Jørn Jespersen (SF), 2000-04-28:
Hr. Kim Andersen har jo tydeligt demonstreret, at han ikke er målløs, for han taler meget.
Men han er derimod noget uforstående over for, hvad det her går ud på, og det har han demonstreret meget klart og tydeligt.
Der har været nogle forskellige bemærkninger, jeg gerne vil samle op, og den første er, at ministeren er lidt småirriteret over, at der har været talt om, at det var én ledelsesmodel, der skulle udbredes via kvalitetsprisen og Center for Ledelse.
Jeg synes bare, ministeren skal tage til sig, at den bekymring ikke har været helt uberettiget, og at man har overvejet det, men at det nu er slået fast, at sådan skal det ikke være.
Så havde hr. Ole M. Nielsen og jeg en lille diskussion
om sygefravær.
Jeg har fundet en artikel fra Politiken den 25. april, så det er i hvert fald relativt nye tal, og ifølge dem er det sådan, at sygefraværet i DA's medlemsvirksomheder - altså på det private arbejdsmarked - er på 11,9 dage pr. år, hvorimod det i staten er på 7 dage om året.
Der står også, at man faktisk ikke kender det præcise omfang i amter og kommuner, men det er formentlig lidt større end i staten, og i Københavns Amt er det helt oppe på 13,5 dage.
Hr. Ole M. Nielsens konklusion er i hvert fald ifølge de oplysninger fra Politiken forkert, og jeg tror, man skal lade være med at bruge så genererede tal og i stedet sige: Vi skal kigge på sygefraværet på den enkelte institution og virksomhed, og vi skal bruge det som en meget vigtig indikator for, om der er problemer, som bl.a. kunne skyldes dårlig ledelse. Så må jeg sige til de borgerlige partier, at jeg synes, indsatsen i dag har været under al kritik, og at det er meget skuffende, at man i den grad har kunnet hidse sig op.
At der skulle være lagt op til, at det offentlige skulle begynde at bestemme ledelsesforholdene i den enkelte virksomhed, er jo fuldstændig skudt ved siden af.
Det, der foregår her, er en diskussion i det danske parlament, og vi er altså ikke sat til at lede den offentlige sektor.
Vi er sat til at lede
dette land
, og det, vi så kan diskutere, er, hvilke virkemidler der skal tages i brug over for bestemte problemstillinger.
Det, der har været lagt op til, når vi snakker om ledelse og private virksomheder, er jo netop, som ministeren også har sagt, at skabe nogle rammebetingelser, som kan gøre det nemmere for virksomhederne at udvikle en god ledelse, både med henblik på økonomisk effektivitet, med henblik på kvalitet og med henblik på medarbejdertrivsel.
Det er i hvert fald skuffende, og jeg tror på linje med ministeren, at vi bliver nødt til at konstatere, at dagen i dag var for svær for de borgerlige partier, og at der skal mere tid til.
Det kommer der nu, og jeg håber meget, at man får noget input, også fra nogle af sine kernevælgere, der gør, at man i hvert fald får en mere nuanceret holdning til alt dette her.
Hvis man skulle tage konsekvensen, den fulde logiske konsekvens af det, som de borgerlige partier har sagt i dag, skulle Folketinget jo heller ikke beskæftige sig med, om der er den nødvendige kapital til de private virksomheder.
Det må de da selv ligge og rode med, for hvorfor skulle vi interessere os for det?
Vi skulle heller ikke interessere os for, om der foregår en forsknings- og udviklingsvirksomhed i de private virksomheder, for det må de da selv ligge og rode med.
Vi skulle heller ikke tage os af eksportsubsidier osv., for det kan de selv klare.
Det er jo den fulde konsekvens af det, man har sagt, men det mener man jo ikke, og det ved vi jo.
Men på ledelsesområdet mener man det af en eller anden besynderlig grund.
Men det er da en underlig negativ tilgang at have, at det er den eneste måde, man kan gribe ind på.
Var det ikke mere konstruktivt, hvis man, inden det gik
så galt, gav nogle virksomheder mulighed for at undgå, at det kom så langt?
Det er jo det, konsulentbranchen ser den ene gang efter den anden, når den bliver hidkaldt, at det virkelig er ved at gå galt, fordi der har været en ekstremt ringe ledelse, og at der ikke er blevet grebet ind i tide.
Jeg synes, det er mere konstruktivt at gøre det i god tid, udnytte de potentialer, der er i de virksomheder, der løber rundt, og samtidig sige, at det kunne løbe meget bedre rundt, hvis ledelsen var bedre.
Man skal skabe nogle rammer
for, at man lærer af hinanden, og man skal lære af de dygtige, af dem, der kan tingene og har gode erfaringer, og det skal jo foregå på kryds og tværs i den private sektor og mellem den private sektor og den offentlige sektor.
Men det er langtfra det samme som at sige, at det er Folketinget, der skal bestemme i den enkelte virksomhed
Så er der endelig spørgsmålet om demokrati, som hr. Frank Aaen rejste.
Jeg er sådan set fuldstændig enig i alle de bemærkninger, han gjorde om, at demokrati er en meget vigtig produktionsfaktor.
En afgørende faktor for, om en virksomhed drives med en god og effektiv ledelse, er, at ledelsen har evnen til at inddrage medarbejderne, høre på deres synspunkter, bruge deres erfaringer og inddrage dem i forslag, både om indretningen og organiseringen i det daglige og om de langsigtede investeringsbeslutninger osv.
Det er helt afgørende, og det er jo også noget af det, der arbejdes meget med i en del virksomheder, og det var sådan set det, vi gerne ville lægge op til at der blev sat øget fokus på.
Så vil jeg sige til hr. Frank Aaen, at han har ret i, at vi ikke har lagt op til et opgør med ledelsesretten i denne anledning, men det er sådan set ikke, fordi vi gerne vil have en vedtagelse igennem.
Vi synes derimod, vi har villet lave en udfordring, og en udfordring er jo noget konstruktivt.
Det er noget, man kan tage imod, hvis man har evnerne, og bruge til noget positivt, og det håber vi trods alt der bliver mulighed for.
Da SF's ordfører, hr. Ole Sohn, ikke kan være her, skal jeg sige nogle ord på hans vegne.
Så det er han altså glad og taknemlig for.
SF går ind for regelforenkling både for at undgå større administrative byrder for borgerne og virksomhederne og for at få den største grad af gennemskuelighed i den offentlige forvaltning.
Det var også med det udgangspunkt, SF sammen med regeringen, CD og Enhedslisten ved dette års finanslov indgik aftaler om administrative lettelser for de mindre virksomheder, hvor de administrative opgaver vejer tungest.
Loven om Erhvervsservice var ét bidrag.
Det andet eksempel var lovforslaget om EDI-løn, der i den mere folkelige udgave hedder Letløn, og som vil give en markant lettelse af virksomhedernes administrative byrder.
Flere andre initiativer i finanslovaftalen går i samme positive retning.
Venstres og De Konservatives forslag om en dereguleringsenhed kan vi ikke støtte, da det, som beslutningsforslaget er udformet, vil kunne lamme fornuftige politiske løsninger.
Hvis vi f.eks. indfører nye grønne afgifter for at lave en ressourcebesparende adfærdsregulering i virksomhederne, så kan det jo godt i en opstartsperiode give nogle øgede administrative byrder, som er en midlertidig byrde, og det vil SF faktisk godt i nogle tilfælde støtte, hvis det politiske sigte med et forslag er rigtigt.
Den type af fornuftige politiske løsninger vil i realiteten blive forhindret af V's og K's beslutningsforslag.
Ideen med, at hvert ministerium én gang årligt skal lave et byrdebudget, vil ud over at indebære en enorm administrativ ekstrabyrde for de enkelte ministerier også have den samme virkning som dereguleringsenheden.
SF kan altså ikke støtte beslutningsforslagene, men vi vil altid løbende indgå i drøftelser af, hvordan vi kan forbedre og forenkle love og regler.