Lone Møller (S), 2002-01-23:
Jeg har to korte bemærkninger til fru Birthe Skaarup, som jo meget gerne vil slå sig op som de svages væbner.
Jeg vil gerne spørge fru Birthe Skaarup, om hun mener, at det er en god ting og en beskyttelse for borgerne i dette samfund, at en 84-årig på en lang venteliste til en grå stær-operation i én kommune kan få operationen betalt af kommunen, hvorimod en anden patient, som bor i en anden kommune, ikke vil kunne få den betalt. Så vil jeg gerne spørge om én ting mere: Fru Birthe Skaarup nævnte i sin ordførertale tre gange, tror jeg, passive midler.
Kan fru Birthe Skaarup bekræfte, at der ikke foreligger en samlet opgørelse over, hvad det koster kommunerne i udgifter at have borgere, som samtidig får sygedagpenge, stående på en venteliste?
Der er lavet nogle få undersøgelser, men man har ikke et samlet overblik over det.
Derfor vil jeg da gerne, hvis fru Birthe Skaarup har andre oplysninger, have tallet
på, hvad det koster kommunerne i passive ydelser.
Det forslag, som vi her behandler, kan måske umiddelbart lyde sympatisk, og der er sikkert også mange borgere, der synes, at forslaget er en god idé, hvis man står på en venteliste.
Men hvis vi ser nærmere på konsekvenserne af forslaget, er der ingen tvivl om, at det er et skred i dansk sundheds- og velfærdspolitik, og at der er en stor fare for, at vi får svækket borgernes retssikkerhed.
Alene det, at patienter ikke har nogen mulighed for erstatning i tilfælde af lægesjusk eller fejlbehandling,
I Socialdemokratiet ønsker vi fri og lige adgang til sygehusene.
Ifølge forslaget skal kommunerne have mulighed for at betale for borgernes ophold på private sygehuse eller i udlandet, men det er dybt bekymrende, at det bliver fuldstændig tilfældigt, hvem der kommer til at modtage kommunernes tilbud.
Skal det være den person, der belaster kommunens budget, fordi borgeren er på sygedagpenge?
Skal det være den ældre, der har smerter, eller er det den psykisk syge, narkomanen, der venter på et behandlingstilbud? Ét er i hvert fald helt sikkert: Der kan ikke købes private behandlinger for alle borgere i kommunen. Ifølge forslaget er det ikke en lægefaglig vurdering, der er afgørende, men et skøn, den enkelte sagsbehandler skal have.
Det er et brud med det princip, at den mest syge skal have hjælp først.
Hvorfor skal kommunen have ret til at lade en 35-årig springe køen over, mens den 80-årige må vente, selv om hun er mere syg?
Er det, fordi der er bedre økonomi i dag?
Nu skal borgerne klassificeres i kommunen alt efter, hvor nyttige de er i samfundet.
Nu skal det gøres op i penge.
De ansatte i kommunerne er i forvejen udsat for et enormt pres, og jeg har ikke tiltro til, at der er en faglig ekspertise rundtomkring i landets kommuner til at vurdere, hvem der skal have størst mulighed for sygebehandling.
Men jeg frygter også, at der er nogle kommuner, der simpelt hen ikke vil benytte sig af tilbuddet.
Hvis jeg boede i x-købing kommune, ville jeg have meget svært ved at forstå, hvorfor man i y-købing kommune kunne få betalt sit sygehusophold.
Men lad os se, jeg tror, det giver utrolig store problemer.
Socialdemokratiet ønsker, at mennesker, der venter på sygehusbehandling, skal behandles så hurtigt som muligt.
Jeg har da store forventninger til regeringens erklærede mål om 2 måneders ventetid pr. 1. juli, men jeg mener ikke, at kommunalt- og arbejdsgiverbetalte private behandlinger er måden at gøre det på.
I dag ved man f.eks., at hygiejneproblemer koster tusinder af ekstra sengedage i det offentlige sundhedssystem.
Der kunne man måske begynde at sætte lidt hårdere ind.
Det er lange seje træk, der skal til, og ikke, at det er tilfældigt, hvor man bor, eller hvad man hedder.
Socialdemokratiet kan ikke støtte forslaget.
Det tror jeg man er klar over.