runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2005-05-12:
Der lægges ikke op til fløjkrig i dette spørgsmål, og det går jeg også meget imod, for det er en stor national opgave, hvor vi er nødt til at samle kræfterne for at få løst den.
Mit andet spørgsmål går på kommunerne.
Der er ikke nogen tvivl om, at kommunerne får en meget væsentlig rolle i forbindelse med den forestående integrationsopgave.
Vi skal have sat turbo på det ude i de enkelte samfund.
Her er det jo således, at der i dag er 50-50-tilskud i forhold til kommunernes indsats for at få udlændinge i arbejde og bort fra kontanthjælp, og der er så foreslået en 35-65-regel for at øge kommunernes incitament.
Går Socialdemokraterne ind for denne ændring?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2005-05-12:
Nu er det jo ikke særlig konkret, hvordan det skal udmøntes i forhold til kommunerne, men vi har lagt op til, at vi meget gerne vil være med til at diskutere det.
For jeg synes da, at det er en af de positive ting, der kan være i den her, at den pisk, som regeringen også lægger ind i forslaget, ikke alene er rettet mod indvandrerne, men at kommunerne også skal være med til at løse opgaven.
Hvis man bare læner sig tilbage og siger, at det ikke er kommunens opgave, det er alle de andres, så er det jo tydeligt, at der kan være brug for sanktioner mod andre end indvandrerne.
Det kan jeg overhovedet ikke bekræfte.
Det var noget sludder.
En gang imellem ville det være nyttigt, hvis man hørte efter, hvad der blev sagt.
Jeg har tværtimod i hele min tale signaleret til regeringen, at vi gerne vil samarbejde.
Jeg har også sagt, at jeg vil være med til at forhandle om, hvorvidt ydelserne er rigtige, og hvad det er for instrumenter der skal til.
Det her går jeg ud fra er et oplæg til forhandling, og så sætter vi os til bordet, når vi bliver inviteret.
Så en gang til for prins Knud: Det her er ikke en udlændingedebat, men en integrationsdebat, og det er en forespørgsel til en regering om de tiltag, som regeringen agter at foretage sig, men også om, hvad den har gjort, og det forholder jeg mig til.
Men som jeg sagde før, så skal jeg nok svare på det, om så klokken bliver 16 i eftermiddag.
Der er ét ord i den her vedtagelse, og det er jeg helt sikker på er meget, meget bevidst, at Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti har sat ind, og det er lige præcis starthjælpen.
Regeringen og Dansk Folkeparti ved udmærket, at Socialdemokratiet ønsker at afskaffe starthjælpen, så jeg synes kun, det er ærgerligt, at man ikke har villet have Socialdemokratiet med, altså i forhandlingen om en tekst her.
Jeg er sikker på, at det godt kunne have ladet sig gøre.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-12:
Jamen det er jo bare at variere spørgsmålet i det uendelige at sætte ølse for og ølse bag, pølsen beholder dog sin smag.
Jeg synes ikke, jeg kan sige mere om det, end jeg har gjort.
Vist er det mange penge, og de kræftsyge vil ganske givet gerne have dem, men jeg kan ikke komme det nærmere her.
Nej, det tror jeg ikke.
Eyvind Vesselbo (V), 2005-05-12:
Jeg tror ikke, man skal lade sig snyde af det, som fru Anne-Marie Meldgaard står og siger på talerstolen, for det, man skal bedømmes på, er sine handlinger.
Nu har vi igen et forslag til vedtagelse fra de samme partier, hvor De Radikale og Socialdemokratiet står samlet.
Så Socialdemokratiet har valgt side.
Det synes jeg da åbent og ærligt at man skal erkende.
Så vil jeg godt spørge, for vi skal også være lidt konstruktive i debatten: Hvad er det i denne her vedtagelse, som V og Dansk Folkeparti og De Konservative har fremsat, som fru Anne-Marie Meldgaard ikke er enig i?
Der står, at der skal være hurtigere og bedre danskundervisning, en virksomhedsnær aktivering, en opstramning af kontanthjælpsreglerne, flere relevante uddannelsestilbud, og at den enkelte indvandrer også kan være ansvarlig.
Hvilke af de fem ting er fru Anne-Marie Meldgaard ikke enig i?
Morten Østergaard (RV), 2005-05-12:
Jeg er glad for, at vi fik korrigeret det udsagn, hr. Søren Krarup kom med, om, hvem integrationsindsatsen omfatter.
Men så vil jeg bare henholde mig til en pressemeddelelse udsendt i går fra Dansk Folkeparti, hvor fru Pia Kjærsgaard som leder af Dansk Folkeparti ikke lægger skjul på, at Dansk Folkeparti er modstander af at afsætte store summer til integration, men hellere vil prioritere bedre kræftbehandling osv.
Der vil jeg gerne spørge hr. Jesper Langballe, om 580 mio. kr. er en stor sum i den forstand, som fru Pia Kjærsgaard her taler om.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-12:
Det første spørgsmål er meget nemt at svare på, om vi mener, at integrationsopgaven kun omfatter danske statsborgere.
Nej, selvfølgelig mener vi da ikke det.
I virkeligheden burde det jo være sådan, at danske statsborgere slet ikke var noget problem, fordi de slet ikke havde noget integrationsbehov.
Sådan er det desværre ikke, fordi man har frådset vildt og vanvittigt med statsborgerskaber.
I det sidste spørgsmål gentog hr. Morten Østergaard fru Elsebeth Gerner Nielsens spørgsmål om finansieringen, og hr. Morten Østergaard spurgte i sine korte bemærkninger til fru Irene Simonsen, om flertallet var sikret med Dansk Folkeparti.
Hr. Morten Østergaard må jo tro, at det, vi behandler nu, er et lovforslag, som på et tidspunkt her om et par måneder skal til tredje behandling.
Men det er det ikke.
Det er en forespørgselsdebat, hvor regeringen lægger nogle visioner frem.
De ligger nu til forhandling, det gør finansieringen også.
Og det vil vi byde ind på og sige vores mening om, men det er lidt svært for mig at have en helt klar mening om det nu, fordi der slet ingen konsekvensberegninger er.
Vi synes, 600 mio. kr. er rigtig mange penge.
Vi ved, at der også er nogle besparelser i det.
Vi er med andre ord med hensyn til finansieringen noget ude at svømme, så det kan jeg ikke gøre nærmere rede for.
Morten Østergaard (RV), 2005-05-12:
Jeg har to korte spørgsmål.
Hr. Søren Krarup var inde på, at det er danske statsborgere, der skal blive her, som vi skal gøre en indsats for.
Men den indsats, der lægges op til her, drejer sig jo ikke alene om danske statsborgere.
Skal det forstås sådan, at når Dansk Folkeparti tager hele oplægget her til efterretning, så tager man også til efterretning, at den indsats, der skal gøres, også skal gøres for at integrere dem, som endnu ikke er blevet danske statsborgere?
Det var det ene spørgsmål.
Så kommer det andet spørgsmål.
Fru Pia Kjærsgaard skosede Socialdemokratiets ordfører, fru Anne-Marie Meldgaard, for, at i det forslag, som hun fremsatte på vegne af de tre partier SF, Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet, var der ingen økonomi med.
Der kan man så sige, at i den vedtagelse, som Dansk Folkeparti medvirker til, er der heller ingen økonomi, og derfor vil jeg bare spørge, om det er korrekt forstået med hensyn til det oplæg, der er kommet fra regeringen, at der vil Dansk Folkeparti naturligvis medvirke til at finansiere de tiltag, der ligger, altså 580 mio. kr. til arbejdsmarkedet – store, massive investeringer på det boligsociale område.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-12:
Nu vil jeg lige sige, at hvis man analyserer et bestemt problem, som man gerne vil løse, så er man jo nødt til at begynde med at forholde sig til det negative.
Man er jo nødt til at indse problemet, før man kommer med positive løsninger.
Jeg ved ikke rigtig med hensyn til det der med, at det var for negativt.
Vi står jo ikke og synger halleluja, vi står og taler om nogle konkrete problemer, som skal løses.
Så vil jeg sige til hr. Arac, at et ungt menneske, som har en uddannelse, og som har viljen til at komme videre, for mig at se overhovedet ikke har nogen problemer.
Han skal nok komme videre.
Så vil den unge indvandrer ligesom den unge dansker også komme videre.
Det var dog den mest fantastiske logik.
Vi har jo hver vores prioriteter med hensyn til, hvad vi vil bruge penge til.
Men jeg tager da til efterretning, at fru Elsebeth Gerner Nielsen har stået og sagt de mærkværdigheder, hun har sagt nu.
Jeg synes, det var en højst besynderlig og mørk og kryptisk tale, men jeg tager da til efterretning, at det er sagt.
Dermed har jeg da vist ikke udstedt en blankocheck til fru Gerner Nielsen.
Så er det sagt.
Men synes hr. Jesper Langballe ikke, at han generaliserer voldsomt?
Man skal ikke pisse på folk og bagefter påstå, at de lugter.
En af de ting, som ikke giver resultat med hensyn til integration, er den negative snak, den generalisering, den fordomsfulde snak,
synes jeg.
Hvad synes Dansk Folkeparti og hr. Jesper Langballe?
Fremmer den måde, man behandler vores medborgere på, hvor man betragter dem alle sammen som kriminelle, vores integrationstiltag?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-05-12:
Det er da ikke rigtigt, at der ikke er lavet beregninger.
Regeringen har sagt, at det her koster rigtig mange penge.
Derfor spørger jeg igen hr. Jesper Langballe: Når nu Dansk Folkeparti kan være med på den her vedtagelse, hvor der jo decideret står, at man tager regeringens redegørelse om integration, »En ny chance til alle«, til efterretning, er det da også det samme som at udskrive en blankocheck til regeringen og bruge penge på integration.
Det er vi selvfølgelig glade for i Det Radikale Venstre at man vil.
Hvad skal befolkningen tro på?
Hvor har vi Dansk Folkeparti?
Jesper Langballe (DF), 2005-05-12:
Det er dog noget udsøgt nonsens at sige, at jeg skulle være ansvarlig for noget, som jeg lige siden 1986 har skrevet vildt og voldsomt imod i aviserne.
Jeg har slet ikke nogen andel i Fremskridtspartiets beslutninger, som jeg aldrig har deltaget i.
Jeg vil da godt lige i historisk interesse påpege, at mig bekendt var det sådan dengang, at fru Pia Kjærsgaard gjorde V og K opmærksom på, at ved at sende den skændige retsløse lov ud til folkeafstemning, kunne man have vendt det, for i befolkningen var der massiv modstand mod den.
Det turde V og K så desværre ikke.
Hvad jeg skulle have med den sag at gøre, det fatter jeg simpelt hen ikke.
Hvad skulle jeg have ansvaret for i den forbindelse?
Så vil jeg lige sige, at det er bevidst, at jeg ikke i min ordførertale har nævnt noget om finansieringen.
Det er, fordi den er så usikker, for som også fru Irene Simonsen sagde, er der ikke nogen konsekvensberegninger fra ministeriet.
Der er nogle rigtig store potentielle udgifter i det her, men der er jo altså også nogle besparelser.
Det er faktisk umuligt at sige noget om det.
Det vil vise sig løbende under forhandlingerne.
Vi har taget det til efterretning.
Vi har ikke udskrevet en blankocheck, men vi har taget til efterretning, at et interessant forslag er fremsat.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-05-12:
Jeg synes jo, det er ømt, at man endnu en gang skal høre om palæstinenserloven og det ansvar, som en række parti har på det område, for det ansvar har Dansk Folkepartis forgængere, Fremskridtspartiet, jo også, for Fremskridtspartiet valgte ikke at hive tæppet væk under regeringen på det tidspunkt.
Man kunne have udskrevet et valg og spurgt befolkningen, hvorvidt den var enig i palæstinenserloven eller ej.
Men det havde man jo ikke mandsmod til.
Med andre ord: Fremskridtspartiet har et ansvar, og dermed har hr. Jesper Langballe også et ansvar for den udvikling.
Det undrer mig meget, at hr. Jesper Langballe og hans parti kan skrive under på sådan et forslag til vedtagelse, for det indebærer da også, at man skriver under på finansieringen –
Er de forslag taget fuldstændig af bordet?
Var det ren retorik?
Har Dansk Folkeparti sagt ja til finansieringen med denne her vedtagelse?
Jesper Langballe (DF), 2005-05-12:
Jeg er ikke rigtig klar over, hvad hr. Arac hentyder til i min ordførertale.
Jeg ville ønske, at hr. Arac havde citeret mig.
Jeg mener ikke, jeg har sagt, at nogen lugtede.
Jeg har sagt noget om indvandrerkriminalitet, fordi der er et afsnit i regeringens integrationspakke om indvandrerkriminalitet, kriminaliteten blandt de unge indvandrere, som vi alle sammen godt ved er tårnhøj, og som skal bringes ned.
Men hvis jeg skal gøre rede for, hvad jeg selv har sagt, må hr. Arac være mere præcis i sin kritik.
Jeg synes, det er nogle mærkelige forklaringer, fru Anne-Marie Meldgaard giver.
Der er da ikke andre end fru Anne-Marie Meldgaard og hendes parti, der har trukket den streg i sandet mellem den ene side og den anden side, og så står fru Anne-Marie Meldgaard meget irriteret og siger: Sådan ser virkeligheden ikke ud.
Jamen hvem har tegnet den virkelighed op?
Og det der med, at regeringspartierne ikke vil forhandle, er noget, jeg slet ikke kender noget til, men det er da en søforklaring, for sagen er jo den, at fru Anne-Marie Meldgaard og Socialdemokraterne bare kunne have fremsat deres eget vedtagelsesforslag.
Hvorfor skal man høre hjemme på en eller anden fløj, det væsentlige må vel egentlig være, hvad man siger?
Når fru Anne-Marie Meldgaard så siger, at vores vedtagelsesforslag ikke er progressivt nok, at det er for bagudrettet, vil jeg sige: Der er jo altså det, at hvis man aldrig ser bagud, så tør man aldrig nogen sinde gøre op med fortiden og erkende sine fejl.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2005-05-12:
Nu minder det her meget om kommuneforhandlingerne, altså at man signalerer, at Socialdemokratiet kan komme med i forhandlingerne, og samtidig bliver vi nærmest smidt ud.
Det er jo fuldstændig det samme, der sker her.
Man siger: I kan tage bind for øjnene, og så kan I bare tilslutte jer, fordi så sender I et signal om, at nu er I enige med regeringen.
Sådan foregår politik ikke, og det ved hr. Vesselbo også godt, og derfor er det her selvfølgelig et spil for galleriet, det er et spil for medierne, og så må vi jo se, om medierne hopper på det én gang til.
Derimod synes jeg faktisk, at Socialdemokratiets forslag til vedtagelse, som vi har spurgt partierne om hvorvidt de ville være med til, lige præcis signalerer et samarbejde i hele Folketinget.
Det lægger op til, at alle partier i Folketinget kan foretage sig noget konstruktivt i forhold til integrationen og have en fælles målsætning om, hvad vi skal nå de næste 5-10 år.
Jeg tror såmænd godt, at vi kan nå et stykke hen af vejen, uanset om det er den ene eller den anden vedtagelse, men det andet er drillerier.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2005-05-12:
For at starte bagfra: Jeg synes næsten ikke, at jeg har gjort andet fra talerstolen, her mens jeg har stået heroppe, end at erkende, at vi har lavet fejl på det her område, og at vi appellerer til, at det er fremadrettet for at få rettet op på det, som jeg synes at vi skal bruge tiden på.
Sidst jeg stod heroppe, fik jeg jo skældud for, at jeg ligesom refererede fra smalltalk i forhold til forhandlingerne om et forslag til vedtagelse.
Det vil jeg så ikke gøre i dag, selv om jeg måske kunne bringe nogle nye oplysninger, men det vil jeg altså undlade.
Jeg kan fortælle hr. Jesper Langballe, at hvis de partier, som nu har bakket op om den her vedtagelse, som jeg har læst op her i dag, ikke havde villet været med, havde jeg selv fremsat den, og det er vel rimeligt nok.
Det er vel lige så rimeligt, som når regeringen og Dansk Folkeparti kommer her og siger: Vi smider et forslag til vedtagelse på bordet, hvorfor kan Socialdemokratiet ikke bakke op om det?
Jeg giver jo frit valg til, at regeringen også kan bakke op om vores forslag.
Det kunne måske være fornuftigt.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-12:
Jeg skal gerne medgive fru Anne-Marie Meldgaard, at fru Anne-Marie Meldgaard jo virkelig i modsætning til den der pralende tone, som hr. Morten Østergaard anlagde, erkender fortidens fejl.
Jeg vil sige, at man kunne jo næsten sige til Socialdemokraterne, som B.S. Ingemann skriver i »Valdemar den Store og hans Mænd«: »Stig op af graven, du slægt, som døde!
Forkynd dit fald og afmal din brøde!«
Men det er måske alligevel, som om det bliver lidt for let, når nu fru Anne-Marie Meldgaard her og også forleden i fjernsynet siger: Vi er blevet klogere, vi gjorde fejl.
Nu er så alt, hvad man har strittet imod i årevis, mens man har ødelagt landet, blevet regeringspolitik nu, og så siger man, at nu tager vi den så bare derfra, hvorefter fru AnneMarie Meldgaard et sekund efter siger: Vi glæder os over, at regeringen nu også er kommet med.
Også kommet med!
Jamen altså, hvad skal man så tro på ...
Det er da en mærkelig måde at erkende sine fejl på.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2005-05-12:
Det er fint nok, og jeg tilslutter mig mange af forslagene.
Mit spørgsmål har så været: Hvorfor har man ikke sideløbende kunnet gøre noget ved integrationen; hvorfor skal der gå næsten fire år, inden vi får et udspil fra regeringen på integrationsområdet? Hr. Jesper Langballe må da medgive, at allerede to måneder efter, at den borgerlige regering var tiltrådt, kom det første store samlede integrationsudspil fra Socialdemokratiet, som blev stemt ned her i salen, og vi har løbende fremsat forslag.
Jeg forventer selvfølgelig også, at de 11 forslag, som vi har fremsat her efter valget, vil blive stemt ned, fordi det er os, der er kommet med dem, selv om der vitterlig i det oplæg, der kom i går fra regeringen, stort set er de samme forslag – der er nogle små krusninger.
Men det vil jeg gerne diskutere med ministeren, for alt andet lige er det ministeren, Socialdemokratiet skal forhandle med om et samlet udspil.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-05-12:
Jeg syntes, der var en lidt interessant debat før mellem fru Anne-Marie Meldgaard og hr. Søren Pind, som gør opmærksom på, at man har det store problem i København, at andelen af indvandrere i ghettoerne nu er steget med 20 pct. inden for en meget kort periode.
Her kunne jeg godt tænke mig at høre fru Anne-Marie Meldgaards vurdering af den kommunale indsats på hele det her område, for vi kan jo konstatere, at der faktisk er rigtig stor forskel på, hvor godt kommunerne gør det.
Jeg håber, at fru Anne-Marie Meldgaard kan bruge spørgsmålet som afsæt til også få sagt noget om, hvad det så er, vi har brug for i forhold til kommunerne for at sikre, at der rent faktisk kommer gang i, at alle kommuner bruger de redskaber, der er stillet til rådighed for dem, herunder de muligheder, der hele tiden har været på ghettoområdet for kommunerne, men som de ikke har benyttet sig af, heller ikke hr. Søren Pind.
Eyvind Vesselbo (V), 2005-05-12:
Men kunne man ikke have opfattet debatten her som et oplæg til at finde et fælles fodslag om en vedtagelse?
Jeg kan forstå, at Socialdemokratiet allerede inden denne debat har valgt side og har sagt, at de ikke vil være med på regeringens vedtagelse uden egentlig at kende den på forhånd.
Med de forandringsmuligheder, som fru Anne-Marie Meldgaard kunne komme med, kunne vi være nået frem til en fælles vedtagelse, men det er jo ikke det, der er lagt op til.
Her er lagt op til en konfrontation, hvor fru Anne-Marie Meldgaard allerede inden det her møde siger nej til at være sammen med regeringen og vælger De Radikale.
Jeg vil ikke sige, at det er klar tale fra talerstolen, for det er det ikke, men det er det jo i handlinger.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2005-05-12:
Det er da klart, at den mulighed vil jeg gerne benytte mig af, for jeg har jo oplevet ikke mindst Københavns Kommune nærmest begrave sig selv i bureaukrati i forhold til at gøre noget.
Jeg kan tage et meget fint eksempel på integrationsområdet, og det er Mjølnerparken.
Lige bag ved Mjølnerparken har DSB et meget stort areal, som beboerne i Mjølnerparken og boligforeningerne i årevis har ønsket at kunne benytte for at give nogle bedre forhold for børnene derude, sørge for, at der er nogle fritidsaktiviteter, i stedet for at de går og bliver kriminelle.
Der har været en pingpong med Københavns Kommune og staten, så man ikke har kunnet besindet sig til at sige: Her er virkelig en integrationsopgave, som kunne løses.
Men vi kan jo så se i den kommende valgkamp, om det ikke bliver hovedoverskriften.
Martin Henriksen (DF), 2005-05-13:
Dansk Folkeparti mener, at der er behov for at styrke børns rettigheder, og det er bl.a. også derfor, at vi har lagt vægt på hos familieministeren, at bedsteforældre skal høres, om der ikke var mulighed for at anbringe børnene der, hvis myndighederne vurderer, at det er godt for børnene, at de bliver placeret inden for familiens egne rækker.
Så anbringelsesreformen igen: Dansk Folkeparti har været med til at afsætte penge til at nedbringe ventelisterne til børnepsykiatrien.
Det er selvfølgelig et vigtigt område, og vi har gjort ting for det.
Line Barfod (EL), 2005-05-13:
Den sidste bemærkning fra ordføreren forstod jeg simpelt hen ikke, at det her skulle være et forslag bare for at komme med forslag.
Det her forslag er meget alvorligt ment.
Vi synes, det er vigtigt, at vi gør noget mere for at styrke børns retsstilling, at vi gør noget mere, både for at vi kan begynde at leve op til FN’s børnekonvention, så børn har nogle bedre klagemuligheder, og fordi vi mener, at det ikke er nok, at der er nogle formelle klagemuligheder, der skal også være nogen, der kan hjælpe børnene, meget gerne til at få løst konflikterne uden en klage, men ellers også til at finde ud af, hvor det er, de skal klage, og hvordan de kan gøre det.
Mener hr. Martin Henriksen slet ikke, at det er relevant at få den diskussion, når han siger, at det bare er et forslag for at fremsætte forslag?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-13:
Det er efterhånden svært at komme med nyt i debatten.
Jeg vil sige, at det jo er den samme debat, som vi også har haft under forrige forslag, og jeg må også skuffe forslagsstillerne med, at heller ikke den her model kan vi i Det Konservative Folkeparti støtte.
Vi mener, at børn har gode muligheder for at klage over deres konkrete problemer, og at man ved at oprette organisationen Børns Ret, som det foreslås, blot skaber en ekstra organisation, som der vel i den virkelige verden reelt ikke er behov for.
Så kan jeg ikke lade være med at hæfte mig ved den sætning, som vi har hørt flere gange fra fru Line Barfod, at det er nødvendigt, at der er nogen, der tager børnene i hånden.
Jeg tror egentlig, at det er der, hvor vandene skiller.
Hvem er det, der skal tage børnene i hånden?
Det er deres forældre, det er deres netværk i deres daglige liv, hvor jeg har en fornemmelse af, men der må Enhedslistens ordfører jo så korrekse mig, hvis det er ukorrekt, at Enhedslisten mener, at det primært er det offentlige, der skal tage barnet i hånden.
Jeg mener faktisk, som jeg også var inde på i ordførertalen til det tidligere forslag, at det først og fremmest må være netværket.
Som sagt kan vi ikke støtte dette forslag.
Line Barfod (EL), 2005-05-13:
Vi er bange for, at nogle kommuner, når de er økonomisk trængt af bl.a. Dansk Folkepartis økonomiske politik, så vil vælge at anbringe børnene hos den nærmeste familie, selv om det ikke er det bedste for barnet.
Derfor valgte vi ikke at gå med i anbringelsesreformen, og det er ikke, fordi vi ikke ønsker at styrke børns rettigheder.
Bare så det er på plads.
Men jeg vil gerne høre, om Dansk Folkeparti ikke mener, at der er behov for at styrke børns rettigheder i dag, at der er nogle ting, som ikke bliver gjort godt nok i dag, og som der er brug for at vi kigger på hvordan vi kan gøre bedre.
Martin Henriksen (DF), 2005-05-13:
Som jeg også sagde, mener jeg, at det altid er relevant at diskutere børns rettigheder, men jeg har jo også bemærket bl.a. den anbringelsesreform, som er blevet vedtaget af alle partier i Folketinget med undtagelse af Enhedslisten.
Man kunne da godt være gået med der.
Ligeledes vil der som en del af kommunalreformen blive lagt vægt på konfliktmægling i forbindelse med disse sager, så sagerne ikke ender i retten og dermed belaster barnet psykisk.
De principper, som FN’s børnekonvention er skrevet efter, er allerede i høj grad implementeret i dansk lov.
Der er forskellige initiativer i gang, bl.a. iværksat af Børnerådet, som informerer og opretter børnepaneler, hvor der bliver taget stilling til konkrete problemstillinger.
Undersøgelser har også vist, at børn rent faktisk har en viden om, at de har rettigheder i det danske samfund, og selvfølgelig skal de også have det.
Det er naturligvis altid godt og fornuftigt at diskutere børns rettigheder i samfundet, men man skal ikke komme med forslag bare for at komme med forslag.