runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristen Touborg (SF), 2003-04-22:
Jeg har to spørgsmål til den konservative ordfører.
Ved en tidligere debat, i foråret 2001, havde jeg et fremragende samarbejde med den daværende konservative ordfører, hr. Knud Erik Kirkegaard.
Vi stod sammen om en vedtagelse, og indtil videre har Venstre ikke villet kommentere, om de står ved den; Dansk Folkeparti har kommenteret, at det vil de stå ved, og nu vil jeg gerne høre, om De Konservative står ved den vedtagelse om udflytning af statslige arbejdspladser. Det andet spørgsmål, jeg har, er vedrørende den kollektive trafik.
Regeringen har nedlagt en pulje, som indebærer, at det bliver dyrere at køre med kollektiv trafik
også i udkantsområderne.
Anser De Konservative det for at være en fordel eller en ulempe for udkantsområderne, at man har nedlagt puljen, således at billetprisen nu bliver 10-20 pct. højere?
Else Theill Sørensen (KF), 2003-04-22:
Til hr. Ole Vagn Christensen: Jeg mener nu stadig væk, at det er sådan, at vi ikke kan bestemme, hvor folk skal bo; vi kan skabe nogle gode betingelser for dem.
Om end jeg ligesom hr. Ole Vagn Christensen beklager, at tilskuddet til Nordvestjysk Folkecenter for Vedvarende Energi forsvandt - det skal jeg gerne indrømme at jeg gjorde, men jeg bestemmer jo altså ikke alting alene; jeg synes, der er foregået meget godt, men tingene skal ses i en helhed -
vil jeg godt sige, at der ikke her er tale om at fjerne statslige arbejdspladser i Sydthy; der er tale om at fjerne et tilskud til nogle arbejdspladser.
Det er godt, de er der, og det giver et godt bidrag til infrastrukturen, men Furfærgen er for mig af en helt anden karakter. Til hr. Touborg med hensyn til at satse på bedre forhold for erhvervslivet i landdistrikterne: Ja, bedre forhold, end der har været, men hvis der dermed menes bedre forhold end i byerne, ja, så kan man sige, at grundene er billigere på landet f.eks., så på det punkt er det jo ganske udmærket, men hvis det er et spørgsmål om bedre lånebetingelser, så er jeg ikke sikker på, at vi bliver enige.
Til hr. Arne Toft: Jeg tror ikke, at det løser alle problemer, men det løser foreløbig nogle af de problemer, den restriktive politik har skabt.
Arne Toft (S), 2003-04-22:
Jeg vil gerne sige, at vi i Socialdemokratiet ikke går ind for, at al lovgivning bare skal afskaffes for at skabe udvikling.
Det, jeg sagde til fru Else Theill Sørensen, var, om fru Else Theill Sørensen tror, at man ved at lave mindre restriktiv lovgivning, større fleksibilitet og gode rammemuligheder løser alle problemer for landkommunerne.
Jeg synes, nogle af tingene er gode, men mit spørgsmål er: Løser det problemerne?
Man kan ikke vende det om og sige, at når Socialdemokratiet vil skabe noget, så skal der bare penge til.
Jeg synes, det er godt med sådan nogle ting, men jeg tror bare også, det er nødvendigt, hvis man ønsker en udvikling i landdistrikterne, en gang imellem også at have en vis statslig styring, som man havde i Irland, hvor man virkelig skabte udvikling i landdistrikterne ved, at også samfundet bestemte, hvor man ønskede udviklingen.
Jørn Jespersen (SF), 2003-04-22:
Jo, vi skal have nogle resultater, og det er derfor, vi skal se at få fingeren ud og komme i gang med arbejdet i stedet for bare at vente, vente og vente, som man hele tiden siger.
Jeg er træt af at høre, at hver gang der er konkrete forslag til at ændre, reducere eller afvikle landbrugsstøtten, siger Venstre: Ja, det går vi principielt ind for, men det skal ikke være lige nu, og det skal ikke være på den måde, og det skal i hvert fald ikke være uden kompensation, og det skal heller ikke være, før jordskatterne er nedbragt, osv. Venstre har altid 10 dårlige undskyldninger for, at reduktion eller afvikling af landbrugsstøtten ikke skal være lige her og nu og ikke på denne måde.
Det kan vi bare ikke blive ved med at vente på, og vi er trætte af at vente på Venstre.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-04-22:
Til hr. Kristen Touborg med hensyn til en vedtagelse fra 2001, som min partifælle hr. Knud Erik Kirkegaard var med til at lave om udflytning af de statslige arbejdspladser: Uden at jeg kan ordlyden, er jeg sikker på, at Det Konservative Folkeparti står ved den.
Men jeg vil sige, at spørgsmålet om udflytning af statslige arbejdspladser, for det første måske ikke helt direkte hører hjemme under landdistriktsdebatten, og for det andet skal jeg sige helt ærligt, at der har været mange år, hvor jeg ikke var medlem af Folketinget, men jeg var det fra 1987 til 1990, og da begyndte vi også at tale om udflytning af statslige arbejdspladser.
Det er selv med meget god vilje en meget svær øvelse.
Med hensyn til den kollektive trafik og tilskuddet så bor vi jo begge to, hr. Kristen Touborg og jeg og flere andre her, i sådan et område, og jeg oplever egentlig ikke, at det er prisen på en busbillet, der er problemet i landdistrikterne.
Problemet er, at der bare ikke går nogen bus, fordi der ganske enkelt ikke er mennesker nok til at opretholde en kollektiv trafik, jeg er lige ved at sige, om den så var gratis.
Til hr. Ole Vagn Christensen om den her måde at agere på: Nej, det ved jeg ikke rigtig.
Jeg har sagt, hvad jeg mener om færgeruterne i Limfjorden, og jeg mener rent faktisk ikke, at staten giver tilskud til færgeruterne i Limfjorden.
Med hensyn til, hvordan amtet prioriterer, mener jeg ikke, jeg nødvendigvis skal kunne have svar på rede hånd på, hvorfor det ikke var et andet sted, amterne valgte at skære ned.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2003-04-22:
Derfor er vi måske også lidt uforstående over for, hvad betydningen af sådan et beslutningsforslag som dette skulle være, for der arbejdes jo på en liberalisering af sukkermarkedet.
Vi er også principielt enige i, at det skal foregå hurtigt og så hurtigt som muligt.
Men der er nogle ting, vi absolut bør være ansvarlige over for, for jeg tror ikke, at det går, som der står i bemærkningerne til SF's beslutningsforslag.
Hvis vi liberaliserer verdensmarkedet for sukker uden nogen form for regulering, så ville den største sukkerproducent i verden, Brasilien, med et lille produktionsudsving kunne overtage alle de fattige ulandes sukkerproduktion.
Sådan ville det være, hvis man bare liberaliserede med et knips.
Derfor er der en vis form for ansvarlighed i de verdensaftaler, der skal være fremover, så de fattigste lande ikke taber til de største producenter.
Tager man f.eks. den næststørste producent og også største forbruger af sukker, som er Indien, så vil de måske heller ikke være alt for glade for en total liberalisering af sukkermarkedet, for de har ikke den mest effektive sukkerproduktion i verden.
Hvis vi går ind til EU's sukkerproduktion, så er de største producenter Frankrig, Tyskland, Italien og Spanien. De er næsten konkurrencedygtige på verdensmarkedet, selv om man fjerner støtteordningerne eller laver en liberalisering.
Derfor vil den sukkerproduktion, vi har i Danmark, selvfølgelig få et problem, men vi har nogle ansvarligheder i de markedsordninger, der er.
Jeg går selvfølgelig ud fra, at når man taler liberalisering af markedsordningen for sukker, så er der fuld kompensering af landbrugets afvikling, støtteordningerne, så landmanden friholdes for de økonomiske tab, han måtte få, for han skal jo ikke straffes i de her politiske debatter, bare fordi han har fulgt med den politiske udvikling, der har været gennem en generation med en planøkonomisk socialistisk tankegang.
Der er også mange andre ting i forslaget eller i
bemærkningerne til forslaget
SF mener f.eks., at liberaliseringen af markedspriserne vil få sukker til at stige med 30-38 pct., og at det vil hjælpe de fattige lande. Det forstår jeg ikke helt, for når man tænker på, at der er en overskudsproduktion i verden, og at der er sukkerlagre på 45 pct. af verdensproduktionen, hvad er det så, der skal få prisen til at stige, fordi man fjerner støtteordningerne?
Det hænger ikke helt sammen i bemærkningerne.
Derfor hilser jeg også det arbejde, der er i gang på EU-plan, meget velkommen.
Her går man ind og analyserer det hele, kommer med en midtvejsevaluering og tager virkelig fat på, hvad der skal til for at få en liberalisering af verdensmarkedet for sukker.
Der ser vi også frem til, at vi får arbejdet hen imod en liberalisering af verdensmarkedet for sukker.
Det er vigtigt, at det ikke er de forkerte, der overtager, og det så er de fattigste ulande, der taber dette spil.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-04-22:
Det, jeg sagde, og som jeg gerne siger igen, var, at ved fordelingen af de 1,5 mia. kr. og de 0,5 mia. kr. har vi brugt nøgler, som gør, at det i særlig grad er de økonomisk ikke velstillede regioner, som har fået andel i de penge.
Hr. Arne Toft vil vide, at når man fordeler bloktilskud, gør man det normalt i forhold til beskatningsgrundlaget efter devisen »hvem som meget har, skal mere gives«.
Det, regeringen har gjort med de 1,5 mia. kr. ekstra til sundhedsområdet og de 455 mio. kr., der er til ekstra rådighed på ældreområdet i år, er, at de er fordelt efter princippet pro rata, og det er altså en fordeling, som betyder, at hovedstadsområdet og de mere velstillede områder af Danmark har fået mindre, end de almindeligvis ville få. Dermed har denne regering med handling signaleret vilje til at flytte statslige ressourcer til de dele af Danmark, der ellers har det svært, i modsætning til den gamle regering, der bare snakkede om det, og som stod bag udligningsreformen fra 1995-96, som notorisk flyttede ressourcer fra de tyndt befolkede områder til de store købstadskommuner.
Det er derfor, jeg bruger eksemplet her og også har brugt det i debatten i dag til at gendrive denne mærkelige socialdemokratiske form for moral, der består i at gøre noget, mens man er i regering, og bagefter klandre os andre for i princippet at prøve at rette op på det.
Så går det pludselig ikke stærkt nok.
Vi kommer jo langt omkring, og jeg ved ikke, om vi befinder os i kernen af landdistriktsproblematikken længere.
Jeg skal bare sige om den halve milliard, at den halve milliard er jo et permanent løft til kommunerne, og at det er sådan, at vi samtidig har mødt kommunerne med det formkrav, at der skal indføres frit valg på ældreområdet.
Dertil hører bl.a., at man skal vide, hvad det koster at producere hjemmehjælpen i eget regi.
Jeg har også godt hørt, at der er kommuner, der mener, at det har kostet utrolig mange penge at finde ud af, hvad det historisk set egentlig har kostet at løse hjemmehjælpsopgaven, og det kan man jo undre sig over.
Der har også været kommuner, hvor svaret stort set kunne trækkes i en automat, fordi man godt vidste, hvad man havde med at gøre, før Folketinget stillede spørgsmålet.
Men det korte af det lange er altså, at kommunerne står med nogle engangsudgifter til at regne ud, hvad det koster at drive hjemmehjælpen og lave stykpriser, og til dækning af de engangsudgifter møder regeringen op med en permanent bevilling på 0,5 mia. kr.
Det er sådan set en god forretning for kommunerne.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-22:
Men det, der overrasker mig, er, at ministeren ikke vil gøre et forsøg på at få indflydelse på det forslag, som Kommissionen måske kommer med, for det er jo ikke engang hundrede procent sikkert.
Og hvis der ikke kommer et pres fra nogen lande - det kunne jo også tænkes, at der er andre ministre, der læner sig tilbage ligesom den danske minister -
så ved man jo ikke, om der overhovedet kommer forslag fra Kommissionen, og hvis der kommer et forslag, så risikerer man, at det ikke er noget særlig godt forslag.
Hvorfor skal den chance for at påvirke det forslag forspildes?
Hvorfor skal de uger bare gå, uden at der sker noget?
Det synes jeg ikke vi har fået et svar på.
Det kan ikke være nogen uoverstigelig byrde for den danske regering at udfærdige det forslag og sende det til Kommissionen og offentliggøre det i de europæiske medier.
Dermed ville man lægge et pres på debatten og give Kommissionen en mulighed for at lave et bedre forslag, end det ellers bliver.
Jeg må indrømme, at ministeren ikke har forklaret, hvorfor den mulighed ikke skal udnyttes.
Mariann Fischer Boel (V), 2003-04-22:
Nu ved jeg ikke, hvordan hr. Keld Albrechtsen definerer lunkne holdninger.
Jeg synes da, at jeg i mit første indlæg klart gav udtryk for regeringens holdning til nødvendigheden af en reform på sukkerområdet.
Jeg har lige så klart givet udtryk for, at grunden til, at vi fra regeringens side ikke kan støtte beslutningsforslaget, alene er begrundet i, at der kommer et udspil fra Kommissionen formentlig til sommer.
Og så er vi, som jeg også har gjort rede for tidligere, altid i den situation, at regeringen i Europaudvalget skal have et mandat til de forhandlinger, der videre skal foregå,
så der vil vi også få lejlighed til at drøfte den danske holdning, som kollegerne i EU i hvert fald ikke er i tvivl om.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-22:
Nu ligger der et forslag om, at den danske regering skal offentliggøre sin holdning, offentliggøre et udspil, som så kan indgå i debatten i hele EU.
Så siger ministeren, at den har man tidligere gjort opmærksom på i Ministerrådet og over for Kommissionen.
Men vil ministeren ikke medgive mig, at hvis man nu træffer den beslutning fra den danske regerings side - hvis det kan opnå støtte fra et flertal i Folketinget, det ved vi jo ikke, for det kan vi jo først vide, når vi har haft debatten - at man ikke vil lægge sit lod i vægtskålen, så vil det da blive betragtet som en dansk retræte?
For det kan jo godt gå hen og blive kendt offentligt, også rundtomkring i Europa, at ministeren i dag har sagt til Folketinget, at hun ikke vil foretage sig noget.
Det vil ude i Europa blive tolket som et signal om, at ministeren i realiteten ikke ønsker en reform.
Det er jeg nødt til at sige på den måde, for ministeren har selv skabt det her problem ved sin lunkne holdning til det forslag, der ligger til behandling.
Mariann Fischer Boel (V), 2003-04-22:
Så bliver jeg nødt til at bede hr. Jørn Jespersen om et konkret eksempel på, at regeringen skulle modarbejde en reform af den fælles landbrugspolitik, altså midtvejsevalueringen.
Bare et eksempel fra hr. Jørn Jespersen.
For det er et postulat, når ordføreren for forslagsstillerne står på talerstolen og siger, at det er hans klare opfattelse, at regeringen i praksis modarbejder en markedsordning.
Det er simpelt hen ikke acceptabelt.
Så til hr. Keld Albrechtsen: Der er jo ikke nogen tvivl
om, at Europa-Kommissionen kender den danske holdning.
Det gjorde den helt tilbage i den forhandling, der lå i 2001.
Det ved hr. Keld Albrechtsen også godt.
Jeg sagde før, at der var andre lande i Europa, der havde den samme holdning, og at man prøvede at trække det i den retning.
Derfor forstår jeg slet ikke hr. Keld Albrechtsens angreb på regeringen i den her sag.
Jørn Jespersen (SF), 2003-04-22:
Fødevareministeren siger, at hun ikke håber, at jeg er i tvivl om, at regeringen af et ærligt hjerte går ind for en hurtig og omfattende liberalisering af bl.a. sukkerområdet.
Der må jeg desværre bedrøve fødevareministeren med, at det er
jeg ekstremt meget i tvivl om.
Jeg kommer i stigende omfang til den konklusion, at regeringen fører et markant dobbeltspil, når det drejer sig om EU's landbrugsstøtte.
Man siger, at man går ind for en markedsorientering, for en reduktion, men i praksis modarbejder man den.
Det, vi ser her, er endnu et eksempel på det.
Det er, at man i teorien og i retorikken støtter en reform af sukkerområdet, men man kan ikke støtte et forslag om at udarbejde et konkret udspil til de andre EU-lande, som bl.a. ville betyde, at man i den offentlige debat i samtlige EU-lande kunne henvise til den danske position.
Det ville betyde, at Kommissionen, som hr. Keld Albrechtsen er inde på, kunne henvise til den danske position.
Det vil man ikke gøre.
Uden begrundelse.
Der bliver bare nævnt, at det ikke er hensigtsmæssigt.
Uden nogen som helst begrundelse.
Så jo, jeg er meget i tvivl om regeringens indstilling i forhold til en afvikling af landbrugsstøtten, eller rettere sagt: Jeg bliver mere og mere sikker på, at regeringen ikke gør det, den siger at den vil gøre.
Arne Toft (S), 2003-04-22:
Det kunne jo være spændende at spørge indenrigs- og sundhedsministeren, hvornår kvoten på de 1,5 mia. kr. og de 0,5 mia. kr. er opbrugt, men jeg vil godt spørge ministeren: Hvor mange hjemmehjælpstimer er der kommet ud af den halve milliard? Det, jeg hører fra kommunerne, er, at det har kostet dem penge at få de 1,5 mia. kr., fordi de skulle gennemføre den politik, regeringen har stillet op, nemlig at beregne udbudsmateriale, og det har krævet flere ressourcer end den halve milliard.
Jørn Jespersen (SF), 2003-04-22:
Det er da rigtigt, at man somme tider hører det, man gerne vil, men det var jo svært at høre andet, end at ministeren var enig i behovet for en omfattende liberalisering af sukkerområdet.
Det blev der argumenteret for gennem hele ministerens tale.
Så er det da svært at forstå, at konklusionen alligevel er: Vi vil bare ikke vedtage det, vi vil ikke arbejde for det, vi vil ikke lægge en strategi frem.
Det synes jeg da er inkonsistent.
Det er da uholdbart.
Betyder det med andre ord, hvis jeg skal høre det, som ministeren gerne vil have jeg skal høre, at her er der endnu et eksempel på, at regeringen siger, at den går ind for liberalisering, den argumenterer for, at den er nødvendig, men der er bare lige nogle forudsætninger endnu en gang desværre, som gør, at det ikke skal være lige nu?
Det skal ikke være på den her måde, og det skal ikke være sådan, som det er foreslået af SF.
Derfor er konklusionen i virkeligheden, at regeringen ikke vil det, den selv siger.
Er det dét dobbeltspil fra regeringens side, vi er vidne til igen?
Mariann Fischer Boel (V), 2003-04-22:
Sagt til hr. Jørn Jespersen: Somme tider hører man jo det, man gerne vil høre.
Vi er fra regeringens side ikke uenig i målsætningen om, at der skal ske en markedsorientering og en liberalisering af sukkerregimet.
Det er bydende nødvendigt, og som jeg sagde i mit første indlæg: Jo før, jo hellere.
Der skal heller ikke herske tvivl om, at vi fra dansk side også i den genforhandling, der var i 2001 omkring hele sukkerområdet, sammen med ganske vist kun nogle få andre lande, bl.a. England, Holland og Sverige, var blandt de lande, der trak mest i den markedsorienterede retning.
Det vil vi fortsat gøre, vil jeg sige til hr. Jørn Jespersen.
Men at imødekomme intentionerne i forslaget, der bl.a. indikerer, at regeringen inden den 1. juli skal komme med et udspil, har jeg klart taget afstand fra med argumentationen, at der kommer et udspil fra Kommissionen.
Det vil vi gerne forholde os til.
Vi mener også, at rækkefølgen må være, at vi får drøftet og får konkluderet på midtvejsevalueringen af den fælles landbrugspolitik, og så kan vi tage fat på sukkerregimet.
Jørn Jespersen (SF), 2003-04-22:
Jeg vil gerne sige tak til fødevareministeren, fordi hun jo i hvert fald indholdsmæssigt erklærer sig enig i SF's forslag på alle strækninger.
Hun er enig i det hovedsigte, der er med forslaget, nemlig at der skal ske en hurtig og omfattende liberalisering af EU's sukkerordninger.
Hvis det kunne være en lille tvivl hos ministeren, så vil jeg da gerne fjerne den, for det er sådan set ikke en risiko ved forslaget.
Der står udtrykkeligt ikke, at man skal sige nej til en reform, der er mindre vidtgående, men at man skal tage afstand fra udspil, der er mindre vidtgående.
Det betyder bare, at man skal arbejde for den liberalisering, der er foreslået her, og aktivt argumentere for den udadtil.
Det går jeg ud fra at vi sagtens kan på baggrund af ministerens tale her.
Så jeg går ud fra, at det, når den lille tvivl er fjernet, fra ministerens side var et tilsagn om, at regeringspartierne stemmer for forslaget.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-04-22:
Jeg synes næsten, at jeg bliver nødt til at tage ordet, for tænk nu, hvis nogen skulle læse uddraget af den her debat og af slutningen tro, at jeg har stået her og anbefalet, at man gjorde den kollektive transport gratis.
Jeg sagde: Om den så blev gratis, så ville den nok ikke blive brugt så meget mere, for problemet er, at der ikke er basis for kollektiv trafik i de tyndt befolkede områder.
Det er det enkle fænomen, at der ikke er nogen bus at tage.
Kristen Touborg (SF), 2003-04-22:
Jeg vil godt afslutte med at sige tak for debatten og især tak for et godt samarbejde med oppositionen om en fremadrettet vedtagelse, som kunne have givet landdistrikterne et tiltrængt løft.
Tak for det.
Desværre vedtager et flertal om lidt en afværgevedtagelse - jeg tør godt være lidt mere konkret end ministeren, jeg er ret sikker på, at det gør man -
som desværre indebærer, at der vil ske lige så lidt i landdistrikterne, som der hidtil er sket.
Redegørelsen om detailhandelens betydning, som er nævnt i vores vedtagelse, håber jeg dog at ministeren vil foranstalte, selv om man må forudse, at vores forslag ikke kommer til afstemning. Så vil jeg godt kommentere debatten om
Indenrigsministeriets landdistriktspulje
Jeg vil gerne kvittere og sige, at jeg synes, det er en rigtig god pulje, og vi får utrolig meget ud af, at der står 20 mio. kr. eller lidt mere i den.
Den har man virkelig stor gavn af ude omkring i landdistrikterne.
Men jeg vil godt høre, om det er sådan, at jeg kan tage det som et løfte fra ministeren, når ministeren siger, at budgetmidlerne rent faktisk bliver uændrede.
Der lå måske lidt i biordene, der ikke var helt mage til det, men kan man tage det som et løfte om, at puljen ikke bliver skåret ned i fremtiden, altså i overslagsårene?
Så er der to områder, jeg lige vil kommentere, og det ene er debatten om, hvilke bemærkninger ministeren kom med på sin landdistriktskonference.
Men jeg har læst referatet fra konferencen, og jeg har oplevet det på samme vis, som det er refereret.
Jeg mener, det er refereret rigtigt, at ministeren sagde, at udflytning af statslige arbejdspladser skal man ikke forvente sig noget af, heller ikke nye arbejdspladser.
Det andet, jeg godt vil kommentere,
er den kollektive trafik og puljen til den, som har optaget en del af debatten i dag.
Det er den pulje, som Dansk Folkeparti og regeringen har skåret væk, og vi har diskuteret en del, om det giver højere eller lavere billetpriser.
Det, jeg specielt har hæftet mig ved, er, at fru Else Theill Sørensen egentlig bevægede sig hen til, at det kunne jo være, vi lige så godt kunne gøre billetterne gratis, for det var nok ikke de 300 mio. kr., der betød noget.
Jeg synes sådan set, det trods alt peger lidt fremad, og hvis det skal være konservativ politik i fremtiden, synes jeg også, vi trods alt har fået noget ud af den debat, vi har haft i dag.