runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-24:
Hr. Fransgaard har fuldstændig ret.
I Tyskland har man ikke taget de økologiske varer ind i de almindelige supermarkeder.
Her skal man hen i helsekosten efter det.
Det betyder selvfølgelig, at helsekostbutikkerne i Tyskland er vældig store, og det er godt for helsekostbutikkerne.
Men det betyder også, at der ligger et kolossalt inddæmmet marked, som kan åbnes, hvis man går ind og tilbyder tyske butikker - om jeg så må sige - en pakke med forskellige økologiske varer, sådan at de kan køres direkte ind på hylderne.
Så har dansk landbrug chancer i Tyskland, og det kan ministeren oplyse, men jeg tror, at næsten op mod 30 pct. af den samlede landbrugseksport i dag går til Tyskland, og i det øjeblik det bryder igennem i de tyske supermarkeder, vil der simpelt hen komme et sug af efterspørgsel efter økologiske varer, hvor hele den danske landbrugsproduktion så at sige kan forsvinde i løbet af nul komma fem.
Men jeg er glad for spørgsmålet.
Søren Kolstrup (EL), 1999-03-24:
Jeg stillede hr. Brian Mikkelsen et spørgsmål for lidt siden.
Det næste er: Hvis hr. Brian Mikkelsen definerer en politisk nødvendighed, f.eks. at de er nogle værre nogen i Tvindimperiet, eller der kan være så mange, der er nogle værre nogen, det kunne f.eks. være 20 selskabstømmere ude i byen, er hr. Brian Mikkelsen så indstillet på altid at definere den politiske nødvendighed og så sige: Min politiske nødvendighed har en sådan forrang, at den legitimerer en særlov?
ville have gjort en række fag obligatoriske, og brobygningsforløbet skulle også have været gjort obligatorisk.
På den måde skulle det så være sikret, at der ikke var plads til eksperimenter i 10. klasse, som kunne bidrage til unges modning og udvikling.
Sådan opfattede vi situationen i Enhedslisten.
Det lykkedes ikke.
Der var bl.a. protester fra efterskolerne, fra mange efterskoleelever, som kunne se deres mulighed for 10. klasse forsvinde.
Enhedslisten er ikke interesseret i at lægge stramme bånd på 10. klasse.
Vi ønsker ikke nødvendigvis, at dansk, engelsk og matematik gøres obligatoriske i halvdelen af tiden.
Det kan fjerne nogle af mulighederne for at gøre det 10. skoleår anderledes, eksperimenterende og spændende for de unge.
De frie skoler og efterskoler har nu fået lov til at fortolke f.eks. deres temauger som danskundervisning, og det er udmærket.
Men grundlæggende må jeg sige, at det er sukker på den bitre pille, hvis der er tale om, at man på forhånd stræber mod at få færre i 10. klasse.
Jeg lyttede også til hr. Aage Frandsen og hørte, at SF's ordfører sagde, at det ikke var målet.
Derfor må vi jo nøje undersøge, om den her lov forlods vil medføre en reduktion af antallet af 10.-klasse-elever.
Hvis vi vurderer noget sådant, må vi jo sige nej.
Jeg bliver nødt til at opholde mig et lille øjeblik ved projektopgaven.
Den ændres nu til en selvvalgt opgave.
Det er interessant. Hvad ligger der egentlig i, at den selvvalgte opgave har sammenhæng med elevens uddannelsesplan og de valgforberedende aktiviteter i form af brobygning eller andet?
Sådan kan teksten i hvert fald læses, og jeg er meget usikker på, hvad det betyder.
Generelt kan jeg sige, det er meget ubehageligt, at det mantra omkring uddannelsesplan skal køres ind i alle mulige og umulige sammenhænge.
Enhedslisten ønsker ikke, at unge skal tvinges i 10. klasse.
Hvis man ønsker det, skal man selvfølgelig gå direkte i gang med en ungdomsuddannelse, og det er så kun godt.
Også vi ønsker bedre vejledning i folkeskolen, men det er absurd at arbejde for, at de unge ikke går i 10. klasse som et princip.
Som sagt mener vi, der er sket nogle forbedringer i det her udspil.
Vi vil ikke helt afvise, at vi kan stemme for det, men vi vil gerne gå med livrem og seler og sikre os, at lovens bemærkninger om, at der forlods skal være tale om en begrænsning, ikke har noget på sig, og at det bare er en gulerod, man har lagt ud som en lidt tryghedsskabende foranstaltning for en del af forligskredsen.
Det vil vi være meget opmærksomme på i vores videre stillingtagen.
Margrethe Vestager (RV), 1999-03-24:
Jeg vil gerne indlede med at sige mange tak for den uhyre positive modtagelse af lovforslaget.
Og skulle Enhedslisten med tilløb finde anledning til at stemme for, så skal de naturligvis også være meget velkomne.
Det er naturligvis rigtigt, at 10. klasse ikke handler om flest mulige eller færrest mulige eller om, hvad vi herinde måtte finde hensigtsmæssigt, men om, at den unge træffer et valg, som er det rigtige for den unge.
Jeg mener også, at det er helt afgørende, at vi herfra gør det, at vi laver en ramme for 10. klasse, som handler om, at 10. klasse bliver det nødvendige overgangsår for dem, som har brug for det, mellem folkeskole, grundskole og ungdomsuddannelse, og at vi dermed i en treenighed via øget vejledning og uddannelsesplaner får en bedre 10. klasse, som retter sig mod det faglige i det fagliges bedste og mest brede forståelse, samtidig med at det at træffe beslutning om ungdomsuddannelse indgår som noget aktivt.
Jeg har været meget glad for de bemærkninger, som er faldet, fordi jeg mener, det viser, hvilken forankring
Tom Behnke (FP), 1999-03-24:
Der er indgået forlig om 10. klasse, et forlig, som Fremskridtspartiet er med i, et forlig, som vi i Fremskridtspartiet er tilfredse med.
Jeg skal ikke gentage, hvad alle andre ordførere har sagt om, hvad forslaget indeholder, men jeg vil sige, at jeg lyttede meget grundigt til hr. Aage Frandsens tale, og uden at det nu skal gå hen og blive en vane, vil jeg gerne her tilkendegive, at jeg er helt enig i det, som hr. Aage Frandsen sagde.
Det er også min udlægning af teksten.
10. klasse skal være en mulighed, men 10. klasse skal ikke være et såkaldt soveår.
Der skal være faglig kvalitet i undervisningen.
Undervisningen og formålet med at gå i 10. klasse skal være fremadrettet.
Der skal være indhold i hverdagen for dem, der går i 10. klasse.
Det var faktisk noget af det, vi i Fremskridtspartiet lagde meget vægt på under forhandlingerne, nemlig at man får et miljøskifte og dermed kommer videre og får noget ny inspiration.
Det er heller ikke nogen hemmelighed, at vi i Fremskridtspartiet helst havde set, at det kun var efterskoler og kostskoler og lignende, som udbød 10. klasse.
Men sådan blev det ikke, og det forlig, man er nået frem til, er vi i Fremskridtspartiet ganske godt tilfredse med.
Vi er tilfredse med, at man nu har lagt sig fast på, at det bliver kommunerne, der kommer til at vælge, om jeg så må sige strukturen i forhold til det her, i forhold til hvor mange og hvilke skoler der skal udbyde 10. klasse.
Og jeg skal på vegne af Fremskridtspartiet anbefale kommunerne, at man, så vidt det er muligt, laver 10.-klasse-centre, sådan at eleverne får et miljøskifte, at de får mulighed for at møde andre unge og dermed nemmere kommer videre med en egentlig ungdomsuddannelse.
Så der er ingen tvivl om, at vi i Fremskridtspartiet mener, at 10. klasse fortsat skal være en mulighed.
Vi ønsker, at 10. klasse skal virke som en trampolin, som det er blevet nævnt, en trampolin til at springe videre ud i ungdomsuddannelserne og måske endda også videre til nogle videregående uddannelser.
Det er vores opfattelse, at det lige præcis er det, som forliget og lovforslaget bevirker, og derfor støtter vi naturligvis forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-24:
Altså det, vi foreslår, er ganske enkelt, at hvis man har et alsidigt sædskifte på sin gård, så skal man kunne få støtte til hele arealet, således at man ikke bliver straffet for at have et alsidigt sædskifte med f.eks. et pænt stort græsareal, således at man ikke bliver tilskyndet til en ensidig drift, der alene satser på korn og de såkaldte reformafgrøder.
Det er jo indlysende, at så skal de penge, der er afsat på budgettet, selvfølgelig omfordeles.
Hektarstøttesatsen bliver naturligvis lavere for alle, når der bliver den ligestilling, for jeg er ganske enig i, at vi ikke har penge til at fylde mere i EU's kasse, slet ikke.
Jeg håber, det opklarer misforståelsen hos fru Lene
Espersen; jeg tror ikke, hun har sat sig ind i, hvad det er Enhedslisten har foreslået.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-03-24:
Jeg brugte også blot eksemplet for at beskrive, hvilken utrolig magt pressen har, at man netop på grundlag af tre personer, som havde tilknytning til hver sit parti, lynhurtigt talte stemmer sammen, som om de repræsenterede nogle store veldefinerede folketingsgrupper.
Det viste sig, at det gjorde de ikke.
Overskriften havde sit eget liv, levede meget længe i den offentlige debat, blev bakket op af magtfulde organisationer som Dansk Metal, Dansk Arbejdsgiverforening, LO osv. Så det var et sørgeligt eksempel på, hvordan pressen kan sætte dagsordenen på et tvivlsomt grundlag og komme til at præge udviklingen i dette lovforslag, sådan at det blev forsinket faktisk i urimelig grad.
Jeg anerkender fuldt ud hr. Christian H. Hansens synspunkter om 10. klasse.
Christian H. Hansen (DF), 1999-03-24:
Nu ved jeg godt, at fru Elisabeth Arnold sagde måske, og jeg vil gerne her fra talerstolen slå fast, at der ikke har været nogen i Dansk Folkeparti, der har ønsket på noget tidspunkt, at 10. klasserne skulle afskaffes.
Susanne Clemensen (CD), 1999-03-24:
Lad mig starte med en kommentar til debatten her i dag, nu hvor vi alle sammen har så travlt med at gøre dette lovforslag til vores eget.
Jeg kan kun sige for CD's vedkommende, at det er glædeligt, at der er så bred opbakning til lovforslaget, spændende lige fra Dansk Folkeparti over til SF, der jo er med i forligskredsen, som CD også er en del af.
Det er glædeligt, at vi netop på et så vigtigt område faktisk er i stand til at opnå en fælles løsning.
Disse ændringer, der angår 10. klasse, er altså ændringer, som vi kun kan give nogle gode ord med på vejen, da de i vidt omfang stemmer overens med CD's holdning til dette frivillige skoleår.
I CD tog vi allerede for nogen tid siden nogle grundige drøftelser om 10. klasse, da vi udarbejdede et større skolepolitisk oplæg.
Vi nåede frem til som det vigtigste, at det faglige indhold skulle styrkes, hvis det overhovedet skulle have en mening at bevare 10. klasse.
Vi ønsker, at 10. klasse skal give nye udfordringer i de obligatoriske fag og udbygge de grundlæggende kundskaber og færdigheder i dansk, matematik og fremmedsprog.
Ud over det obligatoriske niveau skal eleverne selvfølgelig også have valgmuligheder, og brobygningen er et vigtigt element i det 10. skoleår, der er beregnet for elever, der har brug for et ekstra år til at udvikle sig og dygtiggøre sig og få afklaret, hvilken vej de vil gå i deres videre uddannelsesforløb.
Som afslutning på 10. klasse har CD ønsket en prøve, der er mere kvalificerende end prøven efter 9. klasse, og med de ting jeg har nævnt her, suppleret med en forbedret vejledningsindsats og uddannelsesplanen, hvortil der knytter sig en obligatorisk selvvalgt opgave, kan man godt sige, at CD har fået opfyldt sine ønsker.
Jeg kunne måske godt have tænkt mig, at brobygningen til erhvervslivet og til ungdomsuddannelserne var placeret noget stærkere; men derfor er det også utrolig glædeligt, at det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, at regeringen vil følge udviklingen af 10. klasserne og efter 2 år vurdere virkningen af 10. klasses funktion og udformning, herunder virkningen som forberedelse af de unge til ungdomsuddannelserne.
Derfor er vi i CD stort set godt tilfredse med det resultat, der er kommet ud af anstrengelserne forud for fremsættelsen af lovforslaget.
Undervejs har der været nogle problemer, især med de frie skoler, som var bekymrede for, om de blev gået for nær i deres muligheder for at gøre tingene på deres særlige måde og med deres særlige pædagogik.
I CD har vi ikke ønsket at ødelægge noget af efterskolernes særpræg, som tiltrækker mange, og jeg synes faktisk, at vi også her er nået frem til en tilfredsstillende løsning med lovforslaget.
Alt i alt kan jeg som konklusion sige, at CD støtter det foreliggende lovforslag om forbedring af 10. klasse.
Christian H. Hansen (DF), 1999-03-24:
Der er ingen tvivl om, at 10. klassernes placering i vores uddannelsessystem har været et varmt emne gennem længere tid.
Mange har talt om kvalitetskrav, og lige så mange har sat spørgsmålstegn ved 10. klassernes placering i fremtidens uddannelsessystem.
For Dansk Folkeparti har det været vigtigt, at man kom
frem til noget, der ikke bare minder om et opbevaringsår uden faglig substans.
Det har for Dansk Folkeparti været vigtigt, når man talte om 10. klasserne, at der skulle opstilles noget mere konsekvens, nogle flere krav og lidt mere disciplin.
Hvad skal 10. klasses indhold så bestå af?
For os er der ingen tvivl om, at eleverne skal bibringes yderligere kundskaber i dansk, litteraturhistorie, kristendomskundskab, regning, matematik, fremmedsprog, naturfag, og ikke mindst informationsteknologi.
Derfor er det også vigtigt, at man fremover sikrer, at eleverne får undervisning med tidssvarende edb-systemer.
Vi ser med glæde, at man med dette lovforslag gør dansk, matematik og engelsk til obligatoriske fag i 10. klasserne.
Det har altid været vigtigt for Dansk Folkeparti, at 10. klasserne bliver udbygget og styrket, således at de unge får bedre kendskab til indholdet af og kravene i deres ønskeuddannelse gennem vejledning, også for at undgå spild af menneskelige og økonomiske ressourcer. Vi mener, at der i lovforslaget helt klart og tydeligt lægges op til, at de unge efter opfyldelsen af 9 års undervisningspligt kan styrke både deres faglige og personlige kvalifikationer og dermed opnå langt mere og bedre sikkerhed med hensyn til valg og gennemførelse af en senere uddannelse.
For Dansk Folkeparti er det vigtigt, at undervisningen i 10. klasserne skal bidrage til at øge de unges personlige modenhed samt deres viden og holdninger, således at de senere kan træffe deres eget valg og tage konsekvensen af det valg, de træffer, og dette mål ser ud til at kunne nås med lovforslaget.
Det er også vigtigt, at 10. klasserne indeholder en kvalitet, der gør, at eleverne gerne kommer til undervisningen, og at de føler, at de fag, de har i 10. klasserne, stiller nogle krav til dem.
Der er ingen tvivl om, at faglig oprustning i folkeskolen vil smitte af på alle andre led i kæderne i vores uddannelsessystem.
For Dansk Folkeparti handler det om kvalitet i uddannelsesforløbet, ligesom det handler om, at folkeskolen styrkes frem mod det nye årtusinde.
En veluddannet befolkning er som sagt en vigtig forudsætning for Danmarks fortsatte velfærd og velstand.
Så har det fra flere sider været nævnt, at forligspartierne bag folkeskoleloven har været med her.
Jeg kan sige til undervisningsministeren, at hvis hun også havde inviteret os, havde vi været meget positive, og vi havde slet ikke været modstandere af forslaget her. Jeg kan konstatere, at det næsten er en ren afskrivning af vores partiprogram, så vi er fuldt ud tilfredse med lovforslaget.
Aage Frandsen (SF), 1999-03-24:
Dette forslag bliver støttet af alle partier, som er med i folkeskoleforligskredsen, og hr. Kolstrup hørte også, at Venstres ordfører udtrykte stor begejstring for forslaget.
Man kan godt have stor begejstring for et forslag, uanset om man tilhører den ene eller den anden politiske fløj i Folketinget, for der er andre måder at måle forslaget på, når det er uddannelsesforslag, end netop efter de traditionelle højre- og venstresynspunkter.
Jeg fremhævede en række ting, som vi virkelig er glade ved.
Hvis jeg skulle have skrevet forslaget, ville jeg nok have set projektarbejder og dette vejledningsforløb i en større sammenhæng, end det er gjort her, men det betyder ikke meget for mig.
Det, der er afgørende for mig, er en række af de ting, som jeg fremhævede, og jeg vil sige, at noget, som jeg ikke fremhævede før - men som jeg godt vil fremhæve her - er, at vi synes, det er udmærket, at man har styrket vejledningssiden. Så er spørgsmålet: Hvor meget kan man have, når man både skal have vejledningssiden og tillige projektopgaven?
Sådan må man vælge, og jeg vil da gerne betro hr. Søren Kolstrup, at det ikke er mig, der specielt har fundet på, at man skal fjerne projektopgaven, og jeg gav heller ikke udtryk for begejstring for det i mit første indlæg.
Men jeg synes, det er et udmærket resultat, vi er nået frem til, og i det hele taget synes jeg, at det forløb, vi har været igennem, og det, vi er nået frem til, er glimrende, som også Venstres ordfører lige så vel gav udtryk for.
Søren Kolstrup (EL), 1999-03-24:
Jeg kunne forstå på SF's ordfører, hr. Aage Frandsen, at det rent faktisk nærmest er SF's forslag, vi behandler her i dag, og det kan jo være interessant nok af hensyn til historieskrivningen og med hensyn til, hvordan disse brede forlig fungerer.
Men netop fordi det er hr. Aage Frandsen, der åbenbart har siddet ved rorpinden, synes jeg, det kunne være interessant at høre, om det også er en del af SF's mere principielle politik, at projektopgaven nu skal erstattes med en selvvalgt opgave, og at denne selvvalgte opgave skal knyttes nøje sammen med elevens uddannelsesplan.
Ret beset
er en tilvalgt opgave, der knyttes sammen med en individuel uddannelsesplan, altså tidens mantra, hvor man hele tiden tænker målrettet.
Er det hr. Aage Frandsen, der har siddet ved rorpinden her, eller er det noget, hr. Aage Frandsen har måttet æde for at kunne komme til at sidde ved rorpinden?
Anders Mølgaard (V), 1999-03-24:
Bag dette lovforslags lidt støvede, grænsende til det anonyme og selvudslettende, titel - forslag til lov om ændring af lov om folkeskolen m.fl. love - gemmer der sig en meget vigtig uddannelsesmæssig materie, nemlig 10. klasses fremtid.
Få, ja om nogen, uddannelsespolitiske temaer har det sidste års tid været genstand for så stor folkelig interesse, og med rette.
Der er heldigvis næsten lysår mellem dette gedigne lovforslag, som vi i dag førstebehandler, og det lidet konstruktive udgangspunkt, som prægede avisoverskrifterne for bare knap 1 år siden.
I forsommeren og sommeren 1998 føg det med prædikater som »spildår, fjumreår«, når visse kredse karakteriserede deres opfattelse af 10. klasse.
Det var mildest talt ikke et smukt eller værdigt startskud på en ellers legitim og nødvendig folkelig debat om 10. klasses fremtid.
Men på trods af pendulets ekstreme udgangsposition lykkedes det ved fælles hjælp at få pendulet til at lande på en både fornuftig og fremtidsorienteret position.
Processen om dette lovforslags tilblivelse er et eksempel på, at det nytter med en bred folkelig debat og engagement.
De mange gode kræfter, som har keret sig om 10. klasses fremtid, og som har slidt og kæmpet, har gjort en forskel, og resultatet behandler vi her i dag.
I Venstre er vi ikke i tvivl om, at det lovforslag, som ministeren har fremsat i dag, vil resultere i et bedre 10. klasseforløb i fremtiden.
Mange folkeskoler og efterskoler yder jo allerede i dag en flot indsats til glæde for de ca. 70 pct. af alle unge, som frekventerer 10. klasse, og med dette lovforslag vil begge skoleformer få endnu bedre rammer. I Venstre glæder vi os specielt over tre forhold:
Det svarer til halvdelen af den mindste ugentlige undervisningstid i folkeskolens 10. klasse.
For det andet: Efter- og ungdomsskolernes unikke frihedstradition antastes ikke.
Undervisningen på de frie skoler skal imidlertid ligesom undervisningen i grundskolen stå mål med folkeskolens undervisning - hvis den frie skole ønsker at tilbyde 10. klasse vel at mærke.
Efterskolerne bliver altså ikke bundet af folkeskolelovgivningens bestemmelse om formål og centrale kundskabs- og færdighedsområder for indholdet af den obligatoriske undervisning i 10. klasse.
For det tredje: Vi finder det også glædeligt, at vejledningen styrkes mærkbart, og at eleverne nu er forpligtet til at udfærdige en uddannelsesplan for 10. klasse.
Alt i alt finder vi, at de kommende ungdomsårgange får muligheder for at gennemgå et både nyttigt og givtigt 10. klasseår, hvis de har behov for et afklaringsår, et trampolinår på vej ind i en ungdomsuddannelse.
I Venstre noterer vi selvfølgelig også med glæde, at der er flere sammenfald mellem lovforslaget og Venstres debatoplæg fra oktober 1998.
Venstre kan naturligvis tilslutte sig lovforslaget.
Frode Sørensen (S), 1999-03-24:
Det vil stadig være en ret for enhver efter 9. klasse at fortsætte i 10. klasse.
Vi ser et redskab i den vejledning, som nok stille og roligt allerede vil tage sit udgangspunkt i 6.-7. klasse, ved at klasselæreren og klassevejlederen sammen med eleven ser på, i hvilken retning man skal gå.
Men det er lige så klart: Ønsker man efter 9. klasse at gå i 10. klasse, så kan man gøre det.
Søren Kolstrup (EL), 1999-03-24:
Hr. Frode Sørensen omtalte, at det foreliggende lovforslag har til formål at målrette undervisningen, og at der i lovforslagets bemærkninger også ligger nogle betragtninger om, at man skal begrænse antallet af 10. klasser.
Men det springende punkt - og det vigtige punkt, synes jeg - er at få afklaret, hvad det er for redskaber, man helt præcist vil tage i anvendelse for at begrænse antallet af 10. klasseelever.
Margrethe Vestager (RV), 1999-03-24:
Jeg vil gerne sige tak for partiernes positive tilslutning
Jeg finder det ligesom partierne helt naturligt, at vi af ordensmæssige hensyn sikrer, at der ikke er paragraffer i dansk lovgivning, som Højesteret finder strider mod grundloven.
Derimod er jeg overbevist om - også når jeg tænker på den forespørgselsdebat, som tidligere har været om friskolelovgivning - at vi i øvrigt har et regelsæt, som er godt for de frie skolers virke, fordi vi derigennem har mulighed for at sikre, at skolerne er uafhængige, og at skolerne bruger midlerne til skolens eget formål, hvilket må være forudsætningen for, at de tilskud gives; men at skolerne derudover naturligvis har frihed til at have de holdninger og bruge de metoder, de i øvrigt måtte stå for, så længe de leverer noget, som kan stå mål med folkeskolens virke.
Med de bemærkninger håber jeg, at vi kan få lovforslaget vedtaget inden for en relativt kort tidshorisont.
Tove Videbæk (KRF), 1999-03-24:
Den såkaldte Tvindlov blev vedtaget af Folketinget i 1996 og trådte i kraft den 1. juli samme år.
Paragrafferne 6, 7, 8 og 9 nævner ved navn en række skoler, der ikke kan få offentlige tilskud efter den 31. december 1996.
Men det lovforslag, som vi skal tage stilling til i dag, er en konsekvens af Højesterets dom, der erkendte § 7 for grundlovsstridig.
Undervisningsministeren siger i sin skriftlige fremsættelsestale, at Højesterets dom ikke betyder, at de skoler, der er nævnt i loven, uden videre har krav på tilskud.
Denne betragtning er vi i Kristeligt Folkeparti enige i.
Vi er enig med ministeren i, at hver enkelt skoles sag må prøves fra bunden af helt forfra i forhold til den gældende lovgivning, og at Undervisningsministeriet ikke bør lade sig skræmme af udsigten til nye retssager. Ved behandlingen af dette lovforslag kan jeg helhjertet sige, at Kristeligt Folkeparti er overordentlig glad for, at vi ikke var med til at vedtage disse paragraffer.
Det havde vi ikke mulighed for.
Vi var ikke i Tinget.
Derfor behøver vi ikke vaske hænder i dag, men vi kan helhjertet tilsige det her forslag vor støtte.
For også vi er meget bekymret for meget af det, der foregår i det såkaldte Tvindimperium.
I forbindelse med den her sag vil jeg dog gerne samtidig give udtryk for, at visse afsnit af lov om friskoler og private grundskoler m.v. trænger til en tilbundsgående gennemgang.
Og vi mener, at der snarest bør nedsættes et udvalg til at tage sig af denne opgave, hvilket også flere af friskoleforeningerne allerede har foreslået.
Lovforslaget, der ophæver Tvindloven, er udtryk for, at lov om friskoler og private grundskoler er for sårbar, når reglerne bruges på en anden måde, end de var tænkt. Og på den anden side kan det jo ikke være rigtigt, at alle skoler skal rammes af begrænsninger, fordi enkelte skoler bruger loven på en anden måde end tænkt.
I forbindelse med denne lov oplevede især hele fri-, efter- og højskoleområdet en stramning, som på nogle næsten virkede som et kvælertag.
Men dette lovforslag går ud på at ophæve de omtalte paragraffer i Tvindloven, og det er der fuld støtte til fra Kristeligt Folkeparti.