Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-14:
Jeg vil godt igen spørge hr. Klaus Hækkerup, for vi fik jo reelt ikke noget svar.
Hvis der nu f.eks. - og det er jo sandsynligt efter det overstatslige afsnit i Amsterdamtraktaten om grænsekontrol - indføres nye Schengenregler om, hvordan f.eks. Kastrup Lufthavn skal indrettes, hvordan kontrollen skal være derude, hvordan den danske kystbevogtning skal indrettes osv., så er der seks måneder, hvor Folketinget skal tage stilling til, om man vil inkorporere de regler i dansk ret, eller om der skal holdes et sådant møde, hvor der skal træffes passende foranstaltninger, og er det sandsynlige i virkeligheden så ikke, at et flertal i Folketinget vil acceptere disse regler?
Er det mest sandsynlige ikke, at man bøjer sig, fordi de andre lande siger, at de da ikke vil acceptere, at der for en del af den ydre grænse i et Schengenland findes andre regler for grænsekontrol, end der ellers findes, f.eks. rundt om Italien, rundt om Spanien, langs med Polens grænser osv.?
Kan hr. Klaus Hækkerup forklare os andre og den danske befolkning, hvad passende foranstaltninger er i en sådan situation?
Jeg skal prøve en sidste gang under denne debat - vi får jo også lejlighed til det i den øvrige debat frem til folkeafstemningen - at sige til ministeren: Jeg talte om at give Europol mulighed for at drive efterforskning i de enkelte lande, at give disse immune medarbejdere mulighed for at rejse rundt i Kolding eller i Vejle og indsamle oplysninger, drive detektivvirksomhed og rende rundt med skæg og blå briller beskyttet af denne immunitet.
Amsterdamtraktaten giver jo mulighed for, at man slipper Europol løs i den rolle.
Jeg er godt klar over, at man ikke vil give Europol ret til at foretage arrestationer på gaden i Vejle eller i Kolding, og det stillede jeg heller ikke spørgsmål om.
Men det, som jeg synes befolkningen har krav på at vide, er, om den danske regering er indstillet på at bruge Traktaten til at give Europol en sådan ret til at drive efterforskning i landene, og jeg håber ikke, ministeren vil bestride, at Traktaten giver mulighed for noget sådant, for det gør den jo.
De nye regler i Amsterdamtraktaten om politisamarbejde, flygtningepolitik, straffelovharmonisering og grænsekontrol er uden sammenligning den del af Amsterdamtraktaten, som er mest vidtgående og vil få de største konsekvenser, hvis traktaten skulle gå hen og blive godkendt ved folkeafstemningen.
Det er jo sådan, at på andre områder, først og fremmest sådanne områder som beskæftigelse og miljø, har det ringe betydning, hvad der står i traktaten.
Dér er der tale om smukke ord og hensigtserklæringer, men ikke om noget, der forpligter.
Men sådan er det ikke på det retlige område.
Her er der tale om, at der virkelig flyttes magt fra nationalstaterne til EU, og det får betydning på den måde, at Kommissionen og EF-Domstolen får flere beføjelser på Folketingets bekostning.
Det er her, Amsterdamtraktaten virkelig vil få vidtgående konsekvenser, hvis den vedtages, og det er naturligvis derfor, vi har valgt at rejse en forespørgsel til justitsministeren om netop dette område i traktaten her i dag.
Vi har oplevet her i vinter, hvordan hysteriet om et meget lille antal kurdiske flygtninge, som kom med skib til Italien, kunne bruges til at fremskynde opbygningen af det Fort Europa, Amsterdamtraktaten vil være et redskab til yderligere at cementere.
Et Fort Europa, der lukker sig for flygtninge; et Fort Europa, der ønsker at anbringe de kurdiske flygtninge i lejre i Tyrkiet og ønsker at trække vindebroen op og lukke sine grænser; et Fort Europa, som vil etablere et overvågningssamfund med en vidtgående videreudbygning af de politiregistre og det politisamarbejde, som allerede findes med Schengensamarbejdet og Europol, og som vil tage et voldsomt skridt videre i retning af et overstatsligt politi, hvis Amsterdamtraktaten vedtages. Det afgørende spørgsmål, vi vil stille ministeren, og som jeg håber, vi får svar på under debatten i dag, er naturligvis, hvor langt disse bestemmelser kan bruges til f.eks. at harmonisere flygtningepolitikken og flygtningebegrebet.
Hvor langt vil den danske regering gå med hensyn til at acceptere, at disse beslutninger også kommer til at gælde for Danmark?
Hvor langt
vil den danske regering gå, når det gælder politisamarbejdet, når det gælder nye regler for grænseoverskridende politivirksomhed, og når det gælder anvendelsen af de nye retsakter, traktaten lægger op til?
Det er de spørgsmål vi håber ministeren nu vil komme herop og besvare.
Besvarelse