Jette Gottlieb (EL), 2000-03-15:
Jeg vil gerne takke for en seriøs forholden sig til vores forslag blandt langt de fleste ordførere.
Man kan sige, at den økologiske tankegang er slået igennem, men jeg tror, de færreste vil hævde, at den er slået så gennemgribende igennem, at der ikke er mere at komme efter.
Det økologiske jordbrug blev først båret frem af enkeltstående ildsjæle, af sejlivede foreninger, og til sidst fik bevægelsen statsmagtens bevågenhed.
Senere forplantede den tanke sig til byerne, inden ideen om byøkologi og økologisk byggeri og sådan nogle ting opstod, og den økologiske bevægelse voksede frem fra neden.
Vil man støtte økologisk omstilling på landet og i byen, så er én af metoderne at styrke økologisk forskning, og en anden kunne være at fremme uddannelsen som økolog.
Den økologiske jordbrugsforskning er i et vist omfang blevet tilgodeset på finansloven - og godt for det - men derimod halter den økologiske uddannelse bagefter, hvis vi ser bort fra Den Økologiske Jordbrugsskole i Aabybro, som vi åbenbart alle opfatter som et godt eksempel.
Ellers er personer med interesse for økologi henvist til et lille kursus hist og her i tilknytning til deres uddannelse.
For at råde bod på det forhold foreslår vi i vores forslag, at der gives en lang række af de eksisterende erhvervsuddannelser en mulighed for at etablere en parallel økologisk uddannelse, først som forsøg, senere eventuelt permanent.
Altså oprettelse af en uddannelse som økologisk tømrer, gartner, kok osv., akkurat som man i dag har en økologisk jordbrugsuddannelse.
Den økologiske uddannelse indebærer undervisning i kendte teknikker og metodikker, så den økologisk uddannede bliver i stand til at bestride såvel traditionelle som økologiske job.
Det er jo bl.a. det, der gør sig gældende i Aabybro. Det andet punkt er, at kendt stof ses i et økologisk perspektiv, og det er mindst lige så vigtigt.
Og som det tredje: Introduktion af helt nye stofområder for at mestre økologiske kvalifikationer.
Og jeg siger netop »i enkelte tilfælde«, for det er jo ikke vores intention, at al uddannelse skal parallelopgøres i og som økologisk uddannelse.
Men i enkelte tilfælde kan der være tale om helt nye uddannelser, der sprænger de eksisterende uddannelsesrammer.
Og vi har peget på byøkologien som et af de steder, hvor det vil være et væsentligt bidrag, der kan komme til at bidrage til grønne lunger i byerne, men også bidrage til at fremme processerne fra jord til bord til jord og altså bringe næringsstofferne i byens affald tilbage til jordbruget.
Nogle kritiske røster har hævet sig og sagt, at det jo ikke er det, det drejer sig om.
Det drejer sig om, at den økologiske tanke skal gennemsyre alt det andet, og tydeligst sagde undervisningsministeren, at det vigtigste var at have det grønne islæt i alle uddannelser.
Og det er vi jo slet ikke uenige om.
Det, vi bare siger, er, at der ikke er tale om et enten-eller, men at der skal være tale om et både-og.
Jordbrugsskolen er i den forbindelse igen et godt eksempel, og det glæder mig, at så mange fremhæver den som en god løsning på problemerne.
Men det, som vi prøver at fremhæve, er, hvordan man kan blive drivende i at udvikle de her ting, for jeg kan kun komme i tanker om én ordfører, der hævder, at vi er nået til vejs ende, at bølgen har vendt, og nu er der sådan set ikke mere at komme efter på det økologiske område.
Men over for tankegangen, at det er det grønne islæt i alle uddannelser, der er det eneste saliggørende, vil jeg sige, at der er to argumenter, der peger på, at det andet også er nødvendigt.
Det ene er, at den økologiske faglighed indebærer en evne til at tænke i helheder, dvs. medtænke bæredygtigheden i detaljer, i helhed og i en evne til hele tiden at koble forskellige økosystemer.
Og det argument er, at i økologi er det i visse sammenhænge et spørgsmål om at gå tilbage til f.eks. godt landmandsskab eller til det gode håndværk, til en eftertænksomhed i relation til naturen.
Men det er ikke det eneste.
Det er ikke nok.
Økologi er andet og mere end det.
Økologi bygger også på de nyeste videnskabelige landvindinger.
Det er mit indtryk, at der på flere af uddannelsesinstitutionerne rent faktisk er lyst til at give sig i kast med sådan nogle opgaver.
Det handler mindre om penge og mere om et signal fra ministeriet til at opmuntre mere enkelstående ildsjæle, og det signal hørte jeg fra undervisningsministeren.
Til de enkelte ordførere skal jeg bare sige, at det, jeg hørte som en gennemgående tone, sådan set var, at det var meget godt, at det her blev taget op, fordi man jo er fuldstændig klar over, at hvis det her skal bringes videre, hvis der skal komme nye initiativer, så er det sådan set nødvendigt med en fortsat debat, og det er nødvendigt med nye initiativer, som peger i retning af en mere gennemgribende ændring af uddannelserne. Vi vil godt takke for den saglighed og positive indstilling, der har været fra de fleste ordføreres side,
til, at man fører sådan nogle tanker igennem, og vi vil specielt kvittere for undervisningsministerens signalgivning om, at det kunne være meget godt, at de enkelte uddannelsesinstitutioner tog nogle initiativer, i første omgang åbenbart inden for de eksisterende rammer.
På længere sigt kan det vise sig, at vores forslag alligevel var nødvendigt, men det kan vi jo så se, hvis der er nogen, der løber panden mod en mur.