runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dorte Bennedsen (S), 1998-04-02:
Disse to lovforslag er jo genfremsættelser af forslag, som blev fremat i sidste samling, og som vi faktisk var nået ganske langt med at behandle, da valget blev udskrevet, og jeg har i den anledning ikke tænkt mig at holde nogen lang ordførertale.
Jeg vil gerne understrege, hvad jeg vist også sagde ved førstebehandlingen i sidste samling, at forslaget om Domstolsstyrelsen er fremsat, ikke fordi selv de skarpeste kritikere har kunnet antyde, at domstolene reelt ikke er uafhængige, men netop fordi vi også gerne vil have den formelle side af uafhængigheden bragt i orden, og det er det, vi gør med dette forslag om en selvstændig styrelse.
Jeg blev egentlig glad, da jeg genlæste førstebehandlingen fra sidste samling, for der var en ordentlig og gennemgående positiv tone i debatten.
Der var selvfølgelig nogle, der havde nogle problemer og pegede på nogle spørgsmål, og et af de spørgsmål, der blev peget på, var spørgsmålet om ministeransvarlighed i relation til Domstolsstyrelsens budgetter.
Det har vi også spekuleret over, det er klart, men her må man sige, at man står over for et valg.
Man kan gå to veje.
Det er det, vi har gjort i forbindelse med indstilling af bestyrelsesmedlemmer og med Dommerudnævnelsesrådet, hvor vi har sagt, at de pågældende indstillende parter kun skal indstille én person, som ministeren derefter skal udnævne.
Her bryder vi ligestillingsloven, som siger, at der egentlig skal indstilles en mand og en kvinde, så ministeren kan vælge mellem dem og derved opnå en ligelighed.
På samme måde med budgettet.
Her må vi sige, at har ministeren ansvarlighed, får vi ikke den totale uafhængighed.
I Socialdemokratiet har vi drøftet dette meget, og vi er enige om, at som tingene ser ud i dag, er det rimeligt at vælge, skal vi sige, uafhængighedsprincippet og sige, at vi ønsker den formelle side bragt i orden, så domstolene også formelt fremtræder som uafhængige.
Så vil jeg godt sige om debatten, der var i sidste samling om ministeransvarlighed, at vi er altså ikke så bekymrede, når vi ser på, hvordan Domstolsstyrelsen skal udpeges.
Skulle der opstå problemer i stort omfang, er der jo også taget højde for det, idet ministeren kan bede Den Særlige Klageret om at tage stilling til sagen.
Men alt i alt, som forslaget ligger her, støtter vi det, og vi håber meget, at vi kan få fortsat det, som jeg oplevede det, positive arbejde med de to lovforslag og få dem gjort færdige inden for en relativt kort periode.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-04-02:
Det er to genfremsættelser, og de problemer, som vi pegede på sidste gang, er ikke løst, i hvert fald ikke formelt, for vi har ikke fået ministerens svar.
Vi har heller ikke spurgt endnu, for vi havde jo den omtalte høring, kort tid før
valget blev udskrevet.
Men som det allerede er sagt, drejer det sig ikke om domstolenes uafhængighed, for den er vi ikke i tvivl om, men om en synliggørelse af domstolenes uafhængighed.
Dette forslag er ikke groet i vores have.
Vi mener for så vidt ikke, det var strengt nødvendigt, men hvis andre er i tvivl om, hvorvidt domstolene for menigmand fremtræder som uafhængige, er vi selvfølgelig med på, at der skal gøres noget ved det.
Ministeransvaret er, som det også blev sagt af fru Dorte Bennedsen, en af hurdlerne for Venstre.
Derfor bad vi om denne høring, hvor vi hørte forskellige lærde folk, som nok mente, at der i hvert fald var visse områder, hvor vi alligevel havde hånd i hanke med ministeren.
Det vil vi nu bede om at få på tryk, og så vil vi spørge ministeren skriftligt, om ministeren er enig i det, der blev sagt af bl.a. Lars Nordskov Nielsen ved den givne lejlighed.
Det vil så kunne berolige os et stykke ad vejen, hvis ministeren er enig med Lars Nordskov Nielsen.
Lad mig bare være så imødekommende at sige det allerede i dag.
Så er der budgetansvaret.
Når nu fru Dorte Bennedsen siger, at så må man vælge mellem ministeransvar og domstolenes uafhængighed, har vi altså den opfattelse, at det jo ikke er det samme som at sige, at domstolene ikke har noget ansvar, og jeg kan godt sige til ministeren her, at det vil vi have løst.
Det vil vi have ind som et ændringsforslag, og jeg håber, at ministeren selv vil være indstillet på at stille det.
Vi vil nu stille nogle spørgsmål til Rigsrevisionen om, hvordan det efter Rigsrevisionens opfattelse kan løses, således at der bliver en forpligtethed, og at det nedfældes i loven, at der er en forpligtethed til at rette sig efter Rigsrevisionens anvisninger.
Jeg tror, ministeren vil være med på det, for jeg ved jo, at vi er enige om, at på et så væsentligt område som det her, der drejer sig om de øverste statsorganer, bør der være et meget bredt flertal, når loven stemmes igennem her i Folketinget.
Vi er indstillet på - hvis nu ministeren ville høre efter, hvad det er, vi er indstillet på, gik forhandlingerne måske også lettere - at forhandle disse ting med ministeren, men det er et krav, at vi får præciseret Domstolsstyrelsens forpligtethed over for Rigsrevisionen.
Kan det lykkes ved et ændringsforslag, er vi også rede til at stemme for lovforslaget.
Tom Behnke (FP), 1998-04-02:
Det kan jeg bekræfte.
Der bliver foretaget en konkret vurdering af hver enkelt ansøger.
Der er ikke nogen automatik i det rent teknisk.
Men hvis man ser på, hvordan Folketinget her i salen behandler disse indfødsretslove, og når man ser på, hvordan flertallet, herunder Venstres folketingsgruppe, trykker på den grønne knap gang efter gang, så får man det indtryk, at der er ren automatik i det.
Til trods for Venstres flotte valgløfter - ja, der er nærmest tale om valgflæsk, når man går ud og fortæller vælgerne, hvad Venstre ønsker - hvor man går ud og fortæller vælgerne, at Venstre er imod, at voldsforbrydere får dansk statsborgerskab, så sidder Venstre efterfølgende her i Folketingssalen og stemmer for, at disse voldsforbrydere får dansk statsborgerskab.
Peter Skaarup (DF), 1998-04-02:
Jo, men det, jeg gjorde, og det, Dansk Folkeparti har hæftet sig ved, er de udtalelser, som højesteretsdommer Per Walsøe er kommet med, nemlig at med den næsten automatiske rekruttering, der sker fra Justitsministeriet til domstolene i dag, kan man meget nemt forestille sig, at det kan føre til en korrumperende magt. Når jeg så siger, at vi i Dansk Folkeparti har oplevet eksempler, hvor vi kunne få den fornemmelse, at der kunne have været tale om noget sådant, er det jo bl.a. sådan noget som Færøbanksagen, hvor man har været opmærksom på, at der foregår samtaler mellem personer på tidspunkter, hvor det ikke er rimeligt, at der gør det.
Derfor står det fuldstændig klart for os, at vi ikke kan bevise, at der måske er en decideret korrumperende magt, men vi kan sige med ret stor sikkerhed, at vi i hvert fald i Dansk Folkeparti har oplevet eksempler, hvor det var betænkeligt, og hvor vi har følt, at de pågældende personer ikke har været habile i de pågældende sager.
Det er ikke gode kendsgerninger for et retssystem, og derfor er det selvfølgelig også påkrævet, at den rekruttering, der sker til domstolene, ændres nu.
Derfor hilser vi selvfølgelig dette forslag med tilfredshed, men vi er ikke helt tilfredse med ordlyden.
Dorte Bennedsen (S), 1998-04-02:
Jeg sad et øjeblik og overvejede, om det var min mindre hørenedsættelse, der var skyld i, at jeg nok havde hørt forkert med hensyn til, hvad hr. Skaarup sagde lige før.
Jeg er bange for, at det ikke er tilfældet.
Det hører til en af de mere alvorlige anklager, jeg har hørt fra denne talerstol i de 23 år, tror jeg, jeg har været medlem af dette hus.
Det kan godt være, hr. Skaarup smiler.
Jeg tror, vi er mange her, der ikke synes, det er en morsom bemærkning, og jeg vil i hvert fald gerne for mit vedkommende på det allerskarpeste - på det allerskarpeste - tage afstand fra det.
Peter Skaarup (DF), 1998-04-02:
Jeg kan forstå, at ministeren havde lidt svært ved at forstå, hvad det var, jeg gerne ville sige her fra talerstolen, og derfor skal jeg prøve at hjælpe ham lidt på vej, og det gør jeg simpelt hen ved hjælp af en gentagelse af det, som højesteretsdommer Per Walsøe har sagt.
Han har nemlig sagt, at den næsten automatiske rekruttering fra Justitsministeriet til domstolene meget nemt kan føre til en korrumperende magt.
Vi er enige, men jeg må slutte af med at sige, at man vel kommer med det her forslag, fordi der har været nogle problemer.
Er det ikke korrekt?
Jann Sjursen (KRF), 1998-04-02:
Jeg vil gerne indlede med at fastslå, at vi fra Kristeligt Folkepartis side ikke på nogen måde hverken vil eller kan anfægte domstolenes uafhængighed.
Det synes jeg er vigtigt at få fastslået her indledningsvis, også fordi vi sådan set ikke mener, der er et akut og meget påkrævet behov for, at vi får denne domstolsreform.
Men naturligvis er vi som velsagtens alle andre i dette Ting tilhængere af magtens tredeling, og derfor kan det selvfølgelig være fornuftigt nok på dette mere formelle plan at sikre domstolene en mere synlig uafhængighed af den udøvende magt. Det kan opnås med den af regeringen foreslåede model, hvor de administrative og budgetmæssige bånd mellem domstolene og Justitsministeriet løsnes, og hvorefter ministeren ikke længere har nogen instruktionsmæssig beføjelse over for Domstolsstyrelsen.
Men over for det synes vi også står det ønske, vi har fra Folketingets side, om at kunne gøre et parlamentarisk ansvar gældende over for ministeren, og her er der for os at se - også i lighed med, hvad andre partier giver udtryk for her fra talerstolen -
Jeg synes ikke, forslaget er helt uproblematisk på dette område; vi står måske her over for to hensyn, der dybest set kolliderer lidt med hinanden; det dilemma, som vi har i dag, er så bare anderledes end det, vi måske får, hvis lovene vedtages.
Men det kan også godt være, at det er et dilemma, som vi må - og nok også kan - leve med, når det kommer til stykket.
Vi er positive over for forslaget om Dommerudnævnelsesrådet.
Når det gælder dommeres bibeskæftigelse, vil jeg godt sige, at så er vi kritiske over for det, som regeringen er kommet med i sit forslag.
Vi synes ikke, at forslaget på det punkt er godt nok, og at offentligheden får tilstrækkelig indsigt i det, der kan være dommeres bibeskæftigelse.
Det gælder ikke så meget i forbindelse med nævn og råd, men mere den bibeskæftigelse, der vedrører private voldgifter.
Jeg synes på en eller anden måde, at det - uden at man skal sige, at der måske er en direkte sammenhæng - alligevel er tankevækkende med den ventetid, vi har i forbindelse med domstolene og berammelsestiderne i det hele taget, når vi så også må konstatere, at en række dommere har meget bibeskæftigelse i forbindelse med private voldgifter.
Derfor vil jeg sige, at det er et af de områder, hvor vi ønsker at gå videre end det, regeringen har lagt op til i sit forslag.
Dette punkt og så spørgsmålet om, hvorvidt Folketinget her kan drage ministeren til parlamentarisk ansvar over for domstolene, er de to temaer, som vi er og vil være
mest optaget af under det efterfølgende udvalgsarbejde.
Men som sagt: Principielt er vi også tilhængere af, at domstolene ikke bare på det reelle plan, som det er i dag, men altså også på det formelle plan kommer til at fremstå som mere uafhængige.
Det synes vi da langt hen ad vejen man har nået med det forslag, som regeringen er fremkommet med.
Så må vi i forbindelse med det videre arbejde se at få løst de sidste knuder.
Frank Jensen (S), 1998-04-02:
Der er meget langt fra at have nogle principielle overvejelser om, hvorvidt et system synes at kunne give anledning til en korrumperende magt, og det, hr. Skaarup sagde i sin ordførertale, nemlig at der var eksempler ved de danske domstole på en korrumperende magt.
Det er baggrunden for det, jeg sagde, og jeg tror, at højesteretsdommer Per Walsøe vil føle sig beklemt ved at blive trukket frem i den sammenhæng.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-04-02:
Det er et stort og vigtigt lovkompleks, vi behandler her for anden gang, og vi er fra radikal side meget glade for, at lovforslaget blev genfremsat.
Vi er ikke sikre på, at det var sket i den form, hvis vi havde fået en anden regering, men vi synes, det er et stort, stort skridt fremad, det, der sker her.
For en gangs skyld er ordet reform ikke ilde anbragt.
Om en beskeden ændring i lovgivningen, som ofte bliver foretaget herinde, f.eks. en ny rubrik på selvangivelsen, går vi ud med store armbevægelser og siger, at nu er der tale om en skattereform; men her er der faktisk tale om en virkelig grundlæggende reform.
Man har svært ved at forestille sig en større uafhængighed.
Ét sted skal pengene jo komme fra.
Men som det er her, synes vi, det er spændende, og vi håber, at mange partier vil være med til at stemme om det her, når det endelig bliver færdigt.
Jeg skal ikke gentage de mange argumenter, der har været for at gå ind for dette forslag, men sige, at selvfølgelig er det utrolig vigtigt, at vi får Domstolsstyrelsen som mellemled mellem ministeren og domstolene; det er vigtigt, at vi får et Dommerudnævnelsesråd til at sikre, at dommerne bliver bredt rekrutteret, og at man ikke håndplukker forskellige typer af personer, som man måske skulle have et særligt ønske om skulle være dommere.
Vi er alt i alt meget godt tilfreds med både lovforslag nr. L 31 og L 32 og vil gøre vores til, at vi bliver færdige i denne samling.
Sonja Albrink (CD), 1998-04-03:
De tidligere ordførere har allerede tilkendegivet, hvad lovforslaget går ud på, og at det stort set er en genfremsættelse fra sidste samling.
Jeg vil sige, at i CD går vi ind for forenklinger, og CD er som sagt også enig i hensigten med forslaget, og jeg kan give partiets støtte til forslaget.
Frank Aaen (EL), 1998-04-03:
Fru Lene Espersen er utilfreds med, at der kommer et provenu ud af dette lovforslag, og det vil jeg da gerne stille et spørgsmål om, selv om jeg godt ved, det er lidt ufint, da fru Lene Espersen ikke er ordfører normalt, men hun kan så tage det med hjem.
Er det ikke godt nok, at vi får et provenu, når det i virkeligheden først og fremmest skyldes, at vi inddrager skatterabat til sælgere til selskabstømmere?
Det er jo den væsentlige ændring i loven, som vi er meget glade for bliver gennemført - jeg skal komme tilbage til den - og som er den væsentligste årsag til, at der er et provenu denne gang.
Er Det Konservative Folkeparti enig i, at det er noget skidt, at sælgere til selskabstømmere får en masse skatterabat?
Lene Espersen (KF), 1998-04-03:
Jeg skal ikke begive mig alt for meget ud i det skattetekniske.
Det vil jeg overlade til vores ordfører under udvalgsbehandlingen, men jeg synes bare, jeg principielt må sige, at det, som hr. Brian Mikkelsen vel mener med ordførertalen, er, at det er lidt problematisk, at hver eneste gang vi taler om harmoniseringer på det her område, så er det noget med, at det kommer skattevæsenet til gode og skatteministeren til gode.
Vi kunne jo godt en gang imellem, når vi laver regelforenkling herinde, faktisk tilgodese danske borgere.
Aage Frandsen (SF), 1998-04-03:
SF er glad ved dette lovforslag, specielt i den udformning, det har denne gang i forhold til sidst.
Vi er glade, rigtig glade, når man får provenu i statskassen hos nogle mennesker, som i virkeligheden betaler for lidt, og som med gældende regler unddrager sig skat.
Det er ikke sådan, at det altid skal komme borgerne til gode, når man laver skatteregler, hvis borgere her betyder mennesker, som prøver på at slippe for at betale skat.
De skal betale skat, og det er det, der er meningen med, at de skal have en mindre rabat, end de har haft hidtil.
Det har
været helt utilfredsstillende, og derfor er ændringen god, og derfor kan vi varmt støtte det.
Det er bl.a. skatteministerens opgave at sørge for, der kommer provenu i kassen, og det skal skatteministeren ikke have utak for sker. Så er der to ting, jeg godt vil berøre.
Den ene er spørgsmålet om, hvornår det skal træde i kraft. Hvor hurtigt kan man komme i gang med det?
Det er så spørgsmålet, om det, der ligger, er tilfredsstillende.
Hvor hurtigt kan man komme i gang med hensyn til erhvervssystemet og alle de ting omkring sikring af, at man får alle ting registreret og sådan noget?
Hvilke konsekvenser har det?
Er det et problem i forhold til de ting, som skal løses fra Skatteministeriets side?
Det er ikke noget, jeg nødvendigvis skal have en længere redegørelse for nu, men jeg synes, det er et problem, vi under alle omstændigheder skal være meget opmærksomme på, og som vi selvfølgelig også regner med, at skatteministeren er opmærksom på, ellers havde man jo ikke skrevet det i bemærkningerne.
Men vi kan støtte forslaget.
Lene Espersen (KF), 1998-04-03:
Da vores ordfører, hr. Brian Mikkelsen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Enkle regler for borgerne og gennemskuelighed i de offentlige systemer i almindelighed og i skattesystemet i særdeleshed er gode konservative mærkesager.
Det er helt afgørende, at de forskellige regler, som vi vedtager herinde, er gennemskuelige og står i rimeligt forhold til hinanden.
Derfor er vi principielt enige i hensigten bag forslaget, nemlig at der skal gennemføres en harmonisering af rentebestemmelserne på Skatteministeriets område, således at disse hviler på ensartede principper og samtidig afspejler inflationsniveauet.
Det Konservative Folkeparti støtter derfor umiddelbart principperne bag de fire hovedpunkter i lovforslaget.
Den noget langsommelige skridt for skridt-tilgang er naturligvis ikke optimal, men her er vi vist enige, da det begrundes i ressourcemæssige hensyn.
Jeg står derfor efter at have læst det igennem tilbage med en række spørgsmål, som forhåbentlig kan blive godt belyst under udvalgsarbejdet.
Lad mig derfor allerede nu afsløre, at Det Konservative Folkeparti har tænkt sig at gå ind i udvalgsarbejdet med en konstruktiv og positiv indstilling. Dog har jeg et lille hjertesuk.
Det kræver naturligvis et større benarbejde for skatteministeren at tage skattestigningerne i små bidder, men mange bække små gør en stor å, synes rationalet at være.
Det ville da være sjovt, om ikke andet så for skatteyderne, hvis skatteministeren en dag fandt på at indføre harmoniseringer og justeringer, som rent faktisk kom borgerne økonomisk til gode.
Argumentationen om større gennemskuelighed og andre borgerlige mærkesager, som socialdemokratiske skatteministre har fået for vane at lukke ud, ville være mere troværdig, hvis harmoniseringerne bare en gang imellem rent faktisk også gav borgerne skattelempelser.
Men som sagt, Det Konservative Folkeparti går principielt ind for gennemskuelighed og konsekvens i lovgivningen, og vi vil derfor gå ind i udvalgsarbejdet med velvilje og åbent sind.
Klaus Kjær (DF), 1998-04-03:
Da hr. Kristian Thulesen Dahl er forhindret i at være til stede, skal jeg på vegne af Dansk Folkeparti fremføre følgende bemærkninger til lovforslag nr. L 10: Dansk Folkeparti ser positivt på den symmetri i renteberegningen, som der her lægges op til, samtidig med at der sker en nedsættelse af rentesatsen.
Det kunne måske være mere hensigtsmæssigt, hvis man eksempelvis havde fastsat procenten i forhold til diskontoen.
Renteberegningen ville da kunne ske i overensstemmelse med det aktuelle renteniveau til enhver tid.
Det er i øvrigt helt naturligt, at principperne for renteberegningen også finder anvendelse på selskabstømmerområdet, og Dansk Folkeparti kan derfor alt i alt gå positivt ind for det her forslag.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-04-03:
I henhold til lovforslaget skal beregningen af renter ske ud fra ensartede principper.
At harmonisere rentesatserne inden for skattesystemet og justere renteniveauerne til det almindelige renteniveau i samfundet i dag virker fornuftigt, hvorfor Det Radikale Venstre kan støtte lovforslaget.
Så er jeg blevet hvisket i ørerne af Kristeligt Folkepartis ordfører, at de også kan tilslutte sig.
Jeg ved så ikke, om jeg kan betros den opgave at fremføre det.
Kim Behnke (FP), 1998-04-03:
Under førstebehandlingen af det forslag, der hed L 151 i sidste samling, tilkendegav Fremskridtspartiet en absolut positiv holdning til forslaget, og det indtryk, vi havde dengang, har vi fortsat.
Vi har igennem årene mange gange over for skiftende skatteministre rejst spørgsmålet om rimeligheden af de rentesatser, som folk er blevet udsat for, og særlig efter, at vi i de senere år har oplevet, at markedsrenten jo heldigvis er blevet meget lav, og hver gang har vi fået det svar, at der var en større udredning undervejs, men nu kan vi så forstå, at det her er første del af en renteharmonisering.
Nogle af problemerne skyldtes jo også, at Told og Skat tidligere var adskilt og derfor havde forskellige måder at se på, om det var skattegæld eller det var momsgæld, folk havde.
Derfor skal vi bestemt ikke undlade at tilkendegive, at vi synes, det er godt.
Men jeg vil gerne rejse det spørgsmål, som jeg også rejste under førstebehandlingen dengang: Er det særlig hensigtsmæssigt, at der i lovparagrafferne står konkrete procentsatser?
For bl.a. fru Lene Espersen var jo inde på, at der er mange paragraffer, og det er jo simpelt hen, fordi der mange steder står disse rentesatser.
Endelig er der spørgsmålet om, hvorvidt der er tilstrækkelige edb-ressourcer til stede i Told og Skat.
Og jeg skal være den sidste til at bebrejde ministeren, at man tager år 2000-problemet alvorligt, for det er et alvorligt problem, men med den måde, man har formuleret bemærkningerne på, må vi jo sige, at der må være rigeligt med folk til rådighed fra januar måned år 2000, for på det tidspunkt må det problem forhåbentlig siges at være vel overstået. Så er der det nye element, nemlig forholdet til selskabstømmerne.
Og nu var det godt nok Enhedslisten, der rejste det sidste gang, men det er et punkt, hvor vi er enige med ministeren i, at der ikke skal være nogen særbehandling af selskabstømmere.
Og derfor er både de provenumæssige og de juridiske konsekvenser, det har med de paragraffer, der nu er indarbejdet, også noget, vi kan støtte.
Så skatteministeren vil opleve, at Fremskridtspartiet kommer til at støtte forslaget.
Og vi glæder os til efter år 2000 at få resten af rentesatserne inden for skatteområdet harmoniseret.
Og i mellemtiden kan ministeren passende bede sit embedsværk om at vurdere, om man ikke med fordel kunne lave en reference til diskontoen frem for at have absolutte rentesatser stående i lovteksten.