Anne Baastrup (SF), 2004-01-22:
Jeg takker for en, synes jeg selv, meget konstruktiv førstebehandling af dette beslutningsforslag.
Det, der var afgørende for SF, da vi besluttede os for at fremsætte forslaget, er de talrige situationer, hvor en politimand sidder på vagt, telefonerne kimer, han skal sende folk ud på patrulje, han springer en halv times kontrol over, og når han kommer ned for at føre tilsyn, er et menneske død. Som en af ordførerne sagde, dør man jo mange steder; man dør i trafikken, man dør i sit hjem, og man dør på hospitalet.
Men det, der er det helt karakteristiske ved at dø i en detention, er, at man dør, når man er i statens varetægt, og det er derfor, jeg synes, det er afgørende vigtigt, at vi fastholder den positive udvikling, der er sket.
Vi har jo haft diskussioner, også under den tidligere regering, vi har presset på undervejs, og jeg oplevede også, at der gradvis kom en vis forståelse for situationens alvor.
I den forbindelse vil jeg godt sige, at det handler
Jeg har været på en station, hvor en detentionsanbragt var død, jeg tror, det var 14 dage, inden jeg kom, og den vagthavende viste mig, hvad det var for en skærm, man skulle se på, når man skulle overvåge via skærm.
Det var en sort-hvid skærm, og det var fuldstændig umuligt at se, om den detentionsanbragte havde en forkert hudfarve.
Vi ved jo også, at unge desværre er begyndt at bruge forskellige mystiske stoffer i stadig stigende omfang, og vi ved også, at politiet ikke har uddannelse til at vurdere, hvilken virkning disse stoffer har på menneskers udseende.
Derfor tror jeg, det er meget, meget vigtigt, at vi fastholder fokus på hele området.
Vi har lagt meget åbent op til, at det skal ikke være lokale og regionale centre, men lokale/regionale.
Der er ikke lagt nogen binding ind.
Det kan godt være, det er en forkert anvendelse af begrebet afdeling.
Som fru Tove Videbæk sagde, kan det være et lille værelse i tilknytning til et sted, hvorfra der kan rekvireres sundhedsfagligt personale.
Det kan godt være, det virker lidt storsnudet, hvis jeg påstår, at i og med at vi fremsatte beslutningsforslaget den 9. december, udsendte indenrigsministeren sammen med Amtsrådsforeningen relativt hurtigt derefter et brev.
Det blev udsendt allerede i december, og det ville i hvert fald være godt, hvis beslutningsforslaget havde fremskyndet indenrigs- og sundhedsministerens projekt med at følge op på rapporterne.
Jeg tror, som de fleste ordførere også har sagt, at vi skal bruge beslutningsforslaget til i højere grad at få klarhed over, hvilke typer berusere som ikke bliver afleveret andre steder.
Er det 3.000 eller 66 pct., der lander i detentionerne, og hvorfor lander de der
Jeg ved, at man i Esbjerg politikreds gennem mange, mange år har kørt et projekt, der går ud på, at har den pågældende et hjem, og er der en pårørende til stede i hjemmet, kører man hjem med ham, og jeg ved, at også andre politikredse er gået i gang med at benytte samme metode.
Det kunne være meget fint, hvis vi via vores undersøgelser i udvalgsarbejdet kunne få klarhed over, hvem det er, der rent faktisk bliver anbragt i detentionerne, om det skyldes, at politiet ikke lige kan finde adressen, eller
om andre forhold afgør, at man bliver anbragt i detentionen.
Jeg tror, vi skal bruge det næste halve års tid til at få lidt mere at vide, så vi muligvis kan komme frem til at afgive en beretning, hvor vi i enighed kan definere, hvad en afdeling er, og fra Folketingets side lægge et kollektivt pres, så amterne eller regionerne, eller hvad de nu kommer til at hedde, i hvert fald holdes fast på, at det er en arbejdsopgave for dem.