere måneder, på trods af at man er direkte medansvarlig fra dansk side for det britiske militærområde.
Og så kommer der oplysninger frem om, hvad der er foregået i Buccalejren, om, at man har sigtet med rifler mod folk, herunder mod tindingen, truet med overførsel til Guantánamo, med døden og med tilbageholdelse på ubestemt tid; alt sammen oplysninger, der i metoden minder uhyggelig meget om det, som også er kommet frem vedrørende de amerikanske militærmyndigheders opførsel i deres fængsler.
Bekymrer det ikke statsministeren, at der er et billede af, hvad der systematisk foregik, som i uhyggelig grad tyder på, at ansvaret for disse ting ligger højere oppe, og at der i øjeblikket er ved at foregå en tildækning af ansvaret?
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-19:
Situationen er jo den, at Danmark overleverer fanger til Buccafængslet, et fængsel, hvor der er massiv kritik af forholdene, der er avisartikler om, hvordan folk bliver torteret osv.
Det mest elementære, man kunne gøre, når man kom og afleverede fanger dér, var da at spørge, hvad Røde Kors' vurdering egentlig er af det her fængsel.
Det kunne man have spurgt englænderne om, og så ville man have fået denne her rapport.
Og så håber jeg ikke, at man ville have afleveret nogen fanger.
Men jeg forstår, at det har man ikke gjort.
Man har bare spurgt englænderne: Er I flinke mennesker?
Englænderne har sagt: Ja, vi er flinke mennesker.
Overholder I konventionerne?
Ja, vi overholder konventionerne.
Og så er den potte ude. Jeg er virkelig chokeret over det, men ser frem til forklaringen på, at statsministeren ikke kender denne her Røde Kors-rapport.
Så vil jeg til sidst bare spørge statsministeren igen: Er statsministeren enig i, at det af artikel 12 i Genèvekonventionen fremgår, at når man har fanger og overleverer dem til et andet land, så har man ikke bare forpligtelse til at se på dette lands vilje til at overholde Genèvekonventionen, men også dets evne til at overholde Genèvekonventionen?
Søren Krarup (DF), 2004-05-19:
Jeg takker for svaret.
Kan vi ikke sige, at det fornødne bevismæssige grundlag var ikke til stede, da Rigsadvokaten lavede sin undersøgelse?
Og kan vi ikke konkludere, at nu er der en anden situation, og nu er der i høj grad sandsynlighed for, at det nødvendige bevismæssige materiale er til stede?
Justitsministeren var så venlig at love det, og jeg vil bede kraftigt om, at Rigsadvokaten foretager en ny undersøgelse af, hvad der faktisk foregår i Hizb-ut-Tahrir.
Det forekommer mig at være meget, meget grove krænkelser af dansk lov.
Lene Espersen (KF), 2004-05-19:
Jeg vil sige til hr. Søren Krarup, at kikkerten er bestemt ikke sat for noget blindt øjne, og at jeg ser udmærket med begge mine øjne.
Men sagen er den, at som minister må jeg ikke bryde ministeransvarlighedsloven, og jeg skal overholde landets love, og derfor giver det altså kun mening at søge en forening opløst, hvis det fornødne bevismæssige grundlag er til stede. Jeg har ikke kendskab til, hvorledes forholdene er i andre lande, eller hvordan debatten føres i andre lande, for så vidt angår Hizb-ut-Tahrir.
Men jeg har tilkendegivet, at alle de konkrete sager, der måtte komme frem, og hvor politiet indleder en efterforskning, er jeg indstillet på at følge tæt med henblik på at se, om der er noget nyt i disse sager, der gør det relevant at bede Rigsadvokaten om at genoptage undersøgelsen.
Jeg afviser ikke, at vi kan komme i en situation, hvor der er tilstrækkeligt bevismæssigt grundlag for, at det er relevant at overveje et forbud.
Men indtil da synes jeg, det er meningsløst at søge foreningen opløst her og nu, for det fornødne bevismæssige grundlag er ganske enkelt ikke til stede.
Søren Krarup (DF), 2004-05-19:
Jeg må tilstå, at sammenligningen med håndboldklubber forekommer mig lige lovlig overfladisk for ikke at sige useriøs.
Jeg vil gøre opmærksom på, at der er jo ikke tale om, at det er to tilfældige personer, der har sagt noget.
Jeg står her med den skrivelse, der blev uddelt af Hizb-ut-Tahrir den 9. maj ved Nørrebrohallen.
Her tales der klart om, at man skal myrde dem, der falder fra, og at trosfriheden skal ophæves totalt, for den må ikke findes de steder, hvor islam hersker, og i betragtning af, at Hizb-ut-Tahrir bekender sig til en kalifatstat, som er et diktatur, og altså går ind for en omvæltning af det danske folkestyre og det danske samfund, synes jeg, det er på tide, man forholder sig alvorligt til sagen.
Jeg vil stille et enkelt spørgsmål
Det er mig bekendt ikke tilfældet.
Jeg tror, at vi som det eneste land sætter kikkerten for det blinde øje, og jeg vil henstille meget stærkt til ministeren, at hun retter kikkerten mod virkeligheden og ikke et andet sted hen.
Lene Espersen (KF), 2004-05-19:
Jeg vil sige til hr. Søren Krarup, at for mig at se er det naturligvis afgørende, at man skønner, at der er det fornødne bevismæssige grundlag til stede for at søge en forening opløst ved dom.
Det vil selvfølgelig bero på en konkret bedømmelse, og kernen er
altså, hvad der kan siges at være en forenings øjemed, herunder om den søger at nå sit mål ved anvendelse af vold.
Det afgørende er, hvad foreningen reelt står for.
Jeg synes, det er væsentligt at understrege, at det, at et eller to medlemmer af en forening siger noget, der er strafbart, er efter min bedste vurdering ikke tilstrækkeligt til, at man kan søge den forening opløst ved dom, for så var der nok mange håndboldklubber og alle mulige andre foreninger, som levede et ganske farligt liv.
Der skal meget til, før man kan sige, at man har bevismæssigt grundlag for, at en forenings øjemed er ulovligt; der skal faktisk foreligge adskillige sager.
Men jeg har allerede tilkendegivet, at jeg er indstillet på at bede Rigsadvokaten om at genoptage undersøgelsen, såfremt der efter afslutningen af politiets efterforskning er grundlag for at sige, at der har fundet noget strafbart sted.