runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-14:
Man kan sige, at det, vi gør i forhold til daginstitutionerne, er at sætte den maksimale forældrebetaling ned.
Og det synes vi er meget fornuftigt.
Det kan der være mange gode grunde til at de skal have, og det har vi lavet en aftale om, og det synes vi er helt fornuftigt.
Det har overhovedet ikke noget at gøre med, hvilken indsats vi bør gøre over for de mennesker, der er udsatte.
Der er jo masser af børnefamilier, der er ressourcestærke, gudskelov for det, ellers kunne de ikke magte den opgave, de har påtaget sig med ofte at have job og børn samtidig.
Så der er mange af dem, der er ressourcestærke.
Initiativet har sådan set ikke noget at gøre med vores initiativ over for dem, der er mest udsatte.
Det er andre ting, der skal til dér.
Det skal man ikke blande sammen.
Så ville der jo være masser af de ting, der er en del af den finanslov, som også hr. Martin Lidegaard har ansvaret for, hvor man kunne sige: Jamen ville det ikke være bedre at bruge de penge, man bruger på et eller andet område, til noget andet?
Bare for at tage et tænkt eksempel: Hvis man nu ville sænke topskatten, ville det isoleret set være noget, der gavnede de mest udsatte?
Næh, det ville det ikke, for de betaler typisk ikke topskat.
Men derfor kan man jo godt forestille sig, at der kunne være radikale, der syntes, det kunne være interessant at sænke topskatten.
Det synes vi så ikke, men det er jo bare et andet eksempel, jeg kunne trække frem i forhold til det eksempel, hr. Martin Lidegaard kom med.
Martin Lidegaard (RV), 2005-12-14:
Præcis i forhold til kontanthjælpsloftet er det jo sådan, som hr. Kristian Thulesen Dahl udmærket ved, at der er fem matchgrupper.
Og det, der kendetegner gruppe 4 og 5, er lige præcis, at de ikke de facto står til rådighed for arbejdsmarkedet, fordi de er psykisk syge eller på anden måde ikke er tilgængelige.
Hvis man virkelig skulle tage hr. Kristian Thulesen Dahl på ordet, så skulle man frede i hvert fald de to grupper.
Det er præcis, hvad Det Radikale Venstre har foreslået.
Vi vil netop gerne tage den enkelte gruppe og sige: Hvad kan de, og hvad kan de ikke?
Det, Dansk Folkeparti gør sammen med regeringen, er, at de skærer alle kontanthjælpsmodtagere over én kam.
Så vil jeg også lige sige om skattepolitikken, at her er en af de store skruer i forbindelse med at få folk i arbejde, og det er den eneste skrue, som Dansk Folkeparti ikke vil skrue på.
Med hensyn til daginstitutionerne: Er det fornuftigt at prioritere 75 pct. af forældrene, som er de rigeste forældre her i landet, i stedet for at prioritere de 25 pct., for hvem det virkelig vil gøre en stor forskel – det ved vi – at give bedre vilkår i daginstitutionerne?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-14:
Jamen vi prøver lige igen.
Altså, de mennesker, som ikke kan komme i arbejde, fordi de er syge, fordi de er dårlige, fordi de er i en situation, der gør, at de i hvert fald p.t. eller måske endda permanent ikke kan komme i arbejde, skal hjælpes med nogle midler.
Nogle af dem er kommet på førtidspension.
Der gør vi det næste år, at vi giver dem en større kontant håndsrækning fra det offentlige Danmark; ved at afsætte det, der svarer til knap 1 mia. kr. mere næste år, sikrer vi nogle af dem, der er uden for arbejdsmarkedet, der er parkeret på en førtidspensionsordning, nogle flere penge at gøre godt med.
For dem, der har mulighed for at tage et arbejde, altså dem, der er udsatte, fordi de ikke har et arbejde, men hvor hovedproblemet er, at de ikke har et arbejde, er løsningen, at de kommer ind på arbejdsmarkedet.
Og der burde hr. Martin Lidegaard have det samme udgangspunkt som mig, hvis man skal tage det alvorligt, som der også tidligere i dag er radikale der har sagt, nemlig at vi nu burde have en historisk chance med lav ledighed, med flaskehalsproblemer nogle steder, til at sikre, at lige præcis de mennesker kommer ud på arbejdsmarkedet, og at det er dér, fokus skal sættes.
Det kræver selvfølgelig, at der er et job, de kan komme ud til.
Men det er da også lige præcis nu, vi har den chance for at lave den kobling, og derfor skal vi ikke give op nu.
Derfor skal vi tro på det og lade det fortsætte et stykke tid.
Men vi har så forlangt, at der samtidig sideløbende med det – ikke bagefter, men sideløbende – bliver lavet en undersøgelse, der blotlægger, om det nytter, om det virker.
Martin Lidegaard (RV), 2005-12-14:
Jeg tror nok, vi er nogle hernede, der føler, at den sociale glorie, som Dansk Folkeparti så ihærdigt forsøger at pudse, ser noget krakeleret ud.
Skattestoppet er til ugunst for de fattige i det her samfund.
Kontanthjælpsloftet er Dansk Folkeparti nu de eneste ud over regeringen der stædigt fastholder, hvor man bliver ved med at piske nogle mennesker, der i forvejen kryber hen ad gulvet.
Boligydelsen lægger Dansk Folkeparti ryg til.
Det er jo dejligt for de 75 pct. af de rigeste danskere, der får glæde af forslaget.
Men dem, der ikke får glæde af forslaget, er de 25 pct. af forældrene, som har en friplads.
Hvis man virkelig tog de sociale problemer i Danmark alvorligt, ville pengene så ikke være bedre givet ud, hvis man lavede en indsats for de socialt udsatte børn i daginstitutionerne, forbedrede kvaliteten ved at give kommunerne mulighed for virkelig at sætte ind der, hvor det batter noget i forhold til den negative sociale arv, nemlig i daginstitutionerne?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-14:
Jeg vil godt lige holde fast i det der med, om det er fornuftigt, når man har et stort overskud, så at begynde at bruge flere penge.
Der har nærmest kørt en kampagne – nogle har endda brugt dagbladsannoncer – til at give indtryk af, at hvis ikke vi gør noget drastisk, så kaster vi regningen ind i børneværelset.
Vi har faktisk det udgangspunkt, at vi skal undgå at kaste den regning ind i børneværelset.
Det er jo derfor, der er fornuft i at sige: Hvis man har et stort overskud, skal man så gå i gang med at bruge det, eller skal man betale af på den gæld, som de tidligere generationer af politikere har overladt til os?
Der er der altså meget fornuft i, at vi sørger for at få betalt af på den gæld, så vi ikke kaster den gældsbyrde over på de næste generationer, altså over i børneværelset.
Jeg synes egentlig, at man burde anerkende den sammenhæng, men jeg skal ikke forlange alting herinde, og det vil man så ikke.
Med hensyn til det der med, om der bliver skåret ned på de mest udsatte, vil jeg sige, at det bliver der ikke.
Der er mange punkter, hvor vi skal blive bedre til at sikre de mest udsatte.
Majbrit Berlau (EL), 2005-12-14:
Men så må Dansk Folkeparti også stoppe retorikken om forsvarerne for de fattigste, for det, man også tager medansvar for, er, at der ikke foregår den omfordeling her i samfundet, så de fattigste ikke bliver fastholdt i fattigdom og uligheden ikke bliver større.
Det er det, der er aktuelt med dette års finanslov og finansloven for året før og året før.
Under den her regering er uligheden i samfundet steget kraftigt, og det ansvar er Dansk Folkeparti altså nødt til at gå med til at påtage sig og ikke bare skyde skylden for alle nedskæringer på regeringen ved at sige, at det ville regeringen have igennem.
Vi står med 68 mia. kr. i overskud, og vi står med en gruppe fattige, der fortsat bliver fattigere og fattigere.
Der er en skævvridning i det her samfund, som Dansk Folkeparti simpelt hen ikke kan tale sig ud af.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-14:
Det var nærmest det, der lå i spørgsmålet.
De, der får den laveste førtidspension, er også nogle af dem, vi forholder os til, når vi diskuterer nogle af de mest udsatte, og det er folk, der ikke har arbejdsevne.
Det er jo derfor, de har en førtidspension.
Dem har vi selvfølgelig et særligt ansvar over for.
Det har vi så også i forhold til andre grupper, men når det drejer sig om folk, der er på kontanthjælp, skal hovedreglen jo være den, at de er det, fordi de midlertidigt ikke er i arbejde, og så er spørgsmålet: Hvordan hjælper man så dem bedst?
Er det ved at fokusere på niveauet for kontanthjælp, eller er det ved at sikre, at de slet ikke har brug for kontanthjælp?
Vi mener altså det sidste, og det er derfor, vi har fokus på det.
Så jeg synes, det billede, man forsøger at tegne, simpelt hen ikke er rigtigt.
Så bliver der spurgt til det der med, at vi har et overskud på 68 mia. kr., og hvorfor vi ikke bruger nogle flere af de penge.
Det svarede jeg faktisk på i mit ordførerindlæg, allerede inden spørgsmålet blev stillet, for jeg sagde, at det har noget at gøre med, at vi i modsætning til Enhedslisten ikke bare ser på, om tingene hænger sammen i 2006, vi skal også have et ansvar for, om tingene hænger sammen i 2007, 2008, 2009, 2010 osv.
Det kan jo ikke nytte noget, at vi gør noget nu, der gør, at vi ikke har råd i 2010.
Derfor hænger tingene sammen.
Det er jo også det, Velfærdskommissionen sætter fokus på, og vi føler et medansvar for, at tingene hænger sammen, ikke bare for 2006, men også i årene, der kommer.
Det, der jo var spørgsmålet, er, om vi på nuværende tidspunkt kan konstatere, at det ikke duer.
Altså, hvis man kan pege helt konkret på, at hvis ikke vi havde det her loft, så mister nogle mennesker penge ved at gå fra kontanthjælp over i job, så er spørgsmålet, om det i virkeligheden ikke har en effekt.
Det, vi så siger, er: Hvis det her har en effekt, som vi tror, det vil have, så er det jo ikke nu, vi skal afskaffe det.
I en tid, hvor ledigheden er faldende, og hvor der er flere virksomheder, der har behov for arbejdskraft, og som endda siger, at de har svært ved at finde arbejdskraften, så er det da nu, vi skal hjælpe nogle af de mest udsatte, som har haft problemer med at komme ind på arbejdsmarkedet eller tilbage på arbejdsmarkedet, så er det da ikke nu, vi skal fokusere på at ændre kontanthjælpsloftet, så er det da nu, vi skal fokusere på, hvordan de får mulighed for at komme i arbejde.
Der har vi altså det udgangspunkt, at vi også tror, den enkelte er bedst tjent med at komme i arbejde, for vi tror, det skaber nogle sociale relationer, vi tror på, at det skaber et netværk og en selvværdsfølelse, at man tjener sine penge selv frem for at være på kontanthjælp, og derfor tror jeg, vi gør folk en tjeneste, vi gør mennesker en tjeneste helt konkret ved, at de kommer i arbejde frem for at være på kontanthjælp.
Lise von Seelen (S), 2005-12-14:
Jo, men det var jo præcis det samme mål, jeg forsøgte at formulere
, men ud fra den konstatering, at kontanthjælpsloftet ikke skaffer mennesker i arbejde, og når man nu kan konstatere, at det ikke får folk i arbejde, hvorfor skal vi så ikke være kloge og finde nogle modeller, der faktisk skaffer folk i arbejde, frem for bare at fastholde, at fordi man nu engang er kommet til at vedtage det, så skal det du, fordi vi politikere ikke kan overkomme at sige: Her har vi altså besluttet noget, der ikke var så klogt, vi vil gerne beslutte noget, der er klogere?
Jeg ved godt, at vi Socialdemokrater har været med til det.
Vi har også erkendt, at det sandelig ikke er det klogeste, vi nogen sinde har været med til, og vi vil gerne være med til at lave noget, der er mere offensivt.
Vil Dansk Folkeparti ikke være med til det og så droppe det her kontanthjælpsloft, som ikke duer og ikke skaffer folk i arbejde?
Hr. Kristian Thulesen Dahl sagde lidt tidligere, at det er sådan, at mennesker, der tilhører den udsatte gruppe, godt kan føle, at de er i en udsat situation.
Med hensyn til den rapport, der nu ligger fra Socialforskningsinstituttet, kan man vel med rette sige, at det godt kan være mere end en følelse, det er faktisk en konstatering, at de, der har det rigtig svært, ifølge rapporten ser ud til at have fået det sværere.
Det, der er karakteristisk for dem, der har fået det sværere, er jo lige præcis, at de bliver fanget i en fattigdomsfælde.
Vi deler fuldstændig det synspunkt, at det er individuelle tilbud, der skal til til de her personer, men det, der er fællestræk hos persongruppen, er jo, at hvis de bliver fanget i en fattigdomsfælde, så ser det, uanset hvilket problem de måtte have, ud til at være blevet meget sværere for dem.
Og kontanthjælpsloftet er jo en svær partner at have i det her tilfælde.
Vi har servicejobbene, som tidligere har fungeret godt.
Der var andre håndtag, vi kunne kigge på og så komme af med det kontanthjælpsloft og finde nogle andre modeller, som kunne erstatte det, for det her kontanthjælpsloft får jo ikke folk i arbejde, det duer jo ikke.
Vil Dansk Folkeparti ikke være med til det?
Henrik Sass Larsen (S), 2005-12-14:
Tak for vejledningen i at svare.
Jeg vil sige det sådan – jeg sagde det også sidste gang, vi havde debatten – at hvis man laver en aftale med kommuner og amter om, hvilken service man ønsker at levere til borgerne, er en væsentlig forudsætning for den aftale, at den er realistisk, og hvis det viser sig, at den aftale, man har indgået, ikke er realistisk, må man tilbage til forhandlingsbordet.
Det, vi har anfægtet, er, at når der er sket overskridelser i kommunerne, bl.a. fordi medicinudgifterne er steget, fordi der er kommet flere gymnasieklasser, og fordi der bliver utrolige omkostninger ved hele kommunalreformen, fortæller regeringen kommunerne, at de skal begynde at skære, men uden at anvise, hvordan i alverden de ellers skal finansiere det.
Vi synes sådan set, det er temmelig problematisk, at man ikke har indgået en realistisk aftale, men ja – selvfølgelig skal aftalerne overholdes, men de skal søreme også være realistiske.
Leif Mikkelsen (V), 2005-12-14:
Nu hørte vi før hr. Henrik Sass Larsen nævne ordet skattereform.
Når jeg hører en socialdemokrat gøre det, har jeg det sådan, at jeg plejer at sige til borgerne, at de bør holde på hat og briller og ikke mindst på tegnebogen, og jeg synes, at de svar, vi har fået her i dag, fuldt og helt bekræfter, at der virkelig er grund til at holde på tegnebogen, for hvis en socialdemokratisk skattereform kommer i gang, får udgiftsniveauet lov til at stige.
Men jeg skal befri hr. Henrik Sass Larsen for at svare mere på spørgsmål om skat.
Vi kan vel blive enige om, at i denne regerings levetid er der kommet flere penge til børnepasning, til ældrepleje osv., altså flere penge til kommunerne.
Jeg hørte hr. Henrik Sass Larsen sige, at regeringen holder kommunerne i et jerngreb, og nu har vi jo de seneste dage hørt, at Socialdemokraterne går meget op i kommuneaftalen, så derfor har jeg et meget enkelt spørgsmål til hr. Henrik Sass Larsen: Skal en aftale, som er indgået mellem to frivillige parter, overholdes?
Jeg vil sådan set
for at spare ordførerens taletid anbefale, at svaret neddrosles til et ja eller et nej.
Henrik Sass Larsen (S), 2005-12-14:
Jeg går gerne ind for det princip, der siger, at det altid skal kunne betale sig at gå på arbejde, det er helt klart.
Men hr. Bøgsted ved jo udmærket godt, at i en lang række sammenhænge ender vi i nogle mærkelige situationer, hvor det set ud fra den enkelte families synspunkt måske er meget rimeligt, at de får det og det i overførselsindkomst, fordi de, hvis de går på arbejde, netop ryger ind i en problemstilling.
Der kunne findes endog temmelig groteske eksempler på, hvor meget folk kunne få i overførselsindkomst.
Derfor blev det foreslået at sætte et loft over kontanthjælpen, og derfor var vi med på den oprindelige tanke.
Men vi må bare konstatere, at den medicin, vi dengang ordinerede til patienten, var fejldoseret.
Den rammer forkert, den rammer ikke rigtigt, den virker ikke, og derfor er vi nødt til at finde på noget andet.
Bent Bøgsted (DF), 2005-12-14:
Jeg kan forstå, at hr. Henrik Sass Larsen synes, det er en overdreven vurdering, Velfærdskommissionen er kommet med, men så må der jo også være meget andet i Velfærdskommissionens rapport, der efter Socialdemokratiets mening er overdrevet.
Det kan man jo konkludere.
Jeg vil godt lige spørge hr. Henrik Sass Larsen om en enkelt ting, der kan svares kort på.
Synes hr. Henrik Sass Larsen, det er rimeligt, at man kan få mere på kontanthjælp, end man kan få, hvis man tager et job til mindsteløn?
Det kan besvares ret kort: Ja eller nej?
Henrik Sass Larsen (S), 2005-12-14:
Jeg beklager, at jeg ikke fik svaret på det før, men der kommer nogle gange ret mange spørgsmål, og tiden er kort.
Jeg synes, det er en overdreven beregning og kalkule, Velfærdskommissionen har lavet.
Den forudsætter jo, at integrationen af folk, der kommer her til landet, ikke vil lykkes.
Efterhånden kan man jo lige så godt lave et totalt stop, hvis det er det, man vil, men i et eller andet omfang bør det vel være muligt for folk at få deres kæreste eller ægtefælle hertil, hvis de er kvalificerede til det, og derfor synes jeg, det er vanskeligt at forestille sig ret mange yderligere stramninger end dem, der sker i øjeblikket.
Hvis det gælder sådan noget som det beskedne antal kvoteflygtninge, vi modtager årligt, synes jeg, det ville være problematisk, hvis vi ikke havde mulighed for at modtage dem her i Danmark.
Bent Bøgsted (DF), 2005-12-14:
Jeg vil godt lige spørge hr. Henrik Sass Larsen vedrørende det svar, han skulle have givet fru Pia Kjærsgaard om det, der står i velfærdsrapporten om, at et stop for indvandring fra tredjelande kan betale 75 pct. af de omkostninger, der skal til for at bevare velfærdssystemet, som det er i dag.
Det svar fik hr. Henrik Sass Larsen ikke mulighed for at give, men jeg synes, det er så vigtigt at høre Socialdemokratiets holdning til det spørgsmål, så jeg vil gerne give mulighed for det.
Henrik Sass Larsen (S), 2005-12-14:
Jeg tror, at der som led i forhandlingerne mellem Kommunernes Landsforening og den til enhver tid siddende regering tages højde for pris- og lønudviklingen på en lang række områder.
Men det, der diskuteres, er realvæksten og hvor stor den må være set i forhold til realvæksten i øvrigt i samfundet, og her er vi mere ambitiøse end regeringen.
Vi mener, at den andel, som den offentlige sektor bruger i dag, skal den fortsat have lov til at bruge, men regeringens politik medfører, at når der er en høj realvækst i Danmark og kun 0,5 pct. vækst i det offentlige forbrug, vil det offentliges andel falde i årene fremover.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2005-12-14:
Nu har Socialdemokratiet jo lagt vægt på, at der skal være råd til at sikre velfærden ude i kommunerne, så jeg vil gerne høre, om Socialdemokratiet kan gå ind for, at bloktilskuddene til kommuner og regioner fremover som minimum skal øges i takt med pris- og lønudviklingen, og at der oven i det lægges så meget, at væksten i det offentlige følger væksten i det private.
Det vil Socialdemokraterne jo åbenbart gerne have, så minimum må vel være, at der kompenseres for pris- og lønudviklingen ved at hæve bloktilskuddene, og så skal der selvfølgelig lægges en ekstra del af kagen oveni.
Henrik Sass Larsen (S), 2005-12-14:
Jeg deler visionen og ønsket om, at en stor del af befolkningen kan få lov til at deltage i debatten om velfærd.
Det er jo en væsentlig debat, så jeg håber, det kan ske, og det vil jeg gøre mit til.
De gamle skraldemandsmodeller gik på, at man tog en del af de dagpenge, man fik udbetalt, med sig på arbejde, og lidt af det samme princip har vi foreslået i forbindelse med servicejob.
Vi ønsker at oprette en hel del servicejob i ikke mindst den offentlige sektor, for det vil være til fordel for de seniorer, der har svært ved at bide sig fast på arbejdsmarkedet.
Det har vi taget med i vores finanslovforslag, og vi er såmænd ganske ambitiøse, så vi medvirker meget gerne til forslag af den art, fordi vi mener, det er en god måde at anvende pengene på.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2005-12-14:
Så skal jeg præcisere, at jeg gerne vil høre, om Socialdemokraterne vil gå mere positivt ind for skraldemandsmodellerne, end da de sidst havde en ministerpost på området og det ikke var muligt at gennemføre skraldemandsmodellerne.
Tak for hjælpen.
Jeg vil gerne vende tilbage til overskriften om solidarisk fællesskab.
Socialdemokratiet lægger jo vægt på, at der er råd til langt bedre velfærd, og jeg synes, der er grund til at sætte fokus på, hvordan denne velfærd skal udmøntes.
Jeg synes, det er interessant, at en Velfærdskommission, hovedsagelig bestående af økonomer, har siddet i 2 år og tænkt kloge tanker, hvorefter den stort set har fået forkastet alle sine anbefalinger.
Jeg synes, der ligger en vigtig opgave i at inddrage almindelige mennesker i den velfærdsdebat, som vi bør tage for at sikre en langt bedre velfærd, og her synes jeg, det er interessant at tænke tilbage på, at skraldemændene i Århus uden 2 års tænkepause med kloge mennesker faktisk kom frem til nogle løsninger, der kunne bruges til at skabe bedre velfærd.
Henrik Sass Larsen (S), 2005-12-14:
Ja, man kan sagtens hæve boligskatterne, og man kan hæve alle mulige skatter.
Men spørgsmålet er, om det ville være retfærdigt, rimeligt og virkningsfuldt, og det tror vi ikke.
I dag betaler man jo boligskat af fremtidige gevinster, som endnu ikke er realiserede.
Sådan er beskatningen indrettet, og hvis vi oven i det beskatter folk, når de faktisk får de gevinster, som de én gang har betalt skat af, synes jeg, det ville være lige rigeligt nok.
Og hvordan ville det i øvrigt påvirke boligmarkedet, hvis vi gjorde det?
Hvis vi gav en masse unge mennesker, som lige var kommet ind på boligmarkedet, en ordentlig tur, kunne vi risikere at opleve faldende priser, og at folk lige pludselig blev insolvente i deres egen boliger, og det vil vi ikke være med til.
Det synes vi ville være dårligt, og derfor tror vi ikke på en eller anden snuptagsløsning, hvor man bare hæver boligbeskatningen.
Morten Homann (SF), 2005-12-14:
Det er jo en meget interessant betragtning, hr. Henrik Sass Larsen kommer med, når han siger, at der ikke er nogen reel mulighed for at øge boligbeskatningen.
Det strider jo mod, hvad de økonomiske vismænd siger, hvad Velfærdskommissionen siger, hvad stort set samtlige økonomiprofessorer i dette land siger, hvad Finansministeriet siger, og hvad Skatteministeriet siger.
Men hvis hr. Henrik Sass Larsen har nogle nye oplysninger, som de økonomiske vismænd og regeringen ikke kender, tror jeg, de vil være velkomne her.
Sandheden er jo, at hvis man laver de her reformer, øger beskatningen på boliger og bruger pengene målrettet på at nedsætte skatten for f.eks. de laveste indkomster, vil langt de fleste familier opleve et samlet plus, og som hovedgevinst vil vi få mindsket uligheden i Danmark.
Jeg synes, at hr. Henrik Sass Larsen forfalder til det rene automatpiloteri, for en omlægning, hvor man hæver boligskatten og til gengæld sænker indkomstskatten, vil faktisk være til fordel for langt de fleste familier her i landet.
Det vil være et samlet plus, så hvorfor bliver Socialdemokraterne ved med at hænge fast i betonen?
Jeg var meget glad for, at Socialdemokraterne og ikke mindst hr. Henrik Sass Larsen er blevet så klare i mælet om den økonomiske ulighed og siger, at man ønsker at bekæmpe den.
Senest har Velfærdskommissionen og før den de økonomiske vismænd og i øvrigt også utallige andre økonomer peget på, at hovedårsagen til den store og stigende ulighed i Danmark er den manglende beskatning af gevinsterne på boligmarkedet.
Hvis der for alvor skal gøres noget ved uligheden, kan man med Venstres finansordfører, hr. Peter Christensens, ord, altså ikke undgå at ændre boligskatten, og derfor vil jeg høre, om hr. Henrik Sass Larsen og Socialdemokraterne overvejer nogle initiativer i den forbindelse: Vil Socialdemokraterne være med til at lave en skatteomlægning, så boliggevinster beskattes noget mere, men skatten på indkomster til gengæld kan lettes?