runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-11:
Jo, og det bedste ville være, når man fik et afslag på asyl, at man også respekterede den afgørelse.
Men hvis jeg skulle følge op på fru Lotte Bundsgaards ønske om en garanti for, at hvis man får asyl, er man ikke blevet flyttet bagudrettet, så ved jeg ikke, hvordan man skulle kunne leve op til det, for man ved jo ikke på forhånd, om man får asyl, så det er sådan bagudrettet, og vi skal kunne spole tiden tilbage hver gang.
Det var også derfor, at jeg ikke helt forstod det før.
Vi skal sikre at sagsbehandlingstiden i vores asylsagssystem er så kort som muligt, så de, der får asyl, hurtigst muligt kommer ud og bliver integreret i det danske samfund.
Det mål har vi sådan set nået bedre, end vi har gjort tidligere.
Vi vil gerne hjælpe dem, der får afslag på asyl, og vi har især to større grupper, kosovarer og irakere, hvor vi siger: Vi vil faktisk også gerne støtte jer og hjælpe jer til at starte en tilværelse i jeres hjemland igen, hvis det er sådan, at Flygtningenævnet i sidste instans har vurderet, at der ikke er grundlag for at få asyl.
Det tilbud synes jeg man skal tage imod og få startet på en tilværelse, fordi der ikke er nogen målsætning om at fastholde folk år ud og år ind i vores asylcentersystem.
Der er en målsætning om hurtigst mulig sagsbehandling, når det gælder om at give folk asyl, så de, der får det, hurtigst muligt kan blive integreret i det danske samfund.
Og som vi diskuterede tidligere her i salen, er det faktisk noget, vi er blevet meget bedre til.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ellen Trane Nørby (V), 2006-10-11:
Da Carl Nielsen i sin tid trådte sine barnesko i den fynske muld i spillemandsfamilien, var der hverken noget, der hed musikskoler, eller nogen overvejelser om, om der skulle være mulighed for, at kommunerne kunne give socialt og økonomisk mindre velstillede familier mulighed for reduktion i deres betaling på musikskolerne.
Carl Nielsen blev heldigvis alligevel en af vores store komponister, på trods af at vi ikke havde musikskoler, og på trods af at der ikke var reduktion og gratis pladser på musikskolerne, men i den verden, vi lever i i dag, er det vigtigt, at vi sikrer, at børn med musikalske talenter uafhængigt af det hjem, de kommer fra, har mulighed for at udleve deres drømme.
Vi synes også, at den udvikling, der er sket ude i kommunerne, hvor man i høj grad har fokuseret på at få alle, ligegyldig hvilken baggrund de kommer fra, integreret i det kunstneriske og det musikalske liv, er vigtig, fordi den netop sætter fokus på, at alle skal have mulighed for at deltage, og det er klart noget, der har været med til at bryde den negative sociale arv også på det her punkt.
Vi hilste også velkommen sidste år i forbindelse med finanslovforhandlingerne, at vi lavede en bred aftale, som sikrede, at der også var økonomisk tilskud til kommunerne gennem musikskolerne til at kunne give fripladser til børn, der kom fra økonomisk vanskeligt stillede familier, og vi synes, at det her lovforslag ligger helt i tråd med de tanker, der har været om at skabe mere liv i musikken og give alle mulighed for at deltage i det musikalske liv i Danmark.
Så på den baggrund kan vi fra Venstres side klart støtte det forslag til lov om ændring af musikloven, som ligger foran os.
Troels Ravn (S), 2006-10-11:
Det er efter Socialdemokraternes mening et godt lovforslag, vi står med her.
Det har et positivt socialt sigte.
Forslaget betyder nemlig, at kommunerne også i fremtiden under hensyntagen til forældrenes økonomiske eller sociale forhold kan tilbyde børn og unge musikskoleundervisning gratis eller til nedsat betaling.
Lovforslaget fremsættes, så kommunerne med hjemmel i loven kan tilbyde børn og unge musikskoleundervisning gratis eller til nedsat pris.
Der er tale om at skaffe lovhjemmel til en allerede eksisterende praksis, da en lang række kommuner i dag tilbyder musikskoleelever økonomiske fripladser og søskenderabat.
Socialdemokraterne tilslutter sig forslaget om at ændre musikloven.
Det gør vi, fordi loven som nævnt sikrer den nødvendige lovhjemmel og gør op med den forvirring, der i nogle kommuner har hersket på området, og fordi lovforslaget har et godt socialt sigte.
Jeg vil gerne understrege, at Socialdemokraterne generelt er kritiske over for anvendelse af brugerbetaling og i særdeleshed, når det handler om brugerbetaling på uddannelsesområdet, som musikskolen også er en del af.
Endelig tilslutter vi os forslaget, fordi det understøtter plejen af børn med et særligt talent for udøvelse af sang og musik.
Det vil dog fortsat være op til den enkelte kommune at afgøre, om man vi tilbyde børn fra socialt og økonomisk vanskeligt stillede familier musikskoleundervisning gratis eller til nedsat pris, og Socialdemokraterne vil derfor opfordre kommunerne til at udarbejde kriterier for området og gøre brug af de muligheder, den her lov giver.
Alle børn i Danmark bør uanset familiens sociale og økonomiske forhold have mulighed for at modtage undervisning i musikskolen.
Karin Nødgaard (DF), 2006-10-11:
Musikskolerne i Danmark har en særlig status i det kulturelle og kommunale billede.
Det særlige ved musikskolerne er, at de fleste er startet i det små og på frivilligt initiativ, og at de har vokset sig store på baggrund af en masse ildsjæle, som har haft en lyst og en gejst til at lære fra sig og for at udbrede glæden ved at nyde og udøve musik.
I forbindelse med kommunalreformen er der selvfølgelig nogle områder, som skal justeres, så de passer ind i de større, sammenlagte kommuner.
Her er musikskolerne et område, og der er taget højde for mange ting, men der mangler en lovhjemmel til at kunne gøre det muligt for kommunerne at tilbyde børn og unge musikskoleundervisning gratis eller til nedsat betaling samt at give mulighed for gradueret brugerbetaling i relation til talentpleje.
Det er en praksis, som allerede finder sted i dag, og lovforslaget har dermed til formål at lovliggøre denne eksisterende praksis.
Der er i lovforslaget ikke lagt op til, at der med vedtagelsen af L 18 skal ske en udbredelse af de ordninger, der er i dag, det er blot tilsigtet, at der i de nye kommuner ikke bliver blokeret for det musikskoletilbud, som vi i Dansk Folkeparti lægger vægt på eksisterer.
Det er en fornøjelse at opleve så mange glade børn og unge, som får en ekstra dimension i tilværelsen, når de dyrker musikkens mange facetter, og se forældre, som bakker op om og viser interesse for deres barns udfoldelser.
Dansk Folkeparti er derfor positiv over for de ideer, der danner baggrund for musikskolernes virke, og er meget optaget af, at alle børn og unge skal have mulighed for at blive en del af dette miljø, hvis den enkelte viser interesse og har evner dertil, og at det ikke skal være familiens økonomiske ressourcer, der er afgørende for, om barnet kan deltage og modtage undervisning.
Det er vigtigt, at alle uanset social status kan blive en del af dette miljø, og Dansk Folkeparti har tiltro til, at kommunerne vil forvalte den nye lov med samme udgangspunkt, som har været praksis indtil nu.
Derfor støtter Dansk Folkeparti lovforslaget.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-11:
Jeg kan ikke helt forstå det – men det er måske, fordi fru Lotte Bundsgaard ikke har været ordfører så længe på det her område – men det her handler jo ikke om asylansøgere, som venter år ud og år ind på at få en afgørelse om asyl.
Langt størstedelen af dem, vi taler om, som har boet rigtig længe på asylcentrene, har fået afslag for rigtig lang tid siden, og derfor handler det ikke om integrationen i det danske samfund.
Det handler om, at de skal starte en tilværelse i deres hjemland igen.
Og vi giver gerne støtte og hjælp til, at de kan gøre det.
Vi er nede på en meget kort sagsbehandlingstid, og vi har virkelig fået sagsbehandlingstiden ned i den her regerings tid.
Når det gælder behandling af selve asylansøgningen, er vi nede på et gennemsnit, der hedder ca. 3 måneder i første instans og ca. 3-4 måneder i anden instans.
I gennemsnit er det altså 6-7 måneder, man er der, hvis man får sit asyl og skal ud i det danske samfund og blive integreret.
Og der når man trods alt ikke at blive flyttet seks gange.
Bente Dahl (RV), 2006-10-11:
»Musik er sundt« hedder et digt af Benny Andersen.
De sidste to linjer i det lyder: »Musikken gør en svag på en måde så man blir stærk.«
Der er mange undersøgelser, der peger på musikkens indflydelse på menneskers velbefindende og udvikling i det hele taget.
Fysisk bliver finmotorikken slebet til, den udvikles, når fingrene bruges til at spille med, og sideløbende med erhvervelsen af den håndværksmæssige kunnen sker der udvikling af identitetserkendelsen, udvikling af selvværd, udvikling af de sociale kompetencer og erhvervelse af social kapital og kulturel kapital m.m.
I 1990’erne var der i Berlin et storstilet forsøg, der inkluderede flere skoler i socialt belastede områder i storbyen.
Forsøgene stod på i 6 år og undersøgte, om det ville gøre en målelig forskel for børnenes sociale kompetencer og præstationer i øvrigt, når de alle sammen fik undervisning i at spille et instrument og skulle spille sammen i orkestre og grupper på alle klassetrin i forsøgsperioden.
Det gjorde en forskel.
Ud over at børnene rent faktisk blev gode til at spille, blev deres koncentrationsevne måleligt bedre, deres sociale adfærd ændredes i positiv retning, og deres forældre begyndte at færdes på skolen til elevarrangementer.
Ja, der er god mening i at give vore børn og unge del i musikkens univers.
Med dette lovforslag, L 18, går vi et skridt i den rigtige retning.
L 18 betyder, at der bliver hjemmel i lovgivningen til en praksis, der allerede eksisterer rundtomkring, idet mange kommuner faktisk allerede tilbyder børn og unge musikskoleundervisning gratis eller til nedsat betaling i form af forskellige ordninger.
Men når vi nu ved, hvor uhyre vigtigt det er, at børn har mulighed for at beskæftige sig aktivt med musik i deres opvækst, så er det da lidt ærgerligt, at der pointeres i lovforslaget her, at kommunerne ikke tilføres ekstra midler i den anledning.
Det er ingen hemmelighed, at kommunernes økonomi er trængt i øjeblikket.
Jeg frygter, at det bliver kommunernes økonomiske tilstand i stedet for det faktiske behov, der bliver bestemmende for, hvor mange børn og unge fra målgruppen der kan få musikundervisning efter lovens hensigt.
Vi støtter det.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-10-11:
Jeg er meget enig i en række af de betragtninger, der er kommet fra de kollegaer, der har haft ordet før mig.
Musikskolerne er en meget væsentlig del af det danske kulturliv og er en stor, stor forudsætning for, at musiklivet blomstrer.
Mange børn og unge har fået deres første kendskab til musikkens verden gennem de kommunale musikskoler, og det er meget, meget vigtigt, at der bliver støttet op om det udeomkring i kommunerne.
Der er jo tale om en praksis, der eksisterer i øjeblikket i kommunerne.
KL har bedt om at få det præciseret i en lovgivning, og det sker så gennem det her lovforslag.
Det synes vi er helt fornuftigt, og derfor kan vi støtte det her lovforslag.
Brian Mikkelsen (KF), 2006-10-11:
Jeg tror, jeg i denne sag også kan repræsentere Enhedslisten – jeg vil næsten tro, at der er konsensus i den her sag – men det kan vi jo ikke rigtig tillade os.
Indtil videre vil jeg i hvert fald takke for bemærkningerne og opbakningen til lovforslaget fra alle ordførerne.
Jeg mener, at vi med rette kan sige, at vi alle sammen her er ude i en god sags tjeneste, nemlig at sikre, at tilbud om musikskoleundervisning tager hensyn til forældrenes sociale og økonomiske forhold.
Som flere har været inde på, er formålet med lovforslaget jo helt enkelt at tilvejebringe lov hjemmel for kommunerne til at tilbyde børn og unge musikskoleundervisning gratis eller til nedsat betaling, således at kommunerne kan tilbyde økonomiske fripladser, søskenderabat og gratis undervisning i forbindelse med talentpleje.
For mig er lovforslaget af en mere teknisk karakter, da det ikke ændrer på tingenes tilstand, forslaget bringer blot orden i sagerne.
Det er nemlig sådan, at en lang række kommuner allerede nu tilbyder økonomiske fripladser til musikskoleelever ud fra det såkaldte trangskriterium, som det kendes fra det kommunale dagtilbud, altså en indtægtsreguleret betaling.
Musikloven indeholder ikke bestemmelser, der giver kommunerne mulighed for at tilbyde musikskoleundervisning gratis eller til nedsat betaling.
Der er således tale om at skaffe lovhjemmel til en allerede eksisterende praksis.
Det er der allerede en vis praksis for i kommunerne.
Samtidig er der fra politisk hold de senere år skabt et større økonomisk råderum til en øget talentpleje, hvor talentfulde elever kan tilbydes særlig undervisning gratis eller til nedsat brugerbetaling.
Dette er udmøntet gennem økonomiske puljer til særlig talentpleje, der fordeles af Kunstrådet.
Med forslaget fjernes eventuel tvivl om manglende hjemmel til kommunernes praksis.
Det vil fortsat være op til kommunerne selv at afgøre, om man vil anvende muligheden for at tilbyde børn og unge musikskoleundervisning gratis eller til nedsat betaling.
Eftersom der er tale om at tilvejebringe hjemmel til den eksisterende praksis, lægges der ikke op til, at der vil ske en forøgelse af de eksisterende ordninger.
Dette gælder for både de sociale og økonomisk betingede tilbud samt undervisningstilbud i forbindelse med talentplejen.
Forslaget til den nye bestemmelse vil sikre et undervisningstilbud, der tager hensyn til familiens økonomiske forhold, og vil derfor udgøre et tilbud uden social slagside i lighed med kommunens øvrige dagtilbud.
Der sigtes altså her til elever, der ud fra familiens økonomiske forhold normalt ikke vil anvende tilbuddet om musikskoleundervisning.
Hans Christian Schmidt (V), 2006-10-11:
Det er helt forkert.
Jeg har lige sagt, at det er, fordi der er kommet nye regler.
Men må jeg ikke sige til hr. Bjarne Laustsen: Jeg tror ikke, det altid er nemt at forklare virksomheder, at de skal af med flere penge til kontroller og sådan noget, jeg tror da helst, at de vil undgå det.
Det tror jeg ikke kan komme bag på hr. Bjarne Laustsen.
Jeg må sige om den konkrete sag, som hr. Bjarne Laustsen har nævnt i sit spørgsmål, at FF Skagen faktisk har indberettet en mængde på 0 t til Plantedirektoratet i 2006, og dermed skal virksomheden umiddelbart ikke betale noget mængdegebyr til Plantedirektoratet.
Om den indberetning så er en fejl fra virksomhedens side, kan jeg i sagens natur ikke forholde mig til, men jeg kan i sagens natur heller ikke forholde mig til de 700.000 kr., der er nævnt i spørgsmålet.
Hr. Bjarne Laustsen må simpelt hen have nogle oplysninger, som jeg ikke har.
Men jeg vil da gerne sige, at når den sag bliver rejst af et folketingsmedlem, vil Plantedirektoratet da tage kontakt til virksomheden og få en afklaring på, hvorfor man har opgivet det her, så man faktisk ingenting skal betale, når hr. Bjarne Laustsen kan oplyse, at han mener, det er 700.000 kr.
Det må vi have kigget på, og det skal vi nok gøre.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-10-11:
Formålet er at sikre, at kommunerne fortsat kan tilbyde musikundervisningen til børn og unge enten gratis eller til nedsat betaling.
Forslaget gør det muligt at yde søskenderabat, økonomiske fripladser og gratis undervisning i forbindelse med talentpleje.
Det er de enkelte kommuner, der selv afgør, om de vil gøre brug af muligheden, og derfor er vi Konservative tilfredse med, at lovforslaget lægger op til, at kommunerne selv beslutter, hvordan man ønsker at regulere brugerbetalingen.
Lotte Bundsgaard (S), 2006-10-11:
Nu har vi fået bekræftet, at regeringen ikke har nogen politik om, at asylansøgere skal flyttes så meget som overhovedet muligt.
Vi har også fået bekræftet, at regeringen ikke har nogen målsætninger om, hvor få gange asylansøgere skal flyttes.
Derudover ved vi altså, at børn er blevet flyttet ret mange gange.
De her 20 familier er gennemsnitlig blevet flyttet ca. seks gange.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre ministeren: Hvad betyder de her mange flytninger for børnenes integration i det danske samfund bagefter – altså for de børn, der får asyl og skal integreres i det danske samfund?
Er det da en fordel eller en ulempe, at børnene har gået på mange forskellige skoler, er blevet revet op mange forskellige gange fra det sted, de har boet?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-11:
Jeg ved ikke, hvad den regel kan bruges til.
Men jeg ved ikke, hvad kapacitetsbehovet er i årene fremover.
Det ved jeg ikke.
Regeringens målsætning er heller ikke at blive ved med at fastholde afviste asylansøgere i vores centersystem.
Vores målsætning er sådan set at sikre, at de kommer hjem og får startet en tilværelse der, for vores asylcentre er ikke beregnet til, at man skal bo der i rigtig mange år.
Derfor har vi også, ud over forbedringer på asylcentrene, sat flere penge af til at hjælpe de afviste asylansøgere til at starte en tilværelse i hjemlandet igen, for det er sådan set der, vi skal ende.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2006-10-11:
Nu er der tale om en lodtrukket undersøgelse blandt 20 familier.
Den viser rent faktisk, at gennemsnittet af flytninger er 6,3, og det taler altså for, at der foregår ret mange flytninger.
Jeg vil gerne spørge ministeren om en af den type flytninger, som vi i hvert fald meget nemt kan undgå, nemlig at lave en særforanstaltning for afviste asylansøgere, altså anbringe dem i et udsendelsescenter, hvor der er nogle begrænsede forhold.
Vi har diskuteret hele foråret, hvordan forholdene er, og om vi i stedet kunne gøre det, at vi blot lod dem blive, hvor de var, når de havde fået afgørelsen.
Så ville der ikke være nogen grund til det, og er det noget, ministeren vil være med til at diskutere i relation til proportioner og mål og det, som børnene bliver udsat for?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-11:
Jeg synes egentlig, det er lidt underligt, specielt hvis hr. Bjørn Medom mener, at han dermed kan forhindre de seks flytninger.
Det, vi har været vidne til gennem de senere år, er jo, at vi har været nødt til at tilpasse kapaciteten, fordi der er kommet langt færre asylansøgere end tidligere.
Det har gjort, at vi har lukket en række centre, og for ikke at skulle have centre med stor overkapacitet og til sidst meget få familier eller måske kun én familie eller én person tilbage, har vi flyttet familier mere, end vi ellers ville have gjort.
Men vi står ikke foran at skulle lukke yderligere 45 centre.
Så mange har vi ikke engang tilbage, vi har 9 tilbage, og derfor giver det lidt sig selv, at der ikke bliver ved med at være folk, som har været gennem så mange flytninger.
Så er det ikke rigtigt, når hr. Bjørn Medom siger, at afviste automatisk bliver flyttet.
Afviste, som ikke vil medvirke til hjemrejse, selv om de har fået afslag på asyl, flytter vi til et udsendelsescenter, men hvis man medvirker, får man lov til at bo i centeret, indtil ens hjemrejse er blevet planlagt.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2006-10-11:
For det første har jeg i spørgsmålet forholdt mig til den situation, som ministeren også nogle gange har beskrevet over for Folketinget med hensyn til asylfase 1 og asylfase 2, altså den fremgangsmåde, hvor man rykker imellem en række forskellige asylcentre.
For det andet er det jo også således, at ministeren har tilkendegivet herinde, at en større og større andel af de afviste asylansøgere ikke vil flytte hjem af forskellige årsager.
Det kan vi diskutere en anden god gang, men den gruppe bliver altså større, og det vil sige, at vi bliver nødt til at tage spørgsmålet alvorligt.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-11:
Der er ganske rigtigt asylansøgere, især afviste asylansøgere, som i de senere år har været udsat for flere flytninger end normalt, men det er ikke en del af regeringens politik.
Vi har ikke den politik at flytte rundt på folk, og det er også derfor, jeg siger til hr. Bjørn Medom, at hr. Bjørn Medom altså ikke bare kan gå hjem og sige: Nu har jeg reddet afviste asylansøgere fra at blive flyttet seks gange.
Det helt konkrete svar på spørgsmålet er: Nej, vi har ikke nogen planer om at ændre ved, at vi har nogle udsendelsescentre.
Lotte Bundsgaard (S), 2006-10-11:
Jeg må altså sige, at det er lidt chokerende at høre ministeren sige, at en flytning fra eller til jo ikke betyder så meget.
Det håber jeg i hvert fald.
Vi må høre ministeren sige: Nå ja, en flytning fra eller til ...
Når en ganske almindelig dansk families børn skal skifte skole, synes man da, det er en lille smule hårdt, og her har vi at gøre med børn, der har det rigtig dårligt, og hvis forældre også ofte har det rigtig skidt.
Men de skal høre ministeren sige, at en flytning fra eller til betyder ikke så meget, og det synes jeg simpelt hen ikke man kan være bekendt.
Jeg synes ikke rigtig, ministeren har svaret på spørgsmålet: Hvad med de familier, der gennemsnitligt er blevet flyttet 6,3 gange?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-11:
Jeg vil altså godt lige rette en misforståelse.
Jeg har ikke den holdning, at en flytning fra eller til er lige meget, og det, jeg sagde til hr. Bjørn Medom, var bare, at han jo ikke forhindrer de seks flytninger i fremtiden.
Men der er altså ikke nogen politik om, at afviste asylansøgere skal flyttes rundt seks gange eller mere.
Seks flytninger er mange, men i de senere år har vi også været i en helt særlig situation, hvor vi har været nødt til at lukke ned for kapaciteten.
Hvis jeg ikke havde gjort det, men opretholdt en masse tomme asylcentre, for at der stadig kunne bo nogle få tilbage på hvert center, tror jeg også, jeg var blevet kaldt herned i salen og spurgt, hvordan det egentlig er, jeg bruger ressourcerne, for det ville være ret dyrt og ikke være noget, der ville komme de afviste asylansøgere til gode.
Regeringen har ingen målsætning om seks flytninger og ikke om fem eller fire flytninger.
Der sker en flytning fra modtagecenter til opholdscenter, så længe man er i asylfasen, og også hvis man takker ja til selv at medvirke til sin hjemrejse.
Så kan der være en flytning mere, hvis man siger: Jamen jeg vil ikke medvirke til min hjemrejse, og jeg vil ikke respektere den afgørelse, som Flygtningenævnet har truffet.
Så kommer flytning nummer to til et udsendelsescenter.
Men regeringens udgangspunkt er maks. to.
Lotte Bundsgaard (S), 2006-10-11:
Problemet er jo, at det er hele familier, vi flytter rundt med, og vi har hørt om, hvor dårligt de har det, især børnene.
Det synes vi bare ikke man kan være bekendt.
Nu kan jeg forstå, at regeringen ikke har nogen politik om, at flygtninge eller asylansøgere skal flyttes rundt seks gange.
Jeg er da glad for at høre, at regeringen ikke har en nedskrevet målsætning om, at vi skal flytte asylansøgere rundt så mange gange som muligt, men så kunne jeg tænke mig at høre, om integrationsministeren ikke kunne opstille en målsætning for, hvor mange gange man maksimalt skal flytte rundt på asylansøgere.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-11:
Jeg kan ikke forudse udviklingen i antallet af asylansøgere, der kommer til Danmark i årene fremover, men udgangspunktet er altså maks. to flytninger og normalt én.
Jeg håber, vi alle sammen er enige om, at hvis der er nogle særlige behov, skal man også kunne flyttes derhen, hvor man kan få hjælp og få opfyldt de særlige behov, men ellers er regeringens udgangspunkt to flytninger.
Men vi er jo nødt til samlet set at tage hensyn til den kapacitet, der er behov for, og det har været en ekstraordinær situation de senere år.
Derfor er jeg også overbevist om, at vi jo ikke vil se det fremover.
Jeg mener ikke, det giver så meget mening at sætte et maksimum, men udgangspunktet er én flytning til et opholdscenter, og hvis man ikke vil medvirke til hjemsendelse og respekterer et afslag, kan der være en flytning mere til et udsendelsescenter.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2006-10-11:
Det interessante i det her veldokumenterede materiale, som SFI har lavet, er, at den forklaring, som ministeren giver her om antallet af nedlæggelser, intetsteds fremgår.
Man forklarer flytninger ved forskellige årsager mellem omsorgscenter og modtagecenter og udrejsecenter, hjemsendelsescenter, og hvad det nu hedder, og derfor er ministerens forklaring lidt speciel i den sammenhæng.
Jeg vil igen spørge, om ikke ændringen i sammensætningen af beboere på asylcentrene i forskellige grupper giver anledning til, at man overvejer, hvorledes man bruger de her asylcentre?