runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aage Frandsen (SF), 1998-12-17:
Regeringen har ikke lavet tal for, hvad der vil ske for de forskellige familier og husholdninger som konsekvens af finansloven og som konsekvens af ændringen i efterlønnen.
Men jeg går ud fra, at Venstre alligevel har måttet lave nogle beregninger over det, for man siger vel ikke ja, uden at man ved, hvad man gør. Derfor vil jeg godt spørge hr. Thor Pedersen: Opfatter Venstre det ikke sådan, at når det gælder efterlønnen, er der tale om et ganske betydeligt tab for mennesker, der vælger at gå på efterløn som 60-årige, takket være ændringen i folkepensionsalderens indtræden, takket være kontingentsatsernes stigning?
Og var det ikke det, man ville?
De næste spørgsmål, jeg har til hr. Thor Pedersen, drejer sig om, at vi før havde en såkaldt 200-timers-regel i efterlønsordningen, sådan at man uden modregning kunne arbejde i 200 timer.
Det kunne vi sige var til glæde for den lille mand eller kvinde.
Den har man nu afskaffet og indført fri mulighed for at arbejde, men med modregning omgående, når man går i gang med at arbejde som efterlønsmodtager.
For det første: Er det ikke til skade for den lille mand
eller kvinde, som nu kun kan få en 5-6 kr. i timen som nettogevinst ud af det?
For det andet: Tror hr. Thor Pedersen ikke, at det skader muligheden for at få folk til at arbejde ekstra ved siden af efterlønnen, når det drejer sig om folk fra lavindkomstgrupper?
Jacob Buksti (S), 1998-12-17:
Hr. Thor Pedersen sagde i sit indlæg, at alt for længe er der blevet ført en politik baseret på et princip om, at der er råd til det hele.
Og videre sagde hr. Thor Pedersen, at der ikke er sket en tilstrækkelig politisk og økonomisk prioritering.
Nu er det jo snart jul, og derfor kan jeg jo se hr. Thor Pedersen udklædt som julemand komme og dele milde gaver ud til befolkningen.
Det er i hvert fald det indtryk, man kan få, når man læser, hvad Venstres formand og andre fra Venstre siger.
Hr. Anders Fogh Rasmussen er citeret i Børsens Nyhedsmagasin fra den 11. december for, at det, som man vil med en ny Venstreregering, er at gennemføre lavere skat til de lavtlønnede, væk med alle erhvervstilskud, lavere skat til erhvervslivet, statsgælden skal afvikles, uændrede satser for dagpenge, efterløn, bistandshjælp, jobfradrag, grønne afgifter med social profil, efterlønnen bevares, samme fradrag for kapitalpension som før pinsepakken osv.
I Børsen fra i går kan man se hr. Thor Pedersen sige, at vi har ikke glemt vores løfter til befolkningen, og får vi en borgerlig regeringen, hvor det bliver muligt at afskaffe den nye ejendomsskat, altså fjerne lejeværdien, så gør vi det.
Til hr. Thor Pedersen: Hvordan skal disse milde gaver finansieres?
Hvor skal de komme fra, alle disse milde gaver?
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-12-17:
Hr. Thor Pedersen sagde i sin ordførertale, at der skal gøres op med velerhvervede rettigheder.
Gælder det også retten til et godt og sundt og sikkert arbejdsmiljø?
Og skal det forstås således, at Venstre vil fortsætte sin politik på arbejdsmiljøområdet ved fortsat at ønske, at en lang række regler på arbejdsmiljøområdet skal ophæves?
Hr. Thor Pedersen sagde også i sin ordførertale, at vi ønsker at tage fat på, hvordan vi kan sikre, at der bliver færre førtidspensionister.
I sig selv et ædelt mål
, men hvordan harmonerer denne tankegang med Venstres tanker, Venstres forslag om, at arbejdsmiljøet og arbejdsmiljøreglerne ude på arbejdspladserne skal splittes ad for alle vinde?
Vi ønsker en anden politik, sagde hr. Thor Pedersen.
Indbefatter en sådan politik, at Venstre nu vil være med til målrettet at gå efter, at danske arbejdspladser påtager sig et væsentlig større socialt ansvar, end tilfældet er i dag?
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-12-18:
Da Fremskridtspartiet ikke er betænkningsberettiget i udvalget,
har jeg på partiets vegne tilladt mig at stille nogle ændringsforslag uden for betænkningen.
Jeg håber, medlemmerne vil se velvilligt på det.
Den ene ting er, at vi udskyder ikrafttrædelsesdatoen med 5 år. På den måde bliver der mulighed for, at arbejdstagerne i det ganske land kan få en rigtig chance for at tage stilling til, hvad man vil med sin efterløn ud i fremtiden, for det, som er ved at ske, er jo starten på, at det bliver en selvfinansieret efterløn, hvad enten man ønsker at betale lidt mere i a-kasse-kontingent eller man ønsker at tegne en forsikring.
Men efter vor mening er det alt for hurtigt, at man skal træffe sådanne beslutninger, for det er jo en alvorlig ting for alle mennesker.
Derfor mener vi, det vil være rigtigt at udsætte datoen i 5 år og være ærlig over for vore lønmodtagere og meddele, at man så må til at regne med, at det er en selvfinansiering af efterlønnen, der nu går i gang.
Det er den ene ting.
Den anden ting er med hensyn til, at vi nu vedtager, at de, der har været 35 år på arbejdsmarkedet, fortsat kan få efterløn efter den nugældende regel.
Vi må jo regne med, at mange af disse mennesker er nogle, der begyndte at arbejde ude på fabrikkerne, eller hvor det nu var henne, som 14-15-årige.
Det er ikke som i dag, hvor man er i skole, til man er 25.
Det vil sige, at mange af disse mennesker på nuværende tidspunkt, er omkring 50 år.
Og det må være rimeligt, at de kan få efterløn efter de nugældende regler. Mange af de mennesker, der har været ude på arbejdsmarkedet i de år, er jo dem, som har knoklet, lige siden de blev konfirmeret, enten med det ene eller det andet.
Det er jo de mennesker, der igennem alle disse år har arbejdet for det velfærdssamfund, som vi er ved at få bygget op, eller som er blevet bygget op igennem alle disse år.
Det må være rigtigt, at de mennesker sikres at kunne få efterløn efter de regler, der er gældende. Det er derfor, jeg på partiets vegne har tilladt mig at stille disse ændringsforslag.
Det virker måske lidt usædvanligt, men efter den megen debat, der har været, og den usikkerhed, der er ude i befolkningen, en usikkerhed, som er ubehagelig for de mennesker, så synes jeg, det vil være rigtigt.
Jeg ved selvfølgelig godt, det måske kan ødelægge lidt af julestemningen herinde, at jeg i sidste øjeblik kommer med de her forslag, men hvis man til gengæld stemmer for dem, så redder man julestemningen for alle de mennesker, der sidder ude i de små hjem.
Lone Møller (S), 1998-12-18:
Under behandlingen af dette forslag er det lykkedes at få iværksat et nyt sundhedspolitisk initiativ.
Det har hidtil været sådan, at diabetikere, som er insulinkrævende, har haft mulighed for at få udleveret testmateriale til hjemmemåling.
Med det her lovforslag har vi nu fået det udvidet, så også ikkeinsulinkrævende diabetikere får mulighed for at få testmateriale.
Det er noget, Socialdemokratiet er utrolig glad for, og der er ingen tvivl om, at det er et meget godt forebyggelsespolitisk tiltag. Der har også i forbindelse med behandlingen været
lidt usikkerhed, om kronikerreglen fortsatte uændret.
Derfor har ministeren i tillægsbetænkningen givet udtryk for, at det problem er løst, inden loven træder i kraft den 1. oktober.
Der har også været nogle henvendelser fra foreninger om unge, som har brug for livsvigtig medicin.
Man har haft nogle bekymringer om, hvorvidt den ændring, vi nu laver af medicintilskuddene, kunne medføre, at unge ikke ville købe deres medicin.
Ministeren har også klart givet udtryk for, at det vil man følge meget nøje for at overvåge, om det problem skulle opstå.
Så kan jeg ikke lade være med sådan lige at komme med en bemærkning om, at jeg noget forundret over et Ritzautelegram fra forleden dag, som beskriver, at dette forslag er forligspartierne blevet tvunget til af SF.
Vi har i Socialdemokratiet, siden vi indførte teststrimler til insulinkrævende diabetikere, ønsket og arbejdet for, at også ikkeinsulinkrævende kunne få testmateriale. Det er ikke sådan noget, man måske får løst fra den ene dag til den anden.
Det er nu lykkedes, og det er ikke noget vi er blevet tvunget til, tværtimod.
Det har vi arbejdet for i flere år, og vi er utrolig glade for det.
Preben Rudiengaard (V), 1998-12-18:
Så vil jeg også gerne sige, at der er lavet en tillægsbetænkning, og det var, fordi vi kunne se, at der var nogle huller om type 2-sukkersygepatienterne.
Der var også lidt om kreditsystemerne, og der var noget om vores unge sukkersygepatienter på SU osv.
Det var det, vi arbejdede kraftigt for.
Vi var meget enige om i forligspartierne med velvilje fra ministeren at få de her ting på plads.
Men jeg kan undre mig over hr. Jørn Jespersens udsagn
også til fru Lone Møller omkring processen i det her.
Det er ligesom spørgsmålet: Hvad kom først? Ægget eller hønen?
Men jeg vil gerne fastholde, at vi ikke har følt os presset på nogen som helst måde fra hr. Jørn Jespersens side
i den første betænkning.
Det er noget, vi har arbejdet intenst med på eget initiativ, og jeg synes, at hr. Jørn Jespersens udsagn i denne sag til Ritzaus Bureau minder mere om et slag i bolledejen af populistisk karakter frem for en seriøs behandling med respekt for det, vi var nået frem til blandt forligspartierne.
Henriette Kjær (KF), 1998-12-18:
Ja, jeg må også sige, at det er intet mindre end utroligt, at SF og hr. Jørn Jespersen vil være bekendt at gå ud og tage æren for, at type 2-diabetikerne nu vil få gratis testudstyr.
Når man tænker på, hvordan forligspartiernes ordførere har kæmpet for den her sag, været i forhandling med både finansminister og sundhedsminister for derefter at lande på det resultat, man nu kan læse i tillægsbetænkningen, ja, så er det paradoksalt, at SF, der i denne sag har befundet sig på den uforpligtende sidelinje, nu synes, at de efter sundhedsudvalgsmødet i onsdags ville gå på Ritzau med den meddelelse og give indtryk af, at det var på SF's foranledning, at den her tillægsbetænkning nu er en realitet.
Ud over testmateriale til diabetikerne kan vi i Det Konservative Folkeparti glæde os over, at man vil se på de likviditetsproblemer, især kronikere kan blive udsat for, men også andre med høje medicinudgifter.
Så med denne tillægsbetænkning som vores oprindelige betænkningsbidrag kan vi med sindsro stemme for loven.
Jørn Jespersen (SF), 1998-12-18:
Nu tror jeg, vi bliver nødt til at sætte denne sag ind i dens rette sammenhæng.
Sagen er, at der er kommet et forslag fra en kommission, der har arbejdet med medicintilskudsreglerne.
Det forslag har anbefalet, at man omfordelte støtten fra det offentlige til patienterne, sådan at de mennesker, som havde et meget lavt medicinforbrug og derfor en meget lav udgift, skulle betale noget mere selv, så man kunne give pengene til mennesker med et højt medicinforbrug og derfor med en meget stor udgift.
Det princip har SF tilsluttet sig, det var det, regeringen stillede forslag om i finanslovsforhandlingerne og ved andre forhandlinger.
Jeg har også hørt den konservative ordfører give udtryk for, at man støttede princippet, som skulle være udtryk for en højere grad af retfærdighed i støtten til syge mennesker.
Det, der så er sket under finanslovforhandlingerne mellem regeringen og de borgerlige partier, er, at man har gjort vold på modellen og har brugt den til at spare penge på sundhedsvæsenet i stedet for til at lave en højere retfærdighed.
Det, der er sket, er, at man har sparet 300 mio. kr. i modstrid med det, man sagde, man ville.
For at reparere på det har der så været en diskussion, om man kunne bruge nogle af pengene til en højere grad af forebyggelse.
Der vil jeg bare bede fru Henriette Kjær om at bekræfte, hvad jeg også spurgte fru Lone Møller om uden at få svar på det, om ikke det er en kendsgerning, at i den oprindelige betænkning, som blev afgivet før andenbehandlingen, var det SF, som foreslog, at man skulle bruge penge på testmateriale til alle typer af diabetikerpatienter, og at forligspartierne efterfølgende har tilsluttet sig det samme forslag.
Hvad der så har været af forhandlinger i kulisserne
osv., skal jeg ikke blande mig i, men jeg skal bede om at få bekræftet, at forløbet har været sådan, at SF stillede forslaget.
Efterfølgende har forligspartierne tilsluttet sig.
Lone Møller (S), 1998-12-18:
Jeg skal også gerne bekræfte, at det er rigtigt, at SF havde afleveret et betænkningsbidrag til anden behandling af det her forslag.
Men hr. Jørn Jespersen ved jo også godt, hvordan tingene fungerer i dette Folketing.
Er der lavet et finanslovforlig, er det et slag i luften at gå ind og fremlægge et bud på et betænkningsbidrag, hvor man pludselig vil tage 310 mio. kr. ud af finansloven.
Det ved hr. Jørn Jespersen udmærket godt Men det er korrekt, at hr. Jørn Jespersen fremlagde et forslag.
Det er jo formentlig det, der er konsekvensen, at man hverken vil have lod eller del i denne lov.
Det synes jeg ikke er klædeligt.
Henriette Kjær (KF), 1998-12-18:
Sådan hænger tingene ikke sammen.
Allerede på det tidspunkt, hvor SF afgav sit betænkningsbidrag, var vi i gang med at overveje, hvad man kunne gøre for at styrke forebyggelsen, især for de her type 2-diabetikere.
Det kan hr. Jørn Jespersen selvfølgelig ikke vide, men jeg synes stadig væk, at det er meget flot trods alt at gå ud og tage æren for det, nu seks partier slidsomt er kommet frem til.
Derfor nåede vi ikke at få det med i den oprindelige betænkning.
Derfor blev det i en tillægsbetænkning.
Jørn Jespersen (SF), 1998-12-18:
Jeg skal ikke kunne redegøre for, hvordan Ritzau bruger de forskellige ord og formuleringer, men jeg vil bare bede fru Lone Møller om at bekræfte, at forløbet i den her sag har været sådan, at SF i den oprindelige betænkning over forslaget anførte, at vi syntes, at det ville være en god idé at bruge nogle af de penge, som forligspartierne mod vores vilje har sparet på medicinområdet til en øget forebyggelse, og at vi konkret nævnte bl.a. testmaterialet til diabetikere, og at det så efterfølgende er sådan, at forligspartierne i en tillægsbetænkning har tilsluttet sig den del af vores argumentation, og at vi derfor nu i fællesskab forhåbentlig kan indføre en ordning, som er præget af forebyggelse i modsætning til resten af forslaget, og at vi forhåbentlig i fællesskab kan glæde os over det lille fremskridt.
Brian Mikkelsen (KF), 1998-12-18:
Det Konservative Folkeparti vil ligesom Venstres ordfører også gerne have en bekræftelse fra skatteministeren af, at vi efter jul finder sammen om et fælles udgangspunkt for forhandlingerne.
Vi har også bidt mærke i, at der er kommet modstridende oplysninger fra genindvindingsindustriens organisation og medlemsvirksomheder og fra Miljøstyrelsen.
Det er så vigtigt et spørgsmål, at vi meget gerne vil drøfte det igennem med ministeren efter jul.
Vi er forligsparti og støtter som følge deraf selvfølgelig loven, men vil også meget gerne have en bekræftelse her fra talerstolen af, at skatteministeren efter jul er villig til at drøfte det og finde et fælles udgangspunkt.
Mariann Fischer Boel (V), 1998-12-18:
Lovforslaget om afgiftsforhøjelse på affald til deponering blev sendt tilbage til Skatteudvalget mellem anden og tredje behandling.
Der var foretræde for genindvindingsindustrien, og udvalget havde modtaget et brev fra organisationen, og det brev blev så kommenteret af Miljøstyrelsen.
Derfor vil jeg gerne bede skatteministeren om at bekræfte sit tilsagn om, at vi straks efter nytår ser på disse shredder-virksomheders muligheder og betingelser for at overleve, når vi har fundet et fælles udgangspunkt, altså når vi har fundet ud af, hvordan den virkelige verden i den branche ser ud, for jeg synes, det er vigtigt, at vi prøver at sikre, at skrotbiler ikke bliver sendt til udlandet til ophugning.
Det er jo sådan, at både Tyskland og Sverige ikke har
nogen affaldsafgift, og jeg synes, det ville være ærgerligt, at vi skulle se på, at vi kunne komme i den situation, at en eksport af de biler ville føre til, at vi fik nogle negative miljøeffekter, vi fik nogle negative beskæftigelseseffekter, og hele den statsfinansielle side af sagen ville også være negativ.
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-18:
Som hr. Aage Frandsen nævner, synes Enhedslisten også, at det er interessant, hvad hr. Brian Mikkelsen har sagt.
Men det er endnu mere interessant, hvad en forhenværende radikal undervisningsminister har sagt: Lovens form er ikke god.
Det er jo også en præcis lov, den er egnet til at ramme præcis dér, hvor det gør mest ondt, og det er det, den forhenværende undervisningsminister har fat i.
Derfor var det da interessant, om man kunne få en markering fra radikal side af, om det er en vej, man vil fortsætte ad, meget præcist at ramme de skoleformer, der virkelig har oparbejdet erfaringer med dem, der er mest skoletrætte, der er svagest.
Vi ved præcis, at det rammer de små skoler, der har oparbejdet viden, der har oparbejdet erfaring, og hvor man har et alsidigt elevklientel, der kan befrugte hinanden.
Det er dér, man slår ned.
Det kan selvfølgelig ikke undre os, når vi kender den øvrige del af finansloven.
Men det kunne da være interessant at få en markering af, om det er en linje, man vil forsætte i Det Radikale Venstre, der har tradition for at have en nær tilknytning til den danske uddannelsessektor og oven i købet have et socialt ansigt - i hvert fald tidligere i partiets historie.
Aage Frandsen (SF), 1998-12-18:
Det her lovforslag er et af de 65 lovforslag, vi vedtager i denne uge, og det er et af de 19 forslag, vi vedtager i denne uge, som er fremsat siden 1. december.
Det kan jo give anledning til, at det somme tider går
Det er jo stærke ord, jeg bruger sjældent det ord, og derfor vil jeg vælge at citere fra Politiken: »Der er ikke tvivl om, at dette ikke er en god lov. Jeg har i forhandlingerne kæmpet for at mindske indgrebets virkninger for de små skoler, der fungerer godt ude i de lokale miljøer.
Men desværre er det dem, der rammes hårdest, mens uddannelsesfabrikkerne i Arbejdernes Oplysningsforbund vil klare den bedre.
Vi rammer de forkerte, det nærmer sig lovsjusk.«
Det siger den konservative ordfører hr. Brian Mikkelsen.
Derfor kan man jo lidt undre sig over, at nogen vil være med til lovsjusk, og Politiken har ikke kun talt med hr. Brian Mikkelsen.
Den har også talt med en anden person
: »Det er problematisk med så stort et hastværk i lovgivningsprocessen, og lovens virkning har ikke nogen god form.« Det siger tidligere undervisningsminister Ole Vig Jensen. Jeg synes, det er kloge ting, de pågældende har sagt. Jeg kunne ikke have sagt det bedre, og jeg synes, at nogen skulle overveje, om det nu også er klogt at stemme for det her lovforslag, specielt hr. Brian Mikkelsen, når hr. Brian Mikkelsen siger, at det nærmer sig lovsjusk.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-12-18:
Det er til fru Vibeke Peschardt, der kalder det vand, man pumper op til brug, for procesvand.
Det har ikke noget som helst med procesvand i vanlig forstand at gøre, for det bliver ikke taget af drikkevandsressourcerne.
Det er vand, som ligger meget langt oppe under overfladen, og det er vand, som Vejle Amt har givet tilsagn om i det konkrete tilfælde, vi har her, at pumpe op for at holde det vand i vandløbet, som er naturligt.
Hvis man ikke pumper det vand op her, er der så meget af det, at det automatisk løber ud i vandløbene.
Vandløbene har jo deres væsentligste vand fra det omliggende areal osv., og det er den slags vand, man så vælger at pumpe op i stedet for at tage det direkte af vandløbet.
Det kan ikke sammenlignes med det vand, der i øvrigt kommer ud af rørene i industrien og i private husholdninger, og det er derfor, at afgiften er urimelig.
Jørn Jespersen (SF), 1998-12-18:
Jeg skal bare takke de to ordførere for nu endelig at have bekræftet, at forløbet er sådan, som jeg hele tiden har fremstillet det, nemlig at SF oprindelig fremsatte forslaget først, hvorefter regeringspartierne og finanslovparterne blev enige om at følge det samme forslag, og at det så nu er gennemført.
Til fru Lone Møller skal jeg sige: Vi kan ikke støtte det samlede lovforslag.
Vi har hele tiden sagt, at vi godt ville være med til at spare på dem, der havde et lavt forbrug af medicin, og bruge pengene til andre områder inden for sundhedsvæsenet, hvor der var et behov.
Det var også det, regeringen oprindelig sagde man ville.
Men det har man ikke gjort.
Man har nu efter den seneste ændring sparet i størrelsesordenen 280 mio. kr. uden at bruge dem til nogen som helst ting inden for sundhedsvæsenet, hvor der er så meget behov for det.
Det er vi meget imod.
Vi har anvist muligheder for at bruge dem til flere plejehjemspladser til færdigbehandlede patienter, til bedre genoptræning, til alternativ behandling osv.
Det har man ikke ønsket at gøre, og derfor stemmer vi imod.
Ole Stavad (S), 1998-12-18:
Der har, som fru Mariann Fischer Boel sagde i sit indlæg, været en yderligere behandling i udvalget her mellem anden- og tredjebehandlingen, og det er rigtigt, at der er kommet nogle yderligere synspunkter fra genindvindingsindustrien.
Jeg vil også sige, jeg synes de besvarelser, som vi har fået fra Miljø- og Energiministeriet, faktisk er ganske veldokumenterede, men det er også rigtigt, at når vi ser på den virkelighedsopfattelse, man fra genindvindingsindustrien præsenterer os for, og den virkelighedsopfattelse, som man i Miljø- og Energiministeriet tilkendegiver i sine besvarelser, så er der er et ret stort spænd mellem de to måder at se virkeligheden på.
Da jeg normalt har det udgangspunkt, at virkeligheden et eller andet sted jo må være noget, der kan dokumenteres, da det er noget, der foregår lige nøjagtig her og nu, så vil jeg også meget gerne give et tilsagn til partierne bag det her lovforslag om, at vi fortsætter arbejdet med at få et fælles grundlag, og når vi har det fælles grundlag, så foretager en vurdering af, om der så er et udestående problem, vi må forholde os til.
Men jeg vil samtidig også godt tilkendegive, jeg synes egentlig, at de besvarelser, vi har fået fra Miljø- og Energiministeriet i den her sag, er meget veldokumenterede.
De har været ude og haft kontakt med samtlige kommuner, de har haft kontakt med virksomhederne, og jeg mener, at besvarelserne er ganske veldokumenterede.
Derfor bør det jo også være muligt at finde det fælles grundlag.
Det mener jeg er i vor alle sammens interesse, for de bestræbelser, som fru Mariann Fischer Boel gav udtryk for, er bestræbelser, som regeringen deler.
Og derfor også et klart tilsagn om, at vi drøfter den her sag videre.
Vi har i øvrigt fra regeringens side
i en længere periode været i kontakt med virksomhederne.
Vi har også aftalt med genindvindingsindustrien, at de deltager i et arbejde, der i øvrigt i øjeblikket foregår med henblik på at finde ud af, hvordan vi kan lave en ordning, der sikrer, at alle bilerne kommer tilbage og får den rigtige miljømæssige behandling.
Man er med i det arbejde, så vi også kunne løse det eventuelle problem, der måtte være her i den sammenhæng.
Så der er forskellige ting, der allerede er igangsat, men jeg er enig i, at vi har et fælles behov, og jeg vil gerne tilslutte mig ønsket om, at vi så hurtigt som gørligt efter nytår også finder det fælles grundlag for at drage konklusionerne.