Frode Sørensen (S), 2001-03-01:
Beslutningsforslaget, vi her har til behandling, går ud på, at regeringen opfordres til at fremsætte forslag om indførelse af mulighed for straksafskrivning af edb-hardware på samme måde, som det i dag er muligt for udgifter til edb-software. Formålet med beslutningsforslaget er ifølge forslagsstillerne at skabe skattemæssige rammer, der imødekommer virksomhedernes behov for at kunne foretage nødvendige investeringer i takt med den teknologiske udvikling.
Lad mig starte med at understrege, at regeringen finder, at det er af stor vigtighed, at der er gode rammevilkår for dansk erhvervsliv.
Det skal ske ved fornuftige og generelt udformede regler.
Det er principielt en forkert vej at gå.
Jeg skal derfor med det samme slå fast, at regeringen ikke kan støtte beslutningsforslaget, og det er der flere grunde til: For det første vil adgang til straksafskrivning af udgifter til edb-hardware føre til et betydeligt provenutab.
Effekten af det første år skønnes at være et provenutab på ca. 2,7 mia. kr. ved et investeringsniveau i edb-hardware på ca. 12 mia. kr. Den varige virkning vil være et tab på ca. 0,4 mia. kr.
Forslagsstillerne har ikke peget på, hvordan dette umiddelbare provenutab kan finansieres.
Det er rigtigt, som forslagsstillerne peger på, at straksafskrivning kun er en fremrykning af ordinære afskrivninger og dermed giver virksomhederne en likviditetslettelse og det offentlige et rentetab.
Ud fra den samme betragtning kunne man vel lige så godt begrunde en helt generel adgang til straksafskrivning af f.eks. alle maskinanskaffelser.
Jeg tvivler dog på, at forslagsstillerne vil drage så vidtgående en konsekvens.
For det andet skal skattemæssige afskrivninger som udgangspunkt være neutrale i relation til virksomhedernes investeringsbeslutninger.
Selv om edb-hardware forældes meget hurtigt, er det næppe det typiske billede, at udstyret udgår af virksomhedernes produktionsapparat inden for kun 1 år.
Jeg har ikke set dokumentation for, at virksomhederne typisk kun bruger edb-hardware i 1 år, hvorefter dette udstyr skrottes som værdiløst.
Jeg har således svært ved at se det fornuftige i, at virksomhederne skal tilskyndes til flere investeringer i edb-hardware ved straksafskrivning, uanset hvordan den økonomiske afskrivningsprofil for edb-udstyr måtte være.
Det er jo ingen kunst at forenkle skatteregler, eksempelvis
straksafskrivning,
men dette hensyn skal afvejes over for hensynet til, at reglerne skal være velbegrundede.
Alle driftsmidler og skibe i en virksomhed afskrives efter et saldoprincip.
Der er afgørende administrative fordele knyttet til et fælles saldosystem.
Det indebærer imidlertid, at de skattemæssige afskrivninger for nogle aktivers vedkommende kan halte efter de økonomiske afskrivninger.
Det er grunden til, at der i forbindelse med erhvervspakken i efteråret 2000 er indført adgang til tabsfradrag straks i det år, hvor aktivet sælges eller skrottes, i stedet for at virksomheden får det som fradrag fordelt over de efterfølgende indkomstår.
For visse typer af aktiver inden for edb-hardwareområdet er 25 pct.s saldoafskrivning heller ikke godt nok i forhold til det faktiske værditab.
I disse tilfælde vil den nye tabsfradragsregel derfor rette op på de manglende afskrivninger undervejs i forhold til værditabet.
Jeg har på den måde svært ved at se behovet for straksafskrivningen.
Forslagsstillerne mener, at den nye tabsfradragsordning indeholder væsentlige administrative ulemper for virksomhederne.
Dette er efter min opfattelse forkert.
Det skyldes, at virksomhederne som hovedregel allerede har de oplysninger, der er nødvendige for at kunne opgøre tabsfradraget i regnskabsmaterialet.
Det har forslagsstillerne da heller ikke anfægtet.
De krav, der stilles, for at virksomheden kan få tabsfradrag,
er hverken urimelige eller overflødige, hvilket man ellers kunne få indtrykket af ved at se på forslagsstillernes bemærkninger.
Tværtimod er kravene nødvendige, for at virksomheden kan opgøre tabsfradraget korrekt. Forslagsstillerne fremhæver endvidere, at opstramningerne af reglerne for straksafskrivning af småaktiver i pinsepakken i 1998 har ført til, at pc'er i mange tilfælde i stedet for skal afskrives på driftsmiddelsaldoerne.
Med en afskrivningssats for driftsmiddelsaldoen på 25 pct. indebærer det, at pc'erne ifølge forslagsstillerne vil blive afskrevet væsentligt langsommere end den teknisk-økonomiske forældelse.
Jeg skal hertil blot bemærke, at regeringen fandt det nødvendigt med opstramningen af reglerne for anskaffelse af småaktiver i samlesæt med pinsepakken i 1998.
Jeg kan ikke se, at denne nødvendige opstramning kan begrunde
en lempelse af adgangen til straksafskrivningen.
Jeg skal i øvrigt til slut fremhæve, at der faktisk for år tilbage fandtes en regel om tabsfradrag svarende til den nugældende.
Reglen blev afskaffet i 1982, ikke fordi den var bureaukratisk, men fordi vurderingen dengang var, at der ikke længere var det samme behov for reglen, og fordi reglen ville blive kompliceret at anvende sammen med den pristalsregulering af afskrivningerne, der blev indført ved den lejlighed.