runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-12-09:
Det skægge ved at lytte til radikale politikere er, at den ene dag er vi dem, der regerer landet.
Der styrer vi regeringen i ét og alt.
Den næste dag er vi dikkende lammehaler og er bare nogle, der gør fuldstændig, som regeringen ønsker.
Man vil ikke blive overrasket over det ud fra sådan en almindelig opfattelse af Det Radikale Venstre, men De Radikale har jo forsøgt at give indtryk af sådan en større konsistens i deres udtrykte holdninger, at man kunne regne med, hvor man havde De Radikale.
De Radikale må finde ud af, om Dansk Folkeparti regerer landet, eller om Dansk Folkeparti er dikkende lammehaler.
Jeg tror ikke, at regeringen eller kirkeministeren for den sags skyld, når man ser på den facon, hvorpå der i givet fald skal bevilges flere penge til Kirkeministeriet, kan udlede noget, der er særlig rart for regeringen.
Det er da ikke særlig rart for regeringen, at de ikke bare får bevilget de penge, de mener er nødvendige til et ministerium, men at de kun kan bevilges, hvis de over for Finansudvalget kan dokumentere, at det går til at sikre en betryggende ledelsesstruktur, så vi kan sige til skatteyderne, at de penge, vi forvalter på skatteydernes vegne, og som vi giver til ministerierne, gives til noget fornuftigt.
Morten Helveg Petersen (RV), 2004-12-09:
Generelt er jeg en rimelig glad mand, det skal jeg da hurtigt sige til hr. Thulesen Dahl, om end jeg dog må sige, at den læsning, som vi bydes på i forhold til Kirkeministeriet og trakasserierne der, jo ikke ligefrem får mundvigene til sådan at flytte sig i opadgående retning.
Man har tidligere slået sig op på at være bidske vagthunde, og hvad ved jeg, og nu har man reduceret sig selv til at være en form for blød og mild skødehund, der gør alt, hvad man kan for at holde liv i embedsførelser, som mildest talt er tvivlsomme.
Er det ikke det, der er sandheden?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-12-09:
Nu er der jo rejst en forespørgselsdebat, hvor vi præcis skal diskutere spørgsmålet om Kirkeministeriet og kirkeministeren.
Der er rejst en særskilt forespørgselsdebat lige præcis om det.
Det, vi forholder os til her, er ændringsforslag til finansloven, hvor der er et ændringsforslag, der bevilliger penge til at sikre en ordentlig ledelsesstruktur i Kirkeministeriet.
Vi har endda fået ind, og det burde hr. Morten Helveg Petersen også være glad for, for han er også medlem af Finansudvalget, at udmøntningen af den pose penge først sker efter behandling i Finansudvalget.
Det har vi valgt at lade være med at gøre, fordi vi vil have helt fuldstændig sikkerhed for, at vi i Finansudvalget ved, at ledelsesstrukturen er på plads, inden vi bevilger de penge.
Morten Helveg Petersen (RV), 2004-12-09:
Jeg vil fortsætte i samme spor, for jeg synes stadig væk, at hr. Thulesen Dahl kryber uden om det centrale spørgsmål, nemlig om kirkeministeren er sat under administration – ja eller nej?
Hvis man som regeringens støtteparti mener, at man fortsat har tillid til kirkeministeren, er det så ikke en højst besynderlig fremgangsmåde, at man vælger at sige, at det fremover skal i Finansudvalget?
Vi må jo tolke det ændringsforslag til den aftale, som Dansk Folkeparti har lavet med regeringen, på den måde, at man har spændt sikkerhedsnettet ud under kirkeministeren.
Så mine spørgsmål er for det første: Er kirkeministeren sat under administration?
Dernæst: Har Dansk Folkeparti virkelig tillid til kirkeministerens videre embedsførelse?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-12-09:
Det er altid klogt at lytte til, hvad Dansk Folkeparti siger, også i den sag.
Sandheden er jo, at de 4 mio. kr., som hr. Nicolai Wammen først og fremmest spørger til, jo ikke har noget som helst at gøre med, om man skal redde eller ikke redde en minister.
Det har noget at gøre med at sikre, at når vi har et ministerium, drives det også fornuftigt, også økonomisk fornuftigt, så der er styr på tingene.
Derfor er det så vigtigt for os, at der er en ordentlig ledelse i Kirkeministeriet ligesom i alle mulige andre ministerier.
Derfor har vi taget et væld af initiativer på det her område – hr. Nicolai Wammen kender dem, for det er foregået igennem Finansudvalget – og derfor har der været en proces til det bedre.
Sådan har det selvfølgelig skullet håndteres.
Så kan man for min skyld kalde det lige, hvad man vil, men det er et faktum.
Nicolai Wammen (S), 2004-12-09:
Hr. Kristian Thulesen Dahl har en lidt humoristisk tilgang til det, for den måde, det er foregået på i Kirkeministeriet, har en gang imellem været nærmest tragikomisk.
Den opfattelse tror jeg næsten vi deler.
Derfor kan man også sige, at det er højst besynderligt, at Dansk Folkeparti mener, at man skal gå ind og bruge 4 mio. kr. på at redde kirkeministeren.
Jeg vil gerne høre hr. Kristian Thulesen Dahl: Mener Dansk Folkeparti, at kirkeministeren er sat under administration?
Det har hr. Thulesen Dahl i hvert fald udtalt tidligere.
Kirkeministeren sagde, at det var hun ikke, så sagde hr. Thulesen Dahl, at det havde hun fuldstændig misforstået.
Siden da er der jo sket noget spændende, for statsministeren har også været ude, og han siger, at kirkeministeren ikke er sat under administration.
Hvem har ret?
Er det Dansk Folkepartis finansordfører, eller er det statsministeren?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-12-09:
Jeg troede, da hr. Nicolai Wammen tog ordet, og da jeg hørte, hvad det handlede om i relation til ændringsforslaget, at han ville sige, hvor er det dog dejligt, at der er et forligsparti til en finanslov, der sikrer, at det, inden der bliver frigivet øgede midler til administration i Kirkeministeriet, er Finansudvalget, hvor hr. Nicolai Wammen selv er repræsenteret, der skal godkende det, for det giver jo en helt unik mulighed for de partier, der ikke er en del af forliget, til at se, hvad de penge præcis skal bruges til.
Hvad er det dog for noget?
Nicolai Wammen (S), 2004-12-09:
Jeg går ud fra, at hr. Kristian Thulesen Dahl er enig med mig i, at det, vi behandler i dag, er ændringsforslagene og de fingeraftryk, som Dansk Folkeparti fik sat i forbindelse med finanslovaftalen med regeringen.
Det er der, hvor man har mulighed for at vise, hvad man synes, at der skal bruges penge på, og hvor man virkelig skal prioritere.
Set i det lys er jeg og Socialdemokraterne noget forundrede over, at man gik ind og ville give over 4 mio. kr. til at redde kirkeministeren, når man kunne have brugt de penge på så mange andre gode ting.
Når Dansk Folkepartis finansordfører ved gentagne lejligheder har sagt, at her er der en minister, der ikke har styr på tingene, når det gælder økonomien – den sejler – og når hun er sat under administration, hvorfor er det så, at Dansk Folkeparti synes, det er vigtigt at bruge 4 mio. kr. på at redde kirkeministeren i stedet for at bruge de penge på f.eks. de ældre eller vores sygehuse?
Ole Sohn (SF), 2004-12-09:
Jeg vil gerne fortsætte lidt i det spor, for det er klart, at man selvfølgelig kan give en garanti.
Det har regeringen også gjort: Der er ikke nogen, som vil blive fyret i forbindelse med kommunalreformen.
Det, der er det helt afgørende, er jo, at man ved, at kommunalreformen betyder om ikke en milliard så i hvert fald mange millioner kroners ekstraudgifter til kommunerne bare i sammenlægning af it-udstyr og alle de ekstraomkostninger, der kommer.
De skal jo finansieres på en eller anden måde.
Der er to måder at gøre det på: enten ved at skære i servicen eller ved at afskedige folk.
Derfor er det jo ikke helt irrelevant også at høre Dansk Folkeparti, hvordan de forholder sig til det, når man ser lidt ud i fremtiden, om de altså vil være med til at sikre økonomien i de nye regioner, så man kan give en reel jobgaranti.
Det er sådan set det, det drejer sig om.
Det er det, det har været lidt svært at få Dansk Folkeparti til at give en klar melding om i dag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-12-09:
Jeg har sagt – jeg tror, at det var i et svar til fru Line Barfod før pausen – at jeg tror, at opgaven bliver en anden end den, hr. Ole Sohn udtrykker her.
Opgaven bliver at holde på de bedste medarbejdere i den offentlige sektor.
Det bliver sådan set et problem, at for mange sandsynligvis vil prøve at søge andre steder hen, og det er den opgave, vi står med.
Det er en langt større ambition at have at sikre, at vi har gode offentligt ansatte, og at vi fastholder de gode, vi har i dag, end det modsatte billede, hr. Sohn forsøger at tegne.
Billedet er jo, at der hvert eneste år er en stor afgang fra det offentlige, dels fordi folk lader sig pensionere, dels fordi der er mange, der søger ansættelse i den private sektor.
Opgaven er sådan set at undgå, at der, havde jeg nær sagt, er for mange, der søger væk; opgaven er at sikre, at de, der skal være der og yde en god indsats, bliver der og ikke forsvinder væk til bl.a. den private sektor.
Så jeg har en anden tilgang til det her, end hr. Ole Sohn har.
Ole Sohn (SF), 2004-12-09:
Når vi bekymrer os lidt for det, er det, fordi vi kan se, at der, siden VK-regeringen kom til og lavede sin første finanslov sammen med Dansk Folkeparti i 2002, faktisk er blevet færre offentligt ansatte.
Det vil sige, at der er sket et fald i antallet af offentligt ansatte allerede nu som følge af den økonomiske politik.
Derfor er det naturligt, at de tusindvis af offentligt ansatte rundtomkring i kommunerne og regionerne er meget bekymrede for deres fremtid, specielt når de ved, at selve kommunalreformen, altså bare det at lægge kommuner sammen, med erfaringerne fra Bornholm koster uanede millioner kroner.
Så er det da fair nok, at man som lovgiver, når der bliver lavet sådan en stor reform, giver en reel jobgaranti.
Det er ikke lykkedes at få Dansk Folkeparti til at give det tilsagn, og jeg forventer heller ikke, at det kommer.
Men jeg synes da, det er vigtigt, at vælgerne ved, at der ikke er den garanti fra hverken Dansk Folkeparti eller fra regeringspartierne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-12-09:
Jeg mener, at hr. Ole Sohn gør sig skyldig i en fuldstændig fejlantagelse, når han siger, at der er kommet færre offentligt ansatte.
Der kommer flere offentligt ansatte.
Netto kommer der flere offentligt ansatte.
Vi snakker om et tocifret tusindtal nye medarbejdere.
Det, der måske kan forvirre hr. Ole Sohn, er, at det sker ved en oprustning nogle steder og en nedjustering andre steder.
Det sker ved en prioritering af de offentlige midler.
Man forsøger at få flere midler derud, hvor det betyder noget for den enkelte: sundhedsområdet.
Jeg nævnte om f.eks. bekæmpelse af ventelister til kræftbehandling, at det har været og er et meget vigtigt område for Dansk Folkeparti.
Vi har med finanslovaftalen sikret, at der sker mere på kræftområdet.
Det vil selvfølgelig betyde, at der vil være flere arbejdstimer, der skal erlægges på kræftafdelingerne, det siger da sig selv, når der bruges flere penge på at få flere kræftpatienter igennem systemet.
Nicolai Wammen (S), 2004-12-09:
Så skal vi igen høre, at skatterne steg og steg og steg under den socialdemokratisk/radikale re
gering
Det er ganske enkelt ikke rigtigt.
Der var skattereformer, der gjorde, at ca. 100 skatter blev sat op, og ca. 100 andre skatter blev sat ned, og så var der en række, der ikke fik nogen betydning i forhold til indtægter og udgifter i det store spil.
Så det korte af det lange er, at vi stod for et stabilt skattetryk, og det, vi gerne vil gøre, når vi kommer i regering nu, er at sænke skatten på arbejdsindkomst og lægge et loft, så både familier og boligejere ved, hvad de har at gøre godt med.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-12-09:
Jeg synes desværre, hr. Lars Barfoed har bidraget en del til forvirringen om De Konservatives finanspolitik, og derfor vil jeg gerne give hr. Lars Barfoed mulighed for her fra Folketingets talerstol, så vi alle sammen kan høre det, at fortælle os, hvad der er op og ned i den diskussion, der har været i de seneste dage.
Det har været nævnt, at det er finansordførerens politiske ønske, at der bliver afdraget langsommere på statens gæld, at efterlønnen laves om, og at pensionsalderen forhøjes til det fyldte 67. år, alt sammen for at finansiere en fjernelse af topskatten.
Er det noget, hr. Lars Barfoed står fast på?
Er det konservativ politik, eller hvordan skal vi forholde os?
Lars Barfoed (KF), 2004-12-09:
Nu er det jo sådan, at uanset hvilken regering vi har i dette land, er ledigheden dybt afhængig af, hvordan de internationale konjunkturer bevæger sig.
Hvis man meget nøje følger kurverne for, hvordan bruttonationalproduktet i Danmark har udviklet sig, og hvordan det har udviklet sig i de lande, som vi typisk handler med, er der en fuldstændig sammenhæng mellem tingene.
Det, en regering og et Folketing kan gøre, er at fjerne brodden, når konjunkturerne truer beskæftigelsen, og det er også det, vi gør.
Men årsagen til, at der lige nu er en negativ forskel, fra dengang vi tiltrådte og til nu, når vi ser på arbejdsløshedstallene, er jo netop, at der – som det også vil være fru Pernille Rosenkrantz-Theil bekendt – har været en nedgang i de internationale konjunkturer, som selvfølgelig også har ramt danske virksomheder.
Men nu stiger beskæftigelsen heldigvis igen, og det synes jeg da man skal glæde sig over.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-12-09:
Nu er forårspakken jo efterhånden en gammel ting, og specielt når man ser på, hvordan arbejdsløsheden har udviklet sig siden forårspakken, er jeg lidt ked af hele den talkrig, der har været.
Det er selvfølgelig rart, hvis regeringen får ret i, at der kommer 20.000 nye arbejdspladser, for det ville da være bedre end de negative prognoser.
Næste år vil arbejdsløsheden stadig være større, end den var, da regeringen kom til magten, selv om regeringens prognoser holder.
Derfor kan det godt undre mig, at man bliver ved med at hive forårspakken op af hatten.
Vi kan jo diskutere fra nu af og til nytårsaften, om forårspakken hjalp noget, men vi kan bare konstatere, at selv hvis den har hjulpet, har den i givet fald ikke hjulpet nok.
Der er fortsat flere arbejdsløse under denne regering, end inden regeringen kom til, selv med virkningerne af forårspakken og selv efter de prognoser, man laver for næste år på baggrund af forårspakkens justeringer.
Lars Barfoed (KF), 2004-12-09:
Jeg synes, det er dejligt, når jeg en gang imellem kan udtrykke enighed med fru Pernille Rosenkrantz-Theil.
Det er da også morsomt, når vi har vores forskellige små og store uenigheder, men vi kan sådan set godt blive enige om, at beskæf tigelse er helt afgørende for den enkeltes tryghed.
Alle prognoser tyder jo også på, at det faktisk går rigtig godt, og at beskæftigelsen vil stige ganske betydeligt, ikke mindst i de kommende år, så vi har bestemt taget initiativer på det felt.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-12-09:
Hr. Lars Barfoed talte meget om tryghed i sin tale, og jeg tror sådan set, vi alle sammen går ind for at skabe tryghed i folks hverdag.
Men det, der kan være interessant, er jo, hvad man mener, og hvordan man har tænkt sig at gøre det.
Jeg blev noget overrasket, da jeg så aftalen mellem regeringspartierne og Dansk Folkeparti og de ændringsforslag, der er kommet ud af den, og som vi behandler her i dag.
Den bunke ændringsforslag er jo tordnende tom, når det gælder om at tage initiativer på beskæftigelsesområdet, og hvis vi skal tale tryghed, mener jeg, at lige præcis det at have et arbejde og kunne forsørge sig selv og sin familie vel må være noget af det mest grundlæggende for, at man kan have en eller anden form for tryghed i sin hverdag.
Vi har set en rapport fra Socialforskningsinstituttet, der viser, at lige præcis der, hvor fattigdomsproblemerne eksisterer, er i de befolkningsgrupper, der ikke har arbejde, så kan hr. Lars Barfoed ikke give mig ret i, at lige præcis beskæftigelsesspørgsmålet vel nok er det allermest centrale område, når vi skal snakke om, hvordan vi får skabt tryghed i folks hverdag?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-12-09:
De offentligt ansatte er ikke nogen parentes, som man ikke skal bruge tid på, tværtimod.
Vi er fuldstændig afhængige af, at vi har en meget, meget stor skare af dygtige offentligt ansatte til at udføre alle de opgaver, der skal løses af den offentlige sektor, ikke alene når det handler om at få pengene ind i kassen, men så sandelig også, når det handler om at få brugt pengene på den rigtige måde til gavn for vores borgere.
Derfor er vi dybt, dybt optagede af, hvordan de offentligt ansatte behandles, og vil selvfølgelig også følge det meget tæt i den kommende tid.
Hr. Henrik Sass Larsen kan på sin side også være helt forvisset om, at det er helt afgørende for os, at det før et kommende folketingsvalg står klart for vælgerne, hvad det er for en skattepolitik, de får efter et valg.
Der er en helt afgørende forskel på det at operere med et skattestop og det, jeg har forstået er SR's bud, et skatteloft, for et skattestop skal meget mere præcist angive over for vælgerne, hvad det er, de får i den kommende valgperiode, og her har politikerne mindre mulighed for at fifle med det i en valgperiode og lave om efter forgodtbefindende.
Der mener jeg, at skatteloftet, som SR har lanceret, giver nogle enorme muligheder for at flytte rundt og i virkeligheden tage penge fra mange grupper i det danske samfund, mens skattestoppet er meget mere klart formuleret.
Det er ikke det samme, som at den definition af skattestoppet, vi ser i dag, er den, der også skal være gældende i en kommende valgperiode, men det er en anprisning af skattestoppets nødvendighed, fordi man så før et valg ved præcis, hvad man får også efter et valg.
Det skal man vide, og det forpligter selvfølgelig også os selv til at komme med det budskab inden et folketingsvalg.
Jeg synes, det er vældig godt, at hr. Henrik Sass Larsen tager det spørgsmål op, for indtil nu har vi troet, at vi havde en alliancefælle i Socialdemokratiet med hensyn til at sikre en bedre fordelingspolitik, og der kan vi så forstå på den seneste skatteudmelding fra Socialdemokratiets skatteordfører, at man nu går efter skattelettelser – hvis man finder rum til det i den finansiering, man har svært ved at anvise – hvor det er dem, der har de mellemste indkomster og opefter, der skal have lettelsen.
Så jeg ved ikke helt, hvor Socialdemokratiet står i det spørgsmål i dag.
Henrik Sass Larsen (S), 2004-12-09:
Nu har vi i et par omgange haft lejlighed til at spørge Dansk Folkeparti om deres holdning til skattestoppet og skattestoppets videreførelse, og jeg har også hørt Dansk Folkeparti sige, at man erkender, at skattestoppet er socialt skævt, at det rammer forkert, og at det især belønner de velstillede her i samfundet.
Det har man så lagt ryg til indtil videre, men så er vi spændte på, om det bliver før, under eller efter næste valgkamp, vi får at vide, hvad der bliver Dansk Folkepartis præcise krav til de her ting.
Vi forstår, at regeringen ikke vil forhandle med Dansk Folkeparti, men kommer Dansk Folkeparti så med nogle præcise krav til, hvordan de synes, at skattestoppet skal se ud fremover?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-12-09:
For 2 år siden var der slet ikke noget, der hed en ældrecheck.
Nu har Dansk Folkeparti fået den kæmpet ind, sådan at den er en permanent ordning med en udgift for statskassen på 1,2 mia. kr.
Det er vi stolte af, det er vi glade for, og vi vil fortsat kæmpe for, at de ældre får mere i posen, for det mener vi er tiltrængt.
Så siger fru Pernille Rosenkrantz-Theil noget, jeg er grundlæggende uenig i.
Det er ikke det billede, vi kender fra landbruget, det er et langt mere differentieret og nuanceret billede.
Der er massevis af landmænd, som står tidligt op om morgenen og kæmper hele dagen lang for at få en bedrift til at fungere og hænge sammen økonomisk, selv om der er EU-støtte blandet ind i det.
Det kan man se, når man kigger på landbrugets indtjening.
Den er ikke fantastisk voldsom, den er ikke noget at prale af, og når man regner timelønnen ud for mange landmænd, specielt for dem der virkelig slås på de mindre bedrifter, vil fru Pernille Rosenkrantz-Theil se timelønninger, hun ikke kunne drømme om at ville acceptere andre erhvervsgrupper havde.
Så det billede, fru Pernille Rosenkrantz-Theil på Enhedslistens vegne forsøger at skabe af den landmand, der driver en lille bedrift, har vi simpelt hen ikke i Dansk Folkeparti.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-12-09:
Det synes jeg da bare er interessant, for vi taler trods alt om beløb, der gør, at man ville kunne hæve ældrechecken med yderligere 10 pct.
Det er beløb, der svarer til, at man kunne hæve ældrechecken med 10 pct.
Så er det, jeg ikke forstår prioriteringen.
Man har mulighed for enten at give de ældre med borgere i vores samfund nogle flere penge mellem hænderne eller give pengene til landbruget.
Så kan det godt være, at man allerede har givet de ældre nogle flere penge; det støtter Enhedslisten at Dansk Folkeparti og regeringen gør, så det er sådan set ikke det, vi diskuterer.
De penge er allerede givet – det er fint – men jeg synes langtfra, at de ældre er nået op på det niveau, jeg gerne så at de ældre var på i vores rige samfund.
Så når man nu står med den her ekstra check på 168 mio. kr., undrer det mig, at Dansk Folkeparti ikke giver pengene til de ældre, enten direkte ved at hæve ældrechecken eller ved at gå ind og sige, at vi laver takstnedsættelser målrettet de ældre eller hæver antallet af hjemmehjælpstimer i kommunerne eller lignende.
Nej, Dansk Folkeparti vælger at gå ind og give pengene til det landbrug, som de fleste af os i hvert fald mener i forvejen får meget, meget stor støtte fra ikke alene den danske stat, men bestemt også EU.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-12-09:
Vi har lavet en aftale, hvor der bliver afsat 340 mio. kr. ekstra til ældrechecken, så den nu kommer op på 1,2 mia. kr.
Det var bare lige for at sætte tingene i forhold til hinanden.
Det gør der.
Så er det fuldstændig rigtigt, at vi i vores program hele tiden har haft stående, at vi ønsker at få nedsat grundskylden, vi ønsker at få nedsat beskatningen af jord.
Nu er der en mulighed for en nedsættelse på 168 mio. kr., den synes vi helt klart det er fornuftigt at foretage.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-12-09:
Jeg vil gerne følge det spor lidt, for jeg har undret mig noget over, at regeringen og Dansk Folkeparti har valgt at bruge 168 mio. kr. på at sænke jordskatten.
Har man gjort det, fordi der kommer noget EU-lovgivning, der gør, at man sænker tilskuddet til landbruget?
Jeg vil lidt i stil med hr. Ole Stavad gerne spørge hr. Thulesen Dahl, om det er den bedste måde at prioritere pengene på.
For jeg kunne godt forestille mig, at f.eks. ældre medborgere i det her samfund kunne ønske sig et par ekstra hjemmehjælpstimer.
Jeg kunne godt forestille mig, at de penge ville falde på et tørt sted masser af andre steder, f.eks. via nedsættelsen af prisen på den kollektive transport.
Men jeg kan forstå, at hr. Thulesen Dahl og regeringen synes, at de penge er bedst anvendt ved, at man giver dem til landbruget i Danmark.
Vi er jo nogle, der mener, at de måske får rigelig støtte i forvejen, men det vil jeg gerne høre hr. Thulesen Dahls kommentar til.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-12-09:
Ved den omlægning, vi laver, gør vi det sværere for danske virksomheder via datterselskaber og aktiviteter i udlandet at spekulere i at få skattefradrag hos det danske moderselskab.
Vi gør det sværere at lave den øvelse.
Og så sænker vi selskabsskatten i Danmark.
De store vindere ved det, er dem, der ellers ville have tabt som følge af, at virksomhederne placerer arbejdspladser i udlandet frem for i Danmark.
Det er dem, som forhåbentlig vil kunne mærke en gavnlig effekt af, at man siger, at man giver mindre indirekte støtte til sådan en virksomhed i udlandet.
Til gengæld lemper man så beskatningen af det overskud, der er, når man har virksomheden placeret her i Danmark.
Det er i bund og grund ganske sund tænkning, og den burde hr. Ole Stavad støtte og ikke kritisere.
Ole Stavad (S), 2004-12-09:
Næh, jeg nævner sådan set bare konsekvensen af Dansk Folkepartis politik, de helt store vindere af den.
Det, som Dansk Folkeparti siger, de ønsker, er, at der tilføres den finansielle sektor med banker og forsikringsselskaber mange hundrede millioner kroner.
Er det en bevidst prioritering fra Dansk Folkepartis side?
Oven i det har økonomi- og erhvervsministeren meddelt, at man vil komme med et lovforslag her efter nytår, som yderligere skal sænke afgifterne for bankerne med 200 mio. kr. Er det noget, der også kan forvente Dansk Folkepartis tilslutning?