Anders Fogh Rasmussen (V), 1998-03-27:
Jeg synes ligesom statsministeren, at det har været en god debat.
Det har også været en fredsommelig debat, og så synes jeg, det har været en debat, som har skabt en nyttig afklaring.
Det afgørende nye i det Folketing, der er blevet sammensat efter valget, er, at det rene venstrefløjsflertal er væk, og det er i virkeligheden det, der betyder, at der nu er lagt op til et nyt mønster.
Men hvis man skal foretage en realistisk bedømmelse af, hvor de politiske og parlamentariske muligheder ligger, tror jeg, man kan fastslå - også efter debatten i dag - at det er altså Centrum-Demokraterne, Kristeligt Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Venstre, interessen må samle sig om, hvis regeringen vil skabe solide flertal bag sin politik.
Og jeg vil gerne gentage, at Venstre er parat til at deltage i det arbejde og i det samarbejde.
Så forsøgte statsministeren at fremstille det, som om
jeg havde givet udtryk for, at Venstre var det eneste parti, der skulle deltage i det samarbejde.
Det er ikke, hvad jeg har sagt.
Ganske vist er Venstre det eneste parti, der alene vil være i stand til at lave et flertal sammen med regeringen; det er i hvert fald en matematisk kendsgerning.
Men det agter vi ikke at udnytte til, om jeg så må sige, at at monopolisere samarbejdet med regeringen.
Vi lægger faktisk op til, at der skal være bredde i det samarbejde, og vi lægger vægt på, at CD, Kristeligt Folkeparti og Det Konservative Folkeparti også er med i det samarbejde.
Der har været snakket så meget om, at det var, som om
Venstre nu følte, at Venstre bare havde en række partier med i lommen.
Nej, sådan fører vi os ikke frem.
Det er da rigtigt, at jeg gang på gang har understreget ikke mindst den stærke akse mellem Venstre og Det Konservative Folkeparti, men det er da ikke udtryk for, at de to partier er eller skal være ens.
Det er to selvstændige partier.
Men ligesom fru Pia Christmas-Møller lægger også jeg stærk vægt
på, at selv om det er to selvstændige partier, er vi i stand til at samarbejde tæt, også i et samarbejde med regeringen.
Det er det, der ligger i det.
Der var ét punkt, hvor jeg synes, statsministeren blev en lille smule polemisk - jo, men der skal da også være lidt af det, så det gør ikke så meget.
Det er jo egentlig en lidt sjov betragtning, at hvis man rækker hånden frem til et samarbejde, skal det være identisk med, at man løber fra alt, hvad man har stået for.
Sådan er det jo ikke.
Jeg har da ingen forventning om, at Socialdemokratiet løber fra det, Socialdemokratiet har stået for, og jeg vil heller ikke engang forlange, at Socialdemokratiet skal gøre det.
Vi har hver vore holdninger.
Men da vi jo ikke råder over et flertal alene nogen af os, bliver vi altså nødt til at mødes ved et forhandlingsbord, og ud fra hver vores udgangspunkt må vi give køb for at nå en aftale.
Men det er da ikke det samme som at løbe fra sine principper og sine holdninger og sin politik; det er det altså ikke.
Det er et udtryk for, at man prøver at få størst mulig indflydelse, og at begge parter må få noget ud af det.
Jeg tror altså, man må sige, at nu har vælgerne en forventning om, at vi arbejder i fællesskab for at skabe nogle løsninger.
De kan laves med fornuft, hvis der er et perspektiv i dem, og vi finder kun løsninger, hvis regeringen vil give oppositionen en indflydelse, der er synlig.
Derfor vil jeg også godt sige til statsministeren, at jeg håber, statsministeren lægger sig mine ord på sinde.
Her og nu siger jeg det stilfærdigt; men jeg synes, det skal siges, inden vi nu går i gang med det praktiske lovgivningsarbejde, at jeg føler, at Socialdemokratiet tit har haft svært ved at give sine modstandere nogle synlige indrømmelser, og man må altså erkende, at hvis der skal laves holdbare forlig, er der to parter, der skal komme ud af forhandlingslokalet med hver et godt resultat.
Man skal give hinanden indrømmelser, for ellers er det ikke muligt at lave noget, der er holdbart.
Men jeg vælger altså at tolke statsministerens svar på debatten i dag sådan, at regeringen erkender den parlamentariske situation, og hvis det er tilfældet, har vi i dag taget det første skridt til at indlede det samarbejde, som vælgerne har peget på med den sammensætning af Folketinget, valget har givet.