runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Jespersen (SF), 1999-05-19:
Set fra vores side har man fået anlagt en dansk forhandlingslinje, som vi er yderst tilfredse med.
Realiteten er jo også, at det er regeringen og SF, som langt hen ad vejen har fastlagt det, og det er glædeligt, at der er så bredt et flertal bag det.
Det, der nu bliver sagen, er så at kæmpe nogle af tingene igennem i EU-systemet.
Til ministeren vil jeg gerne sige, at jeg er glad for, at man er opmærksom på spørgsmålet om miljøgarantien, men når jeg rejser spørgsmålet, er det jo blandt andet, fordi der i ministerens egen redegørelse er henvist til, at der er nogle problemer omkring beskyttelsesniveauet, for så vidt angår miljøgarantien, men også for så vidt angår komitéprocedurerne og sikkerhedsklausulen.
Og jeg skal meget gerne stille et skriftligt spørgsmål, men jeg synes da, det kunne være rart, hvis vi allerede i dag kunne få fastslået, at det er regeringens linje allerede ved vedtagelsen af det her direktiv at sikre, at også de tre ting: hjemmelsgrundlaget, komitéprocedurerne og sikkerhedsklausulen, allerede bliver klaret i direktivet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-19:
Det er naturligvis uhyre morsomt, når ministeren prøver på at lave en psykologisk studie i, hvad der kan være baggrunden
Jeg er ikke desto mindre sikker på, at hvis regeringen havde valgt et samarbejde med venstre side af Folketingssalen, altså et samarbejde med Enhedslisten, i stedet for med de yderste højrepartier i salen, så kunne der have været en kraftigere og bedre dansk linje.
Det er jeg ikke i tvivl om, og det kunne regeringen måske overveje til en anden gang.
Svend Auken (S), 1999-05-19:
Først til hr. Keld Albrechtsen: Jeg tror, jeg udtrykte mig meget forsigtigt om, hvad der skete i Europaudvalget.
Jeg kan jo ikke referere, hvad der skete i Europaudvalget, men jeg var meget opmærksom på ikke at vælge formuleringer, der på nogen måde gjorde, at hr. Albrechtsen blev medansvarlig for nogen form for forbedringer på det her område.
Det er han ikke.
Han er ikke medansvarlig for de forbedringer, der tegner sig.
Jeg tror i virkeligheden, hans problemer først ville opstå den dag, hvor alle hans ønsker gik i opfyldelse, og han alligevel var imod gennemførelsen af reglerne.
Men det tror jeg desværre aldrig vi kommer til at opleve.
Jeg tror egentlig, synet ville være opmuntrende.
Men jeg har altså ikke taget ham til indtægt.
Det, jeg derimod sagde, var, at jeg tror, der er et meget bredt flertal bag den linje, vi kører, som går fra Socialistisk Folkeparti og omfatter de fleste af de borgerlige oppositionspartier og selvfølgelig også regeringspartierne.
Det synes jeg er glædeligt.
Det er jo også det, jeg tror i virkeligheden har præget
den eksisterende lovgivning.
Den hjemlige eksisterende lovgivning blev i sin tid vedtaget af et enigt Folketing for 7-8 år siden, som jeg husker det.
Jørn Jespersen (SF), 1999-05-19:
Jeg synes, de tegner en stærk og offensiv dansk forhandlingslinje i forlængelse af den, der hidtil har været anlagt, og jo også meget langt hen ad vejen i forlængelse af det beslutningsforslag, som SF for kort tid siden har fremsat.
Jeg har kun nogle ganske enkelte ting, som jeg skal bede ministeren svare på.
Det første vedrører spørgsmålet om at overflytte til produktlovgivning.
Sådan som jeg har forstået det, så er der tale om, at vi allerede med det eksisterende direktiv kan overflytte markedsføringstilladelser, når der eksisterer en konkret produktlovgivning.
Nu åbner det nye direktiv, sådan som det ligger i øjeblikket, for, at man også kan overflytte forsøgsudsætninger.
Der ligger det jo sådan, og det har ministeren også bekræftet, at vi selvfølgelig skal sikre os, at der er nøjagtig det samme beskyttelsesniveau med hensyn til miljø, sundhed osv. i den konkrete produktlovgivning.
Men som det også fremgår af notatet, er der andre ting, der har betydning, nemlig spørgsmål om hjemmelsgrundlag, om komitéprocedure omkring sikkerhedsklausuler, og derfor er mit spørgsmål: Kunne man ikke allerede i revideringen af det nuværende direktiv sikre sig, at man får en beskyttelse på samme niveau ved en overflytning derved, at det er et krav i direktivet, at det skal være til stede, for at en overflytning kan finde sted?
Lene Espersen (KF), 1999-05-19:
Det Konservative Folkeparti finder også, at det foreliggende direktivforslag er en klar forbedring på en lang række områder.
Beskyttelsesniveauet bliver forbedret, bl.a. omkring præciseringen af risikovurderingen, omkring den obligatoriske overvågning og den tidsbegrænsede markedsføringstilladelse som nogle af punkterne.
Og helt generelt finder vi også, at det er rigtigt, at man arbejder hen imod at få et fælles regelsæt, der selvfølgelig hviler på et meget højt beskyttelsesniveau.
Det, jeg måske føler også er meget vigtigt at have med i debatten og få understreget, er, at det, at man ændrer komitéproceduren, er et af de steder, hvor der virkelig er tale om klare forbedringer
; det, at man ændrer fra III a til III b er i hvert fald for os, der sidder og arbejder med EU-regulering i det daglige i Europaudvalget, en klar forbedring, fordi der nu bliver mulighed for med kvalificeret flertal at få stoppet tiltag, som man ikke er enig med Kommissionen i.
Så på det område synes jeg, det er meget fint, at man har ændret procedurerne, men jeg må sige omkring komitologi, selv om det jo ikke er noget særlig folkeligt at diskutere, at jeg selvfølgelig ser frem til, at man helt overordnet set i EU-systemet får implementeret de helt nye komitéregler, sådan så vi sikrer Ministerrådet bedst mulig indflydelse i det kommende lovgivningsarbejde.
Det synes jeg er væsentligt at få frem.
Der har tidligere været rejst det her spørgsmål omkring udsætningsdirektiver og efterfølgende om produktlovgivning, og selve vores frødiskussion har i hvert fald vist, at det har været muligt i en enkelt sag at blive ved med at bevare et højt beskyttelsesniveau, og jeg tror, at en af de ting, vi i hvert fald skal give hinanden håndslag på, er, at vi selvfølgelig også fremover i sag for sag, når der kommer ny produktlovgivning, sikrer os, at vi bevarer det beskyttelsesniveau, som vi mener er rimeligt, og selvfølgelig også bevarer de muligheder, der er beskyttelsesmæssigt for at stille strenge krav, men det er jo noget, vi må tage sag for sag. Nu arbejder EU-lovgivningen på den måde, at man tager det produkt for produkt, men deri tror jeg faktisk, at vi har rigtig gode muligheder for fortsat at blive ved med at forbedre beskyttelsesniveauet helt overordnet set.
Men det er jo ikke produktlovene, vi skal tage hensyn til i dag, det er det her udsætningsdirektiv, og der mener vi, at der er tale om meget klare forbedringer, som vi selvfølgelig skal blive ved med at arbejde videre på, og det vil forhåbentlig blive vedtaget inden alt for lang tid.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-05-19:
I Kristeligt Folkeparti har vi efterhånden vænnet os
til, at enhver diskussion om et etisk emne, som man f.eks. godt kan kalde debatten om GMO i dag, ender med et resultat, der kan kaldes nytteetisk, som SF's ordfører var inde på.
Det bifalder vi ikke.
Omvendt står vi i Kristeligt Folkeparti i mange debatter for skud, når vi giver udtryk for det, man kunne kalde pligtetiske holdninger.
Nogle kalder dem fundamentalistiske holdninger, men etikken er jo fundamental, uanset om man har en humanistisk og nytteetisk tankegang eller en pligtetisk tankegang, som er baseret på de værdier, der findes i kristendommen.
Det er vigtigt at forstå, at etikken i bund og grund er vigtigere end teknikken, og i den politiske sammenhæng må pligtetik og nytteetik nå til enighed, netop for at sikre etikkens generelle indflydelse på den politiske dagsorden.
Teknologi er til for menneskehedens skyld.
I stedet for at være baseret på etikkens principper har man ved at vurdere fra sag til sag valgt at basere sig på teknikkens principper, og ordet glidebaneeffekt er det første, man tænker på, selv om det ord efterhånden er noget negativt ladet, når nu GMO-resultaterne viser sig at være ganske nyttige for menneskeheden, hvad de jo er.
Spørgsmålet er, om det er godt nok, at GMO er af en vis nytte.
Det er i hvert fald ikke en let vej at vælge
, når man vil vurdere hver GMO-sag for sig.
Det er klart nok, at EU startede som et økonomisk foretagende, men det udelukker jo ikke, at etikken burde have fulgt med i den stærke politiske udvikling, der er sket i EU.
Det er nyttigt, at lovgivningen er på forkant med udviklingen, endda også i EU, men generelt må alle tænkelige miljøkonsekvenser være belyst og de etiske konsekvenser gennemdiskuteret, inden vi uden videre udnytter de mange nyttige og unyttige muligheder, som GMO sikkert nok giver.
Efter disse noget principielle overvejelser vil jeg sige, at vi godt kunne ønske os at få nogle af de forslag gennemført, som Kommissionen ikke har optaget.
Det drejer sig bl.a. om følgende: at brug af genmodificerede organismer kun må udføres, når der er garanti for, at de gensplejsede egenskaber ikke kan spredes til den vilde fauna; at der oprettes forbud mod brug af antibiotikaresistente GMO'er, og at den juridisk ansvarlige for udsætning - fordi naturens muligheder i princippet er et fælleseje - skal være retligt ansvarlig over for samfundet ved enhver skade på mennesker og miljø.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-05-19:
Hele området, der har med gensplejsning at gøre, har lige siden den spæde begyndelse været omgivet med mystik og dermed også en vis skepsis, hvad der ikke er noget at sige til, for der er ikke ret mange mennesker, der ved noget om det.
Fremskridtspartiet er ej heller specialist på det område, men vi foretrækker, at alle offentlige myndigheder, kontrolmyndigheder, er medspillere på det område og ikke modspillere.
Hvis de offentlige myndigheder, enten det gælder det ene eller det andet område, ikke er med her, løber udviklingen nemlig fra os, og det vil sige, at alt, hvad der har med beslutningsprocesser at gøre i fremtiden, vil blive forsinket.
Men i det, der er lagt frem, er der lagt op til, at det offentlige er medspiller, og det synes vi er rigtigt.
Én ting er sikkert, og det gælder både for gensplejsning og også andre hjælpemidler: det er noget, som er nødvendigt i fremtiden, både med hensyn til at bekæmpe sygdomme, men også med hensyn til at fremskaffe fødevarer nok til den voksende befolkning i verden.
Man kan godt have den idé, at man skal sige stop for alt nyt, og at man skal tilbage til det gamle.
Men vi må se sandheden i øjnene: der vil blive mange flere mennesker på Jorden, og de skal både hjælpes på den ene og den anden måde, og det gælder også med hensyn til, hvilke fødevarer de skal have.
Derfor synes vi, det er rigtigt, at man fra EU's side nu vil være medspillere og ikke bare sætte det til side og sige nej til alting.
Der er tale om, at der skal være en fælles beslutningsproces i alle EU-lande.
Lige med hensyn til området mærkning er Fremskridtspartiet ikke så tilfreds.
At man mærker noget, der med garanti indeholder et eller andet, er helt rigtigt; men det er forkert at begynde at overskride den tærskel, at når man er i tvivl, skriver man, at det kan indeholde GMO.
Jeg tænker her specielt på fødevareområdet.
Hvis man her skal til at mærke alt, hvad der direkte eller indirekte kan indeholde noget, der er gensplejset, bliver der tale om meget. Vi ved jo, at i USA er den største del af sojaproduktionen gensplejset, store dele af majsproduktionen er det, og andre steder i verden er roer og den slags jo også gensplejset.
Hvor skal man sætte grænsen for, hvor lidt gensplejset materiale der må være i de produkter?
mere forvirrende for forbrugerne end vejledende
Det er der lagt op til, og det vil vi advare imod.
Men hvis vi ser bort fra det, synes vi, de kriterier, der er opstillet her, ser fornuftige ud, og dem kan vi bakke op i Fremskridtspartiet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-19:
Ministeren sagde, at der under Europaudvalgsmødet i december, så vidt han huskede det, ikke havde været nogen indvendinger.
Så skal jeg bare for god ordens skyld gøre opmærksom på, at jeg kom faktisk allerede dengang med en ret kraftig indsigelse imod forslaget og gjorde opmærksom på, at det blandt andet indeholder en hurtigere godkendelsesprocedure, som vil medføre massevis af godkendelser af gensplejsede organismer på et tidspunkt, hvor ingen ved, om det er forsvarligt, at de kommer ud i naturen.
Det gjorde vi rent faktisk opmærksom på på det tidspunkt, men ministeren kan selvfølgelig have ret i, at der beklageligvis ikke var andre ordførere, som jeg husker det, der gjorde indsigelse på det tidspunkt.
Jeg må konstatere efter ministerens svar, at Danmark altså er indstillet på at indgå et kompromis, også selv om det ikke medfører en opfyldelse af de krav, som Danmark har stillet.
Det er jeg meget ked af at høre.
Jeg vil godt spørge ministeren, om der ikke er modstrid mellem, at ministeren på den ene side ønsker at have en tidsplan med en hurtig godkendelse under det tyske formandskab allerede her i juni, og så på den anden side det arbejde, der skulle gøres for at opnå forbedringer af det her.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-19:
Jeg vil gerne stille hr. Jørn Jespersen et meget principielt spørgsmål, for nu kan vi så ikke blive enige om, hvorvidt dette her er en forbedring eller en forringelse.
Men jeg vil godt spørge hr. Jørn Jespersen, om en eventuel dansk godkendelse af det her direktiv ikke vil være udtryk for en fuldstændig forfejlet strategi i det hele taget over for gensplejsning; at gå ind og tage medansvar for et regelsæt, som i bedste fald bliver halvdårligt, mens man står i en situation, hvor et stigende antal bevægelser uden for dette hus kræver et moratorium, et stop for godkendelserne. Indtil man kan få hele dette spørgsmål ordentligt diskuteret igennem og analyseret videnskabeligt, er det så ikke virkelig en glidebane, hr. Jørn Jespersen sætter sig op på, hvis han anbefaler, som jeg fortolker hans indlæg, at den danske regering skal stemme ja til det her direktiv?
Men jeg vil godt spørge hr. Jørn Jespersen også, ligesom jeg spurgte den socialdemokratiske ordfører: Er der nogen mindstebetingelser, som for SF skal være opfyldt, for at SF kan give ministeren mandat til at stemme for?
Lene Espersen (KF), 1999-05-19:
Jeg synes da sådan set, at det er positivt at høre, hvor meget Enhedslisten er fortaler for det her direktiv, for som jeg hører hr. Keld Albrechtsen, så indeholder det her direktiv så utrolig mange positive ting, at hr. Keld Albrechtsen egentlig helst så, at det hele blev indbefattet i det direktiv, vi taler om i dag.
Jeg må sige helt generelt, at jeg faktisk også synes, det er meget positivt, at man bl.a. på komitologiområdet begynder at lægge mere vægt på III b-procedurerne, men jeg sagde også i mit ordførerindlæg, at vi selvfølgelig må være opmærksomme på, med hensyn til det, der blev flyttet over til anden lovgivning - nu er det jo ikke sådan, at man flytter over til anden lovgivning for at genere folk, det er jo noget, man oftest gør, fordi det er dér, det måske mere naturligt hører hjemme - at dér må vi så tage kampen skridt for skridt, som vi bl.a. gjorde det omkring frølovgivningen, og sikre, at man bevarer et højt miljøbeskyttelsesniveau.
Det tilsagn kan jeg sagtens give hr. Keld Albrechtsen, at i de sager, hvor der er en mulighed for det, og hvor vi diskuterer det, vil vi selvfølgelig være på plads i forhold til kommende produktlovgivning, således at vi bliver ved med at sikre et miljøbeskyttelsesniveau, som er på det niveau, vi forventer at den her slags lovgivning skal være på, og som vi fik igennem i forbindelse med frølovgivningen.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-19:
Kampen mod gensplejsning føres ikke af den danske minister nede i Bruxelles, den føres uden for dette her hus, sådan som tingene er skruet sammen i øjeblikket.
Jeg havde opfattet det sådan, men det var måske forkert opfattet, at SF havde givet mandat til ministeren engang i december i Folketingets Europaudvalg.
Men det kan jeg have misforstået.
Det var derfor, jeg stillede spørgsmålet, og det glæder mig da, at der i det mindste er nogle mindstekrav, som SF vil stå fast på.
Men jeg havde også håbet, at der var nogle mindstekrav, som Socialdemokratiet ville stå fast på, men dem har vi jo altså ikke hørt noget til endnu.
Jørn Jespersen (SF), 1999-05-19:
Når vi så kommer frem til det endelige resultat, vil man få et svar på, om SF kan støtte det endelige direktiv, som det kommer til at foreligge.
Sådan vil det jo være.
Min pointe var bare den modsatte: at man ikke kan forestille sig, om så alle Enhedslistens krav ved en ulykke for hr. Keld Albrechtsen skulle blive opfyldt, at hr. Keld Albrechtsen ville støtte et direktiv.
Hans eneste konklusion, hvis han fik alle sine krav opfyldt, ville formentlig være, at han var kommet til at underdrive problemernes omfang fra starten.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 1999-05-19:
Men det er jo ikke bare her i Danmark; vi kan jo se, at der er kommet 78 ændringsforslag i EU omkring emnet her. Der står så, at direktivets formål er beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet, og der er vi i Dansk Folkeparti fuldstændig enige i, at det er en væsentlig paragraf i det, vi snakker om. Vi er forskellige, og der er mennesker, der måske knap tænker så meget over, hvad det egentlig er, de fortærer i dagligdagen, men vi synes, at de forbrugere, som er interesseret, fremover skal have en klar information, om det er gensplejsede produkter, de køber.
Så der skal en mærkning til såvel dér som andre steder og også omkring økologien.
Man skal vide, hvad man køber, og det er en af de ting, som der virkelig snakkes om i dag, og også når der er undersøgelser i gang.
Ønsker man at spise dét, eller ønsker man dét?
Men der er også andre ting end måske lige fødevarer.
Men der er ingen grund til at gå på barrikaderne.
Gensplejsning vil udvikle sig i årene fremover, men vi vil fra Dansk Folkeparti være meget opmærksomme på det i årene fremover.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-05-19:
GMO-direktivet, som det ligger, og som vi skal tage stilling til det her i dag, ser for CD ganske fornuftigt, fleksibelt og pragmatisk ud.
Vi tror faktisk, det er nogle rammer, der godt kan komme til at virke og virke efter hensigten.
Når det gælder GMO'erne sådan generelt, er det rigtigt, at der er en stor bekymring, og det er forståeligt med den information og den debat og den måde, sådan en nødvendigvis bliver ført på, at så giver det anledning til meget bekymring.
Men omvendt anser vi det her område, hvis der er
nogle rimelige og ordentlige regler at styre det med, for et område, hvor der ligger mange muligheder og mange fordele, som vi også skal tage i betragtning, og derfor mener vi som sagt, at oplægget her er fornuftigt, og med hensyn til den linje, der ligger i det her, må vi sige, at der har ministeren vores fulde tilslutning til at indgå en aftale.
Det, at der er begrænsninger i det, det vil sige, at markedsføringsperioder osv. kan kaldes tilbage og sådan noget, jamen det er et helt fornuftigt håndtag at have i den slags her. At der skal være en saglig linje, at man skal satse meget på forskning, undersøgelse, hele tiden holde sig ajour med, hvad der sker, og være forsigtig på området, er vi ganske enige i.
Men jeg vil nok sige, når SF's ordfører taler om samfundsmæssig nytteværdi, at så er det jo, vi kommer ud på et område, som i virkeligheden er noget pjat, for vi ved godt, at begrebet samfundsmæssig nytteværdi både har noget med holdning og ideologi og for nogle også miljømæssig religiøsitet at gøre, og at lægge elementer af samfundsmæssig nytteværdi ind, der skulle kunne tage stilling til sådan hvert enkelt tilfælde, er, synes jeg, noget vrøvl.
Men det er klart, at vi skal passe på, og det er klart, at vi skal være med helt fremme på det her område og sikre os, at tingene går rigtigt til. Men som sagt - og jeg skal ikke forlænge debatten yderligere - er det CD's helt klare holdning, at de rammer, der ligger i det her oplæg, er ganske fornuftige og fleksible og pragmatiske, og ministeren har den fulde støtte i hvert fald fra CD's side til at indgå aftaler på det område, så direktivet kan komme igennem.
Jørn Jespersen (SF), 1999-05-19:
Det overrasker mig ikke, at hr. Keld Albrechtsen mener, at der er langt værre forringelser i det her forslag, end der er forbedringer.
Det er jo hr. Keld Albrechtsens generelle livsindstilling, der kommer til udtryk, og det betyder, at alle forslag, som hr. Keld Albrechtsen skal vurdere, bliver vurderet til at være tilbageskridt.
Hr. Keld Albrechtsen er født pessimist, og det kan vi andre jo sådan set ikke rette op på. Til det principielle spørgsmål, om der er nogen mindstegrænser for, at SF kan acceptere det her forslag, vil jeg sige, at det er der da.
Og det vil indgå i vores vurdering, når vi kommer til målstregen: Har vi fået tilstrækkelig mange af vores krav igennem til, at vi synes, at vi vil lægge stemmer til det; det vil indgå i vores vurdering på det tidspunkt.
Det kan vi naturligvis ikke afgøre undervejs i forhandlingsforløbet.
Det er kun hr. Keld Albrechtsen, der på forhånd kan tage stilling, fordi han ved, han under alle omstændigheder siger nej til alting uden at påtage sig et ansvar for omverdenen.
Men jeg kunne slutte med at spørge hr. Keld Albrechtsen: Kan man forestille sig engang i en lys fremtid, at et direktivforslag kunne blive så godt efter pres fra SF f.eks., at hr. Keld Albrechtsen kunne tænkes at stemme ja for det, eller er det helt utænkeligt?
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-20:
Da Enhedslisten ikke er betænkningsberettiget i Kommunaludvalget, skal jeg udtrykke vores holdninger til det, der er sket mellem første behandling og det, der ligger nu, og i den forbindelse selvfølgelig huske at sige indenrigsministeren tak for kaffe i forbindelse med, at vi var ovre og høre nærmere om ministerens planer på området.
Hvad angår ændringsforslagene, kan vi ikke stemme for regeringens ændringsforslag.
Vi vil heller ikke stemme imod dem.
Man kan sige, at vi sådan set er ligeglade.
De vil hverken gøre det her forslag værre eller bedre.
Hvad angår Kristeligt Folkepartis ændringsforslag, vil vi stemme imod det.
Hvis man har den opfattelse, at det her indirekte sammensatte råd overhovedet ikke skal fungere, hvad det vil have problemer med i forvejen, så er det klart, at hvis man kræver, at ikke alene 7 ud af 11, men 8 ud af 11 skal være enige, så bliver det stort set umuligt at træffe politiske beslutninger. Men det er måske også formålet med Kristeligt Folkepartis forslag.
I hvert fald kan vi ikke støtte det.
Det er jo egentlig mærkeligt.
Hvorfor?
Fordi hovedstadsområdets myndigheder er delt op i flere amter, et trafikselskab, et sygehusfællesskab og flere mellemkommunale selskaber, der hver på sin facon løser forskellige opgaver.
Der er altså kort sagt behov for et demokratisk, direkte valgt organ, der kan tage hånd om de fælles problemer, som skal løses i hovedstadsområdet.
Det forslag, der ligger, er udtryk for, at regeringen har valgt at lægge sig på knæ for magtfulde borgmestre, der ikke ønsker at afgive deres magt, og som derfor efter bedste evne - og vi må konstatere, at den har været god - har været i stand til at sabotere en reel hovedstadsreform.
Resultatet er så blevet endnu et indirekte valgt organ, en borgmesterklub, hvor kun de største partier får sæde.
Jeg ved ikke, om det vil være tre partier, der får sæde i det organ - det vil i hvert fald ikke være mange flere - og som derudover vil blokere for en reform i en længere årrække.
Fra Enhedslistens side ønsker vi fortsat en hovedstadsreform.
Vi ønsker en hovedstadsreform, som bygger på elementære demokratiske principper: én person én stemme.
Det har vi ikke fået her, og derfor kan vi under ingen omstændigheder støtte forslaget om Hovedstadens Udviklingsråd.