runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carsten Bo Jensen (S), 2002-03-22:
Jeg må igen stille mig undrende over for fru Inge-Lene Ebdrups udtalelser.
Virkeligheden er altså den, at man i dag ifølge serviceloven kan flytte over kommunegrænsen.
Og derfor forstår jeg ikke spørgsmålets sådan mere eller mindre diffuse ordlyd.
Det står klart og tydeligt i serviceloven, at dette kan lade sig gøre.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-03-22:
Den socialdemokratiske ordfører siger, at Socialdemokratiet aldrig har været mod et reelt frit valg.
Så må jeg jo spørge den socialdemokratiske ordfører: Hvorfor har man fuldstændig negligeret dette område, da man var i regering?
Hvorfor har man fuldstændig set bort fra, at ægtefæller blev skilt ad i de sidste år?
Carsten Bo Jensen (S), 2002-03-22:
Fru Inge-Lene Ebdrups udtalelse må bero på en misforståelse.
Der er ikke tale om nye toner.
Socialdemokratiet har aldrig nogen sinde været imod det frie valg.
Socialdemokratiet stiller spørgsmål ved, om der er tale om et reelt frit valg, som det også fremgik af min ordførertale.
Morten Homann (SF), 2002-03-22:
Jeg skal bare være helt sikker og have et klart svar i forhold til Venstres ordførers første indlæg.
Ønsker Venstre, at der skal være ligestilling mellem de her forskellige boligformer, eller ønsker man, at der skal være den forskelsbehandling, som lovforslaget lægger op til?
Ønsker man ligestilling, eller ønsker man ikke ligestilling?
Morten Homann (SF), 2002-03-22:
Jeg undrer mig også lidt over fru Inge-Lene Ebdrups sidste indlæg, for i selve bemærkningerne til lovforslaget fremgår det, hvis jeg må læse op, at »ældre-/plejeboliger med selvejende institutioner som bygherrer kan blive billigere for kommunerne end andre ældre-/plejeboliger«.
Så jeg vil gerne have fru Inge-Lene Ebdrup til at opklare, om det, hun sagde før, var, at det er et spørgsmål om at sidestille dem, og om det er det, der er gældende, eller om man kan bakke op om det, der står i lovforslaget, nemlig at der er en forskelsbehandling mellem selvejende og øvrige ældre-/plejeboliger.
Lissa Mathiasen (S), 2002-03-22:
Jeg må opfatte fru Inge-Lene Ebdrups svar sådan, at man rent faktisk siger, at Venstre ønsker, at der bliver en ligestilling mellem selvejende institutioner og kommunale institutioner, hvad økonomien angår.
Så ser jeg i hvert fald, at der er en forskel mellem det, Venstres ordfører siger, og det, man rent faktisk lægger op til i forslaget.
Har jeg forstået Venstres ordfører rigtigt: at man ønsker en ligestilling mellem de to institutionstyper?
Aage Frandsen (SF), 2002-03-22:
Jeg forstår det sådan, selv om ministeren ikke bruger så mange ord, at meningen må være, at når forligskredsen bliver indkaldt til forhandling, måske lidt for sent, synes jeg, om denne del af folkeskoleloven, så er det, fordi man respekterer forliget. Når man respekterer forliget, så er der nogle helt klare spilleregler, som selvfølgelig ikke er nedskrevet - der er heldigvis en masse ting, man ikke behøver at skrive ned.
Så er forligsgrundlaget respekteret.
Vi har måttet bøje os for Kristeligt Folkepartis fire mandater, og vi har sloges for, at der ikke skulle være diskussion om, at Kristeligt Folkepartis fire mandater skulle respekteres lige så meget, som f.eks. Socialdemokratiets mandattal, der er 15-16 gange større.
Det er helt afgørende, for at folkeskolelovgivningen kan respekteres, og man kan få fuld opbakning til det.
Det er helt afgørende for, at Folketinget kan arbejde med de traditioner, vi har.
Derfor går jeg ud fra, at det ministeren har sagt, er, at det bekræfter man, og at sådan vil man arbejde.
Carsten Hansen (S), 2002-03-22:
Det var såmænd bare en enkelt bemærkning omkring Det Konservative Folkeparti: Det gjorde man jo også under regeringen Schlüter.
Der tilsluttede man sig jo også folkeskoleforliget.
Men det er jo ikke udtryk for, at det her parti har særrettigheder i forhold til folkeskoleforliget. Man tilslutter sig det grundlag, det er på; det er vi selvfølgelig godt klar over.
Men det her forslag er jo et forslag, som går ud over det, man kan kalde folkeskoleforligskredsen, og det har jo den konsekvens, at de partier, der står bag ved forslaget, bryder folkeskoleforliget, hvis det bliver vedtaget - hvis det bliver vedtaget.
Det er ganske usædvanligt, at et parti eller to i en folkeskoleforligskreds fremsætter et forslag uden at drøfte substansen eller være enige med partierne i forliget.
Hvis det ender med at blive et forligsbrud, så må man i hvert fald sige, at det ikke er en måde, man normalt behandler sine forligspartnere på.
Jeg vil spørge fru Ulla Tørnæs, om der er andre forslag i skuffen omkring folkeskolen på dette her område, som vi så kan forvente bliver fremdraget.
Ministeren, undskyld!
Nu får jeg skældud igen.
Ulla Tørnæs (V), 2002-03-22:
Jeg vil gerne starte med fru Anne Baastrup.
Det var bestemt ikke ment ironisk, at jeg er enig med fru Anne Baastrup i, at det handler om at skabe den størst mulige tryghed for børn, såvel fremmedsprogede børn som børn med dansk som modersmål. Det var bestemt ikke ironisk ment.
Det var ikke nogen nedgøren eller nedladenhed over for børn med en anden etnisk baggrund, at jeg ikke gentog fru Anne Baastrups synspunkt om, at det også handler om respekt for børn med en anden sproglig baggrund eller med et andet modersmål, for det er jeg faktisk fuldstændig enig med fru Anne Baastrup i.
Men uenigheden opstår så omkring, hvordan vi bedst sikrer dels trygheden, dels respekten for børn med en anden sproglig baggrund.
Så er jeg også enig med fru Anne Baastrup i, at folkeskolen naturligvis spiller en meget, meget væsentlig rolle, når det handler om integrationen af fremmedsprogede i det danske samfund.
Det er præcis derfor, vi med det her forslag ønsker at skabe de bedst tænkelige forudsætninger for, at børnene kan begå sig dels i folkeskolen, dels i det videre uddannelsesforløb, og så vel socialt som fagligt.
Det er det, det her forslag handler om.
Så til hr. Carsten Hansen.
Der bliver jeg nødt til at sige, at jeg ikke ved, om der er tale om en misforståelse, eller det bevidst er en manglende anerkendelse.
Men det er rent faktisk sådan, at Det Konservative Folkeparti har tilsluttet sig folkeskoleforliget, og det går jeg ud fra, at hr. Carsten Hansen er opmærksom på, i og med at Socialdemokratiet jo også er et forligsparti.
Så blot for at rette den lille misforståelse.
Så spørger hr. Carsten Hansen, om Venstre, om regeringen går ind for at bryde folkeskoleforliget.
Som jeg sagde i mit første svar, respekterer jeg folkeskoleforliget, regeringen respekterer folkeskoleforliget.
Det er vigtigt for at sikre roen i folkeskolen.
For jeg er enig med hr. Carsten Hansen og også andre, der har været inde på det, i, at det ikke er hensigtsmæssigt, hvis folkeskolen måske nærmest daglig udsættes for ændringer.
Det er absolut ikke regeringens intention.
Tværtimod ønsker vi som sagt, at et bredt politisk flertal skal bakke op om vores folkeskole.
Så vil jeg blot gentage over for hr. Aage Frandsen, hvad vi jo har aftalt, nemlig at vi drøfter det her forud for tredje behandling, og jeg kan love hr. Aage Frandsen, at det ikke bliver dagen før tredjebehandlingen af dette her forslag.
Anne Baastrup (SF), 2002-03-22:
Jeg vil indrømme, at jeg blev meget, meget trist, da jeg hørte ministerens svarrunde.
Ministeren anvendte ord om de ordførere, der har været heroppe og ellers har forsøgt at komme med en sådan rimelig saglig debat om modersmålsundervisningens betydning, som fik mig til at tro, at ministeren allerede nu lagde op til at bryde folkeskoleforliget.
Derfor håber jeg inderligt, at ministeren besvarer hr. Aage Frandsens spørgsmål tilfredsstillende.
Men ministeren overhørte tilsyneladende, så bort fra på ironisk vis, at det, jeg også sagde i min ordførertale, var, at tryghed også forudsatte respekt for børns oprindelse.
Det hørte jeg ikke at ministeren var enig i.
Ministeren har tilsyneladende ikke den samme opfattelse som SF, nemlig at folkeskolen er et integrationselement, et meget vigtigt integrationselement.
Jeg vil godt bede ministeren om at tage stilling til det.
Aage Frandsen (SF), 2002-03-22:
Jeg vil ind på lidt af det samme, som hr. Carsten Hansen.
Uanset hr. Carsten Hansens fynske baggrund, så var det, han sagde, måske ikke udtryk for fynsk mildhed.
Jeg vil udtrykke mig med en sådan jysk underforståethed med hensyn til, hvad det er, vi gerne vil appellere til.
Ministerens måde at tackle den her sag på synes jeg ikke har været kunstnerisk flot.
Vi er på indeværende tidspunkt nået dertil, at vi helt usædvanligt har fået en første behandling af et lovforslag, som en forligskreds ikke er enig om, men jeg forstår, at ministeren i respekt for folkeskoleforliget indkalder kredsen, og der vil jeg appellere til, at det ikke bliver dagen før tredje behandling.
Vi skulle gerne kunne løse det alvorlige problem, som nogen har bragt os i, med henblik på, at forligskredsen kan blive enig om det, og at man ud fra respekt for forliget så også respekterer, at kan man ikke blive enig, jamen så må det altså være den mindste fællesnævner, der er afgørende i den her sag
Sådan opfatter jeg ministerens måde ikke at svare helt præcist, men alligevel nogenlunde på det, og så er ministeren også klar over, at hvis man altså gennemfører et forslag imod en forligskreds med et andet flertal i Folketinget, så er det udtryk for, at man bryder et forlig.
Lissa Mathiasen (S), 2002-03-22:
Jeg er nødt til at give hr. Keld Albrechtsen den lille serviceoplysning: Man har jo så valgt forkert side.
Det er nogle dårlige kammerater, man har valgt at lege med, når man samtidig fra hr. Keld Albrechtsens side siger, at man anerkender, at det nok bliver sammen med Socialdemokratiet og venstrefløjen, man skal løse de her problemer.
Det, man har fået ud af det her kammeratskab med de legekammerater her, er rent faktisk, at man går ind og skaber forskelsbehandling.
Det, man har fået ud af det her, er, at man fra Enhedslistens side fraviger princippet om, at offentlige midler altid skal kædes sammen med en anvisningsret - jeg kan huske mange gange, hvor hr. Keld Albrechtsen har stået og sagt, at offentlige midler altid skal kædes sammen med en anvisningsret, og at vi må have styr på det her.
Og man har ydermere her fra Enhedslistens side i kraft af et dårligt kammeratskab fået lavet en situation, som man er parat til at anerkende og acceptere: at den, der har størst behov, ikke nødvendigvis kommer først. Jeg tror, jeg vil anbefale Enhedslisten at skynde sig at finde nogle bedre legekammerater.
Vi vil gerne være med.
Freddie H. Madsen (DF), 2002-03-22:
Med lovforslaget indføres en større og bedre mulighed for de ældre til selv at bestemme, hvordan og hvorledes de vil bo, og til at finde en egnet bolig eller en passende ældrebolig.
Forslaget er en udmøntning af det beslutningsforslag, som blev vedtaget uden om den tidligere regering sidste år.
Vi mener, at det ikke skal være kommunegrænserne, der skal hindre de ældre i at bo, hvor de ønsker, og hvor de føler sig bedst tilpas.
Det skal være på tværs af kommunegrænserne, således at den ældre kommer til at bo sammen med sin ægtefælle dér, hvor de hører hjemme, eller hvor de ønsker at være.
Derfor mener vi, at det frie valg skal fungere optimalt.
Det er vigtigt, at antallet af ældreboliger tilpasses den efterspørgsel, der er på området, og derfor kan vi i Dansk Folkeparti selvfølgelig også støtte det foreliggende forslag.
Vi ser nedsættelse af den kommunale grundkapital som et vigtigt led i arbejdet med at få oprettet
nogle flere ældreboliger, for det giver kommunerne mulighed for omgående, her og nu, at sætte gang i byggeriet af ældreboliger. Vi ser forslaget som endnu et opgør med mange års systemtyranni med bureaukratiske og snærende regler for borgerne her i landet.
Lovforslaget sikrer bl.a., at de ældre ægtepar ikke skal skilles på grund af de tåbelige regler, vi har nu, og som tvinger et ældre ægtepar til at bo hver for sig, fordi den ene er blevet plejekrævende.
Vi mener, at hvis man skal noget, skal man hæve livskvaliteten for de ældre mennesker, der her er tale om.
De skal på tværs af kommunegrænserne have lov til at etablere sig, som det passer dem.
Det er dybt kritisabelt, at ældre medborgere, der har levet sammen et helt liv, skal tvinges til at leve hver for sig på et eller andet tidspunkt.
Det kan vi ikke acceptere på nogen måde.
Vi ved godt, at når et ægtepar bor på en institution, og den ene falder bort, er der et problem med, at der måske bliver en plads mindre, fordi den efterlevende får lov at blive boende; men vi mener, at det problem bør løses ude i kommunerne.
Det, det drejer sig om, er i hvert fald, at der kommer skik på tingene med de regler, der er foreslået her,
og derfor kan Dansk Folkeparti støtte dette forslag.
Lissa Mathiasen (S), 2002-03-22:
Nu er jeg ikke sikker på, at det her punkt var eneste årsag til det valgresultat, som jeg da håber jeg er enig med hr. Keld Albrechtsen om at vi begge kan være kede af.
Men jeg vil da godt spørge hr. Keld Albrechtsen: Ligger der med det her lovforslag et tilsagn til Enhedslisten om, at nu kommer der flere penge ud til kommunerne, sådan så vi rent faktisk sikrer, at der bliver en ensartethed over de her forskellige former for byggeri?
Det er jo ikke det, vi har hørt under finanslovdebatten.
Det er ikke det, vi har hørt undervejs fra regeringen, at der ligefrem ligger flere penge til kommunerne.
Men ligger der et tilsagn til Enhedslisten om, at nu kommer der altså flere penge ud?
Morten Homann (SF), 2002-03-22:
I SF støtter vi det frie boligvalg, og det gør vi også, selv om det går på tværs af kommunegrænser, og vi gør det også, selv om det er ældre, det drejer sig om.
Vi synes, at alle mennesker i det her land skal have et frit valg af bolig.
Derfor synes vi også som udgangspunkt, at det er et udmærket forslag med nogle gode takter i, som kommer fra regeringen. Men der er flere ting, man skal holde sig for øje.
For det første er det med et frit valg meningsløst, hvis ikke også man har nogle valgmuligheder.
Hvis man kun kan vælge mellem pest og kolera eller mellem den ene venteliste og den anden, så er det ikke meget værd at kunne snakke om frihed.
Så det er også interessant at se på, hvilke valgmuligheder der er for ældre, ikke bare hvilket formelt frit valg man har.
Her ser det altså ikke helt så godt ud.
Og SF ønsker faktisk at udbygge det her til, at man kan få en egentlig garanti for ældreboligerne i hver kommune.
Det er som udgangspunkt godt, at der bliver sat gang i byggeri og i renovering af ældreboliger.
I SF ser vi heller ikke nogen problemer i, at det er selvejende institutioner, som står for opførelse og drift af boligerne.
Det afgørende er, at ansvaret for pleje og omsorg er entydigt placeret hos det offentlige.
Vi synes, at der er nogle væsentlige ting, som også skal med i den omgang.
For det første er det vigtigt at fastholde anvisningsretten hos det offentlige.
Vi har f.eks. en stor gruppe ældre, som er økonomisk dårligt stillede, og de har brug for den sikkerhed, der ligger i, at der er en ensartet administration i tildeling af boliger.
For os i SF er det vigtigt at sikre, at der er nogle ensartede vilkår, så også dårligt stillede har lige så gode vilkår som andre for at få tildelt en bolig.
Det sikrer forslaget altså ikke, som det ligger nu, og derfor synes vi, at man omkring anvisningsretten bliver nødt til at rette det her forslag til.
Jeg har også lidt svært ved at forstå, hvorfor man - når man har forskellige byggeformer, og man gerne vil sikre nogle valgmuligheder og frit valg - ikke også sidestiller de her valgmuligheder, så det økonomisk er ensartet for kommunerne, når de skal til at beslutte, om de gør det ene eller det andet.
Jeg synes, det er svært at se pointen og grunden til, at man skal skabe den her forskelsbehandling og den her ufrihed i valget.
Pointen må jo være at skabe et frit og lige valg mellem forskellige boligformer, og det synes jeg heller ikke forslaget gør, som det ligger nu.
Så indeholder forslaget sjovt nok, selv om det handler om ældre, også en passus om 4. Maj Kollegierne.
Jeg vil sige, at der er al mulig god grund til at vise taknemmelighed over for dem, som vovede livet under besættelsen.
Der synes vi i SF, at det er vigtigere at kigge på det frie og lige valg af boliger, og derfor ønsker vi egentlig, at 4. Maj Kollegierne skal indgå på lige fod med tildeling af boliger som alle andre boligformer.
Samlet set synes vi, at der er nogle rigtig gode takter i det her forslag, og vi håber meget, at vi kan komme til at støtte det.
Vi går positivt ind i udvalgsbehandlingen og vil se på de ændringsforslag, som kommer.
Lissa Mathiasen (S), 2002-03-22:
Det, der jo er meget typisk for denne her regering, er, at man slår ud med armene og siger: Vi giver løfter til den ene, og vi giver løfter til den anden.
Det, jeg reelt spørger til, er det med det frie valg, og det er jo egentlig også det, jeg kan høre, at jeg får svar på fra De Konservative.
De siger: Nej, ikke i alle situationer har man et reelt frit valg.
Det er derfor, vi sætter spørgsmålstegn ved, om ikke det at sige det her er at give større løfter, større forventninger til den gruppe af mennesker.
Heroppefra har den konservative ordfører nu sagt, at der er et reelt frit valg, men samtidig siger hun, at der er de her begrænsninger.
Stikker man ikke folk blår i øjnene, når de alligevel ikke har et reelt frit valg?
Carina Christensen (KF), 2002-03-22:
Det har været en vigtig forudsætning for regeringen, at der ved frit valg-ordningen ikke sker en forringelse af de muligheder for at flytte over kommunegrænsen, der findes i dag.
De ældre og handicappede, der i dag har denne ret, vil fortsat have den uden at få afslag på optagelse på en venteliste.
Det er derfor kun den nye kreds af ældre og handicappede, der ønsker at flytte af andre grunde, der vil være omfattet af de foreslåede regler om kommunernes adgang til i særlige tilfælde at afslå optagelse på venteliste.
Undtagelsesbestemmelsen skal kun kunne tages i anvendelse, hvis tilstrømningen af boligsøgende fra andre kommuner skønnes at være en afgørende hindring for kommunens opfyldelse af sin forpligtelse til at sikre boligtilbud for egne borgere.
Undtagelsesbestemmelsen skal derfor både varetage hensynet til dem, der ønsker at flytte til kommunen, og til dem, der allerede bor i kommunen, og dermed også varetage hensynet til kapacitetsforholdene i den pågældende kommune.
Efter lovforslaget skal der fastsættes nærmere regler om kommunernes adgang til at afslå optagelse på venteliste, og den nærmere udformning af disse regler vil blive fastlagt efter drøftelse med de kommunale og amtskommunale parter.
At afslå er altså ikke noget, man bare lige gør.
Lissa Mathiasen (S), 2002-03-22:
Jeg kan godt dele den valgfrihedstanke, som den konservative ordfører gav udtryk for, når det gælder om at kunne flytte over kommunegrænserne.
Men jeg vil godt spørge, hvordan man fra konservativ side vil sikre den reelle valgfrihed, set i lyset af at der samtidig er en klausul i lovforslaget, der siger, at hvis ventelisten er lang, hvis der i forvejen er mange, der ønsker at komme på plejehjem eller i ældrebolig, kan tilflytterkommunen sige nej.
Hvordan vil man sikre, at valgfriheden rent faktisk er til stede i de tilfælde?
Vi ser det som et problem ved forslaget, for vi synes ikke, man skal stille folk nogle muligheder i udsigt, som reelt ikke kan opfyldes.
Hvordan sikres den reelle valgfrihed, hvis tilflytterkommunen siger nej?
Carina Christensen (KF), 2002-03-22:
For Det Konservative Folkeparti er menneskesynet og holdningen til ældre mennesker afgørende elementer i ældrepolitikken.
Der er brug for en konsekvent holdningsændring, der bygger på den kendsgerning, at ældre mennesker er lige så forskellige som mennesker i alle andre aldersgrupper.
Det at blive ældre er altså ikke en onde, men et livsvilkår, som sætter tilværelsen en perspektiv. En værdig aldring kræver respekt og valgmuligheder, omsorg og tryghed i form af fleksible kvalitetstilbud.
Tilvejebringelsen af omsorg og trygge rammer er en vigtig opgave, og det er et ansvar, som
det offentlige skal leve op til
Ældres og også handicappedes individuelle behov skal bl.a. søges indfriet gennem det frie valg af plejehjemsplads eller ældrebolig.
Den enkelte skal have mulighed for at søge derhen, hvor han eller hun mener og føler, at ens behov varetages bedst.
I dag afhænger muligheden for frit valg af, om den ældre eller handicappede har religiøse eller familiemæssige forhold, der taler for at kunne bosætte sig på et plejehjem eller i en plejebolig et andet sted i kommunen eller i en anden kommune.
Ældre og handicappede har altså kun uden særlige omstændigheder mulighed for at bo, hvor de finder, at deres behov bedst opfyldes.
Med dette lovforslag gennemføres et gammelt konservativt ønske om, at alle ældre og handicappede, der er visiteret af kommunen til en plejehjemsplads eller plads i en plejebolig, skal have ret til at vælge netop det plejehjem eller den plejebolig, der opfylder den enkelte ældres krav til tryghed og kvalitet i plejen.
Retten til frit valg vil nu også gælde, selv om den foretrukne plejebolig ligger i en anden kommune, og retten til det frie valg vil nu også omfatte ret til at få ægtefælle eller samlevende med samt ret for den efterlevende til at blive boende.
Fra konservativ side glæder vi os uhyre meget over, at dette nu gennemføres.
Det frie valg omhandler også frihed med hensyn til valg
af boligform
Lovforslaget indeholder en udmøntning af Folketingets beslutning som følge af vedtagelsen af B 76 om bedre vilkår for selvejende ældreboliginstitutioner og selvejende plejecentre.
Forslaget vil betyde, at ældre og handicappede får større valgfrihed mellem kommunale og private boligtilbud.
B 76 blev vedtaget sidste år med bl.a. konservative stemmer, og vi glæder os derfor over, at der nu bliver sat handling bag ordene.
Vi får øget udbuddet af private boliger, og mange plejehjem, som ejes af selvejende institutioner, vil nu forhåbentlig blive gjort tidssvarende og moderne.
Boligerne på disse hjem er ofte små og uhensigtsmæssigt indrettet, og de lever derfor ikke op til de krav, som beboere, pårørende og ansatte med rimelighed kan stille.
Det kan der nu rettes op på, og det er alt i alt et meget positivt forslag.
Den sidste del af forslaget indebærer, at der sker en forlængelse af den særordning, der gælder for 4. Maj-Kollegierne.
Ordningen forlænges i yderligere 10 år fra udgangen af 2005 til udgangen af 2015, og også denne del af forslaget kan vi støtte.
Det Konservative Folkeparti støtter således det samlede lovforslag.
Freddie H. Madsen (DF), 2002-03-22:
Nej, det vil vi ikke acceptere.
Det, vi mener, er, at man skal have lov til frit at vælge i situationen, og det er også det, forslaget lægger op til.
Nej, nu synes jeg, man læser Bibelen ligesom en vis mand.
Det, det drejer sig om, er, at kommunerne har ansvaret for, at der er de plejehjemspladser, der skal bruges til de mennesker, og derfor må de også have ansvaret for at anvise dem.
Vi går ikke med til at lave nogle ændringer på det punkt.
Morten Homann (SF), 2002-03-22:
Jeg er meget enig i sigtet i hr. Freddie H. Madsens bemærkninger om, at kommunerne skal have mulighed for at sørge for det her.
Men netop derfor er det også nødvendigt at rette op på lovforslaget, så det er kommunerne, som får anvisningsretten til de boliger, så jeg vil bare lige have hr. Freddie H. Madsen til at bekræfte, at vi skal have rettet lovforslaget lidt til, så det er kommunerne, som står med den mulighed, hr. Freddie H. Madsen efterlyste.
Lissa Mathiasen (S), 2002-03-22:
Det var sådan set ikke det, jeg spurgte hr. Freddie H. Madsen om, for det er vi da enige i.
Næh, det jeg spurgte om, var: Det, der ligger i lovforslaget, betyder, at man rent faktisk får ret til at sortere
, så den, der har størst behov, ikke først får tilbudt muligheden for at komme på plejehjem.
Visiteringen kommer rent faktisk til at betyde, at den med det største og det mest akutte behov, bliver sat til side for at tilgodese andre.
Støtter man virkelig det i Dansk Folkeparti?