Søren Søndergaard (EL), 2001-03-22:
Enhedslisten er enig i, at der er brug for en forstærket indsats mod den udnyttelse af kvinder, som sker gennem prostitution.
De forslag, som vi behandler, forholder sig kun til en del, men en meget vigtig del af denne problematik.
Det er muligt, at man som oftest kan få straffet de skyldige i denne slavehandel ved anvendelse af andre paragraffer, men det er vigtigt at slå fast, at disse handlinger i sig selv er kriminelle og kan straffes.
Vi ønsker dog ikke på nuværende tidspunkt at skærpe strafferammerne.
Bl.a. på initiativ af Kristeligt Folkeparti skal Straffelovrådet, som vi også diskuterede under det foregående punkt, analysere relationerne mellem straffene for forskellige forbrydelser.
Før den planlagte redegørelse foreligger, vil Enhedslisten ikke medvirke til at skærpe eller for den sags skyld, hvis nogen skulle komme med forslaget, mildne strafferammerne på noget område, heller ikke på dette.
Vi er enige i, at det er rimeligt, at kvinder, der er importeret hertil med det formål at holde dem i prostitution, nyder en særlig beskyttelse og fordele i forhold til udlændingeloven.
Vi mener imidlertid, at vi skal give permanent opholds- og arbejdstilladelse til disse kvinder.
Det forekommer ikke særlig humant, at vi lader kvinderne opholde sig f.eks. 5 år i Danmark og derefter sender dem hjem.
Et eksempel, hvor kvinden er 18 år, da hun kom, og nu er 23 år, har lært dansk, måske begyndt at arbejde, uddanne sig, få netværk, måske familie, hvorfor skal hun så sendes hjem?
Måske vil hun gerne, og så bør hun selvfølgelig have støtte til at vende hjem, men hun bør også have mulighed for at blive.
Vi er også skeptiske over for forslagenes krav om, at kvinderne skal bistå politiet med opklaring af den organiserede udnyttelse og i den forbindelse vidne for domstolene.
Ud over de mere principielle ting, som vi bestemt kan forstå, og som hr. Knud Enggaard fra Venstre kom med,
så mener vi, at det er problematisk at indføre belønninger for at vidne i retssager på en måde, som politiet opfatter som tilfredsstillende.
Dels vil det også ofte være sådan, at kvinderne faktisk ikke kender de egentlige bagmænd eller måske giver oplysninger, der viser sig at være forkerte, som så i sagens efterforskning kan give indtryk af bedrag fra kvindernes side.
Desuden er det tænkeligt, at kvinderne trods løfter om beskyttelse osv. ikke vover at give de relevante oplysninger.
Vi vil foreslå, at man i det videre arbejde med dette forslag inddrager de erfaringer, der er gjort i Italien, hvor man har oprettet fem prostitutionscentre for kvinder, som er ofre for trafficking.
Her har man valgt at lade disse centres undersøgelser af kvindernes forhold være afgørende for bevilling af opholds- og arbejdstilladelse.
Enhedslisten er imod at udvide politiets muligheder for at gribe ind i meddelelseshemmeligheden.
Problemet i forhold til disse sager har snarere været politiets afvisning af at arbejde seriøst med sagerne end mangel på redskaber.
I de grove tilfælde af trafficking vil der desuden ofte være tale om voldtægt, frihedsberøvelse, narkokriminalitet osv.
Det er indlysende, at det opsøgende arbejde over for disse kvinder skal opprioriteres.
Det er en offentlig opgave, men det vil sikkert være fornuftigt at lade private institutioner med offentlig støtte stå for dette arbejde.
Disse kvinder vil ofte have en meget velbegrundet angst for myndighederne.
Og desuden er det tvivlsomt, om den fornødne ekspertise er til stede i de kommunale forvaltninger.
Anonyme rådgivninger med såvel opsøgende virksomhed som et sted, hvor kvinder kan henvende sig personligt eller telefonisk, er nødvendige.
Det bør undersøges, om der er brug for flere midler eller andre initiativer for at sikre, at også det opsøgende arbejde bliver landsdækkende.
Selv om vi altså har en række indvendinger i forhold til de fremsatte forslag, er vi positive over for intentionerne, og det vil afspejle sig i vores deltagelse i udvalgsarbejdet.