Pia Christmas-Møller (KF), 2004-06-03:
Vores nationalfølelse har og skal have lov til at blomstre, sådan som det skete senest i dagene omkring den 14. maj, hvor vi på nærmeste hold oplevede et sandt eventyr med konger og dronninger, prinser og prinsesser, kareter og menneskemængder med viftende flag, Dannebrog side om side med det australske flag.
Folk kom fra hele verden, og vi deltog fra alle egne af Danmark.
Det var på en og samme tid en national og en international fest, det var det åbne, det tolerante Danmark, der anno 2004 sendte levende billeder af et virkeligt H.C. Andersen-eventyr ud til hele verden.
Det er det Danmark, vi alt andet lige kan blive enige om at holde af, og som vi er mange der vil kæmpe for.
Sådan har hr. Per Stig Møller engang formuleret den konservative vision om forholdet mellem stat og individ.
For os er balance med andre ord et centralt nøgleord.
Vi ønsker balance i forholdet mellem individ og fællesskab, mellem borger og stat.
Vi Konservative sætter ikke kun kurs mod nye mål.
Vi vil også fungere som den ballast, der sikrer, at skibet aldrig kæntrer.
ingen har glæde af et samfund fyldt med egoister.
I perioder med for megen statsmagt og kollektivisme ønsker vi omvendt at fremme individualiteten, den enkeltes råderum og den personlige frihed og ansvar.
På den måde er Det Konservative Folkeparti partiet, der sikrer, at skibet er på sikker kurs, når tidsånden skaber oprørte vande og undertiden høj bølgegang. Vi har altid blikket fast rettet mod fremtidens muligheder og udfordringer, og vi ved, hvor vi kommer fra.
Vi har et klart mål, vi vil et samfund i balance og udvikling, hvor der er plads til individuel udfoldelse, men hvor den personlige frihed ikke går ud over fællesskabet og ansvaret for de svageste, dvs. de, der ikke kan klare sig selv.
Siden den borgerlige regering overtog regeringsmagten i november 2001 har et af målene for Det Konservative Folkeparti været at genoprette balancen i det danske samfund efter næsten 10 år med socialdemokratisk og radikal politik - et makkerpar, der mente, at snart sagt ethvert problem skulle løses i offentligt regi og oftest finansieret af en ny skat eller en ny afgift.
Vi er godt tilfredse med regeringens mange resultater.
Lad mig her blot nævne opstramningen i den alt for slappe radikale retspolitik, forbedringen af vilkårene for de allersvageste, den særlige indsats for de ældre, reduktionen af ventelisterne og ventetiderne til en række operationer og gennemførelsen af den anstændige, stramme og ansvarlige udlændingepolitik.
Lad mig især fremhæve, at vi for første gang i 30 år har fået reelle skattelettelser, for det var aldrig sket uden Det Konservative Folkepartis indsats.
Forårspakken er kommet og er ved at knække ledighedskurven og vil - ingen tvivl herom - skabe flere job.
Vi er tilfredse med at være med i en handlekraftig regering, der havde modet til at gå med i den internationale koalition, der befriede irakerne fra hr. Saddam Husseins rædselsregime.
Danmark står i de kommende år over for en række udfordringer, men vi står samtidig over for en række muligheder.
Velfærdskommissionen skal skitsere de udfordringer, vi står over for de næste 10, 20 og 30 år, og til næste år - og det er jo det spændende - skal kommissionen fremlægge sine løsningsforslag.
Vi Konservative holder nøje øje med Velfærdskommissionens arbejde.
Vi lægger vægt på, at der ikke bliver efterladt ubetalte regninger til de kommende generationer, vi lægger vægt på, at regningen for vores velfærd ikke havner i børneværelserne.
For Det Konservative
Folkeparti er det nemlig en bærende værdi, at vi efterlader et samfund i ordentlig og redelig stand til de kommende generationer, og at vi efterlader et lidt bedre samfund end det, vi overtog - et samfund i balance.
Vi vil ikke være med til, at der bliver drevet rovdrift på vort miljø og vore skove og strande.
Vi ønsker at bevare vore kulturværdier, vort sprog og vores fælles historie, som
er vores fælles arv.
Vi har alle en forpligtelse til at fremtidsssikre danskernes fælles velstand og velfærd.
Vi har en forpligtelse
til at sikre de bedste uddannelser, vi har en forpligtelse til at sikre, at vores syge og svage får de bedst mulige vilkår, og at vores sygehuse og vores ældreforsorg er helt i top.
Rettidig omhu kan sikre os imod, at samfundet kommer ud
af balance.
Følger man den offentlige debat, kan man let få det indtryk, at der er partier, der mener, at man kan beskatte
sig ud af problemerne; partier, for hvem den offentlige sektor tilsyneladende ikke kan blive stor nok, og for hvem hver eneste krone i skattelettelse anses som et forsøg på at bestikke vælgerne.
Skattestigninger er ikke løsningen, de vil blot forstørre problemerne.
Tværtimod skal vi gøre det lettere at være igangsætter, og vi skal gøre det lettere at være både selvstændig og lønmodtager.
Økonomiminister Bendt Bendtsen har som noget af det første taget skridt til at styrke netop selvstændighedskulturen, og samtidig har han lagt en langsigtet vækststrategi.
Planlagte skatter og afgifter for over 2 mia. kr., som den gamle regering havde lagt op til, er for længst taget af bordet, og i stedet er der sat nye mål.
F.eks. skal de administrative byrder for små og mellemstore virksomheder være reduceret med 25 pct. inden år 2010.
Vi Konservative ved, at økonomisk vækst er betinget af viden og forskning og vilje til at investere, vilje til at turde løbe en risiko.
Socialdemokratiet og De Radikale efterlod sig et hul i forskningsbevillingerne på ca. 4 mia. kr., og det har vi lukket.
Men vores ambitioner er større end blot at rydde op efter S og R. Vi har ambitioner på forskningens vegne, og vi er igen på den rigtige kurs takket være
regeringens indsats.
Regeringen spillede i januar ud med et forslag til en ny højteknologisk forskningsfond, Nordsøfonden, som den blev døbt.
Målet var at fylde fonden op med 16 mia. kr. fra nordsømidlerne, hvoraf renteafkastet skulle kanaliseres over i forskning inden for bl.a. nano- og bioteknologi.
Det var og er visionær tænkning.
Vi vil lade penge arbejde, og vi vil investere i vores fælles fremtid.
Det er der også mange andre partier som siger de vil, men de er ikke hjemme lige den dag, hvor løsningen skal findes, lige den dag, hvor man skal vise parathed til at gå ind i et forlig.
Det Radikale Venstre, som er med i Nordsøaftalen, sagde således nej til den nye forskningsfond, og det er mig stadig en gåde hvorfor.
De Radikale ynder ellers altid at bryste sig af at være et ansvarligt parti, der kerer sig om fremtiden, men i dette tilfælde må den sorte klap åbenbart være gået ned.
Det ændrer imidlertid ikke ved, at den højteknologiske forskningsfond bliver realiseret, og at forskningen bliver styrket i de kommende år.
Regeringen besluttede i foråret at give et spark til økonomien.
Det forventede opsving lod vente på sig, men med forårspakken får danskerne nu hele den besluttede skattelettelse i år og mere til.
Snart har hundredtusindvis af borgere ved selvsyn kunnet konstatere, at Det Konservative Folkepartis vilje til at skabe mærkbare skattelettelser er sat igennem.
For en ganske almindelig LO-familie betyder det, at den nu får næsten 1.000 kr. mere at råde over om måneden - penge, som hr. Mogens Lykketoft, og nu også hr. Frank Jensen, forstår jeg, kalder bestikkelsespenge - meget charmerende, meget charmerende!
Sådan må man jo tænke, når Socialdemokraterne med hr. Lykketoft i spidsen altid tænker på løsninger, der indebærer en skattestigning for enten nogle eller som oftest for mange.
Vi husker jo nok, hvordan SR-regeringen i sin tid indførte en ny skat hver eneste måned, og at slutresultatet blev, at skatten steg og steg for ganske almindelige lønmodtagere, kassedamer, lastbilchauffører, SiD'er og alle andre.
En almindelig SiD-familie med et lille hus og en lille bil fik således inklusive grønne afgifter en efterregning på 500 kr. om måneden.
Forårspakken afspejler en klar holdningsmæssig forskel
på oppositionen og de to regeringspartier.
Mens vi har en grundlæggende tillid til, at de fleste borgere er ansvarlige og handler derefter, møder Socialdemokraterne borgerne med en lige så fundamental mistillid.
Tillid er måske godt, men kontrol er bedre.
Sådan er opskriften.
Med hr. Lykketoft ved roret venter nye skattestigninger forude for lønmodtagere, selvstændige, boligejere, pensionssparere, virksomheder osv., og det synes jeg borgerne skal gøre sig klart, hellere før end senere.
Det er det, der vil ske, hvis S og R får magt, som de har agt.
Sidst i denne måned, nemlig den 30. juni, overgår magten
i Irak til irakerne selv, og efter den tid vil danske styrker kun være til stede på opfordring fra irakerne.
Der er grund til at takke de danske soldater i Irak, som gennem det seneste år har gjort en kæmpeindsats.
Der er virkelig grund til at kvittere for det gedigne og udholdende arbejde, der er blevet leveret i den sammenhæng.
Foråret igennem har vi været udsat for, at nogle med manipulerede lækager og uskønne angreb har forsøgt at sætte spørgsmålstegn ved grundlaget for hele aktionen mod Saddam Hussein.
Det blev dokumenteret.
For Det Konservative Folkeparti var deltagelsen i Irakkrigen en moralsk beslutning; årtiers massedrab, undertrykkelse og tortur måtte ophøre, og det internationale samfunds ord måtte følges op af handling, Saddam Hussein udgjorde en trussel imod sit eget folk og imod omverdenen, og havde det internationale samfund fulgt oppositionens råd, ville Saddam Hussein stadig have været ved magten; ondskabens despot havde fortsat regeret i Irak.
Det forsvarer naturligvis ikke, at enkelte amerikanske soldater forgriber sig på irakiske fanger, der ydmyges og torteres, som vi har set billeder af.
Men modsat de bødler som torturerede Saddams fanger, vil de amerikanske soldater blive stillet til ansvar for deres ugerninger.
De vil blive retsforfulgt, og de første hårde domme er allerede faldet.
Regeringen topprioriterer med rette kampen imod den internationale terror.
Politiet har fået flere ressourcer, og for nylig har den konservative justitsminister bevilget 130 mio. kr. ekstra til Politiets Efterretningstjeneste.
En forudsætning for et samfund i harmoni, balance og udvikling er, at behovet for tryghed i hverdagen imødekommes.
Et Danmark i balance kræver, at der skabes en større sammenhængskraft i samfundet, og at vi fra barnsben får mulighed for at udvikle fælles demokratiske værdier.
Det stiller krav til os, og det stiller krav til indvandrerne og deres efterkommere, men ansvaret gælder begge veje.
Der er også behov for at styrke det generelle kendskab til vores historie og vores kulturelle baggrund.
Vi Konservative kæmper derfor for ensartede minimumskrav i folkeskole og gymnasier, og vi kæmper for at få indført en kanon, altså fælles nationale krav, der kan sikre en fælles viden om f.eks. værker og kunstnere, som har været af central betydning for udviklingen af vores kultur.
Regeringen har fortsat store opgaver forude.
Målet er at forbedre servicen for den enkelte borger ved en forenklet regionsstruktur uden skatteudskrivende myndighed, og vi ser frem til forhandlingernes fortsættelse i morgen.
Også i disse forhandlinger handler det for os at se om at udvise rettidig omhu og sikre en struktur, der ikke spænder ben, men fremmer vores fælles muligheder for at få et samfund, der er i balance og udvikling.