Helge Adam Møller (KF), 2004-05-26:
Med hensyn til at være en gammelkommunistisk kommissær kan jeg godt huske typen, og jeg må indrømme, at det er tit sådan, at når jeg hører medlemmer af Enhedslisten, som jo har en noget større politisk erfaring med kommunismen, udtale sig - en hr. Frank Aaen og andre fra Enhedslisten - minder de mig om gammelkommunistiske kommissærer.
Men jeg har aldrig hørt nogen beskylde mig for at ytre mig på en måde, som kan sammenlignes med det, en hr. Frank Aaen eller en hr. Søren Søndergaard siger
, så den sammenligning frygter jeg overhovedet ikke!
Jeg tror, det var Piet Hein, der engang sagde i et gruk, at hvis jeg indimellem er træt af livet, så tænker jeg på alternativet, og jeg vil godt bede hr. Søren Søndergaard tænke på alternativet. Hvis vi onsdag i næste uge trak de danske soldater ud af området i det sydlige Irak, som er ca. på størrelse med Fyn, og hvor der bor ca. 400.000 mennesker, ville det betyde en katastrofe.
Kriminaliteten ville blomstre eksplosivt, vandforsyningen ville forsvinde, og al den opbygning, der er sket af skoler og hospitaler og andet, ville forsvinde.
Det ved vi, der har været nede i området og har snakket med de lokale borgmestre og har mødt civilbefolkningen - det har bl.a. en del medlemmer af Forsvarsudvalget - og det var derfor, jeg meget omhyggeligt brugte udtrykket en værdsat indsats.
Jeg deler vurderingen i beslutningsforslaget, nemlig at der ville udbryde borgerkrig, hvis ikke alene Danmark, men også de øvrige 30 nationer trak sig tilbage.
Det er alternativet.
Alt går bestemt ikke godt, tværtimod er der utrolig meget, der er gået skidt, men alternativet er efter min opfattelse langt værre.
Jeg er jo heroppe som konservativ ordfører, men jeg vil alligevel godt starte med et par bemærkninger som formand for Forsvarsudvalget, som jo skal behandle dette beslutningsforslag.
Det er sådan, at jeg og udvalget ikke finder det helt tilfredsstillende, at forslaget fremsættes så sent, at det først kommer til førstebehandling i dag, onsdag den 26. maj.
Det betyder nemlig i praksis, at vi i Forsvarsudvalget kun har 2 arbejdsdage, før vi skal afgive betænkning på fredag, og det vil sige, at der kun er 2 arbejdsdage til at stille de snesevis af spørgsmål, som jeg forudser der vil komme fra forskellige partier og medlemmer.
Der vil komme opfølgende spørgsmål, når udenrigsministeren og forsvarsministeren har besvaret spørgsmålene, herefter er der eventuelt behov for at indkalde den ene eller den anden minister i samråd, og alt dette skal senest være afviklet til på fredag. Vi har også lidt travlt, fordi forslaget skal færdigbehandles senest onsdag den 2. juni.
Efter den dag kan de ikke være i Irak længere, så forslaget skal vedtages senest næste onsdag.
Det, jeg siger her, betyder selvfølgelig ikke, at Forsvarsudvalget ikke kan arbejde hurtigt og i døgndrift, når der er behov for det.
Det har udvalget jo bevist under skiftende regeringer, når der har været meget kort tid til rådighed og det har været nødvendigt at gøre noget færdigt på meget kort tid, og det vil vi også gøre i fremtiden.
Men at dette forslag skulle fremsættes her i foråret, har man jo i virkeligheden vidst med ganske stor sikkerhed og i hvert fald med rimelig sandsynlighed siden den 2. december sidste år, hvor vi forlængede mandatet, så derfor vil jeg godt på udvalgets vegne opfordre til, at man i fremtiden i større omfang udviser det, som en stor erhvervsvirksomhed kalder rettidig omhu.
Lad mig slutte denne del af mit indlæg med at minde regeringen om, at når dette forslag vedtages nu på onsdag - det kan jeg jo høre af de forudgående taler - betyder det jo, at de danske soldater har mandat til at blive i Irak indtil den 2. december 2004.
Skal mandatet så yderligere forlænges?
Det er selvfølgelig op til regeringen at fremsætte forslag om det, men jeg vil henstille, at man fremsætter forslaget i rimelig tid før den 2. december. Lad mig så bruge det sidste minut som konservativ ordfører.
Vi støtter selvfølgelig forslaget, som vi har gjort de to andre gange, og lad mig nævne de tre vigtigste grunde til det: For det første er der efter konservativ opfattelse et kæmpebehov for danske soldater i den sydlige del af Irak.
For det andet har de ca. 500 danske soldater, vi har dernede, ydet og yder fortsat en god, professionel og meget værdsat indsats i området, og for det tredje har FN meget indtrængende opfordret Danmark og de øvrige ca. 200 lande i verden til at bidrage til indsatsstyrken med soldater.
Det er sket med resolution 1511.
Lad mig slutte med at udtrykke tilfredshed med, at det ikke kun er Danmark, der lever op til FN's opfordringer.
Det er ikke kun Danmark, der yder en indsats i Irak, 30 andre nationer deltager side om side med de danske soldater.