Tom Behnke (FP), 1998-11-26:
Der er ikke grænser for, hvad man kan få ud af et forslag.
Hr. Frank Aaen demonstrerede jo på tydelig vis, at det ville være en fordel, hvis man læste og forholdt sig til forslaget i stedet for at drømme sig ud i, hvilke tanker fem forskellige partier i øvrigt har gjort sig for at gå sammen om at stille et forslag.
I øvrigt er jeg helt uenig med hr. Frank Aaen i alle synspunkterne i hans ordførertale.
Det, der jo er tale om med forslaget her, som Fremskridtspartiet er medforslagsstiller til, er, at man laver en forsøgsperiode, hvor man prøver en ny ting.
Man gør det endda på den måde, at man går ind og siger, at det forudsætter, at kommunalbestyrelsen synes, det er en god idé.
Så det er kun efter indstilling fra kommunalbestyrelsen, dvs. lokalt forankret, at man kan vurdere: Har vi lyst til at prøve det her, ja eller nej?
Denne forsøgsordning skal så køre i et par år eller fire, og så vil man tage det op til vurdering og se: Var det så en god idé, ja eller nej?
Til den tid er vi jo meget, meget klogere.
Det kan jo godt være, at der er nogle ting, som ikke er så gode ved det her, og der kan formentlig være mange flere ting, der er gode ved det her, men så kan man justere det på det tidspunkt.
Men vi kan jo egentlig ikke vide helt præcist, hvad der vil være af fordele og ulemper, før vi har lavet en forsøgsperiode. Det, der er vigtigt for Fremskridtspartiet i forbindelse med det her forslag, er at fastholde kommunalbestyrelsens ansvar, ansvaret for, at borgere, der har brug for hjemmehjælp, får den hjemmehjælp, de har brug for.
Så kan jeg selvfølgelig ikke lade være med at sige, at det jo så fører til den næste problemstilling, som forslaget her ikke omfatter: at der er ganske mange danskere, der hver eneste dag står i en situation, hvor de ikke får den hjemmehjælp, de har brug for, for vi ved, at det år efter år kommer bag på kommunerne, at det bliver sommerferie, at personalet skal have ferie, afspadsering og lignende, og selvfølgelig skal personalet det, men man bør planlægge efter det, sådan at man er i stand til at yde en kvalificeret hjemmehjælp, også i sommermånederne.
Vi ser desværre for mange tilfælde af, at man ikke yder den hjemmehjælp, som man burde gøre.
Vi ser desværre for mange tilfælde af, at det er et økonomisk incitament, at det er budgetterne, der afgør, hvor mange der kan få hjemmehjælp, og hvor meget hjemmehjælp de kan få, og det er en meget, meget kedelig tendens.
Derfor havde Fremskridtspartiet fremsat et andet forslag, nemlig om, at når kommunerne nu engang har pligt til at tilbyde hjemmehjælp, så burde det vel også være sådan, at borgeren har et retskrav på at få den hjemmehjælp, når man er visiteret til det, og hvis ikke kommunen er i stand til at levere ydelsen, at man så selv kan gå ud og hente den andetsteds.
Men det gik som sagt videre, end forslaget her går.
Forslaget her går udelukkende ud på at lave en forsøgsperiode, hvor man efter indstilling fra kommunalbestyrelsen kan give mulighed for at lade privatansatte sygeplejersker gå med ind i en fritvalgsordning, således at det også her er den enkelte modtager, der står over for valget.
Det med frit valg giver
jo alt andet lige større livsglæde og større livsværdi, og det under vi såmænd gerne modtagerne af hjemmehjælp.