runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2006-05-19:
På det konkrete plan skal jeg bare sige, at jeg jo sådan set ikke forestiller mig, og det gør Enhedslisten heller ikke, at alle de udgifter, der er til etablering, skulle finansieres af staten.
Vi synes faktisk, at det var rimeligt, at kommunerne også skulle være med til at finansiere dem.
Vi har jo heller ikke forestillet os, at de kommuner, som allerede har etableret madordninger – og nogle har jo også køkkener – skulle have penge til det.
Men jeg skal såmænd gerne medgive den konservative ordfører, at vi under udvalgsarbejdet her også ville have haft god brug for en grundig diskussion af økonomien i det her, af, hvordan man konkret skulle skrue sådan en tilskudsordning sammen.
Der ville jeg have stillet en række forhåbentlig kloge spørgsmål til forbrugerministeren, der ville have givet nogle tilsvarende kloge svar, og så ville vi have løst de problemer, det er jeg fuldstændig sikker på, for som hr. Per Ørum Jørgensen jo også ved, så er vi også altid begge to grundige under udvalgsarbejdet, og der kommer vi jo tit langt.
Nu er der nogle af de skoler, som allerede har etableret madordninger, der sådan set har etableret dem med udgangspunkt i en støtteordning, som Enhedslisten i sin tid fik indført, så nogle har fået støtte, og andre har ikke fået støtte.
Sådan vil det jo typisk være.
Dermed kan vi præge en udvikling i en retning, som vi gerne vil i.
Det er et af de redskaber, vi har.
Jeg har så til det sagt, at vi ser på, hvad ministeren kommer med, og så vurderer vi på det tidspunkt, om det er tilfredsstillende, om vi skal genfremsætte det her beslutningsforslag eller fremsætte et andet til efteråret.
Afstemning
Martin Henriksen (DF), 2006-05-19:
Jeg synes, det er positivt, at ministeren, sådan som jeg kunne forstå det, er enig i, at det kan være hensigtsmæssigt, at analyseresultater kan spores tilbage til enkelte avlere.
Så var ministeren inde på en dialog mellem Det Økologiske Råd og Dansk Gartneri på den ene side og Fødevarestyrelsen på den anden.
Jeg tænkte på, om ministeren kunne sige, hvor langt man er nået i de drøftelser, og hvor tæt man er på at blive enige om en procedure.
Nu er man så i gang med at vurdere de nærmere muligheder og procedurer, men jeg forventer, at vi vil kunne få en afklaring og dermed en aftale mellem Dansk Gartneri og Fødevarestyrelsen inden for ganske nær fremtid, og så vil jeg som sagt oversende resultatet heraf til Folketingets Fødevareudvalg.
Jeg siger tak for det.
Det kunne være godt, hvis vi kunne komme lidt nærmere ind på, hvor tæt man egentlig er på at finde en fælles forståelse mellem de forskellige parter
Jeg har forstået det sådan, at miljøministeren siger en ting om pesticidrester i dansk frugt og grønt, men at bl.a. Det Økologiske Råd siger noget andet om frugt og grønt.
Der er simpelt hen uoverensstemmelse imellem det, som Det Økologiske Råd siger, og så det, som miljøministeren siger, som bl.a. fremgår af et bilag til Fødevareudvalget.
Mener ministeren ikke, at der i realiteten er behov for, at man får et bedre grundlag for den rådgivning, som vi, så vidt jeg kan forstå, alle sammen mener skal ydes avlerne?
Per Clausen (EL), 2006-05-19:
Det er jo meget vigtigt, når man både skal lovgive og administrere, at man så gør det på et så godt og fyldestgørende videngrundlag som muligt.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om familie- og forbrugerministeren mener, at det er tilfredsstillende, at vi i realiteten ikke ved, hvor mange pesticider der bliver brugt inden for det her område.
Vi ved jo heller ikke, hvordan udviklingen er, for den debat, der har været mellem Det Økologiske Råd og regeringen om det her spørgsmål, har jo afsløret, at da man i første omgang i et samråd sagde, at man mente, at anvendelsen af pesticider var faldende, så har man senere i et svar til mig erkendt, at det ved man ingenting om, og man tror så heller ikke på den måde, Det Økologiske Råd gør det op på.
Jamen er det en tilfredsstillende situation at være i?
Så det er klart, og det arbejder vi også på, at der skal ske en løbende indsats, for at vi kan være i stand til at analysere det her til bunds, og det er en målsætning, som regeringen løbende vil forfølge.
Og så siger man, at vi må til at forbedre det her.
Har de ansvarlige ministre ikke været klar over, at man ikke vidste, hvor stort forbruget var tidligere?
Derfor har miljøministeren bedt Miljøstyrelsen igangsætte en vurdering af, om det med rimelig sikkerhed er muligt at opgøre salget af pesticider til frugt og grønt, og i den forbindelse vil man også inddrage de erfaringer, der er gjort i Sverige, hvor man jo netop har gjort forskellige tiltag på området.
Søren Pind (V), 2006-05-19:
Da vores ordfører, fru Inger Støjberg, desværre ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Indledningsvis vil jeg sige, at det altid er en god idé at få set på, hvordan sundhedstilstanden er i vore fødevarer, herunder dansk frugt og grønt, så vi sikrer forbrugerne sunde fødevarer.
Enhver debat om forbedringer er på sin plads, hvis der vel at mærke er tale om forbedringer.
De socialdemokratiske forslagsstillere ønsker en handlingsplan for at nedbringe pesticidrester i dansk frugt og grønt, en plan, der minimum skal indeholde fem punkter for årlig afrapportering af pesticidfund og et klart mål for, hvornår dansk frugt og grønt skal være fri for pesticidrester.
Flere af de forslag, som beslutningsforslaget indeholder, arbejdes der allerede for nærværende intenst på.
Det kan derfor give anledning til forundring, at de pludselig dukker op i et beslutningsforslag.
Men det må indrømmes, at regeringen tager mange gode initiativer på miljøog fødevareområdet, så en gang imellem kan det måske godt være lidt svært at følge med.
I Venstre er vi enige i forslagsstillernes hensigt, altså at det vil være et fremskridt, hvis de pesticidrester, der bliver fundet i dansk frugt og grønt, kan spores tilbage til den enkelte avler.
Det vil være et godt redskab til at styrke den rådgivning, der gives til avlerne, så brugen af pesticider bruges i så nøjagtige doser som muligt.
Ligeså giver det en mulighed for at gøre op med brodne kar i branchen, hvis der måtte være nogen, og det er netop et af de områder, hvor regeringen allerede er i gang, hvilket gør forslaget her overflødigt.
I Venstre ønsker vi naturligvis, at restindholdet af pesticider i fødevarer er så lavt som overhovedet muligt.
Men hvis vi vedtager det forslag, som Socialdemokraterne har fremsat her, vil det reelt betyde, at der på sigt ikke vil være mulighed for at dyrke frugt og grønt på konventionel vis i Danmark.
Et af de underpunkter, som forslagsstillerne foreslår, er nemlig, at der skal sættes et klart mål for, hvornår dansk frugt og grønt skal være helt fri for pesticidrester.
Det lyder jo tillokkende, men sandheden er, at Socialdemokraterne burde have skrevet, at al produktion af frugt og grønt i fremtiden skal dyrkes økologisk, for så længe det er lovligt at benytte pesticider, kan der forekomme rester af det i vore fødevarer.
Det vigtige i den forbindelse er derfor, at de, hvis der findes pesticidrester i vores fødevarer, ikke overskrider de tilladte grænseværdier.
I Venstre og i regeringen som helhed er det den klare opfattelse, at de initiativer, der er igangsat for at mindske restindholdet af pesticider i frugt og grønt, bl.a. i forbindelse med pesticidplanen, er tilstrækkelige.
Men hvis det mod forventning viser sig ikke at være tilfældet, skal vi naturligvis rejse sagen igen.
Venstre kan derfor ikke støtte forslaget.
Mette Gjerskov (S), 2006-05-19:
Tak for det.
Normalt stiller vi jo ikke spørgsmål, når en af vores kolleger taler på vegne af andre, men jeg synes, at Venstres ordfører, eller reserveordfører i dag, tillod sig at sige nogle ting, som gør, at jeg bliver nødt til at reagere, bl.a. at vi i Socialdemokratiet med det her forslag forbyder pesticidforbruget.
Er det ikke rigtigt, spørger jeg ordføreren om, at man er nødt til at være ambitiøs for at få verden til at flytte sig.
Hvis vi nu i dag laver en plan, som siger, at der om 10 eller 20 år ikke skal være pesticidrester i vores frugt og grønt, kunne vi mon så ikke være med til at flytte en udvikling i retning af et mindre forbrug og en teknisk udvikling i retning af, at pesticidresterne er forsvundet fra vores frugt og grønt, inden vi spiser det?
Ville det ikke være en dejlig situation, spørger jeg bare Venstres ordfører om.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-05-19:
Jeg ved ikke, om der lå et spørgsmål i det, men jeg vil da godt gentage, hvad jeg også var inde på i min ordførertale, at vi, når vi snakker nultoleranceplanen i aftalen, i forbindelse med finanslovforhandlinger for 2007 vil vurdere, hvorvidt der er behov for at tilføre yderligere ressourcer til fødevarekontrolområdet.
Det er da meget, meget klart en tilkendegivelse af, at man tager den her situation meget, meget alvorligt, men at man selvfølgelig vil undersøge tingene grundigt, før man vurderer behovet for ekstra ressourcer.
Det er sund fornuft i modsætning til et paradeforslag, hvor man siger, at der mindst skal 60 mio. kr. til, men hvor man ikke engang har defineret det endelige beløb.
Så kan man kritisere det kommissorium, men der er ingen tvivl om, at de her ting vil blive undersøgt til bunds, selvfølgelig vil de det.
Der er taget så mange initiativer af ministeren og regeringen på det her område gennem de seneste uger for at imødegå den situation, vi er i, hvilket understreger, at man selvfølgelig tager den her sag meget, meget alvorligt.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-05-19:
Tak for anerkendelsen af mit forsvar.
Det var faktisk rosende ord fra hr. Jens Peter Vernersen.
Det er ikke hverdagskost i den her sag, men det var da helt fornøjeligt at høre.
Deraf kan man jo så drage den konklusion, at der ingen skandaler var før sidste sommer på det her område.
Er det årsagen til, at Socialdemokraterne stemte imod et lignende, faktisk identisk beslutningsforslag fremsat af Dansk Folkeparti tilbage i 1999 om de her ting, hvor der jo var en socialdemokratisk fødevareminister?
Skal det forstås sådan, at dengang havde man ingen skandaler?
Jens Peter Vernersen (S), 2006-05-19:
Der er ikke nogen som helst tvivl om, at det her er accelereret.
Hvis hr. Per Ørum Jørgensen mener, at det forholder sig anderledes, må jeg sige, at så bliver der ikke fulgt særlig godt med.
Jeg vil godt sige, at i den her proces var det sådan, at i 2002, da der var et forslag fra skatteministeren på kioskområdet, fremsatte vi også et forslag, der gik ud på, at hvis man tre gange overtrådte lovgivningen der, skulle man miste retten til at drive virksomhed.
Det blev afvist af den daværende skatteminister, hr. Svend Erik Hovmand, og det var så os, der senere stod fadder til det forslag, der sikrede, at virksomheder, der havde næringsbrev, kunne miste det, hvis de overtrådte reglerne.
Det var fru Ritt Bjerregaard, der stod bag det forslag og som ordfører for Socialdemokraterne på fødevareområdet gjorde en stor indsats for vores parti.
Så vi har, i det øjeblik de her spørgsmål kom frem i lyset, taget initiativet, og nu ser det ud til, at det efter mange år også lykkes at få ministeren til at tage et initiativ.
Hvad der skete tilbage i 1999?
Jamen jeg er sikker på, at når hr. Per Ørum Jørgensen har været tilbage og kigge i papirerne, så må det passe.
Mere kan jeg ikke sige om de ting.
Jeg har ikke selv kigget i det arkiv.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-05-19:
Det var bare påfaldende.
Men man kan jo ikke lade være med at få tanken, at når man nu finder kød, der er over 10 år gammelt, så er der i hvert fald et eller andet, som ikke har været helt, som det skulle være, under den daværende socialdemokratiske fødevareminister.
Det, vi måske så kan glæde os over i dag, er, at man nu fanger banditterne i modsætning til tidligere.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-05-19:
Der er vist ikke nogen tvivl om, hvad der er passeret det sidste år.
Jeg forstår, at hr. Per Ørum Jørgensen fortsætter med at bortforklare og bagatellisere.
Man skal altså være helt ude af trit med tiden, hvis det er sådan, at man ikke har set, hvad der er sket; hvis ikke man har fulgt de diskussioner, der har været her; hvis ikke man har fulgt, hvad der har været i pressen; hvis ikke man har fulgt de kontrolrapporter, som ligger på Fødevarestyrelsens hjemmeside, og der kan se, hvor katastrofalt det har udviklet sig.
Når det har udviklet sig så katastrofalt, skal vi holde fast i, hvad det var, der var grundlaget for det.
Det var regeringens nedskæringer på det her område, som har været meget voldsomme.
Man har skåret 228 medarbejdere væk i Fødevarestyrelsen, man har skåret 112 mio. kr. væk i et budget; det er ca. 20 pct.
Hvis hr. Per Ørum Jørgensen tror, man kan foretage sådan nogle nedskæringer, som man har gjort sammen med Dansk Folkeparti, uden det har nogen som helst konsekvens, så tager han gruelig fejl.
Jeg synes egentlig, at hr. Per Ørum Jørgensen skulle tænke lidt over, hvorfor problemet er opstået inden for de sidste 4 år?
Det er netop, fordi man på finansloven har behandlet fødevarekontrollen så skandaløst, som man har.
Martin Henriksen (DF), 2006-05-19:
Når nu hr. Jens Peter Vernersen lige får indføjet til sidst at pege fingre ad Dansk Folkeparti, så synes jeg da, det er væsentligt, som hr. Per Ørum Jørgensen siger, at noget af det her kød trods alt har ligget i 10 år, og at det derfor nødvendigvis må række et vist stykke tid tilbage i tiden.
Det er ikke at bagatellisere de ting, der har været fremme, tværtimod.
Det er da også bemærkelsesværdigt, at Dansk Folkeparti i lang tid har sagt, at vi netop ønsker den her lovgivning, som bliver fremsat fra ministerens side, og i 1999 fremsatte et forslag om det, som Socialdemokraterne stemte imod.
Så det kunne være interessant, om Socialdemokraterne ville anerkende, at det, der bliver gennemført nu, faktisk er en del af Dansk Folkepartis politik og har været det i lang tid.
Kan Socialdemokraterne ikke anerkende det?
Jens Peter Vernersen (S), 2006-05-19:
Nu hørte jeg jo ganske præcis, hvad det var for en ordførertale, som Dansk Folkeparti holdt, og hvor man gav tilslutning til det her.
Men jeg vil godt minde om, at Dansk Folkepartis ordfører i den her sag, hr. Christian H. Hansen, for åben tv-skærm har sagt: Vi er blevet snydt af ministeren.
Det viser sig nu, at det stort set er alt, der ikke er i orden.
Det er altså virkeligheden i den her sag.
Hvis man taler om en eller anden kødsending, der har ligger i 10 år, ved jeg ikke, om nogen som helst tror på, at kød, der har ligget i 10 år, skulle sælges.
Hvis det skulle sælges som menneskeføde, må jeg sige, at der er en fødevaregrossist, som omgående burde fratages retten til at drive virksomhed.
Jeg har ikke set den klump kød, der er 10 år gammel.
Alle ville jo sige: Det er fuldstændig ubehageligt.
Men det her drejer sig altså om, at man sidste år undlod at kontrollere 2.400 virksomheder.
2.400 virksomheder blev ikke kontrolleret, heraf 400 grossistvirksomheder, og der ligger mange, mange ton kød, som kunne gå ud til forbrugerne, og som var for gammelt.
Martin Henriksen (DF), 2006-05-19:
Jamen det er da ganske rigtigt, at Dansk Folkeparti lige før sagde, og jeg har da ikke noget imod at sige det igen, at på visse områder mener vi da ikke at ministeren har ageret fuldstændig tilfredsstillende, men nu må vi jo trods alt sige, at i forbindelse med den aftale, som er indgået mellem regeringen og Dansk Folkeparti, lægger man netop op til at rette op på nogle af de her ting, og det synes jeg altså at man burde anerkende i højere grad fra bl.a. Socialdemokraternes side.
Det her må handle om, at vi i fællesskab forsøger at rette op på det, som der skal rettes op på, at vi nedsætter en uafhængig ekspertgruppe med nogle kloge mennesker, som skal kigge på, hvordan det er, og hvordan vi kan gøre det bedre, og Rigsrevisionen skal også ind over.
Det er jo bare bemærkelsesværdigt, at det, som Dansk Folkeparti før har fremsat forslag om, jeg har også selv været ude at sige det i pressen før i dag, nu er det, som faktisk bliver behandlet, og som et enigt Folketing formentlig kan vedtage.
Så var det jo altså også sådan, at det, der bl.a. har været problemer med i dag, eller som vi har set førhen, har været egenkontrollen, og så vidt jeg husker – det kan godt være, at jeg husker forkert – var egenkontrol noget, som blev indført under den socialdemokratiske regering.
Og under den socialdemokratiske regering var det jo sådan, at den fødevarelovgivning, som fungerede før, ville vi rette op på fra Dansk Folkepartis side i slutningen af 1990'erne, og den bliver der rettet op på nu.
Nu har vi talt om proces før, det er vel en rigtig beskrivelse af forløbet, ikke sandt?
Jens Peter Vernersen (S), 2006-05-19:
Hvis jeg tager spørgsmålene et for et, vil jeg først sige, at den aftale, der blev indgået, tipunktsprogrammet, har vi været igennem.
Der var ikke noget bindende, man ville undersøge mulighederne for at kunne fratage personer ... osv., det står der helt præcist.
Hvis man kigger på den uafhængige undersøgelse, som Dansk Folkeparti har ydet bidrag til, hvad angår kommissoriet, så er det et kommissorium, der stort set ikke undersøger noget som helst.
Det tror jeg også er klart, og det er derfor, vi har foreslået fem nye punkter, vi synes er vigtige for at få en ordentlig undersøgelse.
Hvad angår de problemer, der har været i fødevarekontrollen, vil jeg bare sige: Dansk Folkeparti har jo selv erkendt, at det helt åbenbart er de nedskæringer, der har fundet sted, og som har været meget voldsomme, der har gjort, at der er blevet mindre kontrol, hvor der faktisk er brug for mere kontrol.
Afstemning
Mia Falkenberg (DF), 2006-05-19:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren, hvad han mener om, at man godt må blive insemineret indtil det fyldte 45. år, men at man ikke må adoptere, når man er 45 år, men kun til det fyldte 40. år.
Det synes jeg er sådan lidt betænkeligt, nemlig at man ikke har en ensartethed i lovgivningen, hvad det angår.
Hvorfor gør vi ikke det samme, hvad angår aldersgrænsen, hvor Norge og Sverige også kører med en meget fleksibel aldersgrænse, som de har haft gode erfaringer med i mange år?
Hvad angår reglerne i Norge og Sverige sagde jeg jo netop, at jeg vil bede Familiestyrelsen om i forbindelse med overvejelserne om godkendelsesreglerne og informationen i den forbindelse at se på de godkendelsesregler, der er om alder i Norge og Sverige.
Der kan man så sige, at den øvre aldersgrænse, der er 45 år, tager et andet afsæt end de danske regler, hvor det er aldersforskellen, der er afgørende.
Det kan man naturligvis diskutere, og det er også det, jeg vil bede Familiestyrelsen om at se nærmere på, nemlig de erfaringer, man har fra Norge og Sverige.
Mener ministeren ikke, at det er skævvridende, når ministeren nu siger, at han ser på aldersforskellen mellem barn og adoptant, men ikke på aldersforskellen mellem den, der bliver insemineret og så det kommende barn, der kommer ud af det?
Nu er reglen om inseminationsalderen, aldersgrænsen ved insemination, jo fastsat under indenrigs- og sundhedsministerens lovgivningsområde og ikke under mit lovgivningsområde, og derfor har jeg ikke forholdt mig meget konkret til de aldersgrænser, der gælder der.
Men jeg anerkender fuldt ud, at det kan være hensigtsmæssigt at se på tværs af de to lovgivningsområder, fordi der naturligvis er en form for sammenhæng.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-05-19:
Jeg vil lidt i forlængelse af noget, min radikale kollega, fru Elisabeth Geday, sagde under behandling af det forrige lovforslag, sige, at for os er det altid indholdet, der er det vigtigste, og ikke om vi får vedtaget det konkrete forslag, ej heller når vi selv er medforslagsstillere.
Derfor vil jeg faktisk godt have lov til allerede nu at kvittere for familie- og forbrugerministerens tilsagn om, at Familiestyrelsen vil se på netop de problemstillinger, som vi rejser i beslutningsforslaget.
For jeg kan meget nemt afsløre, at det med et sagkyndigt udvalg ikke specielt er vores anliggende.
Vores anliggende er selvfølgelig at få det her gennemgået og få set på, om vi kan få et grundlag for at diskutere, om vi skal have nogle andre regler, især om det med alderen, og om der i øvrigt er brug for nogle andre procedurer.
Så det var sådan set bare det, jeg ville bemærke.
Jeg kan bekræfte det referat, der af hr. Simon Emil Ammitzbøll bliver gengivet af fru Elisabeth Gedays udtalelse tidligere på dagen.
Fru Elisabeth Geday var også inde på nogle betragtninger om, hvorfor fru Elisabeth Geday måske ikke var konservativ, og mente, at det bl.a. skyldtes, at fru Elisabeth Geday ikke var helt så tålmodig, som De Konservative er.
Der kan jeg sige, at i den her sag er vi måske lidt mere utålmodige, vi ønsker ikke at nedsætte udvalg, som i ganske lang tid så vil skulle arbejde med de her ting.
Så der er vi måske som konservative lidt mindre tålmodige, end Det Radikale Venstre umiddelbart havde ønsket sig, men jeg forstår på det, der er sagt, at vi kan finde hinanden i sagen, og det er vel det afgørende.
Uden at jeg skal bruge sådan en fredag eftermiddag til at springe ud som konservativ, så vil jeg da sige, at jeg deler ministerens utålmodighed.
Det var faktisk også det, som allerede inden mi nisterens bemærkning var anledningen til min anden korte kommentar, nemlig den om, hvorvidt ministeren havde en eller anden forventet tidshorisont for det arbejde, der nu skulle gå i gang.
Men det er da min hensigt, at vi hen over sommeren vil overveje de her ting, med henblik på at i det omfang der er tale om ændringer, som kræver lovgivning, så kan vi gennemføre den lovgivning i den næste folketingssamling.
Det er jo også muligt, at man når frem til ændrede regler og procedurer, der ikke nødvendigvis afføder ny lovgivning, men som kan klares via bekendtgørelser eller lignende.
Men jeg forestiller mig bestemt, at vi i løbet af nogle få måneder har en form for afklaring af, hvad der skal til og så kan gøre det.
Søren Pind (V), 2006-05-19:
Jeg skal gøre det kort og meddele, at Venstre i det hele kan henholde sig til ministerens bemærkninger.
Mia Falkenberg (DF), 2006-05-19:
Dette forslag kan vi desværre ikke støtte, intentionerne er gode, men selve fastsættelsen af en aldersgrænse behøver ikke komme i udvalg, for at man kan sige, om det er godt eller dårligt.
Vi føler ikke, at der er behov for flere rapporter.
Tværtimod skal der handling til, og selvfølgelig skal vi lytte til de organisationer, som til daglig beskæftiger sig med det.
Dansk Folkeparti føler sig godt nok rustet til at sige, at vi konkret vil gå ind og ændre aldersgrænsen for, hvornår man ikke kan ansøge mere eller modtage et adoptivbarn.
Vi ønsker, at der kommer mere ensartethed i lovgivningen ved f.eks. at ligestille aldersgrænsen for insemination og adoption.
Og så vil jeg gerne kvittere familie- og forbrugerministeren for den forståelse, han har udvist i den her sag.
Jeg vil gerne lige igen pointere: Vi støtter ikke forslaget.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-05-19:
Jeg vil også straks udløse spændingen og sige, at Det Konservative Folkeparti heller ikke kan støtte dette beslutningsforslag om, at man skal nedsætte et sagkyndigt udvalg.
Nu kan jeg så også høre på den radikale ordfører, at man kan nøjes med mindre end det, og jeg synes, at det er meget positivt, for der har været udmeldinger både fra ministeren og fra de forskellige partier om at se konstruktivt på nogle af de problemstillinger, der selvfølgelig er rejst.
Jeg vil gerne understrege, at for Det Konservative Folkeparti er det helt, helt centralt, at det grundlæggende element, der skal bære den lovgivning, vi har på området, er barnets tarv, og at det altid må være det, vi først tager hensyn til, før vi ser på andre ting.
Det er jo en stor og principiel debat, kan man sige, om, hvilken alder der er bedst.
Og derfor giver det måske så også i hvert fald mening at spørge: Jamen hvad er så den så vidt mulige – hvis man kan kalde det det – ideelle situation, og hvad er det bedste for barnet, også når det gælder alderen på adoptivforældre?
Så vil jeg også lige knytte et par kommentarer til den situation, der jo er opstået ved, at man i Kina har ændret procedurer.
Der vil jeg gerne kvittere for, at man har taget initiativ til at løse nogle af de problemer eller i hvert fald forsøge at løse nogle af de problemer, som danske adoptivforældre har fået.
Så det vil jeg gerne kvittere for, nemlig at man fra ministeriets side har taget initiativ til at få løst nogle af de problemer.