Margrete Auken (SF), 2004-06-04:
Skal vi tage cyklismen alvorligt?
Det er ikke noget, vi virkelig skal regne med som noget, der skal hjælpe til en bæredygtig transport i byerne.
Vi holder lige det her op over for, at en tredjedel af dem, der kommer ind til København hver dag, kommer på cykel, en tredjedel med bil og en tredjedel med kollektiv transport.
Man kan prøve at forestille sig, at den tredjedel, der kommer på cykel, kørte med bil i stedet for, så ville der være dobbelt så mange biler, som vi har i dag.
Det tror jeg selv bilisterne ville synes var noget af en katastrofe.
Ikke desto mindre er det sådan, at når man snakker om bilers fremkommelighed, er der ingen grænser for, hvilken omhu, hvilken beregningsmetode og hvilke milliarder kroner der vil blive brugt på at give bilister 5 minutter her, 2 minutter der, 10 minutter her, for det er jo rigtige mennesker i rigtige transportmidler.
Men når det drejer sig om cyklerne, så er det eneste, man kan være optaget af, om de nu har deres sikkerhed i orden, uden overhovedet at se på, om man påfører dem en hel masse hindringer, som er ganske overflødige.
Vi er selvfølgelig dybt taknemlige over, at regeringen er villig til at stoppe den der med, at man ikke må cykle ud fra sin indkørsel, altså at den er blevet ændret.
Vi er også meget taknemlige over cykelspejlene, men vi er minsandten meget rystede over, at det var, hvad man kunne loppe sig op til.
Vi er jo ikke overraskede over, at det er den holdning, vi har mødt fra Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti, ikke spor overraskede, for de har aldrig ment, at vi skulle ophæve klasseforskellen i trafikken, når det nu skal ske alle mulige andre steder.
Der er Overdanmark og Underdanmark, Underdanmark cykler, og de skal være taknemlige over ikke at blive kørt over, og det må være dét.
Man skal ikke sørge for, at de kommer godt igennem byen, man synes, det er fint, hvis man kan stille en politibetjent op nede på Rådhuspladsen ved Strøget, hvor der er en fodgængerovergang, og når der er rødt lys dér og ingen fodgængere, så skal cyklisterne holde der, og hvis der er en af dem, der kører over, så er det forbudt og koster 500 kr., for det er klart, at man jo ikke kan have, at cyklister kører over en fodgængerovergang, hvor der er rødt lys og ikke går nogen.
At ophæve sådan en idiotisk ordning bare ved at indskærpe vigepligten ville have været en hjælp, at ophæve en idiotisk bestemmelse om, at man ikke kan komme rundt om et kryds under overholdelse af vigepligten naturligvis, er utænkeligt for flertallet i det her Folketing.
Jeg er som sagt ikke spor overrasket over, at Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti stemmer, som de gør her, men jeg må sige, at Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet har været en skuffelse.
Jeg har godt vidst, at Socialdemokratiet næsten altid konsekvent med støtte fra Det Radikale Venstre er gået efter asfalt til folket.
Danmark er asfalteret, som ingen andre lande er.
Socialdemokratiet har deres store sag, der hedder asfalt til folket, det går man igennem på.
De har jo svinget lidt efter, hvem det var, der havde ordførerskabet.
Men vi kører godt igennem i Vestskoven.
Jo, siger så Det Radikale Venstre, men vi har jo fået lovning på engang at få nogle penge til tog.
Luftsteg og vindfrikadeller
er, hvad De Radikale serverer for os, hver gang det kommer til stykket med hensyn til miljø.
Det er ved at være ret udmattende, at de skal have sådan en høj miljøprofil, når vi så ser, hvad de faktisk kommer igennem med.
Hvad var det, Folketinget i går - jeg havde fornøjelsen af at overvære det, mens jeg sad i formandsstolen - især var optaget af med hr. Frank Jensen i spidsen?
Det var, hvordan vi kunne forsikre hinanden og lave en musketered om, at brugen af benzin i hvert fald ikke skal begrænses.
Der er jo ikke tale om, at man skal have lov til at køre mindre, vi skal ikke sørge for, at vi gør noget, for at vi får mere benzinøkonomiske biler.
Der var en meget, meget lang ordveksling herinde med korte bemærkninger til hr. Frank Jensen.
1 kr. pr. l. Og der stod en for alle og alle for en, ikke noget med 1 kr. pr. l her.
Hvis man nu tog 1 kr. pr. l, lad os nu se på, hvad det vil give.
Det vil give 3,2 mia. kr. SF har foreslået at hæve personfradraget med 2.000 kr. årligt.
Det koster tilfældigvis 3,2 mia. kr.
Det betyder altså, at man laver en skattelettelse på 650 kr. årligt for alle, også pensionister, arbejdsløse, studerende, kassedamer, altså alle dem, der ikke har fået en skattelettelse fra regeringen.
De, der ikke kører i bil, kører jo ofte med bus og tog.
Jamen altså det der med 1 kr. pr. l i sammenligning med de prisstigninger, man har væltet ned over den kollektive trafik, er jo fuldstændig vanvittigt.
Men nu er de faktisk i en situation, hvor de har brug for en skattelettelse.
Det var sådan set det, man foreslog med, at man kunne lave det på den måde med 1 kr. pr. l.
Hvordan skal det gå med vores projekter med klima, hvordan skal det gå med vores projekter med resten, når man ikke vil tage fat der, hvor der virkelig er et kanonstort problem for trafikken?
Det går ikke.
Så kommer vi tilbage til det her med cyklerne, da vi har undersøgt, hvad der er blevet gjort ved det.
Vi sidder med et meget gennemarbejdet forslag.
Vi har siddet sammen med Cyklistforbundet, vi har forhandlet det med færdselssikkerhedseksperter, det er virkelig et meget omhyggeligt forslag, men det bryder selvfølgelig med traditionel tankegang, for det siger, at nu er cyklisterne nogle, der skal have det godt i trafikken.
De skal ikke være i fare, vi skal øge deres fremkommelighed, vi skal prøve, om ikke vi kan få flere med på cykel, vi skal prøve, om ikke vi kan gøre det sådan, at også børn cykler trygt, at også gamle cykler trygt.
Njet, njet!
Socialdemokraterne rynker måske panden, hr. Morten Bødskov ser bekymret på en og siger: Ikke noget med sådan at skeje ud og gøre sådan noget løssluppent noget som at lade cykler få det bedre.
Det Radikale Venstre siger, at det er alt for svært, til at de kan tage stilling til det, det er alt for svært.
Det er jo et dramatisk brud med den måde, de plejer at tænke på, så de må undlade at stemme.
Det er to beslutningsforslag, det drejer sig om, det er ikke lovforslag.
Det var en tilkendegivelse af, at man nu var bag en reform, hvor man begyndte at behandle cyklisterne som det, de faktisk er, nemlig stærke fodgængere, ikke svage bilister.
De bliver i færdselsloven overalt behandlet, som om de var svage bilister, bliver pålagt restriktioner, som
bilerne har, og behandlet som sådan.
Hvis en fodgænger skrår over en gade ved siden af et rødt lys, så sker der altså normalt ikke noget ved det.
Hvis en cyklist gør det, så står det omtrent i avisen, selv om der ikke er sket noget.
Jeg synes ikke, at cyklister skal køre over for rødt lys, det er ikke det, jeg står og agiterer for, for langt de fleste steder er det røde lys dybt fornuftigt, og hver gang det er vejkryds, er det dybt fornuftigt.
Men en række steder er det en urimelig begrænsning af cyklisternes udfoldelse, og man kunne ved at understrege over for den stærke part, cyklen i forhold fodgængeren, at her gælder det altså din vigepligt, kammerat, det er den, du skal have skærpet, det er der, du skal være meget mere opmærksom samt på din tegngivning.
Der har vi cyklisternes skødesynder.
Ikke ud af stedet, om vi kunne komme igennem med det her.
Jeg synes i den her sammenhæng, at det er utrolig sørgmodigt, at SF sammen med Enhedslisten - de stemmer dog sammen med os til det; bare det kun bliver i Danmark og man ikke går ud og laver europæisk politik på det her, så er de jo med på det - er de eneste partier, der har villet gå ind og tage problemerne for så stor en transportgruppe som dem, vi har i Danmark med cyklisterne, alvorligt og gøre noget ved at lette livet for dem.
Jeg kan godt sige en ting.
Det bliver heldigvis SF, der vinder den her sag, for der er flere og flere, der er opmærksom på det, og vi har stor fornøjelse af at køre med den udeomkring.
Det er så skamfuldt, synes jeg, for både Socialdemokraterne og De Radikale.
Jeg ved ikke, hvem det er værst for.
Jo, det er værst for De Radikale, for de plejer at se lidt mere på miljø.
For Socialdemokraterne sker det jo kun, når det drejer sig om et eller andet meget langt væk og så lidt natur her, men slet ikke, når det drejer sig om transport.
1 kr. pr. l. 1 kr. pr. l.
Vi hørte det i går.
En for alle og alle for en og ikke tale om.
Så jeg vil blot sige nu, at vi tager vores nederlag her som en politisk sejr af de store, for hvis man virkelig har hang til at gå ud og sige, at nu bliver det tydeligt, hvem der er på hvilken side, så bliver det vist i det her spil, og så kan den tredjedel af københavnerne og mange andre, som cykler, se det.
For lige at nævne et enkelt eksempel her: I Odense, som åbenbart må være besat af en anden slags folk end dem, der har flertallet her, har man iværksat nogle rigtige cykeltiltag.
Det har kostet 20 mio. kr., og de har allerede nu sparet 33 mio. kr. i sundhedsudgifter.
Så der er oven i købet for dem, der kun har regneark i hovedet og kasseapparater til at rulle, masser af penge at spare.
Men selvfølgelig er det en forkert gruppe at holde med.
Jeg vil anbefale, at man stemmer for vores forslag, og jeg vil gå ud og sælge det for fulde gardiner, når det nu bliver stemt ned.