runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-28:
Tak for svaret.
Nå, det overraskede mig, at det hedder »forsøg med skolestart«.
Ude i det virkelige liv taler man i hvert fald rigtig mange steder om »forsøg med helhedsskolen«.
Men det er nok det samme, vi tænker på, og derfor har ministeren nok ramt rigtigt. Må jeg spørge, hvor mange af sådanne forsøg der finder sted?
Er det rigtigt forstået, at det er noget, kommunerne selv betaler?
Er det rigtigt forstået, at det er noget, der løber ud her i år, medmindre der træffes en anden politisk beslutning herindefra?
Og er det ikke også rigtigt - det er sådan et ledende spørgsmål - at man i hvert fald gennem pressen har hørt, at der er ganske mange forældre til skolebørn, som holder op med at betale, aflyser skolefritidsordningen, for nu er børnene jo passet i det, de kalder heldagsskolen?
Er det ikke korrekt, og at det dermed ikke bare er et spørgsmål om skolestart, det er faktisk en heldagsskole, der er på vej ind ad bagdøren?
Margrethe Vestager (RV), 2001-03-28:
Jeg formoder, at hr. Frank Dahlgaard med sit spørgsmål henviser til de igangværende forsøg med skolestart.
I juni måned 1998 vedtog Folketinget en tilføjelse til folkeskoleloven, som udvidede undervisningsministerens beføjelser til at give dispensation fra folkeskoleloven til forsøg netop med skolestart.
Denne udvidede beføjelse har jeg brugt til at støtte iværksættelse af forsøg med skolestart under programmet »Folkeskolen år 2000«.
I juni måned sidste år indgik jeg en aftale med forligspartierne bag folkeskoleloven om ændrede retningslinjer for kommunernes adgang til dispensation for forsøg med skolestart, og kommunerne er orienteret om aftalens indhold.
Aftalen indebærer, at den hidtidige dispensationspraksis fastholdes for igangværende forsøg, således at der gives dispensation for 1 år ad gangen til skoler, der ønsker at videreføre igangværende forsøg, og at der ikke gives dispensation til nye forsøg, før den endelige evaluering af den del af »Folkeskolen år 2000«, der vedrører skolestarten, foreligger.
Når den endelige evaluering foreligger den 30. marts i år, vil jeg med udgangspunkt i de indhøstede erfaringer fra forsøgsarbejdet indlede drøftelser med partierne bag folkeskoleforliget om, hvad der videre skal ske på området.
De eventuelle merudgifter, som forsøg med skolestart måtte indebære, oppebæres af kommunerne.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-28:
Der var jo i sidste folketingssamling ønsker fra politisk side om at lave en helhedsskole, og det indgik i finanslovforliget for indeværende år - under forudsætning af, at alle folkeskoleforligspartierne stod bag.
Det gjorde man så ikke, Kristeligt Folkeparti ville i hvert fald ikke være med, og tak for det.
Men alligevel erfarer jeg, at der rigtig mange steder rundt om i landet og i rigtig mange kommuner faktisk foregår forsøg med en såkaldt helhedsskole.
Hvordan kan det være, når der ikke fra Folketingets side er blevet givet grønt lys?
»Hvad er forklaringen på, at der i mange kommuner i dag gennemføres forsøg med den såkaldte helhedsskole, når Folketinget har besluttet ikke at lave disse forsøg?«
Skriftlig begrundelse
Med finanslovforliget for indeværende år mellem regeringen og venstrefløjspartierne besluttedes det at iværksætte forsøg med den såkaldte »helhedsskole« - og der afsattes et meget stort millionbeløb til disse forsøg - dog under forudsætning af, at partierne bag folkeskoleloven gav grønt lys herfor.
Pengene til helhedsskolen er altså ikke bevilliget.
Det har bl.a. givet sig udslag i, at forældre i stor stil holder op med at betale til skolefritidsordningen, fordi barnet nu passes hele dagen i »helhedsskolen«.
Når der hos de borgerlige folkeskoleforligspartiers side er betænkeligheder over for helhedsskolen, er det, fordi det i realiteten bliver en heldagsskole, som institutionaliserer børnenes hverdag fra tidlig morgen til sen eftermiddag.
Mange har med rette kaldt helhedsskolen for »verdens længste eftersidning«.
Susanne Clemensen (CD), 2001-03-28:
Tak for svaret.
Er det ikke korrekt, at de foreløbige erfaringer i den rapport, der foreligger om evaluering af ottepunktsprogrammet for »Folkeskolen år 2000«, faktisk peger på, at der er meget positive erfaringer med lærer/pædagogsamarbejdet omkring skolestarten og udvidelse af undervisningstiden, og er ministeren ikke indstillet på i forbindelse med de politiske drøftelser, som vi skal have i folkeskoleforligskredsen, at søge at permanentgøre de forsøg vedrørende helhedsskolen, der finder sted i øjeblikket?
Peter Skaarup (DF), 2001-03-28:
Så vil jeg godt spørge, hvor ministeren mener de internationale konventioner sætter grænser for indgreb i forhold til det konkrete tilfælde, som jeg har nævnt her, og som jeg ved ikke er et enestående tilfælde, men som der er mange tilfælde af.
Hvor er det, de internationale konventioner sætter grænser for, at vi kan sikre, at personer, der begår kriminalitet og i den mellemliggende periode søger asyl, ikke er på fri fod og dermed ikke kan flygte andre steder hen?
Men er det ikke korrekt forstået, at hvis politiet anholder en person, afhører vedkommende
, og så dommeren vurderer, at vedkommende ikke skal forblive varetægtsfængslet, men at der stadig væk er en sag, så kan man ved at påberåbe sig, at man søger asyl, få et pusterum, for så skal der nemlig igangsættes en asylansøgningsbehandling, inden man kan tage stilling til det kriminelle forhold?
Og er det ikke også korrekt, at mange kriminelle, der bliver pågrebet for kriminalitet, under deres sag så får det pusterum og derfor kan søge andre steder hen, eksempelvis til andre lande, forsvinde ud af landet?
Og er det ikke en af årsagerne til, at vi har så mange asylansøgere, der under deres behandling i virkeligheden forsvinder ud af landet eller forsvinder her i Danmark?
Karen Jespersen (S), 2001-03-28:
Det, jeg konkret tænkte på, var det, hr. Peter Skaarup selv var inde på i går under førstebehandlingen om muligheden for at sende udlændinge ud af landet, inden de havde fået deres asylsag behandlet.
Hvor der er andre områder, er jeg ikke i stand til lige at lave en opremsning af her, men det kan vi eventuelt se på under udvalgsbehandlingen af lovforslaget.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Så vidt jeg kan høre, er det, hr. Peter Skaarup spørger om her, netop om mulighederne for at bruge
administrativ udvisning, hvor der er den mulighed, at hvis udlændinge begår kriminalitet, også kriminalitet, der klart er mindre end det, der skal til for at rejse en sag efter straffeloven, så kan man blive administrativt udvist.
Og det er rigtigt, at der er det sådan, at hvis man har søgt om asyl, kan man først blive udvist, når ens asylsag er færdigbehandlet.
Og det var lige præcis det, det lovforslag, vi havde til førstebehandling i går, drejede sig om.
Det er derfor, det er vigtigt, at man bliver frihedsberøvet i den tid, ens sagsbehandling varer.
Og det kan jo så også være, hvis det er en åbenbart grundløs hasteprocedure, at det så drejer sig om få dage.
Peter Skaarup (DF), 2001-03-28:
Kan ministeren svare på, i hvor mange tilfælde vi oplever det her, altså at der er begået et kriminelt forhold, som politiet gerne vil have en dom for, og så søger den pågældende asyl i den mellemliggende periode?
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-28:
Ja tak.
Nu er jeg sikker på, at vi taler om det samme, for jeg har også nogle tal om, at det er over 250 skoler, der er i gang med det her forsøg, og i over 100 kommuner.
Nej, jeg mistænker ikke ministeren eller nogen anden politiker for at ville skade børnene, men det er da klart, som ministeren siger, at der bliver mere tid, når man har tiden fra kl. 8 til kl. 14, også for små børn - og det er jo mere, end de normalt har - til fysisk aktivitet osv. i skoleregi, i institutionsregi.
Men vi er altså nogle her i Folketinget - jeg ved ikke, hvor mange der er til stede nu - som altså synes, at der godt kan foregå nogle aktiviteter, både med hensyn til at beskæftige sig med matematik og lektier og fysiske aktiviteter uden for skolen, uden for institutionerne, uden at pædagoger overvåger børnene.
Det kan ske derhjemme, f.eks. ude på vejen, mens der er nogle, der ser efter børnene.
Det er jo den diskussion, der pågår, det er dér, den politiske uenighed er; vi ønsker jo alle sammen det bedste for vores børn.
Men vil ministeren ikke medgive mig, at når der kommer mange positive meldinger ind om disse forsøg - og det har jeg da også hørt - så er det måske fra nogle forældre, der føler, at nu har de fået klaret et pasningsproblem for deres børn, og som ud fra det hensyn er glade for ordningen og ikke ud fra, hvad der er bedst for deres barn?
Peter Skaarup (DF), 2001-03-28:
Jeg takker for svaret og vil gerne bede om at få tallet for, hvor meget det er.
effektivt vil sikre, at den mulighed lukkes, altså muligheden for at man efter at have begået et kriminelt forhold så søger asyl og på den måde kortslutter processen, vinder noget tid og derved kan komme til udlandet eller andre steder i Danmark.
Karen Jespersen (S), 2001-03-28:
På den måde håber jeg selvfølgelig på, at det vil være effektivt.
Men min hensigt har været at lave det så effektivt som overhovedet muligt inden for de rammer, vi selv har accepteret i de internationale aftaler, vi har indgået.
Det har jeg ikke nogen tal for her, så det kan jeg ikke svare på på stående fod, men hvis det er ønsket af spørgeren, vil jeg da gerne forsøge at fremskaffe det tal.
Bodil Thrane (V), 2001-03-29:
Jeg vil gerne sige til hr. Ebbe Kalnæs, at beslutningsforslaget går på, at vi beder regeringen om at komme med en plan, og den plan glæder vi os til at se.
Hvad den så indebærer, er det jo lidt for tidligt at sige, men resultatet er selvfølgelig den aftale, der er indgået, om at fremrykke nogle af de her investeringer, fordi miljøet har det skidt, og som jeg tror hr. Kalnæs selv nævnede, har vi så mange kemikalier fra husholdningerne, som der virkelig skal tages fat på, og derfor kan det være, at det er nødvendigt at nedprioritere andre ting.
Jeg skal ikke i dag kunne sige, om det bliver resultatet.
Jeg kender kommuner, der har rodzoneanlæg og andre spændende alternativer til totale rensningsanlæg, og det synes jeg da vi skal se på, men stadig væk mener jeg altså, at det kommunale selvstyre også her skal have lov at bestemme i sidste ende.
Men kan vi befordre nogle flere strenge at spille på, synes jeg, det er meget fint.
Søren Kolstrup (EL), 2001-03-29:
Jeg noterer, at fru Bodil Thrane ikke var afvisende over for Enhedslistens forestilling om, at man kan koble en økologisk spildevandsbehandling på det her forslag.
Jeg vil sådan set
godt have en bekræftelse fra fru Bodil Thrane på, at fru Bodil Thrane vil være med til at diskutere vores synspunkt, således at vi i virkeligheden undgår en kapitaltung investering, men får en investering, som samtidig kan sparke gang i økologien også på det her område.
Frank Aaen (EL), 2001-03-29:
Bekymrer det ikke SF et sekund?
Det undrer mig såre meget, at SF er gået med til, at en apoteker nu skal drive fire butikker.
Det undrer mig såre meget, at SF er gået med
til at hjælpe privathospitalerne lidt på vej
, ved at de nu også får den adgang til at oprette et sygehusapotek, der kan give dem adgang til billigere medicinforsyning.
Jeg forstår det ikke.
Anni Svanholt (SF), 2001-03-29:
Jeg kan helt berolige hr. Frank Aaen med, at apotekervæsenet jo fortsat er et bevillingssystem, og der er ikke tale om fri prisdannelse.
Det var jo meget, meget vigtigt for os, at vi ikke fik sat det hele over styr.
Derfor kan jeg berolige hr. Frank Aaen med, at de principper, som hidtil har været gældende, gælder fortsat.
Den eneste ændring der er, er den mikroskopiske åbning, der er i, at et meget begrænset sortiment, som man forsvarligt kan sælge andre steder, kommer ud i fri handel.
Derudover kan jeg sige med hensyn til at drive flere apoteker, at det er en undtagelsesbestemmelse.
Det er ikke noget generelt.
Frank Aaen (EL), 2001-03-29:
Det er bare en lillebitte liberalisering.
Jamen er der overhovedet brug for, at dansk venstrefløj støtter liberalisering?
Jeg spørger, fordi Folketinget her har 150 medlemmer, der i mere eller mindre grad jubler, hver eneste gang de kan skubbe det her velfærdssamfund i retning af et mere liberalistisk samfund.
Og derfor under det mig såre meget, at SF bidrager.
Jeg synes ikke, det er lillebitte, men det er med SF's egne ord en lillebitte liberalisering.
Anni Svanholt (SF), 2001-03-29:
Hr. Frank Aaen er jo også med i finanslovaftaler.
Og det er jo ikke alt, man er lige begejstret for i finanslovaftaler, men med de vilkår, der var givet i den sammenhæng, ja, så må vi sige, at vi faktisk synes, det her er et godt resultat, og at vi har fået nogle ting ind, som vi ellers ikke havde mulighed for at få med hensyn til mere sundhedsfremme og forebyggelse, så der bliver en mere aktiv indsats fra apotekernes side.
Lone Møller (S), 2001-03-29:
Da vores ordfører på området, fru Hanne Andersen, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne fremføre følgende: Betænkning om organisering af lægemiddelsalget i Danmark kom i november 1999.
Siden er der sket et stort forarbejde, og resultatet er så det forslag, vi har til behandling her i dag.
Der vil senere på året komme yderligere et forslag, som også er et udtryk for betænkningen.
Mange møder, mange notater, mange spørgsmål og svar førte til, at der i forlængelse af finanslovaftalen for år 2000 blev enighed mellem regeringen, Socialistisk Folkeparti, Centrum-Demokraterne, Det Konservative Folkeparti og Venstre om, at der var behov for en modernisering og liberalisering af apotekervæsenet.
Partierne blev enige om de principper, der fremover skal være grundlaget for at betjene borgerne med lægemidler.
Den nye bestemmelse i loven siger, at en apoteker kan drive mere end ét apotek, dog højst fire.
Den er med til at sikre betjeningen også i de tyndtbefolkede dele af landet.
Ligesom det også er slået fast, at prisen på lægemidler, der skal sælges fra apotek, receptpligtig medicin, skal være ens i hele landet.
Vi lægger stor vægt på, at der er lige adgang til sundhedsydelser, og at dette også gælder medicin.
Samtidig bliver der nu mulighed for at sælge ikkereceptpligtig medicin fra salgssteder uden for apoteket.
Apoteksforbeholdet ophæves for den del af håndkøbsmedicinen, hvor det er sundhedsmæssigt forsvarligt.
Det skal naturligvis ske fra de godkendte salgssteder, og der skal løbende føres tilsyn med, at reglerne overholder, at der føres et basissortiment, at salget sker bag disk, altså ikke som en selvbetjeningsvare, og at medicinen ikke sælges til unge under 15 år.
At pakningerne med f.eks. smertestillende medicin bliver så små, dvs. tistykspakninger,
er specielt for smertestillende håndkøbsmedicin vigtigt. Den smertestillende medicin, der af mange anses for at være helt uskyldig, skal som al anden medicin omgås med stor omtanke.
Forgiftninger - også forgiftninger med håndkøbsmedicin - er et stort problem.
Vi lægger stor vægt på, at dosisdispensering af medicin til den enkelte patient nu bliver mulig.
Det er en serviceforbedring for den enkelte.
Mange patienter bruger mange forskellige piller hver dag, og det kan være svært at holde styr på.
Medicinen ligger klar hver dag til morgen, middag og aften, og sikkerheden for, at medicinen bruges korrekt, vil blive meget større.
Der destrueres i dag medicin i 100 mio. kr.-klassen.
Men først og sidst får den enkelte patient en langt større sikkerhed for, at medicinen bruges korrekt efter ordinationen.
Der er af gode grunde mange detaljer og regler i dette forslag, og det skal der også være.
Sikkerheden skal være stor, når det gælder medicin.
Med det forberedende arbejde, der har været til dette forslag, føler vi os trygge ved, at der fortsat er en god medicinbetjening af alle borgere i hele landet.
Vi kan naturligvis støtte lovforslaget og ser frem til det efterfølgende forslag, der vil indeholde flere serviceforbedringer for borgerne.
Margrete Auken (SF), 2001-03-29:
Jeg tager lige ordet nu for at undgå en forvirring i diskussionen.
Det er ærgerligt, at forslaget ikke er læst ordentligt, for der står udtrykkeligt, at det drejer sig om uønskede flerfoldsgraviditeter.
Det vil sige, at det ikke drejer sig om en bestemmelse om, at man kun må sætte ét æg op, men at man ikke må sætte æg op med henblik på, at de skal aborteres.
Det er irriterende, at der ikke er lavet et godt nok stykke arbejde ovre i ministerens system, for det forvirrer jo debatten.
Vi har ikke foreslået, at der ikke må sættes to æg op.
Det må der gerne.
Det er den ene ting, som jeg synes, var træls.
Den anden ting - det er ikke specielt træls, det er bare lidt ærgerligt, man ikke kommer ind på det problem, som var meget tydeligt i Det Etiske Råds redegørelse - er de mange komplikationer, der er for de børn, der fødes på den her måde.
Vi har en meget, meget høj rate af komplikationer -
langt, langt højere, end man har ved almindelig eller naturlig undfangelse.
Det synes jeg også hører med i debatten.
Selv om alle etiske hensyn er tilsidesat, er der nogle medicinske hensyn - i det omfang vi kan skelne mellem de ting - hvor man kan sige, at vi altså belaster disse kvinder og børnene ganske voldsomt, fordi der er så mange, og det er også uønsket, hvilket jeg ikke forstår, at man ikke har forholdt sig til.
Man ser kun på, om der kommer en graviditet ud af det, og ikke på, hvad er det for nogle graviditeter, der kommer ud af det.
Tove Videbæk (KRF), 2001-03-29:
Ministeren siger, at der sådan set ikke er forskel på den praksis, der finder sted, og Det Etiske Råds vejledning.
Jeg vil så spørge ministeren, om ministeren er bekendt med den praksis, der siger, at alle, der venter trillinger, faktisk får tilbudt fosterreduktion, selv om deres fostre er sunde og raske.
Det Etiske Råd lægger sig ikke fast på, om det skal være på den ene eller den anden led, men siger, at det gerne må være i lovgivningen om svangerskabsafbrydelse.
Ester Larsen (V), 2001-03-29:
Jeg synes, det er meget betænkeligt, at ministeren søger at fordreje forslaget.
Som fru Margrete Auken allerede har påpeget, handler det om uønsket flerfoldsgraviditet.
Det bekymrer mig, for det er faktisk anden gang, jeg oplever, at ministeren forsøger fordrejninger.
Det er meget uheldigt.
Jeg vil også gerne spørge, om ministeren virkelig mener, at det alene er et spørgsmål om dialog mellem læge og kvinde, alene er et spørgsmål om, at de to parter skal aftale sig frem til spørgsmål om afbrydelse af menneskeligt liv.
Vi har en lovregulering for aborter, men her lyder det, som om ministeren er helt tilfreds med, at det udelukkende hviler på en aftale de to parter imellem.
Er det virkelig etisk forsvarligt?
Arne Rolighed (S), 2001-03-29:
Jeg vil gerne sige til fru Tove Videbæk, at for så vidt angår fosterreduktion, håber jeg ikke, jeg sagde på talerstolen, at der var overensstemmelse imellem Det Etiske Råds anbefalinger og det, der foregik i klinikkerne.
Det, jeg snakkede om, var alene den praksis, som jeg har kendskab til, der er ude i klinikkerne vedrørende ægoplægning.
Det var alene i det spørgsmål, jeg sagde der var samklang - i hvert fald stort set samklang - imellem Det Etiske Råds anbefaling og så den praksis, der finder sted i klinikkerne, og som kan rummes inden for den vejledning.
Hvis jeg er kommet til at sige noget forkert fra talerstolen om, at det drejede sig om uønsket graviditet eller ej, så skal jeg beklage det.
Det gælder alle behandlingsområder, og det pointerede jeg, og det gælder også omkring in vitro-fertilisation, og det gælder også omkring ægoplægning.
Så gennemgik jeg de muligheder, der er i de klinikker
inden for den vejledning, der er i øjeblikket, og sagde, at hvis det er sådan, at en kvinde/et par sammen med lægen når frem til, at i den her situation vil man kun have ét æg op, så bliver det respekteret af lægen.
Tilsvarende med to og tre, hvor man så bliver informeret om de konsekvenser, der er forbundet med det.
Det er nok også i det perspektiv, at jeg ser, at der ikke er den helt store forskel imellem den praksis, den nuværende vejledning giver anledning til ude i klinikkerne, og det, som Det Etiske Råd anbefaler, og formentlig også et langt stykke ind i det beslutningsforslag, der ligger i øjeblikket.
Jeg ser ikke den helt store forskel, hvis jeg skal være helt ærlig og forsøger at kigge nøgternt og eksakt på det.
Margrete Auken (SF), 2001-03-29:
Puha, det er en lettelse, når ministeren giver sig til at læse selv og så kan se, hvad der står i forslaget, og ikke overlader det til embedsværket.
For det, ministeren faktisk sagde, da han læste sin tale op,
var, at forslaget gik ud på, at der kun måtte lægges ét æg op; det gør det ikke.
Det går ud på, at man ikke lægger flere æg op, end man ønsker der skal komme graviditeter ud af det.
Det gør jo altså en utrolig forskel, for det giver jo mulighed for, at mange vil sige, jamen vi vil gerne have tvillinger, hvis der kommer tvillinger ud af det, og så er det helt o.k.
Problemet, synes jeg - og det var også det, der kom frem her anden gang, men nu kan vi så tage det i løbet af debatten også - er de medicinske komplikationer, der også er ved disse ting.
Det er jo faktisk dårlige tal, vi har på de graviditeter og fødsler ved kunstig befrugtning, og det skyldes jo altså, at der er den der meget store rate af tvillingegraviditeter.
Og så er der åbenbart en generel svækkelse også, som vi ikke helt kan få hold på i det her.
Jeg synes også godt, at ministeren kunne forholde sig til et tredje problem, nemlig den meget høje risiko, der er for abort af alle fostrene, når man laver fosterreduktion.
Hvis man siger, at man går fra et til to, så ryger begge to i 6-7 pct. af tilfældene.
Det er en enormt høj abortrisiko.
Der ligger også nogle belastnings- og lidelsesfaktorer dér, som jeg synes må indgå i en afvejning.
Når man nu snakker om en ekstra behandling og belastningen ved en ekstra behandling, så synes jeg også, man bør inddrage belastningen ved, at man mister alle, altså at man også aborterer det barn, man gerne vil have.
Det har jeg heller ikke hørt fra ministeren, men jeg går ud fra, at ministeren er klar over det.
Jeg har bare ikke hørt, at det er dét, der er blevet sagt.
Det er altså meget godt, at vi har de her afvejninger med.
Så skal jeg lade være med at komme ind på de der raffinerede holdninger, der ligger i, at man gør mennesker til formål for andre ting.
Det skal jeg nok komme ind på, når min egen tale kommer.
Det er et etisk aspekt, jeg i det hele taget savner i Sundhedsministeriet, at man kan tænke på den måde, men det er en anden side af sagen.
Men jeg glæder mig over, at vi ligesom har det her på plads nu.
Der er ikke beslutning om, at der ikke må lægges mere end ét æg op, og det har ministeren forstået nu, og det er jeg glad for.
Ester Larsen (V), 2001-03-29:
Jeg er selvfølgelig meget, meget enig med ministeren i, at en god dialog bør gå forud for enhver behandling, en dialog mellem behandler og patient.
Men her er det jo ikke et spørgsmål om dialog og oplysning om risiko for flerfoldsfødsler.
Nu er den dialog, der finder sted i forbindelse med befrugtningsbehandling, af en anden karakter end den, som normalt finder sted, for den diskussion, vi har fat i nu, handler jo også om en tredje part.
Den handler om, hvorvidt man skal aflive et foster eller ej.
Det er dét, der ligger i ministerens udspil.
Jeg efterlyser et svar på, om ministeren virkelig synes, at det er tilstrækkeligt, at lægen og den behandlede er enige om, at det er acceptabelt at afbryde liv, når vi overhovedet ikke har nogen lovregulering om fosterreduktion på nuværende tidspunkt.