runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jytte Andersen (S), 2000-05-09:
Det synes jeg var en god og prisværdig melding, fru Hanne Severinsen kom med, som jeg anerkender, og som jeg takker for.
Jeg har en enkelt bemærkning til fru Anni Svanholt om overgreb mod kvinder.
Jeg kan sige, at vi netop nu nedsætter et udvalg, som skal have til opgave at se på, om vores indsats over for kvinder, der har været udsat for vold af den ene eller den anden art, er god nok.
Det er et udvalg, der vil blive forankret i Ligestillingsministeriet.
Det vil være repræsenteret også igennem Justitsministeriet, Indenrigsministeriet, Sundhedsministeriet og Socialministeriet og skal betragtes som et forum med det formål, at vi skal have mest muligt ud af vores nuværende systemer, og selvfølgelig skal vi også gå videre, hvis der dér afdækkes nogle svagheder i indsatsen.
For jeg er faktisk meget optaget af, at vores indsats skal blive lige så god som den, man en gang imellem får indtryk af, når man ser TV Lorry om søndagen.
Bl.a. her i søndags så man, hvordan det svenske politi på en langt mere udadvendt måde gik ud på gadeplan og sørgede for, at de ting var i orden, som skulle være i orden.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2000-05-09:
Det vil jo selvfølgelig ligge mig fjernt at forestille mig, at man i kommunerne sidder og tænker på at sende regninger videre til staten, så det tror jeg da ikke.
Derfor skal vi bruge tid på at finde den rigtige model, og den finder vi selvfølgelig ikke her, men den finder vi under udvalgsbehandlingen.
Og jeg synes, det ville være pænt, hvis fru Kirsten Jacobsen her fra talerstolen eksempelvis kunne nævne mig, hvad det er for nogle sager, når vi nu taler om de 30.000 kr. pr. m2, som ikke skulle være fredede ejendomme.
Kirsten Jacobsen (FRI), 2000-05-09:
Det kan nemt dokumenteres.
Det er klart, at beløbet på 30.000 kr. er dér, hvor vi kender de øverste tal.
Det er dem, der er mig bekendt.
Men der er sandelig også langt fra rammebeløbet til 30.000 kr.
Og hvis vi bare tager rammebeløbet gange 100 pct., så vil striben af eksempler selvfølgelig blive meget længere.
Det, jeg også godt kunne tænke mig at spørge Socialdemokratiet om, er, om Socialdemokratiet ikke er enig med mig i, at det, der er galt, er byrdefordelingen.
Så længe man har den nuværende byrdefordeling, så vil kommuner - og nu vil jeg gerne sige, at det her er ikke nogen beskyldning mod Københavns Kommune - generelt ikke have noget incitament til at være kritiske og sætte lup på og sørge for, at man får så billige ombygningsudgifter som muligt, for regningen går bare videre.
Hanne Severinsen (V), 2000-05-09:
Til ministeren og til fru Elisabeth Arnold vil jeg blot sige, at jeg også synes, det er ærgerligt, at den offentlige sektor skulle blandes ind i den første pind, men ministeren må ikke opfatte det, at vi undlader at stemme, som om vi ikke fuldt ud bakker op bag det, der skal ske i New York.
Men diskussionen om, hvordan vi skal implementere ligestillingen i den offentlige sektor, går jo nok videre herhjemme.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2000-05-09:
Nu vil jeg prøve at tale i et lidt mere afdæmpet leje.
Jeg vil sige, at jeg har skam læst forslaget, og jeg har også godt læst, at de fredede ejendomme foreslås undtaget.
Og det synes jeg selvfølgelig er en af de ting, der også gør det her forslag i en eller anden grad spiseligt, for det er selvfølgelig dér, hvor de største, hvor de dyreste sager ligger. Men når man så nævner eksempler på priser og nævner ejendomme med uhyrlige priser på 30.000 kr. pr. m2, tror jeg er nævnt i forslaget, så er det, jeg må sige - det er også tit det, der bliver nævnt i pressen - at det er forkert, fordi der er ikke sager til 30.000 kr. pr. m2, hvor der ikke har været tale om fredede ejendomme.
Og derfor må jeg sige, at det er dér, hvor jeg synes, at kæden ligesom hopper af, når man argumenterer i denne her sammenhæng. Hvis vi eksempelvis taler om Vesterbro i København og de store byfornyelsesområder, så har der dér været tale om huse, bygninger, som også i europæisk sammenhæng er af en arkitektonisk unik klasse, og hvor man kan sige, at det er huse, som har været bevaringsværdige for eftertiden.
Men stribevis af eksempler, og når man så nævner tallet 30.000 kr. pr. m2, så er det, jeg siger, at det ikke er rigtigt; det kan man ikke dokumentere.
Jytte Andersen (S), 2000-05-09:
Det var meget fikst af fru Kirsten Jacobsen, at hun sådan ligesom prøvede at udlægge det, jeg sagde, og det, hr. Lars Kramer Mikkelsen sagde, som noget forskelligt.
Det er det faktisk ikke.
Regeringen og Socialdemokratiet mener faktisk, at der er brug for at stille på nogle skruer.
Det er et politisk valg, som man så i den situation betaler for.
Lad os så vurdere hele det brede område for sig, og dér har jeg den samme opfattelse som hr. Lars Kramer Mikkelsen.
Jeg tror ikke, man sådan kan liste en stribe op på noget, som er fuldstændig henne i skoven.
Men man kan formentlig komme med en liste over eller en dokumentation af, at niveauet for byfornyelse langsomt, men sikkert er skredet i en opadgående retning.
Her kan der være brug for at vurdere, om vi skal lave byfornyelse på anden vis, hvor man måske gør sig lidt mere præcise overvejelser om, om man i en lejlighed skal skrælle det hele ud og sætte noget helt nyt ind, eller om der er noget, der godt kunne blive i lejligheden, hvor man så kunne reparere, forny det, som trænger til det.
Det er sådan nogle overvejelser, vi gør os. Jeg vil godt love boligordførerne - selvfølgelig inklusiv fru Kirsten Jacobsen - at fra regeringens side vil vi meget gerne tage denne her debat åbent med boligordførerne, åbent med de politiske partier i ønsket om også at få et bredt flertal om en ny incitamentstruktur.
Kirsten Jacobsen (FRI), 2000-05-09:
Hvis den socialdemokratiske ordfører havde gjort sig den ulejlighed at læse forslaget, så ville han have opdaget, at forslaget helt specielt undtager fredede og bevaringsværdige ejendomme.
Forslagsstillerne er helt opmærksomme på, at i de tilfælde kan man få byfornyelsesudgifter, som ligger ud over det, som nybyggeri koster, og at det er rimeligt nok.
Men de tal, boligministeren nævnte, hvor 80 pct. af de ejendomme og lejligheder, der byfornyes, skal nøjes med at fordele halvdelen af de byfornyelsesmidler, der er til rådighed, taler sit eget tydelige sprog.
Så mange fredede ejendomme er der altså ikke i København.
I øvrigt ville man nemt kunne undgå at få betonkasser, og hvad man ellers kan bruge som kritikpunkter.
Man kan jo altså vedtage, at de nye ejendomme skal opføres i stil med de gamle.
Den alenlange liste kan nemt dokumenteres.
Jeg tror, at den, der gjorde det meget udmærket, var by- og boligministeren lige før, da ministeren sagde, at 20 pct. af byfornyelsesprojekterne bruger 50 pct. af byfornyelsespengene.
Og jeg vil godt spørge den socialdemokratiske ordfører, om det ikke i sig selv er dokumentation nok for, at udgifterne er løbet løbsk.
Ellers vil jeg gerne citere Ritzaus Bureau fra den 28. januar 2000 kl. 14.57, hvor by- og boligministeren siger: »Tilsyneladende er noget skruet galt sammen, sådan at udgifterne til byfornyelse alt for tit får lov til at eksplodere.« Det er by- og boligministeren, der siger dette, og jeg tror, at man under udvalgsarbejdet, hvis Socialdemokratiet har behov for det, meget nemt vil være i stand til at finde den alenlange liste.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2000-05-09:
Jo, men jeg vil ikke sige, at der ikke er sager, der er løbet løbsk eller har været for dyre.
Jeg vil blot pointere, at en række af de sager, som typisk bliver nævnt i pressen, er sager, hvor det er fredede ejendomme.
De sager, om jeg så må sige, er løst på det, man vil kalde for en politisk beslutning, fordi man har ment, at det var ejendomme, det var huse, som var værd at bevare for eftertiden, fordi det var fredede ejendomme.
Men det behøver selvfølgelig ikke at betyde, at man ikke herinde kan tage en beslutning om, at sådan nogle ejendomme vil man ikke renovere. Så vil jeg bare sige, at så synes jeg, at man har valgt et forkert niveau, så har man ikke valgt at bevare for eftertiden, men er blot faldet tilbage til det, jeg vil kalde gammeldags saneringspolitik.
Jytte Andersen (S), 2000-05-09:
Som jeg sagde før, så er regeringen i gang med overvejelser om, hvordan incitamentstrukturen skal være, og som jeg også sagde før, så forholdt den ny byfornyelseslov, som blev vedtaget her i 1998, sig ikke til incitamentstrukturen. Det gør vi nu.
Det har vi haft et analysearbejde omkring.
Det er blevet sendt til Folketingets Boligudvalg, og der er en stribe overvejelser fra embedsmandsgruppen, og det går jeg ud fra forslagsstillerne har haft lejlighed til at orientere sig om, men jeg kan selvfølgelig ikke stå her og fortælle Folketinget om de politiske overvejelser, der foregår i regeringspartierne, før de er færdige.
Kirsten Jacobsen (FRI), 2000-05-09:
Det var jo en forventelig tale, by- og boligministeren holdt, men jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren, når nu ministeren mener, at der skal gøres noget ved byrdefordelingen: Hvordan kan det gå til, at man ikke er i stand til i By- og Boligministeriet eller i regeringen at handle eller ikke har kunnet handle før?
Eksemplerne på, hvordan pengene er brugt uhensigtsmæssigt - og det har ministeren selv lige redegjort for - er alenlange, og den tid, det har fundet sted, de eksempler, man har haft, de undersøgelser, man har haft, er alenlange, og så vil jeg godt spørge ministeren helt direkte: Hvad er det så for nogle incitamenter, hvad er det for nogle skruer, som ministeren har, som afviger fra det, der ligger i forslaget?
Helle Degn (S), 2000-05-09:
Jeg vil gerne takke for debatten.
Jeg vil gerne særligt takke fru Gitte Seeberg, som leverede en ganske flot tale og et stærkt indlæg i retning af, at vi på tværs af partierne her i Folketinget er meget optaget af at videreføre den flotte profil, når vi rejser ud i verden - det flotte arbejde, som faktisk kører i de nordiske lande, og herunder også i Danmark.
Vi får travlt i New York.
Ja, der forhandles.
Der foregår lobbyarbejde i korridorerne i øjeblikket.
De, der går rundt, er dem, der går i de mørke klæder, og som er i gang med at skrue tiden tilbage og sørge for, at kvinder ikke kan få adgang til prævention, kvinder ikke kan få adgang til abort.
De vil skrue tiden tilbage.
Vi får travlt med at sørge for, at der ikke sættes skår i arbejdet, men at vi kommer
videre frem i det arbejde
Venstres melding går ud på, at man har svært ved at støtte den første pind i vedtagelsen om, at vi følger vores handlingsplaner op, også herhjemme i Danmark, også i den offentlige sektor og naturligvis også i den private sektor.
Jeg må sige, at det er lidt skuffende for mig at se, at Venstre ligesom ikke rigtig kan finde takten i øjeblikket, og derfor må jeg knytte an til den radikale ordfører fru Elisabeth Arnolds bemærkning om, at vi må appellere til Venstre om at revurdere sin stemmeafgivning, inden vi skal til at stemme.
Til fru Anni Svanholt vil jeg sige: Vold mod kvinder i familien, den stille vold, den vold, vi helst ikke vil tale om, synes jeg der skal gøres meget mere ud af også i Danmark, og jeg er glad for ministerens bemærkning om, at hun også følger det med stor opmærksomhed, sådan at den insisteren fra ngo-grupperne også bærer frugt.
De har kørt meget markant på, at nu må vi også i Danmark komme videre, så jeg glæder mig meget til sammen med Folketingets øvrige partier at vurdere det arbejde, der kommer ud af ministerens indsats.
Til Dansk Folkeparti: Var livet fri for vold og seksuelt misbrug - det var det centrale omdrejningspunkt i hr. Peter Skaarups indlæg.
Jeg syntes, det var glædeligt at høre det fokus, der var her, og jeg tror, at mange af os meget langt deler det synspunkt, at Danmark, FN, må gøre en særlig indsats, hvor vi har mulighed for at støtte det.
Til CD's ordfører vil jeg gerne takke for det håndslag, der blev givet til det videre arbejde.
Selv om det var en stand in-aktion, var det et godt håndslag, vi fik fra CD's side. Til Kristeligt Folkeparti vil jeg bare sige til fru Tove Videbæk: Jeg er så glad for bemærkningerne om, at dette er det lange, seje træk. Man kan sige, at efter 25 års indsats har vi nået lidt, men vi har nået noget, og vi skal videre, og vi kommer ikke videre ved at stå af, som Venstre gør, men vi kommer videre ved at stå sammen - både ved at realisere det, vi skal herhjemme og lave vores hjemmearbejde, og ved, at vi gør en indsats derude.
Ministeren havde bemærkninger i sit første indlæg om, at regeringen, når slutdokumentet foreligger, vil tage stilling til, hvilken linje der skal lægges.
Ministeren kan regne med vores opbakning.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2000-05-09:
Dette lovforslag er som bekendt en revideret genfremsættelse af L 211 fra 1995-96 og er, som beskrevet af ministeren, så godt som identisk med L 211.
Derfor føler jeg heller ikke behov for at opridse forslagets indhold yderligere.
Som udgangspunkt vil jeg da gerne tilkendegive, at Socialdemokratiet stadig væk tilslutter sig fru Kirsten Jacobsens overordnede sigte, nemlig at sikre en optimal udnyttelse af de fremtidige byfornyelsesmidler.
Det må nødvendigvis være i alle parters interesse, at de penge, der investeres i byfornyelse, anvendes bedst muligt.
Jeg er også enig med ministeren i, at pengene godt kan bruges mere målrettet, end tilfældet er.
Men at listen skulle være alenlang - som fru Kirsten Jacobsen siger - det mener jeg rent faktisk bør dokumenteres, når man siger sådan noget fra den her talerstol, og jeg vil allerede nu antyde, at det ikke kan dokumenteres.
Nu er det selvfølgelig et spørgsmål, hvad man mener med en alenlang liste, men hvis fem eksempler på dyre sager i nærheden af 20.000 kr. pr. m2 er en alenlang liste, så vil jeg give fru Kirsten Jacobsen ret, ellers kan jeg ikke give hende ret.
Der er ikke mere end fem eksempler.
60.000 lejligheder har ikke toilet og bad.
Det skal der rettes op på, og derudover skal dårligt fungerende byområder gøres til attraktive steder.
Det kræver selvfølgelig ikke kun en renovering af lejlighederne, men også af de områder, de ligger i.
Der er for mig at se væsentlige sammenhænge mellem bysociale og boligsociale problemer.
Når folk bor dårligt, er der for nogle ikke langt til en decideret kummerlig tilværelse, hvor de føler sig udstødt af samfundet, og det kan være starten på en større glidebane.
Derfor mener jeg også, at byfornyelsen er en absolut nødvendighed både i forhold til byerne og i forhold til borgerne.
Men for at udnytte byfornyelsen bedst muligt må vi selvfølgelig sørge for, at effektiviteten og kvaliteten af den er i top.
Der foregår i øjeblikket forhandlinger om den budgetanalyse, som By- og Boligministeriet har udarbejdet i samarbejde med Finansministeriet.
Disse forhandlinger skal skabe et overblik over, hvordan problemerne med byfornyelsen løses bedst, og derfor synes jeg også, at det vil være forkert at lægge sig fast på en løsningsmodel nu, før vi har set resultatet af forhandlingerne.
Så til trods for de gode motiver, de gode intentioner, der ligger til grund for L 279, så vil jeg anbefale, at Folketinget forkaster forslaget og venter på udfaldet af de igangværende forhandlinger.
Det vil gavne byfornyelsen mest og er værd at vente på.
Arne Melchior (CD), 2000-05-10:
Ja, nu kommer jeg alligevel til at stykke min ordførertale op i lidt små bemærkninger.
Men jeg kan ikke dy mig for et spørgsmål til hr. Heiselberg.
Min kollega hr. Svend Heiselberg gentog nu i sin korte bemærkning, hvad han også sagde i sin ordførertale, at han nu havde konstateret, han sagde endda: Vi kan nu konstatere, at det går bedre, end vi, inklusive hr. Heiselberg, hidtil har troet.
Jeg vil gerne bede om at få at vide: Hvad bygger hr. Heiselberg den konstatering på?
At konstatere noget, det er jo at erklære det for fakta.
Jeg vil også gerne tro.
Jeg elsker at tro og være positiv og glæde mig til de gode ting, og jeg takker også for ministerens redegørelse, og han tror også, og han er også i god tro, men hvor er det, hr. Heiselberg har materialet fra, baggrunden for at konstatere noget som helst?
Og jeg kan ikke rigtig forstå, at hr. Heiselberg refererer til et møde i går, som der ikke skal refereres fra.
Men det kedelige ved det er jo, at vi har også troet på det de tidligere gange, vi har fået andre beskeder.
Vi har jo troet hver gang, for vi vil jo gerne tro.
Og vi tror da, at vi får sandheden at vide, således som de pågældende på det pågældende tidspunkt ser sandheden.
Men vi er altså blevet skuffede i vores tro et antal gange, og derfor var mit ubesvarede spørgsmål til hr. Heiselberg, hvordan hr. Heiselberg kunne konstatere noget.
Det eneste, han kan konstatere, er nogle beskeder, han har fået, og som han både håber og tror - ligesom jeg - på skal holde denne gang.
Svend Heiselberg (V), 2000-05-10:
Jo, men jeg vil sige til hr. Arne Melchior, at jeg takkede også fru Margrete Auken, fordi hun har fastholdt forespørgslen.
Det synes vi da er meget fint at hun har.
Nu har vi jo så fået den fornøjelse og den mulighed at kunne konstatere, at det er kommet til at gå betydelig bedre, end i hvert fald nogle af ordførerne gav udtryk for.
Så det har vi ingenting haft imod, og det har jeg også sagt.
Så vil jeg gerne sige til fru Margrete Auken vedrørende både økonomien og tidsplanen, at ja, så har vi en forsikring om nu - og den må vi tro på, om vi vil - men vi har en forsikring om og også en tro på, at nu kan det holde.
Og så synes jeg, at hele den uro, som man har skabt om det projekt, der jo egentlig er blevet vedtaget og skal gennemføres, for at det skal gavne den kollektive trafik i København - det skal gavne hele hovedstadsregionen - skulle stoppe.
Nu synes jeg, at vi skulle koncentrere os om at få gennemført et projekt, der kunne være med til at løse den kollektive trafik her i regionen.
Men det viser sig jo, hver gang der skal laves noget her i regionen - og det er derfor, det er så svært at lave noget - så kommer københavnerne specielt og laver skuddermudder i det i et omfang, som, ja, det kan næsten ikke beskrives, og derfor er det næsten umuligt at løse nogen ting her i Københavnsområdet.
Men det er jo fru Margrete Auken, der må forklare sine vælgere, hvorfor det er så besværligt.
Margrete Auken (SF), 2000-05-10:
Jeg vil godt sige til hr. Heiselberg, at der var ingen af os, der håbede, at der ville blive kaos på Nørreport.
Jeg synes, at det, vi har på Nørreport, da er dødssygt.
Har hr. Svend Heiselberg været der?
Det er dødssygt.
Der er forfærdeligt der.
Men vi kan undgå, at det hele bliver kaos, og det tror jeg vi i høj grad skal takke DSB for, og så synes jeg, vi skal takke hinanden for, at der blev sat så meget lys på det, at det var muligt for DSB både at skrabe pengene og vilkårene hjem, så man kunne undgå kaos.
Men det er da dødssygt.
Der er ingen, der kan glæde sig over, at det er rart, og det kunne vi altså have undgået, hvis hr. Svend Heiselberg havde været fast i kødet i forhold til det, han havde oppe i hovedet.
For jeg ved, han har forstået det.
Han er helt klar over det.
Det er en ren gimmick, når han står her og spiller tumpet, fordi han er ikke tumpet.
Han ved det godt, det har jeg opdaget i løbet af det forløb dér; den går ikke længere, den dér med at gemme sig bag, at man sådan nok er lidt en tumling.
Så vil jeg lige sige om det dér med at have en tro på, at projektet går godt økonomisk.
Det er der intet der tyder på, og indtil videre er det gået ragende galt.
Vi har fået fordoblet budgettet.
Vi har mere end fordoblet budgettet.
Og vi har udsat det og udsat det og udsat det, og jeg tror ikke på med den viden, jeg nu har om hr. Heiselbergs indsigt og evne til at opfatte, at hr. Heiselberg tror på, at det kommer til at køre i 2002.
Nu står det i de grønne bøger.
Jeg tror ikke på, at han tror på det.
Jeg tror heller ikke på, at trafikministeren tror på det.
Ikke en meter tror jeg på det, og nu kan han gå op og forsikre, og så kan jeg jo så overveje, hvor jeg vil placere det henne det her foretagende.
Men jeg tror ikke på, at han eller hr. Heiselberg eller hr. Mikkelsen eller for den sags skyld heller ikke hr. Poul Andersen tror på det.
Svend Heiselberg (V), 2000-05-10:
Det er heller ikke acceptabelt.
Jeg tror, at hr. Arne Melchior har hørt ministerens indlæg i dag, og jeg ved, at hr. Arne Melchior også var til et møde i går, hvor han fik en god og bred orientering fra formanden for Ørestadsselskabet.
Jeg har også forståelsen af, at der var tiltro til, at det, der blev lagt frem, det var
der også opbakning til, og at det var linjen, der kunne køres både økonomisk og tidsmæssigt
Jeg hørte i hvert fald ikke andre udtalelser.
Og det vil jeg også tro er gældende her i dag.
Alt det, som fru Margrete Auken står og siger her, tillægger jeg ikke ret stor betydning, ud over at jeg må konstatere, at fru Margrete Aukens siger, at jeg ikke er dum.
Det er jeg selvfølgelig meget glad for.
Jeg ved ikke, om jeg kan få det på papir, for der er nogle, der somme tider beskylder mig for det modsatte.
Arne Melchior (CD), 2000-05-10:
Ja, jeg vil da sige tak til hr. Svend Heiselberg for hans omsorg for min sjælero.
Det er da sødt af kollegaen.
Jeg skal redegøre for det i min ordførertale. Men jeg skal minde hr. Svend Heiselberg om, at da denne forespørgsel blev indgivet i januar måned, stod hr. Svend Heiselbergs navn først, bl.a. fordi han repræsenterer det største af de fem partier, der den dag var enige om at rejse denne forespørgsel.
Skønt det var min idé, tilbød jeg hr. Heiselberg at stå først på grund af partistørrelsen, og det sagde han ja tak til.
Så kom jeg senere med forslag om, at vi skulle trække den igen, for jeg tror ikke, at denne debat i dag bringer metroen hverken mange medier eller dage frem,
men altså hr. Heiselberg har jo selv været meget urolig, så han skal nok passe lidt på med at skælde for meget ud på den, der har fastholdt forespørgslen. Det er jo ofte de modige, der stiller de frække spørgsmål, og denne her sag vil vi jo snart få opklaring i, altså i løbet af et halvt eller et helt år.
Så der skal et vist mod til at påstå det, fru Margrete Auken påstår, og som jeg ikke kan sige om jeg er enig i, for jeg har ikke forstand nok på det.
Men jeg vil bede hr. Heiselberg: Pas nu på, og husk egne gerninger.
Margrete Auken (SF), 2000-05-10:
Først lige til formanden.
Jeg vil da gerne sige undskyld for, at jeg sagde, at hr. Heiselberg ikke er en tumpe.
Så vil jeg så sige det på en anden måde: Han kan ikke frikendes ud fra tumpeparagraffen.
Det må jeg vist godt sige.
Han kan ikke frikendes ud fra tumpeparagraffen, det har jeg nemlig troet hidtil.
Altså jeg vil gerne tilstå her, når vi nu snakker om tro, at det har jeg hidtil troet at han kunne.
Det har jeg opdaget, at han ikke kan.
Prøv at lægge mærke til, hvordan hr. Heiselberg overhovedet ikke kommer ind på de giftige sager i denne her debat.
Ikke overhovedet kommer han til at snakke hverken økonomi eller tidsplaner eller teknik eller Ansaldo; prøv at lægge mærke til det.
Og han har været med til de her møder.
Han har ikke sagt en lyd om det.
Han er fuldstændig klar over, hvad det er for en situation, vi er i nu, og det eneste, han har sagt, som han kan komme til at få problemer med, er, at han har sagt, at denne her gang tror han på det.
Efter de syv andre gange, hvor det gik galt, så tror han på det denne her gang.
Og det gør han selvfølgelig heller ikke.
Men prøv at lægge mærke til, ikke en lyd har der været om den økonomiske skandale.
Man har bare skældt lidt ud på københavnerne over, at de ikke har været taknemlige over, at de har fået det her ned i halsen.