runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-11:
Jeg har stor respekt for den proces, som Socialdemokratiet er inde i, og derfor skal jeg ikke stå her og afæske fru Karen Klint præcise svar.
Det respekterer jeg faktisk, og det siger
fru Karen Klint jo også ganske åbent.
Men for os har det sådan set ikke noget at gøre med, om man er medlem af folkekirken eller ej.
I vores folketingsgruppe er der folk, der er medlem af folkekirken, og der er folk, der ikke er medlem af folkekirken.
Der er måske ikke nogen direkte erklærede ateister, men det er nu lige meget sådan set, synes jeg, for det, der er udgangspunktet for vores forslag, er sådan set nogle principielle overvejelser.
Det er også, hvordan man af hensyn til især folkekirken kunne tilrettelægge folkekirkens økonomi på en sådan måde, at man ikke render ud i nogle trælse diskussioner - for at tale jysk - om, hvorvidt staten f.eks. understøtter præsters lønninger, og hvad skatteydere i almindelighed så også kommer til.
Og jeg håber da, når vi skal diskutere Socialdemokratiets forslag, at man, uanset at man ikke lægger sig fuldstændig fast på temaer, så måske også kunne komme det nærmere. Jeg mener, at vi politisk har et ansvar for at give nogle meldinger om, hvad det er for nogle ting, vi synes, det er relevant at diskutere, sådan at det ikke bliver debat bare for debattens skyld, men at der også er et udtrykt politisk ønske om, hvorhen debatten skal bevæge sig.
Karen J. Klint (S), 2003-04-11:
Jeg vil meget love hr. Jann Sjursen her, at vi også kommer med nogle eksempler på, hvilke temaer vi synes, der skal samles op i en debat.
Og vi siger så også bare, at det er en debat, der skal bredes lidt mere ud.
Det er ikke nok, at biskopper har god gennemslagskraft i dagspressen, eller at provster og præster eller politiske partier har
god gennemslagskraft i pressen.
Vi synes faktisk, det er bredden i folkekirken, der skal have en god gennemslagskraft.
Det er den, vi skal høre på.
Det kan også være, der er andre trossamfund, der godt vil have et bud med om visse forhold.
Så vi skal nok pege på en vifte af temaer, men vi vil bare ikke pege på en begrænsning
af temaer.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-11:
Jeg vil gerne spørge hr. Jesper Langballe, om Dansk Folkepartis gruppe er delt i det her spørgsmål.
Jesper Langballe (DF), 2003-04-11:
Jeg kan svare hr. Jann Sjursen ganske kort: Dansk Folkepartis gruppe er fuldstændig enig.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-11:
Så vil jeg godt stille det næste spørgsmål.
Det er: Hvornår er Dansk Folkepartis folketingsgruppe blevet omvendt?
For hr. Jesper Langballe har jo selv stået og hoveret over, at det her stort set nok så detaljeret er det samme forslag, som blev behandlet i folketingssamlingen 1999-2000.
Og det er rigtigt.
Men det var det selv samme forslag, som hr. Christian H. Hansen dengang gav sin fulde tilslutning på Dansk Folkepartis vegne.
Ergo har der fundet en sand omvendelse sted af stort set hele Dansk Folkepartis folketingsgruppe velsagtens siden dengang, da man støttede dette, som hr. Christian H. Hansen sagde, glimrende forslag og en glimrende opfølgning på den forespørgselsdebat, som Dansk Folkeparti umiddelbart forinden havde foranlediget.
Det konstaterer jeg bare.
For jeg går ud fra, at Dansk Folkeparti på det tidspunkt ikke gik ind for en synodal folkekirke, sådan som hr. Jesper Langballe i dag påstår, at Kristeligt Folkeparti vil med det beslutningsforslag, som vi har fremsat.
Så jeg siger bare: Tillykke med omvendelsen til Dansk Folkeparti og dens folketingsgruppe, hr. Jesper Langballe!
Jesper Langballe (DF), 2003-04-11:
Tak for lykønskningen.
Jeg kan ikke svare.
Jeg har godt siddet i dag og læst de bemærkninger, som hr. Christian H. Hansen fremsatte, da spørgsmålet blev drøftet for 3 år siden.
Jeg finder ikke, skal jeg blankt erkende, de bemærkninger særlig tænksomme.
Jeg kan blot gentage, at uden nogen som helst nok drøftelse, men ikke diskussion, er Dansk Folkepartis gruppe enig om det, jeg her har sagt.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-11:
Det sidste er gået op for mig.
Jeg er godt klar over, at Dansk Folkepartis folketingsgruppe er enig.
Men hr. Jesper Langballe står her og repræsenterer Dansk Folkeparti som ordfører i dag, og hr. Jesper Langballe har en god hukommelse og også en god historisk sans.
Derfor må det være forventeligt, at hr. Jesper Langballe i dag fra denne talerstol kan forklare, hvad det er, der er sket i Dansk Folkeparti, siden man er blevet helt og aldeles omvendt på trods af, at størstedelen eller i hvert fald en stor del af Dansk Folkepartis folketingsgruppe i dag er den samme, som da det her forslag sidst blev behandlet.
Så jeg synes bare, jeg må have hr. Jesper Langballe til at bekræfte én ting, og det er, at sidste gang, det forslag her var til behandling, gik Dansk Folkeparti ikke ind for en synodal folkekirke.
Er det ikke rigtigt?
I givet fald det er rigtigt, at det ikke var Dansk Folkepartis synspunkt i folketingssamlingen 1999-2000, hvordan i alverden kan hr. Jesper Langballe så her i dag på hele sin folketingsgruppes vegne stå og plædere for, at det forslag, vi her har til behandling, fører lukt i retning af en kirkeforfatning og en synodal folkekirke, og at Dansk Folkeparti så åbenbart sammen med Kristeligt Folkeparti i 1999-2000 var folkekirkefjendtlige?
Jesper Langballe (DF), 2003-04-11:
Jeg sidder egentlig her under alt det, hr. Jann Sjursen nu siger, og spekulerer på, om sagen er den, at hr. Jann Sjursen på en eller anden måde i mellemtiden har fået lidt kvalme ved sit eget beslutningsforslag og derfor hellere vil tale om noget andet. Jeg synes, spørgsmålet er så ligegyldigt.
Men hvis jeg nu skal prøve sådan ærligt at gætte - det kan ikke være andet end et gæt, jeg blev jo først medlem af Folketinget ved sidste valg - så kunne jeg forestille mig, at Dansk Folkeparti dengang var en meget lille gruppe, hvor få mennesker måtte varetage mange ordførerposter, også ordførerposter, som måske ikke optog den enkelte ordfører så forfærdelig meget, og som han måske ikke havde det allerdybeste vidensforhold til, og så går tingene sådan lidt let. Sådan som det foreligger nu med hensyn til hr. Jann Sjursens beslutningsforslag, så er spørgsmålet virkelig gennemtænkt og gennemdrøftet i Dansk Folkepartis gruppe, og jeg kan kun gentage: Gruppen er fuldstændig enig.
Hvorfor der lægges op til en synodal model synes jeg kirkeministeren faktisk gav nogle storartede eksempler på.
Det der med, at man vil have kirkelige retninger med i sådan et råd, giver en klar mistanke om, hvad det er, der er formålet, og tidligere udtalelser af hr. Jann Sjursen bekræfter jo til overmål den mistanke.
Karen J. Klint (S), 2003-04-11:
Det gode ved, at Kristeligt Folkeparti gentager fremsættelsen af forslaget om en kommission vedrørende folkekirken, er, at så får man repeteret væsentlige oplysninger om folkekirkens historie og struktur. Og aktuelt er der jo en debat om mange forhold omkring folkekirken og om andre trossamfund. Ja, der er faktisk også en debat om selve det at tro, for hvad er det at tro?
Ved sidste fremsættelse satte Socialdemokratiet spørgsmålstegn ved, om det lige netop er en kommission, vi har brug for for at komme videre i udviklingen og fornyelsen af nogle af forholdene i og omkring folkekirken.
Vi anbefalede, at vi fik en styrket debat og en åben debat.
Vi kan jo se i aviserne, at vi har fået debatten, og så er spørgsmålet, hvor bred debatten er.
Den er i hvert fald både blevet styrket, og den er også blevet meget mere synlig.
Men hvilke forandringer er det, flertallet i Danmark ønsker?
Kender vi politikere dem godt nok, eller skal vi give flere mulighed for at forholde sig til, hvilke forandringer der skal laves, inden vi sætter en dagsorden for det?
Jo, vi skal også tage hensyn til, at samfundet udvikler sig, for det består i dag af mange trossamfund.
Men er en kommission den bedste form til at afdække, hvilke forandringer dette bør påføre folkekirken?
Jeg vil ikke afvise, at der på et tidspunkt godt kan nedsættes en egentlig kommission, men mange ting kan også belyses mindst lige så godt på anden vis, og mange forhold kan nok ændres, hvis der er enighed herom, via almindelig lovpraksis. Socialdemokratiet vil som alternativ til dagens beslutningsforslag lige efter påske fremsætte et forslag om nedsættelse af et tværgående og bredt sammensat arbejdsudvalg - måske kunne vi kalde det et førkommissionsudvalg - uden at det dermed forpligter til en egentlig kommission, hvis ikke resultatet viser den vej.
Altså et arbejdsudvalg, der skal have i opdrag at samle op på de forhold og den viden, der er fra den debat, der kører, men også at sikre, at der kommer en bredere debat.
Udvalget skal stå for en koordineret opsamling af forhold til en slags temakatalog, der kan danne baggrund for den videre stillingtagen til de efterfølgende processer.
Vi vil nemlig fastholde ønsket om en bred og en koordineret opsamling af de bud på de forhold, der bør ses på, og derefter tage konsekvenserne af tilbagemeldingerne derfra, frem for at vi forlods har lagt os politisk fast på, hvilke temaer en kommission skal beskæftige sig med.
Vi støtter derfor ikke dagens beslutningsforslag.
Vi ser også, at der er nogle forandringer, som vi nok skal følge et par år i forhold til det lovforslag, L 163, som vi også behandler i dag.
Så der er mange ting, der skal samles op.
Sandy Brinck (S), 2003-04-11:
Ministeren plejer jo altså ikke at være sen til hverken at dunke kommunerne sådan verbalt i hovedet eller ligefrem at melde dem.
Så jeg synes nok, at den her hyldesttale til det decentrale styre skurrer lidt i ørerne, når man sådan i øvrigt følger ministeren.
Jeg må opfatte det sådan, at socialministeren har en anden tærskel, når det drejer sig om børn, og det må jeg bare konstatere og undre mig over i mit stille sind.
Nu er der en undersøgelse.
Jeg synes, der ligger meget, meget klare beviser for, at noget er galt.
Jeg synes også, at det kunne være rart, om vi nu kunne bruge den særlige situation, vi faktisk står i, med faldende børnetal, og efter at vi i 9 år har kæmpet for at få pasningsgaranti og er så tæt på, at vi kan tillade os at sige, at nu har vi det næsten.
Nu kan vi faktisk tillade os, fordi vi har den situation, også at gå ind og kigge helt, helt anderledes på kvaliteten.
Den chance synes jeg ministeren forpasser.
Det beklager jeg, men det kunne være rart, at ministeren i det mindste kunne give en tilkendegivelse af, at når undersøgelsen, som jeg altså mener foreligger, kommer, vil ministeren gøre noget og tage fat.
Villy Søvndal (SF), 2003-04-11:
Så kom vi alligevel lidt videre i diskussionen på den måde, at ministeren her i anden omgang medgav, at selvfølgelig koster det, hvis man skal lave udbedringer af fysiske forhold, der giver børnene bedre vilkår.
Der synes jeg selv, at det må være en fantastisk aktuel mulighed for socialministeren til at gå ind og sige: De her ting vil jeg godt gøre noget ved, og jeg anerkender, det har jeg gjort i Folketinget i dag, at det at gøre noget ved dem koster.
Vil ministeren derfor tage med til forhandlingerne, at det her er et af de punkter, der skal sikres ved de kommende økonomiforhandlinger her i maj måned?
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2003-04-11:
Det var sådan set ministerens ord om, at i det øjeblik, at institutionernes skal give en redegørelse, vil det nok mere være af pligt end af lyst.
Jeg vil godt høre, om ministeren mener, at børnene synes, det er vigtigere, om det er af lyst eller af pligt, end at institutionerne er tidssvarende.
Jeg vil også høre, om man måske kan bede institutionerne om at lave om på det, når nu redegørelsen kommer.
Tænker ministeren så på, om det er af pligt eller af lyst?
Jamen bare ét barn bliver mobbet i en institution, må man vel gøre noget ved det.
Henriette Kjær (KF), 2003-04-11:
Nu er det her jo ikke en undersøgelse.
Det er et gennemgribende tilsyn, hvor man skal samle erfaringerne og få dem diskuteret med KL.
Det, som jeg synes er det vigtige, er, at her får vi sort på hvidt, hvad der er galt, og så kan man gå i gang ude i kommunerne. Så er det jo op til den enkelte kommune, kan jeg sige til fru Line Barfod, at prioritere, hvordan man vil finde ressourcer til at udbedre det, der nu engang skal udbedres.
Sådan er det, sådan fører kommunerne deres økonomi, og det skal vi ikke blande os i herindefra.
Til fru Sandy Brinck, der siger, at jeg ellers er god til at dunke kommunerne oven i hovedet og melde dem til tilsynsrådet: Ja, det er jo sådan, at når man ikke overholder den lovgivning, der nu er, så er det konsekvensen af det.
Men jeg må da sige, at jeg undrer mig over Socialdemokratiet, der gang på gang - jeg tror, der har været
seks forslag om bedre arbejdsmiljø i daginstitutioner - har stemt imod, og i dag står man så og pudser glorien
Men sådan er det jo selvfølgelig.
Man kan altid komme på nye tanker.
Hr. Villy Søvndal medgiver jeg, at det koster noget, men der er altså også meget, der ikke koster noget, og det er adfærdsregler.
Man kan lave nogle klare adfærdsregler for, hvordan man gebærder sig i denne her daginstitution, noget med at vaske hænderne, sørge for at man er ude, at man ikke behøver at råbe, når man skal tale sammen, at man sørger for at få luftet ud og alle de her ting, som vi netop har arbejdet med i KID-projektet.
Til fru Jette Bergenholz Bautrup vil jeg sige, at jeg vil sådan set hellere have, at kommunerne selv går i gang med arbejdet, og som jeg sagde før, har jeg en klar formodning om, at det gør de, når der har været tilsyn ude i alle kommuner og man ved, hvor problemerne er henne.
KL er gået aktivt ind i det.
De har jo ikke sendt signaler om, at det her er de ligeglade med.
Så ville jeg stå her og være bekymret.
Tværtimod er de gået aktivt ind i det her, og det bestyrker mig i troen på, at de da selvfølgelig vil følge Arbejdstilsynets rundgang op.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2003-04-11:
Jeg vil bare sige til ministeren, at når min partifælle fru Sandy Brinck ligesom taler om den redegørelse i dag, så er det jo altså, fordi det er en ny situation, og det må ministeren jo også vide.
Derfor mener vi, at man bør tage udgangspunkt i netop det her beslutningsforslag og så få fastsat nogle regler, få fastlagt en strategi.
Ministeren taler meget om, at vi afventer Arbejdstilsynet.
Jamen er Arbejdstilsynet ikke for de ansatte
Er det ikke børnene, vi i første omgang tænker på her i daginstitutionerne?
Henriette Kjær (KF), 2003-04-11:
Når jeg taler om Arbejdstilsynet, er det jo netop, fordi hele den her debat er foranlediget af, at Arbejdstilsynet har været rundt i alle kommuner på en række daginstitutioner, og der har man fundet nogle uhensigtsmæssigheder.
Vi har jo sådan set debatten, fordi man løbende har rapporteret,
hvad man har fundet ud af.
Det var jo også det, fru Jette Bergenholz Bautrup brugte som argumentation for, at Socialdemokraterne nu havde fremsat det her forslag.
Så det er jo altså dem, som fører tilsyn, der på den måde opdager de uhensigtsmæssigheder, der er.
Line Barfod (EL), 2003-04-11:
Jeg forstod ikke helt hr. Flemming Oppfeldts opfattelse af, at hvis vi får nogle flere profitbørnehaver, vil det øge standarden i børnehaverne.
Hvis man ser andre steder i samfundet, hvor man har forsøgt sig med udlicitering, så er det ikke ligefrem gået godt.
Nu skal jeg nok lade være at nævne Farum, men hvis vi ser på Arriva eller bare det, der nu har været fremme om, at fordi postvæsenet står over for at skulle privatisere, skal vi have langt ringere service, så tror jeg ikke, det er den måde, vi skal tro på, at vi får bedre børnehaver.
Derfor vil jeg gerne høre, hvad Venstre har tænkt sig at gøre for at sikre, at vores børn får ordentlige forhold.
Vil man sørge for, at der kommer det økonomiske råderum i kommunerne til, at de kan sørge for ordentlige vilkår?
Vil man gøre noget for at sikre, at kommunerne skal sikre visse minimumsregler om, hvor mange børn der må være, om støjniveau osv., og sikre, at det bliver overholdt?
Sandy Brinck (S), 2003-04-11:
Jeg må sige, at hvis jeg hørte rigtigt, så er det glædeligt nyt, for så må jeg spørge Venstres ordfører, om Venstres ordfører er uenig med socialministeren, som gang på gang hernede i Folketingssalen har stået og sagt, at den besparelse, der er sket på de 500 mio. kr. på daginstitutionsområdet, er helt fornuftig, også selv om den altså ikke kan forklares alene i de faldende børnetal. Så jeg skal høre, om jeg har hørt rigtigt, og om det dermed gør, at Venstre faktisk er uenig med socialministeren.
Så skal jeg blot sige, at igen oplever jeg altså, at regeringspartierne, i hvert fald Venstre og socialministeren,
nu læner sig meget op ad Arbejdstilsynet, og jeg vil godt bede Venstres ordfører om at bekræfte, at Arbejdstilsynet kigger på de voksnes rammer, men ikke kigger på rammerne ud fra et børneperspektiv.
Villy Søvndal (SF), 2003-04-11:
Et af vidundermidlerne for hr. Oppfeldt var private løsninger.
Jeg vil godt lige have hr. Oppfeldt til at gennemgå, hvordan udviklingen faktisk har været, og bekræfte, at de steder, hvor man har forsøgt med private børnehaver, har det været en så bragende fiasko, at forældrene i raseri har bedt om igen at få kommunale børnehaver, i Assens og rundtomkring. Vil hr. Oppfeldt godt bekræfte det billede og dermed også anerkende, at det var et meget lidt gennemtænkt argument?
Når de der private børnehaver bliver lukket, er det jo ikke et godt svar, at så kan man bare lave nogle flere af dem, som forældrene altså ikke bryder sig om, fordi de synes, forholdene er for ringe.
Så skal jeg også bare have hr. Oppfeldts bekræftelse af, at børneområdet sidste år mistede 0,5 mia kr. - en halv milliard kroner - forringelser i form af dårligere normering,
i form af dyrere forældrebetaling, i form af mindre plads pr. barn
Så det synes heller ikke at være vejen frem.
Så der var ikke meget, der lignede et svar i hr. Oppfeldts svar.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-04-11:
Til fru Line Barfod vil jeg sige, at når jeg nævner, og det er i virkeligheden også et svar til hr. Villy Søvndal, det frie valg, så henviser jeg ikke kun til private institutioner, så henviser jeg også til det, at folk får mulighed for selv at passe deres børn, det er et af regeringens initiativer, eller at man kan flytte børnene over kommunegrænserne.
Det, at forældrene, hvis de siger, at her er noget, der er dårligt, kan flytte et andet sted hen, synes jeg da er en alle tiders ting.
Man får afskaffet ventelister rundtomkring, og det er da i sig selv også med til at øge mobiliteten, at man kan stemme med fødderne og flytte hen og få den rigtige pasning.
Så vil jeg bare sige, at det frie valg ikke var midlet alene, det var et af de seks punkter, jeg nævnte i min tale.
Fru Sandy Brinck kommer ind på spørgsmålet om, hvorvidt der skulle være en modsætning mellem regeringspartierne med hensyn til det faldende børnetal, og hvad pengene kan bruges til.
Da jeg mener, at man skal lukke pladser ned, påpegede jeg bare, at man kunne benytte sig af situationen med det faldende børnetal til at lukke de institutioner ned, som har det dårligste miljø, det vil jo være det mest hensigtsmæssige.
Man må bruge den situation, vi har nu til at sige o.k., børnetallet falder, og vi skal tilpasse udgifterne, så vi lukker simpelt hen de institutioner ned, som har det allerdårligste miljø.
Det er da et vigtigt valg, en kommune kan foretage.
Til fru Line Barfod, der spørger, hvad man kan gøre her og nu, vil jeg sige, at i stedet for at vente til 2004
- beslutningsforslaget foreslår jo, at regeringen skal fremsætte lovforslag, der skal virke i 2004 - med at gøre noget ved de her problemer, så skal situationen være, at der kommer rapporter til hver enkelt daginstitution nu, og disse rapporter skal omsættes i et bedre miljø for børnene.
Det er jo sådan, det fungerer, når Arbejdstilsynet laver sine rapporter.
Line Barfod (EL), 2003-04-11:
Jeg forstår simpelt hen ikke hr. Flemming Oppfeldts tankegang og slet ikke, hvis man vil tage hensyn til børnene.
Så vidt jeg forstår hr. Flemming Oppfeldts idé, så er den, at hvis man har en børnehave og vuggestue, hvor der er dårlige forhold for børnene, så skal man ikke gøre noget for at forbedre det.
Forældrene skal derimod tage og flytte
deres barn til et helt andet sted, hvor det ikke er i nærheden af de børn, der er i nærmiljøet
Desuden får man en meget længere transport, både når man skal bringe og hente barnet.
Det synes jeg altså ikke er at tage udgangspunkt i barnet, og hvad der er bedst for barnet.
Men det kan være, at det med »mennesket først« ikke handlede om børn, eller hvad?
Jeg forstår simpelt hen ikke, at man ikke siger, at vi skal sørge for at få de bedst mulige daginstitutioner for vores børn dér, hvor børnene er, i stedet for at skulle flytte rundt på dem, efter hvad der nu er af tilbud rundtomkring.
Desuden forstår jeg ikke, at hr. Flemming Oppfeldt ikke anerkender, at det koster penge, hvis man vil have
bedre forhold i daginstitutionerne.
Så meget falder børnetallet altså heller ikke, at vi kan begynde at lukke en masse institutioner.
Nej, det, der er mulighed for, er at sørge for, at der bliver ordentlige forhold i de daginstitutioner, vi har.
Men det koster altså penge, og de penge skal komme et eller andet sted fra, og det er hr. Flemming Oppfeldts parti, der er med til at forhindre kommunerne i at få de penge, der skal til for at sørge for ordentlige forhold for børnene.
Villy Søvndal (SF), 2003-04-11:
Jeg synes, debatten bliver stadig mere interessant.
Jeg synes egentlig, det er lidt imponerende, at en ordfører oven i købet for et stort, regeringsbærende parti siger til forældrene, at hvis det ikke fungerer tilstrækkeligt på deres institution, er Venstres lad os sige hovedsvar: så flyt et andet sted hen.
Jeg må spørge hr. Oppfeldt, om virkeligheden fungerer
De svar, hr. Flemming Oppfeldt opregnede, gælder for en promille af samtlige børn, og det vil sige, at for hovedparten af børnene var der intet svar i det, hr. Flemming Oppfeldt sagde. Jeg skal også spørge, om hr. Flemming Oppfeldt på linje med socialministeren anerkender den sammenhæng, at hvis der skal laves forbedringer, så koster meget af det penge, og et af problemerne er, at regeringen holder kommunerne i det hårdeste økonomiske jerngreb, nogen regering nogen sinde har fastholdt kommunerne i.
Der er ikke tale om vækst, selv om man taler om vækst på 0,7 pct.
Der er tale om minusvækst i virkelighedens verden; der er tale om tilbagegang.
Og i den situation er det jo, at de her finere ting bliver ofret.
Er hr. Flemming Oppfeldt enig i den vurdering?
Sandy Brinck (S), 2003-04-11:
Jeg glæder mig faktisk over, at Venstre erkender, at vi står i en ny situation, også fordi socialministeren kom af sted med at sige, at vi ville mere som opposition, end vi ville, da vi var i regering.
Det er nemlig rigtigt, som Venstres ordfører siger, at vi står i en ny situation, som giver os nogle flere muligheder.
Vi har et faldende børnetal, og jeg kunne tilføje, vi har også 90 pct. af stederne pasningsgaranti.
Der, hvor kæden så hopper af, er, når Venstre ikke vil bruge den mere fordelagtige situation til at gøre det bedre for børnene.
Jeg må også indrømme, at ligesom min kollega er jeg noget overrasket over, at Venstre rent faktisk mener, at forældrene skal stemme med børnene.
Vi har tidligere hørt, at man skal stemme med fødderne, men nu skal man simpelt hen flytte sine børn rundt, i stedet for at der bliver lavet nogle ordentlige, offentlige tilbud, hvor man stemmer i en stemmeboks på de politikere, som vil tage ansvaret for kvaliteten.
Men nej, nu er det børnene, der skal stemmes med.