Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Nu tilhører jeg jo ikke pr. definition den privilegerede kreds, der modtager sådanne redegørelser fra Danmarks Rederiforening, og man aner jo nok deres indflydelse på tingene.
Jeg vil ikke underkende ministerens indsats i de internationale forhandlinger.
Problemet er bare, at vi den indsats til trods så står i en situation, hvor de internationale regler ikke i tilstrækkelig grad sikrer vores farvande, og hvor vi altså må afveje spørgsmålet om vores internationale forpligtelser i forhold til den konkrete risiko, som er til stede.
Vi hilser i hvert fald i Enhedslisten velkommen, at der fremsættes det her forslag til folketingsbeslutning, for vi har den opfattelse, at vi, hvis vi bliver opmærksomme på et tankskib eller et skib med giftigt radioaktivt affald, som der er begrundet mistanke om ikke sejler forsvarligt igennem vores farvande, og som derfor kan forårsage en naturkatastrofe, ikke skal sidde med hænderne i skødet og se
på, at den katastrofe sker, heller ikke selv om man efterfølgende vil kunne rejse spørgsmål om, hvorvidt vi har overholdt alle internationale love og paragraffer. Derfor vil jeg godt henstille til, at ministeren overvejer - det kunne eventuelt komme med i en sådan beretning, som foreslået af hr. Niels Sindal - at vi giver forsvaret en bemyndigelse til at borde skibe og sætte en lods om bord på skibe, hvor der er en begrundet mistanke om, at det kan gå galt.
Det kan så føre til, at de bekvemmelighedsflagslande, hvor de pågældende skibe har ejertilknytning, bliver sure.
Jeg tror nu nok, at de stater i almindelighed vil være tilbageholdende med at forsøge på at gøre et juridisk argument gældende over for Danmark; den debat tror jeg internationalt vi godt kunne vinde.
Hvis vi har bordet et skib med rimelig begrundelse, fordi de ikke har lods, og fordi vi har mistanke om, at kaptajnen står på kommandobroen og drikker guldbajere, eller hvad det nu kan være, så tror jeg godt, at vi kan slippe af sted med den sag i forhold til den internationale jura, idet vi påberåber os de almindelige principper om nødret.
Derfor kan man spørge: Skal vi gå så langt, som det er foreslået i Dansk Folkepartis forslag, at vi ligefrem i værste fald skal til at genindføre Øresundstolden?
Det er måske vidtgående, det kan jeg godt se.
Men ikke desto mindre har Dansk Folkeparti en pointe med det her forslag, og vi kan altså ikke bare blive ved med at se på uforsvarlige skibe.
De 5 pct. af skibene, som ikke har lods om bord, er formentlig lige præcis de skibe, hvor risikoen er størst.
Det tror jeg også ministeren er enig i, det er slet ikke det.
Jeg mistænker ikke ministeren for at overse det her problem, det er ikke det, men jeg mener bare, at vi har en ret til at beskytte vores farvande.
Man kunne også overveje, om man ligesom med fly skulle rejse et krav om, at der var en regel om, at skibe altså ikke må afsejle fra en havn, hvis ikke de er i orden, og det land, der ejer havnen, kan have en forpligtelse, ligesom Kastrup Lufthavn har pligt til at hindre afgang af et fly, der ikke er i orden; så må flyet blive stående i lufthavnen.
Vi har vist haft tilfælde, hvor fly er blevet stående i Kastrup Lufthavn, fordi de ikke var egnede til at flyve.
Russerne må altså tilbageholde deres plimsollere, hvis ikke de er i orden. Hvis Rusland har godkendt, at en plimsoller sejler af sted under uforsvarlige forhold, så mener jeg ikke, at Rusland efterfølgende kan bebrejde os, hvis vi border skibet og sætter en lods om bord.
Jeg mener i hvert fald, at Rusland vil stå i en meget dårlig situation, hvis de så vil bruge juridiske argumenter imod os, fordi vi har grebet ind.
Ministeren skal jo have et møde med den russiske kollega, det har jeg forstået, og så kunne han jo hviske den russiske minister i øret, at hvis ikke snart Rusland bevæger sig på det her område - det er jo Rusland, det handler om - og hvis de har tænkt sig at blive ved med at sende skibe af sted, der ikke er forsvarlige, så kunne vi altså godt finde på at gribe til fortvivlelsens selvhjælp, og så må vi jo tage den debat. Så kan Rusland indklage os for Den Internationale Straffedomstol, eller hvad de nu ellers kunne finde på.
Det tror jeg vi kan se på med fuld fortrøstning, hvis vi kan henvise til, at der har været en begrundet mistanke, og at vi gerne vil beskytte vores farvande.
Jeg anerkender ministerens indsats, men jeg mener altså, at vi må skrue bissen lidt mere på.
Russerne må have at vide, at der også er grænser for, hvor stor risiko vi vil løbe.
Også af hensyn til Rusland, som må have en interesse i, at de baltiske farvande har et godt miljø også i fremtiden af hensyn til russisk fiskeri og alt muligt andet.