runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-23:
Hr. Keld Albrechtsen har utrolig mange sorger og bekymringer.
Først er hr. Keld Albrechtsen bekymret over, om der skulle foreligge en amerikansk krigsplan, for så vidt angår Syrien.
Når så det kan afvises, udtaler hr. Keld Albrechtsen, at det er han ked af at høre.
I den avis, som hr. Keld Albrechtsen refererer til, fremgår det jo også meget tydeligt, at præsident Bush har afvist enhver tale om krig mod Syrien.
Og så burde hr. Keld Albrechtsen jo ikke være ked af det eller sorgfuld, men tværtimod glad og tilfreds over, at der ikke foreligger sådanne planer. Men selvfølgelig, de sorger, man har på forskud, er man sikker på at have.
Men jeg har det sådan, at jeg synes, livet er for kort til at tage sorgerne på forskud.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-23:
Ja, det er jeg sandelig da meget ked af at høre.
Jamen jeg er meget ked af at høre, at statsministeren ikke er bekendt med det, fordi det, der jo er et faktum, er, at der foregik en sådan planlægning i det amerikanske forsvarsministerium. Så sker der det - og det håber jeg da at statsministeren er i stand til at bekræfte, for ellers står vi jo i den situation, at statsministeren slet ikke bliver ordentligt informeret om, hvad der foregår - at præsident Bush nedlægger veto imod en videreførelse af disse krigsplaner, og derfor bliver der heldigvis ikke tale om noget angreb i denne omgang, selv om planen jo stadig væk ligger i skuffen.
Er situationen så den, for det indtryk kunne man jo få af statsministerens besvarelse, at den danske regering ikke engang har været informeret om, selv om den danske regering var fuldt medansvarlig for hele krigsførelsen, at USA havde en sådan plan, der kunne have trukket Danmark direkte med ind i den næste krig?
Jeg må indrømme, at jeg bliver meget, meget bekymret over statsministerens svar, for det betyder jo, at det hele har flydt, og at USA hen over hovedet på de tre andre deltagere åbenbart har kunnet udarbejde planer og i givet fald jo altså også kunnet iværksætte dem, uden at den danske statsminister vidste noget som helst om det.
Det er da meget bekymrende.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-23:
Jeg er også parat til at svare kort, at jeg er ikke bekendt med konkrete planer om eventuelle amerikanske forberedelser af en krig mod Syrien.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-23:
»Vil statsministeren kommentere USA's forsvarsminister Rumsfelds forslag om straks at indlede forberedelser af en eventuel krig mod Syrien, som disse fremgår af den britiske avis The Guardian den 15. april 2003?
Skriftlig begrundelse
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-23:
Aftalen indebærer, at lukningen af Barsebäcks reaktor 2 ikke kan ske inden udgangen af 2003 og altså således bliver udskudt endnu en gang.
Det fremgår af det lovforslag, som er blevet fremsat i Rigsdagen, at den svenske regerings vurdering nu er, at de vilkår, som tidligere er opstillet af Rigsdagen for en lukning af Barsebäck 2 i 2003, endnu ikke helt er opfyldt, for så vidt angår effektbalancen og påvirkningen på miljøet og klimaet.
Indenrigs- og sundhedsministeren vil komme nærmere ind på konsekvenserne af den politiske aftale.
Jeg vil gerne slå regeringens holdning til Barsebäck
fast: Barsebäck er fejlplaceret, og værket bør derfor lukkes snarest muligt.
Det har den danske regering fra første færd meget klart gjort den svenske regering opmærksom på.
Det skete første gang i et brev fra indenrigs- og sundhedsministeren til hans svenske kollega i december 2001, og det er gentaget mange gange siden.
Drøftelserne om lukningen af Barsebäck mellem den svenske regering og danske regeringer, både den tidligere og den nuværende, har stået på i mange år.
Lukningen er blevet udskudt flere gange.
Det er en meget utilfredsstillende situation.
Da beslutningen om lukningen af reaktor 2 sidst blev udskudt i år 2000, fordi de stillede vilkår for lukningen i 2001 endnu ikke var opfyldt, var det den svenske regerings vurdering, at vilkårene formentlig senest ville være opfyldt inden udgangen af 2003.
Denne vurdering blev tiltrådt af Rigsdagen.
Det indgik i Rigsdagens beslutning dengang, at den svenske regering i marts 2003 skulle give Rigsdagen sin bedømmelse af, om vilkårene for en lukning i 2003 var opfyldt. Den svenske regering har over for den danske regering adskillige gange tilkendegivet, at regeringens ambition fortsat var at sikre, at vilkårene var opfyldt, så en endelig lukning af Barsebäck kunne ske i 2003.
Jeg havde selv sidste efterår lejlighed til at drøfte sagen med statsminister Göran Persson.
Her gentog han over for mig, at der ikke var en ændret svensk holdning, og at målet stadig var at lukke Barsebäckværket i løbet af 2003.
Det er derfor særdeles skuffende, at den svenske regering nu har indgået en aftale, som betyder, at lukningen udskydes endnu en gang.
Særlig skuffende er det, at den svenske regering åbenbart ikke har fundet det muligt at sikre grundlaget for at leve op til det tidligere udmeldte mål om en lukning inden udgangen af 2003.
Vi er imidlertid også nødt til at erkende, at beslutningen om lukning af Barsebäck træffes af den svenske regering og den svenske Rigsdag alene.
Det er dem, der vurderer, om vilkårene for lukning i 2003 er opfyldt.
Det er et rent svensk anliggende, og den danske regerings muligheder for at påvirke den endelige beslutning
er særdeles begrænsede.
Men jeg vil gerne understrege, at regeringen vil følge situationen tæt og fortsat søge at påvirke den svenske regering, således at Barsebäck kan blive lukket hurtigst muligt.
Det er i den forbindelse positivt, at den svenske näringsminister Leif Pagrotsky i forbindelse med offentliggørelsen af aftalen slog fast, at Barsebäck er fejlplaceret og skal lukkes som den første af de 11 igangværende svenske reaktorer.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-23:
Men når statsministeren ikke kan give en garanti, er det så, fordi statsministeren endnu ikke har undersøgt sagen til bunds, eller er det tværtimod, fordi statsministeren har kendskab til, at her ligger nogle problemer?
For hvis det sidste er tilfældet, er det meget vigtigt, synes jeg, at vi får det at vide, så vi kan se på det.
Men o.k., det vil statsministeren så muligvis ikke besvare i dag; så må vi jo vende tilbage med skriftlige spørgsmål, og så håber jeg, at statsministeren vil se meget grundigt og velvilligt på det.
For det ville jo være uhyggelig pinligt og ubehageligt, hvis det var sådan, at der opstod en situation, hvor man med rette kunne sige, at de besættelsesstyrker, der i øjeblikket har magten i Irak, deltog i en udplyndring af landet med hensyn til at begunstige deres egne olieselskaber. Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Jensen (S), 2003-04-23:
Spørgsmålet her er jo stillet for at få udenrigsministerens syn på den sag, som vi tidligere har haft lejlighed til at spørge statsministeren om, nemlig det brud på fortrolighed, som statsministeren gennemførte, da han valgte, at der i tv-filmen om »Fogh bag facaden« skulle medbringes en sekvens, hvor udenrigsministeren refererer Joschka Fischers, den tyske udenrigsministers synspunkter om de foreløbige tyske positioner i forbindelse med forhandlingerne om Tyrkiets optagelse i EU.
Jeg glæder mig til at høre udenrigsministerens beskrivelse af sit eget syn på sagen.
Per Stig Møller (KF), 2003-04-23:
Jeg har jo sagt, at jeg selvfølgelig ikke havde gentaget, hvad Joschka Fischer siger til mig, hvis jeg havde været klar over, at det blev bragt på fjernsynet.
Frank Jensen (S), 2003-04-23:
Det vil sige, at udenrigsministeren ikke var klar over, at der her blev filmet med lyd på.
Jeg forstår det sådan, at det, udenrigsministeren mener, er, at han havde en forventning om, at der var tale om dækbilleder, som vi er vant til også her i Folketinget, når vi inviterer kamerafolk med indenfor, bl.a. i Det Udenrigspolitiske Nævn, at så er det altså uden lydoptagelse, når man kommer tæt på folk, der samtaler under udvalgsmøder.
Hvis udenrigsministeren havde vidst det, var det noget, udenrigsministeren havde valgt at tage ud, eller i det her tilfælde ville udenrigsministeren have valgt at lade være med at referere Joschka Fischer for det synspunkt.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-23:
Det er jo åbenlyst, at regeringen har et stort internt problem med den her sag; det vil vi andre ikke rodes ind i.
Men jeg vil gerne spørge udenrigsministeren: Har ministeren kendskab til, hvad det er for nogle klip, som statsministeren har skåret ud af tv-programmet?
Vi prøvede at få statsministeren til udtale sig om, efter hvilke kriterier de klip var fjernet, om det f.eks. var for at fjerne episoder, der kunne være pinlige for den danske regering.
Det kan jo være, at udenrigsministeren ved, hvilke klip der er skåret væk, som kunne bidrage til en større åbenhed, end statsministeren var indstillet på.
Jeg mener, at det er et meget positivt svar og også et helt nødvendigt svar i de her forhandlinger, for vi har altså den bekymring, at den israelske regering forsøger at udnytte situationen.
Derfor er det meget vigtigt for fredsprocessen, at der kommer
sådan et signal, som udenrigsministeren har givet her i dag.
Tak for det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Per Stig Møller (KF), 2003-04-23:
Nej, det vil vi ikke gøre.
Den køreplan, som vi tog initiativet til, og som altså er den, som verden stadig væk arbejder ud fra, nævner, at på den internationale konference, som skal finde sted i fase 3 - det var det, der dengang skulle ske mellem 2004 og 2005, men jeg må gå ud fra, at det er forrykket noget på grund af forsinkelsen - skal vi finde frem til den permanente status, hvor vi også taler om grænserne, om Jerusalem, om flygtningene og bosættelserne.
Så det vil sige, at flygtningene og deres ret til tilbagevenden eller erstatning er en del af den endelige løsning.
Det er klart, at vi ikke kræver, at det er et punkt, der skal være opgivet fra palæstinensisk side.
Hvis man kan løse det, er man jo velkommen til det, for der er fra den arabiske verden ønske om at få løst flygtningeproblemet på den ene eller den anden måde.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-23:
Jeg vil gerne sige tak for svaret.
Jeg synes, det er væsentligt at få fastslået, at det stadig væk må være udgangspunktet, også uanset at den israelske regering forsøger at få forrykket grundlaget for forhandlingerne, inden de starter.
Det er spørgsmålet om den israelske regerings krav om, at den palæstinensiske side på forhånd skal opgive kravet om retten
for flygtninge til at vende hjem til de besatte områder.
Det har været et israelsk krav, at allerede inden forhandlingerne kan starte, skal det palæstinensiske selvstyre opgive det krav.
Det er jo naturligvis dybt urimeligt, og derfor håber jeg, at udenrigsministeren kan supplere med også at give tilsagn om, at fra dansk side vil man naturligvis ikke gøre noget som helst forsøg på at afkræve palæstinenserne en sådan forhåndsindrømmelse.
Per Stig Møller (KF), 2003-04-23:
Hvis spørgeren og formanden tillader det, vil jeg besvare spørgsmålet, som det er stillet.
Og det går altså ud på, om jeg vil redegøre for, hvordan der er taget højde for eksisterende resolutioner fra FN's Sikkerhedsråd om Israel-Palæstina-konflikten i udkastene til køreplan for fredsprocessen mellem Israel og palæstinenserne, og i denne forbindelse oplyse, om det stadig er dansk politik, at nævnte resolutioner skal respekteres og opfyldes.
Hertil er svaret: Det danske formandskabs udkast til køreplan for oprettelsen af en palæstinensisk stat fremhæver, at en endelig israelsk-palæstinensisk fredsaftale skal baseres på sikkerhedsrådsresolutionerne 242, 338 og 1397.
Det samme gør i øvrigt den version, som der blev opnået principiel enighed om på kvartetmødet i Washington den 20. december 2002, ligesom begge tekster endvidere fremhæver, at en fredsaftale også skal bygges på principperne fra Madridkonferencen i 1991 om »land for fred«, aftaler tidligere underskrevet af parterne samt den arabiske fredsplan fra Beiruttopmødet i marts 2002.
Det er nu som før regeringens politik, at en endelig fredsaftale skal respektere disse sikkerhedsresolutioner.
Og som det fremgår af køreplanen, er det i fase 3, hvor vi taler om, at sikkerhedsrådsresolutionerne 242, 338 og 1397 skal opfyldes i forbindelse med at vende tilbage til grænserne fra 1967.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-23:
Desværre er det jo sådan, at den israelske statsminister Ariel Sharon har sagt, at den arabiske verden i almindelighed og palæstinenserne i særdeleshed er blevet rystet - altså efter Irakkrigen.
Det mener han nu skal udnyttes til at stille palæstinenserne ringere i fredsforhandlingerne.
Derfor synes jeg, det er meget vigtigt, at Danmark udsender det signal, at vi ikke vil acceptere, at der som følge af et øget pres på palæstinenserne, som følge af den fuldstændige amerikanske militære dominans i området skal forhandles på ringere betingelser.
Derfor skal der ikke stilles krav om, at den palæstinensiske side på forhånd skal til at opgive en lang række af sine positioner i forhandlingerne.
»Vil udenrigsministeren redegøre for, hvordan der er taget højde for eksisterende resolutioner fra FN's Sikkerhedsråd om Israel-Palæstina-konflikten i udkastene til køreplan for fredsprocessen mellem Israel og palæstinenserne, og i denne forbindelse oplyse, om det stadig er dansk politik, at nævnte resolutioner skal respekteres og opfyldes?«
Sandy Brinck (S), 2003-04-23:
De private leverandører modtager, uanset hvilket område de opererer i, den gennemsnitspris, kommunen har beregnet ud fra kommunens samlede geografiske, demografiske og ydelsesmæssige sammensætning.
Gennemsnitsprisen er således baseret på såvel de områder, hvor det er dyrt at levere hjemmehjælp, og de områder, hvor det er forholdsmæssigt billigere at levere hjemmehjælp.
De private leverandører vælger oftest at tilbyde hjemmehjælp i befolkningstætte og dermed forholdsmæssigt billigere områder.
Dermed bliver prisen for den private hjemmehjælp højere, end den burde, hvilket medfører en uheldig prisspiral.
Per Stig Møller (KF), 2003-04-23:
Jamen der er ikke noget mærkeligt i det, det ved man jo.
Når to mennesker er med i det samme forløb, er det ikke nødvendigvis sådan, at de oplever det på samme måde og har samme viden om, hvad det er for en situation, de befinder sig i.
Derfor vil man også bagefter få to forskellige forklaringer.
Det går jeg ud fra at dommere også ved meget om, at sådan er det normalt mellem mennesker.
Jeg var altså ikke vidende om, at der blev optaget med mikrofon på; så havde jeg selvfølgelig ikke udtalt mig.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ja, det er rigtigt forstået, for havde jeg ønsket det på den måde, havde jeg jo ikke foretaget det på den måde, så havde jeg ikke udtalt mig.
Det er jo fremgået af det, jeg har sagt hidtil.
Der er mange kameraer, de er jo på afstand.
Og det vil sige, at når der er kamera og lyd på, er det en anden situation.
Det havde jeg ingen fornemmelse af at der var.
Men jeg kan også være både blind, dum og døv.
Det er jo muligt.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-23:
Skal jeg forstå udenrigsministeren på den måde, at udenrigsministeren følte sig sådan nærmest som deltager i en slags »skjult kamera« eller i hvert fald skjult lydoptagelse, for det resultat, der kom ud af det, var ikke noget, der var tilsigtet fra udenrigsministerens side?
Skal det forstås på den måde?
Per Stig Møller (KF), 2003-04-23:
Jamen det er jo en gentagelse af det tidligere spørgsmål.
Svaret er nej.
Jeg var godt klar over, at der var optagelse, men jeg var ikke klar over, at der blev optaget med lyd på i den sekvens.
Det har jeg jo svaret på.
Jeg har også svaret, at hvis jeg havde vidst det, havde jeg ikke udtalt mig, som jeg gjorde.
Og havde jeg fået forelagt det, havde jeg anbefalet, at det blev klippet bort.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-23:
»Var udenrigsministeren klar over, at hans udtalelser om Joschka Fischers holdninger til Tyrkiets optagelse i EU blev optaget til og bragt i DR's dokumentarudsendelse »Fogh bag facaden«, og hvad synes han om, at det skete?«
Per Stig Møller (KF), 2003-04-23:
Jamen det er klart, at diplomati jo meget bygger på, at man udveksler oplysninger, også på et mellemstadium, også oplysninger, som ikke nødvendigvis bliver de rigtige, når man kommer frem til slutresultatet.
Det siger jo sig selv.
Det kender alle her i Folketinget, at man afprøver forskellige synspunkter og ideer, og det skal man have lov til at gøre.
Jeg har også hørt statsministeren sige i forbindelse med sin besvarelse, at der naturligvis er forhandlingssituationer, som man ikke kan have åbenhed omkring.
Og diplomati i udenrigspolitik består i meget høj grad i udveksling af signaler.
Det er nødvendigt, at man kan have det som fortrolighed, ellers bliver det meget svært at udveksle signaler.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Jensen (S), 2003-04-23:
Jeg vil kvittere for den meget klare tale, vi hører fra udenrigsministeren.
Jeg vil så spørge udenrigsministeren: Hvis det her er et led i en ny åbenhedspolitik, at man bringer denne form for båndoptagelser med lyd på fra internationale topmøder, vil udenrigsministeren så tage skridt til at sikre, at det her ikke får en stil og et indhold, der gør, at vi i fremtiden også kommer til at krænke fortrolige oplysninger fra vores allierede og fra vores samarbejdspartnere i andre lande?
Pernille Blach Hansen (S), 2003-04-23:
I forlængelse af udenrigsministerens korte besvarelse her vil jeg bare gerne spørge, om det så er udenrigsministerens opfattelse, at gengivelsen af den tyske regerings holdning og det, at det ikke blev klippet fra, faktisk var et udtryk for, at der her skete et brud på fortroligheden i forhold til Tysklands position.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-23:
Ja, det sidste vil jeg i hvert fald ikke udtale mig om.
Statsministeren og statsministerens spindoktor har jo meget tydeligt udtalt i tv, at alle vidste, at der var tale om, at der blev optaget med både billede og lyd.
Udenrigsministeren gør klart opmærksom på her og har også gjort det tidligere, at det vidste udenrigsministeren ikke.
Men så sent som i dag, for ganske kort tid siden, insisterede statsministeren på, at der ikke var tale om skjult kamera, og at folk havde mulighed for at vide det.
Derfor kunne jeg godt tænke mig, at udenrigsministeren måske lidt klarere gjorde opmærksom på, hvad der er årsagen til, at der er den her store forskel i regeringen.
Jeg havde ligesom forestillet mig, at når vi kom her i dag, havde regeringen i hvert fald koordineret sine forklaringer, så vi fik den samme forklaring fra statsministeren og fra udenrigsministeren.
Alligevel får vi modsatrettede forklaringer.
Hvis denne her sag skal lukkes, mon der så er mulighed for, at forklaringerne på et eller andet tidspunkt bliver samstemt?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-04-23:
Jeg har, som statsministeren også nævnte det, siden min tiltræden som indenrigs- og sundhedsminister haft en ret omfattende korrespondance med både den tidligere og den nuværende svenske näringsminister om netop Barsebäck.
Den svenske regering har i den forbindelse tilkendegivet, at det er den svenske regerings ambition, at Barsebäck skulle lukkes inden udgangen af 2003, det vil sige i år.
Det er selvfølgelig, som
statsministeren også betonede det,
en meget utilfredsstillende situation. Det er også meget utilfredsstillende, at den svenske regering ikke har orienteret den danske regering om denne aftale eller om det lovforslag, som den svenske regering efterfølgende har fremsat den 20. marts 2003.
Jeg har derfor ved et brev af den 9. april rettet henvendelse til den svenske näringsminister Leif Pagrotsky med en anmodning om at blive orienteret om to spørgsmål.
For det første: Hvorfor lukkes Barsebäck ikke i 2003?
Og for det andet og måske mere centralt: Hvornår kan Danmark så forvente, at Barsebäck lukkes? Jeg har ikke på nuværende tidspunkt modtaget noget svar.
Det manglende svenske svar betyder imidlertid ikke, at jeg ikke har et bud på, hvad den svenske regering vil svare.
Det følger nemlig af den føromtalte aftale og af det føromtalte lovforslag, at Barsebäck ikke lukkes i år.
Den svenske regering vurderer, at de vilkår, som den svenske Rigsdag har opstillet for lukning af Barsebäck, ikke kan opfyldes i løbet af i år, for så vidt angår vilkårene vedrørende negativ påvirkning af effektbalance, altså balance mellem produktion og forbrug og påvirkning af miljø og klima.
Det følger endvidere af aftaler og lovforslag, at en lukning af Barsebäck skal håndteres sammen med forhandlinger om den samlede afvikling af de svenske atomkraftværker, som varetages af en særlig udpeget forhandler.
Det er den svenske regerings mål, at disse forhandlinger senest i april 2004 skal munde ud i en aftale med Barsebäcks ejere om en hurtig lukning af værket.
Såfremt en sådan forhandlingsløsning ikke er opnået i april 2004, er det den svenske regerings ambition at iværksætte en proces, som skal ende ud i en tvangsmæssig lukning af Barsebäck.
Jeg vil gerne på denne baggrund gentage, at det er meget utilfredsstillende, at lukningen af Barsebäck endnu en gang udskydes.
Samtidig må jeg dog også erindre om, at vi er nødt til at erkende, at beslutningen om en lukning af Barsebäck træffes af den svenske regering og den svenske Rigsdag alene.
Beslutningen om lukningen af Barsebäck er således et rent svensk anliggende, og den danske regerings muligheder for at påvirke den endelige beslutning er derfor også begrænsede. Det er imidlertid en kendsgerning, som ikke skal holde mig og regeringen fra fortsat at forsøge at påvirke den svenske regering til at lukke Barsebäck, hellere i dag end i morgen. Forhandling
Kim Sejr (RV), 2003-04-23:
Da den radikale ordfører ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre følgende: Placeringen af et atomkraftværk i Barsebäck få kilometer fra den danske hovedstad med over en million indbyggere hører til en af de mest uansvarlige og vanvittige beslutninger i nyere nordisk historie.
Der var og er ingen saglig begrundelse for at lægge værket netop her.
Tværtimod er der en stribe gode argumenter for, at værket burde have været placeret et helt andet sted eller slet ikke være bygget.
Det, vi er vidne til i øjeblikket med den svenske regerings vedvarende udsættelse af en endelig lukning,
er nemlig de massive problemer, der følger med brugen af kernekraft som energiform.
Ikke alene er der en risiko for egentlige ulykker, en risiko, der er lille, men som vi dog har set skræmmende eksempler på kan blive virkelighed, og vi har at gøre med kæmpe problemer med deponering af affald, der vil udgøre et problem for vores børn, børnebørn osv., men oven i alt dette er atomkraft jo også en vanvittig dyr energiform, fordi netop lukningen af udtjente kraftværker er en kæmpe udgift, som ingen ejere har lyst til at påtage sig, og den kommer jo netop efter, at al indtjening er indkasseret.
Så gud ske tak og lov at Danmark valgte en anden vej og i dag er befriet for alle de udgifter og de svære valg, som svenskerne i dag sidder med.
Ikke desto mindre må vi jo nu konstatere, at Sverige har taget det valg, og derfor har landet også det fulde ansvar for at få lukket Barsebäck, hellere i dag end i morgen.
Det er efter Det Radikale Venstres opfattelse intet mindre end en skandale, at svenskerne ikke vil give os en endelig dato.
Som en lille kuriositet kan man jo fremhæve, at svenskerne i forbindelse med fastlæggelsen af Kyotomålene jo fik en særlig rabat, fordi de skulle afvikle deres kernekraft.
Også på den baggrund er det så direkte pinligt, at de svenske myndigheder stadig trækker sagen i langdrag.
Også derfor tilslutter vi os gerne ethvert pres, der kan lægges på den svenske regering, og vi bakker derfor op om det fremsatte forslag til vedtagelse.