runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-10-27:
Det er for mig og mit parti, Det Konservative Folkeparti, af principiel vigtighed, at det altid kan betale sig at have et arbejde.
Derfor skal vores generelle regler være sådan, at der ikke tænkes i baner som: Jeg hopper ud fra arbejdsmarkedet og over i en passiv forsørgelse, for det er økonomisk bedre.
Sådan skal de generelle regler være.
Nu afsætter vi altså 500 mio. kr. til at vende bunken for alle kontanthjælpsmodtagere og finde ud af, hvad der er af cv-samtaler, hvad der er sket siden de sidste samtaler, hvorfor man ikke er kommet videre, om man er kommet videre.
Og hvis der skulle afsløre sig nogle der, som er helt uden for arbejdsmarkedets rækkevidde, så er der også regler for, hvordan de mennesker skal behandles.
Men jeg må klart afvise, at Det Konservative Folkeparti kan være med til at indføre nogle regler, der gør det mindre attraktivt at passe et arbejde.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-10-27:
Hvis nu det er sådan, at vi får konstateret, at de mennesker, der er omfattet af kontanthjælpsloftet, for en stor dels vedkommende, lad os bare sige 50 pct., er omfattet af det i mindst 1 år; og hvis nu det viser sig, at det er rigtigt, at det store flertal af dem, der er omfattet af kontanthjælpsloftet, rent faktisk ikke er i stand til at tage et arbejde, fordi de er syge, har misbrugsproblemer, har boligproblemer osv. osv., er hr. Jakob Axel Nielsen så villig til at se på, om ikke kontanthjælpsloftet rammer helt forkert med hensyn til at få folk i arbejde?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-10-27:
Altså, i spørgsmålet om, hvorvidt det virker eller ej, har man jo fra S og R's side og også fra hr. Jørgen Arbo-Bæhrs side sagt, at det ikke har skaffet flere i arbejde.
Men det, man ikke ved, når man tager den her diskussion, når man spørger, om det virker eller ej, er, om nogle flere mennesker, hvis vi nu tænkte os den situation, at loftet var væk, ville stille sig selv spørgsmålet: Var det nu klogt, det, jeg gjorde i dag, nemlig at gå på arbejde?
Jeg ønsker ikke et samfund, hvor flere med rette kan stille sig selv spørgsmålet, i hvert fald med rette ud fra en økonomisk betragtning: Var det lidt dumt, det, jeg gjorde i dag, at sætte mig op på min cykel i regnvejr og aflevere mine børn i daginstitutionen og cykle videre ud på mit arbejde?
Sådan må det ikke blive.
Så spørger hr. Jørgen Arbo-Bæhr til det, jeg tilføjede om, at man ikke er omfattet af det i ret lang tid, og spørger, om det gør noget indtryk.
Lad mig minde om, at der nu bliver afsat 500 mio. kr. til at vende bunken, og jeg kan da ikke vide, om der ikke skulle være nogle mennesker i det her system, der er fejlvisiteret og skulle have været førtidspensioneret eller noget andet.
Det kan jeg jo ikke vide noget om.
Nu kommer der en undersøgelse.
Men det får mig ikke til at konkludere, at vi ikke skal have et kontanthjælpsloft – ud fra den betragtning, at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-10-27:
Nu forstår jeg på den konservative ordfører, at det er blevet et selvstændigt argument for kontanthjælpsloftet, at rigtig mange, som han siger, ikke er omfattet af det i ret lang tid.
Så kunne jeg egentlig godt tænke mig at vide, om det kunne få den konservative ordfører til at ændre holdning til, hvordan kontanthjælpsloftet faktisk virker i form af fattigdom, hvis det f.eks. viser sig, at 50 pct. af de mennesker, der på et givet tidspunkt er omfattet af kontanthjælpsloftet, også er det 1 år efter.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-10-27:
Skræmmekampagne?
Ja, hr. Thomas Adelskov, når man bruger præmissen forkert.
For det er jo sådan, at mange af dem, der er omfattet af loftet, meget hurtigt kommer ud af det igen, så det er meget få, der har været omfattet af loftet igennem lang tid.
Det er heller ikke sådan, at kontanthjælp under loft har været ment som sådan en varig forsørgelse.
Det har været ment som noget, man har i en periode, og som man så kommer ud af ved ganske få timers arbejde.
Det er det, man glemmer at fortælle, når man bruger den her kampagne til at sige, at der er så og så mange børn.
Deres forældre er faktisk omfattet af det meget kort tid, inden de er ude af det igen.
Alternativet, hvis vi ikke holder fast, er, at det ikke kan betale sig at arbejde.
Hvis vi lægger vægtloddet i den skål, som Socialdemokraterne gerne vil lægge det i, er alternativet, at man skal have 870 kr. mere om måneden ved at være på passiv forsørgelse end ved at tage det lavest lønnede aktive arbejde.
Det er et usundt samfund, og det samfund skal vi ikke have.
Thomas Adelskov (S), 2006-10-27:
Jeg forstår, at det skulle være en skræmmekampagne, når vi af tallene kan se, at 85 pct. af dem, som er omfattet af kontanthjælpsloftet, lever i familier, hvor der er børn.
Jeg forstår, at når vi kan se af tallene – i øvrigt også tal, vi har fået fra Beskæftigelsesministeriet – at over 30.000 børn lever i familier, der er omfattet af kontanthjælpsloftet, så er det os, der skræmmer.
Vi fortæller sådan set bare herinde, hvad der står alle mulige andre steder om, hvad familiepartiet, Det Konservative Folkepartiet, burde kere sig om efter min bedste overbevisning.
Vi andre kerer os om det, og det undrer mig bare, at man ikke er optaget af det i Det Konservative Folkeparti.
Elisabeth Geday (RV), 2006-10-27:
Jeg vil starte med at sige det samme, som jeg sagde til den konservative ordfører.
Hvis man er kontanthjælpsmodtager, og man kan stå til rådighed for arbejdsmarkedet og altså tilhører matchgruppe 1-3, så skal man stå til rådighed.
Hvis man ikke deltager i de tilbud, som man får som led i ret og pligt og den aktive arbejdsmarkedspolitik, jamen så skal man fuldstændig fratages sin hjælp.
De regler har vi alle sammen været enige om, i hvert fald de af os, der er en del af forligskredsen bag »Flere i arbejde«.
Det kan ved den søde grød ikke hjælpe nogen som helst, og det gør det heller ikke.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-10-27:
Lad mig lige starte med at korrigere hr. Thomas Adelskovs fejlagtige opfattelse af den konservative skattepolitik.
Den konservative skattepolitik er sådan, at det for alle skal kunne betale sig at tage et arbejde, uanset indtægtsgruppe.
Det er nemlig motivationen for, at vi får velstand i det her land, fordi flest muligt kommer ud og arbejder.
Tilbage til hr. Thomas Adelskovs egentlige spørgsmål: Hvis det nu forholdt sig sådan, som hr. Thomas Adelskov siger, jo, så ville det bekymre.
Men det er altså en af de skræmmemyter, som socialdemokrater og radikale forsøger at sætte op, for fakta er, at loftet rent faktisk tager hensyn til børnefamilierne.
Indtægter fra børnefamilieydelser og børnetilskud kommer oveni.
Fakta er også, at ni ud af ti enlige forsørgere på kontanthjælp ikke er berørt af loftet.
Irene Simonsen (V), 2006-10-27:
Det var jo en ret sjov konklusion, for nu kan jeg jo så høre, hvad det er, fru Elisabeth Geday går ind for, hun går ind for pisken.
Vi skal bare have pisken op af skuffen, have rådighedsvurderingen frem, og så afskaffer vi den gulerod, der er, nemlig at det kan betale sig at arbejde.
Det synes jeg er klar tale, det er jeg glad for at høre.
Så ved vi jo altså, at fru Elisabeth Geday er stor ynder af, at vi nu hiver pisken frem, at vi afskaffer de gulerødder, der er, nemlig at det kan betale sig at arbejde, samtidig med at vi yder en målrettet indsats, så man også kan blive en integreret del af arbejdsmarkedet.
Så jeg vil bare takke for det svar, det var et fantastisk godt svar at få; nu ved vi, hvad det er, der gås efter.
Jens Vibjerg (V), 2006-10-27:
Det er jo et fantastisk hamskifte, vi har oplevet fra Det Radikale Venstres side, siden man er kommet i opposition.
Tidligere stod Det Radikale Venstre trods alt for en linje, hvor det skulle kunne betale sig at arbejde.
Nu har vi set, at Det Radikale Venstre synes, at det er en fordel at præmiere folk for at gå hjemme, frem for at præmiere folk for at tage et arbejde.
Der er mit spørgsmål: Hvorfor? Hvorfor har Det Radikale Venstre så markant skiftet holdning, så man nu mener, at folk skal præmieres for ikke at tage et arbejde?
Astrid Krag Kristensen (SF), 2006-10-27:
Jeg har beretninger fra familier, som er ramt af kontanthjælpsloftet, og jeg har svært ved at se, hvordan det kan være en stor chance for nogen, at de ikke kan lade deres børn tage til børnefødselsdag, ikke kan lade deres børn tage til fodboldturnering og ikke kan lade deres børn tage bussen, fordi der ikke er råd til en busbillet.
Jeg vil gerne spørge, hvordan kontanthjælpsloftet hjælper med til, at folk kommer i arbejde.
Tallene viser, at der ikke kommer flere i arbejde, men at 95 pct. bare bliver fattigere.
Enkelte søger flere job, men der er altså ikke flere, der kommer i arbejde, og det må da være det, der er hensigten med forslaget, også fra regeringens side.
Men er det ikke en falliterklæring, når vi kan se, at det ikke har virket, og bør det derfor ikke afskaffes?
Astrid Krag Kristensen (SF), 2006-10-27:
Jeg skal da være ærlig og sige, at hvis det stod til mig, ville de lavestlønnede i det her land få en noget højere løn, men det er jo ikke her, jeg skal kæmpe for det.
Jeg synes altså, det er meget forkert at bruge det her kontanthjælpsloft som redskab.
Vi har fra starten ikke troet på, at det her ville virke, og nu har tal fra Socialforskningsinstituttet vist, at det ikke virker.
Det kan man læse om på den hjemmeside med loftramte eksperter, der er blevet reklameret for.
Jeg synes, det er pinligt, at vi i et samfund som det danske kan leve med den slags historier.
Irene Simonsen (V), 2006-10-27:
Lige præcis i forbindelse med eksemplet med den familie her er det jo sådan, at når nu det ægtepar forhåbentlig bliver rask, og det håber jeg bestemt de gør, og den ene af dem får en 37-timers-arbejdsuge og den anden en 25-timers-arbejdsuge, så har de 680 kr. mere til rådighed om måneden, hvis de får mindsteløn.
Det vil sige, at de går på arbejde, de yder en indsats, og så vil der åbenbart stadig væk ikke være råd til ost og boller til børnene.
Derfor vil jeg gerne henstille til, at man, når man fremstiller de her historier, lige prøver at tage helheden med.
Der ligger andre ting bag, for man kan godt få råd til at invitere kammeraterne med hjem, hvis der er et rådighedsbeløb på 11.000 kr. om måneden.
Men det ville være trist, at der faktisk kun er 680 kr. mere til rådighed om måneden, når man får et job, end der er nu med kontanthjælpsloftet.
Prøv at tænke over det.
Astrid Krag Kristensen (SF), 2006-10-27:
Jeg kan jo bare forholde mig til historier om familier, hvor man må vælge medicin fra, og hvor det er sådan, at når lille Peter slår sig i børnehaven, betyder det altså, at det går ud over aftensmaden de næste dage.
Jeg kan også sige, at jeg synes, det virker meget uhensigtsmæssigt, at man har et kontanthjælpsloft, som rammer alle, også de mennesker, som i virkeligheden ikke er i stand til at tage et arbejde.
Der blev sagt af ordføreren fra Det Radikale Venstre, at det er op mod 70 pct., der ikke kan arbejde, og som normalt ville være fredet for at blive reduceret i kontanthjælpen.
Jeg forstår simpelt hen ikke, man vælger at bruge et redskab, som rammer syge, som rammer folk, som ikke er i stand til at arbejde.
Irene Simonsen (V), 2006-10-27:
Jeg synes også, at det er trist, når jeg hører sådan en historie, som den, der bliver skitseret her fra talerstolen om familien, hvor moderen skriver, at ost ikke er noget, man kan få i dagligdagen, og at man ikke tør invitere kammeraterne på middag, fordi der så måske ikke er mad til hele måneden.
Der er bare noget, jeg ikke helt kan få til at hænge sammen i de historier.
Derfor tror jeg bare, at der somme tider skal graves dybere ned i historierne for at finde ud af, hvad det egentlig er, de handler om.
For umiddelbart lyder det jo, som om det ikke kan passe, sådan kan det ikke være.
Og det er nok heller ikke helt sådan, når man graver ned i de her historier.
For det er sådan – det har vi jo fået beregninger på – at en familie, hvor begge ægtefæller er på kontanthjælp, og hvor der er to børn, når de har betalt skat, boligudgifter og de almindelige faste udgifter, så har et rådighedsbeløb på 11.000 kr. om måneden.
Og der vil jeg i hvert fald vove en stor påstand.
Hvis man har 11.000 kr. til rådighed om måneden, er der altså også til at købe et par stykker ost om måneden, og der er altså også til at bage en ekstra portion boller for.
Der er ikke til oksehøjreb hver anden dag, det er der ikke, Det vil jeg blankt erkende.
Men det er måske noget med, at der er gammel gæld og andet i den familie.
Der skal arbejdes med andre problemer ...
Elisabeth Geday (RV), 2006-10-27:
Det er jo lidt svært at svare, når det er sådan, at lige meget hvad jeg svarer, så vil Venstres ærede medlem altså ikke høre, hvad jeg siger.
Jeg siger, det skal kunne betale sig at arbejde, og det vil vi klare ved at lave en skattereform, som fordobler beskæftigelsesfradraget.
Det er en langt mere effektiv måde at sikre, at det skal kunne betale sig at arbejde, end den måde, som vi anvender i dag med at trykke de mennesker, som måske oven i købet ikke selv er i stand til at ændre deres situation væsentligt, fordi de har et stort alkoholproblem, fordi de er narkotikamisbrugere, fordi de er psykisk syge.
Vi har også hørt om, at nogle af dem er på barsel.
De kan da for søren ikke finde sig et job af sig selv.
Det nytter ikke noget at trykke dem på pengepungen.
Det er jo den erkendelse, vi er nået til.
I øvrigt vil jeg gerne understrege, at kontanthjælpsloftet – det har jeg fået bekræftet fra de mennesker, dengang vi sad og forhandlede »Flere i arbejde« – var en pris, som Det Radikale Venstre betalte for en i øvrigt række udmærkede tiltag i »Flere i arbejde«, så det, der siges, er direkte og lodret forkert.
Jens Vibjerg (V), 2006-10-27:
Nu er det jo ikke rigtigt, at Det Radikale Venstre ikke har skiftet holdning, for Det Radikale Venstre var jo en meget aktiv medspiller for at indføre kontanthjælpsloftet, da vi fik det, netop i erkendelse af, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Vi ved jo også, at det fortrinsvis er indvandrerfamilier, der bliver berørt af det her, og der er jo brug for motivation.
Og hvis man som indvandrerfamilie, der har været langt væk fra arbejdsmarkedet i lang tid, skal betale hver eneste dag for at komme ud og få et arbejde, skal man jo være fantastisk, fantastisk glad for at tage et arbejde.
Så derfor er det jo da udtryk for, at Det Radikale Venstre klart har skiftet strategi, og jeg forstår ikke, at Det Radikale Venstre ikke synes, det er en fordel, at det skulle kunne betale sig at arbejde.
Derfor må jeg gentage mit spørgsmål: Synes Det Radikale Venstre ikke, at det skal kunne betale sig at tage et arbejde?
Elisabeth Geday (RV), 2006-10-27:
Vi har ikke skiftet holdning.
Vi har fremlagt et forslag til en skattereform, som betyder, at man mere end fordobler beskæftigelsesfradraget.
Det betyder, at der på en langt mere effektiv måde end ved hjælp af kontanthjælpsloftet for de mennesker, som måtte være på offentlig forsørgelse, vil være en klar økonomisk gevinst ved at komme i job, fordi de simpelt hen vil få et beskæftigelsesfradrag.
Det vil så i øvrigt komme samtlige lavtlønnede på arbejdsmarkedet til gavn.
Så vi vil løse det på den måde ved hjælp af en økonomisk gulerod.
Vi er bare blevet så kloge, siden vi indgik i »Flere i arbejde« – og jeg kan undre mig over, at regeringen ikke er blevet så klog – at vi har måttet konstatere, at hvis man ser på kontanthjælpsmodtagerne som en samlet flok, er 70 pct. af dem så dårlige, at der altså ikke sker andet, end at vi gør de fattige fattigere ved at trykke dem med et kontanthjælpsloft.
Der er vi faktisk blevet klogere, end vi var i 2003.
De er ringere, end vi regnede med, og derfor giver det ikke nogen mening at trykke folk økonomisk.
Der er jo ikke så meget andet at sige, end at jeg tror, fru Irene Simonsens udlægning af mit svar til hende stort set var – jeg ved ikke, hvad jeg skal kalde det – det mest forvrængede billede, man overhovedet kan forestille sig, og jeg tror ikke, jeg har behov for at stå og rette det billede.
Thomas Adelskov (S), 2006-10-27:
Jeg har først en lille iagttagelse.
Det er bare sådan en iagttagelse, at der er den der forskel: De, der er fattige, skal åbenbart have taget pengene, for at de har lyst til at arbejde, og de, der er rige, skal åbenbart have flere for at arbejde mere.
Men må jeg ikke spørge hr. Jakob Axel Nielsen, som jo tilhører det parti, som har familieministerposten, om det ikke bekymrer Det Konservative Folkeparti, at 85 pct. af de mennesker, der er omfattet af kontanthjælpsloftet, lever i familier, hvor der er børn; at der er over 30.000 børn, der er omfattet af kontanthjælpsloftet?
Bekymrer det ikke, at familierne fravælger børns fødselsdage?
Bekymrer det ikke, at familierne fravælger deres børns deltagelse i sportsaktiviteter?
Og bekymrer det ikke, at kontanthjælpsloftet ikke får kontanthjælpsmodtagere i arbejde?
Det gør bare dem og deres familier fattigere.
Det er i hvert fald en bekymring, andre partier herinde deler, og jeg troede egentlig også, at familiepartiet, Det Konservative Folkeparti, delte den.
Irene Simonsen (V), 2006-10-27:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge fru Elisabeth Geday til en konkret situation.
Hvis man tænker sig en helt konkret situation, vil jeg sige, at fru Elisabeth Geday lige har skitseret noget om matchgruppe 4 og 5 fra talerstolen.
Vi kan tænke på en person fra matchgruppe 4, som altså også har en rest arbejdsevne, der er rettet mod arbejdsmarkedet.
Hvis vi gør, som De Radikale vil, og forestiller os, at vi fjerner kontanthjælpsloftet, så vedkommende får en højere kontanthjælp og nu skal i gang med en indsats rettet mod arbejdsmarkedet – om ikke andet rettet mod at vedkommende kommer tættere på arbejdsmarkedet og netop flytter sig inden for de fleksible matchgrupper – og lad os sige, at der bliver sat en aktivering i gang, hvor vedkommende kommer i praktik på en virksomhed, får noget oplæring og kommer nærmere på arbejdsmarkedet, men at vedkommende, hver gang hun går hjem fra sin praktik, kan tænke på, at det faktisk ikke kan gå, for når hun bliver helt trænet op og er parat til at bestride et job, mister hun penge, fordi der ikke længere er et kontanthjælpsloft, hvad ville fru Elisabeth Geday så anbefale den dame, at hun skulle gøre?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-10-27:
Nu hører det med til historien, at jeg vil give tilsagn om, at vi Konservative altid stiller op til at tage en diskussion om vores skattepolitik, og især så vi også kan få den indrettet sådan, at vi er konkurrencedygtige i et globaliseret samfund.
Men lad os nu holde os til kontanthjælpsmodtagerne og den debat.
Det er jo sådan, at den her regering rent faktisk afsætter 500 mio. kr. til at vende bunken, sådan at vi finder ud af, hvad der er årsag til, at der er nogle, der bliver hængende for lang tid i kontanthjælpssystemet og ikke kommer ud i beskæftigelse; har cv-samtaler med dem og finder ud af, hvad vi kan gøre for den og den person, for at vedkommende kan komme ud af kontanthjælpssystemet og dermed også vriste sig fri af loftet ved at få faktisk ganske få timers arbejde om ugen.
Det er beskæftigelse, der er instrumentet frem for passiv hjælp.
Colette L. Brix (DF), 2006-10-27:
Det er ikke nok, det giver jeg ordføreren fuldstændig ret i, men jeg vil ikke stå her og lægge mig fast på, om vi vil være med til at gøre et eller andet; jeg vil lægge mig fast på en politik, som Dansk Folkeparti har, og den er, at det altid skal kunne betale sig at tage et arbejde.
Det er det, vi er gået efter, og det er derfor, vi har været med her, og at det her forlig er blevet til.
Og man skal huske, at De Radikale jo har været med, Socialdemokraterne har været med.
Det er jo ikke noget, man har siddet og fiflet igennem.
Vi har jo været med og sagt, at det her var fint – på det tidspunkt, da vi lavede det.
Så sker der nogle forandringer – det gør der jo nogle gange med de ting, vi laver herinde – og så kigger man på det.
Men jeg synes, at de rammer, vi har, som er lavet herinde, er så gode, at hvis man sætter sig og kigger på dem og siger, at det da godt kan være, der skal noget forandring til, jamen så lad os da se på, hvad for en forandring der skal til ...
Astrid Krag Kristensen (SF), 2006-10-27:
Jeg vil bare spørge lige så forsigtigt: Når vi nu fra Socialforskningsinstituttets undersøgelser ved, at den virkning, det her kontanthjælpsloft har, er, at flere søger job, men at der altså ikke er nogen særlig øgning i antallet af dem, der så får job – og det går jeg ud fra er det, der faktisk er formålet, altså at flere skal i beskæftigelse – kunne det så ikke friste Dansk Folkeparti at støtte, at vi fjerner det her kontanthjælpsloft, som bare har øget fattigdommen for 95 pct. af dem, der bliver ramt af det?
30.000 børn lever nu i familier, hvor man er ramt af kontanthjælpsloftet og derfor ikke har råd til de mest almindelige ting.
Når vi kan se, at forslaget ikke virker, er det så ikke fristende for Dansk Folkeparti at bakke op om det her forslag om at fjerne det og dermed sikre en hel masse familier en meget nemmere hverdag?
Colette L. Brix (DF), 2006-10-27:
Jamen altså, det har jo virket; det nytter ikke noget at sige andet, det har jo virket.
Det har været sådan, at det har kunnet betale sig at arbejde, og så har det jo virket.
Vi har skrevet nogle ord ned om, hvad vi gerne vil have ud af det her, og det er jo: Det skal altid kunne betale sig at arbejde.
Men det, som ordføreren for Socialdemokraterne siger nu, er, at vi går lidt uden for emnet, fordi det jo her kun handler om kontanthjælpsmodtagerne og kontanthjælpsloftet.
Jo, men det kan det jo ikke isoleret gøre, for der er så mange andre ting, der er i spil i det her.
Der er jo blevet lavet fire kategorier på det her område, og de fire kategorier er ikke blevet lavet for sjov.
Man inddeler altså mennesker i fire forskellige blokke.
Hvorfor gør man det?
Det gør man, fordi de fire grupper er så forskelligartede.
Derfor siger jeg: Man kan ikke kun snakke kontanthjælpsloft, der er flere ting, der skal med ind i det her.
Jeg synes, der er lavet så mange fine rammer; vi skal måske bare putte nogle flere ting ind eller lave om på nogle af dem.
Det må kunne lade sig gøre.
Thomas Adelskov (S), 2006-10-27:
Jeg er sådan set meget enig i, at det skal kunne betale sig at arbejde, og jeg hørte også, at fru Colette Brix i ordførertalen faktisk angav nogle af de ting, som gør det godt at have et arbejde: det at have noget at stå op til om morgenen, det at være sammen med kollegerne og det, at ens børn er stolte over det, deres forældre laver.
Der er sådan set masser af incitamenter ud over den pisk, vi har i aktiveringssystemet i kommunerne, der er masser af incitamenter til at komme i arbejde.
Nu er det her – det er jeg enig med ordføreren i – et meget begrænset forslag, der handler om kontanthjælpsloftet.
Det gør det jo udelukkende, fordi vi har fået så mange rapporter, undersøgelser og konklusioner og måske igen på mandag får en tilsvarende undersøgelse, der konkluderer, at kontanthjælpsloftet bare ikke virker med hensyn til at få folk i arbejde.
Og så er mit spørgsmål: Synes Dansk Folkeparti så ikke, at vi skulle tage og fjerne noget, der ikke virker?
Irene Simonsen (V), 2006-10-27:
Så kan jeg i hvert fald konstatere, at fru Anne Baastrup har været endnu flere år i politik og er blevet endnu dygtigere end mig – ikke til at tale udenom, men til at fordreje det, der bliver sagt.
Men det er altså en evne, man åbenbart tilegner sig med årene herinde.
Jeg har netop sagt, at jeg også kan have ondt af de børn, for de børn er uskyldige ofre.
I øvrigt er det sådan, at uden at være inde i alle detaljer med hensyn til, hvad der kan ydes af ekstra hjælp, er jeg dog bekendt med, at der i specielle situationer kan ydes ekstra hjælp, specielt når der foreligger forsørgerpligt.