runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-26:
Hvis Enhedslisten havde fru Dorit Myltofts opfattelse, var vi jo optimister.
Det, vi frygter, er jo netop, at man nu går over til et nyt system for vedvarende energi præget af mere usikkerhed.
Det har vi jo tidligere diskuteret.
Jeg taler ikke om overgangsordning.
Det er en diskussion for sig.
Jeg taler om organiseringen af et grønt marked på baggrund af VE-beviser, der oven i købet - oven i købet - skal kobles på et EU-system, hvor man adskiller handelen med VE-beviser fra den faktiske fysiske strøm.
Det er det perspektiv, der bekymrer os.
Om fru Anni Svanholts bemærkning vil jeg sige: Jamen hvis fru Anni Svanholt skal argumentere for prioriteret strøm, kan vi så i det mindste ikke blive enige om at bruge de nye ord, nemlig at vedvarende energi ikke længere indgår i begrebet prioriteret strøm?
At fru Anni Svanholt tolker det, fru Anni Svanholt har været med til, som værende lig prioriteret strøm, kan jeg jo ikke gøre ved, men jeg har fået det klare svar fra ministeren, at perspektivet i det her er, at vedvarende energi skal udfases som en type produktion, der kan prioriteres, og overgå til et nyt system.
Tilbage bliver naturgas og affald, som fortsat kan prioriteres.
Men jeg ved selvfølgelig ikke, hvad man har diskuteret i forligskredsen, og det ville da være interessant at høre, hvis fru Anni Svanholt er uenig i det svar, jeg har fået på spørgsmål nr. 27.
Det hører jeg glad og gerne.
Jeg synes, hr. Martin Glerup har fat i en pointe, der hedder: Jeg tror ikke på, at a-kraft-værker vil være farlige eller konkurrencedygtige, hvis man netop tager i betragtning, at deres eksternaliteter indgår som en omkostning.
Jamen problemet er jo, at de ydre omkostninger, det kan have for miljøet, netop ikke 100 pct. indgår, og at alt viser, at de derfor er konkurrencedygtige.
Det er jo derfor, vi diskuterer det, for ellers var der jo ingen ko på isen.
Kim Andersen (V), 1999-05-26:
Spørgsmålet om Frøslevlejren er med mellemrum kommet op i debatten og i politiske fora.
Det er et spørgsmål af national og historisk betydning, og det er naturligvis et spørgsmål, som kalder på mange følelser
Det er der gode grunde til.
I Venstre er vi af den opfattelse, at det er vigtigt af hensyn til historien og af hensyn til kommende slægter at opretholde Frøslevlejren som et mindested, som et vidnesbyrd om en krig og dens ugerninger.
Men vi ønsker, at det skal være et sted, som er så åbent som muligt.
Vi bryder os ikke om, at vi skal til på ny at sætte pigtråd op; det har der været rigeligt af.
Det skal være en åben lejr for Danmark, for Europa, og som har sønderjydernes accept og goodwill i hverdagen.
her er til behandling.
Der er gjort et kæmpearbejde af Sønderjyllands Amt, af Amtsrådet, af Bov Kommune og af den selvejende institution, repræsenteret ved amtsborgmesteren, hr. Kresten Philipsen, et stort arbejde for at få Frøslevlejren til at fungere med aktiviteter, som er beslægtet med det, som er lejrens baggrund, men også, det skal indrømmes, med aktiviteter, som ikke umiddelbart har noget med lejrens oprindelse at gøre.
Spørgsmålet omkring vognmandssekretariatet kan diskuteres, men der er jo økonomi i alting.
Det er der også i sådan en sag som denne, og netop lejemålet til vognmandsforeningen er jo med til for den selvejende institution at gøre det økonomisk muligt at drive Frøslevlejren med de forskellige museer, der er dernede.
Der er også en efterskole, som er velfungerende, og som formanden for bestyrelsen, Viggo Vandkær Thomsen, har gjort et stort arbejde for at få anerkendt, og han ser det som et stort plus for efterskolen, men også for Frøslevlejren, at der er unge mennesker og et naturligt liv i og omkring lejren.
Dorit Myltoft (RV), 1999-05-26:
Hr. Søren Kolstrup fremmanede et skrækscenario om billig atomkraftproduceret el.
Jeg erkender, at de politiske forhold i Tyskland tilsyneladende forlænger udfasningen af tyske atomkraftværker,
men jeg vil gerne spørge hr. Søren Kolstrup, om hr. Søren Kolstrup mener, at den nuværende lovgivning i Danmark skulle være et bedre bolværk mod det fremsatte skrækscenario.
Efter min opfattelse er kravene om fortsat aftagning af vedvarende energi et bedre bolværk.
Martin Glerup (S), 1999-05-26:
Til hr. Søren Kolstrup vil jeg sige, at det jo i den her lovgivning er sikret, at der er prioriteret områder som vedvarende energi og produktion af kraftvarme.
Det er prioriteret forud for al anden strøm, og min påstand er, at a-kraften kun er konkurrencedygtig, når eller hvis der ikke tages højde for udgifterne til slutbehandling af det radioaktive affald eller til skrotning af værkerne.
Det bevirker også, at man i de fleste lande, her i Vesteuropa i hvert fald, baserer sig på naturgasfyrede kraftvarmeværker, fordi det er mere konkurrencedygtigt end a-kraft.
Det synes jeg, hr. Søren Kolstrup må kunne få ind i hovedet, at sådan forholder det sig.
Jeg vil gerne sige til Venstres ordfører, at det, jeg opfordrede til, var, at man brugte Egtved Kommunes eksempel og lavede en indsats for at få de gamle biler, som er afregistreret, væk fra naturen og væk fra fortovene, og det behøver man jo ikke at ofre en masse penge på.
Men jeg mener, at det er kommunernes ansvar, at affaldet bliver bortskaffet, og dér synes jeg, at det var et rigtigt godt eksempel, som andre kommuner kunne følge efter.
Bodil Thrane (V), 1999-05-26:
Vi har jo drøftet disse to lovforslag meget i udvalget, og det er jo en varm sag for folk ude i samfundet, fordi vi ser mange bilvrag, der står rundt omkring.
Jeg har tilkendegivet, at vi støtter lovforslag nr. L 216, men at vi i Venstre ikke kan støtte L 217, fordi vi synes, det er bureaukratisk og for dyrt, og vi synes, at branchen langt hen ad vejen har løst opgaven, og det tror vi de vil fortsætte med.
Det, der bragte mig på talerstolen, var egentlig den socialdemokratiske ordfører, hr. Martin Glerup, der sagde, at han ville opfordre miljøministeren til at meddele kommunerne, at de burde give frit lejde for de gamle bilvrag, der står bagved laderne, og de biler, der netop ikke er med i den ordning, der kommer til at gælde, når vi vedtager L 216, og derfor skal mit spørgsmål være: Er det sådan, at Socialdemokratiet vil indstille, at vi får et større pulje- og bloktilskud, sådan at kommunerne kan vedtage den her ordning, eller mener hr. Martin Glerup, at kommunerne har så god en økonomi, at de er i stand til at få fjernet alle de gamle bilvrag, der ligger ude i det danske samfund?
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-05-26:
Fremskridtspartiet sagde allerede under førstebehandlingen, at det blev vanskeligt for os at støtte det her lovforslag.
Vi synes, det er for bureaukratisk, og det allerværste er, at vi er overbeviste om, at det ikke hjælper på problemet, at menneskerne har en bil, som de kan få en 1.200-1.500 kr. tilbage på, når de afleverer den, når den er slidt op.
Så får vi de brugte biler tilbage, hvor de skal være.
Sådan et beløb kunne vi nemt tage ud af den enorme, høje registreringsafgift, vi har her i Danmark.
Da kunne man jo hver gang sætte eksempelvis 5.000 kr. til side i en pulje, og når de så afleverer deres bil, hvor den skal afleveres, så skal de have de 5.000 kr. tilbage.
Det ville være noget, der ville hjælpe, og så ville de udslidte biler komme hen, hvor de skal være.
Det her hjælper ikke en pind.
, så derfor kan vi ikke stemme for forslaget.
Med hensyn til godkendelsen af virksomhederne, som skal modtage bilerne, er det for os at se endnu værre
De krav, der stilles nu, vil jo resultere i, at der ikke ville blive bilophuggere tilbage her i Danmark.
Som vi har fået oplyst under udvalgsarbejdet, ville det koste, ja, nogle siger 50.000 kr., andre siger 70.000 kr. at blive godkendt.
Det er én ting, men det ville også koste ca. 50.000 om året at vedligeholde den godkendelse.
Det er det, vi har fået oplyst.
Alle de små ophuggere, vi har her i Danmark, vil lukke i samme øjeblik, vi vedtager det her, og det kan vi ikke være med til. Vi stemmer nej til begge forslag.
Tom Beck (KF), 1999-05-26:
Det Konservative Folkeparti har hele vejen igennem støttet lovforslag nr. L 216 vedrørende skrotning af biler, så jeg skal alene udtale mig om lovforslag nr. L 217 vedrørende certificering.
Ved førstebehandlingen tilkendegav vi positiv tilslutning til lovens hovedsigte, nemlig god og forsvarlig affaldshåndtering, høj kvalitet på området, og vi tilkendegav tillige, at vi fandt såvel kvalitetskontrollen som tilsynet velbegrundet.
Vi fandt imidlertid også, at der var behov for en udredning af de praktiske forhold vedrørende bl.a. muligheden
for dobbeltkontrol og tilsyn og ikke mindst at undgå dobbeltgebyr, ligesom vi ønskede fortsat mulighed for at anvende de certificeringsinstitutter, som branchen allerede har benyttet sig af i noget omfang
Ministeren har under udvalgsarbejdet redegjort for disse forhold, så vore væsentligste forbehold er bortfaldet.
På et sent tidspunkt i forløbet fremkom tvivl om forslagets mulige konkurrenceforvridende effekt i forhold til det tyske marked, hvorfor vi ønskede en mulighed for en nærmere vurdering af det spørgsmål før endelig stillingtagen.
Der foreligger nu en udredning af dette spørgsmål, som viser, at selve certificeringsordningen ikke indebærer konkurrenceforvridende aspekter i forhold til Tyskland, men alene en lidt dyrere certificering, måske mellem 5 og 10 pct., altså under 5.000 kr., som begrundes i højere priser på certificering i Danmark end i Tyskland, og det kan næppe forventes at betyde, at danske biler sendes til skrotning i Tyskland.
Alt i alt finder vi herefter at kunne støtte forslaget som et naturligt led i en samlet skrotnings- og affaldsordning og accepterer miljøministerens begrundelse om nødvendigheden af at gennemføre loven nu.
Martin Glerup (S), 1999-05-26:
Jeg må sige, at de her forslag er nogle knaldgode forslag, som vil sikre, at vi slipper for alle de bilvrag ude i naturen, på fortove osv. Men det er jo rigtigt, at vi er nødt til at have en certificering, sådan at vi kan være sikker på at få den rigtige miljøbehandling af de gamle biler.
Det er det, vi vil sikre med det her lovforslag. Samtidig siger Dansk Folkeparti, at der er problemer med de gamle, allerede afmeldte biler, og i den forbindelse vil jeg fremhæve Egtved Kommune som et godt eksempel, for Egtved Kommune er gået ind i en ordning, hvor man giver frit lejde til gamle skrotbiler i maj og juni måned, og man har faktisk fået en hel del biler skrottet på den måde.
Det vil jeg godt opfordre miljøministeren til at sige til kommunerne.
De kan gøre en indsats lige på det her område, for det er rigtigt, at det er et problem, men det er også et affaldsproblem, som kommunerne let kan klare.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 1999-05-26:
så har Dansk Folkeparti virkelig været ihærdige under udvalgsbehandlingen for at fremme nogle ting omkring miljøet. Vi har peget på, at de mange, mange tusind biler, der står rundtomkring i det åbne land og skæmmer, skulle vi have med, når vi endelig tog fat på det her område.
Og det er de ikke, så vi fra Dansk Folkeparti vil sige, at det her jo kun er en halv løsning, måske kun en kvart løsning for at få ryddet op i miljøet, når det gælder skrotning af biler.
Når vi så tager L 217, jamen hvor skal bilerne hen?
Jamen de skal derhen, hvor man virkelig også er miljøvenlige.
Men vi er med det lovforslag, der ligger, i den situation, at de små ophuggere, måske énmandsvirksomheder, skal investere 50.000 kr. for at blive godkendt til at kunne servicere bilskrottet.
Det synes vi i Dansk Folkeparti er sådan lige store penge nok for et firma, for vi ved, at det, der kaldes shredderaffald, skal de rigtige steder hen.
Og det ved de små ophuggere også godt, og det gør de også i det daglige.
Vi taber nogle arbejdspladser ved at sige ja til de her forslag, og derfor ønsker vi fra Dansk Folkeparti, at vi kunne få dem i Miljø- og Planlægningsudvalget én gang til og få det vendt, inden vi når til tredje behandling.
Bodil Thrane (V), 1999-05-26:
Jeg kan alligevel ikke lade være med at stille hr. Martin Glerup spørgsmålet, hvem der skal betale det her, for vi ved
jo godt, at det at få fjernet gamle biler og få dem miljøbehandlet rigtigt ikke er omkostningsfrit, og nogen skal betale.
Spørgsmålet er så for mig, om det er kommunerne, der skal betale, eller det er staten, der skal betale, for når anbefalingen går fra denne talerstol, så må jeg forudsætte, at det er, fordi hr. Martin Glerup regner med, at vi finder midler fra statens side og sender med ud til kommunerne, hvis man skal løse den opgave.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-05-26:
Hr. Flemming Kofod-Svendsen talte om bureaukratiske regler, men det er jo ikke en bureaukratisk regel, at man får et fast beløb udbetalt for hvert døgn, man er ude.
Det kan absolut ikke omtales som en bureaukratisk regel.
Her kan man jo ikke bare tage en niche i skattesystemet ud.
Det er helt naturligt, at medarbejdere, der rejser, selvfølgelig ønsker så stor en kompensation som muligt.
Det er der ikke noget som helst unaturligt i.
Det er det, som opgaven er for os.
Og jeg har selvfølgelig haft henvendelser fra nogle, som har sagt: Vi får for lidt.
Men jeg har også haft henvendelser fra andre, der har sagt: Det slår mere end rigeligt til.
Det er ikke så enkelt et billede, som man her i Folketinget forsøger at tegne af den her sag.
Martin Glerup (S), 1999-05-26:
Jeg vil gerne sige til fru Bodil Thrane, at jeg fremhævede et godt eksempel på kommunal affaldsbortskaffelse, og det var til inspiration for andre kommuner.
Det er selvfølgelig egentlig dem, der har de gamle skrottede biler i hønsehuse eller andre steder, der skal betale for at få dem bortskaffet, men Egtved Kommune har vist et godt eksempel, og jeg håber, at andre følger efter.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-05-26:
Jeg skal blot meddele, at vi kan tilslutte os både L 216 og L 217.
Svend Auken (S), 1999-05-26:
Jeg vil gerne sige tak til ordførerne og udvalget for det store arbejde, man har gjort med de her forslag.
Vi har haft to sager, der har mindet om hinanden: Sagen
om de ulovlige sommerhusbeboelser og så spørgsmålet om skrotning af biler.
Begge drejer sig om problemer, der var ved at komme ud af kontrol, fordi lovgivningen ikke var effektiv nok.
Folketinget har på sommerhusområdet for et øjeblik siden valgt at løse problemet, sådan at man først kapslede det inde, så det ikke voksede, og derefter satte man sig rundt om et bord for at forhandle om, hvordan man kunne - om jeg så må sige - tilvejebringe nogle menneskelige overgangsordninger, så man fik problemet helt afviklet.
Med hensyn til skrotbilerne forholder det sig sådan, at vi nu, når dette lovkompleks går igennem - og jeg takker det flertal, der vil tage medansvar og støtte forslaget - får kapslet problemet inde også på det her område.
Så kommer der ikke flere skrotbiler, og så har vi ryggen fri til at sætte os ned og tage en fornuftig drøftelse med politiet og kommunerne og alle involverede instanser for at få fjernet det problem, som mange ordførere med rette har gjort til et hovedproblem:
Hvordan vi får klaret det problem, hvordan vi gør det på den bedst mulige måde, er jeg på regeringens vegne indstillet på at løse.
Det vil sige, at de virksomheder, der nu får skrotbilerne ind, alle opfylder de miljøkrav, der stilles, f.eks. i de miljøcertificeringsordninger, vi kender til.
Der er nogle, der siger, jamen det er jo for hårdt over for disse virksomheder.
Nej, de får betydelig større omsætning nu i deres forretninger, fordi der kommer flere biler frem til skrotning, og fordi der er finansiering til at sørge for, at det kan ske på den rigtige måde.
Det bedste ville naturligvis være, at skrotpriserne, altså priserne på skrotjern, steg så meget, at der kom økonomi i det hele taget i en hurtigere skrotning på området, men så længe priserne er, som de er i dag, er Folketinget simpelt hen nødt til at gøre det, vi gør.
Så må bilejerne - og jeg vil gerne sige vi bilejere - til gengæld slippe et mindre beløb hvert år for at sikre, at denne endelige afvikling af bilerne finder sted på en ordentlig måde.
Jeg skal til sidst sige til Folketinget, at vi i EU arbejder på at finde en fælles EU-løsning, og det er klart, at dette danske skridt selvfølgelig vil blive tilpasset den fælles ordning, der til sin tid kommer.
Jeg forstår meget vel, at der kan være behov for yderligere spørgsmål i udvalget til afklaring mellem anden og tredje behandling, og vil meget gerne medvirke til, at dette kan ske.
For regeringen er det helt afgørende, at forslagene bliver vedtaget nu, og så er vi parat til at tage fat på næste stadium.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-26:
Det er jo opsigtsvækkende i dansk energipolitik at skulle høre, at Det Konservative Folkeparti omtaler den her reform som værende utrolig tilfredsstillende.
Nu er der varer på alle hylder.
Den konservative ordfører kom vist for skade at kalde den liberal.
Det, der jo er tale om, er, at det er en liberalistisk reform. På et og samme tidspunkt kan SF's ordfører så tale om, at hun er meget tilfreds, for nu kommer grønne SF-mærker for alvor på banen.
Det er jo utrolig interessant, at to så forskellige partier i dansk energipolitik pludselig kan gå hånd i hånd
ikke bare nu, men også på længere sigt og binde hinanden sammen.
Når Enhedslisten har vendt sig mod denne reform, er det, fordi vi grundlæggende frygter, at det, der er vundet hidtil, kan blive underløbet.
Jeg skal holde mig til ét eksempel.
Vi frygter, at det her liberalistiske marked bl.a. kan indebære en opblomstring af den a-kraft, som vi jo her i Danmark har afvist. Jeg skal prøve på at skitsere vores begrundelse for denne frygt.
Vi har tidligere drøftet det, og synspunktet er blevet afvist.
Jeg vil gerne ridse vores vigtigste begrundelser herfor op.
Det er blevet godtgjort gennem en række rapporter - ministeren har også godtgjort det - at den europæiske og EU's a-kraft-industri er konkurrencedygtig.
De vil gerne sælge.
Det er også blevet godtgjort, at man ikke blot er konkurrencedygtig, men at i hvert fald de værker, som er gældfri, kan producere til væsentlig lavere omkostninger end danske kulkraftværker.
Dertil kan man så sige, at vi har jo den prioriterede strøm, vi har jo de grønne målsætninger, og derfor er der ikke nogen grund til at frygte for det scenario, som jeg her skitserer.
Men dertil er at sige, at den prioriterede strøm jo højst fylder godt 30 pct. Jeg vil ikke anfægte de grønne håb, jeg vil ikke anfægte de grønne målsætninger. Jeg ville dog være et skarn, hvis jeg anfægtede disse grønne mål, men det springende punkt er, om man har noget at have dem i.
Eller er det luftkasteller?
Den skal på VE-beviser.
Det, der ikke skal markedsgøres, er pudsigt nok naturgas og affald.
Det skal stadig væk defineres som prioriteret strøm.
Altså VE-beviserne skal underlægges markedskræfter, og derfor er det fortsat vores påstand, at man driver et utrolig farligt spil, og at det er uomtvisteligt, at a-kraft-industrien vejrer morgenluft.
Derfor er det vores opfattelse i Enhedslisten, at elreformen før eller siden vil bryde sammen - jo før jo bedre.
Vi er interesseret i, at de modsætninger, der ligger i den, kommer til fuld udfoldelse, og der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi altid er beredt til at være med til at realisere de grønne drømme på en sikker måde, på en vandtæt måde.
Det er det eneste, hvad kan man sige, optimistiske, vi kan tvinge os selv til at sige i denne tragiske situation, hvor man altså går ind
i et liberalistisk marked, et hundrede procent åbent marked, langt mere, end EU nogen sinde har villet det.
Dorit Myltoft (RV), 1999-05-26:
I Det Radikale Venstre er vi meget tilfredse med, at det i denne samling lykkes at få vedtaget de første, hvad jeg vil kalde hovedlove som udmøntning af den indgåede elaftale fra marts 1999.
Efter vores opfattelse er der tale om en fornuftig balance mellem de mange forskellige interesser i området.
Især er vi tilfredse med, at der fortsat satses på en udbygning af den vedvarende energi, hvor vi erkender, at den udbygning forudsætter en samfundsmæssig støtte, for at det skal lykkes.
Heldigvis er det lykkedes at få nogle fornuftige overgangsordninger, efter at partiet Venstre rejste tvivl om aftaleskitsen.
Vi er ligeledes tilfredse med, at der med disse love er lagt en struktur for, at Danmark kan indgå konstruktivt i det internationale energiområde, i første omgang på det nordiske område.
Jeg er overbevist om, at kvoteordningen bliver en dansk eksportartikel til international energipolitik.
I Det Radikale Venstre forventer vi fortsat konstruktivt samarbejde i forligskredsen, når vi til efteråret tager fat på en elsparelov.
Det er den næste store hovedlov, men der er også andre punkter, som skal løses, og her tænker jeg især på en ligestilling i afgiftsberegningen mellem decentrale og centrale kraftvarmeværker.
Med denne udmøntning af den danske energipolitik som opfølgning på »Energi 21« er der også lagt et nyt fundament
for nye eksporteventyr for danske virksomheder, der kan udnytte et miljøbevidst og energieffektivt hjemmemarked
Det Radikale Venstre er glade for, at disse lovforslag bliver vedtaget ved tredje behandling på fredag den 28. maj med de ændringsforslag, vi i fællesskab er blevet enige om.
Aase D. Madsen (DF), 1999-05-26:
At hr. Martin Glerup og hans parti ikke kan indse det, kan jeg ikke forstå.
Alt andet lige kommer disse afgifter på 2 mia. kr. alt i alt, og så er det jo forskelligt fordelt.
At det er korrekt, at elregningerne stiger med 2 mia. kr. alt i alt, kan jeg ikke forstå at hr. Martin Glerup ikke kan forstå. Med hensyn til, om vi bliver fornuftige eller ej, må hr. Martin Glerup da have læst lidt på de høringssvar, der ligger, og jeg mener, at Dansk Folkepartis politik på dette område i meget høj grad er repræsenteret af de høringssvar, der ligger bl.a. fra Dansk Industri og fra organisationer.
Så hvis de er ufornuftige, er Dansk Folkeparti også ufornuftigt. Hvis hr. Martin Glerup kan komme herop og fortælle mig, at elregningerne ikke alt i alt stiger med 2 mia. kr., så vil jeg gerne æde min gamle hat eller noget i den stil.
Martin Glerup (S), 1999-05-26:
Jeg vil gerne spørge fru Aase Madsen, om det er Dansk Folkepartis principielle indstilling, at det helst vil have ting finansieret direkte over skatten, eftersom det ikke kan gå ind for, at det lægges over på eldelen.
Er det et princip, at man vil have givet skatteskruen et ekstra drag opad?
Det må jo være det, man er ude på, siden man ikke kan gå ind for det.
Så vil jeg sige: O.k., selvfølgelig vil der være en proces i det her.
Det er et omfattende lovkompleks.
Der er nogle lovlapper, som nu er rettet til her i forbindelse med anden og tredje behandling af forslagene, åbningsbalance, god overgangsordning for vindkraft, grøn rabat til de største virksomheder f.eks.
Men der vil også efterfølgende komme et arbejde med at få implementeret det her store lovkompleks, og det er klart, at de partier, som har været positive, vil blive inddraget, og i det omfang Dansk Folkeparti bliver mere fornuftigt, vil de jo nok også blive hørt i den forbindelse.
Anni Svanholt (SF), 1999-05-26:
Jeg refererede til det, der står om møllerne, og det håber jeg blev forstået.
SF har givet udtryk for sin holdning ved gentagne lejligheder, og det fremgår jo klart af Folketingstidende, meget indgående ved første behandling og nu også ved anden behandling.
Aase D. Madsen (DF), 1999-05-26:
Fru Svanholt står her og siger, at det er et positivt betænkningsbidrag.
Jeg har ledt forgæves efter SF's betænkningsbidrag.
Jeg kan ikke finde noget betænkningsbidrag fra SF.
Jeg ved ikke, om det er, fordi man ikke vil se det på skrift.
Eller hvad?
Der har jo været meget divergerende meninger fra SF og til Venstre, og Venstre har skrevet en udmærket fristil om de temaer, som det ikke rigtig bryder sig om i forliget, men jeg kan ikke finde noget betænkningsbidrag fra SF, som gør opmærksom på de ting, som fru Svanholt ikke kan lide.
Hvis man sætter det sammen, så er der jo et meget, meget bredt spektrum mellem SF og Venstre. Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad man mener om Venstres betænkningsbidrag.