runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2002-04-19:
Jeg blev lidt forvirret, da jeg hørte fru Gudrun Laub.
Fru Gudrun Laub sagde, at på den ene side er det fuldstændig urealistisk at indsamle så mange underskrifter for nyvalg, og hvis der blev indsamlet så mange underskrifter, var det - sådan som jeg forstod fru Gudrun Laub - på den anden side også fuldstændig urealistisk at forestille sig, at vælgerne ville sætte deres kryds et andet sted.
Men hvis ikke vælgerne ønsker et nyvalg og ikke ønsker at sætte deres kryds et andet sted, vil de vel næppe skrive under på, at der skal være nyvalg.
At de to ting måske kunne hænge sammen?
Gudrun Laub (V), 2002-04-19:
Til fru Line Barfod: Det lyder jo som en meget mærkværdig historie med 165 kr., der udløser et gebyr på 550 kr., men man kan så måske også sige, at ved en restance på 165 kr. kan det nok ikke være pengemangel, der har gjort, at den ikke er blevet betalt.
Hr. Kristen Touborg spørger, om man direkte kan påvise, at højere gebyrer i den enkelte kommune giver mindre restancer.
Det kan netop være i kommuner, hvor man har store problemer med at få inddrevet restancer, at man sætter gebyrerne højt, og det kan jo være af helt andre grunde, f.eks. dårlige indkomstforhold i kommunerne.
Line Barfod (EL), 2002-04-19:
Jeg kan oplyse fru Gudrun Laub om, at jeg og Enhedslisten ikke fremsætter forslag bare for at få lov til at gå på talerstolen.
Det har vi sådan set rig lejlighed til, og der har været rig lejlighed til i den forløbne periode at diskutere Farumsagen masser af gange.
Men som ministeren også gjorde opmærksom på, er det et forslag, som Enhedslisten også tidligere har fremsat sammen med SF, og som altså ikke er udsprunget konkret af Farumsagen. Jeg forstår ikke, hvorfor fru Gudrun Laub mener, at det er urealistisk, at nogle borgere skulle interessere sig så meget for deres lokale demokrati, at hvis de føler, at den siddende kommunalbestyrelse fuldstændig løber fra løfterne til vælgerne, går de ud og samler underskrifter.
Man ser faktisk i mange andre sammenhænge, at der er folk, der engagerer sig og f.eks. går ud og samler underskrifter.
Det kan være på grund af lokale sager, man samler underskrifter, eller det kan være, hvis der er nogle, der ønsker at etablere nye partier, eller af andre grunde.
Der er mange forskellige sammenhænge, hvor folk engagerer sig, så jeg forstår ikke, hvorfor det skulle være urealistisk, hvis man føler, at kommunalbestyrelsen har snydt vælgerne.
Uno Larsson (DF), 2002-04-19:
stor forskel på kommunerne.
Det tror jeg ikke på.
Men den lille mand ude på Vesterbro eller et andet sted betaler utrolig meget i gebyr.
Det er da jeg fuldstændig overbevist om.
Og så bliver det ved med at gå ud over de fattige.
Jeg kan også nævne et andet eksempel.
Nu sidder man og snakker om, at 163 kr. giver en omkostning på 550 kr.
Jeg kender et gebyr, der er større, og det er inden for posten.
Hvis der mangler 25 øre, så får man en regning på 20 kr.
Det er procentvis meget større.
Sådan er livet jo, men det går altid ud over de fattige.
Det er dem, der ikke kan betale, og derfor!
Line Barfod (EL), 2002-04-19:
Til fru Gudrun Laub: Det er muligt, at der er nogle kommuner, der vil lade være med at lægge gebyrer på, hvis man ringer og laver en aftale om det, når man ikke kan betale.
Der er en del kommuner, hvor det går helt automatisk, og hvis man af en eller anden grund måske ikke har fået betalt til tiden, kommer der ikke først et venligt brev eller en rykker med bare et lille rykkergebyr på 100 kr., som man har det i forhold til private, nej, så kommer der med det samme de her store gebyrer og afgifter.
Jeg kan ikke helt forstå, at fru Gudrun Laub ikke kan se, at det er urimeligt at få 550 kr. i gebyr og retsafgift for en restance på 163 kr.
Men hvis det, man er mest interesseret i, er, at kommunerne skal sikres indtægter i form af gebyrer på dem med de laveste indtægter i stedet for at skulle hente beskatningen dér, hvor folk tjener mange penge, kan det selvfølgelig være en måde at gøre det på.
Gudrun Laub (V), 2002-04-19:
Jeg kan sige både til hr. Uno Larsson og til fru Line Barfod, at det er et velkendt begreb, at det er dyrt at være fattig, og at renter og gebyrer selvfølgelig kan gøre situationen værre.
Men der er jo den forpligtelse for det offentlige, der har restancer, der skal drives ind, at de skal sørge for at bruge de eksisterende midler til at få restancerne hjem.
Jeg forstår det sådan, at der ikke er nogen af de to spørgere, som mener, at der er noget forkert i at have gebyret som redskab i det hele taget, mens det derimod er et spørgsmål om størrelsen.
Her er forslaget, at gebyret skal være på 100 kr. som i den private sektor
, og det er jo så en anden problematik.
Vi har et gebyrsystem for rykkere ved restancer i det kommunale system, og det ønsker Venstre altså ikke at afskaffe her og nu.
Kristen Touborg (SF), 2002-04-19:
Det er meget kort og meget konkret: Jeg vil meget gerne have Venstres ordfører til at oplyse, om Venstre er indstillet på at lave en ordning, således at førstegangsudskrivning af gebyrer er efter kostprisen, altså de 100 kr., af hensyn til dem, som bare har glemt at betale.
Uno Larsson (DF), 2002-04-19:
Selvfølgelig skal der være gebyrer inden for kommunerne.
Kommunerne bestemmer jo ikke selv, hvem deres kunder er, det gør privatlivet.
Så derfor!
En kommune kan jo ikke bare smide en kunde ud, fordi personen ikke betaler, og derfor skal der være gebyrer, men gebyrerne skal have den begrænsning, som de nu skal have i forhold til det beløb, der står på sedlen.
Gudrun Laub (V), 2002-04-19:
Kun helt kort til hr. Kristen Touborg på det direkte spørgsmål.
Jeg har vist allerede sagt det: Venstre ønsker ikke at lave om på ordningen i øjeblikket, og det er også af hensyn til kommunerne.
Venstre kan ikke støtte det forslag, som er fremsat her.
Arne Toft (S), 2002-04-19:
Det beslutningsforslag, som er fremsat her, går i essensen ud på at sidestille de kommunale gebyrer med de private.
Det har været sagt, at forskellen er, at det offentlige ikke kan afbryde forholdet med kunden, det kan det private.
Dernæst er det en del af kommunalaftalen, og det betyder jo, at hvis der skal røres ved det, skal kommunerne i hvert fald kompenseres.
Derfor støtter Socialdemokratiet ikke beslutningsforslaget.
Alligevel synes vi, og synes jeg, at diskussion, som Enhedslisten her har rejst, er vigtig og væsentlig
, selv om
jeg også godt vil erkende, at selvfølgelig giver gebyrerne en motivation - det har indenrigsministeren sagt - med hensyn til, at de reelt er gået ned med 25 pct. inden for de sidste 4-5 år.
Vi vil meget gerne være med til at diskutere den sociale slagside, hvis der er sådan en, og det tror jeg der er. Hvordan kan vi sikre, at de, der kommer til at betale gebyrerne, ikke er dem, der i forvejen ikke har råd til at betale, og dem, som i forvejen skylder meget?
Hvordan kan vi sikre, at gebyrerne ikke rammer skævt?
Jeg har selv med en fortid i kommunerne lagt mærke til, hvem der betaler, og det er også rigtigt, at man altid kan gå op og få en aftale med inkassokontoret, men det er tit svært for den, der i forvejen har svært ved alting, at tage det skridt og så gå op til kommunen.
Vi vil godt være med til at diskutere, hvor mange dage der minimum skal gå mellem rykkerbrevene.
Og så vil vi også godt være med til at diskutere, at man tager hensyn til eksistensminimum, når man laver lønindeholdelse og inddragelse af en del af en børnecheck og andre offentlige ydelser.
Det gør man ikke, når man sender gebyrer og rykkere ud.
Det vil vi også gerne være med til at diskutere.
Line Barfod (EL), 2002-04-19:
Der er et enkelt element, som ordføreren ikke var inde på, og som jeg gerne vil høre om man også vil være med til at se på.
Det er forholdet mellem gebyr og retsafgift, hvor Ombudsmanden jo i et brev har gjort opmærksom på i forhold til indenrigsministeren, at Folketinget dengang, man vedtog gebyrloven i 1991, formentlig ikke var opmærksom på, at samspillet med retsafgiftsloven gør, at man kan få både rykkergebyret på 250 kr. og retsafgiften på 300 kr. for den samme skrivelse, og dermed oplever borgeren, at der kommer de her 550 kr. på på én gang.
Vil Socialdemokratiet også være med til at se på de problemer, der opstår, når man bruger både gebyr og retsafgift på én gang for at sende ét brev ud?
Arne Toft (S), 2002-04-19:
Det vil vi også gerne være med til at se på.
Gudrun Laub (V), 2002-04-19:
Så jeg tror ikke, at man kan påvise nogen direkte sammenhæng.
Jeg synes, det er helt relevant, at hr. Kristen Touborg stiller det spørgsmål i udvalget, så vi kan få belyst, om der er nogen analyser på det punkt.
Til fru Line Barfod: Hvis nogen måske vælger at betale husleje eller børnepasning i stedet for en restance på 163 kr., kan jeg ikke tro andet end, at man i alle kommuner vil have mulighed for at henvende sig for at få en afdragsordning og en løsning på det problem.
Så det kan vel ikke være urimeligt, at et sådant forhold også udløser et gebyr.
Kristen Touborg (SF), 2002-04-19:
SF finder, det er helt urimeligt, at glemsomme borgere, som skylder det offentlige selv meget små beløb, skal pålægges en udgift på flere hundrede kroner for at blive mindet om deres gæld.
Det offentlige bør ikke opkræve mere end kostprisen for at sende rykkerbreve ud, i alt fald ikke første gang.
Så vil vi gerne medgive, at hvis det drejer sig om banditter, som måtte spekulere i at skylde det offentlige beløb, og det vil jo naturligvis være større beløb, har vi ingen problemer med, at man så efterfølgende går ud over kostprisen.
Men vi er meget imod, at man har den her skat på glemsomhed.
Vi er enige i, at det er vigtigt at mindske restancerne på det kommunale område, men det skal altså ikke ske ved at lægge skat på glemsomhed, og i alt fald slet ikke ved det første rykkerbrev.
Her bør kun kostprisen opkræves.
Restancerne er, så vidt jeg ved, i øvrigt ikke mindre i kommuner, som har de store rykkergebyrer, end de er, hvor der er små.
Venstres ordfører medgav, at det også var Venstres ordførers opfattelse, at det nok ikke var sådan.
Man må deraf slutte, at det nok ikke lige er rykkergebyret, der gør den helt store forskel på, om restancen går ned.
Men jeg vil give indenrigsministeren mulighed for at svare på det spørgsmål, så vi jo i hvert fald får det afklaret.
Jeg tror, det er andre initiativer, der skal til for at nedbringe restancerne.
Og så synes jeg, det er godt, at restancerne er nedbragt.
Det er meget vigtigt, at vi ikke har de kæmpe milliardbeløb liggende uden for det offentlige.
Det må være på tide at få det til at ophøre.
Jeg er med på, at SF på det tidspunkt var skeptiske, men vi stemte ikke imod, fordi vi var nødt til at få gjort noget ved restancerne.
Dengang troede vi på, at det nok ville være medvirkende.
Det tror vi ikke på mere.
Derfor mener vi, at det må ophøre nu.
Så er det blevet sagt nogle gange, at vi ikke kunne bryde kommuneaftalen.
Jeg tror også, ministeren sagde, at han gik meget op i, at kommunen kunne regne med de aftaler, der ligger.
Det er vi helt enige i, men det vil jo blot betyde, at vi skal vente med at sætte det her i kraft til den 1. januar næste år, og så vil vi være ude over det problem.
Det skal bare ind i kommuneforhandlingerne nu, så vil det jo være i orden.
Jeg skal slutte med at sige, at det er rigtig godt, at Socialdemokratiet her giver udtryk for, at man er indstillet på at kigge på en bagatelgrænse og i det hele taget indstillet på at finde nogle rimelige løsninger på det her område.
Når det er særlig glædeligt, er det jo, fordi jeg så kan se, at der rent faktisk kan blive flertal for nogle ændringer, og det synes jeg er rigtig godt for befolkningen.
Jann Sjursen (KRF), 2002-04-19:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører på området, fru Bodil Kornbek, ikke kan være til stede, skal jeg nøjes med her i debatten at tilkende, at Kristeligt Folkeparti kan støtte Enhedslistens beslutningsforslag.
Uno Larsson (DF), 2002-04-19:
Dansk Folkeparti mener, at rykkergebyrerne i nogle kommuner i visse tilfælde er alt for voldsomme.
Selvfølgelig er det vores opfattelse, at Danmarks borgere skal betale deres regninger til tiden, men der må jo være måde med de gebyrer, der opkræves.
Når dette ikke sker, og når borgerne i nogle tilfælde simpelt hen har været glemsomme, må det være sådan, at de gebyrer, der opkræves, må svare til de faktiske omkostninger, der er ved opkrævningen. Det er desværre bare sådan, at mange kommuner medregner indtægterne af rykkergebyrerne i årsregnskabet, således at der faktisk bliver budgetteret med dette som en ekstra indtægt.
Jeg har fået oplyst, at tre ud af fire kommuner
altid opkræver maksimale rykkergebyrer, det vil sige 250 kr., hvis en borger ikke betaler rettidigt, hvilket jo klart viser, at det er meget brugt at opkræve disse høje gebyrer.
Eksempelvis vil Københavns Kommune, som jeg har nævnt, i år 2001 budgettere med 40 mio. kr. alene på dette område.
Dansk Folkeparti mener, at det er et område, der bør undersøges nærmere.
Det er et stort problem med de høje gebyrer.
Det er naturligvis nødvendigt at hæve gebyrerne ved en for sen indbetaling af gæld.
Som jeg også har sagt før, kan kommunen jo ikke selv bestemme, hvem deres kunde er.
Det er et stort problem for diverse instanser at modtage indbetalingerne, men mindre beløb vil med garanti også have en indvirkning på borgernes erindring og vilje til at betale deres gæld.
Det er mærkelige er jo, at hvis folk ikke betaler deres gæld, skal kommunen eventuelt have tilskud fra staten.
Det er da lige den omvendte verden.
Gudrun Laub (V), 2002-04-19:
Som jeg sagde tidligere, opfatter jeg forslaget som fuldstændig urealistisk og grotesk, umuligt at praktisere, rent tankespind, ren teori og en måde til at få mulighed for at udtrykke sig her fra talerstolen om Farumsagen, uden at det har nogen som helst hold i noget reelt forslag til lov.
Hvordan i alverden har fru Line Barfod forestillet sig, at nogen skulle rende rundt og indsamle underskrifter?
Jeg tror, det er fru Line Barfod, der skylder mig en forklaring på, hvad i alverden meningen er.
Kristen Touborg (SF), 2002-04-19:
Fru Gudrun Laub svarede ikke rigtig på mit første spørgsmål.
Mit spørgsmål var, om der er forskel på restancerne ude i kommunerne alt efter, om man har et lille gebyrbeløb eller et stort.
Det skulle der jo være, hvis der var hold i argumentationen om, at det hjælper på restancebeløbet.
Da det ikke er sikkert, at fru Gudrun Laub kan svare på det spørgsmål, vil jeg i stedet for prøve at stille det i udvalget for at se, om ministeren kan.
Fru Gudrun Laub siger, at man skal jo betale, og at det er viljen til at betale, det handler om.
Jeg tror, vi er mange, der har det sådan, at glemsomhed meget nemt kan betyde, at vi ikke får betalt til tiden.
Derfor er mit spørgsmål til fru Gudrun Laub: Finder Venstres ordfører ikke, at det vil være rimeligt, at man ved første rykker kun tager kostprisen, for så ville de glemsomme jo lige have muligheden for at få rettet op på forglemmelsen, uden at det nødvendigvis kostede en herregård?
Venstres ordfører siger, at det hjælper med de her høje, efter min opfattelse urimelig høje, rykkergebyrer.
Det er jo ikke noget, Folketinget har besluttet, man skal, det er noget, Folketinget har sagt, man kunne gøre, og man har i kommuneforhandlingerne besluttet, at sådan er det.
Det må betyde, at det er dem med de høje gebyrer, der har den lave restance.
Gudrun Laub (V), 2002-04-19:
Det urealistiske kommer ind, når det skal være netop 50 pct.
af de vælgere, som har afgivet stemme, i dette tilfælde den 20. november 2001.
Vi står vist for langt fra hinanden.
Uno Larsson (DF), 2002-04-19:
Enhedslistens forslag går ud på, at der skal stilles krav om, at 50 pct. af det antal vælgere, som stemte ved det umiddelbart forudgående kommunevalg, skal skrive under på et ønske om nyvalg.
Ifølge den kommunale valglovs § 6 vælges medlemmerne af kommunalbestyrelsen for en 4-årig periode.
Valgperioden regnes fra 1. januar, og samtlige siddende medlemmer afgår den 31. december det år, hvor nyvalg har fundet sted ifølge den kommunale valglovs § 6, stk. 3.
De medlemmer, der blev valgt til kommunalbestyrelsen ved det kommunale valg
den 20. november år 2001,
er således valgt for perioden fra den 1. januar 2002 til den 31. december 2005.
Efter den kommunale valglov er der, bortset fra tilfælde, hvor der skal afholdes omvalg, ikke adgang til at afholde valg til kommunalbestyrelsen på andre tidspunkter end dem, der er fastsat i den kommunale valglovs § 6, stk. 2.
Der kan således ikke udskrives nyvalg i en valgperiode.
Der har været en del eksempler, hvor et nyvalg kunne være på sin plads.
Jeg behøver vel ikke at nævne Farumsagen, men også i andre kommuner har der været eksempler på konstitueringsaftaler, hvor der har været voldsomme protester fra borgerne.
Hvem er de værgeløse?
Det er borgerne.
Men det er trods alt borgerne, der vælger politikerne, og hvis politikerne ikke opfylder det, de har lovet, ønsker Enhedslisten altså, at der skal være nyvalg, hvis over halvdelen af vælgerne, som stemte ved sidste valg, skriver under på et ønske derom. Dansk Folkeparti er ikke afvisende over for tanken, der ligger bag Enhedslistens forslag. Vi finder dog, at med en procentsats på 50 for at opnå nyvalg bliver det på det nærmeste uopnåeligt.
Kristen Touborg (SF), 2002-04-19:
SF er enig med dem, der anfører, at det at opnå 50 pct. af de stemmeberettigedes underskrift på, at der skal være nyvalg, er meget, meget vanskeligt, og det skal det også være.
Det skal være meget vanskeligt, for det skal være sådan, at man har rimelig mulighed for, at der er kontinuitet i en kommunalbestyrelse.
Det er kun, når ekstremerne er ude, det er kun i de helt ekstreme tilfælde, at der vil være behov
Det er ikke sådan, som Venstre siger, at når man én gang har truffet et valg, ved man jo, hvad det er, og så kører man igennem med det, og så er det o.k., og så kan man ikke bare gøre det om igen.
Problemet er jo, at det ikke er vælgerne, der har forandret sig, det er ikke vælgerne, der har svigtet, det er rent faktisk de valgte, der har svigtet.
Situationen er jo, at de valgte svigter vælgerne, når de går ud og gør noget ganske andet, dagen efter at de er blevet valgt, fordi de mener, at nu har de fred og ro i 4 år, og nu kan de stort set gøre, som de vil.
Et eksempel på det er rent faktisk det, hr. Ole Stavad var fremme med om amtsborgmesteren i Sønderjyllands Amt.
Når man gør sådanne ting, mener vi, det er hensigtsmæssigt, at befolkningen har en mulighed for at rejse sig op, gøre tingene om og gøre de valgte opmærksomme på, at det er altså meningen, at nærdemokratiet, folkestyret skal fungere.
Jeg vil godt minde om et eksempel, som ligger næsten 10 år tilbage.
Det var i Fakse, hvor to fra den socialdemokratiske gruppe, tror jeg det var, stod af i forbindelse med konstitueringen og dermed altså væltede muligheden for at få en socialdemokratisk borgmester.
Den form for konstitueringer kan vi altså godt undvære, og i de særlige forbindelser er det utrolig vigtigt, at man har muligheden for, at befolkningen kan skride ind med en nødbremse.
Det vil ikke blive i ret mange tilfælde, og det skal det heller ikke være.
SF har tidligere selv fremsat et lignende forslag, og allerede af den grund agter vi naturligvis at støtte forslaget her.
Jeg skal blot her til sidst fremhæve den nyskabelse, der tilsyneladende også i denne sag i nogen grad er mellem Venstre og indenrigsministeren.
I den tidligere sag var det meget udpræget, at ministeren havde en anden holdning end Venstre - eller måske var det Venstre, der havde en anden holdning end ministeren - og i denne sag hører jeg også, at der er en vis forskel på den demokratiopfattelse, ministeren giver udtryk for, og den opfattelse, Venstres ordfører giver udtryk for. Jeg vil gerne sige, at jeg er meget mere enig i ministerens opfattelse end i ordførerens opfattelse, og for mig at se er der meget langt fra de meldinger, fru Gudrun Laub giver om nærdemokratiet, og til det, Venstre tidligere har stået for.
Line Barfod (EL), 2002-04-19:
Jeg vil gerne takke for debatten og for den positive holdning fra Dansk Folkeparti og SF og delvis også fra Socialdemokratiet og for så vidt også delvis fra ministeren.
Ministeren sagde dog noget om, at i forhold til Farum skulle problemet ikke løses ved nyvalg, men ved en række undersøgelser.
Jeg er enig i, at der skal være en række undersøgelser omkring Farum, men det er jo med henblik på at forebygge, at det samme kan gentage sig.
Til fru Gudrun Laub, der sluttede med at sige, vi nok aldrig bliver enige: Det er sikkert meget rigtigt.
Jeg har en helt anden demokratiopfattelse.
Jeg er meget enig med hr. Kristen Touborg i hans bemærkninger og også i de bemærkninger, hr. Ole Stavad kom med om vigtigheden af at have et engagement i lokalbefolkningen, og at man har en demokratisk mulighed for løbende at have en dialog med politikerne, samt at befolkningen, hvis politikerne svigter, som hr. Kresten Touborg sagde, så har mulighed for at sige fra over for politikerne.
Der har været flere af ordførerne, der har påpeget, at det kan være svært med de 50 pct., og at der måske kan være forskel på, hvor mange underskrifter der skal til i en lille kommune og en stor kommune.
Men som hr. Kristen Touborg sagde, er baggrunden for, at vi har sat det så højt, at det altså ikke skal være noget, man kan bruge løbende, men at det skal være i de ekstreme situationer, hvor folk virkelig bliver oprørte over det, politikerne foretager sig, efter de er blevet valgt, når de fuldstændig svigter det, de er gået til valg på.
Det, at man skal have underskrifter fra 50 pct. af de afgivne stemmer, er jo altså en sikring af, at det ikke er noget, man bare går ud og gør.
Det kræver, at der virkelig er
et stort engagement hos store dele af befolkningen.
Så vi håber da, at det under udvalgsarbejdet måske endda skulle være muligt at få flertal for forslaget.
Hvis vi kan overbevise Socialdemokraterne om, at det kan være realistisk at gennemføre, ser det ud, som om der tegner sig et flertal.
Så det takker jeg for.
Gudrun Laub (V), 2002-04-19:
Det at have et nært forhold til vælgerne og have en god dialog og stå ved, hvad man siger, og lave underskriftindsamlinger og demonstrere for de politiske synspunkter, man har, er én ting, og det kan vi i Venstre til enhver tid gå ind for og gør det i praksis. Det forslag, som Enhedslisten har fremsat her, omfatter præcis over halvdelen af netop de vælgere, som stemte ved det foregående kommunalvalg.
Det er faktisk det, der står i forslaget.
Det er muligt, at fru Line Barfod mener noget andet.
Det var sådan set det, jeg efterlyste.
Det var måske en god idé, at fru Line Barfod i det hele taget forklarede, hvad hun egentlig mener med det her.
Det er så upraktisk og urealistisk, at jeg ikke synes, der er nogen rimelighed i at komme med det.
Line Barfod (EL), 2002-04-19:
Jeg beklager da, at fru Gudrun Laub ikke har været i stand til at forstå forslaget.
Når vi har skrevet et antal vælgere, der svarer til halvdelen af det antal stemmer, der blev afgivet, og ikke halvdelen af samtlige vælgere, så er det for at gøre opmærksom på, at det er halvdelen af de vælgere, der var med til at stemme politikerne ind, altså et flertal af de vælgere, der stemte politikerne ind.
Et antal underskrifter svarende til det skal også kunne kræve et nyvalg.
Selvfølgelig skal man ikke ind og have fat i lige de konkrete vælgere, der har stemt.
Det turde være fuldstændig oplagt, at man selvfølgelig ikke kan det.
Ole Stavad (S), 2002-04-19:
Hvis det er sådan, at man misforstår, at det er halvdelen af det antal vælgere, der stemte ved sidste valg, så er man i ond tro.
Man har i hvert fald meget svært ved at tro, at der er nogle, der har siddet og tænkt i andre sammenhænge, i jura og den slags.
Men det kan være, man i sin fortid har været så fokuseret på paragraffer, at man har glemt at tænke i almindeligt dansk sprog.
KL. 14.20
Gudrun Laub (V), 2002-04-19:
Det er jo altså sådan set, synes jeg, ikke kun et spørgsmål om jura, men også noget, jeg regnede med normalt
var gældende her i Folketinget, nemlig at man læser den tekst, man får udleveret, og i den står altså, at det er over halvdelen af de vælgere, som stemte ved det foregående kommunalvalg
Det kan fru Line Barfod så selvfølgelig ændre og fortryde, eller hun kan komme med nye forslag, men det fører såmænd nok ikke til noget.