Kristen Touborg (SF), 2000-05-16:
Landdistriktsredegørelsen indeholder en opfølgning af de initiativer, som er iværksat for at fremme udviklingen i landdistrikterne.
Redegørelsen starter med at konstatere, at det er positivt, at der i de seneste år har været en befolkningstilvækst i landdistrikterne.
Det vigtige her er jo så, om det skyldes de tiltag, der er iværksat, eller om det skyldes, at Danmark som helhed har fået flere indbyggere, og når jeg ser på bilagsmaterialet, må jeg jo konstatere, at det nok skyldes det sidste. Procentuelt bor der færre i landdistrikterne i dag end for 10 år siden.
Befolkningstallet har været stigende, men stigningen er lavere, end den er i bykommunerne.
Endvidere har landdistrikterne haft en negativ nettotilflytning på små 2 pct., hvor bykommunerne har haft en positiv nettotilflytning på 0,3 pct.
Det synes vi er bekymrende i forhold til det mål, vi havde.
Ved debatten i 1997 troede jeg, at regeringens ambitionsniveau var højnet, og at den aktivt ville indgå i løsningsmodeller for at forhindre en skævvridning af Danmark.
Jeg må så nu konstatere, at det ikke rigtig er sket.
Vi har her i dag haft en del debat om mangler og fordele
ved bosætning, og hvilke faktorer der har betydning herfor.
Efter SF's opfattelse har det meget stor betydning for bosætningen, hvordan landbrugserhvervet gebærder sig.
Jeg er opmærksom på, at Socialdemokratiets ordfører pointerede, at landbruget ikke mere har så stor betydning for landdistrikterne, som det har haft, og at det altså er andre og flere helheder, der er afgørende.
Det er jeg fuldstændig enig i, men sagen er, at det industrialiserede landbrug har en ret stor indflydelse på, om folk ønsker at bo i landdistrikterne.
Det industrialiserede landbrug med f.eks. meget store svinefarme har en påvirkning på området, som er ret afgørende.
Jeg tror sådan set ikke, der er så forfærdelig mange byboer, der ønsker at bosætte sig for tæt på svinefarme, fordi der er sådan en helt umiskendelig duft ved svinefarme.
Engang sagde man, at de lugtede af penge, men der har jo i hvert fald været perioder, hvor det ikke var det, de lugtede af.
At det så er ved at blive tilfældet nu igen, er en anden sag.
Sagen er, at vil man have reel indflydelse på, hvordan bosætningsmulighederne skal være, så er der nok behov for, at man griber langt mere ind og langt mere styrer strukturudviklingen i landbruget.
Efter vores bedste opfattelse er det helt afgørende for, om landdistrikterne i øvrigt skal komme til at fungere efter hensigten.
En af de muligheder, man kunne tage op, efter at der er vedtaget en ret forfejlet landbrugslov, er, at man kunne sænke VVM-grænsen, således at den helhedspåvirkning, som en svineproduktion har på en omegn, bliver vurderet langt tidligere end ved de 250 dyreenheder, også set i lyset af, at den enkelte landmand må have tre ejendomme.
Hvis der så er 249 på hver ejendom, så er der jo sådan set mulighed for at undgå den VVM-godkendelse.
Vi tror altså, at det vil få en væsentlig effekt, hvis man går ind og ser noget mere på den miljøeffekt.
Af redegørelsen fremgår det også, at inden for de sidste 10 år er der sket en markant ændring i de kommunale udligninger og de generelle tilskud.
Landkommunerne får nu mindre end i 1990, og bykommunerne modtager mere.
Jeg finder, det kan være interessant at få vurderet, om dette forhold har været en væsentlig årsag til den manglende udvikling i landdistrikterne.
Det kunne være godt at få den kommunale udligning og de generelle tilskud revurderet, men nu er det ikke sådan, at en ændring af bloktilskuddet er en enkel sag.
Vi ved godt, at det er ikke gjort med at sige landdistrikter.
Vi ved godt, at der kan være landkommuner, hvor tingene foregår ganske udmærket, og så kan det være, at købstæder, som ikke kan betegnes som landkommuner, i virkeligheden har nogle helt anderledes og langt større problemer end landkommunerne og en omlægning af landkommunerne.
Et af de eksempler er jo så Nakskov Kommune, som det også tidligere har været nævnt her i dag.
Det er vigtigt at se på helheder, og f.eks. i Nakskov, hvor der er en stor tilflytning af borgere med meget lave indkomster, bliver der jo helt automatisk problemer.
I redegørelsen har regeringen udpeget seks fokusområder
for de kommende år, som vil have betydning for udviklingen i landdistrikterne.
Generelt mener SF ikke, at de er handlekraftige nok til at skabe den bæredygtige udvikling, der er nødvendig for at styrke landdistrikterne.
Jeg har kommentarer til nogle af dem.
Vedrørende kommunal struktur kan SF i vid udstrækning støtte de initiativer, der er medvirkende til nytænkning og forbedring af den offentlige service.
En større frihed og selvbestemmelse
kan medvirke til bedre muligheder for at styrke lokalsamfundet, men der er intet, der tyder på, at større enheder ved sammenlægning af kommuner i sig selv styrker landdistrikterne.
opmærksom på, at det jo ikke er så enkelt som så.
Opstillingen af en kommunal og amtskommunal landdistriktspolitik kan SF støtte; en synlig og målbevidst lokal landdistriktspolitik kan kun medvirke til udvikling. Generelt med hensyn til ekstra midler til landdistriktsudviklingen kan SF støtte, at der etableres en tilskudsordning, der kan styrke landkommunernes muligheder for at medvirke til løsning af boligsociale opgaver, herunder modtagelse og integration af flygtninge.
Vi er imidlertid noget betænkelige ved de mange puljemidler.
Det kræver mange ressourcer at søge disse, og erfaringerne viser jo også, at det kan være svært for de dårligt stillede kommuner at søge disse.
Evalueringen af landdistriktspuljen viser, at to tredjedele af projekterne har haft en positiv effekt, og det hilser vi naturligvis velkommen.
Afsluttende vil jeg sige, at de tiltag, regeringen vil arbejde på i de kommende år, kan da være gode nok, men bestemt ikke er tilstrækkelige.
Der skal en meget mere målrettet indsats til både på erhvervsområdet, trafikområdet, boligområdet og uddannelsesområdet.
SF ønsker et helt Danmark
med lige muligheder for udvikling.