runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 1997-11-05:
I lighed med de tidligere ordførere vil jeg blot sige, at Det Radikale Venstre også støtter dobbeltbeskatningsaftalen mellem Danmark og Mexico.
Når man kigger på de økonomiske konsekvenser af dette forslag, sådan som de er anslået i den skriftlige fremsættelse med et mindre provenutab på 25 mio. kr. årligt, kunne man måske fristes til at tro, at det her var udtryk for et eller andet finanspolitisk tiltag, altså en lempelse, men det er altså - sådan opfatter jeg det - en modernisering, en tilpasning til de faktiske forhold i samfundet.
Der sker flere og flere fusioner, der sker mange aktieombytninger, og der sker mange handler, som ikke har direkte noget med de klassiske aktiehandler at gøre, eller som er anderledes end disse, og derfor synes vi, det er rimeligt, at man afgiftsfritager den del af aktierne, som har at gøre med fusioner og spaltninger.
På samme måde må vi også sige, at aktier i boligaktieselskaber selvfølgelig skal være noget, der minder
om det, man i øvrigt har i boligsektoren
Til sidst om udvidelse af afgiftspligten til konvertible obligationer og anparter i anpartsselskaber: Her mener vi også, det er en analogi til, at lignende transaktioner skal behandles nogenlunde ensartet, for at man ikke forvrider handelen med de forskellige værdipapirer.
Så vi opfatter bestemt ikke det her hverken som en lempelse eller en stramning i skattemæssig henseende, men som en ligestilling mellem ensartede transaktioner, og i den forbindelse vil vi sige, at vi varmt kan støtte forslaget.
Min korte bemærkning skal gå til både fru Charlotte Antonsen og til fru Gitte Seeberg.
Vækker det slet ikke nogen eftertanke hos de to partiers ordførere, at både V og K for 14 dage siden medvirkede til en opstramning af finanspolitikken, og begge partier har været ude med kritik af denne regering, fordi man ikke hurtigt nok har strammet op på finanspolitikken, samtidig med at man så nu giver tilsagn om, at man vil pumpe 8 mia. kr. ud i skattelettelser?
Charlotte Antonsen (V), 1997-11-05:
Vi mener ikke som udgangspunkt, at regeringens løsagtige omgang med skatteydernes penge skal få os her i huset til at stemme for begrænsninger eller øgede skatter i forhold til borgerne.
Kristen Touborg (SF), 1997-11-05:
Da SF's ordfører, hr. Jes Lunde, ikke har mulighed for at være til stede i øjeblikket, skal jeg give udtryk for SF's holdninger til forslaget.
Forslaget vil medføre, at gratisoperationer på privathospitaler bliver et frynsegode for nøglemedarbejdere.
Det vil så være slut med at finde f.eks. direktører på hospitalernes venteliste.
Det siger vi nej til.
De må dele vilkår med hele befolkningen og deltage i presset for at få fjernet ventelisterne.
Det er SF parat til at diskutere nøjere, men forslaget her er vi imod.
Gitte Seeberg (KF), 1997-11-05:
For mon ikke det beløb, som arbejdsgiveren ville betale til skatten, også skulle være skattepligtigt?
Men det kan vi jo afklare under udvalgsbehandlingen.
Men regeringen har igennem længere tid været meget optaget af virksomhedernes sociale ansvar.
Det gælder særligt arbejdsministeren, men også socialministeren.
Og der er gode og saglige argumenter for at støtte dette forslag.
For det første vil forslaget medføre, at virksomhederne bliver tilskyndet til at engagere sig i medarbejdernes sundhedstilstand.
For det andet vil forslaget for virksomhederne indebære den fordel, at man kun behøver at undvære sin medarbejder i kort tid fremfor at vente i den lange tid, som en offentlig behandling kan tage.
For det tredje vil forslaget medføre, at en række lønmodtagere, som ellers måtte sygemeldes i lang tid og være på sygedagpenge, hurtigere kan komme i arbejde.
Det offentlige sparer dermed udgifter til sygedagpenge.
For det fjerde vil brugen af private hospitalspladser afkorte ventetiderne generelt og i øvrigt samtidig spare det offentlige udgiften til sengepladsen, naturligvis bortset fra den udgift, som man kan sige man har i forbindelse med, at jeg forudsætter, at beløbet hos arbejdsgiveren her er fradragsberettiget.
Men det er ikke første gang, vi diskuterer denne sag i Folketinget.
Sagen var oppe i forbindelse med skatteministerens fremsættelse i foråret af frynsegodebeskatningsforslaget.
På det tidspunkt var skatteministeren meget optaget af afgrænsningsproblemerne, og dem har han også været optaget af i dag: Hvilke sygdomme, operationer osv. skulle forslaget i givet fald omfatte?
Jeg anser ikke det problem for at være så uoverstigeligt, som skatteministeren gør.
Der kunne f.eks. med fordel anvendes den samme afgrænsning, som forsikringsselskaberne bruger, når de tegner forsikringer, hvor man netop forsikrer sig på en måde, så man kan komme på et privathospital.
For vi ønsker ikke, at medarbejderne skal kunne få udført alle mulige skønhedsoperationer, fedtsugninger eller lignende ting for arbejdsgiverens regning, også selv om arbejdsgiveren måske vil få glæde af at give pengene ud til det.
Det skal selvfølgelig kun dreje sig om deciderede sygdomme.
Skatteministeren spurgte: Hvad med Minnesotakur, afvænning osv.?
Vi ønsker også, at det skal være muligt for arbejdsgiveren at betale det her med fradrag, men uden skattevirkning for lønmodtageren.
Så Det Konservative Folkeparti er varm tilhænger af forslaget, og vi håber selvfølgelig på, at ministeren på et eller andet tidspunkt kan se det fornuftige i forslaget.
Bruno Jerup (EL), 1997-11-05:
Jeg er enig med fru Arnold i, at hr. Behnke har en meget, meget bred socialismedefinition.
Jeg ville sige: Gid det var så vel.
Men det er det desværre ikke, vi er få endnu.
Det, som hr. Kim Behnke ikke helt har fået fat i i Enhedslistens position, og det synes jeg er meget vigtigt, er, at vi har tilsluttet os tanken om at afskaffe lejeværdien.
Derfor har vi et forslag om, at man i stedet for samler det sammen og siger: O.k.
når det er sådan, at man realiserer den værdistigning, går man ind og laver beskatningen.
Det tror jeg ville være lettere at forstå for de fleste mennesker.
nemlig med hensyn til hele analysen af spørgsmålet om den værdistigning, der samfundsmæssigt sker i jord og fast ejendom.
Her må man altså holde fast i, at det ikke er noget, der er udtryk for nogen øget produktion i det konkrete hus eller den konkrete jord, men det er simpelt hen et udtryk
Hr. Behnke accepterer ikke den problemstilling, at det er en kræftbyld på samfundet, at vi har
disse værdistigninger på tusinder af milliarder kroner, som ikke er udtryk for noget som helst andet, end at det stiger.
Det er en omfordeling af den kollektive produktion, som ryger derover, og som nogle så af en eller anden grund kan få lov til at have stående som deres husværdi.
Det er det, det handler om.
Jens Peter Vernersen (S), 1997-11-05:
Jeg havde nærmest opfattelsen af, at hr. Kim Behnke erkendte, at det her ville betyde en stigning i priserne på fast ejendom, og så siger hr. Kim Behnke, at det ikke er et problem.
Det er kun et problem, hvis man flytter.
Men der er nu engang rigtig mange unge mennesker, der skal ud at købe et hus for første gang.
For dem vil det være et problem
, hvis der sker det, som jeg også sagde i min ordførertale, at man får en priseksplosion.
Så skal de nemlig betale meget mere for det hus, de ønsker at købe.
Det synes jeg er væsentligt, og jeg synes, at det også er et problem, der ligger mellem de andre problemer i forslaget.
Jeg forstår heller ikke, at hr. Kim Behnke ikke ser en sammenhæng mellem den lange diskussion, vi havde her i Folketingssalen for mindre end en måned siden, hvor vi netop diskuterede den overophedning af økonomien, der er, og hvor vi netop sammen besluttede, at vi skulle forsøge at stoppe denne ophedning, hvilket vi gjorde ved at lave et indgreb på omkring 7 mia. kr., og så det at komme med et forslag, der eliminerer dette indgreb.
Det synes jeg ikke, der er nogen sammenhæng i.
Sonja Albrink (CD), 1997-11-05:
En aftrapning af lejeværdien er jo også noget, der ligger CD på hjerte.
Vi er endda selv kommet med forslaget i tidernes morgen, men som en tidligere ordfører allerede har sagt, så er der jo vedtaget en dagsorden i maj måned.
CD står ved musketereden, som vi aflagde dengang sammen med de borgerlige partier.
Derfor synes vi, at forslagsstillernes timing ikke er særlig god, og vi kan derfor ikke støtte forslaget.
Bruno Jerup (EL), 1997-11-05:
Som sidste gang vi behandlede det her forslag, afviser vi at støtte det.
Forslaget indebærer, at boligejere kan få enorme skattefrie indtægter i form af samfundsskabte værdistigninger, og vi forstår slet ikke, at Fremskridtspartiet især vil give skattelettelser til ejerne og tilmed på den måde, at jo rigere boligejere jo større skattelettelser.
Alle undersøgelser viser, at ejere har en mere positiv indkomstudvikling end lejerne.
Også derfor er det et forkert sted at begynde på skattelettelserne.
Hvis der er råd til 1 mia. kr. i skattelettelse, var det bedre at bruge pengene til højere pension og andre overførselsindkomster eller at lempe skatten for de laveste indkomster, ejere som lejere.
Afsluttende skal jeg tilføje, at Enhedslisten forbereder et forslag, der erstatter lejeværdibeskatningen med en beskatning af værdistigningen, altså således at skatten ikke betales løbende, fordi de mennesker, der bor i ejerboliger jo - helt rigtigt - ikke kan spise mursten - det må man jo indrømme - men på en måde, så man betaler, når det er sådan, at værdistigningen realiseres, det vil sige, når man sælger huset.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-11-05:
Det Radikale Venstre er også imod dette forslag.
Alle de tidligere gange, dette forslag har været fremsat, og det er mange, har vi været imod.
Vi synes, det er skævt i forhold til beskatning af andre værdier i samfundet.
Og jeg mener, at skatteministeren i sin tale gjorde meget logisk og meget klart rede for, hvorfor det var ræsonnabelt at være imod, og vi er imod af nøjagtig de samme grunde.
Desuden mener vi, at det er økonomisk uansvarligt med skattelettelser på 8 mia. kr. i en situation, hvor alle mener, at man skal - eller hvor vi i hvert fald mener, man skal føre en ansvarlig økonomisk politik.
Det mener vi ikke at de borgerlige gør, når de tilslutter sig dette forslag.
Og desuden mener vi også, at det er økonomisk uansvarligt i en situation, hvor huspriserne helt givet vil tage en himmelflugt, hvis vi afskaffer lejeværdibegrebet. Så der er et klart nej fra Det Radikale Venstre til forslaget her.
Kristen Touborg (SF), 1997-11-05:
Undskyld forsinkelsen.
Til gengæld kan jeg give en meget hurtig melding på forslaget: SF er imod.
Bruno Jerup (EL), 1997-11-05:
Da vores ordfører, hr. Frank Aaen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Ligesom ved tidligere dobbeltbeskatningsaftaler er vi enige i, at sådanne aftaler er nødvendige og skal indgås eller revideres i de tilfælde, hvor vi har haft en for dårlig aftale. Som det videre er bekendt, er Enhedslisten imod aftaler, der indeholder bestemmelser om skatterabat i form af matchingkredit, og for at få et samlet overblik over brugen af matchingkredit i de dobbeltbeskatningsaftaler, der siden 1994 er godkendt af Folketinget, vil vi i udvalgsarbejdet bede ministeren om en oversigt. Vores stillingtagen til dette lovforslag vil vi træffe i lyset af en samlet vurdering af udviklingen i de foregående aftaler, men vi er som udgangspunkt skeptiske over for lovforslaget.
Henrik Dam Kristensen (S), 1997-11-05:
Til hr. Jørn Jespersen vil jeg sige, at det faktisk er lykkedes igennem de senere år, siden vi fik et skift i regeringssammensætningen i Danmark, at få dirigeret forskningskroner over på netop dette område.
Det, jeg prøvede at sige før, er, at vi hele tiden skal blive ved at forske i dette område.
Det kan godt betyde, at noget, som vi i dag synes er det optimale, ikke er det om fem eller syv år.
Derfor handler det om, at vi til stadighed sikrer, at vi, når vi bygger, ombygger eller tilbygger, hele tiden bruger den dynamiske viden, vi har, og dermed sikrer den optimale dyrevelfærd.
Med hensyn til fravænningstidspunktet har jeg lidt på fornemmelsen også af den måde, som hr. Kristen Touborg stilede spørgsmålet på, at det måske nærmest kommer af sig selv, for hvis der ikke længere er økonomisk rentabilitet i det, bliver smågrisene nødt til at være længere tid hos soen.
Til fru Margrete Auken vil jeg sige med hensyn til at være klog og i takt med tiden osv.: Jeg tror, det er sandt, at der var staldsystemer for nogle år tilbage, hvor vi syntes, at vi var nået nogle skridt videre i forhold til dyrevelfærd.
Det ville vi ikke synes om de samme staldsystemer i dag, for nu er vores viden en anden.
Derfor er min pointe, at når man bygger en ny stald, er det jo ikke en investering, som kun skal vare et år eller to.
Det er faktisk et længere forløb, vi her taler om, og derfor synes jeg, at det allervigtigste, det handler om her, er at sikre dynamikken.
Hver gang der skal bygges, tilbygges eller ombygges, tager man den sidste viden på dyrevelfærdsområdet i betragtning.
Alternativet til det, og det, som jeg næsten hører fru Margrete Auken sige, er, at vi skal ud og rive alle stalde ned og bygge dem op igen.
Jeg tror ikke, det er det, spørgeren mener.
Men jeg er meget optaget af, at vi har dynamikken med i den måde, vi bygger staldsystemer på.
Kristen Touborg (SF), 1997-11-05:
I forlængelse af oplysningen om, at ministeren reelt ønsker, at vi skal undgå vækstfremmere i dansk svineproduktion, vil jeg gerne spørge ministeren, om han har planer om at ændre fravænningsalderen for smågrise hos søer til f.eks. en måned i forhold til de tre uger, der nu gælder.
Det ville være en naturlig konsekvens af et regulært ophør med at anvende vækstfremmere, og det ville nok være en nødvendig konsekvens.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-11-05:
Helt ærligt: Fjern nu alt det omsvøb og lad os komme til sagen og ikke snakke om alt det med form og procedure.
Lad os dog snakke om indholdet af denne sag.
Det er det, vi beder statsministeren om, men det er det, statsministeren overhovedet ikke vil forholde sig til.
Er det i princippet regeringens opgave at engagere 4.700 fuldtidsansatte akademikere til kamp for et ja ved folkeafstemningen?
Eller er det regeringens opgave at opfordre sine embedsmænd til - på et sagligt grundlag selvfølgelig - at udstyre ministrene med nogle redskaber, men ikke være engagerede til fordel for et ja eller et nej ved en folkeafstemning?
Mener statsministeren, det er rimeligt, at embedsapparatet skal være et redskab for regeringen til fordel for et ja ved folkeafstemningen?
Mener statsministeren, at det er en rigtig, en korrekt anvendelse af embedsapparatet?
Det er noget helt andet end det, man hidtil har defineret embedsapparatets opgave som værende, og derfor synes jeg, det vil være interessant at få et svar.
Hvis statsministeren så åbenbart tager afstand fra en departementschef under debatten i dag, må man tage svaret som udtryk for - andet kan man vel ikke - at han er kommet til at skrive et brev, som han nok ikke skulle have skrevet, men det kan statsministeren jo bare sige i et klart sprog.
Statsministeren bryster sig jo af at sige tingene klart og tydeligt, og så kan statsministeren vel forholde sig til, om det var klogt af departementschefen i Erhvervsministeriet at skrive et brev, hvor han klart og utvetydigt opfordrer sine medarbejdere til at arbejde for et ja ved folkeafstemningen.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-11-05:
Det er den samme gamle melodi, vi nu skal høre igen og igen og igen.
Fra de to partier, der nu lige har haft et indlæg, skal vi høre en evindelig mistænkeliggørelse.
Jeg kan høre, man bruger 90 pct. af sin tid til at diskutere procedure og 10 pct. til at diskutere indhold, og man må have mig meget undskyldt: Jeg ville foretrække, det var omvendt.
Og at prøve at mistænkeliggøre regeringens handlinger over for embedsværket skal man ikke slippe af sted med.
Jeg kunne selvfølgelig ikke drømme om at stille mig op her i salen og redegøre for, hvad en eller anden departementschef har måttet skrive til sine medarbejdere, for det er ikke mit job; man må henvende sig til den relevante minister.
Og dertil kommer noget helt principielt, som jeg må sige igen og igen: Det er indholdet, vi skal diskutere op til den kommende folkeafstemning, og der er intet at udsætte på, at regeringen i hvert enkelt ministerium har oprettet en hjemmeside på Internettet, hvor enhver dansker kan trykke sig ind, få svar på de spørgsmål, man måtte have, og få de oplysninger, man måtte ønske.
Der er heller ikke noget forkert i, at regeringen har et klart standpunkt op til den kommende folkeafstemning.
Der skal lovforslag til, og det lovforslag foreligger nu, og det er ikke udtryk for partipolitisk misbrug.
Det er regeringens opgave at mene noget, at have en klar holdning til den kommende folkeafstemning.
Det havde vi den 18. maj 1993, og det vil vi have den 28. maj 1998.
Sådan er det, og uanset alle anstrengelserne kan det altså ikke fremstilles som noget, der er forkert eller partipolitisk.
Det er regeringens klare holdning, sådan er det, og det kan der ikke laves om på.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-11-05:
Nu har jeg jo bedt statsministeren om at komme i samråd i Folketingets Europaudvalg, for at vi kan få lejlighed til at gå i detaljerne med denne sag; men jeg vil godt allerede nu spørge statsministeren, om han er enig i, at det er et problem, at vi her har at gøre med en sag, som skal afgøres ved en folkeafstemning, dvs. at der ikke er tale om et almindeligt lovforslag.
Jeg vil spørge ministeren, om han er opmærksom på, at repræsentanter fra både Danmarks Jurist- & Økonomforbund og Danmarks Magisterforening netop har udtrykt stor betænkelighed ved det, der foregår, og om det kan give statsministeren anledning til at trække den skrivelse tilbage, som blev udarbejdet af departementschef Jørgen Rosted i anledning af sagen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-11-05:
Jeg skal prøve at uddybe spørgsmålet for statsministerens skyld, siden statsministeren spiller så uvidende her i spørgetiden, selv mod bedre vidende naturligvis.
Jeg skal spørge statsministeren, om statsministeren kan bekræfte, at der den 19. august blev holdt et møde i statsministerens embedsbolig på Marienborg, hvor samtlige topministre var samlet til et seminar om Amsterdamtraktaten; om statsministeren kan bekræfte, at departementscheferne herefter mødtes den 29. august i Statsministeriet under departementschef Nils Bernsteins ledelse for at pudse videre på det oplæg, der var givet af topministrene den 19. august, og om der derefter blev oprettet en kontaktgruppe om Amsterdamtraktaten, som bl.a. har ytret sig i en skrivelse fra departementschef Jørgen Rosted i Erhvervsministeriet, der indeholder følgende sætning: » ... at der i hvert enkelt ministerium etableres en task force, der kan reagere omgående på negative historier og meldinger om EU.« Jeg vil gerne vide, om statsministeren kan bekræfte det, der her er nævnt.
Hvis det er rigtigt, og hvis statsministeren kan bekræfte det, betyder det, at der i hvert ministerium - måske med undtagelse af Kirkeministeriet - nu er oprettet en specialgruppe på regeringens foranledning med ét formål, nemlig at forsøge at give et positivt indtryk af EU og fjerne negative historier i pressen.
Det er udtryk for, at embedsmænd bliver brugt til at fremme en bestemt partipolitisk sag - endda en sag, som ikke skal afklares her i Folketingssalen, men en sag hvor der skal afholdes folkeafstemning.
Det vil sige, at embedsmændene bliver brugt som partipolitiske redskaber, og jeg tør nok sige, at jeg forstår de bemærkninger, det har givet anledning til fra bl.a. nogle organisationer, som står helt uforstående over for, at embedsmænd pludselig ikke skal være selvfølgelig loyale, men objektive redskaber for en regering og ikke skal bruges i partipolitisk hensigt.
Derfor håber jeg, at statsministeren vil besvare de stillede spørgsmål.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-11-05:
En gang imellem kan man komme i den situation, at man simpelt hen ikke forstår et spørgsmål, og den situation er jeg i nu.
Jeg er bange for, at spørgeren tager fuldstændig fejl.
Sagen er jo den, at regeringen har en politik, regeringen har en linje, og regeringen har fremsat et lovforslag.
Der er tre gode grunde til at anbefale et ja ved den kommende folkeafstemning.
For det første: Amsterdamtraktaten er bedre end den traktat, vi har i dag, det er uomtvisteligt; for det andet: De fire forbehold står uændrede efter konferencen, det er lige så uomtvisteligt; og for det tredje: Traktaten indebærer, at vi kan tage fat på fredens projekt, EU's udvidelse, og det er lige så uomtvisteligt.
Jeg er altså i en mærkelig situation, for jeg forstår ikke spørgsmålet.
Det er da klart, at det ikke kan være anderledes.
Så peger spørgeren på noget med neutralitet.
Jamen det tager jeg da for selvindlysende.
Sådan er det.
Så enten er spørgsmålet misforstået, eller også er det overflødigt, men jeg har i hvert fald gjort mit bedste for at besvare det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-11-05:
»I hvilket omfang har danske embedsmænd i ministerierne fået besked på at arbejde for, at danskerne skal sige ja ved folkeafstemningen om Amsterdamtraktaten den 28. maj 1998, hvilke opgaver lægger statsministeren særligt vægt på, at embedsmændene tager sig af i bestræbelserne for at få et ja, og hvor mener regeringen grænsen går for, om embedsmændene er neutrale eller subjektive redskaber for at få danskerne til at stemme ja til traktaten?«
Frank Jensen (S), 1997-11-05:
For lige at tage det sidste spørgsmål om lovpligtige installationer i danske køretøjer: Det sorterer under trafikministeren, og derfor vil jeg henvise til, at det spørgsmål tages op direkte med trafikministeren.
Dernæst vil jeg sige til hr. Tom Behnke, at jeg mener faktisk, at vi indretter vores lovgivning, både straffelov og retsplejelov, efter de gældende behov og de politiske synspunkter og flertal, der findes her i Folketinget.
Men jeg mener til gengæld også, det er nødvendigt, at også hr. Tom Behnke bidrager til den korrekte folkeoplysning i dette spørgsmål, specielt på baggrund af hr. Tom Behnkes viden fra sit civile job: Lovgivningen er indrettet sådan, at ved førstegangstilfælde af brugstyveri på dette område er der en bødestraf på 5.000 kr., og i andengangstilfælde er der fængselsstraf.
Jeg er enig med hr. Tom Behnke i, at vi skal gøre det muligt for anklagemyndigheden og politiet at køre de sager langt bedre, og derfor er jeg også glad for, at et stort flertal her i Tinget vil øge politiets muligheder for at gøre en ekstraordinær indsats mod biltyve.
Der er helt åbenlyst et stort behov for at styrke ikke mindst efterforskningssiden for at få fat i de folk og få dem ført dem for retten og dermed få dem dømt, for hr. Tom Behnke har ret i, at hvis vi ikke gør det, og hvis folk kan opleve, at de kan gøre det indtil flere gange med succes, uden at de bliver taget af politiet og sagerne bliver ført, er det med til at nedbryde retsfølelsen og respekten for retten i det danske samfund.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-11-05:
Jeg vil godt spørge statsministeren, om ikke det rent faktisk er meget betænkeligt, når regeringen pålægger sine embedsmænd at bekæmpe såkaldt negative historier om EU.
Nu vil jeg godt sige, at det er jo en kolossal opgave rent indholdsmæssigt, statsministeren dermed har pålagt sine embedsmænd, men lad mig stille spørgsmålet omvendt: Ville det ikke være rimeligt, om embedsmændene blev pålagt samtidig at tjekke, om der var positive historier i pressen om EU?
Jeg indrømmer, at det ville blive en begrænset opgave, men ville det ikke være rimeligt, at de også blev tjekket - så ville der jo være ligevægt - og er det ikke meget betænkeligt, at man pålægger embedsmændene at kæmpe udelukkende på den ene side?
Men er det rent faktisk ikke et skred, at man pålægger embedsmænd at arbejde for et bestemt resultat ved en folkeafstemning?
Det er jo noget andet end at være loyal i forbindelse med arbejdet med et lovforslag, og forstår
statsministeren ikke, at her har man overskredet en principiel tærskel?
Holger Graversen (S), 1997-11-05:
Der er masser af bilejere, som endnu ikke har købt nogen tyverisikringer, selv ikke de enkleste og billigste.
Ville det efter ministerens mening ikke være både bedre og mere frugtbart at diskutere, om vi ikke skulle gøre det til et lovkrav, at der skulle installeres nogle bedre tyverisikringer i alle biler?