runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-11:
Jeg er sikker på, at hr. Thulesen Dahl hørte, at jeg i mit ordførerindlæg sagde, at vi fra Kristeligt Folkepartis side levede i bedste velgående med det forbehold, som vi selv var med til at få stadfæstet i forbindelse med Edinburghafgørelsen i 1993 som sådan.
Og det er rigtigt, at historien har været en anden fra Kristeligt Folkepartis side end for de partier, som har fremsat det forslag til vedtagelse, som vi også vil stemme for om lidt, og en af grundene til, at vi rent faktisk ikke er medforslagsstiller til det forslag til vedtagelse, er blandt andet for at markere, at historien er en anden.
Men ikke desto mindre synes jeg også, at vi som parti må tage ved lære af historien og også kvittere for, at det, vi rent faktisk frygtede især i 1992, at Maastrichttraktaten ville føre til, at man fik koblet vore nordatlantiske samarbejdspartnere ud af Europa, ikke er sket, og de topmødeerklæringer, der er kommet fra NATO siden hen, har tværtimod forankret den europæiske forsvarsidentitet i NATO. Og det bliver vi nødt til at tage bestik af også, al den stund at vores historie selvfølgelig er anderledes, men vi må også se på: Hvad er der rent faktisk sket efterfølgende?
Men jeg har ikke i dag sagt, at vi ikke er skeptiske over for, hvad der er sket, jeg har bare sagt, at der er sket en udvikling i retning af, at den europæiske forsvarsidentitet nu bliver forankret i NATO, og det synes vi faktisk er positivt, for det var det, vi frygtede ikke * o skulle ske med Maastrichttraktaten i 1992, hvorfor vi dengang anbefalede at stemme nej.
Nu er det, der skal tages stilling til om et øjeblik, jo ikke fru Charlotte Antonsens indlæg.
Vi skal ikke stemme ja eller nej til fru Charlotte Antonsens indlæg.
er faktisk det forslag til vedtagelse, som er fremsat af partier, der repræsenterer et flertal her i Folketinget, og som derfor også kommer til afstemning først.
Det er baggrunden for, at vi stemmer for.
Det er såmænd ikke fru Charlotte Antonsens indlæg, som jeg så skal lade være ufortalt her.
Det er ikke så meget Venstres ordførers indlæg i den her sammenhæng, men hvad vi selv mener, og hvordan vi vurderer den strategi, der henvises til i det forslag til vedtagelse, som vi altså støtter.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-05-11:
Jamen jeg skal bare afslutningsvis for denne her lille duel sige til hr. Sjursen, at så forstår jeg da bedre, hvorfor Kristeligt Folkeparti ikke er medforslagsstiller, for der er jo rygende uenighed i kredsen af forslagsstillere til det her forslag til vedtagelse om definitionen af, hvor langt det rækker.
Og jeg kan så forstå, at hr. Sjursen lægger én fortolkning ind i vedtagelsen og med det som udgangspunkt så når frem til, at Kristeligt Folkeparti kan støtte det.
Fair nok.
Det er en politisk stillingtagen, som Kristeligt Folkeparti kan tage.
Og det er altså bare det største parti i oppositionen, der er med i forslagskredsen til vedtagelsen, der har den holdning.
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-11:
Jeg tror, hr. Thulesen Dahl vil have det med SF og Enhedslisten og Fremskridtspartiet, som hr. Thulesen Dahl stemmer sammen med om lidt, nemlig imod forslaget til vedtagelse, som jeg kan have det i forhold til Venstre og måske Socialdemokratiet og nogle af de andre partier, som jeg stemmer sammen med om lidt, nemlig at vi i hvert fald er enige om at stemme ja til den foreliggende tekst, og så kan der derudover være nuancer i forhold til, hvad vi i øvrigt mener, og som ligger uden for det, der lige præcis står beskrevet i de omkring 150 ord, der er angivet i teksten.
Og det er præcis den samme situation, som hr. Thulesen Dahl vil være i om lidt, når han stemmer sammen med hr. Keld Albrechtsen og hr. Tom Behnke og hr. Villy Søvndal.
Den er ikke så meget anderledes for mit vedkommende.
Charlotte Antonsen (V), 1999-05-11:
Men til gengæld kan jeg forstå, at udenrigsministeren på grundlag af et bevidst fejlcitat forsøger at lave en konfliktmodel mellem Venstre og regeringen.
Men der skal jeg nu forsøge i hvert fald for min part at sige, hvad jeg har sagt, og ikke lade mig slå til tåls med et fejlcitat fra udenrigsministeren.
Jeg gjorde netop i min tale meget ud af at sige, at i de store verdensomspændende konflikter ser jeg ikke nogen konflikt mellem EU på den ene side og NATO på den anden side.
Det er jo derfor, at Danmark kan være med i disse sager, fordi vi ikke har noget forbehold i forhold til NATO.
Tværtimod er det de mindre ting, vi ikke kan være med til.
Det er faktisk hele argumentationen for Venstres modstand mod EU-forbeholdet, ministeren ikke har kunnet forstå, og det er jo beklageligt.
I øvrigt vil jeg godt sige til det sidste om, at der ikke er automatik: Nej, nu er vi jo nogle stykker, der efterhånden har fået læst det her NATO-summit, som jeg har forstået regeringen har støttet, selv om det er lidt svært at høre på noget af det, udenrigsministeren siger.
Og dér taler man netop om »pre-identified NATO capabilities and common assets for use in EU-led operations« - jeg har det desværre ikke på dansk.
Men det, man siger, er netop, at man på forhånd fra NATO's side siger til EU, at i de sager, hvor NATO som sådan ikke ønsker at gå ind, dér kan I få mulighed for at benytte nogle af NATO's aktiver.
Det er det, der er det nye.
Vetoretten hos USA er det gamle.
Per Stig Møller (KF), 1999-05-11:
Ja, jeg vil sige som fru Charlotte Antonsen, at det da er udmærket, vi ikke laver konflikt med USA, men jeg forstår, at regeringen vil lave konflikt med V og K, og det må regeringen da også godt.
Det er da selvsagt, at det ikke er i konflikt med USA, det her; det er formuleret sammen med USA.
Det, der er pointen, er, at vi kan komme ud for situationer i fremtiden, hvor Amerika synes, at det her skal Europa selv klare.
Og derfor spørger jeg: Vil USA så trække sig tilbage fra aktionen og sige, at det kan I selv klare, det rige Europa må selv klare det, det rige Europas skatteborgere må selv klare det?
Det er pointen, men det er altså ikke mod USA, men det er med USA's godkendelse, at USA ikke er med, ligesom det også er med vores godkendelse, at de andre kan foretage sig noget, uden at vi er med.
Vi er trods alt ikke med i alle aktioner her i verden.
Så der har ikke fra vores side overhovedet været oplæg
til, at der var en konflikt med USA, som udenrigsministeren kom til at sige i sin første runde i forhold til mig.
Så beklagede udenrigsministeren, at jeg brugte det danske engagement i Kosovo-sagen.
Det er klart, at danskerne har vist vilje til økonomisk, militær og humanitær indsats, og derfor siger vi, at så vil den danske befolkning sikkert også gerne være med til at træffe beslutning.
Og så omkring det, at der ikke er automatik, skal jeg henvise udenrigsministeren til punkt 9 a., hvor der tales om, at man træffer beslutninger og godkender militære aktioner i EU, hvor alliancen som helhed ikke er engageret, og 10 a., hvor der skal være sikret EU-tilgængelighed til NATO-planlægningssystemer, det vil sige, at der på forhånd skal være sikret EU-tilgængelighed til disse systemer, og så skal der også være forud identificerede NATO-assets, det vil sige hjælpemidler til EU.
Det er altså besluttet på forhånd, hvad EU kan få adgang til.
Deri ligger jo trods alt en vis grad af automatik.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-05-11:
Men så skal jeg bare spørge hr. Sjursen: Hvis det, som fru Charlotte Antonsen sagde tidligere, var konsekvensen af de beslutninger, der nu bliver truffet både på NATO-topmødet og også i Køln, hvis det står til troende og det er det, der bliver udviklingen, mener hr. Sjursen så ikke, at Kristeligt Folkepartis opbakning til det projekt burde være væk i forhold til netop den historie, Kristeligt Folkeparti har, hvis man altså stadig skal respektere forbeholdet?
Der var udgangspunktet jo lige præcis ikke, som flere har været inde på, den beroligende tone.
Nej, der var det jo, at det afgørende jo var, at EU kunne handle militært også i modsætning til, hvad den amerikanske præsident i givet fald ønskede.
Og så er konflikten jo klar mellem EU og USA.
Arne Melchior (CD), 1999-05-11:
Da jeg skal være i et udvalg til uopsættelig betænkningsafgivelse, siger jeg tak til fire ordførere for, at jeg må få ordet her og nu. Jeg skal på CD's vegne kort meddele, at det forslag til vedtagelse, som fru Helle Degn på fem partiers vegne har forelagt Tinget her i sin tale, jo også er dækket af CD.
CD blev startet for 25 år siden på helhjertet medlemskab af NATO og af EU, og udviklingen har vist, at det gjorde vi klogt i.
Helle Degn (S), 1999-05-11:
Svaret på hr. Keld Albrechtsens spørgsmål lå i mit indlæg i dag, hvor jeg netop gør rede for de beslutninger, der er truffet i Washington om den udviklingsplan, der her ligger, og som udenrigsministeren også klart har redegjort for i sit indlæg i dag.
Dér ligger svaret på de spørgsmål, som hr. Keld Albrechtsen stiller.
Til hr. Thulesen Dahl vil jeg sige, at Socialdemokratiet har som udgangspunkt, at vi gerne ser, at alle er med i de forskellige aktioner.
Vi har dog, synes jeg, været udsat for her i de senere år nogle situationer, hvor vi som europæere måske ville have ageret og reageret før, og hvor vi har måttet sidde og vente på en bredere opbakning. Endelig har vi set, at vi har truffet beslutningerne, vi har leveret mandskabet, vi har fået de døde soldater hjem i sække, og andre har taget æren af at lede aktionerne og lede de politiske forhandlinger.
Jeg mener, vi er kommet dertil nu, hvor Europa selv må påtage sig at forene sine kræfter og synspunkter for dermed at stå stærkere også i samarbejde med amerikanerne, stå stærkere i samarbejdet med andre, der gerne vil have indflydelse på de beslutninger, der skal træffes, og på det sikkerhedspolitiske område i Europa.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-11:
Det, jeg har sagt og spurgt hr. Jørn Jespersen om, er, om vi skal acceptere at bliver underkendt i hormonbøfsagen, hvad vi jo bliver af WTO, for der tages jo ikke sundhedshensyn. Skal vi, når den næste sag kommer om asbesten, acceptere, at vi skal ophæve det danske asbestforbud?
Og hvorfor står der ikke noget i forslaget til vedtagelse om, hvordan man sikrer sig mod den situation?
Jeg vil godt spørge hr. Jørn Jespersen én gang til: Vil SF fastholde, at Enhedslistens synspunkt, at vi skal kunne sikre os imod sådanne ting, er udtryk for protektionisme?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-11:
Jeg hæftede mig ligesom hr. Claus Larsen-Jensen ved, at de ting, der var i vedtagelsen sidste år med en investeringsaftale, ikke er med denne gang, og jeg vil godt stille dette spørgsmål: Betyder forslaget til vedtagelse, at regeringen kan tilslutte sig den linje, som EU-Kommissionen har fremlagt i spørgsmålet om investeringsaftale, eller betyder det noget andet?
Det vil jeg gerne have at vide.
Så vil jeg godt spørge hr. Claus Larsen-Jensen, som ligesom hr. Jørn Jespersen bliver ved med at fremmane denne frygt for protektionismen, altså større liberalister har jeg
jo sjældent hørt end hr. Jørn Jespersen og hr. Claus Larsen-Jensen; nu er det frygten for protektionismen, der driver det hele: Er det ikke lidt utroligt med en sådan frihandels- og liberalisttale, al den stund at vi jo står over for, at vi bliver underkendt på hormonbøffer, vi bliver underkendt på gensplejsning?
Det ligger også fremover, at det ene gensplejsede produkt fra USA efter det andet bliver der også WTO-sager om.
Der bliver en asbestsag, og vi ved, at der også kommer en blysag.
Vi har et blyforbud her i Danmark, som man lige har vedtaget.
Skal vi også acceptere, at det bliver underkendt?
Hvor langt vil man gå med at underlægge sig WTO?
Claus Larsen-Jensen (S), 1999-05-11:
Ja, jeg er ikke bekendt med et forslag fra EU om et oplæg til en investeringsaftale, men det kan være, at hr. Keld Albrechtsen kan afsløre lidt nærmere omkring den
, så det kan jeg ikke udtale mig om. Om det dér med frygten for protektionisme, hvad handler det her så dybest set om?
Det handler om, at vi i vores eget samfund og i de lande, der ligner os, har afbalanceret markedskræfterne ved at indføre nogle spilleregler, der tager hensyn til mennesker og miljø. I takt med globaliseringen af økonomien har vi et tilsvarende behov på tværs af landegrænserne i Europa og globalt.
Det er i virkeligheden det, vi vil. Det, hr. Keld Albrechtsen arbejder for, er at undgå nogle sådanne spilleregler ved at slå ring om Danmark og tro, at man kan beskytte sig i stedet for at lave nogle fælles spilleregler.
Det er lidt underligt gentagne gange at opleve, at hr. Keld Albrechtsen og Enhedslisten er tilhængere af internationalt arbejde, bare aldrig nogen sinde lige de steder, hvor det er muligt, og slet ikke i den form og aldrig
nogen sinde her og lige nu.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-11:
Hvis hr. Claus Larsen-Jensen ikke kender det notat om investeringspolitik og om investeringsaftale, som EU-Kommissionen har udarbejdet, så synes jeg sandelig, at det er på tide, han får sat sig ind i lektien; han kunne måske rådføre sig med udenrigsministeren om det.
Men jeg vil så gerne bede udenrigsministeren kommentere, når det bliver hans tur til at svare, om det er den linje, EU-Kommissionen står for, og som den danske regering vil støtte, og om den danske regering er af den holdning, at der skal være en fælles EU-linje i spørgsmålet om investeringsaftale.
Det må vi dog kunne få et svar på.
Jeg spurgte både hr. Jørn Jespersen og hr. Claus Larsen-Jensen, hvad man vil stille op, hvis vi taber hormonsagen endegyldigt, hvad man vil stille op, hvis WTO pålægger os at acceptere alle mulige amerikanske gensplejsede produkter, der kommer væltende, hvad man vil stille op, hvis vores asbestforbud bliver underkendt, hvad man vil stille op, hvis man ikke anerkender vores blyforbud.
Jeg synes ikke, det rigtig har noget med protektionisme at gøre.
Det har noget at gøre med helt elementære miljøværdier, som WTO truer, og som man simpelt hen ikke vil se i øjnene fra Socialdemokratiets side.
Claus Larsen-Jensen (S), 1999-05-11:
To ting - ét: Vedtagelsen her i Folketinget den 23. april omkring kravene til en investeringsaftale er fuldstændig klokkeklar.
Den vil jeg ikke stå og referere her.
Det andet omkring hvad man vil gøre, hvis nu vi taber de og de sager: Jeg vil ikke konkret gå ind i de sager, men det her handler jo dybest set om, at vi skal sikre, at de internationale handelsaftaler ikke kun tager hensyn til handelsliberalisering, men også til miljøhensyn osv.
Jeg vil bare sige til hr. Keld Albrechtsen: Vi diskuterer gerne de konkrete sager, men vi holder os også til dagsordenen, og derfor handler det nu om WTO og ikke om en konkret sag omkring hormonbøffer og asbest.
Der er ingen tvivl om, at sundhed, sikkerhed, miljø og forsigtigshedsprincipper går frem for alt.
Det er derfor, vi vil have nogle internationale regler på de her områder
, så vi ikke skal slås fra hus til hus i hver enkelt sag.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-11:
I modsætning til hr. Jørn Jespersen og hr. Claus Larsen-Jensen går hun ind i den konkrete sag og kigger på: Hvad betyder WTO-systemet?
Det er hendes politiske mål.
Og vi ved alle sammen, at det er dér, det ender, og vi kommer til at acceptere hormonbøfferne og gensplejsningen.
Sådan er det.
Og det er rart at høre, at det bliver erkendt og sagt åbent, i stedet for at man som de to foregående ordførere forsøger på at feje tingene ind under gulvtæppet.
Så vil jeg bare sige til fru Charlotte Antonsen, at Enhedslisten ikke er imod internationalt samarbejde.
Vi har foreslået, at investeringsaftalen laves i FN, hvor den rettelig hører hjemme, og hvor ulandene kan komme ordentligt til orde.
Vi har foreslået, at ILO, Arbejdsorganisationen, skal kunne iværksætte sanktioner, hvis man ikke overholder arbejdsbeskyttelsesreglerne.
Vi har peget på en lang række internationale samarbejder.
Men WTO og EU er to alen af samme stykke.
WTO er endda endnu værre end EU. Så selvfølgelig kan vi ikke støtte den.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-11:
Ja, det er jo nemmest, når man ikke vil gå ind på det konkrete, når man kun vil snakke tågede handelsprincipper.
Men det er jo det konkrete, der truer os, det er asbesten, det er hormonbøffen, det er blyet, det er gensplejsningen.
Det er de konkrete sager.
Dem ønsker man ikke at snakke om.
Dem vil man helst glemme, fordi man godt ved, vi i WTO bliver tromlet ned på de spørgsmål.
Derfor er der brug for en helt anden linje, og derfor skal jeg foreslå følgende Forslag til vedtagelse
»Folketinget opfordrer hermed regeringen til i den kommende WTO-forhandlingsrunde at arbejde for, - at der alene fastsættes minimumsstandarder på områder som miljø- og fødevareområdet, - at Danmark og andre lande i fremtiden kan forbeholde sig retten til ensidige skridt på miljø- og sundhedsområdet, hvis standarderne som i hormonbøfsagen, asbestsagen og blysagen trues af WTO, - at eksisterende og fremtidige multilaterale aftaler på miljøområdet får forrang for GATT/WTO-reglerne, - at der indføres en fødevaresikkerhedsklausul i WTO-reglerne, - at panelerne i tvistbilæggelsessystemet erstattes af mellemstatslige organer, - at der ikke optages forhandlinger i WTO om nye emner såsom investeringer, konkurrencepolitik og offentlige indkøb, - at sanktioner mod lande eller virksomheder, der overtræder ILO-konventionerne, tillades, - at udviklingslandene kan træde ud af TRIPS-aftalen, og at patentering af liv trækkes ud af TRIPS-aftalen, - at udviklingslandene og fødevareimporterende lande ydes erstatning for tab i forbindelse med Uruguayrunden og eventuelle fremtidige runder, og - at der gennemføres løbende vurderinger af WTO-aftalernes indvirkning på miljøet og indvirkning på rigdommenes fordeling og sociale rettigheder.«
Jørn Jespersen (SF), 1999-05-11:
Til hr. Thulesen Dahl kan jeg sige, at jeg fuldstændig kan bekræfte hans opfattelse.
Det er jo sådan, også på baggrund af det fælles forslag til vedtagelse, der er fremsat, at man må konstatere, at den tendens, der er internationalt til protektionisme på højrefløjen, ikke findes i Danmark.
Jeg er meget tilfreds med, at det er sådan.
Til hr. Keld Albrechtsen vil jeg sige: Den investeringsaftale, som vi kommer til at arbejde for, når det forslag til vedtagelse, som vi har fremsat, er blevet vedtaget, er efter min opfattelse - og det bliver en politisk kamp - et forslag, som sikrer landene, lige så vel som det sikrer investorerne, at vi får fair regler for investering til gavn for udvikling i alle lande.
Når hr. Keld Albrechtsen spørger, om det er protektionisme at kæmpe mod hormonbøffer og asbest, så vil jeg sige, at det er det selvfølgelig ikke.
Men det, der er afgørende, er, at man kæmper inden for de regler, man har vedtaget.
Og det er jo også derfor, at vi har lagt meget vægt på, at de undersøgelser, der er igangsat, skal færdiggøres, før vi træffer beslutninger.
Her er det min opfattelse, at hvis der er den mindste risiko for sundhed, miljø osv., så skal vi selvfølgelig have mulighed for at håndhæve et importforbud; men det er meget afgørende, at det sker i respekt for internationale regler.
Det er det synspunkt, Enhedslisten ikke deler med SF, og det undrer mig lidt, at Enhedslisten hyppigt taler om retssikkerhed i Danmark, men så snart man kommer uden for landets grænser, er det den totale lovløshed, man hylder.
Det undrer mig.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-11:
Jeg må indrømme, at hr. Jørn Jespersen bringer sig ned på et polemisk niveau, som jeg egentlig ikke engang havde forestillet mig at vi kunne få denne her debat ned på.
Jeg må konstatere, at hr. Jørn Jespersen intet faktuelt har i sin påstand.
Der eksisterer ikke et sådant samarbejde om WTO-spørgsmål mellem højrefløjen og venstrefløjen.
Jeg vil godt vende tilbage til det spørgsmål, som jeg stillede hr. Jørn Jespersen om investeringsaftalerne, som jo faktisk er et sagligt spørgsmål, og som bekymrer græsrodsbevægelserne meget.
Hvis man stemmer for det forslag til vedtagelse, som er fremsat, betyder det så, at man har sagt ja til den linje, EU-Kommissionen har udmøntet, og som altså vil være til stor ugunst for bl.a. ulandene? Jeg vil også godt spørge hr. Jørn Jespersen, når han nu beskylder os for protektionisme: Er det protektionisme, at vi fastholder, at vi ikke vil have hormonbøffer med risiko for at få kræft?
Er det protektionisme, når vi siger, at vi ikke vil finde os i, når der nu kommer en asbestsag, at vi skal ophæve vores asbestforbud her i Danmark?
Det er jo den næste sag, der er på vej.
Ønsker hr. Jørn Jespersen, at vi skal bøje os for WTO og tillade asbest her i Danmark?
Er det protektionisme, hr. Jørn Jespersen?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-05-11:
Nu kan det jo være svært, når man som hr. Jørn Jespersen ønsker at male med den brede pensel, at få nuancerne frem, og derfor skal jeg bare bede hr. Jørn Jespersen om at bekræfte, at den alliance, som i givet fald eksisterer i hr. Jørn Jespersens danmarksbillede, ikke eksisterer i Folketinget.
Jørn Jespersen (SF), 1999-05-11:
Om kort tid går der en ny forhandlingsrunde i gang i verdenshandelsorganisationen WTO, og der er jo en lang række spørgsmål, der har stor betydning for både verdenssamfundet og de enkelte lande, som muligvis kommer til debat i den forbindelse, og efter vores opfattelse i SF er der en række emner, som det er meget afgørende kommer til at indgå i den kommende forhandlingsrunde i WTO.
Jeg skal bare kort nævne nogle af overskrifterne for de områder, som vi synes det er meget væsentligt at få diskuteret.
Først er der spørgsmålet om miljø og miljøaftaler i forhold til den internationale frihandel.
Her har vi i dag et relativt uafklaret forhold mellem miljøaftalernes status i forhold til WTO-reglerne, og derfor er det afgørende, at det spørgsmål indgår i den kommende forhandlingsrunde, så vi får skabt helt klare internationale retsregler og klare mekanismer, der sikrer, at der er et afklaret forhold mellem de multilaterale miljøaftaler og reglerne i WTO-handelssystemet.
Det er også afgørende, at vi får præciseret, hvordan forsigtighedsprincippet indgår i WTO-regelsættet, så vi på den ene side sikrer, at der er mulighed for, at lande kan fastsætte højere standarder inden for miljø og sundhed, og på den anden side også sikrer, at man ikke bruger sådanne regler til skjult protektionisme.
Så en afklaring på det punkt er ganske afgørende. Et andet punkt, der er meget vigtigt at få behandlet i den kommende runde, er spørgsmålet om arbejdstagerrettigheder.
Der er jo ingen tvivl om, at der er en risiko for, at jo mere frihandel, man får, jo mere får vi et såkaldt »race to the bottom«, altså at landene konkurrerer på dårlige lønvilkår, dårlige arbejdsmiljøvilkår, dårlige forhold for lønmodtagerne generelt.
For at sikre at vi får en fair og retfærdig frihandel, er det afgørende, at vi får indført præcise regler for, hvilken beskyttelse lønmodtagere i de forskellige lande bør nyde som følge af WTO-reglerne, og at WTO-reglerne indrettes sådan, at det bliver en fair konkurrence og ikke en konkurrence på dårlige løn- og arbejdsvilkår.
Endelig er der spørgsmålet om den fattige verden, om de
fattige ulandes vilkår
Det er klart, at ulandene på sigt vil nyde godt af en liberalisering af verdenshandelen, men på den anden side må man konstatere, at den måde, som liberaliseringen hidtil har fundet sted på, har betydet, at ulandene i et stort omfang er blevet tvunget til at åbne deres markeder for vores varer, uden at vi tilsvarende har åbnet vores markeder for de varer, som de fattige ulande kan producere og konkurrere på.
Vi har også set, at den rige verden har givet en række løfter om kompensationer for liberaliseringen til de mindst udviklede lande, til de fødevareimporterende lande, men at disse løfter har svært ved at blive indfriet.
Derfor er det vigtigt, at Danmark og EU får en stærk, offensiv forhandlingslinje i de kommende forhandlinger i WTO, og derfor denne forespørgsel.
Besvarelse