runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Klaus Kjær (DF), 1998-04-16:
Som jeg nævnte i min ordførertale, var vi i Dansk Folkeparti lidt bekymrede over den lidt brede formulering af forslaget, og jeg forstår også på hr. Tom Behnke, at man i en sådan undersøgelse også gerne vil medinddrage andre ting, som ligger ud over det, som COWIconsult-rapporten har påpeget, men som kan have betydning for sikkerheden, f.eks. også forhold omkring økonomi, og derfor har forslaget nok også fået denne udformning.
Selv om det er lidt bredt formuleret, vil jeg da godt understrege, at Dansk Folkeparti på baggrund af den debat, der har været ført her, hvor man har fokuseret på spørgsmål om sikkerhed og specielt teknikken omkring styresystemerne, godt kan støtte dette forslag.
Tom Behnke (FP), 1998-04-16:
Der er ingen tvivl om, at når man går i gang med så stort et projekt, kan der selvfølgelig opstå uventede problemer, og dem må man så løse undervejs.
Det, der overraskede og chokerede mig noget, var, at trafikministeren her fra Folketingets talerstol sagde, at det ikke var uventede problemer, men til trods for at det ikke var uventede problemer, går man i gang med projektet og håber på, at man undervejs får løst problemerne.
Hvis man ved, der er problemer, må de problemer løses, inden man tager det første spadestik; anderledes kan det da ikke være. Det, jeg gerne vil spørge til, er: Var man også godt klar over, at Beredskabsstyrelsen ville gøre indsigelse i forhold til sikkerhedsmæssige problemer?
Beredskabsstyrelsen har klart og tydeligt givet udtryk for, at en eventuel ulykke nede i banen med de nuværende sikkerhedsforhold, nuværende antal nødudgange og det terræn, man kan bevæge sig på frit dernede for at redde mennesker ud, er så lille og så begrænset, at en ulykke meget, meget hurtigt vil udvikle sig til en katastrofe. Var man klar over det, eller har ministeren tænkt sig at give Beredskabsstyrelsen vetoret i det her spørgsmål?
Arne Melchior (CD), 1998-04-16:
For klarheds skyld: Selvfølgelig truer jeg ikke nogen minister med samråd.
Det kunne jeg ikke drømme om.
Et samråd er altid et tilbud til en minister, som hun altså skal tage imod, men det kan aldrig være en trussel, og det går jeg ud fra vi er enige om.
Så nævnte ministeren selv, at der måske var nogle spørgsmål, hun havde glemt.
I starten af denne debat var jeg oppe og stille et meget skarpt og klart formuleret spørgsmål både til ministeren og til hr. Poul Andersen, men indtil dette øjeblik er det ikke blevet besvaret. Det gik ud på, om disse assessorer har anden funktion end at garantere den driftsmæssige sikkerhed, så der i hvert fald ikke sker ulykker, som kunne undgås, således at Jernbanetilsynet kan blive i stand til at godkende projektet, før det skal køre.
Jeg spurgte: Er det rigtigt forstået, at disse assessorer ikke giver nogen hjælp til eller garanti for det økonomiske forløb?
Hvis de ikke gør det og det er, som jeg formoder - jeg vil gerne have det be- eller afkræftet -
er vi altså lige langt, for så kan vi nemt komme i den situation at stå med et gigantisk projekt i 7 mia. kr.-klassen, som vi kun har betalt 90 pct. for, men som ikke fungerer.
De her assessorer kan vel ikke garantere os, at det ikke vil ske.
Jette Gottlieb (EL), 1998-04-16:
Hvis det er tilfældet, er det så COWIconsults rapport, der udtrykker denne uvildige undersøgelse?
Hvis det er det, må jeg spørge: Har COWIconsults rapport, som nu er 1 år gammel, ført til én eneste konkret ændring i de tekniske dispositioner, efter at den er kommet?
Vibeke Peschardt (RV), 1998-04-16:
Nu kan man jo ikke begynde her fra Folketingets talerstol at bede andre ordførere spise brød til, men jeg vil godt spørge, når vi nu er i en økonomisk situation, hvor alle forsøger at prioritere, om det virkelig skulle være nødvendigt at bruge 90 mio. kr. mere på at lave et motorvejsnet på dette stykke, vel vidende at amtet skal udbygge resten, og amterne svømmer jo ikke ligefrem i penge.
Det var det første.
Og endelig for det tredje vil jeg sige, at derude, hvor jeg bor, kører der 12.500 biler på Holte Stationsvej hver dag, og det er ikke nogen motortrafikvej, og der er fin fremkommelighed.
Poul Andersen (S), 1998-04-16:
Jeg sagde også indledningsvis, at vi har et stort ansvar for disse ting, og det har den øvrige del af Folketinget også.
Det kræver indsigt, men det kræver også, at vi diskuterer tingene i det rette forum, at vi giver os tid til at diskutere dem i Trafikudvalget, og at der også bliver taget de diskussioner i følgegruppen i Ørestadsselskabet, som er helt nødvendige.
Arne Melchior (CD), 1998-04-16:
Ministeren sagde ordret, at hun meget gerne vil modtage hjælp fra Folketinget, og så vidt jeg kan høre af debatten, stiller hele Folketinget op og vil gerne hjælpe ministeren, men hun vil bare ikke modtage den udstrakte hånd.
Jo, hun vil gerne komme i samråd, som det er hendes pligt, og det siger vi da tak for, og det glæder vi os til, men dér møder ministeren så med en stribe eksperter. Folketinget har nul eksperter, i hvert fald ikke til mødet, hvor ministeren altså møder med eksperter og kommer med en masse udtryk og en masse teknik, som vi andre dødelige ikke har skygge af chance for at kunne give et kvalificeret modspil i det rette forum, som hr. Poul Andersen kalder det.
Det kan vi ikke, det er vi ikke i stand til, og det er derfor, vi beder om at få en uvildig undersøgelse.
Så taler ministeren om penge og om forsinkelse.
Så vidt jeg kan forstå, er alle villige til at bevilge de ikke ret mange nødvendige penge, der skal til. Så vidt jeg kan høre har hverken V eller K noget imod at bruge de penge. Forsinkelse kan der selvfølgelig ikke være tale om.
En sådan undersøgelse skal selvfølgelig foretages løbende, mens projektet kører videre.
Hvad er man bange for?
Jeg ville egentlig have taget de her 25 rapporter, de har lavet, med.
Jeg har spurgt dem, ministeren har spurgt dem, Folketinget har spurgt dem, og de har selv taget sager op, småt og stort.
Her har vi en kæmpesag, en megasag, men vi tør ikke betro dem at kigge i den.
Det kan jeg ikke forstå.
Jeg søger ikke drama, på ingen måde, men det, vi gerne vil, er ligesom at få en ekstra revision sat ind.
Det er da en hjælp og ikke noget andet.
Selvfølgelig vil regeringen have succes på det
her, det tvivler jeg da ikke på, for det er da klart, og det er det, vi alle sammen er interesseret i at hjælpe ministeren med at få.
Jeg vil gentage min tillid til den nye minister.
Jeg har også tillid til direktøren i selskabet, som jeg har samarbejdet med tidligere i mit liv herinde, men jeg tror bare, at hun heller ikke har mulighed for at gennemskue dette her, og at hun har brug for og vil have den største gavn af at få den hjælpende hånd, som et næsten helt Folketing rækker frem mod ministeren.
Jeg ved godt, at vi ikke får ministeren til det i dag, men jeg tør stadig både håbe og spå, at det får vi lidt senere på året.
Margrete Auken (SF), 1998-04-16:
Lige til ministerens opklaring: Det er ikke et spørgsmål
om at tilpasse et system til københavnske forhold.
Det er et spørgsmål om et system, der slet ikke er der.
Det dér Microlok II - det er det, der står i COWIconsult-rapporten - er der slet ikke.
Det er jo det, vi snakker om.
Det er ikke en tilpasning.
Vi står over for noget - det står også i den rapport - der skal ske fra scratch.
Som sagt, når man så ser det svar, der kom fra ministeren i går, kan jeg se, at de, der har skrevet svaret, godt ved, at det er sådan.
Det dér med de 6-8-10 år er sådan noget, vi får at vide af de folk, der er vant til at arbejde med ATC-systemer Og jeg vil lige minde ministeren om Bernsteinrapporten en gang til.
Der var også en anden ordfører, der mindede om Bernsteinrapporten, som siger: Køb nu hyldevarer.
Vi vil ikke en gang til stå med noget, som braser sammen og braser sammen og braser sammen, for
det har vi prøvet før.
Det er ikke nyt.
Ifølge denne rapport skal dette system altså igen starte fra scratch.
Jette Gottlieb (EL), 1998-04-16:
Det er ikke uvæsentligt, hvordan sikkerhedssystemerne bliver udviklet, og hvordan styresystemerne bliver udviklet.
Jeg vil tro, at ministeren ved at spørge f.eks. i Banestyrelsen ville kunne få oplyst, hvor lang tid man har brugt til det nu kendte ATC-system, og hvor lang tid det ville tage at udvikle et nyt. Hvis de oplysninger, jeg har, er korrekte - man taler om et sted mellem 50 og 100 mandår - så kunne det i bedste tilfælde gennemføres på 1 år, hvis man ansatte 50 mennesker til at arbejde med det. Men realiteterne, som også fremgår af COWIconsults rapport, er, at der er ansat 1 person plus 1 halvtidsansat plus en, der arbejder med venstre hånd med spørgsmålet.
Og så bliver det altså ikke udviklet hverken på 8 eller 10 år
Så tager det meget længere tid, og det er jo det, der er vores problem.
Vi har ikke noget indtryk af, at de kommentarer og de meldinger, der kommer fra COWIconsults rapport, rent faktisk fører til ændrede dispositioner i det firma, som udfører tingene.
Det er det, vi er skeptiske over for.
Det er dér, vi stiller vores spørgsmål.
Lis Greibe (S), 1998-04-16:
Vi følger os i Socialdemokratiet fuldstændig trygge ved, at ministeren efter en overvejelse har valgt motortrafikvejsløsningen.
Jeg synes, der skal være faglige og saglige begrundelser for det, når man vælger en vej, og det er der bestemt i dette tilfælde.
Her drejer det sig om, at vi har en udgift på ca. 240 mio.
Det vil koste ca. 330 mio. kr. eller 90 mio. kr. mere, hvis vi allerede nu skulle lave en motorvej, dvs. en fordyrelse på 40 pct.
Så ved jeg godt, at der er nogle, der vil sige: Jamen kunne man ikke i langt højere grad forberede til en motorvej?
Det er forberedt på den måde, at linjeføringen er lagt, så der kan laves en motorvej senere.
O.k., broerne er ikke forberedt, men hvor mange millioner vil man have stående til broer, der ikke er behov for på nuværende tidspunkt?
Er det samfundsmæssigt fornuftigt? Når hele rute 18 er udbygget i år 2000, når vi stadig væk ikke op på et tal, der berettiger til, at vi vælger motorvej.
Vi valgte jo også en motortrafikvej ved omfartsvejen ved Brande, og på det her stykke taler vi om en årsbelastning af samme størrelsesorden.
Poul Andersen (S), 1998-04-16:
Jeg blev sådan set bekræftet i, at fru Margrete Auken lytter mere på vandrørene, end hun gør her i Folketingssalen.
Det har vi da en forpligtelse til i forhold til det store projekt.
Jeg sagde også helt klart og tydeligt, at for Socialdemokratiet at se var der ikke offentlighed nok omkring de ting her.
til Folketinget, og det var sådan set det ministeren bekræftede der ville blive.
Så jeg vil da meget have mig frabedt den slags bemærkninger.
Tom Behnke (FP), 1998-04-16:
Fremskridtspartiet har den opfattelse, at vi i disse år bruger alt for mange af skatteydernes penge på kulturprojekter.
De regionale kulturforsøg er da et interessant projekt, men vi må fastholde, at i en tid med knaphed på ressourcer handler det om at anvende skatteydernes penge med meget stor forsigtighed. I den forbindelse er det vores opfattelse, at netop kulturbudgetterne skal stå først for, når de nødvendige besparelser skal gennemføres.
Vi kan således ikke støtte lovforslaget.
Brian Mikkelsen (KF), 1998-04-16:
Der står i vores grundlov, at ejendomsretten er ukrænkelig, men de folk, som skrev grundloven dengang, kunne næppe forestille sig de nye ejendomsformer, som er opstået, især gennem udviklingen på det digitale område.
Det er gået rimelig hurtigt, og det stiller særlige krav til os som lovgivere om, at vi følger med og sørger for, at vores lovgivning er up to date.
I dette spørgsmål har Det Konservative Folkeparti altid primært fokuseret på ophavsmanden, som har skabt værket.
på et bibliotek, en uddannelsesinstitution og lign. Man kan sammenligne det med den glæde, alle føler over en arkitektonisk smuk bygning, selv om det naturligvis koster noget at flytte ind i den.
Det overordnede formål med forslaget er, som vi har hørt
tidligere, en implementering af EF-direktivet, og det kan Det Konservative Folkeparti selvfølgelig kun støtte.
På dette område er det af afgørende vigtighed, at der samarbejdes internationalt.
Spredningen af digital information kender ingen grænser i dag, og det kan derfor ikke nytte noget, at et par enkelte lande laver deres egne regler, hvis man ikke kan få de andre lande med på ideen.
Men når det er sagt, har vi jo handlefrihed inden for rammerne af EF-direktivet, og i den forbindelse er det vigtigt for mig at understrege, at vi ikke bør haste forslaget igennem.
Det er et både teknisk svært og meget omfattende forslag, og jeg håber derfor, ministeren og partierne er indstillet på en endog meget grundig udvalgsbehandling med god tid til at høre alle de involverede parter.
Vi hørte før fra Venstres ordfører, hr. Kim Andersen, om de problemer, som ophavsmændene, f.eks. Den Danske Dagbladsforening, har med den digitale kopiering.
Det er et stort område, der omhandler fundamentale spørgsmål som forholdet til ejendomsretten samt hele vort forhold til og tilgang til en ny og stadig rivende udvikling på edb- og multimedieområdet.
Derfor synes vi, det er rimeligt, at man lytter til de indvendinger, der er kommet, og vi synes f.eks., at det brev, vi alle sammen har fået fra Udgiverforeningen, meget præcist påpeger et af de problemer, der er eller i hvert fald tidligere har været med forslaget.
Brian Mikkelsen (KF), 1998-04-16:
Ifølge den skriftlige fremsættelse skal fonden her være dynamisk, den skal være fleksibel, den skal være slagkraftig, og så skal den også være visionær.
Det er jo ikke nogle ord, som særlig mange mennesker vil skrive under på at de er imod.
Men hvad ellers er indholdet eller substansen?
Fra konservativ side har vi ikke noget imod, at man støtter kulturlivet.
Vi stemte imod oprettelsen af Kulturfonden, men vi må også erkende, at når man ser på de projekter, der blev støttet af Kulturfonden, har den på nogle områder været en væsentlig igangsætter og spilfordeler i det danske kulturliv.
Den har jo bl.a. betydet, at Venstres ordfører har fået sin debut på de skrå brædder, og det er jo ikke til at kimse ad.
Den har altså gjort en forskel på nogle områder.
Da vi før valget behandlede lovforslag nr. L 93, tilkendegav den konservative ordfører da også, at Kulturfonden havde løst den opgave, som flertallet gav den i 1994.
Det står jo også ganske tydeligt i lovforslagets bemærkninger.
Vi er nemlig ikke enige i intentionen bag fonden.
Vi ønsker også en analyse af de mange støtteordninger, der findes på kulturområdet.
En eksisterende fond skal jo ikke blot automatisk afløses af den næste.
Lad os nu få evalueret de eksisterende ordninger.
Det må også være i alles - alle os, som vil have kvalitet på kulturområdet - interesse, at man ikke bare støtter med hovedet under armen, om jeg så må sige.
Der skal være plads til perspektiv og de lange linjer, når der tales om udvikling af kulturpolitikken. Vi har mærket os, at de ændringer, som flertallet i det forrige kulturudvalg indstillede, er blevet skrevet ind i
lovforslaget
Jeg må sige, at jeg synes ikke altid, det er et gode, at eksisterende kunstnere f.eks. i Statens Kunstfond er med til at bevilge penge til nye kunstnere.
Altså hvornår får man så dristigheden, hvornår får man det nyskabende, hvornår får man det anderledes, hvis man ikke også får nogle andre folk til at bevilge pengene?
Det vil vi meget gerne diskutere med ministeren efterfølgende under udvalgsbehandlingen.
Aase D. Madsen (DF), 1998-04-16:
Atter en gang vil jeg sige, at da Dansk Folkepartis ordfører, hr. Poul Nødgaard, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende synspunkter: Dansk Folkeparti hilser med glæde Kulturfondens nedlæggelse, men at den genopstår i en lidt ændret skikkelse med det nye navn Udviklingsfonden gør ikke lovforslaget mere spiseligt for Dansk Folkeparti.
Vi i Dansk Folkeparti har stadig den overbevisning, at hverken skatteydermidler eller for den sags skyld midler fra tips eller lotto skal anvendes til såkaldte kulturelle formål.
En helt anden sag er, at med dette lovforslag får den til enhver tid siddende kulturminister tilsyneladende vide beføjelser til at bruge Udviklingsfondens millioner til politiske formål.
Det bygger jeg på forhenværende kulturminister Ebbe Lundgaards udtalelser i Politiken den 3. december 1997, hvor overskriften var »Kulturministeren ønsker konfrontation med Dansk Folkeparti«.
Artiklen omhandlede den nye udviklingsfond med gentagne henvisninger til Dansk Folkeparti fra ministerens side.
Den forhenværende kulturminister ville i den forbindelse helt konkret bruge Udviklingsfonden »til at støtte kultur og kunst, der tager udgangspunkt i eller sætter fokus på den multikulturelle virkelighed i Danmark«.
Og senere hed det: »Kulturministerens Udviklingsfond, tidligere kendt som Kulturfonden, er et af de redskaber, Ebbe Lundgaard vil bruge aktivt i kampen mod myterne.«
Ligeledes beklagede Ebbe Lundgaard, at Dansk Folkeparti ikke noget tidligere havde fået svar på tiltale, altså underforstået, at Udviklingsfondens midler nu direkte kan bruges til politiske formål.
Det er da et politisk synspunkt, en kulturminister godt kan have, men kan en minister direkte eller indirekte bruge skatteydermidlerne i fonden til at bekæmpe andre partier
politisk?
Ligger det i de beføjelser, der gives til den nuværende kulturminister gennem dette lovforslag?
Det vil Dansk Folkeparti naturligvis helt klart have belyst under det kommende udvalgsarbejde.
Dansk Folkeparti kan altså ikke støtte det foreliggende lovforslag.
Henrik Svane (RV), 1998-04-16:
I en tid, hvor vi i vores samfund åbner os mere og mere mod det internationale samfund, er en national kulturpolitik af stadig større betydning.
Vi har med andre ord mere end tidligere behov for en mere klart defineret national kulturpolitik.
Vi skal søge mod en mere aktiv og synlig kulturpolitik, der kan og tør være med til at sætte en kulturpolitisk dagsorden, der giver os et kvalitetsløft.
En politisk orientering eller en regering skal naturligvis aldrig sætte kunstens primære dagsorden.
Det har vi i Danmark sikret ved, at det aldrig er de regerende politikere, som deler penge ud til kunstnere eller projekter, men at fagfolk og andre udvalgte med særlige talenter får fornøjelsen af dette.
Kommunernes aktive indsats og rolle er i denne sammenhæng af stor vigtighed, men den fritager naturligvis ikke staten for et stort medansvar for, at dette skal lykkes.
Og selv om staten på mange måder skal holde sig tilbage med at bestemme, hvem og hvad der skal modtage støtte, kommer vi ikke uden om, at det må være staten, der udstikker rammerne for den nationale kulturpolitik.
Den skal være igangsættende, fornyende og virke som håndhæver af kvalitet.
Med andre ord skal staten tage ansvar for det, der stiller særlige krav om en national indsats.
Når Kulturfonden nu efter 7 års aktivt virke foreslås afløst af Kulturministeriets Udviklingsfond, kan det delvis ses som udtryk for, at regeringen nu i større målestok kan få lov til at pege på områder, der skal styrkes.
Der skal afprøves nye områder og nye udtryksformer.
Hvor Kulturfonden primært satsede på projekter, som indeholdt et møde mellem den professionelle kunst og amatørprojekter, og endvidere kun bevilgede penge til projekter, som selv på eget initiativ ansøgte om støtte,
Lov om Kulturministeriets Udviklingsfond er et fint initiativ.
Staten skal være garant for, at hele nationens kulturudbud bliver set, målt og vejet, sådan at man på baggrund af det totale materiale får et bedre valggrundlag og dermed en større ekspertise.
en sådan målsætning.
Derfor er vi glade for at støtte lovforslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-16:
Enhedslisten er tilhænger af etableringen af Kulturministeriets Udviklingsfond.
Vi mener, det er rigtigt at igangsætte og understøtte initiativer i dansk kunst- og kulturliv.
Og jeg blev faktisk yderligere tilhænger af ideen
efter at høre, at Dansk Folkepartis ordfører i sit indlæg jo gør opmærksom på, at der også kan blive tale om støtte til ting, som bygger bro mellem kulturerne.
Jeg forstår meget vel, at en sådan politik, hvis den har succes, vil underminere grundlaget, også det vælgermæssige, for Dansk Folkeparti i fremtiden, og derfor forstår jeg godt, at Dansk Folkeparti har problemer med et sådant forslag.
Men det leder altså os til den erkendelse, at vi er på rette spor ved at støtte det. Vi støtter det også, fordi vi er enige i de bemærkninger, der har været om de begrænsninger og svagheder, der var i Kulturfonden, især omkring den opsøgende og udfarende del og det initiativskabende.
Vi mener, at fondens bestyrelsesmedlemmer skal være fuldstændig klar over deres egen habilitet og integritet.
Ingen bør kunne pleje egne personlige interesser.
Hvis der er interessesammenfald, bør det oplyses over for fondens bestyrelse.
Det er et ønske, vi har, som vi håber at vi kan få en eller anden form for klarhed over.
Der refereres til, at produktionspuljen, som blev etableret i en toårig forsøgsperiode, blev nedlagt, efter at den faktisk havde givet nogle ganske gode resultater og erfaringer.
Vi er meget tilfredse, når tips- og lottomidlerne til almene kulturelle formål på den ene eller den anden måde bliver formaliseret, og det ser vi dette som et led i.
Desuden mener vi, at der med Udviklingsfonden skabes et sikkerhedsnet for den professionelle kunstneriske produktion, den del af den vel at mærke, som falder uden for de eksisterende støtteordninger. Jeg kunne nævne som eksempel kabaretscener eller rytmiske spillesteder, som ligger uden for de eksisterende støtteordninger. Én ting vil vi pege på - vi håber, vi kan finde en løsning på det - som vi meget gerne vil have ændret i forslaget, og det er den centralisering, som også flere andre har været inde på omkring bestyrelsen, hvor der skal udpeges hele ni bestyrelsesmedlemmer af ministeren.
Det finder vi nu nok er i overkanten.
Vores forslag vil være, at de fem udpeges af sagkyndige råd og organisationer, f.eks. Dansk Kunstnerråd, Teaterrådet, Statens Musikråd, Statens Litteraturråd og Det Danske Filminstitut.
Så kunne kulturministeren udpege fire medlemmer inklusive formanden.
Medfinansieringskravet finder vi er rimeligt, men vi er uenige i, at det skal være en betingelse for at kunne yde støtte, for der kan være tilfælde, hvor netop dynamikken og kvaliteten og de modige initiativer, som vi forstår der også er regeringens hensigt, ikke altid vil kunne finde medfinansieringspartnere.
Så der bør være en mulighed for, at ting kan ske også i tilfælde, hvor medfinansiering kan være vanskelig på grund af sagens natur.
Hvis der findes en fornuftig løsning på disse problemer i lovforslaget, vil der fra Enhedslistens side være en overordentlig positiv holdning til dette forslag.
Aase D. Madsen (DF), 1998-04-16:
Jeg hører jo, at hr. Keld Albrechtsen er blevet yderligere tilhænger af forslaget, efter at han har hørt Dansk Folkepartis ordførertale.
Men så må jeg spørge hr. Keld Albrechtsen: Undrer det ham slet ikke, at den forhenværende kulturminister vil bruge fondsmidler til at fremme den multikulturelle virkelighed i Danmark, når politikerne her i salen altid hårdnakket har benægtet, at Danmark er blevet et multinationalt samfund?
Må jeg spørge: Hvad er fup, og hvad er fakta i denne sag?
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-16:
Jeg må sige, at jeg har på intet tidspunkt bestridt, at vi har et multikulturelt samfund.
Det var det, der gav mig anledning til glæden over, at det kunne være en af bevæggrundene bag fremsættelsen af dette forslag fra regeringens side.
Aase D. Madsen (DF), 1998-04-16:
Jeg vil lige gøre hr. Albrechtsen opmærksom på, at bemærkningen om Dansk Folkeparti og om, hvad midlerne skulle bruges til at bekæmpe, kom efter Dansk Folkepartis store valgsejr ved kommunalvalget.
Men det kan altså slet ikke afskrække Enhedslisten, at midlerne kan bruges til at bekæmpe et dansk politisk parti med. Jeg vil gerne anbefale hr. Albrechtsen at læse artiklen fra den 3. december i Politiken meget nøje.