runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Jespersen (SF), 2003-04-03:
Jeg synes, det var en bemærkelsesværdig og meget afslørende formulering, fru Gudrun Laub blev nødt til at bruge: at vi er i Venstres gruppe blevet enige om, at jeg godt kan sige, at... Det vil sige, at det, man har arbejdet med i Venstre, er, hvordan man fik formuleret sig ud af den problemstilling, man er i med hensyn til, hvordan man skulle sige det her, sådan at man ikke fik alt for store problemer.
Mit andet spørgsmål handler om en anden af fru Laubs partifæller, nemlig formanden for Folketingets Miljøudvalg, hr. Eyvind Vesselbo, der i Politiken den 24. januar 2003 er citeret for at sige, at han er positiv over for Jacob Løchtes ændringsforslag, kombiløsningen, og at en miljørigtig løsning helt sikkert er at foretrække.
Det siger han med henvisning
til, at det jo ikke er så godt med motorvejen gennem Gudenådalen
Gudrun Laub (V), 2003-04-03:
Til hr. Jørn Jespersen kan jeg sige, at Venstres gruppe har drøftet sagen og er enig om, at jeg her som ordfører i dag kan sige, at Venstres gruppe afviser SF's forslag.
Vi ønsker sagen fortsat med den normale behandling med at undersøge de forskellige muligheder, før vi tager stilling til, hvilken linjeføring vi ønsker at gå ind for.
Hr. Keld Albrechtsen kan jeg orientere om, at jeg særdeles udmærket kender Gjellerupparken og Edvin Rahrsvej og strækningen fra Århus centrum og ud mod Silkeborg, og det er jo nogle lidt andre trafikforhold, der gælder der.
Jeg kan ikke huske, hvor mange spor der er på netop det stykke ud ad Silkeborgvej, men der er i hvert fald mange spor, der er mange lyskryds, det er bymæssig bebyggelse, og det er en helt anden problematik.
Her drejer det sig om Silkeborg, hvor man har Ringvejen, som ikke kan bære den trafik, der er i øjeblikket, og hvor det af hensyn til passagen fra Århus til Herning, altså den gennemgående trafik, er ønskeligt at få en motorvej og en motorvejsløsning, og der ønsker vi altså at få belyst de forskellige muligheder, der er.
Til hr. Martin Lidegaard må jeg sige, at problemet med en motorvejsløsning ved Silkeborg jo er, at der er så utrolig smukt omkring Silkeborg og i Silkeborg, og at det derfor er svært at lægge en motorvej ind.
Samtidig er der inde i byen et behov for nogle bedre trafikforhold.
Der er behov for en løsning, men vi har ikke lagt os fast på nogen bestemt, og vi har ikke valgt nogen fra på nuværende tidspunkt.
Martin Lidegaard (RV), 2003-04-03:
Jeg hæftede mig ved, at Venstres ordfører mente, at beslutningsprocessen kortsluttede, hvis SF's forslag blev fulgt.
Jeg synes egentlig, at SF's forslag går ud på det helt modsatte.
SF ønsker netop at udvide beslutningsgrundlaget, så man er sikker på, at man har undersøgt alle muligheder.
Det eneste sådanne definitive er, at man skal overholde fredningsbestemmelserne og lade være med at smadre det måske smukkeste naturområde i Jylland med en motorvej.
Derfor vil jeg gerne spørge Venstres ordfører, om man 1: definitivt har set bort fra Silkeborglinjeføringen, den, der går gennem Silkeborg, og 2: de facto også har lagt sig fast på, at man ikke vil kigge nærmere på kombilinjen.
Gudrun Laub (V), 2003-04-03:
Med hensyn til hvor mange minutter man sparer, er jeg da slet ikke sikker på, at man sparer noget, hvis det ender med, at det bliver Resendal-linjen, der bliver gennemført, fordi den linje, der er ført nord om byen, jo sådan set er noget længere.
Det er heller ikke først og fremmest et spørgsmål om minutter.
Det er et spørgsmål om trafikafvikling og et anlæg, som er trafiksikkert, og at det bliver gennemført - uanset om det bliver den ene eller den anden løsning - på en smuk og harmonisk måde, hvor man tilgodeser naturen i omegnen af Silkeborg eller gennem Silkeborg, fordi der er så utrolig vigtige, gode naturværdier, som man naturligvis skal tage hensyn til ved projektering her.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-03:
Det var lige før hr. Jens Rohde havde stjålet - nej, det var ikke lige før, for hr. Jens Rohde havde stjålet et langt afsnit af det, jeg vil sige senere i min ordførertale, for jeg ville have læst nøjagtig det samme program op for at understrege, hvor katastrofal situationen er, hvor stort behov der er for at lave nogle ændringer.
De ændringer har man mulighed for at lave, så længe TV 2 er en offentligt ejet kanal.
De ændringer har man ikke mulighed for at lave, i det øjeblik TV 2 er privatiseret.
Når hr. Jens Rohde går så stærkt ind for den her privatisering med de konsekvenser, det har, nemlig at man ikke kan lave de her ting bedre, må det jo være, fordi hr. Jens Rohde i virkeligheden synes, at det er godt nok.
Hr. Jens Rohde har opgivet at gøre det bedre, har opgivet at få en bedre programflade, har opgivet at få en programflade, der indeholder dansk kunst, dansk dokumentar.
Hr. Jens Rohde har opgivet det.
Det er vel i virkeligheden den største falliterklæring over privatiseringsprojektet, at man har opgivet at lave et bedre dansk tv.
Aage Frandsen (SF), 2003-04-03:
Jo, vil jeg sige til hr. Jens Rohde, det er mere fair over
for konkurrenterne, men det er ikke mere fair over for seere
Det er det, det drejer sig om her.
Skal vi tage hensyn til, at der er nogle, der konkurrerer med hinanden, og at de skal have frie og lige vilkår, eller skal vi også tage hensyn til kunderne eller seerne?
Jeg er tilhænger af en styret markedsøkonomi, et styret marked.
Markedet er en glimrende tjener, men ikke en god herre.
Det er det, der skiller os.
Det er derfor, vi har valgt to forskellige partier.
Det er vi sådan set begge to godt tilfredse med.
Det er også derfor, der er en skillelinje i forbindelse med, at vi vurderer TV 2.
Derimod mener jeg ikke, at vi er så voldsomt uenige om de faktuelle ting i det her.
Så er der nogle ting, og vi ved
ikke, hvordan de udvikler sig i fremtiden, og det er der ingen af os der ved.
Man kan håbe, og man kan frygte.
Jeg vil helst normalt håbe, men i det her tilfælde frygter jeg dem lidt.
Meddelelser fra formanden
Jens Rohde (V), 2003-04-03:
Når vi laver public service-krav, er det jo også ud fra en erkendelse af, at man jo ikke kan være sikker på, at markedet kan løfte det.
Men det er jo en kulturpolitisk disposition, vi foretager.
Men om den kan løftes for private penge, eller om den kan løftes for ikkeprivate penge, det er så bare dér, hvor vi er uenige. Jeg vil spørge hr. Aage Frandsen, om ikke han kan anerkende, at der, i det øjeblik man gav TV 2 mere frihed til at drive selskaber og gøre forskellige ting med licenskroner i ryggen, så reelt set ville være tale om en kraftig konkurrenceforvridning også over for den trykte presse. Vi har jo allerede set problemerne på rubrikannoncemarkedet og en lang række andre områder, hvor de konkurrencemæssige aspekter af det her jo har været diskuteret gennem flere år.
Er det så ikke mere fair, også over for de andre, der er på markedet, at sige: Enten har man licenskroner i ryggen, og så er det selvfølgelig med nogle bindinger, eller også har man det ikke?
Aage Frandsen (SF), 2003-04-03:
For det første kunne man sagtens lave en konstruktion, hvor TV 2 blev mere selvstændig.
Det kan man sagtens lave.
Der er masser af konstruktionsmuligheder mellem en rent privat ejet station og den nuværende konstruktion.
For det andet når det drejer sig om licens: Jeg har jo ikke været tilhænger af, at man skulle sætte licensbidraget ned.
Jeg er under ingen omstændigheder tilhænger af, at man skal tage noget fra DR.
Og jeg mener også, at vi i fremtiden er nødt til at se på den finansiering, vi skal have af vores public service-kanaler - nu bliver det så kun en enkelt - i forhold til, om man kan blive ved med at hæve licensen, der rammer alle lige meget.
Men jeg er da til enhver tid nødt til at vedkende mig, at det, at det er et gode, skal vi så også betale for, og den eneste betalingsform i øjeblikket er licens.
Den har den uheldige virkning, at det er en kopskat med undtagelse af nogle pensionister, som får lavere betaling.
Ellers er det jo en meget uhensigtsmæssig måde at finansiere det på.
Men altså, større frihed til TV 2, helt afgjort,
det kan man sagtens lave.
Det andet er, at jeg stadig væk har en mulighed, hvis man bevarede det nuværende system.
Det har jeg ikke i
TV 3 er virkelig markedsbestemt.
Men markedet giver i hvert fald ikke nogen som helst sikkerhed.
Jeg håber også, at hr. Jens Rohde vil erkende, at TV Danmark 1 og TV Danmark 2 og TV 3 da ikke er dér, nogen af os skal hen.
De er ikke det, vi vil med TV 2.
Carina Christensen (KF), 2003-04-03:
Det bliver lidt i forlængelse af hr. Jens Rohdes sidste spørgsmål.
Vi ved ikke, hvad det skal ende med med mediemarkedet og for TV 2 osv., siger hr. Aage Frandsen.
Mener SF derfor ikke også, at det, når vi nu ikke kender udviklingen på mediemarkedet, er vigtigt, at vi giver TV 2 frie hænder til at agere?
De vil nemlig få brug for risikovillig kapital, og de vil få brug for at indgå strategiske alliancer, for det har rapporterne konkluderet.
Jeg ved ikke, om SF tror på rapporterne, men det er i hvert fald konkluderet dér.
Det, jeg i hvert fald hører, er, at SF's eneste løsning, og den måde, man ser på TV 2's fremtid på, er, at det skal forblive statsejet, og så ellers licensstigninger, licensstigninger og licensstigninger.
Eller man kan, som hr. Jens Rohde var inde på, begynde at tage noget af Danmark Radios licens.
Er det virkelig den bedste løsning for TV 2, som SF kan komme med?
Jens Rohde (V), 2003-04-03:
Det sidste vil jeg advare meget kraftigt imod.
Men i den diskussion vil vi gerne have diskuteret programkvalitet.
Vil hr. Aage Frandsen medgive, at skal man ændre den, i forhold til hvordan det ser ud i dag - nu har jeg jo hørt mange stå heroppe og sige, at det skal gøres bedre osv. - så kræver det, at man laver en anden konstruktion i forhold til procentfordelingen af licensmidlerne?
Det kræver altså, at TV 2 skal have væsentlig mere i licens, og så kan man kun gøre det på to måder, enten ved at tage licensmidler fra Danmarks Radio, hvad jeg ikke mener er betimeligt, eller øge licensen betragteligt over for borgerne.
Er det så det, man vil?
Aage Frandsen (SF), 2003-04-03:
Det, der så er forskellen i det, er, at hvis man sælger TV 2 og lader TV 2 operere alene på markedsvilkår i en fuldstændig kommerciel sammenhæng, så har man overladt TV 2 til markedet.
Den mulighed, vi stadig væk har, men det er ikke en fri mulighed,
er, at vi politisk kan gøre noget, hvis TV 2 kommer under pres.
er det selvfølgelig, fordi der også er begrænsede ressourcer.
Men jeg har i dag muligheden for, forudsat jeg altså havde den politiske indflydelse, som jeg gerne ville have, at kunne trække i nogle håndtag og trykke på nogle knapper.
Det er derfor, at vi også politisk har gjort nogle ting, f.eks. filmaftalen med TV 2 og sådan noget, som jo - går jeg ud fra - opretholdes, men som klart er i modstrid med hele tænkningen i et fremtidigt TV 2. Men jeg har altså den mulighed, at jeg for det første kan forhøje licensen.
Det har jeg ikke planer om lige nu, men det kunne jeg gøre.
For det andet kunne jeg også bruge nogle af de mange penge, der kommer ind ved, at man sælger kanaler og sådan nogle ting, til digitaliseringen, altså som statsmidler i den forbindelse.
Jens Rohde (V), 2003-04-03:
Ja, og bare hr. Aage Frandsen kunne overvinde sig selv.
I virkeligheden tror jeg, at det kunne han såmænd godt, for hr. Aage Frandsen er jo altid gået til mediespørgsmålene med et åbent sind.
Men nu ligger kortene, som de gør.
Og jeg synes også, det er fair nok at stille en lang række spørgsmål om de her ændringer, som kan ske - og der er også en lang række ubekendte, hvis der bliver digitaliseret - om, hvordan det hele kommer til at se ud.
i, at det er spørgsmål, vi skal forholde os til, uanset om man privatiserede TV 2 eller ej?
Det er spørgsmål i forbindelse med konkurrencesituationer, hvor TV 2, uanset om vi privatiserer det eller ej, er nøjagtig lige så sårbar, fordi konstruktionen ved TV 2 er, som den er, nemlig 80 pct. reklamer og 20 pct. licens, og dermed at TV 2 jo reelt er 100 pct. markedsbaseret.
Kan hr. Aage Frandsen ikke medgive, at det er en situation, vi under alle omstændigheder står i?
Louise Frevert (DF), 2003-04-03:
Da Dansk Folkepartis ordfører desværre ikke kunne være til stede i dag, vil jeg fremføre følgende: I demokratiets ånd er alle debatter selvfølgelig velkomne, men det forbavser mig, at nogle partier ønsker at debattere problemstillinger, som egentlig ikke er relevante.
Lad os endnu en gang slå fast fra denne talerstol, at regeringen og Dansk Folkeparti indgik en aftale den 3. juni 2002 om mediepolitikken for 2002-2006 om, at TV 2/DANMARK skal omdannes til et statsligt aktieselskab med henblik på privatisering så hurtigt som muligt i aftaleperioden.
Inden vi indgik en aftale, diskuterede vi hele problemstillingen, og samtlige partier i Folketinget havde mulighed for at give deres besyv med.
Og så vidt jeg husker, da jeg selv var til stede ved samtlige møder, fik alle partier mulighed for at fremkomme med deres krav og ønsker til et fremtidigt medieforlig. Da regeringen og Dansk Folkeparti indgik aftalen, var vi endda så storsindede, at vi lod ting fra forhandlingerne med alle partierne blive stående i aftalen.
Nogle få eksempler på dette kan bl.a. være, at der ikke skulle være breaks, der afbrød udsendelserne.
Vi lod også beskyttelse af børn med hensyn til reklamer være.
Og en ikkeliberalisering af politiske reklamer var også en af de ting, som fik lov til at blive stående i aftalen.
De partier, der sprang fra forliget, buldrer nu løs.
Men ærligt talt, er det ikke lidt sent at komme i tanke om, at processen skal stoppes?
Havde det ikke været en idé at give sin antipati til kende tidligere, da der var mulighed for det, nemlig ved
forhandlingerne, lige ved bordet, og præge et fremtidigt mediebillede
Kære venner, løbet er kørt, processen er i gang, og Dansk Folkeparti er af den overbevisning, at det er den helt rigtige vej, vi kører.
Det var vigtigt for Dansk Folkeparti, at der blev foretaget et gedigent udredningsarbejde før omdannelsen af TV 2/DANMARK til aktieselskab.
Man engagerede PricewaterhouseCoopers samt Danske Bank til bl.a. at analysere konsekvenserne for selskabets kommercielle udviklingsmuligheder.
Jeg må ærligt indrømme, at det er vanskeligt for mig at se problemet, det eneste problem, jeg ser, er, at der er partier, der ikke er med i denne proces, idet vi har lavet en aftale om, at den public service, der var, fremover vil eksistere og skal løftes af en fremtidig køber.
Jeg tror, at vi på den måde vil tilgodese både DR og også fremtidige købere af TV 2/DANMARK ved, at DR kunne blive jordbaseret og kunne ses af alle i Danmark.
Vi ser frem til en dialog om emnet med regeringspartierne.
Alt i alt mener vi, det er den helt rigtige beslutning, der er truffet, og den står vi fast ved.
Mette Frederiksen (S), 2003-04-03:
Det tilstrækkelige økonomiske grundlag for, at et privat TV 2 kan levere et kvalitativt godt tv, skal jo nødvendigvis være så stort, at kommende investorer - jeg gentager gerne, hvad jeg har sagt tidligere i dag - som jo ikke kun køber TV 2 for deres blå øjnes skyld, men også for at tjene penge, ved, at det afkast er sikret, samtidig med at der bliver produceret ordentligt tv til danskerne.
Det er det spørgsmål, vi stiller her i dag.
Med de økonomiske forudsætninger, der ligger i rapporterne, når licensen bortfalder, når en kommende ejer skal tjene måske endda mange penge på et privat TV 2, kan seerne så være sikre på, at der kommer ordentligt fjernsyn ud af det?
Det er ikke lykkedes endnu for vores kulturminister at forklare seerne det, og det er bestemt ikke lykkedes hr. Jens Rohde.
Derfor kunne man selvfølgelig spille bolden videre til fru Louise Frevert: Er vi sikre på, at seerne får et bedre TV 2 ud af det her?
Nej, det er vi ikke.
Det er derfor, vi vender os imod den argumentation, regeringen benytter sig af, også på baggrund af to uvildige rapporter.
Louise Frevert (DF), 2003-04-03:
Så kunne jeg da godt tænke mig at vide, hvordan fru Mette Frederiksen så vil definere, hvad god økonomi er.
Hvis fru Mette Frederiksen ikke har tiltro til, hvad der står i rapporterne og i de udredninger, som det oven i købet har været os meget magtpåliggende at få fra de to foretagender, så vil jeg gerne have at vide, hvad fru Mette Frederiksen så mener god økonomi eksakt er.
Det er jo så ikke, kan jeg forstå, reklamepenge, der kommer ind i en lind strøm, eller mangel på samme, som fru Mette Frederiksen hentyder til.
Er det så licenspenge?
Er det så ligesom Danmarks Radio, at det skal være en 100 pct. dækket licensfinansieret kanal, fru Mette Frederiksen vil have?
Mette Frederiksen (S), 2003-04-03:
Det er ikke det, der er til diskussion.
Det, der er til diskussion i dag, er heldigvis - og derfor er der god grund til at være glad for denne her forespørgselsdebat - hvorvidt de forudsætninger, de to rapporter opstiller, er gode nok.
Det sætter vi spørgsmålstegn ved.
Det er korrekt forstået, at der også blandt socialdemokrater er folk, der er tilhængere af en privatisering af TV 2.
Vi er nemlig ikke principielt modstandere af en privatisering af TV 2, hvis forudsætningerne er til stede.
Jeg synes også, at debatten i dag afslører - især på grund af kulturministerens manglende svar på mit spørgsmål før - at der er mange uklare elementer i denne her sag.
Derfor vil vi ikke gamble med TV 2. I forhold til medieforskere er det faktisk således, at en række medieforskere har udtalt sig endda meget tvivlende om de to rapporter.
Jeg skal bare nævne her nogle af de mest citerede og i øvrigt også meget kompetente, nemlig Henrik Søndergaard og Frans Mortensen, som begge to har påpeget de mangler, der er i de to rapporter.
Louise Frevert (DF), 2003-04-03:
Det her er ikke for at trække debatten i langdrag, men hvis man vil argumentere ved at henvise til rapporterne, burde man også have sat nogle små gule sedler ind, så man kunne påpege nøjagtigt, hvor det er, der står, at det ikke er til gavn for TV 2 at blive solgt.
Der står rent faktisk som konklusion i PricewaterhouseCoopers, at der ikke vil være nogen nævneværdig økonomisk forskel i at omdanne TV 2 til et privat statsejet selskab i forhold til en selvejende institution.
Det var jo faktisk ikke hr. Asger Aamund, jeg bad om at redegøre for det her.
Det kan jo ikke nytte noget, at man bare siger: en del medieforskere.
Jeg vil gerne bede om navnene på de medieforskere, som er imod denne her privatisering.
Ellers bliver det bare en masse flot retorik.
Og det er fru Mette Frederiksen vældig god til.
Fru Mette Frederiksen har en rigtig flot retorik, men den er meget tom.
Vi må have noget konkret på bordet.
Så en sidste ting: For omkring 3 år siden var der nogle af fru Mette Frederiksens egne partifæller, fru Jytte Wittrock og hr. Carsten Hansen, der foreslog, at TV 2/DANMARK skulle privatiseres.
Det undrer mig lidt, men det er jo typisk, at man i Socialdemokratiet har et standpunkt, indtil man tager et nyt.
Brian Mikkelsen (KF), 2003-04-03:
Nu synes jeg lige, det er vigtigt, at man får grundlaget i orden.
Regeringen har valgt at bede to uafhængige konsulentfirmaer om at undersøge de økonomiske scenarier for et privatiseret TV 2.
Det er det beslutningsgrundlag, vi økonomisk har i hånden.
Det er ikke en lægpersons udtalelser, som f.eks. en ordførers udtalelser, det er ikke min vurdering af det, det
Nej, vi har valgt den saglige tilgang, vi har bedt to uafhængige konsulentfirmaer om at undersøge de økonomiske scenarier for en privatisering af TV 2. Der er ikke lavet nogen som helst andre økonomiske analyser af det
på et sagligt grundlag, men det er to uafhængige firmaer, så det er ikke bare Brian Mikkelsens udtalelser eller fru Mette Frederiksens udtalelser - der kan folk jo være i tvivl om, hvem man giver ret, og hvem man er mest enig med og sådan nogle ting - nej, det er økonomer, som ud fra en saglig baggrund, uhildet har prøvet at vurdere, hvad der ville være til gavn for TV 2. Uanset hvordan man læser det, og uanset om man har læst det eller ej, så er konklusionen sort på hvidt i begge rapporter, at det kan lade sig gøre at privatisere TV 2, ja, der står sågar, at det vil være til fordel for TV 2, at man bliver privatiseret.
Underligt nok, fantastisk, at uafhængige mennesker kan nå frem til den konklusion, når man ideologisk er imod det, men det er konklusionen. Med hensyn til scenarierne: Der er mange forskellige scenarier, og jeg skal ikke gøre mig klog på det, men det er jo de scenarier, som uafhængige konsulenter og eksperter har stillet op som scenarier for den mulige udvikling. Vi kan alle sammen have vores private forestillinger om det, men det er det, som uafhængige konsulenter og eksperter har ment er relevante scenarier.
Jeg kan jo have en vurdering af det, og hr. Søren Søndergaard kan have en vurdering af det, men jeg må jo holde mig til de mennesker, som vi beder om at undersøge de her ting.
Til hr. Naser Khader: Vi bruger de BNP-tal, som Finansministeriet bruger, og også i Danske Banks undersøgelse.
Til fru Mette Frederiksen omkring rapporterne: De er den dokumentation, der er lavet som den eneste dokumentation i Danmark for, hvordan det økonomisk skal gå for et TV 2. Så er det klart, at potentielle købere, som der er mange af, jo selvfølgelig går ind og laver deres egne undersøgelser
, men det interessante her - og det synes jeg må være min afskedsreplik nu her - er: Lad os nu tænke den tanke: Hvordan kan det være, at der stadig væk er ret mange købere til TV 2 i dag?
Selv med de krav, vi stiller, selv med de dommedagsprofetier, der kommer frem, er der altså ret mange mennesker, der stadig væk gerne vil købe TV 2 for at gøre det bedre, ikke for at gøre det dårligere.
Det er da et interessant spørgsmål.
Er de fuldstændig tåbelige oven i hovedet?
Er de nogle liberalister, som bare vil ødelægge TV 2 eller hvad?
Det er som udgangspunkt et meget godt retorisk spørgsmål.
Mette Frederiksen (S), 2003-04-03:
De to rapporter hviler på nogle grundlæggende forudsætninger, som vi med rette satte spørgsmålstegn ved.
Ud over det er der i de to rapporter en række forslag til ændringer af et privatiseret TV 2.
Jeg stiller gerne spørgsmålet endnu en gang: Hvad er regeringens holdning til de ændringer, der foreslås i rapporten fra Danske Bank, når det eksempelvis drejer sig om at liberalisere reklamereglerne, sådan at børn skal kunne deltage i reklamer, og når der skal kunne reklameres fuldstændig frit for håndkøbsmedicin?
Selvfølgelig er det et politisk spørgsmål.
Selvfølgelig er det et politisk valg, om man ønsker en ren kommercialisering af TV 2 eller ej.
Og det er lige præcis, fordi det er et politisk spørgsmål, at vi stiller os tvivlende over for, hvorvidt grundlaget for et privat TV 2 er til stede.
Jeg føler mig på ingen måde efter dagens debat overbevist om, at seerne får et lige så godt TV 2 og for min skyld gerne et endnu bedre TV 2 ud af en privatisering.
Jeg mener ikke, at der er nogen som helst af regeringens repræsentanter, der har kunnet sandsynliggøre, at det er det, der vil være resultatet af en privatisering.
Tværtimod er det blevet understreget flere gange, at det her handler om ren ideologi.
Det handler om, at man vil privatisering for enhver pris, og det har seerne simpelt hen ikke fortjent.
De to rapporter, der er forelagt om grundlaget for en privatisering af TV 2, er i vores øjne ren ønsketænkning, når det gælder de økonomiske forudsætninger.
Der er intet, der tyder på, at det er korrekt, når rapporterne siger, at der vil være en fortsat vækst i reklamemarkedet.
Der er ikke enighed i miljøet på det her område.
Der foreslås endvidere i de to rapporter en række ændringer af det TV 2, vi kender i dag.
Jeg har mange gange i dag spurgt
regeringens repræsentanter om de bud, der gives i de to rapporter, for at en privatisering af TV 2 kan lade sig gøre.
Jeg har spurgt: Er det også regeringens politik?
Eller kan regeringen i dag sige til Folketinget og dermed til den danske befolkning: Nej, der kommer ikke brugerbetaling for TV 2, nej, vi vil ikke tillade breaks og reklameafbrydelser, nej, vi vil ikke tillade liberaliserede reklameregler?
Vi venter stadig på det svar.