Henrik Dam Kristensen (S), 2000-03-22:
Med »Det holdbare samfund« har regeringen taget fat på en bredere folkelig debat på kernevelfærdsområderne.
Den første debat er jo skudt godt i gang i forbindelse med ældrehøringen, som blev afholdt den 2. marts.
Jeg synes, det var en spændende høring, for den afdækkede vel i realiteten to væsentlige ting, nemlig at det slet ikke står så dårligt til endda på området.
Mange steder går det faktisk rigtig godt.
Men den afdækkede også, at der faktisk er nogle områder, hvor vi nok kan gøre det bedre, og det skal vi så også være indstillet på at lytte til.
Regeringen er meget optaget af den proces, som nu er sat i gang, som vel i realiteten har tre faser i sig.
Den første fase er det, man kunne kalde lytte-dialog-fasen.
Derefter kommer på et tidspunkt konklusionsfasen, og så kommer udførelsen af de konklusioner, der måtte blive enighed om.
Jeg synes, når det gælder ældreområdet, at det er spændende at konstatere alle de engagerede mennesker, som deltager i dem, de ældre selv, deres pårørende, ældreorganisationerne, ja, alle dem, som har indsigt og viden på området og er i fuld gang med debatten, lokalt, regionalt og på landsplan.
Vi skal som sagt senere drage vores konklusioner.
Når jeg er betænkelig i forhold til det her forslag, så er der nogle helt kontante indgangsvinkler til det, men det er vigtigt for mig at understrege, at jeg også er optaget af, at partierne kommer med deres bidrag også på ældreområdet.
Jeg synes, man bliver nødt til at gøre sig klart, at selv om det er meget sympatisk med et frit valg som indgangsvinkel, så er der nogle problemstillinger, som vi bliver nødt til at debattere lidt mere til bunds.
Og der er faktisk noget, som er lidt kernen i det, og som jeg egentlig også altid har forstået var kernen i forhold til Venstres politik, nemlig det kommunale selvstyre.
Jeg vil gerne skynde mig at bekende mig som tilhænger af det kommunale selvstyre, men skal vi ind og have et reelt frit valg på det her område, ja, så bliver vi i hvert fald nødt til - og det mener jeg Venstre og Det Konservative Folkeparti må forholde sig til - at kigge på den måde, vi visiterer til plejehjemmene på.
Skal vi nu til at gøre det ens over hele landet?
Forslaget løser jo heller ikke det, der er det helt reelle problem, nemlig at vi har for få plejeboliger.
Hvad vil det her betyde?
Vil det betyde, at man med det frie valg kan komme i den situation, at man nærmest kan tvinge ældre til at søge andre steder hen, f.eks. til deres oprindelige hjemkommune?
Og hvad betyder det for de ældre, som bor i nogle attraktive kommuner, hvor kommunalbestyrelsen har taget deres ansvar på sig, og det hele ser forholdsvis attraktivt ud?
Kan de så blive tilsidesat af udefra kommende ældre?
Det kan vel også være en af konsekvenserne.
Det synes jeg måske er det værste, at vi ikke med dette forslag løser det reelle problem, i hvert fald et af de reelle problemer, nemlig at der er for få plejehjemspladser.
Så hvis jeg skal summe det her op, vil jeg sige: Tak for bidraget.
Det vil på lige fod med så meget andet indgå i den tænksomhed, som regeringen vil udøve efter diskussionsfasen, men også med den klare indgangsvinkel til det, at der er nogle helt fundamentale problemer, som V og K's forslag her rejser, og som kræver lidt eftertænksomhed.