runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Kirk (V), 2006-05-16:
Nu ved undertegnede jo, at hr. Kristen Touborg har en vis erfaring med grise.
I mine drengeår, da vi også havde grise derhjemme, var halebid også ganske almindeligt.
Da smed vi en gammel papirspose eller aviser eller andet derind, og når vi så kom derud over middag, så lå der jo ligegodt en henne i et hjørne, som ligesom var mishandlet, og den skulle slagtes eller slås ihjel, fordi den var lidende på grund af det.
Det er jo ikke et bestemt staldsystem, som gør det her.
Det er jo lidt, som fru Mette Gjerskov sagde før: Vi ved det jo ikke.
Det er mange forskellige ting, der gør det: ventilering, fugtighed, plads, spalter, alt muligt andet.
Den dag, vi virkelig har det rigtige, så skal vi gå ind.
Undertegnede og Venstre er også imod halekupering, men jeg er også imod at se en masse grise lide på grund af, at det ikke er tilladt at kupere dem.
Kristen Touborg (SF), 2006-05-16:
Jeg kan bare sige, at erfaringerne viser, at man ikke kan nøjes med at henlægge det til driftslederen, for så får dyrene ingen halm.
Jeg vil godt spørge til Venstres holdning til halekupering.
Er Venstre enig i, at det i meget høj grad er et spørgsmål om, at det, at vi har udviklet nogle staldforhold, hvor meget store dele af stalden er fuldspalter med intet eller næsten intet rodemateriale og strøelse, er hovedårsagen til, at vi har de store problemer med halebidning, hvis ikke man kuperer halerne?
Og hvad agter Venstre egentlig at gøre ved det ud over at snakke udenom?
Kristen Touborg (SF), 2006-05-16:
Venstres ordfører siger et par gange, at det er driftslederen, der afgør, om tingene skal være på den ene eller den anden måde.
Jeg mener, at vi skal give nogle minimumsregler herinde fra Folketinget, som sikrer dyrevelfærden, og så må driftslederen agere inden for de regler.
Jeg vil godt tage eksemplet med rodemateriale, hvor Venstre siger, at det er driftslederen, der skal afgøre, hvor meget der skal til.
Så afgør driftslederen, at der kommer et par håndfulde halm ind til 100 søer, og så er det driftslederens afgørelse, at det skulle være nok.
Det synes jeg er helt forkert.
Er Venstre indstillet på, at vi skal sikre, at de reelt får noget rodemateriale og ikke kun sådan noget i teorien, der er sat op herindefra?
Mette Gjerskov (S), 2006-05-16:
For at tage det sidste først, så mener vi selvfølgelig, at der skal være sygestier til alle dem, der har behov for det.
Jeg vil gerne give ordføreren ret i, at vi jo i højere grad har løsdrift i dag, end vi havde for både 10 og 20 år siden, det er jeg fuldstændig enig i, og det er en positiv udvikling.
Men vi bliver også bare nødt til at erkende, at det giver nogle andre problemer.
I staldsystemer, hvor søerne går i farestier, eller hvor de er opbundet, er der ikke i lige så høj grad brug for, at de kan isoleres fra andre, for der er de isolerede i forvejen.
Det, der kan ske i en løsdriftsstald, er, at det går ud over de svage søer på grund af flokmentaliteten.
Derfor bliver det mere og mere nødvendigt at have separate sygestier i de nyere produktionssystemer.
Det synes jeg er meget naturligt, og det kan jeg ikke se at man på nogen måde kan have noget imod.
Der er jo ikke nogen, der kan være tjent med, at der går en so og bliver generet af de stærke søer, så den bliver den svage.
Vi har det med de svage køer, og det gælder også for de svage søer.
Jens Kirk (V), 2006-05-16:
Til hr. Touborg vil jeg sige: Mener hr. Touborg virkelig, at vi faktisk skal til at veje halmen sådan kvartalsvis?
At vi skal sige: Det er det, vi skal bruge til grisene; der er så og så mange grise, de skal have så og så meget halm?
I stedet for at sige: I én staldtype er 0,3 kg halm måske det rigtige, i en anden staldtype er 0,8 kg måske det rigtige?
Altså, i stedet for at sige, at det må være staldens indretning, det kommer an på?
Når vi går over til det næste om bonden og hans rådgiver, vil jeg sige: Jamen de har da en vis erfaring.
Rådgiveren, konsulenten, som kommer ofte på gården, har dog en erfaring for, hvad der er lykkedes bedst andre steder.
Det må være de to, der sammen med byggefirmaet afgør, hvordan stalden skal være, hvilende på de forsøgsresultater, vi har, og ikke andet.
Ole Glahn (RV), 2006-05-16:
Jeg overraskes stadig over hr. Jens Kirk.
Altså, jeg synes, det er utroligt, at man skal høre her, at hvis man overlader det her til landbruget, så vil landbruget selv finde ud af at skabe de her dyrevelfærdsforbedringer.
Altså, ifølge min hukommelse var der voldsom modstand fra landbrugets side, da man skulle nedlægge de der bokse, som søerne stod i, og dengang de var bundet osv.
Der var argumenter for det.
Har hr. Jens Kirk da ikke den opfattelse, at det er vigtigt, at vi som politikere, der er valgt af befolkningen, sætter nogle grænser for, hvordan man kan behandle dyr?
Landmændene er underlagt et økonomisk system.
Det har jeg fuld respekt for, det skal de også være, og de skal prøve at gøre det bedst muligt og så godt, som de kan.
Derfor må de her krav også arbejdes ind i EU, sådan at vi i den konkurrencesituation, vi står i i EU, ikke bliver stillet skævt.
Men mener hr. Jens Kirk ikke, at det er vigtigt, at vi går ind og stiller nogle krav?
Mette Gjerskov (S), 2006-05-16:
Jeg faldt lidt over det, ordføreren sagde omkring rammelovgivning, at vi skal nøjes med at lave rammelovgivning.
Det støder mig lidt, når vi nu ved, at den rammelovgivning, vi har lige nu på det her område, betyder, at de drægtige søer sulter.
De får kun halvdelen af, hvad de har brug for, hvis de selv kunne vælge.
Over 50 pct. af dem har mavesår, 25 pct. af de selvdøde dyr er døde af indre blødninger, benproblemer er den hyppigste årsag til selvdøde søer
og ikke mindst: 12 pct. af alle søer bliver sendt til destruktion.
De er så dårlige, at de ikke engang bliver slagtet.
Det er, hvad vi har fået ud af den lovgivning, vi har lige nu.
Kunne hr. Jens Kirk ikke finde bare en eneste lillebitte ting i det her forslag, som kunne være med til at forbedre dyrevelfærden, så vi kunne blive enige om det?
Har vi ikke brug for at forbedre dyrevelfærden mere end den rammelovgivning, Venstre taler om her i salen?
Jørn Dohrmann (DF), 2006-05-16:
Det, jeg godt vil spørge om, er: Når man nu læser punkt 6 her om en uvildig dyrlæge, mener hr. Jens Kirk så ikke, at det lidt er indbefattet i de nye miljøgodkendelser, som regeringen egentlig arbejder med her, og at de systemer, som for eftertiden skal bruges her, indeholder, hvad skal man sige, de krav, en sådan uvildig dyrlæge eventuelt ville stille, og ville det ikke give en masse ekstra administration også?
Det var et af spørgsmålene.
Ud over det kunne jeg da også godt ligesom tænke mig at høre: Hvad er det, de tekniske udredelser egentlig viser med hensyn til, om det kan betale sig at investere i nye staldsystemer?
Jens Kirk (V), 2006-05-16:
Til hr. Jørn Dohrmann vil jeg gerne sige, at de tekniske udredninger jo viser, at det altid kan betale sig at have de bedste staldsystemer, for dem har vi den bedste trivsel i, men man kan absolut somme tider stille spørgsmålet: Hvad er i grunden det bedste staldsystem?
For i nogle driftslederes hænder, kan vi sige, vil én type måske være den bedste, og i andre driftslederes hænder vil det måske være en anden staldtype.
Selvfølgelig skal der altid bruges det bedste over for dyrene, vi vil det bedste for dyrene, men det kan godt være forskellige staldtyper på de forskellige ejendomme, der kan medføre dette.
Jørn Dohrmann (DF), 2006-05-16:
Jo, men betyder det ikke også, at på den måde lægger man egentlig også pres på landmanden til at investere i nogle nye systemer?
Og der er det bare, at det står mig lidt uklart, hvorfor det så ender med, at nogle af de her bokse til søer ikke er store nok, så søerne ikke har råderum nok, kan man sige.
Derfor er det store spørgsmål for mig: Hvorfor er der ikke taget hånd om det for lang tid siden?
Vi kunne i hvert fald fra Dansk Folkepartis side godt tænke os, at det allerede var indarbejdet, at man havde taget hensyn til det både af dem, der konstruerer bygningerne og også af ministeriet, fra lovgivningens side.
Er det noget, Venstre ville kunne gå ind for blev ændret så hurtigt som muligt, så stierne er store nok?
Jens Kirk (V), 2006-05-16:
Det kan jeg sige ja til.
Men vi hørte jo også justitsministeren udtale, at man knap nu var klar over, hvad den rigtige boksstørrelse er.
Vi erkender jo alle sammen, at grisesøerne er blevet større.
Jeg tror, at da jeg gik på Landbohøjskolen, sagde vi, at der var 12 patter på en so; i øjeblikket er der vel 14 eller 16.
De er altså blevet større, og de er nok også blevet større, end der fra de der inventarfabrikanters side har været taget hensyn til.
Det mener jeg vi allerede er ved at tage hånd om, at landbruget er ved at tage hånd om.
Selvfølgelig skal det rettes, vi skal finde den rigtige boksstørrelse, sådan at vi kan sige, at søerne har det albuerum, som de har krav på – næsten, men også sådan at vi beskytter den lille gris, så den ikke ligges ihjel.
Til fru Mette Gjerskov vil jeg sige: Generelt mener jeg, at vi sammenlignet med andre lande har en fin dyrevelfærd i Danmark.
Der er ting, der skal rettes op på, men jeg mener også, at fru Mette Gjerskov hørte på, at justitsministeren sagde, at der sidder et svineudvalg og arbejder med tingene.
Det er selvfølgelig ikke nu, jeg skal stille spørgsmål til fru Mette Gjerskov, men mener fru Mette Gjerskov ikke, at det udvalg skal have lov til ligesom at barsle med de ting, der ligger der, og at vi, når vi indfører noget nyt og forbedrer nogle af de forhold, som ikke er, som de egentlig skal være, men hvor vi er lidt på vildspor, skal vente på, at vi får noget fra udvalget, så vi kan gøre det rigtige og ikke ved lovgivning lave det forkerte?
Mette Gjerskov (S), 2006-05-16:
Hr. Jens Kirk skal være velkommen til at stille spørgsmål.
Jo, jeg ville meget gerne vente på, at et udvalgsarbejde blev færdigt, hvis jeg altså havde en forventning om, at de kom med noget nyt.
Jeg vil selvfølgelig meget gerne læse den rapport, der måtte komme.
Men lad os nu bare tage et enkelt eksempel: halm, grovfoder.
Vi ved, at over halvdelen af søerne har mavesår.
Der er ikke noget som helst nyt i mavesårsproblemer hos svin.
De danske slagtesvin og alle de danske svin i det hele taget har haft mavesårsproblemer i masser af år, og vi ved udmærket godt, at det er et spørgsmål om foder.
Hr. Jens Kirk mener, at halm skulle være tilstrækkeligt, men det får de jo ikke engang med denne lovgivning.
Mange af dem får ned til 60 g halm om dagen.
Så kan det godt være, at ordføreren ikke mener, vi skal ud og veje det, men både han og jeg ved, hvor lidt en lille tot halm på 60 g, som vi taler om, er.
Så kunne vi dog i det mindste ikke bare blive enige om, at de skal have 0,5 kg halm om dagen?
Det var dog en start.
Jens Kirk (V), 2006-05-16:
Til fru Mette Gjerskov vil jeg gerne sige, at selvfølgelig skal de have halm, men da jeg mener at vide, at fru Mette Gjerskov har næsten den samme uddannelse som undertegnede, må fru Mette Gjerskov også vide, at halm internationalt har vist sig at give den samme mæthedsfornemmelse som andet grovfoder, det være sig sukkerroer, det være sig majs, ensilage eller græs.
Det giver den samme mæthedsfornemmelse.
Det er internationalt anerkendt, og derfor kan det ikke hjælpe, at vi siger, at det ikke kan defineres som grovfoder.
Men selvfølgelig skal de have adgang til nok, sådan at de får en mæthedsfølelse, og det er jo også ved at blive indarbejdet i alle foderplaner at sige, at der skal være en struktur, som skal være i orden.
Det er vigtigt, at vi får den procent med mavesår ned igen.
Lene Espersen (KF), 2006-05-16:
Vi vil i hvert fald meget gerne medvirke til, at der breder sig en slags best practice, så man bruger de systemer, der er de bedste og de mest effektfulde.
Så det er en bekræftelse til hr. Jørn Dohrmann om, at det gør vi gerne.
Men noget af det, der er problemet, er jo, at på nogle områder er der simpelt hen ikke præcis nok viden, f.eks. om krav til boksstørrelse, til at vi har en sikkerhed for, at det, der foreligger, bliver fleksibelt nok.
Derfor må jeg sige, at på nogle punkter bliver vi simpelt hen nødt til at afvente, at der er flere bedre dokumenterede forskningsresultater, før vi går ind og stiller krav.
Jens Kirk (V), 2006-05-16:
Nu er det her jo ikke et danmarksmesterskab, men man kunne jo godt have lyst til at spørge fru Mette Gjerskov, hvor mange af de danske søer der i grunden er i løsdrift i dag, og hvor mange der var for 10 år siden.
Vil fru Mette Gjerskov ikke give undertegnede ret i, at vi allerede er oppe på en meget høj procentsats, og at det er gået meget stærkt fra stort set ingen til mange?
Hvis vi går ind og ser referatet, når der er blevet skrevet referat af det her, så tror jeg, det vil vise sig, at undertegnede aldrig har sagt noget om 60 g her.
Hvis der er behov for 0,8 kg, så er det det, der skal ind, og hvis der kun er behov for 0,3 kg, så vil det nok være det rigtige, for det andet ligger bare og bliver fugtigt og ikke særlig tiltalende.
Med hensyn til punkt 3, sygestier: Jamen det er da ikke bare til søerne, Venstre mener, vi mener da, det skal være til alle grise.
Det må da være en selvfølge.
Mener fru Mette Gjerskov ikke også det?
Til hr. Ole Glahn vil jeg gerne sige, at vi vel allerede har stillet nogle krav, og vi har nogle dyrevelfærdsregler, men inden vi udbygger dem yderligere, bør vi være på fast grund med hensyn til det.
Det kan ikke være rigtigt, at vi har nogle antagelser.
Justitsministeren har sagt, at der sidder et udvalg, som kommer med nogle ting, og ved behandlingen af beslutningsforslag nr. B 82 i fjor sagde justitsministeren: »Jeg vil derfor tage initiativ til, at der bliver udarbejdet en vejledning om rode- og beskæftigelsesmateriale.
Desuden forskes der ved Danmarks JordbrugsForskning i svins valg af rodemateriale.
Resultaterne vil foreligge i slutningen af 2006.«
Så jeg synes, det er lidt mærkeligt, at både hr. Kristen Touborg, og jeg tror såmænd også hr. Ole Glahn og måske også fru Mette Gjerskov nu kommer og forlanger, at rapporten allerede skal være færdig, når justitsministeren i fjor sagde, at det først var i år til oktober, den vil være færdig.
Jeg synes sådan set, at man er kommet lidt foran.
Er det ikke sådan, at der her ved årets afslutning altid skal være en debat om det her?
Jørn Dohrmann (DF), 2006-05-16:
Jeg er glad for, at man ligesom gerne også vil lytte til Dansk Folkeparti på det område her, for vi synes jo selvfølgelig, at man skal inddrage alle aspekter i det her spørgsmål.
Vi ved jo, at i Miljøministeriet arbejder man med miljøgodkendelser, og der snakkes om de bedste staldsystemer og alt det her, som også ligger i forslaget – der ønsker man jo at bruge gode staldsystemer.
Er det sådan, at Justitsministeriet ligesom presser på over for Miljøministeriet, for at de skal tage den her kontakt, sådan at man får rettet op på de her forhold og sådan, at man ikke arbejder i hver sin retning?
Lene Espersen (KF), 2006-05-16:
Jeg medgiver da hr. Kristen Touborg, at nogle af de her ting tager lang tid i forberedelsen, men jeg synes jo, det er vigtigt, når det vedrører dyrenes velfærd, at når vi tager nye initiativer med lovgivning og anden regulering, så gør vi det på et velunderbygget grundlag, så det er dyrenes velfærd, der bliver tilgodeset.
Da vi havde diskussionen sidste år, redegjorde jeg også for, at noget af det er lang tid undervejs, og at man må afvente forskningsprojekter og sådan noget – det tager tid – men intentionerne om at sikre det bedst mulige resultat af hensyn til dyrenes velfærd er vi jo enige om.
Jørn Dohrmann (DF), 2006-05-16:
Når vi nu har den her færdige rapport inden årets udgang, kunne det så ikke tænkes, at der kunne være dele af rapporten, der faktisk allerede var tilgængelige nu?
Når vi skal til at arbejde med enten bekendtgørelse eller vejledning, kunne nogle af de elementer så ikke indgå på nuværende tidspunkt i stedet for, at man skal vente på hele rapporten til sidst på året her, nu hvor vi alle sammen venter på, at der skal ske noget her og nu?
Var det ikke noget, der kunne indgå i de overvejelser, ministeren sikkert går med på området her?
Jens Kirk (V), 2006-05-16:
Jeg tror simpelt hen ikke, at fru Mette Gjerskov mener det, hun sagde her, at med de nye staldsystemer bliver flere og flere søer syge.
Den bedste udnyttelse af en sygesti er da, når den står tom og vi har klaret problemet ved, at alle dyr kan klare sig i det system, de er i.
Men vil fru Mette Gjerskov ikke give undertegnede ret i, at vi ikke har det rigtige system til farende søer?
Vi ved ikke endnu, hvordan det skal være endnu.
Er det ikke rigtigt, at i andre lande, i Sverige er man faktisk ved at gå tilbage til det, fordi man må erkende, at hvis de går løse hele tiden, så er det ikke godt?
Det giver det modsatte, det giver alt for mange dødsfald blandt de små grise.
Lone Dybkjær (RV), 2006-05-16:
Selvfølgelig gør det indtryk, og det er vel også en af begrundelserne for, at Europa-Kommissionen siger »ja, men« til Rumænien og Bulgarien, og derfor afventer vi også den rapport, der vil komme til oktober.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-16:
Tak for svaret.
Hvad betyder så »ja, men«?
For betyder det så, at fru Lone Dybkjær, når nu rapporten kommer fra Kommissionen, vil slå op på sidste side og se, hvad facit er, og så i øvrigt stemme det samme?
Eller betyder det, at man rent faktisk vil foretage en vurdering?
Betyder det, at man rent faktisk vil læse de kritiske anmærkninger, som alle mulige ngo'er og selv EU's egne instanser, Europol, ja, selv Rumæniens egen fødevarekontrol kommer med?
Eller vil man bare lægge sig fladt ned og anerkende det, som Kommissionen siger, lige meget hvad?
Lone Dybkjær (RV), 2006-05-16:
Jeg kan godt forstå hr. Morten Messerschmidts insisteren på fødevarekontrol.
I lyset af den rolle, som Dansk Folkeparti har spillet i den sag her i Danmark, synes jeg, det er naturligt, at hr. Morten Messerschmidt gør så meget ud af det i forhold til Rumænien.
Selvfølgelig vil vi læse Kommissionens rapport, og hvis Kommissionen siger ja til det, er vi også indstillet på at sige ja.
Kommissionen vil formentlig sige ja, men stadig væk med nogle betingelser, og det synes vi kan være den rigtige vej frem.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-05-16:
SF kan ikke tilslutte sig Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Vi er tilhængere af, at Rumænien og Bulgarien bliver medlemmer af EU.
Det fremgik også af førstebehandlingen den 19. januar af ratifikationslovforslaget vedrørende Rumæniens og Bulgariens indtræden i EU.
Nu er det jo en meget speciel dag, vi diskuterer det her på, fordi Kommissionens anbefaling lige netop er kommet i de her timer, og den er der selvfølgelig ingen af os der har haft mulighed for at læse til den her behandling.
Det er klart, og det ved alle, at der er problemer.
Men der er faktisk også fremskridt, og det synes jeg der er god grund til at nævne heroppefra.
I de bulletiner, der er kommet hidtil, får Rumænien faktisk ros for at have gjort fremskridt på en række områder.
De får også advarsler, bl.a. i spørgsmålet om romabefolkningen, om, at de ikke har sikret deres minoriteters rettigheder godt nok endnu, og Rumænien er blevet bedt om at speede den proces op.
Bulgarien får i mindre grad ros, men får dog også noget ros.
Men jeg tror, vi alle sammen ved, at problemerne er større i Bulgarien, som det ser ud i øjeblikket.
Det tyder på, at Kommissionen nu vil indstille til Rådet, at det bliver en betinget optagelse, sådan at den egentlige afgørelse først træffes i oktober.
Og hvis udenrigsministeren på baggrund af det her træffer beslutning om, at vi stiller behandlingen af ratifikationslovforslaget i bero indtil efteråret, så er vi også tilhængere af det.
Det vil faktisk være meget naturligt at gøre det, for det er jo en form for gult kort, men hvor man stadig væk holder fast i både Rumænien og Bulgarien og lægger maksimalt pres på dem, for at de skal leve op til de krav, der er stillet til dem.
Men vi mener som sagt, at vi har mere at vinde ved at optage Rumænien og Bulgarien, end vi har at tabe.
Det har været en stor succes for Europa som helhed, at de ti lande, der blev optaget den 1. maj 2004, faktisk kom med.
Dengang kunne man også pege på en række problemer, men det har vist sig, at de ti lande med meget stor hast faktisk har været i stand til at leve op til nogle ganske store krav om retssikkerhed, åbne markeder, ordentlig administration, kriminalitetsbekæmpelse, noget, som jeg tror at mange af os aldrig havde troet ville lykkes så hurtigt, som det rent faktisk er lykkedes.
Det viser også styrken i at optage lande i EU, at man både styrker de kræfter, der er internt i landene, og som er demokratiske og ønsker den her udvikling, og at man samtidig får samlet Europa og får fredeliggjort Europa.
Og der synes jeg faktisk, at det har meget stor betydning, fordi både Bulgarien og Rumænien ligger i et meget ustabilt område af Europa.
Kristen Touborg (SF), 2006-05-16:
Tak for ministerens redegørelse.
Det, ministeren siger, lyder jo meget godt, ligesom det, ministeren sagde for et år siden, lød meget godt, uden at der for så vidt er sket ret meget i mellemtiden.
Alle de pæne løfter, som ministeren gav sidste år, giver ministeren igen i år.
Derfor kunne jeg godt tænke mig lidt mere specifikt at spørge om en enkelt ting med hensyn til alle de løfter, der også er givet i år.
Ministeren siger, det ikke er acceptabelt, at søer er så store, at der ikke er friplads i rimeligt omfang, og samtidig siger ministeren, at der også er en rapport under forberedelse.
Vi er enige om, at dyrene skal have bedre forhold, men problemet er, så vidt jeg kan se, at ministeren lover og lover, men at der sker ikke så forfærdelig meget.
For et år siden sagde ministeren f.eks. i sin tale her, at vedrørende rodemateriale vil der ske noget allerede nu.
Nu skal jeg selvfølgelig ikke kunne skønne om, hvad ministeren mener, når ministeren siger »allerede nu«, men at der skal gå et år eller halvandet år, når man siger, der skal ske noget allerede nu, er ikke helt betryggende, synes jeg.
Derfor synes jeg, det er meget vigtigt at få datoer på de løfter, ministeren giver, for jeg synes, det trækker lidt rigeligt ud ellers.
Lene Espersen (KF), 2006-05-16:
Jeg vil sige til hr. Kristen Touborg, at efter behandlingen af det enslydende forslag sidste år, gik vi i gang med at tage fat på at udarbejde en vejledning, og det her er også noget, der har haft erhvervets store interesse.
Jeg medgiver, at der selvfølgelig også er et prioriteringsspørgsmål i det her, det kan jeg lige så godt sige, som det er.
Vi har et begrænset antal mennesker, der sidder og arbejder med dyrevelfærd, og der er mange sager, der har været oppe at vende i løbet af året, der er gået.
Men selvfølgelig er det her også blevet prioriteret, og vi har samarbejdet med de berørte parter om at få gjort vejledningen klar.
Der er ikke gået et år endnu, og som jeg har tilkendegivet her i dag, vil vejledningen blive udstedt inden månedens udgang, og vi er altså i maj måned.
Så der kan jeg meget klart sige, at der vil vejledningen komme på banen og på gaden, så den forhåbentlig kan blive anvendt af erhvervet til at gøre tingene bedre, end det gør det i dag.
Ole Glahn (RV), 2006-05-16:
Jeg vil også gerne takke ministeren for redegørelsen og sige, at jeg synes, at de svar, ministeren har givet her, i høj grad begrunder behovet for, at vi kommer med forslaget igen.
For det er da tankevækkende, synes jeg, at ministeren siger, at i løbet af ganske kort tid vil den vejledning om rodematerialet komme, og samtidig siger ministeren, at man har meget travlt i ministeriet.
Jeg vil gerne spørge ministeren: Kan ministeren sige noget om, hvad resultatet bliver af denne vejledning om dette rodemateriale?
Kan vi forvente, at man imødekommer nogle af de ønsker, som vi har haft?
Lader man sig f.eks. inspirere af de krav, der er til økologisk drift?