Per Stig Møller (KF), 2006-05-02:
Som statsministeren nævnte, indledtes optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet den 3. oktober 2005.
Der blev i Rådet forhandlet til det sidste om den præcise udmøntning af Det Europæiske Råds beslutning vedrørende forhandlingsrammen for Tyrkiet, som var udstukket i december, og fra dansk side er der god grund til tilfredshed med resultatet.
Rammen fastlægger en stram og forsvarlig proces.
Statsministeren har allerede nævnt nogle hovedelementer i forhandlingsrammen, men lad mig dog tilføje nogle.
Forhandlingerne er en åben proces, hvis resultat ikke kan garanteres på forhånd.
Før Tyrkiet kan blive medlem af EU, skal Københavnskriterierne opfyldes fuldt ud; heri indgår EU's såkaldte absorptionskapacitet.
Hvis Tyrkiet ikke kan eller ikke vil leve op til de mange konkrete betingelser for EU-medlemskab, skal det sikres, at Tyrkiet gennem de stærkest mulige bånd forankres fuldt ud i de europæiske strukturer.
Det vil sige, at EU under alle omstændigheder vil søge at fastholde Tyrkiet på reformkursen, og dette støtter regeringen naturligvis helhjertet.
Helt enkelt formuleret drejer forhandlingsprocessen sig om at sikre, at Tyrkiet lever op EU's fælles love, regler og krav.
Forhandlingsrammen giver mulighed for anvendelse af kriterier, de såkaldte benchmarks, for lukning og åbning af de enkelte forhandlingskapitler, hvor det måtte være relevant.
Fra dansk side lægger vi vægt på, at der stilles klare krav om, hvad Tyrkiet skal leve op til i forbindelse med de enkelte kapitler.
Det er selvfølgelig i både EU's og Tyrkiets egen interesse.
Den løbende forhandlingsproces er meget teknisk.
Den omhandler de enkelte politikområder i EU-samarbejdet ned i mindste detalje, og det skal jeg ikke trætte med her.
Det fastslås i forhandlingsrammen, at der kan overvejes lange overgangsperioder, undtagelser, særordninger eller permanente beskyttelsesklausuler.
Der er altså mulighed for at etablere helt konkrete beskyttelsesforanstaltninger på de områder, hvor det kan være nødvendigt.
Denne mulighed er f.eks. til stede i forbindelse med arbejdskraftens frie bevægelighed, hvor vi jo alle rede i forbindelse med den seneste udvidelsesrunde indførte særlige foranstaltninger for otte af de nye medlemslande.
Det understreges også i forhandlingsrammen, at der skal tages højde for de finansielle aspekter af Tyrkiets tiltrædelse i den relevante finansieringsramme, og at forhandlingerne først kan afsluttes, når der er fastlagt en finansieringsramme for EU for perioden efter 2014.
Overvågning af Tyrkiets efterlevelse af sine forpligtelser vil spille en afgørende rolle.
Det er Tyrkiets egne fremskridt, der vil bringe forhandlingerne videre.
Fremskridtene vil i henhold til forhandlingsrammen navnlig blive målt i forhold til Københavnskriterierne om ikke mindst menneskerettigheder og demokrati, men også de økonomiske og lovgivningsmæssige krav til Tyrkiet, og de vil blive målt i forhold til Tyrkiets utvetydige tilsagn om at gøre en indsats for gode relationer med nabolandene og om at bilægge eventuelle grænsestridigheder i overensstemmelse med princippet om fredelig bilæggelse af tvister.
Tyrkiet skal fortsat støtte bestræbelserne på i FN-regi at opnå en samlet løsning på Cypernproblemet og fremskridt hen imod normalisering af de bilaterale forbindelser mellem Tyrkiet og alle EU-lande, herunder republikken Cypern.
Desuden skal der lægges vægt på opfyldelse af Tyrkiets forpligtelser i henhold til EU-associeringsaftalen og gennemførelsen af det reviderede tiltrædelsespartnerskab.
Tiltrædelsespartnerskabet mellem EU og Tyrkiet indeholder flere hundrede prioriteter på kort og mellemlang sigt.
Tyrkiet skal udarbejde en handlingsplan for udmøntning af partnerskabet, og det vil være med til at sikre, at Tyrkiets tiltrædelse i EU kun kan ske i fuld respekt for Københavnskriterierne.
Nu er tiltrædelsesforhandlingerne startet, og Tyrkiet skal vise, at landet kan leve op til Københavnskriterierne.
Tyrkiet skal vise konkrete fremskridt.
Landet skal videreføre de politiske reformer, f.eks. vedrørende menneskerettigheder, og det skal overtage EU's fælles love og regler.
Det er imidlertid ikke nok, at Tyrkiet vedtager de nødvendige lovforslag.
Den vedtagne lovgivning skal også gennemføres i praksis, og der vil til efteråret blive taget bestik af situationen, for så vidt angår væsentlige spørgsmål af betydning for Tyrkiets tilnærmelse til EU.
Der bliver altså her naturlig lejlighed til at inddrage Europaudvalget i drøftelserne.
Jeg har her skitseret en del af betænkelighederne, problemerne og udfordringerne ved Tyrkiets tilknytning til EU, men det er imidlertid også vigtigt at være opmærksom på fordelene.
En af fordelene er de positive effekter for os alle af en vækstøkonomi med et stort potentiale, og en anden fordel er knyttet til geostrategiske hensyn, herunder styrkelsen af EU's globale vægt og rolle.
Endelig er det nok så vigtigt, at tyrkisk medlemskab af EU forudsætter, at EU er i stand til at optage Tyrkiet som medlem.
Kommissionen skal bistå med overvågning og anbefalinger på dette område, og det er selvfølgelig Rådet, der i sidste ende vurderer, om denne betingelse for medlemskab er opfyldt.
Det vil efter al sandsynlighed tage mange år, før vi skal tage stilling til dette spørgsmål,
men samlet set mener jeg, at forhandlingerne med Tyrkiet hviler på et solidt og forsvarligt grundlag.
Forhandling