runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Egil Møller (DF), 2001-03-28:
Hvis jeg ikke svarede hr. Knud Erik Hansen, så beder jeg om undskyldning, og jeg fik så stillet spørgsmålet igen: Har vi ikke råd til at skaffe disse mange nye en passende bolig?
Det kan man jo godt sige at vi har råd til, hvis vi vil det, men alt andet lige går det ud over nogle andre, og i Dansk Folkeparti prioriterer vi.
Vi prioriterer de samfundsindtægter og -udgifter, vi har, og vi har en anden måde at prioritere på end SF, og det er vel fair nok.
Så var fru Lissa Mathiasen igen fremme med, at vi jo sammenlagt har et kæmpemæssigt antal boliger her i landet, så skulle det betyde noget, at der kom nogle få indvandrere og flygtninge her til landet?
Jamen kendsgerningen er jo ikke, at det er de få, der blev oplyst.
Sidste år var der cirka 20.000, der fik opholdstilladelse her i landet.
Vi kan jo regne med, at det er i den størrelsesorden, vi kan forvente at få nye borgere her til landet fra udlandet, når de partier, der ønsker det, ikke ønsker at slå bremsen i for det.
Det er jo fair nok fra de partiers side.
Vi er bare i Dansk Folkeparti uenige i de betragtninger.
Lissa Mathiasen (S), 2001-03-28:
Det, jeg har svært ved at forstå, er, at hr. Egil Møller hver gang lige nøjagtig skal tage den her lille gruppe af mennesker op.
Når jeg tillod mig at tage de to tal, så er det, fordi jeg synes, man skal se de her ting i de proportioner, de rent faktisk også bør ses i: 1.200 mennesker, flygtninge, der har fået lov til at blive her i landet og fået asyl, sammenholdt med en samlet boligbestand på 2,4 millioner.
Mener hr. Egil Møller virkelig, at 1.200 mennesker er årsagen til - eftersom Københavns Kommune jo netop ikke er forpligtet i forhold til de aftaler, der ligger, til at tage flygtninge ind - at der er så mange børnefamilier i København, som står og godt vil have en bolig og ikke kan finde den bolig, de gerne vil have?
Mener hr. Egil Møller virkelig, at det er dér, problemet ligger?
Det er vistnok at gå lidt forbi og rent ud sagt skyde meget ved siden af.
Derfor synes jeg, det er uanstændigt, at vi hver gang skal høre den sang om de få flygtninge, der rent faktisk får asyl her, set i forhold til de problemer for børnefamilier og andre, der er med at finde en bolig i visse af de store byer.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-28:
Jeg fik ikke svar på mit spørgsmål.
Jeg spurgte hr. Egil
Møller: Hvis man vil, har det danske samfund så råd til både at sikre, at flygtninge får en bolig, og at de danskere, som klart synes, at de ikke har fået det boligbehov dækket, som de gerne vil have, også kan få en bolig?
Det er klart, at de også synes, det er uretfærdigt, hvis flygtninge går foran.
Det er jeg enig i.
Men har vi ikke råd til begge dele?
Det var det, der var mit spørgsmål.
Det fik jeg ikke svar på.
Egil Møller (DF), 2001-03-28:
Først til hr. Keld Albrechtsen, som var inde på, at jeg forsøger at skabe myter, og taler om myter: Jamen det tror
jeg faktisk ikke jeg gør.
Altså flygtningeproblemet og de afledte problemer, det skaber i det danske samfund, er den almindelige befolkning godt klar over.
Det er ikke noget med myter.
Det kan godt være, at det er det hos hr. Keld
Albrechtsen, men de fleste danskere er godt klar over, at der er problemer her i samfundet, og at vi lettere kunne løse danskernes berettigede forventninger, hvis vi ikke skulle tage imod så mange hvert år.
Det er lidt i den samme boldgade til hr. Knud Erik Hansen, som var inde på, at han egentlig godt kunne forstå, hvis danskerne følte, at det var ved at være uretfærdigt, den boligpolitik, som flertallet fremfører her i Tinget.
Det er dog gået ind hos SF.
Så det er da i hvert fald glædeligt for mig, at SF's ordfører er mere i takt med, hvad befolkningen har af meninger på det punkt.
Og så synes jeg nok, at svage grupper jo ikke kun er flygtninge og indvandrere.
Det er altså også vore egne ældre og handicappede.
Så siger fru Lissa Mathiasen: Jamen så står vi her igen med den samme debat, den samme ordflom.
Jamen fru Lissa Mathiasen er jo selv med til, at vi står her igen, for det er de samme sætninger, fru Mathiasen anvender, når jeg påpeger, hvad der er skyld i problemet, og det vil man åbenbart ikke se i øjnene fra Socialdemokratiets side.
Men så er vi nogle andre, der gør opmærksom på det, og jeg er sikker på, at fru Mathiasen også får det at vide hos sine egne.
Lissa Mathiasen (S), 2001-03-28:
Så står vi her igen med nøjagtig den samme debatform fra hr. Egil Møllers side.
Jeg synes ikke, det er anstændigt.
Jeg vil godt spørge hr. Egil Møller, om man virkelig mener, at en udmelding på 1.200 flere flygtninge, som har fået ret til at være her i landet i det her år, kan vælte den situation, at vi rent faktisk har en boligbestand på ca. 2,4 millioner boliger i dette land.
Skulle man ikke lige have de to proportioner op i forhold til hinanden og så vende tilbage til det, der faktisk er debatten her i dag - og som burde være debatten - nemlig spørgsmålet om, hvordan kan vi bedst muligt skaffe boliger, så også de, der virkelig har et boligbehov, kan få dem?
Men 2,4 millioner cirka er vores boligbestand, sat op i forhold til de 1.200 mennesker, som man fra indenrigsministerens side er blevet bedt om at huse mere her i landet.
Det er for usselt.
Det ville være for ringe, hvis ikke også det her samfund kunne klare det, og naturligvis kan vi det.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-28:
Grunden til, at jeg tager ordet igen, er, at det desværre er lykkedes Dansk Folkeparti i visse kredse at skabe den myte, at årsagen til vores boligproblem her i Danmark er flygtninge og indvandrere, og det synes jeg er uanstændigt, fordi det sagligt er forkert.
Vi har et uanstændig lavt boligbyggeri, der ikke sikrer det nødvendige antal boliger.
Og det skal ikke gøres til flygtningenes skyld.
Det er forkert, og det er uanstændigt. Og hvis Dansk Folkeparti fortsætter den kampagne og prøver at få folk til at tro, at det er en lille håndfuld flygtninge, der er årsag til de danske boligproblemer, så bliver vi jo nødt til at tage debatten og gå ud også i befolkningen og tage debatten.
For det er en mytedannelse, som er uanstændig.
Gitte Lillelund Bech (V), 2001-03-28:
Det, der foranlediger mig til at bede om en kort bemærkning, er jo rent faktisk en kort bemærkning, som hr. Frank Dahlgaard kom med til fru Susanne Clemensen.
Det var en bemærkning, som så vidt jeg hørte gik på, om Venstres leder virkelig kunne gå ind for, at de fleste elever ikke ved, hvor Sønderborg ligger.
Nu kan jeg jo selvfølgelig ikke svare på, hvad Venstres leder præcis mener, men jeg kan i hvert fald sige, hvad Venstres folkeskoleordfører mener, at selvfølgelig er det ikke acceptabelt, at der er en stor del af de danske elever, der placerer Sønderborg på Færøerne eller placerer Sønderborg på Bornholm, men derfra og så at gå til at få en udenadslæreskole, er vi ikke interesseret i.
Men jeg tror også, det var klart for hr. Frank Dahlgaard ud fra mit indlæg, at vi er interesseret i, at kvaliteten skal strammes op, og vi ønsker specielt, at der er fokus på, at der er nogle grundlæggende færdigheder, man skal lære i folkeskolen, og vi vil gerne sætte ekstra tid af til det. Med hensyn til hvor længe man er bundet af et folkeskoleforlig: Venstre har jo været med i et folkeskoleforlig siden 1903 eller 1904, så det er jo gevaldig lang tid. Jeg tror faktisk, at folkeskolen er meget godt tjent med, at Venstre sider inden for i forliget og ikke sidder udenfor.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-28:
Jeg har ikke snakket om at lire kongerækker og andre ting af.
Men det er da utroligt, at en ordfører for et af de - skal vi sige - mellemstore partier, i hvert fald i Folketinget, taler nedsættende om paratviden.
Hvordan skal børn og unge nu og i fremtidens informationssamfund, som jo ikke bare er et informationssamfund, men i høj grad et misinformationssamfund, skelne informationer fra misinformationer, skelne godt fra skidt og rigtige oplysninger fra forkerte oplysninger, hvis ikke de har en masse paratviden?
Hvordan skal man kunne forstå sin samtid, hvis man ikke kender fortiden, historien og til en vis grad også kongerækken, men i hvert fald i grove træk historien i sit land og i sin verdensdel?
Hvordan skal man have mulighed for andet end at svæve rodløst rundt, hvis man ikke bygger på en masse paratviden på kristendomsområdet, på historieområdet, geografiområdet og mange andre områder?
Anne Baastrup (SF), 2001-03-28:
Nu er jeg fuldstændig på det rene med, at hr. Frank Dahlgaards opfattelse af, hvordan man kan håndtere informationssamfundet, er, at man kan kongerækken, og at man har den der sådan gammeldags opfattelse af, hvad historie er, og en opsplitning af de forskellige fag.
Sådan ser SF det ikke.
Hvis det er sådan, at man rent faktisk skal fungere i informationssamfundet, skal man kunne håndtere mange forskellige oplysninger og sætte dem ind i en fælles kontekst, uden af man behøver at have den paratviden, som hr. Frank Dahlgaard mener man skal have, nemlig at man kan stå på ét ben og lire en tekst af udenad.
Jeg tror, det er nogle helt, helt andre ting, der skal til, for at børnene kan vokse op og fungere i det fremtidige samfund, end den paratviden, hr. Frank Dahlgaard er så ked af at børnene ikke har i dag.
Søren Kolstrup (EL), 2001-03-28:
Fru Anne Baastrup udtalte sig om Enhedslistens syn på folkeskolen og afkortede det til en statslig folkeskole.
Det var udtryk for fru Anne Baastrups reduktionisme og ikke for Enhedslistens opfattelse af samme sag.
Men tilbage til dér, hvor vi har en fælles erkendelse:
Jeg kan forstå på fru Anne Baastrup, at det er væsentligt at slås for en fælles finansiering af, at elevkvotienten skal ned, og det takker jeg for.
Der synes jeg, de to partier - SF og Enhedslisten - skal stå meget sammen - udmærket.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-28:
Ja, fru Anne Baastrup bekræfter, at hun vil nedsætte klassekvotienten.
I forvejen er vi det land i verden, der har den laveste klassekvotient.
Fru Anne Baastrup sagde noget i sit første indlæg om, at vi uddanner til industrisamfundet i stedet for at uddanne til informationssamfundet.
Er det ikke på en eller anden måde en kritik?
Jeg mener, det er rigtigt.
Men hvordan uddanner vi så til informationssamfundet?
Gør vi det ved, at børnene ikke skal have særlig megen paratviden om historie og geografi?
I en globaliseret verden skal de ikke vide, hvor Tokyo ligger, eller i hvilken verdensdel Brasilien er, for det er ligegyldigt, og det er paratviden.
Er det på den måde, man uddanner til informationssamfundet, eller hvad lå der i det?
Var det ikke en kritik?
Anne Baastrup (SF), 2001-03-28:
Hr. Frank Dahlgaard har fuldstændig ret.
Hr. Frank Dahlgaards kritik op igennem 1990'erne var aggressiv kritik, der var ødelæggende for glæden ved arbejdet for folkeskolens lærere.
De kunne ikke tænde for radioen om morgen, uden at de fik at vide, at de var dovne, at de intet kunne osv.
Det var en aggressiv kritik, der var frygtelig negativ, og det er bestemt ikke hr. Frank Dahlgaards skyld, at den spiral er vendt.
Det er ikke hr. Frank Dahlgaards skyld, at skolen på nuværende tidspunkt er inde i en positiv spiral.
Ja, SF ønsker at nedsætte klassekvotienten.
Vi ønsker ikke en statslig folkeskole.
Det er forskellen på Enhedslisten og SF.
SF anerkender kommunestyret.
Vi mener, det er vigtigt med en decentral løsning, men det, hr. Søren Kolstrups parti og SF i fællesskab kunne, var at presse finansministeren til i højere grad at give kommunerne et råderum i forbindelse med kommuneforhandlingerne.
Hvis det er sådan, at hr. Søren Kolstrup vil være med til det, så er det med stor fornøjelse, SF går ind i samarbejdet, men den der statslige skole, som jeg mener ligger indirekte i spørgsmålet, er ikke SF's model.
Søren Kolstrup (EL), 2001-03-28:
Der var især ét forhold, jeg hæftede mig ved, da SF's ordfører havde ordet - nu har SF jo valgt at sidde i det miniparlament, der hedder folkeskoleforligskredsen - og det var, at der blev udøvet en kritik af de fælles fysiske rammer for folkeskolen.
De kunne godt være langt bedre, sagde fru Anne Baastrup, og pegede på nogle konkrete områder, bl.a. klassekvotienten.
Hvilken politisk konklusion drager fru Anne Baastrup af den erkendelse, at de fysiske rammer kan være meget bedre?
Hvilke følger har det for folkeskolens finansiering, hvilke følger har det for SF's politiske adfærd i miniparlamentet?
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-28:
Jeg deler håbet om en positiv debat om folkeskolen, og jeg deler også fru Anne Baastrups - hvad skal vi sige - syn på, at F2000 blev sat i gang på grund af denne meget kritiske debat af folkeskolen tidligere.
Jeg var selv i al beskedenhed en af frontfigurerne i aggressiv kritik af folkeskolen dengang.
Derfor skete der noget, folkeskolen kom ind i en mere positiv spiral, som fru Anne Baastrup her siger, og jeg mener også, F2000 er et skridt på en rigtig vej, men jeg mener ikke, det er nok, og de sidste signaler her de seneste måneder viser, at skolen er på vej ud i en krise, og at der må mere til.
Så forespørgslen er ikke udtryk for, at der ikke er sket en pind.
Jeg er enig i holdningen om, at der er en positiv spiral i gang.
Jeg må spørge fru Anne Baastrup - men først må jeg sige, at nej, jeg vil ikke tilbage til den sorte skole - om jeg hørte rigtigt, at hun vil nedsætte klassekvotienten og klassestørrelserne i den danske folkeskole, som i forvejen har de laveste klassestørrelser i hele verden...
Brian Mikkelsen (KF), 2001-03-28:
Vi vil pragmatisk i Folketinget arbejde for at forsøge at skabe et flertal og en stemning for, at det, der er brug for i Danmark, er en fælles national folkeskole, ikke en decentral folkeskole, men en skole, hvor man stiller nogle minimumskrav til forskellige fag, til, hvad man vil med skolen facilitetsmæssigt, fagmæssigt, timeantalsmæssigt, så man får løftet niveauet.
Alle forsøg viser jo eksempelvis, at hvis man giver en eller to ekstra dansktimer, får man bedre læsere ud af det.
Når der nu bliver spurgt om, hvad De Konservative vil, kan jeg sige, at vi ultimo april fremlægger vores oplæg til, hvordan vi synes, den nationale folkeskole skal se ud.
Det er selvfølgelig det oplæg, vi vil gå ind til en valgkamp med og ind i en eventuel borgerlig regering med.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-28:
Tak til hr. Brian Mikkelsen for bemærkningerne.
Det Konservative Folkeparti vil ikke støtte vedtagelsen, men erkender, at der er store problemer, og at det ikke bare er på læseområdet.
Hvad vil Det Konservative Folkeparti gøre ved det?
Det var dejligt at høre nogle mere realistiske vurderinger af virkeligheden i den danske skole, sådan som vi hørte her fra den konservative ordfører.
Så er det skuffende, at man ikke kan støtte vedtagelsen.
Men jeg vil spørge hr. Brian Mikkelsen, hvordan han ser på de fag, som man kan kalde de kulturbærende fag, det er historie, geografi, kristendom, det er måske en del af dansk og dansk litteraturforståelse og -kendskab, om skolen der er god nok, om eleverne og de unge har de færdigheder, de skal have, eller om problemerne er koncentreret om læsefærdighederne, for det var jo ligesom dem, hr. Brian Mikkelsen talte om. Er der også på andre områder problemer i den danske folkeskole?
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-03-28:
Det første spørgsmål, jeg mener man må stille, er dette: Er det godt, at nogle sparer op til at eje deres bolig?
Det synes jeg er godt.
Er det så naturligt og rimeligt og fornuftigt at give nogle positive incitamenter til det, man ønsker?
Ja, det synes jeg.
Der er nogle, som vil satse på opsparing, allerede fra de er 15 år.
Så er der nogle, der vil satse på at rejse verden rundt osv., og så er der ikke de samme muligheder for opsparing.
Men jeg kan da i hvert fald konstatere, at unge mennesker rejser meget, og det er jo ikke helt gratis.
Om man vil hele Jorden rundt eller kun den halve, så man også bruger lidt til opsparing til boligformål, er den enkeltes valg.
Men det at give mulighed synes jeg er godt.
Det synes jeg er rigtigt.
At ejerboligerne er blevet så dyre, tror jeg hænger sammen med, at der under denne regering er bygget for få lejeboliger.
Det er jo interessant at se, hvor mange lejeboliger der blev bygget i 1980'erne og i 1990'erne.
Der blev bygget væsentlig flere i 1980'erne.
Det er jo tal, vi også fik til høringen i dag.
Så dette, at vi mangler lejeboliger, tror jeg, er årsagen til, at ejerboligerne er blevet så dyre.
I det øjeblik vi fik flere lejeboliger, så flere af de ældre flyttede ud af deres parcelhuse, kunne vi hindre, at parcelhusene blev ved at stige i pris, og så blev der større udbud. Men i denne situation, hvor ejerboligerne er blevet meget dyre, synes jeg, at dette er et udmærket lille bidrag.
Det tror jeg heller ikke forslagsstillerne havde regnet med, men jeg synes, det er en positiv ting, som vi gerne vil slutte op om.
Anne Baastrup (SF), 2001-03-28:
Selvfølgelig skal man kunne noget om fortiden, selvfølgelig skal man kunne noget om geografien, selvfølgelig skal man kunne noget om biologien, selvfølgelig skal man kunne en hel masse ting, men man behøver ikke at kunne det udenad.
Sagen er jo den, at det er meget nemt at finde oplysningerne.
Det er muligt nu i langt, langt højere grad, end det var tidligere, og det, der er vigtigt, er, at vores børn skal kunne sortere i de mange forskellige muligheder, der er.
De skal vide præcist, hvordan man gør, og hvad det er, der er valid viden, og hvad det er, der ikke er det.
Hovedproblemet for hr. Frank Dahlgaard er jo, at han ikke kan forstå, at tingene hænger sammen.
For hr. Frank Dahlgaard er verden opdelt i fag.
Det er den ikke for SF.
Margrethe Vestager (RV), 2001-03-28:
Blot for at ingen misforståelser skal kunne hæfte sig længere end hr. Christian H. Hansens lejlighed til at udtale dem, vil jeg godt præcisere, at det, der var mit bud på besparelser, var, at man bliver nødt til at forholde sig til udgiften til den enkelte elev i en periode, hvor både de samlede udgifter stiger og antallet af elever stiger.
Den samlede udgift til folkeskolen steg sidste år med 4 pct., sådan at vi i dag i alt bruger omkring 22,3 mia. kr. på folkeskolen.
Det vil være meget forskelligt.
I nogle kommuner vil den givetvis stige, i andre vil den være konstant, og i andre igen vil den falde.
Men som det også gennemsyrer denne her debat, bliver man nødt til at forholde sig til, hvordan man tilrettelægger skolens virke, sådan at man får den bedst mulige skole for de ressourcer, som er til rådighed, og at man ikke bare fortsætter med at bruge ressourcerne på samme måde, som man har gjort, men forholder sig til både den samlede ressourceanvendelse, som vil stige og som bør stige, og også til ressourceanvendelsen på den enkelte elev.
Blot for at korrigere, at det var det, som var det, der stod i avisen i december.
Det er en fornøjelse at kunne konstatere, at der ikke kan skabes et flertal for det forslag til vedtagelse, som hr. Frank Dahlgaard har fremsat.
Jeg synes, debatten i dag meget klart har vist, at der er behov for, at vi også i fremtiden sørger for at stille så nuanceret og så klar en viden til rådighed om folkeskolens måde at virke på; ikke kun dens resultater, men også den proces, som folkeskolen naturligvis er, for folkeskolens hele virke skal vurderes og ikke kun dens meget faktuelle og lidt målbare resultater.
I det store og hele synes jeg, det har været betryggende at høre, at partierne i folkeskoleforligskredsen står ved det forlig, som vi har, og den folkeskolelov, som vi har, og ønsker at udvikle folkeskolen i fællesskab inden for den ramme.
De bemærkninger, som er faldet om lærernes engagement og skolernes entusiasme i forhold til at være en god skole, synes jeg er vanskelige at forbinde med den virkelighed, som jeg tror de fleste oplever, når de har kontakt med den danske folkeskole.
Jeg synes, debatten i dag har givet et afsæt for en forhåbentlig mere kvalificeret debat også andre steder, også en debat, som vi forhåbentlig kan inddrage forælderne i, for der er jo ikke nogen tvivl om, at et godt skole-hjem-samarbejde er noget af det mest afgørende, og at lærerens rolle som professionel underviser og som professionel tilrettelægger af skolens daglige arbejde med de øvrige lærere og med ledelsen på skolen kan støttes af forældrenes aktive opbakning og støtte til eleverne både i og uden for skolen.
Tove Videbæk (KRF), 2001-03-28:
Hr. Frank Dahlgaard har ret i, at der eksisterer et misforhold mellem det faktum, at Danmark har verdens dyreste offentlige skole, og så de resultater, vi løbende får informationer om via diverse internationale undersøgelser.
Den danske folkeskole er dyrest pr. elev; lærerne har færrest undervisningstimer; der er dårlige, usunde skolebygninger, og så opnås der middelmådige resultater. Så man kunne fristes til yderligere at stille spørgsmålet: Hvad er det så egentlig, der gør, at den danske skole er så meget dyrere end de øvrige landes skole?
Og det skal jeg nok afholde mig fra at forsøge at give et entydigt svar på, for der er egentlig så mange faktorer, der er anderledes i de øvrige lande, som vi sammenligner os med.
Bl.a. er der i mange lande tradition for langt mere forældremedvirken i skolerne end i Danmark.
I mange skoler i Danmark er der stor forældreopbakning og -medvirken, men i alt for mange skoler er denne næsten ikkeeksisterende.
Til gengæld kan det i høj grad siges, at der nu arbejdes med løsninger på mange af problemstillingerne i folkeskolen.
Vi har et folkeskoleforlig.
Der er en engageret minister og engagerede ordførere på området, så der sker heldigvis en hel del på området løbende.
Det har man efterspurgt fra skolerne, og mange har meldt ud, at man er glade for det.
Mange forældre ønsker faktisk derudover minimumskrav
Undersøgelser viser faktisk, at 9 ud af 10 forældre ønsker det.
Familierne bor jo heller ikke altid samme sted i landet hele barnets opvækst, familierne i dag er langt mere mobile end tidligere.
Derfor er det vigtigt med nogle klare fælles regler, så forældrene kan være sikre på, at deres børn lærer, hvad de har brug for, selv om familien flytter rundt i landet.
Vore børn befinder sig i skolen en meget stor del af deres opvækst og barndom.
Der er mange behov i folkeskolen p.t., men det afgørende for vores børns fremtid er dog, at familiepolitikken får et kraftigt løft, så børns opvækstvilkår generelt forbedres.
Der er brug for, at forældre får mulighed for selv at prioritere at vælge mere tid til børn, mere tid til medvirken i skolen, at vælge mere tid til børnene også, inden de når skolealderen, så børnene møder op i skolen med et godt grundlag for at få noget ud af undervisningen.
Og så vil vi se fremtidige undersøgelser, der viser, at vi opnår langt bedre resultater i folkeskolen.
Vedrørende forslaget til vedtagelse kan jeg sige, at vi er helt enige med hr. Frank Dahlgaard i problemformuleringen, men vi er ikke helt enige med hr. Frank Dahlgaard i løsningen på problemet, så derfor kan vi ikke stemme for forslaget til vedtagelse.