runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2002-03-14:
Jeg synes, det er ærgerligt, at hr. Jørn Jespersen ikke var til stede i salen, da jeg gennemgik forholdene omkring varslingssystemet.
For der sagde jeg jo ved den lejlighed, at det blev oprettet og etableret i 1998, og finansieringen af det løb til og med 2001.
En finansiering af videreførelse af systemet indgik ikke i den tidligere regerings finanslovforslag, og det indgik sådan set heller ikke i den nuværende regerings finanslovforslag.
Jeg har i stedet ved intern omprioritering sammen med bistand fra Fødevareministeriet, som jeg jo roste, skaffet midler til en videreførelse af systemet i indtil videre 2 år.
Ved en videreførelse i 2002 og 2003 opnås en rimelig viden om udvaskning af de stoffer, der undersøges på nuværende tidspunkt, og i 2003 vil jeg undersøge muligheden for en yderligere forlængelse af varslingssystemet i 2 år; dette skal dog ses i sammenhæng med bl.a. projektet om zonering af pesticidfølsomme områder, hvor finansieringen også udløber i 2003.
Systemet er dermed et væsentligt supplement til godkendelsessystemet, idet det kan give nyttige oplysninger, der kan anvendes til at vurdere, om godkendelsesordningen i tilstrækkeligt omfang sikrer grundvand og drikkevand.
Jeg kan oplyse, at i 2002 er der afsat 9,3 mio. kr., og i 2003 er der afsat 9,1 mio. kr. til varslingssystemet.
Så vil jeg kun sige kort omkring det med forskningsmidlerne: Jeg er glad for, at Dansk Folkeparti stemmer nej til det her forslag.
Jeg kender Dansk Folkeparti fra de forhandlinger, vi har haft, som nogle, der er meget opmærksomme på drikkevand, der er meget opmærksomme på landdistrikterne - også for den sags skyld byerne - så vi har haft en god forhandling. Jeg vil bare sige: Jeg ved ikke, hvor man har det fra,
at regeringen sagde, det skulle på nul.
Regeringen skrev i sit tekststykke, som jeg i øvrigt selv skrev, så derfor ved
Vedrørende randzoner vil jeg kun sige, at det er klart, at det mål forfølger vi også, for det er vigtigt.
Men at komme nu og sige, at det lige er hovedproblemet - nej, det er det ikke, men det er et af dem.
Vi indkalder til en vandmiljøplan III-diskussion her i foråret, så kommer vi - også hr. Keld Albrechtsen - til at sidde og snakke om, hvilke ting der skal med i spil.
Det kunne være, der også blev plads til Enhedslisten denne her gang.
De ville jo ikke så gerne sidst, men vi er jo af åbent sind i denne her regering, så det kunne da godt være, hvis Enhedslisten syntes, der var nogle gode ting, at vi så kunne få dem plads.
Det dér med økologien er vi jo glade for, så måske hr. Keld Albrechtsen kunne hjælpe med ad den vej.
For vi kan jo godt se, at økologien også har stor betydning, når vi diskuterer pesticider.
Men det var jo også med i Vandmiljøplan II, dér diskuterede vi det.
Men der er bare kommet for få og omlagt for lidt.
Det tror jeg hr. Keld Albrechtsen selv har sagt.
Så vil jeg bare sige til fru Pernille Blach Hansen: Fordi man ikke skriver Vandfond - altså tillad mig at sige, at vi kan læse indenad.
Det er det begreb, der hedder, at man skal kunne oversætte, hvad tekster i virkeligheden betyder, og jeg kan godt se Vandfonden i hvert fald et par gange stå skrevet uden ordet Vandfond.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-03-14:
I Dansk Folkeparti synes vi, det er godt, at vi får en stor debat her om det rene drikkevand, for det er meget vigtigt, at vi bevarer godt drikkevand her i Danmark.
Men når vi ser frem i tiden, er vi også nødt til at koncentrere os om at beskytte grundvandet, så der ikke sker yderligere forurening af det.
Vi har jo set, at der ved især mange større byer er sket en stor forurening af grundvandet.
Derfor synes vi også, at det er vigtigt at være med til at bevare det gode drikkevand, og der har vi syntes, at det var vigtigt, at vi afsatte de 3 mio. kr. til forskning i bevarelse af drikkevandet.
Vi mener, det er vores pligt at holde øje med udviklingen af vores drikkevand også fremover, så der ikke bare bliver en uhæmmet brug af sprøjtemidler.
Det er også med glæde, vi kan konstatere, at der er flere inden for landbruget, der går med til at lave frivillige ordninger, så de ikke længere bruger pesticider og sprøjtemidler på deres marker, og som ligeledes er villige til at lave frivillige skovrejsningsprojekter.
Jeg har som person i hvert fald ikke noget imod, at man også prøver at fjerne de dér sprøjtemidler, som vi bruger i vores køkkenhaver.
Så vi kunne jo også begynde at se på, hvordan vi kunne klare det problem.
Vi skal jo starte et sted.
Vi mener heller ikke, at EU gør nok for at sikre
landenes grundvand.
De tager ikke de nødvendige hensyn i lande i EU, hvor forholdene er meget forskellige, f.eks. i Frankrig og Spanien og Italien, hvor det jo er meget normalt, at man køber sit drikkevand på flasker.
Det har vi aldrig haft tradition for her i Danmark, og det håber vi heller ikke vi nogen sinde får brug for.
Derfor skal man gøre en stor indsats for at bevare det gode drikkevand.
Man kan jo næsten have den opfattelse, at EU synes, det er vigtigere at gøre noget ved agurker og bananer, som er lidt for skæve, end det er at tage sig af problemet med det her drikkevand.
Så vi mener, det er vigtigt, at vi er opmærksomme på, at problemet omkring det her drikkevand er ikke en opgave, man kan løse i løbet af få år, men det er en opgave, som det vil tage mange år frem i tiden at løse.
Og hvis der viser sig yderligere behov for at indføre nogle restriktioner for at holde en god kvalitet af vores drikkevand, jamen så vil Dansk Folkeparti se meget grundigt på det forslag, der kommer.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-03-14:
Jeg er enig med hr. Ole M. Nielsen i, at vi i Danmark er godt med på det her felt, og jeg er ikke i tvivl om, at det sikkert er rigtigt, hvad hr. Ole M. Nielsen oplyser om sammenligninger med andre europæiske lande.
Men det er vel netop i konsekvensen af, at vi har ført en god og en stram miljøpolitik.
Det er bare den linje, vi gerne vil føre videre, og grunden til, at jeg lige var fraværende sådan åndeligt et lille sekund, var, at jeg bare meddelte miljøministeren, hvor glad jeg var for, at Venstre støttede Socialdemokratiets og De Radikales og SF's dagsorden.
Det synes vi da der er grund til at rose.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-14:
To ting: For det første kan jeg forstå, at hr. Eyvind Vesselbo går ind for, at vi skal yde kompensation, når vi pålægger folk begrænsninger.
Så har jeg nu, kan jeg forstå, flertal for mit beslutningsforslag, der kommer på her i løbet
af et par uger, om kompensationen for de sprøjtefri bræmmer langs højt målsatte vandløb osv.
Det er glædeligt, at vi har det klaret på så tidligt et tidspunkt.
Det er vældig fint.
For det andet: Der er et andet sted, hvor vi er vældig uenige, eller hvor jeg kommer i vanskeligheder med at forstå det.
Når det kan bruges til at finde ud af, om det nu er landmandens driftsøkonomi, eller det er grundvandet, det handler om, mener jeg nemlig, at det er et eksempel på, at den dér med mest muligt miljø for pengene slet ikke duer.
For betyder det så, at det altså er bedre at bruge 100 mio. kr. på at mindske C02-udledningen end på at sikre grundvandet? Hvor får man så mest for pengene?
Det kan jeg simpelt hen ikke finde ud af.
Hvad er mest værd: At sænke CO2-udledningen eller at sikre grundvandet?
Det er dér, mest muligt miljø for pengene simpelt hen ikke duer, overhovedet ikke.
Det har regeringen jo også for længst bevist, når den fjerner al miljøbistand i Østeuropa, selv om det er et eksempel, hvor man får allermest for pengene.
Så det begreb er jo allerede for længst underkendt.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-03-14:
Hr. Eyvind Vesselbo svarede ikke på mit spørgsmål, og derfor tager jeg det som en bekræftelse på, at det er rigtigt, at da vi tidligere i det her Folketing har stemt om at forbyde grundvandstruende pesticider, støttede Venstre ikke forslaget.
Men jeg må jo blive korrigeret, hvis jeg har taget fejl.
Jeg vil gerne lidt videre til det konkrete.
Nu hører vi, at Venstre på nogle strækninger godt kan se, at der er problemer: Der er sprøjtegift i grundvandet, der er også nitratforurening og andre typer forurening.
Men hvilke midler har man tænkt sig at tage i anvendelse?
Det kan da ikke passe, at Venstres ordfører, en regering, ikke har et eneste konkret bud på, hvordan man skal gå ind. Så vil jeg gerne spørge Venstres ordfører i forhold til det, som hr. Jørn Jespersen også var inde på med de sprøjtefri randzoner omkring åer og større søer: Mener Venstre, at det her med pesticider er noget, der skal til at puttes ind under vandmiljøplanforhandlinger, så vi derved skal udvide det, vi forhandler om, til den kommende vandmiljøplan?
Og hvis Venstre vil komme med et oplæg om det, vil vi da meget gerne have løftet sløret for, hvor lang tid Venstre har tænkt sig at sidde på sine hænder og vente på, at det her ikke bliver opfyldt.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-03-14:
Til hr. Jørn Jespersen kan jeg sige, at når jeg nævner Institut for Miljøvurdering, er det da ganske klart, at det er et neutralt institut.
Men det institut skal jo beskæftige sig med forholdene mellem miljø og økonomi, og derfor vil det da være en ganske naturlig ting, at de selv tager denne her sag op.
Men der er selvfølgelig også den mulighed, som jeg også tidligere har nævnt, at man kan bede instituttet om at lave noget mod betaling.
Og det kunne jo være, at man kunne gøre det i den her sammenhæng.
Men helt naturligt vil det da være sådan, at de tager sådan en sag op som denne her, idet den er så central. Det er det samme, jeg vil svare hr. Keld Albrechtsen, at
de ting, som hr. Keld Albrechtsen spurgte om, vil blive belyst i Vandmiljøplan III og indgå i forhandlingerne om Vandmiljøplan III.
Jeg har ikke så meget tid, så jeg må uddybe det senere.
Jeg må sige, at det er en voldsom omsorg, man drager for hr. Keld Albrechtsen, og det synes jeg er fint, at det er sådan her i Folketinget, at vi tager vare på hinanden.
Så det synes jeg, vi skal sætte pris på.
Til hr. Torben Hansen vil jeg sige, at det er rigtigt, at der i GEUS igennem mange år har været lavet nogle opgørelser over pesticider, men også over en lang række andre stoffer.
Det er jo stoffer, som man efterhånden har udviklet opmålingen af og lavet rapporter om.
Det er noget, der er vokset op igennem 1990'erne, og hvor det så gradvist er bygget op igennem de overvågningssystemer, der har været.
Så det er ikke noget, som jeg ser som et totalt billede af, hvordan man kan beskrive den verden. Og at vi skal længere, ja, det er da klart.
Vi siger, at vi har nået nogle mål nu, og at vi skal længere, men der må de kommende forhandlinger bl.a. om Vandmiljøplan III jo vise, hvordan vi skal komme videre. Til Jørn Jespersen ...
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-14:
Jeg vil gerne takke for den tiltagende strøm af komplimenter.
Tak for det.
Så vil jeg godt stille hr. Vesselbo et spørgsmål, for nu er vi jo så enige om, kan jeg forstå - og det er åbenbart også hensigten med det papir, ministeren har sendt over - at når det i det papir konstateres, at der mangler at blive omlagt et meget stort areal af sprøjtefri zoner, og der mangler op mod 50.000 ha omlagt til økologisk jordbrug for at opfylde Vandmiljøplan II, er det et udtryk for - sådan forstod jeg hr. Vesselbo - at regeringen derved ville give det signal, at så skulle der gøres noget.
Men hvorfor slutter papiret så med, at der står, at først i 2002 vil ministeren gøre status, og så vil man eventuelt se, om der skal gøres noget?
Det kalder jeg ikke handlekraft, vil jeg sige til hr. Vesselbo.
Så problemet i papiret er de sidste tre linjer, hvor man ligesom slutter
uden at konkludere noget som helst.
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-14:
Jeg synes, det er godt nok og fint, at hr. Vesselbo nu trækker i land og korrigerer sin brøler ved at sige, at det var ment som en ros.
Sandheden er jo, at hr. Keld Albrechtsen er et endog meget flittigt, grænsende til det irriterende flittigt folketingsmedlem, og derfor er der ingen grund til den slags antydninger.
Det, jeg gerne vil spørge hr. Vesselbo om, er, hvordan Venstre ser på det problem, at udlægningen af nogle randzoner langs åer og søer, som skulle være oppe på 20.000 ha i 2002, kun er nået halvvejs.
Er Venstre enig i, at det er et problem, og hvad har Venstre tænkt sig at gøre ved det?
Og så et spørgsmål omkring miljøinstituttet.
Det undrer mig altså, at hr. Vesselbo gang på gang kan sige, at det er nogle emner, som det kommende institut skal kigge på, for sandheden er jo, at under behandlingen af instituttet blev det gang på gang sagt, at det ikke var underlagt den form for politisk styring, at det var instituttet selv, der skulle tage emnerne op.
Hvordan kan hr. Vesselbo så den ene gang efter den anden fastslå som en kendsgerning, at her er et emne, instituttet skal beskæftige sig med?
Torben Hansen (S), 2002-03-14:
Jeg skal ikke blande mig i debatten imellem hr. Keld Albrechtsen og hr. Eyvind Vesselbo omkring ros, men hvis det er sådan, at det er den generelle måde at rose på, vil jeg egentlig helst ikke roses fra Folketingets talerstol.
Hr. Eyvind Vesselbo siger som Venstres ordfører, at det er svært at sige noget om udviklingen; der er kun sporadiske meldinger.
Hvis man går ind og kigger på de undersøgelser, som GEUS bl.a. har lavet, mener jeg ikke, det er svært at sige noget som helst omkring den her udvikling - tværtom.
Jeg mener, der er et meget, meget klart billede af, at problemet bestemt ikke bliver mindre.
Venstres ordfører sagde som en af sine sidste kommentarer: »Vi skal længere«, og så sluttede det dér.
Hvad er det for helt konkrete handlemuligheder, som Venstres ordfører ser i forhold til at forhindre den fortsatte pesticidnedsivning til grundvandet?
Eyvind Vesselbo (V), 2002-03-14:
Til hr. Keld Albrechtsen vil jeg sige, at det egentlig var en ros for, at vi fik en debat op her.
Jeg forstår udmærket, at man som lille parti ikke har tid, så det var egentlig bare en ros for, at Enhedslisten, selv om man ikke har tid til at møde op i udvalget, gerne vil drøfte miljøpolitik.
Det var sådan set det, der var mit udgangspunkt her. Så var det spørgsmålet om det papir, som hr. Keld Albrechtsen nævnte, der var sendt over.
Jeg mener faktisk ikke, at det er en svaghed.
Det er faktisk en styrke, at man sender et papir over.
Det er vel et tegn på, at man ønsker at gøre noget ved det.
Man blotlægger problemerne, og dermed siger man: Vi mangler den og den del af det, og på den måde indikerer man jo, at man har tænkt sig at gøre noget ved det.
Så jeg synes ikke, hr. Keld Albrechtsen skal tage det som en svaghed.
Til fru Pernille Blach Hansen vil jeg sige det samme, som jeg sagde til hr. Keld Albrechtsen, at det her intet har at gøre med at hænge nogen ud, det var bare en ros til Enhedslisten, og det skal jeg så gentage.
Jeg kan se, at hr. Keld Albrechtsen har forstået det.
Til hr. Ole M. Nielsen vil jeg sige: Det er rigtigt, at man når ned til et sted, hvor driftsøkonomien og forureningen støder sammen.
Men det er samtidig sådan, hvis man når dertil, at man er nødt til at forbyde et stof og det griber ind i driftsøkonomien, ja, så må der noget kompensation til til landmændene.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-14:
Mit spørgsmål er egentlig til ministerens tale.
Ministeren sagde, at vi skal sigte efter det lavest mulige forbrug, hvor landmandens driftsøkonomi stadig hænger sammen.
Hvornår en driftsøkonomi hænger sammen,
er jo sådan et lidt flydende begreb, men jeg vil gerne spørge Venstres ordfører eller for den sags skyld ministeren, hvis han har lyst til at svare senere, om ikke vi egentlig allerede har angrebet landmandens driftsøkonomi på nogle områder.
Den formulering, som ministeren brugte, kan nemt forstås sådan, at hvis vi kommer ned til den kritiske grænse, hvor landmandens driftsøkonomi ikke hænger sammen længere, må vi altså vælge at prioritere den i stedet for miljøet.
Jeg vil gerne have ministeren eller ordføreren til at bekræfte, at det mener de faktisk ikke, for så kommer vi jo ned i en kritisk zone, hvor man må vælge imellem landmandens driftsøkonomi og miljøet, hvis det f.eks. er et produkt, der går i grundvandet.
Det mener jeg.
Det er helt klart Kristeligt Folkepartis politik, at dér må vi vælge forsigtighedsprincippet, vi må altså tage hensyn til miljøet i de sager, og den slags vanskelige sager findes. Jeg vil gerne have en erkendelse af, at det er miljøet, der må vinde, hvis det er et giftigt stof.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-03-14:
Nu er Venstres ordfører jo relativt ny i Folketinget, og jeg håber da, at hr. Eyvind Vesselbo, når han efterhånden har været her lidt længere, måske vil lære lidt bedre parlamentariske manerer, så man ikke på den måde begår overgreb på mindre partigrupper.
Det plejer ikke at være god tone i Folketingssalen.
Hvis jeg nu ser bort fra de almindelige fornærmelser i Venstres ordførers indlæg og vender mig til indholdet, så må jeg sige, at der jo ikke var meget at komme efter.
Der var en masse pæne ord, men ingen konkret handling overhovedet.
For et par dage siden fik vi fra Miljøministeriet til udvalget oversendt en opfølgning på den tidligere regerings pesticidhandlingsplan, og der viser det sig, at man ikke engang er halvvejs med hensyn til at få nogle randzoner, altså nogle sprøjtefrie zoner, omkring målsatte vandløb og større søer.
Hvilke midler har Venstre tænkt sig at tage i anvendelse
for at sikre, at det her sker, når vi ad frivillighedens vej ikke er kommet andet end halvvejs? Og kan hr. Vesselbo så ikke lige bekræfte over for mig, at da vi i tidligere samlinger lavede et forbud mod grundvandstruende pesticider, støttede Venstre det ikke?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-14:
Tak, hr. formand.
Jeg vil godt lige allerførst sige, at jeg ikke synes, det er fair, at Venstres ordfører benytter det forhold, at man, når man er medlem af en partigruppe med fire medlemmer, ofte er i den situation, at man på én gang skal være i Folketingssalen og til flere udvalgsmøder.
Jeg håber, at hr. Vesselbo vil lægge sig på sinde ikke at bruge den slags kneb. Så vil jeg godt spørge ham: Er det ikke et problem for regeringen, at man har sendt et papir over, hvor man erkender, at man er ca. 50.000 ha bagud i forhold til Vandmiljøplan II med at omlægge til økologi?
50.000 ha cirka er man bagud i forhold til det, man har lovet.
Det synes jeg er et stort problem, og det svækker indsatsen helt enormt meget.
Det glæder mig, at hr. Ole M. Nielsen også godt kan se, at det med kartoflerne altså ikke er så godt.
Desværre er det jo altså ikke det eneste sted, hvor der stadig væk helt overflødigt bruges sprøjtemidler i landbruget.
Der er f.eks. stråforkorterne - det er jo skandaløst, at man bruger stråforkortere - og ukrudtsmidler mod græsukrudt i korn, hvor man i stedet for kunne indføre et ordentligt sædskifte.
I mange tilfælde er det simpelt hen bare et spørgsmål om at ændre dyrkningsformerne og -metoderne, så kan man løse problemerne.
Jeg vil gerne sige til hr. Ole M. Nielsen, at når vi ved, at grundvandet ikke kan tåle flere giftstoffer, er det ikke acceptabelt, at vi bare fortsætter, når vi udmærket kender de metoder, der skal til for at undgå brugen af disse sprøjtemidler.
Jeg ville gerne have stillet et spørgsmål til hr. Ole M. Nielsen, men det er ikke sikkert, at hr. Ole M. Nielsen kan få flere replikker i denne her omgang, så jeg vil bare sige, at jeg håber, Kristeligt Folkeparti er enig med Enhedslisten i, at denne overflødige brug af sprøjtemidler omgående skal stoppes, fordi naturen ikke har plads til mere gift.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-14:
Årsagen til, at man bruger kemikalier til at aftoppe kartofler med, når det kan gøres mekanisk, er jo ikke et spørgsmål om at komme lettere om ved det.
Det er et spørgsmål om at aftoppe kartoflerne, altså nedvisne toppen på et tidspunkt, hvor det ikke er tiden at tage kartoflerne op, for så kan de ikke holde sig. Man nedvisner dem, for at der ikke skal gå skimmel i kartoflerne.
Så det er ikke et spørgsmål om at spare den der tur med traktoren for at aftoppe kartoflerne, det har en anden årsag.
Men jeg er helt enig i - det er så noget andet - at det selvfølgelig er dybt beklageligt og kritisk, hvis man bruger kemikalier til det, som kan gå i grundvandet.
Det er rigtigt, at man bruger kemikalier til det, og de er indregnet i den behandlingshyppighed på 2,0, som vi nu når til.
Selv om de ligger meget højt.
Vi er enige om, at kartoffeldyrkning er voldsomt krævende.
Det er måske oppe på en behandlingshyppighed på en 6-8 stykker.
Det betyder så også, at de andre afgrøder i virkeligheden ligger langt længere nede end de 2,0.
Det hører også med til helheden i det billede der.
Men jeg er helt enig i, at vi skal udfase de kemikalier, der er risiko for går i grundvandet, og som vi i øvrigt mener har en negativ effekt på faunaen, på menneskers sundhed osv.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-14:
Jeg er enig med både ministeren og hr. Ole M. Nielsen i det synspunkt, at der er en regning fra fortiden, som jo ikke nogen her kan gøre noget umiddelbart ved, fordi det er en nedsivning, der er i gang, stoffer, der allerede er ude i naturen, og som nu går ned i grundvandet, men som altså desværre viser sig at have en større indvirkning, end vi havde frygtet.
Der er ikke plads til flere sprøjtegifte i naturen.
Det er det, der er problemet.
Derfor må vi holde op med at poste flere sprøjtegifte ud.
Hvorfor i alverden tillader vi, at man bruger sprøjtemidler til at aftoppe kartofler, når man kan gøre det mekanisk?
Der er da stadig væk mange eksempler i landbruget på, at man helt unødvendigt bruger pesticider.
Derfor må det bare stoppes.
Det er det, der i og for sig er det helt grundliggende spørgsmål i den her debat.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-14:
Jeg synes, det var en acceptabel forklaring.
Jeg synes faktisk godt, at det kunne beskrives lidt bedre i forslaget til vedtagelse, hvad det er, vi snakker om. Så vil jeg spørge hr. Albrechtsen: Jeg er helt enig i bekymringerne over, at det er et stigende antal vandboringer, der lukkes nu, fordi man finder pesticider.
Det er selvfølgelig beklageligt.
Men vil hr. Albrechtsen ikke erkende, at for 10 år siden var behandlingshyppigheden mellem 3,5 og 4 eller noget i den størrelsesorden, og dengang brugte man en lang række stoffer, som vi i dag ved gik i grundvandet, hvorimod de er udfasede nu, begyndende i 1993 og i de efterfølgende år? Uanset om vi hopper på tungen, eller hvad vi gør, kan man ikke forhindre, at de fortsat er på vej ned, og at det kan være årsagen til det stigende antal vandboringer, vi finder gift i.
Det kan vi ikke gøre noget ved, uanset hvilke indgreb vi foretager nu.
Jeg vil gerne have bekræftet, at det er sådan, det forholder sig.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-14:
Jeg tror i og for sig godt, at hr. Ole M. Nielsen kan forestille sig, hvad der menes med giftgrundene.
Det er jo sådan, at det ikke alene er landbruget, der bidrager til forurening og nedsivning af sprøjtemidler og pesticider, for det er jo også sådan, at der ligger kemikalieaffald rundtomkring på forskellige grunde.
Det er et meget stort problem, og det kommer til at koste ganske mange penge.
Det er typisk grunde, som ligger i tilknytning til de større byer, og dér, hvor der har været industri.
Der tænkes i den sammenhæng naturligvis ikke på landbrugsjorden i almindelighed.
Jeg håber, at det dermed er præciseret, hvad vi snakker om.
Vi mener altså, at der skal gøres en indsats i forbindelse med at få fjernet al den udsprøjtning af giftstoffer på landbrugsjorden, som finder sted.
Det er den ene del af det, hvor vi har peget på økologien, som det mest effektive middel til at standse sprøjtemidlerne på markerne.
Samtidig skal vi selvfølgelig have ryddet op i det, industrien har efterladt sig på kemikaliegrundene.
Det er det, der menes.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-14:
I forslaget til vedtagelse står der, at giftgrundene skal oprenses, men hvad er giftgrundene for nogen i den sammenhæng her?
Er det alle de landbrugsjorde, som er forurenede med pesticider, som er på vej ned mod grundvandet, som er blevet sprøjtet ud for 20 år siden, og nu måske er lige så
Er det dem, vi skal oprense?
Det er en rimelig omkostningstung affære.
Det er mit første spørgsmål.