Jørgen Estrup (RV), 1999-01-28:
Jeg kan ikke lade være med at starte med en bemærkning fra hr. Henning Grove, som jo nærmest skamroste grundloven og så sagde, at det simpelt hen var en klar og enkel grundlov.
Det mindede mig om det, som en forfatningsekspert her for nylig på De Radikales grundlovsstævne på Nyborg Strand beskrev, om, hvordan det var blevet opfattet af kongen af Nepal, som jo reagerede efter at have læst, jeg tror hele grundloven, men i hvert fald de første paragraffer, og sagde, at det dog var den smarteste måde at indføre demokrati på, han længe havde set.
Og derved synes jeg måske, man får sat lidt i relief, hvordan man kan læse de mange paragraffer om monarkiets indflydelse i grundloven.
Og jeg ville ikke ligefrem underskrive hr. Groves udtalelser om, at det er en klar og enkel grundlov.
Der er ganske mange fortolkningsmuligheder i den.
Den er i hvert fald ikke klar.
Det er ikke svært at pege på en række ting, som burde være i centrum i grundloven, som ikke er i centrum.
Det havde været naturligere at starte med folkestyret end med monarkiet, uanset at monarkiet er en del af vores styreform.
Det havde været naturligt, at menneskerettighederne, sådan som de har udviklet sig, sådan som de præger den danske hverdag, havde stået centralt i grundloven.
Det havde været naturligt, at miljøet havde stået centralt i grundloven.
Og det havde ikke mindst været naturligt, at det, som ingen her i dette Ting kan afsondre sig fra, nemlig internationaliseringen, havde stået centralt i grundloven, og at det på det sidste punkt havde været aldeles klart, at man ikke kan tage bind for øjnene med noget godt resultat.
Verden går videre, og grundloven er ikke indrettet på en sådan måde, at den almindelige borger i Danmark er beskyttet mod de problemer, som kommer til os udefra, men vi har tværtimod i en række tilfælde den situation, at borgerne ikke med grundloven i hånden kan kræve den ret, som de kunne ønske sig. Vi har i høj grad brug for at modernisere grundloven.
Jeg tror, i hvert fald de fleste af os har følt det meget stærkt, at når vi indimellem skal tage stilling til, om Danmark skal deltage i internationale, væbnede konflikter, hvor vi prøver på at skabe fred og løse konflikterne eller i hvert fald at få dem dæmpet ned, så tager vi nogle beslutninger, som indimellem ville have vældig godt af at blive bredt mere ud til befolkningen, og hvor befolkningen havde en klarere fornemmelse af, at den var en del af de beslutninger.
Der er ingen grund til at gå mere op i det.
Man kan sagtens lave et katalog over de problemer, der er i grundloven, og væsentlige sider, som bør ændres, hvis grundloven skal være det, den bør være, nemlig befolkningens grundlov, og have folkestyret i centrum. Jeg tror heller ikke, jeg begår nogen indiskretion ved at understrege, at Det Radikale Venstre har lagt megen sjæl og meget knofedt i arbejdet med grundloven siden begyndelsen af 1990'erne.
Vi nærmer os et 10-års-jubilæum set med vore øjne.
Vi synes, debatten har varet ganske længe.
Men vi er parat til også at fortsætte den.
Og jeg må jo indrømme, at efter at have hørt debatten i dag, tror jeg roligt, konklusionen kan blive, at det ikke var i dag, revolutionen nåede Folketinget.
Det er så også i orden.
Fra Radikal side er vi sådan set parate til at tage fat på en grundlovskommission, og vi er også tilfredse med de to forslag, der er kommet fra SF og fra Kristeligt Folkeparti, ikke nødvendigvis fordi vi er enige i alt, hvad der står i SF's forslag, men vi værdsætter og respekterer det grundige arbejde, der har været gjort i lang tid.
Vi synes, det er nyttigt.
Men realiteten er jo den, at hvis man vil have en grundlovsændring igennem, skal der et stort, bredt flertal bagved.
Og derfor nytter det jo ikke noget, medmindre i hvert fald mindst de to store partier i dette Folketing, Socialdemokratiet og Venstre, er enige i, at vi er nået så langt, at vi virkelig skal gå i gang med arbejdet.
Det er åbenbart, at det er man ikke i dag. Derfor er det givetvis overordentlig fornuftigt med et par høringer
Jeg vil heller ikke afvise, at man kunne snakke om Venstres forslag.
Jeg tror, ethvert skridt, der ligesom sætter fokus på, at her er nogle væsentlige problemer, og at de i sidste ombæring er befolkningens problemer, er med til at bringe dette arbejde videre.
Og selv om, hvad skal vi sige, konklusionen på dagens debat jo altså nødvendigvis bliver »skynd jer langsomt«, mener jeg dog trods alt, at vi måske er begyndt at skynde os en lille smule, og det er så da i hvert fald nogenlunde positivt.