Per Clausen (EL), 2006-10-12:
Adskillige af de tidligere ordførere er startet med en redegørelse for deres natursyn og sådan deres personlige oplevelser med naturen.
Når man diskuterer natur- og miljøpolitik, synes jeg faktisk, at det er meget vigtigt, at man tager udgangspunkt i det, som jeg synes er det centrale, nemlig den vekselvirkning, der er mellem den menneskelige aktivitet og naturen, sådan at man ser naturen som et sted, hvor der ikke bare kan hentes rekreative oplevelser og skønhed, men også som et sted og et element, som indgår i produktionen af værdier.
Og det er derfor, det er så afgørende, at vores produktion tager afsæt i en bæredygtig behandling af miljø- og naturressourcer.
Det er sådan Enhedslistens udgangspunkt.
Det andet, jeg vil sige, er, at jeg jo også synes, der er sagt mange fornuftige ting om, at det er vigtigt, at man bruger pengene bedst muligt.
Det har flere været inde på: at det er en vigtig pointe, at pengene skal bruges bedst muligt.
Og det er jo også en af grundene til, at jeg, selv om jeg godt kan forstå, at den konservative ordfører måske synes, at jeg ligesom bragte debatten på vildspor, har brugt lidt energi i dag på ikke bare at beskæftige mig med, hvordan man kunne bruge 700 mio. kr., som jeg forstår er det, der skal afsættes, men også med, hvordan man rent faktisk i øjeblikket planlægger at gennemføre omlægningerne fra amterne til, at staten/kommunerne overtager opgaverne.
Når man snakker om overvågning af naturen, og når man snakker om overvågning af vandområderne, er det jo staten, der overtager den.
Og der er vi jo i den situation, at de opgaver, som tidligere blev finansieret af amterne, tilsyneladende falder væk.
I hvert fald er der ikke nogen, der har påtaget sig den opgave fremover at finansiere dem.
Så havde jeg lidt diskussion med den konservative ordfører om, hvorvidt det nu drejer sig om 75 mio. kr., og jeg erkender, at det godt kan være et beløb, der er lidt større eller lidt mindre.
Men kendsgerningen er dog ikke desto mindre, at Danmarks Miljøundersøgelser er nået frem til, at tallet i 2003 var 75 mio. kr., og jeg har ikke set nogen argumenter for, at der skulle være nogen afgørende forandring i det beløb.
Så de penge er forsvundet, og det er jo også derfor, man er gået i gang med at gøre sig nogle overvejelser om, hvilke konsekvenser det vil få, når man skal bruge færre penge.
Der vil jeg bare sige, at når jeg ser på de overvejelser, man gør sig der, så er det jo helt entydigt, at overvågningen vil blive forringet.
Man taler om, at det betyder, at man ikke får en repræsentativ dækning af karakteristiske danske søer, at data derfor ikke umiddelbart kan anvendes til beregning af scenarier for indsatsplaner i relation til vandrammedirektivet og analyser i forbindelse med nationale handlingsplaner.
Man siger desuden, at reduktionen giver en forringelse af programmets anvendelighed til at beskrive den generelle tilstand og udvikling i de danske søer, og at det statistiske grundlag for at vurdere ændringer blandt de forskellige søtyper mindskes.
Når man står i den situation, synes jeg jo, at det også er en vigtig diskussion at inddrage, når man snakker om den fremtidige politik på naturområdet.
Og det er også en vigtig diskussion at inddrage, når man står i den situation, at regeringen udlægger det, som om den kommer med ekstra 700 mio. kr.
Det er jo rigtigt; men hvis den så i øvrigt fortsat gennemfører forringelser og nedskæringer, som så skal dækkes af de her 700 mio. kr., er de 700 mio. kr. jo ikke nogen retvisende måde at omtale sagerne på.
Og nu er det her ikke det eneste, der sker i forbindelse med finansloven.
Man er allerede nu FTTM006.fm Page 390 Thursday, November 16, 2006 9:51 AM nået frem til, at i de nye miljøcentre kommer der til at være ansat, jeg tror det er en 40-50 færre mennesker/årsværk, end man oprindelig havde regnet med, og man opererer i de kommende år med meget store effektivitetsforbedringer, som man jo kalder det, og det får jo også nogle konsekvenser.
Det er, fordi jeg faktisk synes, at det er en vigtig ting.
Når det så er sagt, er det klart, at udgangspunktet for ministerens redegørelse jo sådan i hovedsagen var en optimistisk tilgang.
Det går bedre med noget, siger ministeren.
Når man så læser lidt længere ned i redegørelsen, kan man se, at det går dårligere med noget andet.
Og så kan det jo selvfølgelig være, at det sådan ligger i sagens natur, at man, når man er minister, starter med det gode og slutter med det negative, hvor jeg måske ville gøre det omvendt.
Det kan selvfølgelig også skyldes en karakterbrist hos mig, at jeg ville starte omvendt.
Ikke desto mindre er det jo rigtigt, at der faktisk er en række meget alvorlige udfordringer, som vi skal have løst omkring landbrugets kvælstofforurening, fragmentering af naturområder, bioinversion og tabet af vådområder.
Og selv om jeg ikke synes, at det har spillet nogen særlig stor rolle i debatten i dag, har vi jo også hele spørgsmålet om de ændringer i klimaet, som også kan komme til at påvirke vores natur ganske væsentligt.
Efter vores opfattelse forudsætter en varig forbedring af dansk natur faktisk, at der sættes kraftigt ind mod landbrugets forurening, og det skal ske på en sådan måde, at de forskellige naturtypers tålegrænser kan overholdes.
En sådan reduktion er næppe mulig at opnå, medmindre man faktisk udtager store dele af landbrugsarealerne af drift.
Det er i hvert fald den mulighed, vi ser.
Det, som jo er problemet her, er, at så længe der ikke gribes radikalt ind for at nedsætte landbrugets forurening, vil genopretning og pleje af naturområder i stort omfang være et sisyfosarbejde.
Det er vel et spørgsmål, om det mest effektive faktisk ikke er at få grebet ind over for de reelle årsager.
Jeg har bemærket, at regeringen mener, at med det nye lovforslag, man har fremsat om miljøgodkendelse af husdyrbrug, skulle en del af problemet blive løst.
Så vidt jeg kan se, er det kun et begrænset antal naturtyper, der her beskyttes; det er naturtyper, som bliver betragtet som særlig sårbare.
Men det er faktisk kun en meget lille del af den danske natur, der kommer i den kategori, når det er regeringen, der skal tage stilling til det.
Min konklusion på det er, at lovforslaget i sig selv ikke beskytter mod større udledning, men muligvis holder det nuværende niveau i ave.
Det er bare ikke nok, når amternes basisanalyse i forbindelse med vandmiljøplan III siger, at halvdelen af vandløbene, to tredjedele af søerne og næsten alle marine områder er i fare for ikke at være i god økologisk tilstand på det tidspunkt, hvor de skal være det.
Og havene omkring Danmark vil ikke blive beskyttet imod tilførsel af flere næringsstoffer fra husdyrudvidelser, fordi, som der står i bemærkningerne til lovforslaget, vil påvirkningen fra det enkelte projekt være mindre væsentlig.
Når ministeren taler om, at der skal være en balance mellem de krav, der stilles fra henholdsvis landbruget og naturen med hensyn til forbedrede vilkår, så siger ministeren, at dansk landbrug internationalt set er langt fremme med udvikling af skånsomme landbrugsmetoder.
Det kan jo godt være rigtigt.
Men hvad hjælper det, hvis udnyttelsen til gengæld er hårdere?
Derfor handler det jo om også at diskutere, om den intensive produktion, som vi har i dag, overhovedet er forenelig med at sikre natur og miljø i fremtiden.
En lang række vådområder i Danmark er gået tabt gennem de sidste 125 år, og der må man jo sige, at det er der mange som har et medansvar for.
Men også en lang række mindre vådområder er gået tabt.
Det drejer sig om små moser, tidvis oversvømmede områder og vandlidende områder, som er forsvundet ikke alene i det åbne land, men også i skovene.
Derfor er det også godt, at ministeren nævner en række indsatser over for vådområder, for det er nemlig rigtigt, at en lang række nye vådområFTTM006.fm Page 391 Thursday, November 16, 2006 9:51 AM der kan etableres.
Og eksisterende vådområder må forbedres.
Det kan ske ved at undlade såkaldt vedligeholdelse af vandløb, så vandforholdene på tilsandede arealer forbedres.
Det vil være med til at skabe en række nye naturområder og kan også virke som en buffer, som kan tilbageholde kvælstof og fosfor fra tilstødende landbrugsarealer.
Men samtidig må vi sikre, at landbruget ikke øger produktionspresset på øvrige arealer, fordi de afgiver noget til vådområder og lignende.
Som jeg nævnte før, er det også vigtigt at have en sammenhængende opfattelse af naturen og sikre, at vi får en samlet plan for, hvordan naturen kan sikres, fordi det jo handler om at undgå en fragmentering af naturområder, hvor man udelukkende fokuserer på enkelte, særlig vigtige områder og så lader resten passe sig selv.
Det nævntes også i ministerens redegørelse, at det er vigtigt, at den fysiske planlægning medvirker til at styre udviklingen, og at den bl.a. skal være med til at sikre byboeres adgang til natur og stilhed.
I den anledning kan jeg ikke lade være med at sige, at det jo er et paradoks, at regeringen vælger at anlægge en motorvej gennem et af de væsentligste naturområder, vi har, nemlig Gudenåen, selv om man selvfølgelig godt kan sige, at så giver man jo gode muligheder for, at byboerne kan komme ud til stilheden.
Problemet er bare, at stilheden jo unægtelig er fjernet.
Det er sådan set vores synspunkt, at konkret medvirker den fysiske planlægning alt for lidt til at skåne naturen og bevare de værdier, som ministeren taler ganske pænt om.
Og det er jo, fordi regeringen, når det kommer til stykket, har meget svært ved at gennemføre en politik, hvor man prioriterer natur højere, end man prioriterer bilers mulighed for at komme frem.
Så den integrerede indsats for naturen synes jeg på mange måder man kan sige forsvinder i det her spil.
Så må vi jo håbe, at svaret også kan holde sig inden for rammerne.
Jeg har godt bemærket, at hr. Dohrmann nu er begyndt at rejse rundt med det meget interessante synspunkt, at hvis man er i valgforbund med nogle partier ved et kommunalvalg, så er man ansvarlig for alt, hvad de gør efterfølgende.
Jeg tror, at hr. Dohrmann, inden han bevæger sig alt for langt ud ad den tangent, skal forsøge at undersøge, hvad de partier, Venstre og De Konservative, som Dansk Folkeparti er i valgforbund med overalt i landets kommuner, har gennemført af forringelser.
Så tror jeg, at hr. Dohrmann også på det område vil nå frem til, at slutresultatet nok er noget ringere for Dansk Folkeparti, end det er for Enhedslisten.