runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Sass Larsen (S), 2004-12-07:
Vi er enige i intentionerne i det, Venstres ordfører fremfører, og jeg kan godt forstå eksemplet med, at hvis en kiosk sælger ulovlige sodavand og andet ulovligt, kan hele varelageret inddrages.
Det er meget fornuftigt at gøre det, det kan vi sagtens se, men der findes jo andre former for aktiviteter end at sælge sodavand.
Af de undersøgelser, som er blevet fremlagt af Told og Skat, kan man se, at det sorte arbejde og svindel kan omfatte alt lige fra at sælge pizzaer til at sælge hård spiritus og alle mulige andre ting.
Derfor ville jeg høre, om man ikke har overvejet følgende idé: Lad os sige, at man for tredje gang har taget den pågældende virksomhed i at have ansat sort arbejdskraft eller svindle med momsregnskabet eller have et ulovligt varelager eller noget andet, skulle der så ikke findes en eller anden lidt hårdere sanktion, der gik ud på, at så snupper vi momsnummeret fra den pågældende virksomhed?
Peter Christensen (V), 2004-12-07:
Jeg synes, at hvis man læser alle de forslag, der er en del af regeringens fair play-kampagne, men som ikke alle kræver decideret lovgivning, vil man kunne se, at netop når vi taler om håndværksområdet, er der taget initiativer med eksempelvis mærkning af biler, hvoraf der ikke er betalt moms, og som i dag i nogle tilfælde også bruges uden for arbejdstiden til at udføre sort arbejde.
Jeg synes ikke, man kun skal vurdere kampagnen ud fra, hvor mange konkrete forslag der er i lovforslaget, men også ud fra alle de andre initiativer, regeringen har taget.
Så vil det stå klart, at det netop ikke er tomme tønder, men et reelt forsøg på at finde værktøjer, der kan løse nogle problemer, man ikke kan løse i dag.
Morten Homann (SF), 2004-12-07:
Jeg vil håbe, at hr. Peter Christensen og jeg i fællesskab kan få belyst, om der har været effekter på det sorte arbejde af regeringens skattepolitik, og det håber jeg også skatteministeren vil medvirke til.
Det synes jeg lyder meget spændende, men jeg vil godt stille mig tvivlende over for det.
Ellers må jeg konstatere, at der ikke rigtig var noget nyt i hr. Peter Christensens indlæg.
Det var sådan set bare en bekræftelse af, at man ikke tager fat dér, hvor tingene virkelig gør ondt, men sætter nogle nålestiksaktioner ind rundtomkring, så man kan skabe en synlig manifestation, uden at det gør rigtig ondt på nogen.
Man tager ikke fat om f.eks. byggeriet, hvor der er store problemer med sort arbejde, og man tager ikke fat på ansvarlighedsproblemet med dem, der køber sort arbejde, så jeg synes, det minder om fine intentioner, som i virkeligheden kun er tomme tønder, der buldrer gevaldig meget.
Peter Christensen (V), 2004-12-07:
Nej, det er bestemt ikke noget slag i luften, og jeg synes også, at når man kigger på de konkrete forslag, jeg var inde på i min ordførertale, kan man se, at det netop er værktøjer, som er målrettet nogle bestemte problemstillinger.
Derfor er jeg også helt sikker på, at forslaget vil få en effekt, f.eks. når det drejer sig om salg af ulovlig cola, så det er bestemt ikke noget slag i luften.
Når vi diskuterer sort arbejde som helhed, er det klart, at det er en bred problematik.
At stå her på talerstolen og love, at efter vedtagelsen af lovforslaget vil der overhovedet ikke findes sort arbejde længere, vil jeg naturligvis ikke gøre.
Men problemet med sort arbejde skal jo løses på mange måder, og en af de metoder, man kan tage i brug, er jo at sørge for, at der ikke er nogen stor gevinst ved at arbejde sort.
Derfor synes jeg også, vi skal se på de tiltag, regeringen har gjort på skatteområdet generelt set, når vi diskuterer sort arbejde.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-12-07:
Som jeg husker det, var det sådan, da regeringen indgik den her aftale omkring skolepraktikken, at man lavede en målsætning om at omdanne et sted mellem 4.000 og 5.000 skolepraktikpladser til almindelige praktikpladser, altså praktikpladser, hvor der er en aftale med en arbejdsgiver.
Er det ikke korrekt?
Det vil jeg gerne bede ministeren om at svare på.
Hvis det var målsætningen, og det er jo i hvert fald det, der står i referaterne fra Folketinget på det tidspunkt, hvor vi debatterede den aftale, så må ministeren vel erkende, at man ikke helt har nået den målsætning?
Hvis der kun er 1.000 ekstra praktikpladser – det kan vi jo alle samme glæde os over, jeg mener, det er jo fint med hver enkelt uddannelsesaftale ekstra, der bliver lavet – hvad skal der så ske med de der 4.000, der så mangler en uddannelsesaftale?
For det var jo det, der var målsætningen.
Folk har jo påbegyndt en uddannelse i forventning om, at når ministeren sagde, at der kunne blive skabt 5.000 ekstra praktikpladser, så ville der blive skabt 5.000 ekstra praktikpladser.
Det har ministeren så ikke levet op til, og derfor kan jeg sådan set godt forstå, at der er nogle unge mennesker, der spørger til, hvad det så er, der skal ske; hvad er det, de skal efter den 1. januar?
Ulla Tørnæs (V), 2004-12-07:
Jeg har grebet til politisk handling, jeg har gennemført en ændring af vekseluddannelsessystemet, som rent faktisk har en positiv effekt.
Det kan godt være, det er svært for hr. Thomas Adelskov og andre Socialdemokrater at erkende det, men det er rent faktisk den situation, vi er i.
Flere unge har fået etableret en uddannelsesaftale på nuværende tidspunkt end sammenlignet med samme tidspunkt sidste år.
Det er en positiv udvikling.
Jeg vil så bede Socialdemokraterne om at afvente, at de øvrige initiativer også får mulighed for at virke.
Men jeg synes ikke rigtig, jeg har fået svar på mit spørgsmål omkring adgangsbegrænsning: om det betyder, at Socialdemokraterne vil løbe fra det medansvar, som man altså har for den måde, som der altid har været adgangsbegrænsninger på i erhvervsuddannelsessystemet.
Thomas Adelskov (S), 2004-12-07:
Vi har her i dag prøvet at få undervisningsministeren til at uddybe det, statsministeren sagde, da statsministeren på Venstres landsmøde sagde: Vi mener, at der i det her land skal være meget mere uddannelse, alle skal uddanne sig meget mere, vi skal skifte uddannelser igennem hele uddannelsesforløbet, vi skal vænne os til meget mere efteruddannelse, og vi skal være indstillet på, at det job, vi starter i, ikke er det job, vi slutter i, og det betyder uddannelse imellem jobbene.
Det er simpelt hen ikke godt nok, vil jeg gerne sige til ministeren.
Ulla Tørnæs (V), 2004-12-07:
Det er sådan set det, jeg har gennemgået over for Folketinget her: hvad den politiske aftale og de ændringer, som vi har gennemført, rent faktisk indbefatter.
Det er der for så vidt ikke noget nyt i; sådan har det også været tidligere.
Jeg nævnte før, at den tidligere regering sådan set har medansvaret for, at der i dag er 50 uddannelsesområder, hvor der er adgangsbegrænsning.
Thomas Adelskov (S), 2004-12-07:
Jeg er glad for, at ministeren tog ordet igen, for før benyttede ministeren lejligheden, fordi jeg jo kun har to korte bemærkninger, til at nedgøre, at jeg stillede spørgsmål til ministeren, og hævde, at jeg havde præfabrikerede spørgsmål med, og at det var det, jeg stod med i hånden.
Nej, det, jeg står med i hånden og stod med før også, er sådan set nogle tal fra Undervisningsministeriets egen hjemmeside: Fra 30. september 2003 til 30. september 2004 var der et fald på 1.414 igangværende uddannelsesaftaler.
Der er færre unge mennesker, der er i gang med en uddannelsesaftale.
Nu prøver ministeren her i Folketingssalen i dag at gøre det til et spørgsmål om: Jamen regeringen har alle mulige svar, de unge mennesker skal nok finde et eller andet at lave.
Man sender nogle unge mennesker ind i nogle halve uddannelsesforløb, hvor man ved, at de er de første, der bliver fyret ude på arbejdsmarkedet.
Når ministeren så siger her i dag: Jamen der er plads til de der unge, og der skal nok ske et eller andet omkring dem, ja, så kunne man få det indtryk, at der var en løsning for dem, men det er der jo ikke, og det er jo også derfor, ministeren den anden dag havde indkaldt alle mulige organisationer for at prøve at sætte et eller andet i værk sammen med dem.
Det, vi har spurgt til i dag, er: Hvad vil man gøre den 1. januar, når de her mennesker står uden praktikplads?
Ulla Tørnæs (V), 2004-12-07:
Både Venstres ordfører og også jeg selv har naturligvis vanskeligt ved at forudsige, hvad trepartsdrøftelserne munder ud i.
Men vi har mulighed for, nøjagtig som fru Margrethe Vestager kan referere statsministeren for, at understrege, hvad der er vores mål, og den helt, helt, helt indlysende forskel på det udbudssystem, som vi kendte til, før vi lavede det nuværende efterspørgselssystem, er finansieringen, hvor trepartsdrøftelserne – det har statsministeren på intet tidspunkt forsøgt at skjule – jo netop lægger op til en medfinansiering, så det ikke alene er en opgave, som skal løftes af skattekroner, men derimod er en opgave, der bliver løftet på tilsvarende vis, som arbejdsmarkedets parter viste ansvar over for pensionsopgaven.
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-07:
Det lyder alt sammen udmærket og meget, meget lovende.
Når man læser statsministerens tale, så læser man jo en tale af en mand, der er blevet vakt.
Det synes jeg er dejligt.
Men jeg kan stadig væk ikke få det til at hænge sammen, for det, ministeren nu taler om, er jo et system, der har et udbud.
Det må jo være et system, der har et udbud, når alle kan få et tilbud.
Hvis man kan få et tilbud, så betyder det jo, at man ikke nødvendigvis efterspørger noget som helst.
Men hvis alle kan få et tilbud, så må det jo betyde, at vi fjerner os fra det, som Venstres ordfører har prist i endog særdeles høje toner, nemlig et efterspørgselsstyresystem, hvor det er den enkeltes efterspørgsel, der gør, at der overhovedet er noget som helst.
Det, statsministeren taler om her, er jo et system, der kan noget selv, som kan stille noget til rådighed, der udvider perspektivet, giver nye jobmuligheder, nye kompetencer, en ny vej gennem livet, hvis ens virksomhed flytter arbejdspladserne et andet sted hen.
Statsministeren har jo faktisk fat i et perspektiv her, som slet, slet ikke er nået frem til Venstres ordfører.
Det synes jeg er lidt ærgerligt for debatten i dag.
Ulla Tørnæs (V), 2004-12-07:
Jeg skal gerne medgive over for fru Margrethe Vestager, at Venstre rent faktisk også stemte for indførelsen af den fri ungdomsuddannelse, og det gjorde vi, fordi vi havde et håb om, at den fri ungdomsuddannelse ville favne restgruppen, men efter at den fri ungdomsuddannelse havde virket i en årrække, måtte vi konstatere, at det ikke var tilfældet.
Vi stemte for de ændringer, der skete undervejs, fordi vi følte et medansvar for den uddannelse, som vi havde et håb om ville virke, men den kom altså ikke til at virke efter hensigten, og det mener jeg i og for sig også at de tal, som fru Bodil Kornbek har henvist til her i løbet af debatten, er et konkret eksempel på.
Hvis fru Margrethe Vestager ville se på, hvad det så egentlig er, regeringen har af mål med de trepartsdrøftelser, vi har igangsat, så ville fru Margrethe Vestager formentlig kunne finde citater fra statsministeren, hvor statsministeren netop peger på nødvendigheden af, at vi får en udvidet adgang til efteruddannelse, udvidet adgang til omskoling.
Det er lige præcis det, der bliver analyseret i trepartsudvalget, hvor regeringens ønske, hvor regeringens mål er, at vi ser på, hvordan vi egentlig fik opbygget arbejdsmarkedspensionerne tilbage i 1980’erne, og der er det regeringens håb, at trepartsdrøftelserne munder ud i en tilsvarende model blot favnende uddannelsesindsatsen frem for pensionsindsatsen.
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-07:
Det er nu sådan en hel diskussion for sig.
Jeg skal selvfølgelig ikke minde om, at Venstre stemte for de sidste ændringer i den fri ungdomsuddannelse, som blev gennemført, og jeg synes også nok, at man læser evalueringsrapporten på en, hvad skal man sige, særlig måde.
På samme særlige måde kan man læse forslagene til vedtagelse, og når jeg ganske godt ved, hvad gymnasiereformen indebærer, så er det jo, fordi Det Radikale Venstre er forligspart.
Jeg skal ikke gå nærmere ind i det, men bare bede tilhørere, som er i tvivl om forskellen i uddannelsessyn, om at lægge de to forslag til vedtagelse ved siden af hinanden, for så fremstår det meget, meget klart, at der er forskel på, hvad uddannelse kan – set i to forskellige perspektiver.
Men det er nu ikke det – fru Bodil Kornbek har på så udmærket vis udforsket spørgsmålet om en undersøgelse af restgruppen, hvilket ministeren jo ikke var særlig interesseret i i forbindelse med produktionsskoleforslaget – tværtimod, der har været talt meget om efterspørgselsstyring af voksenuddannelsen.
Hvorfor siger statsministeren så, at vi skal skabe et helt nyt system i Danmark, hvor alle på arbejdsmarkedet får tilbud om voksen- og efteruddannelse?
Kan ministeren forklare, hvordan vi kan have et efterspørgselsstyret system, hvor alle får et tilbud?
Ulla Tørnæs (V), 2004-12-07:
Jamen alle de kommentarer og de indirekte spørgsmål, som fru Bodil Kornbek rejser her, håber jeg bestemt, vi får svar på i den analyse, som jeg bestemt synes er relevant at lave, netop før vi griber til yderligere handling af den ene eller den anden karakter.
Jeg har forstået, at der er nogle partier, der er optaget af at genindføre den fri ungdomsuddannelse, og det mener jeg som sagt ikke er svaret.
Det har vist sig, at det ikke har medvirket til, at vi favnede restgruppen, som den fri ungdomsuddannelse jo egentlig var tiltænkt.
Bodil Kornbek (KD), 2004-12-07:
Jeg taler ikke om, at man bare skal gå tilbage til det, man har gjort tidligere.
Man kunne i hvert fald have en forventning om, at regeringen ville forholde sig til bl.a. de evalueringer, der lå på den fri ungdomsuddannelse, som jo faktisk var positive på rigtig mange områder, men hvor de påpeger, at bl.a. vejledningen ikke var god nok.
Man kunne måske så sige: Det kan godt være, vi skal have en fri ungdomsuddannelse på anden vis, at vejledningen skal være anderledes, eller hvad ved jeg.
Eller at man siger: Der sker en stigning i elevoptaget på produktionsskolerne, men hvad er analysen for, hvorfor det sker.
Det, jeg efterlyser, er jo egentlig bare, at man analyserer, og at man gennemgår nogle ting, inden man bare handler.
Denne regering har jo egentlig haft en tendens til bare at handle og så sige: Så er det det.
Nu vil man så komme med en analyse, det anerkender jeg absolut, for jeg ser også, at det er nødvendigt, men jeg havde dog foretrukket, at den havde ligget noget før, så den lå til grund for de tiltag, man så har valgt at tage.
Der er jo ikke nogen garanti for, at det, regeringen har gjort, rent faktisk også har virket, kan man så sige, på nogen som helst måde, for der har jo været tale om, at man faktisk har fjernet nogle muligheder for disse unge, og de er jo et eller andet sted i en gråzone, for de er ikke i det kompetencegivende system, for der har de været, og de er kommet ud.
Det ved ministeren jo særdeles vel.
Ulla Tørnæs (V), 2004-12-07:
Jeg synes i hvert fald med reference til de tal, som fru Bodil Kornbek flere gange har fremhævet undervejs i debatten her, at vi må konstatere, at de løsninger, som man fandt på op gennem 1990’erne, ikke har virket, i og med at der jo altså er et fald i 2002 i antallet af unge, som får en kompetencegivende ungdomsuddannelse.
Så svaret er ikke det, vi har prøvet i løbet af 1990’erne, og derfor synes jeg, det er yderst relevant, at vi nu får lavet en bredere analyse af hele restgruppeproblematikken, og analysen skal selvfølgelig tage udgangspunkt i det uddannelsessystem, vi kender: Hvad er det for barrierer, hvad er det, der er galt, hvad er det, der er hindringer for, at 20 pct. af de unge i dag ikke får en kompetencegivende ungdomsuddannelse?
Det er det, der er pointen med analysen.
Bodil Kornbek (KD), 2004-12-07:
Jeg sætter ikke spørgsmålstegn ved, at ministeren er meget optaget af de unge, som ikke får en kompetencegivende uddannelse.
Jeg er også sikker på, at ministeren vil påtage sig et ansvar for det arbejde, der skal gøres på det felt.
Man kan sige, at et skridt selvfølgelig også er at sige, at nu vil man lave et analysearbejde af restgruppen, som ministeren siger.
Nu kunne jeg jo godt have tænkt mig, at den analyse var kommet tidligere, inden man foretog alle de besparelser på de områder, hvor netop denne gruppe har haft nogle muligheder, altså det, at man først har noget viden og på baggrund af den viden finder de redskaber, der skal til, for at støtte denne gruppe af unge.
Ministeren siger også i sit indlæg, at hun selvfølgelig anerkender den viden og de kompetencer, man tilegner sig uden for det alment kompetencegivende uddannelsessystem.
Man kunne forestille sig, at sådan en analyse – jeg ved ikke helt, hvad den kommer til at indeholde, eller hvad grundlaget er – kan give udtryk for et bredere syn på uddannelse end bare det, der direkte er erhvervsrettet eller kompetencegivende.
Der er jo noget af det, som regeringen sådan set allerede enten har lukket, eller hvor der har været nedskæringer eller forsøg på nedskæringer – her tænker jeg på produktionsskolerne – og der bør egentlig være nogle muligheder, som ikke bare kan puttes ind i nogle givne kasser.
Ulla Tørnæs (V), 2004-12-07:
Den aftale, vi indgik sidste år, indbefatter, at vi har et mål om, at der bliver oprettet 2.000 nye rigtige praktikpladser, og jeg vil godt sige til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, at vi er godt på vej mod det mål.
Der er på nuværende tidspunkt indgået mere end 1.000 nye uddannelsesaftaler sammenlignet med sidste år.
Thomas Adelskov (S), 2004-12-07:
Nu har vi jo tidligere hørt, hvad regeringen ikke har nogen planer om.
Jeg kan huske, at regeringen heller ikke havde nogen planer om at lave en strukturreform, så gik der et par måneder, så kom der alligevel en kommission, og det er nu endt med, at man har lavet en aftale med Dansk Folkeparti.
Men med baggrund i denne forespørgselsdebat og de svar, som regeringspartierne og ministeren er kommet med, må man konstatere, at den tale, som statsministeren holdt på Venstres landsmøde, om, at svaret på globaliseringen og dens udfordringer er forskning og uddannelse, at vi alle sammen skal uddanne os noget mere, viser, at regeringen er godt tilfreds med, at vi har et lavere uddannelsesniveau i det her land, end der var i 2001, da man overtog regeringsmagten; at der er 106.000 færre efteruddannelsesuger; at der er færre uddannelsespladser til de unge, som står og mangler praktikpladser efter nytår; at der er færre skolepraktikpladser; at der ikke længere er nogen uddannelsesgaranti.
Jeg vil godt spørge ministeren: Hvad vil ministeren stille op med de unge, som den 1. januar står og mangler en praktikplads?
Vil ministeren give efter og åbne op for skolepraktikpladserne igen, eller vil ministeren fastholde, at de skal stå med intet tilbud?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-12-07:
Altså ja, og der er 3 uger til at skaffe de sidste 1.000.
Det synes jeg da alligevel er optimistisk.
Og så er vi jo stadig væk ikke oppe på det antal uddannelsespladser, der var under SKP’en.
Så selv hvis man når det mål på 2.000 som afløsning for 5.000 skolepraktikpladser, altså selv hvis det er det, der er måltallet, så har regeringen nu 3 uger til at finde de resterende 1.000, og selv hvis man gør det, så mangler der 3.000.
Altså jeg er ked af at sige det, men jeg må betvivle ministerens kompetence udi at få skaffet de praktikpladser.
Nu har ministeren haft ret lang tid til at skaffe de første 1.000, og så ved jeg ikke rigtig, hvordan ministeren har tænkt sig at skaffe de resterende 1.000.
Vi har fortsat ikke fået svar på, hvad der skal ske med de resterende 2.000-3.000 elever.
Skal de så kanaliseres ud i de uddannelser, hvor der ikke er adgangsbegrænsning?
Og hvad er det i øvrigt for en strategi?
Én ting er de tre uddannelser, hvor man vurderer, at der vil blive uddannet til ledighed, men man finder, at der er uhensigtsmæssigheder i den måde, virksomhederne anvender skolepraktikken på – ja, det er jeg da fuldstændig enig i – og hvad gør man så?
Ja, så straffer man de unge.
Har regeringen overvejet at bruge pisken over for arbejdsgiverne, som er dem, der gennemfører et misbrug ...
Morten Homann (SF), 2004-12-07:
Problemet er bare, om der er så forfærdelig meget at have forhåbningen i.
Er det ikke rigtigt, at selv om det er en masse velmenende initiativer, griber de ikke rigtig fat om nældens rod?
Der bliver ikke tilført nye ressourcer til at lave det arbejde, som går forud, før man kan lave kontrolaktioner, og for den sags skyld heller ikke til det efterfølgende arbejde, som kan gøre, at de folk, som bliver taget, også bliver retsforfulgt, så er lovforslaget ikke mest et slag i luften?
Peter Christensen (V), 2004-12-07:
Venstre støtter regeringens forskellige initiativer til bekæmpelse af sort arbejde og virksomhedssnyd.
Det er godt og tiltrængt, at der kommer fokus på problemerne, og regeringens fair playkampagne vil forhåbentlig få stor effekt.
Kampagnen indeholder ikke kun konkrete lovændringer som dem, vi behandler nu, men også en indsats for at skabe debat og ændre holdninger.
Det sidste er så absolut det sværeste, men også helt klart det mest effektive; det har vi set mange steder.
Spirituskørsel har været forbudt i mange år, og mange kontroller har forsøgt at stoppe ulovlighederne, men det, der for alvor fik effekt, var, at holdningen til forseelsen ændrede sig i samfundet.
Ulige konkurrence mellem virksomheder og sort arbejde kan ikke koges ned til nogle enkelte problemer, men er mangesidet og kræver derfor også mange og forskelligartede værktøjer.
Et af værktøjerne er, at der fremover kan gives en virksomhed pålæg om at føre logbog over alle ansatte.
Dette forslag er en klar nødvendighed, da mange kontrolbesøg har afsløret, at nogle bestemte virksomheder altid kun betjenes af medarbejdere, som lige præcis har deres første arbejdsdag og derfor ikke findes på nogen lønningslister.
Et andet element i lovforslaget er, at myndighederne fremover kan hyre en revisor på den selvstændige erhvervsdrivendes regning.
Det vil ske i de tilfælde, hvor der ikke er udarbejdet nogen form for regnskab, og hvor f.eks. bilag afleveres i en plasticpose.
Indtil nu har det været på samfundets regning, man har skullet forsøge at skabe overblik over de faktiske forhold.
Sagt på dansk drejer det sig om ulovlig cola, som sælges i småkiosker.
Lovforslaget indeholder to nye elementer.
Det ene er, at det fremover skal være muligt at beslaglægge f.eks. de ulovlige sodavand uden pant.
Indtil nu har forretninger, som er blevet taget, i flere tilfælde fortsat deres ulovligheder, og det skyldes naturligvis, at der stadig har været en økonomisk gevinst ved at fortsætte, og at risikoen har været minimal sammenlignet med gevinsten.
Den balance skal ændres, og det vil konfiskation være med til.
Det andet forslag er også et instrument, som vil gøre den økonomiske risiko større.
Det drejer sig om retten til at udbyde tips og lotto.
Fremover vil Dansk Tipstjeneste modtage oplysning om de kiosker, der groft bryder skatte- og afgiftslovgivningen.
Kontrakterne vil ikke blive fornyet i de tilfælde, hvor forhandleren har snydt og bedraget, og det vil være af stor betydning for mange kioskers omsætning og vil derfor forhåbentlig have en effekt.
Lovforslaget giver som sagt en række nye og tiltrængte værktøjer, men fjerner ikke den enkeltes retssikkerhed.
Jeg er glad for, at loven ikke indeholder forslag, som tilsidesætter eller presser grundlovens klare beskyttelse af boligens ukrænkelighed.
Med disse bemærkninger kan jeg på Venstres vegne støtte lovforslaget.
Ulla Tørnæs (V), 2004-12-07:
Jeg har ikke lagt op til at ændre produktionsskolernes målgruppe.
Med de lovændringer, som er til behandling i Folketinget her og nu, sker der ingen ændring af definitionen af målgruppen for en produktionsskoleelev, og derfor vil det fortsat være som hidtil: Man er ikke en del af en produktionsskoles målgruppe, hvis man er i karensperioden.
Hermed sluttede forhandlingen.
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-07:
Synes ministeren ikke, det kan være et problem, at man ikke har muligheder for at gå andre steder hen og fortsætte med at være i aktiv læring, superviseret af voksne, som har en pædagogisk holdning til det, man foretager sig, hvis det viser sig at være umuligt at få en praktikplads, til trods for at man opfylder M-kriterierne?