Pia Christmas-Møller (KF), 2006-05-04:
Det vil jeg også gerne takke for.
Det har betydning ikke mindst for et lille land og en lille delegation, at det fungerer fint imellem os på trods af politiske uenigheder.
Så vil jeg igen i år også gerne takke udenrigsministeren for en god og sober redegørelse.
Jeg lægger i den forbindelse særlig vægt på den konsistens, hvormed regeringen hele tiden viser vilje til at holde fokus på Europarådets kernefunktioner.
Det er af afgørende betydning for Europarådets autoritet og dermed for institutionens betydning, at arbejdet bliver kendt og anerkendt bredt, og det kræver høj kvalitet.
Fortjent autoritet forudsætter kvalitet.
Så enkelt kan det siges, så svært er det alligevel.
Jeg tror, at der er behov for at fremhæve behovet for hele tiden at sikre et højt niveau, når det gælder saglighed, dokumentation og uvildighed i kontrol og overvågningsarbejdet.
En helt overordnet prioritering af opgaverne må koncentrere sig om demokrati, menneskerettigheder og retssikkerhed.
Også inden for kernefunktionerne må der prioriteres.
Er der ikke en vilje til at koncentrere kræfterne, sander det hele til til skade for den oprindelige vision med Europarådet, og det må ikke ske.
Europarådets succes er også dets værste trussel.
Antallet af medlemslande er steget, og det er jo i sig selv godt, at flere i vores del af verden ønsker at være en del af et fællesskab, der bygger på demokrati, menneske- og frihedsrettigheder.
Men disse rettigheder skal håndhæves, og det kræver overvågning.
Slækker man her på indsatsen og kvaliteten, slækkes Europarådets styr ke.
Netop overvågning og opfølgningsarbejdet gør Europarådet temmelig unikt.
Derfor sætter vi Konservative stor pris på netop denne del af arbejdet, men igen: Kvaliteten er af afgørende betydning for effekten.
Jeg er ikke i tvivl om, at det mere generelle arbejde med at strømline, effektivisere og fokusere ressourcerne skal have kvalitetshensynet som omdrejningspunkt.
Alene sagsmængden ved Menneskerettighedsdomstolen udgør en trussel imod en af de allervigtigste værdier, som bærer Europarådet.
Den trussel må tages meget alvorligt.
Yderst tilfredsstillende er det, at det tredje topmøde tog fat på de nødvendige reformer, men mere må til.
De allerede vedtagne reformer er ikke tilstrækkelige.
Det handler både om fokusering og om ressourcetildeling.
Jeg er tilfreds med, at den danske regering presser på for at implementere de vedtagne effektiviseringer, samtidig med at man viser vilje til at gå videre.
Der kan ikke være tvivl om, at der skal fokuseres på generelle systembærende og principielle fejl, og når der skal prioriteres, må en afvejning af proportioner selvfølgelig også spille en rolle.
Den retlige prøvning i forhold til konkrete sager skal primært varetages på det nationale niveau.
Der skal Menneskerettighedsdomstolen først og fremmest være en ekstra beskyttelse.
Det må også sikres, at systemet bliver indrettet på en sådan måde, at der er reelle muligheder for at kontrollere, at staten nu også følger domstolens afgørelser.
I den forbindelse vil jeg godt understrege, hvor vigtigt det er, at EU's nye Agentur for Grundlæggende Rettigheder ikke kommer til at fungere som en konkurrent til Europarådets anerkendte arbejde på netop menneskerettighedsområdet.
Det ville være et fejlgreb af dimensioner, hvis det udviklede sig sådan.
Det ville ikke bare blive mere bureaukratisk, men også i sidste ende gå ud over borgernes retssikkerhed, hvis man får konkurrerende regelsæt.
Jeg noterer derfor med tilfredshed, at der nu er bred enighed om, at det ikke må ske.
Og jeg lægger vægt på Junckerrapporten og den konstruktive dialog, der er lagt op til, og som skal fortsætte, mellem Europarådet og EU.
At denne fokuserende kvalitetssikring lykkes, er afgørende for, om institutionen kan yde en positiv forskel for den enkelte borger, og dermed er det afgørende for institutionens fremtidige muligheder.
Skal Europarådet være en potent, slagkraftig, normsættende organisation, som løfter menneskers retssikkerhed og sikrer menneskerettigheder og demokrati,
eller skal perspektivet være, at den ender som en relativt ligegyldig bureaukratisk diskussionsklub?
Vi Konservative arbejder målrettet for det første, og så håber vi, at den forestående formandsperiode med russerne i formandsstolen ikke vil leve op til de bange anelser, men derimod overgå de flestes forventninger.