Henriette Kjær (KF), 2002-11-21:
Så regeringen har mål for den fremtidige udvikling.
Det er forkert at påstå andet. I fru Karen Jespersens ordførertale blev der stillet en række spørgsmål, og dér vil jeg svare, at de tal, der har været oplyst, kun er de hovedtal, som jeg også har, altså dem, jeg nævnte i min besvarelsestale.
Jeg har ikke andet, og det er derfor, det ikke er sendt over til udvalget, for det, jeg er interesseret i, og som udvalget også er interesseret i, er selvfølgelig ikke bare, at der har været en vækst på 0,3 pct. i kommunerne, men hvordan det fordeler sig, altså hvordan ser det ud på daginstitutionsområdet, på ældreområdet, vedrørende anbragte børn osv., osv.?
Og det er de tal, vi ikke har endnu.
Jeg vil selvfølgelig gerne sende det over, vi har, men det er ikke mere end det, der har stået i Berlingske Tidende, og som var fremme i debatten i tirsdags.
Det er derfor, der ikke er kommet noget til udvalget.
Jeg forstår selvfølgelig godt kritikken.
Jeg skal så sige, at det, vi skal analysere nærmere, er jo, hvordan væksten på 0,3 pct. er fordelt, for der kan jo godt være en stor vækst på nogle områder og så et fald på andre områder.
Det ser det ud til at der er på daginstitutionsområdet, men det vil der komme papirer over vedrørende.
Så skal jeg også sige, at tallene ikke er renset for demografi, så det skal man selvfølgelig have med.
Fru Karen Jespersen nævnte et tal, som jeg ikke kan genkende, nemlig de 700, der venter i psykiatrien.
Vi har forsøgt at undersøge det lidt.
Nu er det jo sådan, at det er meget Indenrigs- og Sundhedsministeriets område, men det skal ikke betyde, at vi ikke kan tage det op i den her debat også.
Det, jeg i hvert fald kan oplyse, er, at der er en ventetid for børn, der venter på at få en udredning i forhold til den psykiske sygdom, de eventuelt har.
Der har tallene faktisk udviklet sig positivt.
Jeg er nemlig fuldstændig enig med fru Tove Videbæk i, at nu skal vi ikke bare kaste mudder og tal i hovedet på hinanden, men nu vil jeg altså gerne oplyse om de tal på de ventelister, der har været.
I 1995 ventede 696 på at få denne her udredning, i 1997 ventede 1.362 og i 2001 1.993.
Det var altså en meget problematisk udvikling, der skete under den daværende socialdemokratisk ledede regering.
Nu i 2002 ser det ud til, at der er 1.933, der venter.
Vi ved ikke, hvor længe de venter; vi ved ikke, om det er 1 dag, 2 dage, 3 måneder eller 6 måneder.
Problemet med den her manglende udredning er, at vi mangler læger, og det er altså et fælles problem, som vi ikke kan slå hinanden oven i hovedet med.
Det må vi så prøve at løse i fællesskab.
Men det skyldes altså, at der mangler læger i psykiatrien.
Den daværende regering havde det samme problem.
Selvfølgelig skal vi tage os af det, men det er ikke et spørgsmål om midler.
Hr. Keld Albrechtsen fremførte, at han mener, den her regering kun satser på de svage grupper.
Det er fuldstændig rigtigt, at regeringen har lagt sig i selen for at gøre det bedre for de allerallermest udsatte grupper: narkomanerne, de narkoprostituerede, de hjemløse osv., dem, der har det allerallerværst. Men det betyder ikke, at der ikke også sker
en indsats på alle de andre områder.
Der er jo tilført ekstra penge til ældreområdet.
Der er nu afsat midler til at bryde den negative sociale arv, sådan at de, der befinder sig i det felt, ikke ryger helt ned på bunden og netop bliver narkomaner, kommer ud i et andet misbrug, eller hvad det kan være.
Så vi er fuldt ud opmærksomme på, at det ikke er nok at tage sig af de allerallersvageste, men de stod altså med voldsomme problemer, fordi man ikke havde formået at tage hånd om netop den gruppe.
Så selvfølgelig er det klart, at den indsats, man gør i forhold til dem, er synlig, men det betyder ikke, at man i øvrigt ikke gør en indsats i forhold
til andre grupper
Det er klart en forkert opfattelse, og det kan jo være, fordi hr. Keld Albrechtsen normalt ikke følger det sociale område.
Jeg vil så sige til fru Tove Videbæk, at jeg faktisk synes, det var en rigtig god ordførertale, fru Tove Videbæk holdt.
Jeg var enig i en lang række af de områder, fru Tove Videbæk tog op.
Problemet er mest udtalt i Ribe Amt, hvor vi har set, at Daggry, som efter sigende skulle være en fremragende institution, er blevet lukket.
Men det er derfor, vi har sat en undersøgelse i gang, og det er jo det eneste, vi kan gøre, for der er jo altså metodefrihed, om man så må sige: Er der foregået en konkret individuel vurdering, eller har man snydt på vægten?
Det er så det, vi får syn for sagn for her den 1. december, hvor vi kan komme lidt dybere ned i de problemer, der er.
Alt i alt har debatten været som forventet.
Jeg synes, den var lidt tam, i og med at indholdet fra forespørgernes side var for tyndt, bliver jeg nødt til at sige.
Det er jo tallene, man må måle tingene på.