Villy Søvndal (SF), 1998-01-30:
Jeg skal takke ordførerne for de venlige bemærkninger og specielt boligministeren, der indledte med at sige, at han var enig i hensigten, men tvivlende over for, om det var for vidtgående et indgreb i den fri næringsret.
Jeg synes, det er påfaldende, og det er også et svar til fru Annette Just, at der er områder, som man alt andet lige må sige er af mindre betydning for en ejendom, hvor vi har autorisation.
Jeg vil godt spørge fru Annette Just, om hun ikke er enig i, at det er vigtigt at have det på gas- og vandområdet.
Er det ikke tankevækkende, at når der bliver lagt rør ind i et hus, har vi et krav om, at de rør skal kunne fungere, men om selve huset er i stand til at fungere, afviser man som noget voldsomt socialistisk noget?
Hvorfor det?
Er det ikke vigtigere, at huset fungerer, end at rørene fungerer?
Jeg synes, der er en logisk brist i den argumentation.
Det, vi har sagt om det i § 113 d, er: »Enhver person, herunder juridisk person, der administerer udlejningsejendomme med mindst 2 udlejede beboelseslejligheder, skal have autorisation hertil«.
Det er her, vi har lagt snittet, men det er klart, at vi selvfølgelig er villige til at diskutere, om snittet kan lægges et andet sted. Når boligministeren principielt tilsluttede sig hensigten med vores forslag, havde det at gøre med det, som boligministeren kaldte de brodne kar, og her må vi vel sige, at den nuværende lovgivning ikke værner godt nok.
Jeg mener også, der findes anstændige af slagsen, men det er vel altid sådan med lovgivning, at lovgivningens hensigt er at ramme dem, der ikke opfører sig pænt, og vi må sige, at når sådan nogle ting, som vi så i Børkop, kan lade sig gøre, har vi i dag ikke en lovgivning, der værner tilstrækkeligt.
Sådan forstod jeg i øvrigt også hr. Baadsgaards og boligministerens indlæg: at det kunne være nødvendigt at gå videre med det.
Hr. Baadsgaards spørgsmål var så, om vi kan gøre det på en lettere måde ved at skærpe de nuværende regler i lovgivningen, og det er klart, at kan vi gå en anden vej, gør vi gerne det.
Vi har forslaget her som SF's bud på, hvordan det kunne gøres, men det er klart, at vi gerne ser andre bud.
Det afgørende for os er at sikre en bedre standard blandt udlejerne.
Man kunne så spørge, også i relation til hr. Oxdams indlæg: Hvor er det, det kniber?
Jeg synes, der er to steder, hvor det kniber:
Det ene sted er dér, hvor vi kan se, at vedligeholdelsen af en ejendom overhovedet ikke lykkes, og at ejendommen forfalder, selv om lejerne hvert år indbetaler til vedligeholdelse af ejendommen.
Og det er jo egentlig underligt, for midlerne til at sikre ejendommens vedligeholdelse er jo indbetalt af lejerne.
Og dér må vi sige, at når den pågældende ejer ikke er i stand til at vedligeholde sin ejendom, selv om ejeren får pengene fra lejerne, er det vel en situation, hvor man må sige, at så er den pågældende ejer heller ikke duelig til at leje ud.
Og jeg vil spørge hr. Oxdam, om han er enig i den betragtning, at udlejere, der lader deres ejendomme forfalde, dermed så at sige beviser, at de ikke er duelige til det.
Den anden gruppe af udlejere, der efter vores opfattelse ikke er duelige, er udlejere, der ikke er i stand til at opnå et ordentligt forhold til deres lejere, som vi f.eks. så det i Børkopsagen.
Det er klart utilfredsstillende, at man som lejer ikke står stærkere dér.
Det er det, vi vil med det.
Derudover har jeg ikke så mange kommentarer - bortset fra en kommentar til fru Dorit Myltoft, som siger, at advokater jo har forudsætningerne og derfor ikke bør være med blandt dem, der skal have autorisation:
Jeg tror slet ikke, det afgørende i alle sager er forudsætningerne - forstået som intellektuelle forudsætninger - jeg tror, det afgørende i en række sager er viljen: om man vil eller ej.
Jeg skal så bare sige, at nu ligger forslaget her, og at jeg er meget spændt på, hvad regeringen så kommer med, for jeg har forstået, at den har ladet sig inspirere af selve tankegangen i forslaget.
Og vi kender det jo fra enhver regering, at det er vigtigt, at regeringen selv står som afsender på et lovforslag, og det har vi megen forståelse for, og vi skal nok lade være med at kræve noget til gengæld for, at inspirationen kom fra forslaget her.
Det er ligegyldigt for os; det afgørende er, at vi når et punkt, hvor vi får beskyttet lejerne bedre og får sorteret de dårlige udlejere fra. Og da jeg forstod både af regeringens indlæg og af hr. Hans Peter Baadsgaards og fru Dorit Myltofts indlæg, at man er enig i den intention, forudser jeg, at vi får et spændende arbejde, hvor vi formentlig gensidigt kan inspirere hinanden med det formål dels at sikre lejerne bedre forhold og dels at sikre, at de udlejere, som boligministeren kaldte »de brodne kar«, fremover ikke længere eksisterer som udlejere, og så er vi fuldt tilfredse, for så har det her lovforslag virkelig været et lille lovforslag med en meget stor virkning.