runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-19:
Jeg vil da gerne takke statsministeren, fordi han jo klart tilkendegiver, at det hverken er Jyllands-Postens lederskribent eller undertegnede eller hr. Søvndal eller hr. Søndergaard, der stikker nogen kæp i hjulet.
Det er sådan set en ny og mere afdæmpet statsminister.
Det kan jo være, at statsministeren trods alt så måske en lille smule kan se, at den er gal. Jeg vil godt spørge statsministeren om det helt grundlæggende.
Først kommer man og påstår, at der er masseødelæggelsesvåben.
Så viser det sig, at det er der ikke.
Så går der en besættelse i gang på et grundlag, der er helt anderledes end det, man har sagt til befolkningen.
Så viser det sig, at der kommer en masse tortur.
Sagt til statsministeren: Det går faktisk ikke ret godt.
Jeg vil gerne spørge statsministeren, om man virkelig har tænkt sig bare at køre til ende med det her?
For så ender det i en rygende ruin.
Det kan enhver jo se.
Når alle lige fra Jyllands-Postens lederskribent og over til venstrefløjen kan se, at det her ikke kan blive ved med at gå, hvornår vil statsministeren så erkende det?
Ole Stavad (S), 2004-05-19:
Det gør jo altid ondt, når nogle af ens nærmeste politiske venner kommer galt af sted og farer vild, og det synes jeg er tilfældet her.
Jeg har svært ved at forstå, at man fra hr. Anders Samuelsens side mener, at det er et rigtigt tidspunkt at skabe tvivl om retstilstanden med baggrund i det juridiske responsum eller det notat, vi har fået fra kammeradvokaten om, at vi juridisk er på rimelig sikker grund, hvad angår den åbne skrivelse, der er kommet fra EU.
Det er jeg ret sikker på faktisk ikke er hensigten, og derfor beklager jeg, at det alligevel giver det indtryk. Jeg mener, at det er vigtigt, at vi holder fast i en spillelovgivning, hvor vi har nogle styrbare rammer, at spillemarkedet ikke er et marked på samme måde som alle mulige andre markeder.
Der er en række særlige ting, som man skal være meget omhyggelig og meget påpasselig med, og der er ludomanisiden jo vigtig.
Jeg er ikke engang sikker på andet, end at vi faktisk har haft for lidt fokus på den side af sagen indtil nu.
Vi satte noget ekstra fokus på det, senest da vi lavede lovgivning om spilleautomater, og har sat en procentdel af, der skal bruges til både at hjælpe de mennesker, der kommer i den ulykkelige situation, og til at lave forskning osv., og jeg vil faktisk opfordre skatteministeren til, at vi overvejer ved først givne lejlighed, hvordan vi kan udbygge det element til at styrke ludomanisiden. Jeg vil godt allerede nu bebude, at under udvalgsbehandlingen vil vi bruge lidt kræfter på at se, om de midler, der kommer ind, er tilstrækkelige, om vi har behov for mere, og på, at vi samles lidt stærkere om at sikre, at der er de midler, og at vi tænker det mere integreret ind, end det allerede er i dag, i vores spillelovgivning. Så har flere været inde på, at derudover er der jo altså en meget, meget god sidegevinst her ved, at vi får skaffet meget store midler til almennyttigt arbejde, foreningslivet, idræt, kultur, humanitære organisationer osv., og det mener jeg er noget vi bør kunne stå sammen om at beskytte. Det var jo med til, at Italien blev dømt, at de havde brugt spillelovgivningen til en hel masse udbud, til en hel masse spilleudbydere med det angivelige mål at få nogle flere penge i den italienske statskasse.
Hvis man ser på, hvordan vi har opført os på afgiftssiden, så kan man ikke med nogen ret sige, at der har været skiftende regeringspolitik på noget tidspunkt, og derfor mener jeg, at vi har en helt anden sag her. Man kan jo altid diskutere, om man skal nedsætte et udvalg, og vi er også åbne for at diskutere det, hvis det er sådan, at der skulle vise sig et behov på det her område, men et udvalg, der skal have udenlandske bookmakere som deltagere, som skal have Danske Dagblades Forening som deltager, som skal have dem, der har de største kommercielle interesser i at undergrave den spillelovgivning, som vi har herhjemme i dag, som deltagere, kan jeg ikke forstå er et radikalt synspunkt.
Som ordføreren for forslagsstillerne kan høre, er det her ikke noget, der hverken umiddelbart eller efter en udvalgsbehandling har nogen udsigt til at få socialdemokratisk tilslutning.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Også hr. Keld Albrechtsen bekræfter nu, at havde vi lyttet til hr. Keld Albrechtsens råd, så sad Saddam Hussein stadig i Bagdad og undertrykte sit folk.
Det er jo kendsgerningen.
Det kan godt være, hr. Keld Albrechtsen udadtil vil sige, at han ønskede Saddam Hussein væk, men kendsgerningen er, at hvis vi havde lyttet til hr. Keld Albrechtsens råd, så sad Saddam Hussein stadig i Bagdad og undertrykte sit folk.
Så spørger hr. Keld Albrechtsen: Hvem er det, der stikker en kæp i hjulet?
Ja, der er desværre mange kræfter, der prøver at stikke en kæp i hjulet, bl.a. de fundamentalister, som absolut vil modarbejde, at der opstår et demokrati i Mellemøsten; dem, som absolut vil bekæmpe, at der i Irak eller noget som helst andet sted i øvrigt i Mellemøsten kan være et eksempel på, at det kan lade sig gøre at skabe et frit og moderne samfund, hvor det enkelte menneskes rettigheder er sikret, herunder et samfund, hvor man sikrer kvindernes rettigheder.
Der er formørkede, fundamentalistiske kræfter, som ønsker at holde befolkningen hen i et middelalderligt mørke, og som ønsker, at kvinderne fortsat skal være undertrykt og nægtet de rettigheder, som vi mener at kvinder skal have.
Det er disse kræfter, jeg tænker på, når jeg taler om dem, som vil forsøge at blokere vejen frem mod demokrati.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-19:
Statsministeren ved jo godt, at det er notorisk ukorrekt, når statsministeren påstår, at vi ikke havde et løsningsforslag.
Ligesom Frankrig og Tyskland foreslog vi, at våbeninspektørerne skulle have mulighed for at gøre deres arbejde færdigt, så vi kunne være sikre på, at der ikke var masseødelæggelsesvåben.
Den mulighed sammenholdt med en løsnen af sanktionerne, så der kunne komme mad på bordet, kunne have peget på en fredelig vej frem for Irak.
Statsministeren ved udmærket godt, at det foreslog vi, og i historiens lys er der jo ikke meget, der taler for, at det var os, der tog fejl.
Alt taler for, at det var statsministeren, der tog fejl.
Så jeg synes, at statsministeren måske skulle holde sig lidt tilbage med at foretage alt for mange bedømmelser af, hvem der tog fejl, og hvem der ikke tog fejl. Jeg vil godt spørge statsministeren: Hvem er det, der vil stikke en kæp i hjulet?
Er det Jyllands-Postens lederskribent, der konkluderede, at krigen var tabt?
Er det dem, der stikker kæppe i hjulet?
Eller hvad mente statsministeren helt præcis med folk, der stikker en kæp i hjulet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Det er om de færreste ting i verden, at man kan sige, at noget er sikkert.
Jeg kan heller ikke give garantier, når det gælder udviklingen i Irak.
Men det, jeg kan sige til hr. Villy Søvndal, er, at hr. Villy Søvndal jo ikke har anvist nogen løsning på situationen i Irak eller i Mellemøsten i det hele taget.
Men kendsgerningen er jo bare, at hvis vi havde lyttet til hr. Villy Søvndals råd, så sad Saddam Hussein stadig i Bagdad og undertrykte sit folk.
Det er jo situationen.
Hr. Villy Søvndal har aldrig nogen sinde besvaret, hvordan han så ville have løst den situation med en skrupelløs diktator som Saddam Hussein.
Vejen fremad
er nu, at autoriteten i Irak overgives til en midlertidig irakisk regering den 30. juni, og at vi fører processen frem mod demokratiske valg i januar 2005.
Ud af det kommer forhåbentlig en demokratisk valgt og stabil irakisk regering.
Det er efter min mening det mål, vi skal holde fast i.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-19:
En af de sikre virkninger af situationen, som den udformer sig nu,
er et modsætningsforhold mellem civilisationer af en dybde og et omfang, vi ikke har set nogen sinde før.
Det tyder alle meningsmålinger på, som jeg er sikker på at statsministeren også er bekendt med.
Der vil jeg spørge statsministeren: Bekymrer det ikke, at der i en verden, hvor vi er nødt til at samarbejde og finde kompromiser og nødt til at tale sammen mellem civilisationer, i dag er blevet etableret en situation, hvor hadet, hvor afskyen og hvor bitterheden vokser dag for dag?
Der vil jeg godt spørge statsministeren i forlængelse af de svar, der er kommet indtil nu: Hvordan ser statsministeren vejen ud af det morads, Danmark er placeret i sammen med USA og de allierede, der endnu er tilbage i Irak?
For når statsministeren svarer, at aktionen var rigtig, og at han ingenting har fortrudt, så må der implicit i det ligge, at statsministeren regner med, at efter nogle anstrengelser og nogen tid, så ender det her, sådan som statsministeren gerne vil have det til at ende.
Er det nu så sikkert?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Som bekendt har den danske regering i det forslag, der blev lagt frem her i Folketinget,
ikke baseret sig på oplysninger
Regeringens begrundelse for at tilslutte sig den internationale koalition var Saddam Husseins manglende samarbejde med FN's Sikkerhedsråd.
Det ved hr. Villy Søvndal udmærket.
Det har jeg haft lejlighed
til adskillige gange tidligere at redegøre for.
Jeg er fortsat af den opfattelse, at når en skruppelløs diktator som Saddam Hussein nægter at samarbejde med FN's Sikkerhedsråd, så må det have en konsekvens, for ellers underminerer det FN's autoritet i det lange løb.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-19:
Jeg synes, at det var et meget klart svar fra statsministeren: Statsministeren fortryder ingenting.
Jeg synes egentlig, det er lidt underligt, at statsministeren er så sikker.
Jeg synes, at det sådan set er et tegn på statsmandskab, at en amerikansk udenrigsminister går ud og siger det, som det er: CIA vildledte mig om Irak.
Jeg blev påført nogle oplysninger, som jeg notorisk i dag ved
ikke er rigtige.
Jeg synes alligevel, det er underligt, at vi har en dansk statsminister, der, selv om krigen går rigtig, rigtig skidt, selv om den producerer det modsatte af, hvad der var hensigten - hvis hensigten var at bekæmpe terror, har vi i dag fået et sted, hvor terroren blomstrer som aldrig før og truer med at brede sig ud - med så stor sikkerhed i stemmen siger: Jeg har ingenting fortrudt.
Det er jeg sikker på at statsministeren husker meget tydeligt.
Ville det ikke være flot, at en dansk statsminister ligesom en amerikansk udenrigsminister rejste sig op og sagde: Beklager, vi er kommet til ikke alene at vildføre befolkningen og offentligheden med nogle oplysninger, der i dag med sikkerhed ikke holder vand, men vi synes også, at vi står i en situation, der er så vanskelig, at vi er nødt til at diskutere meget mere indgående, hvad det næste skridt skal være?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Jeg mener nu som tidligere, at det var nødvendigt at trække en grænse i forholdet til en skruppelløs diktator som Saddam Hussein.
Jeg mener ikke, det var rimeligt, at det internationale samfund fortsat skulle acceptere Saddam Husseins manglende samarbejde med FN og FN's Sikkerhedsråd.
Der er selvfølgelig ingen grund til at skjule, at det var en vanskelig beslutning at træffe.
Der er heller ingen grund til at skjule, at der er masser af forhindringer på vejen frem mod det, som er målet, nemlig et nyt, et frit, et moderne, et demokratisk Irak, hvor det enkelte menneskes frihedsrettigheder er sikret og beskyttet.
Der er mange, der gerne vil forsøge at afspore den proces.
Der er mange, der gerne vil blokere vejen frem mod et demokratisk Irak.
Men det må ikke få os til at give op.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-19:
Det drejer sig om Irak og ikke den gamle diskussion om masseødelæggelsesvåbnene og de manglende terrorforbindelser og sådan noget.
Dem synes jeg vi er ovre.
Men det drejer sig om den nuværende situation.
Og der spørger jeg statsministeren, om han i dag fortryder, at han så ukritisk støttede den amerikanske præsident i ønsket om en krig med Irak set på baggrund af de seneste begivenheder.
Og af de seneste begivenheder har jeg lagt vægt på, at Powell har sagt til en amerikansk tv-station, at CIA vildledte Powell om Irak.
Jeg tænker også på den stadig bredere opstand, den stadig bredere modstand, der er i opinionsmålingerne, men også i forhold til, hvad vi ser til daglig i Irak - og så selvfølgelig de grufulde torturbilleder.
Gør det alt sammen, at statsministeren fortryder, at han har lagt sig så meget i slipstrømmen på den amerikanske præsident?
»Fortryder statsministeren i dag, at han så ukritisk støttede den amerikanske præsident i ønsket om en krig imod Irak, set på baggrund af de seneste begivenheder?«
Ole Sohn (SF), 2004-05-19:
Jeg takker for de positive bemærkninger, der er kommet fra et flertal af partier og partier, der repræsenterer et flertal i meningsmålingerne.
Så der er håb forude.
Jeg vil godt lige indlede med at komme med et par bemærkninger til ministeren.
Nu kan man selvfølgelig altid diskutere andre partiers holdninger, men et eller andet sted har jeg undret mig meget over, hvordan Venstre har udviklet sig igennem de senere år fra at være den lille mands parti, det nære samfunds parti, og så til at gå ind for en liberalisering af lukkeloven til ubetinget gavn for Dansk Supermarked, de store koncerner, og til ugunst for de små.
Det gjorde skatteministeren som erhvervsordfører under den forrige regering.
I forbindelse med det her forslag ender man med at komme med en argumentation, som uden tvivl er en direkte støtte til og sympati for Dansk Supermarked og de andre store koncerners mulighed for at lave reklametryksager, som oven i købet bliver dirigeret sådan, at de varer, der kommer frem, bliver dirigeret af andre mærkevarefirmaer, mens de små, nye, alternative producenter har utrolig svært ved at komme ind.
Den form for argumentation kan jeg godt forstå, men jeg kan simpelt hen ikke forstå, at den skulle komme fra Venstre.
Men sådan er der jo så meget.
Skatteministeren argumenterer med, at den lille nærbutik og den lokale handlende jo ikke har en jordisk chance for som Dansk Supermarked at reklamere i tv.
Nej, det har de ikke, og det gør de da sandelig heller ikke i dag.
Det vil de da aldrig komme i nærheden af.
Så sammenligningen er sådan set helt ude i hampen. Det der med, hvornår en tilbudsavis er en tilbudsavis, er det klart altid kan diskuteres. Dansk Fagpresses statistik har lavet en meget klar opdeling, og det er den, vi har taget udgangspunkt i.
Så vil jeg gerne sige generelt om forslaget, at vi til dels har været inspireret af, at vi mener, der er for mange reklamer, at Danmark fuldstændig har skævvredet markedet i forhold til andre OECD-lande, og derfor vil vi gerne gøre noget ved det.
Det er det ene argument.
Det andet argument er, at det er en miljøbelastning.
Det tredje argument er, at det er fantastisk, at vi har en regering, som i den grad i alle sammenhænge, også i denne sammenhæng, ønsker at fremme et samfund, hvor vi ikke længere skal være borgere i samfundet, men hvor vi skal være kunder i butikken.
Det, det hele går ud på, er, at vi skal være kunder.
Vi skal mere være forbrugere, end vi skal være borgere.
Jeg kan da konstatere, at der selvfølgelig er ting, der skal undersøges nærmere.
Det er vi da helt med på, og det er også derfor, vi har lavet det som et beslutningsforslag.
Jeg vil gerne tilkendegive over for både Socialdemokratiet og Kristendemokraterne, at vi naturligvis er åbne over for at diskutere provenuet. Selvfølgelig skal staten have pengene, men vi vil gerne tilkendegive, hvordan vi mener, at staten skal bruge det provenu, den får ind.
Men det drøfter vi selvfølgelig i en åben, fordomsfri atmosfære, når et nyt flertal nu har udkrystalliseret sig efter valget.
For at understrege, at flertallet er nært forestående, skal jeg sige på vegne af Enhedslisten, at de også støtter forslaget.
Jann Sjursen (KD), 2004-05-19:
Kristendemokraterne er absolut positive over for det af SF fremsatte beslutningsforslag.
Det er vi bl.a. af den grund, at det er et forslag, der i flere år også har indgået i de forslag, vi bringer frem i forbindelse med finanslovforhandlingerne.
Derfor kan det sådan set kun få Kristendemokraternes tilslutning.
Vi er selvfølgelig enige i, at man i forbindelse med udformningen af et egentligt lovforslag, og det er jo det, som beslutningsforslaget lægger op til, må søge en nærmere afgrænsning af, på hvilke husstandsomdelte reklametryksager afgiften skal falde.
Jeg ved ikke, om det er utraditionelt, det kan man jo mene, men SF lægger jo så også op til i beslutningsforslaget, hvordan det vil bruge provenuet fra denne her afgift.
Man skal genindføre portostøtten.
Det kan vi fuldt ud tilslutte os.
Vi var jo meget imod, den blev afskaffet sidste år.
Uafhængig forbrugeroplysning 50 mio. kr. var jo da ikke værst.
Nye skolebøger 100 mio. kr. er heller ikke så tosset.
Forbedre folkebibliotekernes bogindkøb osv. Med det vil jeg sige, at jeg synes måske ikke lige, at de her cigarkasseprincipper i et videre omfang er så smarte endda, hvis forslagsstillerne ellers står sådan meget fast på, at det lige præcis er den måde, provenuet skal bruges på,
men det er selvfølgelig noget, jeg går ud fra at SF vil være villig til at diskutere i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Jeg kan forstå, at ønsket om bare at bidrage til statskassen sådan helt generelt ikke er så stort hos SF, og det kan jeg sådan set godt forstå, men måske af andre grunde.
Med de ord vil jeg sige, at vi jo selvfølgelig vil gå
positivt ind i udvalgsarbejdet, og så må vi se, om forslagsstillerne insisterer på, at provenuet lige præcis skal bruges den måde, om det er noget, der er oppe til forhandling, eller hvordan det nu ser ud, når vi når dertil. Men en principiel tilslutning til forslaget.
Anders Samuelsen (RV), 2004-05-19:
Vi synes sådan set, det er et sympatisk forslag, som SF har fremsat her, men vi er ikke særlig trygge ved, at det kan lade sig gøre på en administrativt forsvarlig måde.
Det var måske en alternativ måde at gøre det på, at folk udtrykkeligt skal bede om at få reklamer. Så kunne det faktisk godt være, at det ville føre til en betydelig lavere produktion af reklametryksager i det her land, og at man på den måde ville undgå eller i hvert fald begrænse fradragsmulighederne for virksomhederne på de her områder.
Lad det bare være en tanke, som måske kunne inspirere SF i det videre arbejde.
Vi vil følge arbejdet i udvalget og tage
endelig stilling
, men umiddelbart tror vi ikke rigtig på, at det her er måden at gøre det på, selv om det er et sympatisk sigte, SF har med forslaget.
Ole Sohn (SF), 2004-05-19:
Det er også bare et par mere opklarende spørgsmål, for jeg fornemmer, at den holdningsmæssige forskel er så stor, at den når vi nok ikke til enighed om med to spørgsmål.
Jeg vil gerne spørge skatteministeren, om skatteministeren ikke er klar over, at med hensyn til tilbudsaviserne er der ikke lige konkurrence.
Det er jo sådan, at det er de store mærkevareforretninger, der kommer forrest i supermarkedskædernes aviser, fordi de køber sig plads og dermed skubber de mindre forretninger eller de mindre producenters varer bag af dansen.
Det er det ene.
Det andet er, om skatteministeren ikke er opmærksom på, at den lille nærbutik ikke laver husstandsomdelte reklamer, eller i den udstrækning den gør det, er det faktisk undtaget i det forslag, vi er kommet med, for det er klart, at den lille handlende jo netop skal have mulighed for at komme frem i modsætning til de store.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-05-19:
Undskyld, jeg siger det så direkte.
Jeg tror, vi er enige om, at det formentlig er billigere at annoncere i tilbudsaviserne, end det er at bruge tv-spots, og hvis den lille købmand overhovedet skal have en mulighed for at komme ud til et større publikum, f.eks. gennem en tilbudsavis, så er det metoden at bruge den.
Det, som SF vil, er simpelt hen at forbyde eller i hvert fald afgiftsbelægge det medie, som især den lille købmand og den svage forbruger har allermest glæde af.
Jeg fatter simpelt hen ikke, at SF kan indtage den holdning, at man tramper på de interesser, som de mindste handlende og de svageste forbrugere har her i landet.
Ole Sohn (SF), 2004-05-19:
For det første er der en bagatelgrænse netop af hensyn til de små næringsdrivende.
For det andet er der altså ikke nogen små næringsdrivende, der laver tilbudsaviser.
Det er Dansk Supermarked, det Coop Danmark, det er de store supermarkedkæder, der laver dem.
Når vi har fremsat forslaget, så er det ud fra en vurdering af, hvad vi mener er rimeligt.
Er det rimeligt, at skatteyderne betaler 640 mio. kr. i indirekte tilskud til de store supermarkedskæder, alt imens regeringen fjerner portostøtten til små foreningsblade?
Det er et holdningsspørgsmål.
Jeg synes, det er helt fair, at skatteministeren mener, at Dansk Supermarked skal have mere støtte, men vi bare uenige.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-05-19:
Ja, ikke nok med det.
Vi er faktisk rigtig meget uenige, for jeg kan jo høre på ordføreren her, at han også har meget, meget svært ved at definere, hvad det egentlig er, vi snakker om.
Hvornår er en tilbudsavis en tilbudsavis?
Hvornår har den lille handlende mulighed for at benytte et mindre medie?
Er det, når det drejer sig om ugeavisens annoncer med en vis tekstomtale?
Er det det, der er en tilbudsavis?
Nej, det vil ordføreren nok ikke sige.
Så er det måske et annonceblad uden ret meget tekst.
Hvor går grænsen?
Jeg vil altså bare sige, at alene definitionen på, hvornår vi taler om en tilbudsavis, og hvornår vi ikke gør det, er meget svær.
Men bortset fra det er der ingen som helst diskussion
om, at hvis man gør det vanskeligere for den lille forretning at udtrykke sig i billigere medier, altså annoncere i billigere medier, så rammer man jo ikke den store forretning, der har råd til tv-reklamer og reklamer i de landsdækkende aviser.
Der er altså en meget, meget stor forskel, og jeg synes, det er helt utroligt, at SF varetager de stores interesser imod de små og de svage handlende.
Henrik Sass Larsen (S), 2004-05-19:
I Socialdemokratiet har vi grundlæggende stor sympati for det her forslag.
Vi deler også forslagsstillernes irritation over de her tilsyneladende uendelige mængder af tilbudsaviser og reklamer, som kastes ind i folks private hjem, og i modsætning til skatteministeren deler vi faktisk også forslagsstillernes analyse af, at der er opstået en skæv markedsligevægt, hvor man jo med rette kan diskutere, om ikke netop reklameomkostningerne også for de små på grund af den kultur, man har skabt på markedet, er blevet så store, at man rent faktisk forhindrer, at man får ny og fair konkurrence.
Forslagsstillerne nævner jo eksplicit i deres forslag, at den kultur, vi har i Danmark med at læse alle de her tilbudsaviser, er sådan en usædvanlig kultur set i forhold til andre OECD-lande.
Derfor kunne der faktisk være argumenter for, at man netop sagde, at vi skal væk fra, at det er så massive mængder, og hen til nogle mindre mængder og måske nogle andre medier, hvor man kan annoncere, for netop at skabe en mere fair og lige konkurrence.
Den argumentation kunne man faktisk sagtens anvende, og det er den analyse, som vi deler.
en række forbehold over for det konkrete forslag.
Vi vil gerne være sikre på, at den afgift, som SF omtaler og vil indføre, også kommer til at virke efter hensigten, og at den ikke skaber, om jeg så må sige, ny uligevægt, at den er vanskelig administrerbar, eller at den er vanskelig kontrolbar i det hele taget.
Det var den oprindelige kritik, der lå til grund for, at man ikke i sin tid indførte den, selv om vi også dengang havde sympati for det, og vi vil altså gerne have nogle nye og klare og overbevisende argumenter på bordet, før vi vil give et endeligt tilsagn; men findes de, så vil vi også være positive.
Så har vi selvfølgelig også et forbehold for den provenuanvendelse, som SF har foreslået i forslaget.
Mange af dem er nogle gode forslag, men det er jo ikke sikkert, at vi lige ville prioritere sådan, hvis det var muligt at disponere over de her midler.
Men som sagt er vi positive over for intentionerne i forslaget og vil faktisk godt prøve at gå konstruktivt ind i et arbejde i udvalget med henblik på også at få undersøgt de rent tekniske forudsætninger.