Hans Christian Schmidt (V), 2002-11-22:
Beslutningsforslaget fra Enhedslisten om opretholdelse af GMO-moratoriet vedrører jo såvel mit ministerium som Fødevareministeriet, og med det fremsatte forslag får vi endnu en gang lejlighed til at drøfte nogle af de væsentlige spørgsmål, der er forbundet med at anvende genteknologi.
Her i salen drøftede vi reguleringen af gensplejsede organismer sidste gang i forbindelse med ændringen af lov om miljø- og genteknologi i foråret, og lad mig bare sige, at jeg synes, det er en god idé, at man får de diskussioner om GMO.
Vi er fuldstændig enige i, at det her er et meget vigtigt område, det er et alvorligt område, og det er et, som vi alle sammen skal prøve på at give den allerstørste opmærksomhed for at sikre, at forbrugerne og for den sags skyld også vi selv føler en tryghed ved det, men også at man bliver oplyst om og får nogle valgmuligheder.
Så jeg er meget enig i, at GMO altid er en god diskussion, fordi det er vigtigt, at vi prøver på i så klare vendinger som muligt at finde ud af, hvad det i grunden er, det handler om.
Se, i det beslutningsforslag, som vi skal behandle nu, opfordrer forslagsstillerne til, at regeringen arbejder for opretholdelsen af det nuværende GMO-moratorium i EU, og man stiller tre krav eller betingelser op.
Man siger punkt 1: Indtil der er skabt fuld sikkerhed for, at gensplejsede organismer ikke spredes, punkt 2: Til der er skabt fuldt producentansvar, punkt 3: Til der er gennemført fuld mærkning.
Forslagsstillerne begrunder så opfordringen med - og jeg vil godt lige bruge tiden på det, for jeg synes, det er lidt vigtigt, at vi ved, hvad det er, vi taler med hinanden om - for det første, at der over de seneste par år er kommet flere rapporter om det vanskelige i at sikre, at gensplejsede organismer ikke spreder gener og frø til økologisk dyrkede marker eller konventionelt dyrkede marker og vilde planter. For det andet, at erstatningsansvaret må ligge fuldt ud hos producenten af GMO'er. For det tredje, at den manglende mærkning af f.eks. animalske produkter fremstillet ved hjælp af GMO'er vil give mulighed for en stor produktion af GMO-afgrøder, som ikke skal mærkes.
Dette bevirker, at forbrugeren ikke har mulighed for at fravælge det.
Så lad mig starte med endnu engang at slå fast: Danmark støtter det nuværende moratorium, det er der ingen tvivl om.
Moratoriet er et resultat af, at Danmark siden 1999 sammen med fem andre lande, som dermed udgør et blokerende mindretal, har erklæret, at nye tilladelser til dyrkning og markedsføring af GMO'er er suspenderet, indtil der er vedtaget effektive bestemmelser om fuldstændig sporbarhed af GMO'er for at kunne sikre pålidelig mærkning. Men det er nok vigtigt, at vi lige tager det igen.
Det er altså baggrunden, det er ordlyden, at dyrkning og markedsføring af GMO'er er suspenderet, indtil der er vedtaget effektive bestemmelser om fuldstændig sporbarhed af GMO'er for at kunne sikre pålidelig mærkning.
Det er det, moratoriet lægger til grund.
Danmark kan ikke alene beslutte sig for, at moratoriet skal fortsætte, eller at det skal indeholde andre betingelser.
Moratoriet er jo aftalt mellem de lande, og man kan jo ikke bare fra ét land sige: Nu ændrer vi altså noget i det.
Der vil man jo klart sige: Jamen vi har indgået en aftale, og det er på baggrund af det, der står i moratoriet.
Hvis moratoriet skal forlænges, så vil det kræve, at der kan samles en ny kreds af medlemslande, som tilsammen udgør et blokerende mindretal, og som vil afgive en ny erklæring med et nyt indhold.
Ny erklæring og nyt indhold.
På miljørådsmødet i EU den 17. oktober bekræftede Rådets jurister, at moratorieerklæringen ikke omfatter miljøansvar.
Moratoriet drejer sig således alene om sporbarhed og mærkning.
Det er vi bare nødt til lige at slå fast, når vi nu skal prøve at forholde os til, hvad vi har af andre lande, der vil støtte os.
Jeg fremlagde på det samme rådsmøde efter opfordring fra bl.a. Dansk Folkeparti et forslag til en erklæring, hvori Kommissionen blev opfordret til at fremlægge supplerende regler om miljøansvar i forhold til GMO'er.
Og jeg må sige, at der ikke var flertal i Rådet for erklæringen, som derfor bortfaldt.
Jeg sagde, det glædelige jo var, at der var et ekstra land, som var enig i det.
Regeringen arbejder ikke desto mindre videre med denne sag.
Vi vil i de kommende forhandlinger om direktivet om miljøansvar arbejde for, at anvendelsesområdet i forbindelse med skader på biodiversiteten forårsaget af GMO'er udvides.
Det vil sige til at omfatte alle organismer i alle habitater og økosystemer inden for EU.
Den største opgave her og nu, og som regeringen lægger stor vægt på,
er at sikre forbrugernes tryghed og valgfrihed i forbindelse med genteknologien.
Det er vigtigt, at vi sikrer en håndtering af gensplejsede organismer, som tager forbrugernes bekymring alvorligt og giver dem mulighed for at vælge til eller vælge fra.
Vi fik implementeringen af udsætningsdirektivet på plads i foråret med ændringen af lov om miljø- og genteknologi, og nu skal vi have regler for sporing og mærkning og for godkendelse af gensplejsede fødevarer og foder på plads. Med hensyn til kravet om fuld mærkning vil jeg henlede opmærksomheden på de to forslag til EU-forordninger om godkendelse og mærkning af gensplejsede fødevarer og foder og om sporbarhed og mærkning af GMO'er.
Forordningerne forhandles i øjeblikket i henholdsvis Landbrugsministerrådet og Miljøministerrådet, og jeg håber, vi kan nå til enighed om dem inden udgangen af det danske formandskab.
En vedtagelse af forordningerne vil forbedre mærkningen af gensplejsede produkter markant.
De to forordningsforslag indeholder nogle klare forbedringer af de eksisterende regler.
For det første skal alle produkter, som består af GMO'er, eller som er fremstillet på grundlag af GMO'er, mærkes.
Det betyder, at f.eks. fødevarer, hvor GMO'er ikke kan måles analytisk, også skal mærkes.
Det er en klar forbedring i forhold til i dag.
For det andet kræver de nye forslag, at alle GMO'er, som skal bruges til foder, skal godkendes og mærkes.
I dag er der ikke krav om godkendelser og mærkning af foder fremstillet af GMO'er.
Det er en markant forbedring i forhold til i dag.
Herudover arbejder regeringen på at udvide mærkningen yderligere.
Regeringen arbejder i forhandlingerne om de to forslag for, at mærkningen også kommer til at omfatte produkter for dyr, som har fået gensplejset foder, de såkaldte animalske produkter såsom kød, mælk og æg.
Her står Danmark, ifølge de oplysninger, vi har, imidlertid isoleret i EU, og der er ikke udsigt til, at regeringen kan vinde opbakning til dette synspunkt.
Vi vil selvfølgelig kæmpe for det, men vi er jo også nødt til at meddele, sådan som vi bliver oplyst, at situationen er.
Men vi vil naturligvis, som jeg sagde, blive ved med at fremkomme med de danske synspunkter. Det er regeringens opfattelse, at en vedtagelse af de to forordninger under alle omstændigheder indeholder klare forbedringer til gavn for både forbrugere, industri og myndigheder.
Mærkningen vil give forbrugerne bedre mulighed for at vælge, om de ønsker at købe gensplejsede produkter, og hertil kommer, at forordningerne også sikrer mulighed for sundheds- og miljøovervågning og tilbagetrækning af produkter fra markedet.
Udsætningsdirektivet, som gensplejsede organismer godkendes efter, er baseret på forsigtighedsprincippet.
Ingen gensplejsede planter godkendes til udsættelse i miljøet, medmindre der er foretaget en risikovurdering af de miljø- og sundhedsmæssige konsekvenser.
Spørgsmålet om spredning af gensplejsede planter, herunder spredning til vilde planter, indgår i den miljømæssige risikovurdering.
Når forslagsstillerne maner til den allerstørste forsigtighed og til, at man anvender forsigtighedsprincippet, sker det således allerede i dag, både i den danske genteknologilov og som nævnt i direktivet.
Spredning mellem kommercielt dyrkede afgrøder behandles i det strategiarbejde om sameksistens, der er igangsat af fødevareministeren.
Resultatet af dette arbejde vil blive præsenteret for Folketinget i februar 2003.
Hen over sommeren og i efteråret har en forsker- og ekspertgruppe under ledelse af Danmarks Jordbrugsforskning analyseret og vurderet spredningen for de forskellige afgrødegrupper og kigget på de forskellige virkemidler.
En anden gruppe har det overordnede ansvar for at formulere den endelige strategi og for at foretage de juridiske analyser.
Regeringen er således i fuld gang med at analysere de problemstillinger, som knytter sig til spredningen mellem kommercielle afgrøder og sameksistens.
Spørgsmålet om erstatning indgår også i strategiarbejdet
om sameksistens
Arbejdsgrupperne skal beskrive, hvordan retstilstanden er i tilfælde af, at en gensplejset afgrøde spreder sig til en GMO-fri produktion.
Regeringen støtter det eksisterende moratorium under de eksisterende forudsætninger og ser det ikke som en aktuel mulighed at forlænge det.
Jeg skal sige til hr. Keld Albrechtsen, at det skal man sådan set finde nede i det, jeg tror, der hedder punkt 3, hvori der står: »Jordbrugets organisationer vil i perioden, indtil de nye regler træder i kraft, gennem information til deres medlemmer opfordre til, at der ikke sker nedlæggelse af veje og stier af væsentlig rekreativ betydning, medmindre der findes eller etableres alternative adgangsmuligheder.
frivillige ...«
Så det er den måde, man har sikret sig det på.
Så vil jeg kun sige, at det alligevel er tankevækkende, at jeg synes, fru Pernille Blach Hansen og jeg har nogle gode diskussioner, men jeg kan næsten mærke fortvivlelsen helt heroppe over, at det her ikke bliver sådan en mærkesag for Socialdemokratiet.
Men det bliver da en mærkesag for Socialdemokratiet, blot sammen med alle os andre.
Kan man da ikke dele lidt ud af sin glæde?
Er det så slemt, at vi alle sammen er med i det?
Jeg kan næsten høre fortvivlelsen over, at det var os, der var først.
Når regeringen derfor laver sådan noget, så skriver vi, som det er, og jeg skrev følgende sætning meget tydeligt: »Regeringen vil gennemføre en række af de forslag, som Adgangsudvalget var enige om.«
Nej, han skriver endda, at det er Adgangsudvalgets forslag.
Det kan da næsten ikke gøres tydeligere.
Jeg synes altså, det er lidt ærgerligt, at man skal ind og diskutere den ting.
Så giver og tager man i en forhandling.
i en forhandling, hvor de giver og tager, siger, ordlyden er som følger: »Jordbrugets organisationer vil opfordre medlemmerne til, at der gives adgang til gående færdsel og ophold, f.eks. til at plukke blomster og drikke kaffe på arealer, der er let tilgængelige og ligger i umiddelbar nærhed af skovens veje og stier, medmindre dette er til væsentlig gene for ejeren af ejendommen.« Skulle vi nu ikke prøve at lade de her se, om det kan komme til at lykkes?
Hvis ikke det kan, så kan vi da snakke om det en anden gang.