Helge Adam Møller (KF), 2001-10-09:
Paradeforslag, sagde Socialdemokratiets ordfører fru Sandy Brinck.
Justitsministeren udtrykte det nærmere således: Hvorfor nu belemre Folketinget én gang til. Nu har vi jo forhandlet det.
Men det er der jo et krystalklart svar på, vil jeg sige til justitsministeren.
Når vi genfremsætter det én gang til, er det, fordi det jo hjælper.
De ting, som De Konservative og Venstre gang på gang fremsætter, gennemfører skiftende socialdemokratiske ministre med fuld radikal støtte.
Ikke første gang, heller ikke anden gang, men tredje eller fjerde gang.
Men de skal trækkes til truget, det indrømmer jeg.
Lad mig bare nævne fire eksempler: Maskeforbudet var fem gange igennem Folketinget og blev afvist som paradeforslag.
Hvem fremsatte det sidste år?
Skærpede straffe for grov vold, hvor mange gange advokerede Det Konservative Folkeparti og Venstre for det?
Og det blev afvist.
Hvem har lavet en eller to voldspakker?
Det er stadig væk alt for lidt, det skal jeg vende tilbage til, alt for urimeligt, men man har flyttet sig.
Men først da man blev tvunget til det.
Hvad angår menneskesmugling, som stod i vores forslag sidste år, indrømmer justitsministeren jo nu, at det kommer man med selv.
Det er fornuftigt og godt.
Og skærpet straf for voldtægt, som vi har diskuteret i dette Folketing i adskillige år - to gange sidste år blev det stemt ned af regeringen; det socialistiske parti, Socialdemokratiet, og det radikale parti - gennemfører man nu selv.
Så det hjælper jo.
Det er lige før, man kunne ønske - jeg siger lige før - at regeringen blev siddende, men så vil det jo tage 20 eller 30 år at opnå det, som De Konservative og Venstre kan gennemføre i løbet af tre måneder, når vi først får mulighed
for det.
Derfor vil jeg ikke anbefale den løsning, men i stedet vende mig til de to forslag og først L 27, altså det fra regeringen.
Jeg vil såmænd også godt sige tak til justitsministeren, til regeringen og De Radikale, hvem der end har påvirket, at man endelig er nået frem til det, der er langt mere rimeligt og langt mere rigtigt over for den ekstremt grove forbrydelse, som en voldtægt er, uanset om det er kontaktvoldtægt, parvoldtægt eller de forskellige andre tekniske betegnelser.
Det er en utrolig stor krænkelse.
Jeg må indrømme, at jeg troede, jeg var svær at chokere, men jeg blev chokeret, da jeg sad og læste de to bilag til justitsministerens lovforslag.
Jeg har ikke taget dem med herop, for jeg vil faktisk nødigt citere dem fra Folketingets talerstol, for det er så grove, så urimelige og så krænkende ting, der er beskrevet, nemlig en række domme, som er faldet, mange af dem inden for de sidste 2-3 år, og som man altså har været fuldt bevidst om i de to regeringspartier, og hvor man giver nogle fuldstændig urimelige og latterligt lave sanktioner eller straffe til den mand, som har ødelagt en eller flere kvinders liv.
Jeg beder om, at man selv går ind og læser side 44, side 52 og andre steder.
Det er grotesk.
Jeg må så indrømme, at i nogle af tilfældene lægger man et år oveni, og det er godt, men i enkelte af de eksempler, jeg læser der, synes jeg ikke, at hverken 1, 2 eller 3 år
ville give hverken den straf, som vedkommende havde fortjent, eller mulighed for den behandling, som fru Sandy Brinck var inde på.
Der er mennesker, der bliver ødelagt for resten af deres liv, og voldsmanden eller voldtægtsmanden slipper - selv efter regeringens forslag - med 2 års fængsel, og det vil sige, at han bliver prøveløsladt efter 16 måneder.
Det er ikke godt nok.
Men det er et kæmpe skridt fremad, og tak for det.
Så til paradeforslaget, L 2, der er fremsat af Venstre og De Konservative med fru Birthe Rønn Hornbech og mig selv som to af navnene.
Lad mig trække et par ting frem der, for justitsministeren gjorde jo selv meget ud af, at det var vigtigt, at vi havde et straffesystem, som afspejlede retsfølelsen i befolkningen og hensynet til offeret.
Lad mig først tage det med, at vi foreslår, at specielt den grove vold skal straffes hårdere, end den bliver i dag, §§ 245 og 246, og inden for § 244 ser vi specielt, at man slipper for billigt ved den grove vold.
Jeg synes stadig væk, det er ufatteligt, at vi her i oktober måned år 2001 kan opleve og har kunnet det det sidste år eller halvandet, at et antal voldsmænd slipper ufattelig billigt, synes jeg, efter at de har gennemført en langvarig og uhyggelig vold over for en fuldstændig uskyldig mand eller kvinde, en vold, som strækker sig over mange timer, hvor de sparker, hvor de slår, hvor de stikker, hvor de snitter, og hvor der sker en ren og skær mishandling - en grov mishandling endda - af offeret, og så slipper de med langt under et års fængsel.
Jeg vil da godt spørge justitsministeren, om han virkelig synes, at det er i overensstemmelse med hensynet til den uskyldige mand, der altså bliver mishandlet igennem flere timer, og om det er i overensstemmelse med hensynet til befolkningens retsfølelse, at gerningsmændene slipper med langt under et års fængsel.
De sager har vi jo alt for mange af; dem kan vi jo læse om stort set hver uge.
Men regeringen synes jo altså, det er i orden, for man vil ikke stemme for vores forslag.
Lad mig tage et andet område fra vores lovforslag: uagtsomt manddrab, § 241.
Den går, hvis jeg husker rigtigt, helt nede fra bøde og op til fængsel i 4 måneder og under særlig skærpende omstændigheder fængsel op til 4 år.
Fra bøde og op til 4 år er en rimelig stor spændvidde for uagtsomt manddrab.
Jeg mener, der skal være den spændvidde, men jeg mener, spændvidden skulle være mere end 4 år.
De skal efter min mening selvfølgelig ikke i fængsel i hverken 1, 2 eller 3 år.
De har i og for sig optrådt som de fleste af os har gjort.
Det sker også for de fleste af os, det siger jeg også som tidligere formand for Færdselssikkerhedskommissionen: Vi kan alle sammen komme til at lave en fejl, alle sammen.
Men den samme paragraf gælder jo også uagtsomt manddrab, hvis vi tager dem, der helt bevidst nærmest lægger op til at slå andre mennesker ihjel. Jeg tror, de fleste kan huske sagen ude ved Frederiksberg Slot for et par år siden: En ung mand stjæler en taxa og kører af sted med over 100 km/t. op ad bakken og kører ind i en mor og hendes 14-årige datter, og begge bliver dræbt på stedet.
Det er uagtsomt manddrab, og han slipper med langt under et års fængsel.
Kan man sige, det er uagtsomt, når man stjæler en bil og man ikke har kørekort og kører med over 100 km/t. midt i København?
Hvad med ham på H.C. Andersens Boulevard sidste år, der også dræbte og kvæstede et antal mennesker og også slap med langt under et år?
Det er dér, vores forslag kommer ind i billedet: Kan man
kalde det uagtsomt manddrab?
Ja, det kan man i den klassiske forstand, for han har selvfølgelig ikke planlagt, at han vil ud og slå et andet menneske ihjel, men når man stjæler en bil og man ikke har kørekort og kører over 100 km/t. tværs igennem Odense, og man kører over for rødt lys, og man har drukket sig sanseløst beruset forinden, så må man vide, at der er en rimelig stor sandsynlighed for, at man kommer til at forårsage noget, man forhåbentlig kommer til at fortryde resten af sit liv.
Men alligevel bliver vedkommende sat på fri fod, mens forældrene er ved at planlægge begravelsen.
Jeg kan konstatere, for jeg nævnte det samme eksempel for et år siden, at det synes Socialdemokratiet og regeringen var rigtigt.
Lad mig så slutte med til sidst - nej, det er der ikke tid til, så det dropper jeg.