Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-03-17:
Nu sker der altså ikke nogen økonomisk ændring for egnsteatrene, sådan som lovforslaget ligger, og det vil sige, at det, de er tilfredse med i egnsteatrene, er, at der ikke sker forandring.
Jeg tror, egnsteatrene er glade for, at de ikke rent er blevet kommunernes ansvar, som man kunne frygte.
Så selvfølgelig skal regeringen have det, at det er udmærket, at man ikke er kommet med det forslag.
At landsdelsscenerne er glade for at blive nationaliseret, kan jeg ikke fortænke dem i, fordi de altså betragter de nationale penge som mere sikre end de lokale.
Det burde jo sådan set få ordføreren for Venstre til at spekulere lidt over, hvad årsagen er til, at der altså er nogle kulturinstitutioner, som er så vældig glade for at blive kulturministerens ansvar og dermed også økonomiske ansvar frem for at ligge ude regionalt og kommunalt.
Det Radikale Venstre har foreslået, at vi bruger kommunalreformen til at få lavet en gennemgribende reform af teaterloven.
Det har vi i mange år haft brug for.
Vores forslag er, at der skal være et regionsteater i hver region.
Regionsteateret skal opbygges på samme måde, som det nu foreslås at DST opbygges på, dvs. en organisation med flere scener, herunder bl.a. et børneteater og et danseteater.
Regionsteateret skal være et kulturelt fyrtårn i den enkelte region og bidrage til at udvikle kvaliteten i det lokale teater.
I et regionsteater skal der selvfølgelig indgå de nuværende landsdelsscener og hertil knyttes en række mindre teatre, dvs. egnsteatre og små storbyteatre.
Bestyrelserne for det enkelte teater skal suverænt afgøre, hvilke teatre der har den nødvendige kvalitet til at kunne indgå i et regionsteater.
Fordelen ved den model vil være, at mange lokale egnsteatre vil kunne få et professionelt løft ved at komme til at indgå i et regionsteater.
Vi kunne altså bruge kommunalreformen til at understøtte en kvalitetsudvikling i egnsteatrene og til at give en økonomisk saltvandsindsprøjtning til de egnsteatre rundtom i Danmark, som gør et vældig godt stykke arbejde, og som fortjener at få en økonomisk håndsrækning.
I det enkelte regionsteater skulle der ligesom i det udmærkede forslag til DST-ordning være en pulje til at støtte udviklingsarbejde og kunstnerisk fornyelse.
I den nye region bestående af Storstrøms og Vestsjællands Amter, som ikke har en landsdelsscene, kunne man forestille sig, at f.eks. Cantabile 2 i Vordingborg kom til at danne udgangspunkt for det regionale teater, og regionsteateret kunne så finansieres i en fifty-fifty-ordning mellem stat og region.
De egnsteatre, som ikke bliver en del af et regionsteater, finansieres som hidtil.
Abonnementsordningen i dens nuværende form opgives til fordel for en bred formidlingspulje, hvor udgangspunktet er at sikre, at der kan spilles såkaldt smalle forestillinger andre steder end i København og Århus, men også at kulturen skal demokratiseres.
Teateret skal være for alle.
Regeringens forslag til en ny teaterlov betyder en stærk centralisering af teaterlivet.
Landsdelsscenerne nationaliseres, bestyrelserne udpeges af ministeren osv.
Det gør det alt andet lige vanskeligere at starte et nyt egnsteater.
Jeg er godt klar over, at fordelen er, at det bliver nemmere for os at styre, men til gengæld bliver det altså sværere at starte noget nyt op.
Den nye kunst får også med det her forslag vanskeligere vilkår.
I virkeligheden kunne man lige så godt øge den samlede bevilling til det enkelte teater og lade teatrene selv afgøre, hvad de vil bruge pengene til.
Efter vores opfattelse bør formidlingspengene på teaterområdet ligge i en central pulje og administreres af fagligt indsigtsfulde folk, som fordeler midlerne efter nogle centralt fastsatte retningslinjer, f.eks. at der ikke kan gives billettilskud til forestillinger, som sælger sig selv, at der skal nye grupper i teateret, at alle børn i Danmark skal i teater eksempelvis en gang om året, at der skal kunne spilles eksperimenterende teater overalt i Danmark.
Det Radikale Venstre vil således foreslå kulturministeren, at forslaget vedrørende billettilskudsordningen laves om.
Vi foreslår ligeledes, at vi bevarer den eksisterende ordning vedrørende egnsteatrenes mulighed for i princippet at få 50 pct. af deres udgifter dækket af staten.
Det Radikale Venstre ønsker en teaterpolitik, som sikrer, at der er kvalitetsteater overalt i Danmark, herunder børneteater.
Vi ønsker et teater, som appellerer til alle kulturer og grupper i det danske samfund.
Vi ønsker et teater, som har råd og mod til at eksperimentere.
Vi ønsker et teater, som er internationalt orienteret.
Vi ønsker at bruge teateret som en dynamo i udviklingen af et mere kreativt Danmark.
Det bliver de ikke eller kun delvis med det nuværende forslag.
Der er med andre ord stadig brug for en rigtig teaterreform.
Ministeren var så frimodig at sige, at der i den lov, vi har i dag, ikke er nogen definition af, hvad en musikskole er, at der med andre ord ikke sker nogen ændringer.
Det er jo ikke rigtigt, for i kapitel 2, § 3 a, i den nuværende lov er der en klar definition af, hvad en musikskole er, og i det forslag, som ministeren sendte til høring, udbyggede man denne.
Men det er ikke korrekt, når ministeren siger, at der ikke sker nogen ændringer fra dengang, den tidligere regering sad, og så til nu.
Med det lovforslag, der ligger nu, fjernes definitionen af, hvad en musikskole er.
Derfor vil jeg gerne have ministerens bekræftelse af, at det er sådan, det forholder sig.