Morten Bødskov (S), 2004-01-30:
Foranlediget af den hidtidige debat er det måske indledningsvis værd at understrege, at med den ændring af straffuldbyrdelsesloven, som fandt sted i juli 2001, blev det muligt for indsatte at få prøvet eksempelvis en afgørelse om isolation ved domstolene.
På den måde mener vi faktisk, at den tidligere SR-regering fik skabt klarhed og fastsat præcise regler for, inden for hvilken tidsfrist indsatte kan indbringe en afgørelse om en anbringelse, som er særlig indgribende over for den indsatte.
Forslaget her handler imidlertid ikke om isolation, men om enrumsanbringelser eller, som det også hedder, udelukkelse fra fællesskabet.
Den type anbringelser er ikke omfattet af 2001-ændringen af straffuldbyrdelsesloven, og det er der faktisk en god grund til. Udelukkes en indsat fra fællesskab på en institution, sker det på baggrund af en konkret vurdering i kriminalforsorgen.
Afgørelsen baserer sig på et skøn over nødvendigheden af udelukkelsen, et detaljeret kendskab til miljøet på den enkelte institution og ud fra en hensyntagen
til opretholdelse af sikkerhed, ro og orden på den pågældende institution - et kendskab, man må sige, at domstolene vel næppe er i besiddelse af
Det første har bl.a. til formål at sikre, at den dømte ikke begår kriminalitet under afsoningen eller forsøger at undvige, mens den isolation, der finder sted under varetægtsfængsling, har til formål at forhindre, at den sigtede vanskeliggør efterforskning af sagen.
Vi vil gerne fra Socialdemokratiets side tilkendegive, at udelukkelse fra fællesskabet ikke skal bruges efter forgodtbefindende.
Det er et alvorligt indgreb i den enkeltes afsoning, og for Socialdemokratiet er det derfor også afgørende, at alle indsatte i Kriminalforsorgens institutioner er i stand til at afsone i trygge rammer uden risiko for trusler eller lignende fra medindsatte. På den baggrund er vi også tilfredse med det resultat, som er kommet ud af det udvalgsarbejde under Kriminalforsorgen, som justitsministeren tidligere har redegjort for, og som vedrører udelukkelse fra fællesskabet.
Af arbejdsgruppens rapport fremgår det, at antallet af tvangsmæssige udelukkelser fra fællesskabet, der varer mere end 4 uger, er relativt få, og udelukkelse fra fællesskabet bør selvfølgelig også begrænses mest muligt.
Overstiger udelukkelsen 14 dage, fremgår det også af rapporten, at den udelukkede jævnligt bør overvåges, og det bør selvfølgelig også nøje vurderes i hvert enkelt tilfælde, om udelukkelsen skal kombineres med et samvær med andre medindsatte.
Endelig anbefaler arbejdsgruppen, at der fortsat helt undtagelsesvis bør være mulighed for at kunne udelukke unge under 18 år fra fællesskabet. På baggrund af det arbejde, som er foretaget i arbejdsgruppen, og fordi vi lige har hørt fra justitsministeren, at en række af anbefalingerne er på vej til at blive realiseret, føler Socialdemokratiet, at der er
et godt grundlag for det videre arbejde med at sikre, at når der finder udelukkelse sted fra fællesskabet i Kriminalforsorgens institutioner, sker det fortsat på en forsvarlig måde over for de indsatte, samtidig med at det selvfølgelig stadig skal være nødvendigt at opretholde sikkerhed, ro og orden på den enkelte institution.
På baggrund heraf bliver konklusionen, at Socialdemokratiet ikke kan støtte Enhedslistens beslutningsforslag.