Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-02:
Jeg vil gerne takke ordførerne for deres bemærkninger til lovforslaget.
Jeg kan med tilfredshed konstatere, at der er meget bred tilslutning til at gennemføre forslaget til lov om Den Internationale Straffedomstol i Danmark.
Personligt er det mig en stor glæde at kunne gøre det.
Forslaget skal gøre det muligt for Danmark at ratificere statutten for Den Internationale Straffedomstol.
Diplomatkonferencen i Rom i juli 1998 var et meget stort skridt på vejen mod en styrket international retsorden.
Det, der blev enighed om i Rom, kan føres ud i livet, kan træde i kraft, når 60 lande har ratificeret statutten.
Regeringen arbejder for, at det sker snart, og der er håb om, at det måske kan ske allerede i 2002 eller 2003.
Til dato har 22 lande ratificeret.
Vi kan med vores ratifikation være med til at sætte skub i den proces.
Nogle lande har valgt at ratificere statutten med det samme og først efterfølgende tilvejebringe det nødvendige retsgrundlag for at opfylde de forpligtelser, som statutten pålægger deltagerne.
Regeringen har valgt den lidt langsommere vej, nemlig at tilvejebringe de nødvendige regler på forhånd, således at vi er klar til at opfylde statuttens forpligtelser straks fra tidspunktet for den danske ratifikation.
Efter at Danmark den 25. september undertegnede statutten, gik Udenrigsministeriet i samarbejde med Justitsministeriet og Forsvarsministeriet i gang med at se nærmere på den eksisterende lovgivning for at foretage de justeringer, som er nødvendige for, at Danmark kan ratificere og opfylde statuttens bestemmelser. Regeringen har givet sagen høj prioritet, men man skal ikke undervurdere opgavens omfang.
Det har været en stor og en tung opgave, som navnlig har bestået i en omfattende gennemgang og vurdering af behovet for tilpasninger af gældende straffe- og retsplejelovgivning. Der er udført et meget stort og grundigt arbejde af de ministerier og de personer, som har stået for denne gennemgang. I forbindelse med forberedelsen af lovforslaget undersøgte regeringen, om vi i Danmark selv uafhængigt af domstolen ville være i stand til at retsforfølge de forbrydelser, som Den Internationale Straffedomstol får kompetence til at pådømme.
Regeringen finder, at der i dansk ret findes hjemmel til retsforfølgning af de pågældende forbrydelser.
Denne vurdering fremgår af lovforslaget side 20-21.
Men lad mig føje til, at dette spørgsmål i og for sig er helt forskelligt fra det, som vi diskuterer i dag.
Statutten pålægger ikke deltagerstaterne en pligt til selv at kunne retsforfølge forbrydelserne under domstolens jurisdiktion.
Det vil naturligvis være at foretrække, at vi selv kan retsforfølge, og det er regeringens opfattelse, at vi kan
, og det gælder også - siger jeg i relation til en avisartikel i dag - folkedrab.
Men dette er ikke en forudsætning for at kunne ratificere domstolens statut.
Statutten pålægger heller ikke deltagerstaterne at indrette det nationale retssystems procesregler i overensstemmelse med de procesregler, der skal gælde for straffedomstolen.
Spørgsmålet om vidnepligt for Røde Kors-personale og ngo'er ved danske domstole er et vigtigt og principielt spørgsmål, men det har ikke nogen direkte sammenhæng med det, vi drøfter i dag, som er de lovændringer, der er nødvendige for, at Danmark kan ratificere statutten.
Lad mig i den forbindelse minde om, at domstolen alene har jurisdiktion over for de allergroveste forbrydelser: folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden eller krigsforbrydelser.
Regeringen har meget nøje overvejet, om statuttens gennemførelse i Danmark indebærer overladelse af beføjelser
efter grundlovens § 20.
Det er regeringens pligt at foretage en sådan nøje gennemgang, og det har vi gjort.
Vi har - og det fremgår af lovforslagets side 35-38 - gennemgået alle de aspekter af statutten, som kan være relevante for denne vurdering.
Efter en grundig analyse af ethvert aspekt har vi fundet, at statuttens gennemførelse ikke indebærer overladelse af beføjelser af den karakter, der er forudsat i grundlovens § 20, og det er baggrunden for, at regeringen ikke finder, at proceduren i denne grundlovsbestemmelse skal anvendes ved vedtagelse af lovforslaget.
Det er et svar til hr. Keld Albrechtsen og flere.
Jeg vil gerne fremhæve i øvrigt - i forbindelse med den argumentation, der er fra regeringens side om, at det ikke vedrører § 20 - at der foreligger en lovgivningspraksis på området.
Danmark har f.eks. tilsluttet sig en international straffedomstol tidligere, uden at dette har rejst spørgsmål
Jeg mener, at vi, efter den gennemgang vi har foretaget, og som bestemt ikke har været lemfældig, er på sikker grund, når vi siger, at dette ikke indebærer overladelse af beføjelser af den karakter, der er forudsat i grundlovens § 20. Vi vil selvfølgelig under det videre arbejde ikke alene sørge for, at høringssvarene er oversendt - for det blev de den 27. - men også, at regeringen selvfølgelig vil kommentere de høringssvar, som er oversendt, som led i forslagets videre behandling. Lad mig runde af med at sige endnu en gang, at regeringen prioriterer denne sag højt.
Jeg takker for en god debat i dag.
Jeg ser frem til udvalgsbehandlingen.
Det er mit håb, at vi hurtigt efter en forsvarlig behandling i udvalget kan slutte os til den kreds af lande, der med en ratifikation har vist deres villighed til at udvikle det internationale retssystem i en retning, der kan sikre, at de alvorligste internationale forbrydelser ikke forbliver ustraffet.
Indtil nu har 22 lande som bekendt ratificeret.
Med den vægt, vi fra dansk side lægger på, at disse grove forbrydelser retsforfølges, er det væsentligt, at vi snart slutter os til denne kreds.