runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eva Kjer Hansen (V), 2006-01-17:
Vi kan jo i hvert fald konstatere efter debatten i dag, at der ikke var nogen bud fra Socialdemokraterne på ændringer, eller på, hvad der ellers skulle til.
Man forsøgte at udfritte Dansk Folkeparti, om ikke der var noget, de var uenige med regeringen i, men selv bidrage med noget, jamen det var der overhovedet ikke en snert af, ligesom det jo for hr. Villy Søvndals vedkommende kun var loftet over kontanthjælpen, han kunne finde på konkret at påpege.
Deri tror jeg i virkeligheden at der indirekte ligger en anerkendelse af, at den her regering faktisk har taget rigtig mange initiativer, har sat mange ressourcer af, har sørget for at sætte fokus på de sociale problemer, som de forskellige grupper slås med.
Så må jeg sige til fru Lotte Bundsgaard, at man jo bliver nødt til at tage udgangspunkt i det, der er forudsætningen for en rapport og dermed rapportens resultater.
Det, der er helt klart i ngo-rapporten, er, at det ikke er nogen objektiv statistik eller lignende, det siger ikke noget om den generelle udvikling.
Det, der er blevet spurgt om, og det, rapporten siger noget om, er organisationernes indtryk af deres brugeres situation, og nogle synes altså, at det er gået bedre, og så er der andre, der synes, det er gået dårligere og har påpeget nogle ting, som de synes er problematiske.
Jeg er enig i, at vi skal have nogle ordentlige tal, at vi skal have de nyeste tal, og jeg tror, at statsministeren allerede i sin besvarelse tidligere på dagen gjorde opmærksom på, at de nyere tal får vi her i løbet af foråret.
Der er jo ikke noget at gøre, når de ikke er tilgængelige på nuværende tidspunkt, heller ikke jeg kan trylle der.
Jeg synes bare, det er et underligt fikspunkt at have fra fru Lise von Seelens side.
Jeg synes, vi hellere skal koncentrere os om selve indholdet og selve de politiske problemstillinger, der gør sig gældende.
Men må jeg i øvrigt minde om i forhold til den her diskussion om tal, at jeg tidligere nævnte, at vi jo har set en stigning i antallet af personer, der bliver sat ud af deres bolig af fogeden, og der er jo mange, der sådan snuptagsagtigt har sagt, at det er loftet over kontanthjælpens skyld.
Det viste sig bare, at på det tidspunkt, hvor der har været den her stigning, og hvor de mennesker er blevet sat ud, var loftet over kontanthjælpen slet ikke trådt i kraft endnu, og derfor er det selvfølgelig vigtigt, at vi også har et ordentligt kendskab til, hvad det er for nogle tal, vi snakker om, og hvad det rent faktisk er, der gør sig gældende.
Hermed sluttede forhandlingen.
Jamen det er jo ærgerligt, at vi ikke har nyere tal, men vi kan jo tage en tur igen, når de nyere tal kommer.
Det, vi ved, er, at de udsving, man kan se, faktisk er på grund af ejendomspriserne, og det, vi jo så også ved fra debatten i dag, er, at den form for ulighed, kunne jeg forstå, vil Socialdemokraterne heller ikke ændre på, fordi man ikke vil ændre på boligskatten.
Lise von Seelen (S), 2006-01-17:
Ministeren siger, det er ærgerligt, at vi ikke har nyere tal.
Har ministeren taget nogen initiativer for at opdatere tallene, så vi har et mere aktuelt grundlag at snakke om det her på?
Kan ministeren forestille sig, at ministeren vil tage nogle initiativer, der gør, at når vi snakker om aktuelle spørgsmål i dag, bygger det ikke på tal, som er flere år gamle?
Lotte Bundsgaard (S), 2006-01-17:
Man kunne have håbet på, at statsministeren havde syntes, den her debat var lidt mere interessant, end statsministeren åbenbart har syntes.
Men i hvert fald er én ting blevet klart, nemlig at der er rimelig stor uenighed i regeringen om, hvad man skal gøre med psykisk syge mennesker på kontanthjælp og psykisk syge unge mennesker.
Skal man give dem lidt bedre chancer, eller skal man sige, de er under kontanthjælpsloftet, og det skal de blive ved med at være?
Det er der uenighed om i regeringen.
Da jeg så hørte socialministerens tale lige før, lød det lidt, som om socialministeren alligevel anerkendte, at der var en stigende ulighed i vores samfund.
Men jeg blev alligevel lidt i tvivl, så derfor vil jeg godt spørge socialministeren helt klart: Er socialministeren uenig med Rådet for Socialt Udsatte, der siger, at de svageste har fået det dårligere og dårligere gennem de sidste år?
Er socialministeren uenig med de organisationer, der arbejder med de mest udsatte, hvoraf langt størstedelen siger, at rammerne for de dårligst stillede er blevet dårligere?
Eller mener socialministeren, at socialministeren ved, hvad der er rigtigt, nemlig at det går bedre for de svageste i vores samfund?
Lise von Seelen (S), 2006-01-17:
Synes ministeren, det er et problem, at den argumentation, man bygger op for større ulighed eller ikke større ulighed, bygger på nogle tal, som ikke er aktuelle, altså tal, som er fra 2002 og 2003?
Synes ministeren, det er et problem, at man ikke har aktuelle tal at bygge argumentationen op på?
Eva Kjer Hansen (V), 2006-01-17:
Jeg kan jo bare notere, at jeg havde fuldstændig ret i min konklusion, at den eneste knage, hr. Villy Søvndal har at hænge sin kritik op på, er loftet over kontanthjælpen.
Der er vi grundlæggende uenige.
Altså, jeg tager meget gerne den politiske diskussion om, hvad der f.eks. står i sådan en rapport, hvad det er, der skal til af initiativer, hvordan vi kommer videre.
Rapporten viste jo, at der var nogle organisationer, som påpegede, at de oplevede, at deres brugere havde nogle problemer, og at der var noget, der skulle tages fat på, men samtidig var der jo også megen ros til nogle af de nye sociale tilbud.
Det, der var vigtigt i den diskussion, vi havde, da rapporten blev offentliggjort, var at understrege, at den jo ikke siger noget om den generelle udvikling, fordi det, der blev spurgt om, var organisationernes indtryk af, hvordan det går deres brugere.
Noget af det, der bliver påpeget fra organisationernes side, er jo også, at de oplever, at deres brugere slås med gammel gæld.
Det er det, der kommer et lovinitiativ om i marts måned, fordi vi vil prøve at lave et forsøg med en gældssaneringsordning.
Noget andet, der blev påpeget var, at der er særlige problemer for nogle af de enlige mødre, som er i en særlig sårbar situation.
Der har vi jo netop i satspuljesammenhæng bevilget penge til et projekt sammen med Mødrehjælpen.
Det er jo endnu en gang en konstatering af, at vi er uenige i spørgsmålet om loftet over kontanthjælpen.
Vi er uenige i spørgsmålet om, hvorvidt det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Vi er uenige i spørgsmålet om, hvorvidt man skal kunne have situationer, hvor man har mere ud af at være på passiv forsørgelse end at være i aktiv beskæftigelse.
Der har jeg slået fast i dag, at regeringens linje er meget klar på det her område.
Vi synes, at det skal kunne betale sig at arbejde, og vi synes, det er vigtigt at sætte fokus på, hvordan vi kan give flere chancen for at komme ud på arbejdsmarkedet, fordi det er den allerbedste vej til social inklusion.
Villy Søvndal (SF), 2006-01-17:
Socialministeren indledte sit indlæg med at sige, at regeringen løser problemer.
Det er jo det, vi ikke er enige om, og det er i øvrigt også det, som rapporterne udefra peger på ikke er tilfældet, nemlig at regeringen skaber problemer, skaber nogle fattigdomsfælder, folk ikke kan komme ud af, skaber nogle fattige børn med de konsekvenser, det har for etablering af en meget stærk negativ social arv.
Indrøm det dog.
Altså, det nærmer sig – undskyld – idioti at diskutere, om det, når man sænker satserne for mennesker, hvoraf kun nogle kommer i arbejde, så ikke betyder en øget fattigdom.
Indrøm det dog.
Det er så let at indrømme, og enhver kan jo se det med det blotte øje.
Jeg forstår ikke, at vi skal blive ved med en diskussion, når enhver bortset fra socialministeren og statsministeren er i stand til at se det helt klart.
Frank Aaen (EL), 2006-01-17:
Så kommer man lige pludselig med forslag, hvor man vil tvinge nedslidte buschauffører, nedslidte hjemmehjælpere, nedslidte rengøringsassistenter og mange andre faggrupper, som har arbejdet i et langt arbejdsliv, og som simpelt hen ikke kan holde ud at arbejde længere, end til de er 60, til at arbejde 2 år mere, før de kan gå på en helt berettiget efterløn.
Det er jo et ret voldsomt løftebrud.
Det er jo et løftebrud, der helt er i stil med det, Poul Nyrup Rasmussen i sin tid gennemførte, og det var helt berettiget, at Poul Nyrup Rasmussen dengang fik hårde anklager fra næsten hele Folketinget om, at det dog var et utroligt løftebrud.
Jeg husker Dansk Folkepartis formand, fru Pia Kjærsgaard, gang på gang harcelere berettiget over, at det var et løftebrud, der var gennemført af den socialdemokratisk ledede regering.
Hvad er argumentet?
Ja, argumentet er, at Dansk Folkeparti var nervøs for, at statsministeren sammen med Socialdemokratiet kunne finde på at lave et efterlønsindgreb, som var endnu værre, guderne forbyde det, end det, Dansk Folkeparti har foreslået.
Se, det er jo i virkeligheden en relativt grov påstand, at statsministeren kunne finde på at svigte sit parlamentariske grundlag og erstatte det med et nyt, nemlig Socialdemokratiet.
Det er da helt utænkeligt, og er det ikke sådan, må jeg spørge statsministeren, at vi må have lov til at konkludere af hele den debat, der har været om efterløn, om velfærdsreform, at det altså er sådan, at der ikke kan vedtages nogen såkaldt velfærdsreform, altså nedskæringer og forringelser af velfærden, her i Folketinget, uden at det bliver med deltagelse af både regeringen og af Dansk Folkeparti.
Det, Dansk Folkeparti har smykket sig med som undskyldning, nemlig en såkaldt trussel fra fru Helle Thorning-Schmidt og statsministeren i forening, er bare noget, man har opfundet til lejligheden, og det har ikke noget som helst med virkeligheden at gøre.
Det er bare et meget, meget dårligt skalkeskjul.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-01-17:
Altså med hensyn til ngo-rapporten har jeg jo allerede været inde på tidligere i dag, at jeg synes, det har været meget nyttigt at få lavet den undersøgelse for at få ngo’ernes indtryk af: Hvordan er forholdene?
Hvad er det, der gør sig gældende?
Og rapporten er jo meget klar, hvad angår, at nogle af de nye sociale tilbud, der er etableret, behandlingsgaranti, væresteder osv., er noget af det, der har haft en positiv effekt.
Der var nogle af organisationerne, der oplevede, at deres brugere havde fået det bedre, og der var flere organisationer, der sagde, at de syntes, deres brugere havde fået det dårligere.
Der vil jeg jo gerne i dialog med organisationerne om: Hvad er det for nogle forhold, der gør sig gældende?
Hvad er det for nogle problemer?
Hvad kan vi eventuelt sætte ind med for at tage hånd om de problemer og de ting, som de synes er blevet værre for deres brugere?
Det er derfor, jeg gerne vil have et møde med organisationerne for præcis at høre fra deres side, hvad deres erfaringer er, hvad deres bud er på, hvad der yderligere skal gøres.
Anne Baastrup (SF), 2006-01-17:
Jeg kan forstå, at ministeren bekræfter mig i, at Dansk Folkeparti sprang op og råbte op om, at den her stigende ulighed ville Dansk Folkeparti ikke finde sig i, men at ministeren simpelt ikke har lovet Dansk Folkeparti noget.
Der holdes et lille møde, man slår ørene ud, og så kommer man i øvrigt med regningen til satspuljeforhandlingerne.
Er det ikke korrekt forstået, at Dansk Folkeparti har råbt op, anklaget ministeren for en hel masse ting, intet har fået for så at falde til patten?
Christine Antorini (S), 2006-01-17:
Lovforslaget indeholder en række mindre ændringer, som den tidligere ordfører har redegjort for, hvorfor jeg ikke vil komme nærmere ind på indholdet.
Det første handler om udenlandske statsborgeres adgang til SU.
I Socialdemokratiet kan vi støtte den delvise implementering af opholdsdirektivet i forhold til SU-loven, som forslaget er udtryk for, og som betyder, at EU-statsborgere og EØS-statsborgere skal have haft 5 års sammenhængende ophold som en betingelse for at opnå ret til SU.
Det andet forslag, der er i lovforslaget, nemlig at give mulighed for SU til gymnasial supplering,
er en udmøntning af gymnasiereformen, som Socialdemokraterne var en del af, hvor der gives mulighed for, at der er tre nye suppleringsmuligheder, som bliver SU-berettigede.
Socialdemokraterne kan støtte, at de tre nye forslag bliver SU-berettigede, men vi vil dog godt pege på, at der i høringssvarene er en række organisationer, Danske Studerendes Fællesråd, FTF, Rektorkollegiet, SU-rådet, AC og GL, som alle peger på et problem, som vitterlig er et problem, nemlig at i gymnasiereformaftalen kunne vi kun nå så langt som til at blive enige om, at de 2 første år, efter at man havde afsluttet en gymnasial uddannelse, kunne man fortsætte videre på et GS-forløb uden at skulle betale for det.
Men der har regeringen valgt via en bekendtgørelsesændring at indføre brugerbetaling – efter de 2 år – på at få en gymnasial suppleringsuddannelse.
I Socialdemokratiet synes vi, det er en fuldstændig forkert måde at animere unge til at tage den nødvendige supplering på, for at man kan starte på en videregående uddannelse.
Vi mener, det peger i den helt forkerte retning i forhold til den fælles målsætning, der ellers er om, at langt flere unge skal gå i gang med en videregående uddannelse.
I det høringssvar, som SU-rådet har afgivet, peger SU-rådet på, at det er særdeles uheldigt, såfremt der indføres deltagerbetaling blandt de GSK-kursister, der ikke har bestået adgangsgivende eksamen.
Det kan få den konsekvens, at borgere ikke får en videregående uddannelse, alene fordi de ikke er i stand til at betale for de supplerende kurser.
Nu er det sådan, at det foreliggende lovforslag ikke giver mulighed for at gå ind i den debat, men vi synes alligevel i Socialdemokratiet, det er vigtigt at påpege, at den ting, som regeringen her har indført, nemlig brugerbetaling på uddannelse, mener vi går i den helt forkerte retning.
Det tredje element i lovforslaget er en godkendelse af private erhvervsrettede uddannelser som SU-berettigede, og vi støtter den administrative forenkling, der er, således at SU-styrelsen kan godkende private erhvervsrettede uddannelser i Danmark som SU-berettigede.
Det fjerde element er en forenkling af befordringsrabatordningen, som vi også opfatter som en forenkling, sådan at studerende automatisk får en meddelelse om rabatordninger, hvis de søger om rabat vedrørende befordring, og endelig at der sker nogle moderniseringer omkring elektronisk kommunikation imellem myndighederne i den forbindelse.
Anne Baastrup (SF), 2006-01-17:
Jeg vil koncentrere mig om ministerens eget arbejdsområde og ikke komme med spørgsmål om beskæftigelsesministerens område.
Ministeren er jo vant til at få næser, og hun vil jo få en næse, hvis ministeren begynder at love noget på andre ministres områder.
Det, jeg synes er det interessante, og det er i virkeligheden derfor, vi er her i Folketingssalen i dag, er jo, at ministeren gik fra at gå ind for ulighed til at gå ind for noget andet.
Der kom en rapport, som påviste, at der var en stigende ulighed.
Ministeren forhindrede en ministerstorm ved at love Dansk Folkeparti et eller andet, i hvert tilfælde et møde med de her organisationer, som har påvist, at der er ulighed.
Og hvad er det konkret, ministeren har lovet Dansk Folkeparti?
Villy Søvndal (SF), 2006-01-17:
Det betyder også, når man er så helt fast i troen på, at man har en ret til at tage mennesker som gidsler for en eller anden stor tankes skyld, at konsekvensen er, at man gør mennesker fattige.
Så er konsekvensen selvfølgelig også, at man overhører de advarsler, der ligger både fra Rådet for Socialt Udsatte og i den rapport, vi har fået fra organisationerne osv., for socialministeren ved, at hun har ret.
Hun ved, at folk skal piskes.
Socialministeren kom til at sige det lidt for tydeligt som noget, der kunne minde om et ideologisk program, at ulighed fremmer dynamikken.
Det er jo i virkeligheden det, socialministeren nu siger.
Derfor synes jeg da, at vi i det mindste har fået det ud af dagen i dag, at socialministeren ikke har forladt det standpunkt om ulighed, hun havde i 3½ døgn.
Hun har bare fået besked af chefen på at lade være med at fremføre det til offentlig skue.
Det synes jeg er nyttigt at vide, for det bekræfter min tese om, at vi har brug for en socialminister, der er optaget af at værne de svageste.
Marianne Jelved (RV), 2006-01-17:
Mener hr. Kim Mortensen og Socialdemokratiet virkelig, at lærerne – der er ca. 60.000 af dem, der i dag er i folkeskolen, og en del af dem har elever i 2. og 3. klasse – ikke ved, hvor deres elever er henne på det faglige område?
Hvis man nu virkelig ville give lærerne nogle bedre værktøjer, var det så ikke at foretrække, at man brugte de 90 mio. kr., der nu er afsat til det her projekt, til at lave nogle diagnostiske prøver, altså prøver, der faktisk viser noget om, hvor de faglige problemer for det enkelte barn befinder sig?
Det viser den prøve, der nu skal indføres, jo ikke.
Det er jo en standpunktsprøve, der giver en profil på, hvad et barn kan.
Der er meget stor forskel på de to slags.
Havde vi ikke mere glæde af at fylde en værktøjskasse med diagnostiske prøver i en lang række fag, så der virkelig var nogle værktøjer, læreren kunne bruge, når det lige var det rigtige tidspunkt at gøre det på i undervisningen?
Kim Mortensen (S), 2006-01-17:
Jeg tror, jeg sagde i min ordførertale, at vi er klar over, at det her er ubetrådt land.
Jeg tror også, jeg sagde, at vi havde fået med i aftalen, at vi har en 3-årig forsøgsperiode, der løbende evalueres.
Der er nogle erfaringer fra udlandet, der viser, hvordan man kan komme galt af sted med det her, eksempelvis fra Norge og England, og det er jo de erfaringer, vi skal lære af.
Vi ved også, at de i Norge er meget bevidste om, hvad det er for en debat, vi har her i Danmark, og hvad det er for en udvikling, vi har sat i gang.
Så det er da klart, at vi skal lære af de erfaringer, der er fra udlandet, men vi har jo i hvert fald gerne villet bryste os af at være nogle af de fremmeste, når det gælder udviklingen af folkeskolen, og hvis vi også på det her område kunne være med til at vise vejen for noget, er vi trods alt nået et stykke ad vejen med de 90 mio. kr.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-01-17:
Prøv bare, jeg skal nok sige, hvis jeg ikke kan høre det.
Marianne Jelved (RV), 2006-01-17:
Det er selvfølgelig nogle svære vilkår at diskutere på, når man skal stille korte spørgsmål og få korte svar.
Det er selvfølgelig lidt ærgerligt.
Vi er jo alle sammen interesseret i at styrke evalueringskulturen.
Det er der jo ikke nogen der er uenig i.
Hvor er der anbefalinger af, at vi gør det på den her måde?
Hvor er der erfaringer fra andre lande, der viser, at netop den type standpunktsbeskrivende, obligatoriske nationale test gennemført på bestemte tider af året for alle børn, giver et resultat, der kan bruges til noget som helst?
Kim Mortensen (S), 2006-01-17:
Det er mit indtryk, og jeg tror, det rigtigt, at de ca. 60.000 meget dygtige lærere, der er i folkeskolen, gør et stort stykke arbejde, men de anvender også i meget stort omfang test som en del af deres pædagogiske arbejde, også diagnostiske test.
Der bliver anvendt test mange steder, f.eks. i læsning i mange klasser, men vi har ikke fået fat i det hele, og vi er ligesom nået til den erkendelse, at vi tror, at det at sætte et testprogram som det, der er beskrevet, i gang, som kan være med til objektivt at give et billede af, hvor eleverne er henne, men også være med til at give nogle skriftlige tilbagemeldinger til forældrene om, hvor barnet er henne, måske kan være med til at pege lidt i den rigtige retning. Jeg glemte før at sige til ordføreren for SF, at stort set alle høringssvar, måske lige med undtagelse af Danmarks Lærerforenings, jo peger på, at der er brug for, at der sker en bedre evaluering i folkeskolen.
Så det er ikke sådan, at det her brager ind i en kæmpemodstand blandt dem, der ligesom er aktører i folkeskolen, heller ikke blandt de 60.000 lærere.
Man kan selvfølgelig diskutere, hvilke mål vi har, og hvilke midler vi skal benytte os af.
Jeg tror, at det her er en vej, som vi kan betræde, men som jeg sagde, kan det her naturligvis ikke stå alene.
Der er et problem i folkeskolen, der er et ressourceproblem i folkeskolen, og det skyldes bl.a. en del af den politik, der føres her i landet, som vi ikke er en del af, nemlig regeringens økonomiske politik over for kommunerne.
Så der er et klart ressourceproblem, men man er i folkeskolen også nødt til at vende det indad og sige: Vi har altså et problem i den danske folkeskole med at få den sidste restgruppe løftet med op.
Der tror jeg også, at det her skal være med til at give lærerne nogle af de redskaber, som de har brug for, og det er sådan set vores ærinde i forbindelse med lovforslaget her.
Thomas Krog (SF), 2006-01-17:
Så undlod hr. Kim Mortensen lige præcis at svare på mit spørgsmål.
Er det ikke dér, problemet er?
Det er den ene ting.
Den anden ting er: Burde man ikke også lytte til de her lærere?
Burde man ikke have lyttet til alle de repræsentanter, som faktisk her i høringssvarene og som opfølgning på OECD-rapporten i sin tid faktisk meget klart konkluderede: Der er ikke behov for nationale test i folkeskolen?
Kim Mortensen (S), 2006-01-17:
Jeg havde nær sagt, at jeg glædede mig til, at SF’s ordfører kom på talerstolen netop for at fortælle, hvad det så var, SF syntes der lige præcis skulle gøres i den her situation.
Men hvis nu jeg skal tage det første spørgsmål, vil jeg sige: Jo, vi har en fantastisk stor tro på og tillid til, at vi har nogle dygtige lærere i den danske folkeskole.
Det har vi, vi ved, de er der, og vi ved, at de brænder som ildsjæle for det stykke arbejde, de laver.
Derfor synes jeg også, at det måske tenderer en mistillid til lærerne, at det, at man indfører en national test, der, som jeg sagde, varer 45 minutter, i en lektion i løbet af en årgang, efter SF’s mening skulle være med til at dreje hele fokuset over lige præcis på de her nationale test.
Det mener jeg er en undervurdering af den ekspertise og den viden, som lærerne har i den danske folkeskole.
Med hensyn til hvad vi skal gøre, synes jeg, at det er vigtigt, som jeg sagde i min ordførertale, at vi bevarer fokus på, at der jo rent faktisk er 25 pct. af en ungdomsårgang, der ikke efterfølgende får en ungdomsuddannelse.
Der er et sted imellem 16 og 18 pct., der kommer ud af folkeskolen uden de nødvendige kundskaber, når det gælder læsning, skrivning, regning og matematik.
Så man kan sige, at der på trods af folkeskolens fortræffeligheder altså er nogle indsatser, som vi er nødt til at gå i gang i med.
Vi er nået til den erkendelse, at det her kan være et af redskaberne, ikke sådan, at det løser alle problemerne, men det kan i hvert fald være en af mulighederne.
Thomas Krog (SF), 2006-01-17:
I SF er vi selvfølgelig meget enige med Socialdemokraterne i ordene om, at folkeskolen skal styrkes.
Det, jeg opfatter, når Socialdemokraterne alligevel støtter det her forslag, som hr. Kim Mortensen nu siger, er, at de lærere, der er ude i folkeskolen, åbenbart ikke er gode nok til at opfange forskellighederne.
De er ikke gode nok til at finde ud af, hvem i deres klasse der kan læse, og hvem der ikke kan.
Der vil jeg godt høre: Er det det, Socialdemokraterne og hr. Kim Mortensen mener?
Det er den ene del af det.
Det andet spørgsmål, jeg har, er: Når man så finder ud af det, hvad skal man så gøre?
Vi snakker om den rummelige folkeskole, men det store problem for lærerne, ser man, når man færdes ude i miljøet, er jo, at de faktisk godt ved det, men de har ikke ressourcer til at gøre noget ved det.
Når der sidder 28 elever i en klasse, er det svært at få alle med, samtidig med at hvis man så lader nogle af dem, der er gode, ligge, så kommer der straks kritik, der lyder: Hov, vores børn lærer ikke noget i folkeskolen. Er det ikke dér, det egentlige problem er?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-01-17:
Med de diagnostiske prøver skal kommunerne selv betale for at købe disse prøver hjem, og det er ikke alle kommuner, der kan afse midler til den udgift.
Med dette adaptive, rigtig godt gennemtænkte testmateriale, der bliver udarbejdet nu, er det på nettet, det ligger, og derfor giver det overhovedet ikke nogen problemer at afvikle det.
Det vil også være mere moderne.
Vi ser jo, at der er flere af de diagnostiske prøver i dag, der er direkte forældede, og vi er nødt til at være med i den fremadrettethed, der er i vores udvikling i samfundet generelt.