runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-12-09:
Det Radikale Venstre er ikke tilhængere af monopoler.
Vi ønsker konkurrence og dermed forhåbentlig også lavere priser til gavn for borgerne og for samfundet.
Der er imidlertid også et hensyn at tage til de forbrugere, der ikke kan gennemskue et vildtvoksende marked, og som kan blive ofre for charlataner og bondefangere.
Vi er ikke overbeviste om, at dette lovforslag har fundet den rette balance mellem hensynet til den frie konkurrence og hensynet til den svage forbruger.
Dilemmaet illustreres ganske godt af et høringssvar fra forsikringsbranchen, hvori det siges, at der formentlig vil være personer, der beskæftiger sig med juridisk rådgivning, som ingen standardansvarsforsikring vil kunne dække.
Det er set fra forbrugersiden stærkt foruroligende.
Bl.a. derfor er vi heller ikke rede til at give ministeren en fuldstændig åben bemyndigelse til sammen med familie- og forbrugerministeren at fastsætte nærmere regler for god skik for juridisk rådgivning.
Disse regler for skik bør fastsættes af Folketinget.
Men på trods af det, der er blevet sagt, vil vi naturligvis gå konstruktivt til arbejdet i Retsudvalget, og vi vil ikke på forhånd udelukke, at der kan opnås et endeligt resultat, som vi kan tilslutte os.
Men det kræver, at der bliver ryddet op i de værste tidsler i forslaget.
Og det er jeg glad for at høre at der også er andre partier der har ment, bl.a. Dansk Folkeparti.
Jeg var også meget glad for at høre den åbning, som Venstres ordfører lagde for dagen.
Anne Baastrup (SF), 2005-12-09:
Det er sjældent, at vi i Retsudvalget behandler eller skal behandle en sag, hvor høringssvarene er så entydigt negative, som det drejer sig om i forbindelse med det her lovforslag om juridisk rådgivning.
Det, der jo også er besynderligt, er, at man laver et forslag til lov om juridisk rådgivning, samtidig med at de, der skal rådgive, ikke behøver at være jurister.
Det vil sige, at der ikke er noget uddannelseskrav.
Der er heller ikke noget krav om, at hvis de rådgiver forkert, så skal der være en obligatorisk ansvarsforsikring.
Der er ikke gjort opmærksom på, at de, der i givet fald vil være de potentielle kunder til en sådan rådgivning, ikke sjældent er folk, der for første gang har et juridisk problem og derfor har brug for at få en eller anden form for juridisk rådgivning.
Der er nok heller ingen tvivl om, hvorfor lovforslaget er kommet.
Det skyldes det pres, der er kommet fra bedemandsfirmaerne – det kommer oprindelig fra Sverige.
De har jo en klar interesse i at rådgive om arv osv.
Det, der bare er problemet, er, at deres chance for at få en ansvarsforsikring er lille, medmindre de er villige til at betale en meget høj præmie.
Samtidig kan vi nok også se frem til en meget aggressiv markedsføring, når det drejer sig om juridisk rådgivning.
Hvem er det så, der i givet fald vil falde for en sådan markedsføring?
Er det den store erhvervsvirksomhed?
Er det de veluddannede, som er klar over, at der er forskel på advokater og juridiske rådgivere?
Eller hvem?
Jeg tror, at ministeren skal genoverveje, om det her lovforslag skal have sin gang på jorden.
Jeg vil godt spørge hr. Tom Behnke, om det ikke gør indtryk på den konservative ordfører, når man som begrundelse for ikke at kræve ansvarsforsikring skriver, at et sådant krav vil indsnævre markedet, fordi det vil betyde, at kun erhvervsdrivende med ansvarsforsikring vil kunne udbyde ydelsen.
Det er i den forbindelse vurderet, at der vil blive tale om en meget høj præmie.
Gør det ikke indtryk, at man risikerer, at der er så mange fejl ved den her juridiske rådgivning, at det giver en meget høj præmie – en meget høj præmie?
John Dyrby (S), 2005-12-09:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Tom Behnke, om hr. Tom Behnke er fuldstændig blind for den her vinkel med at sige: Det kan godt være, at man har et lille lovforslag på en A5-side, der siger, at man skal indgå en skriftlig aftale, men man har jo ifølge det her ret til at formulere sig stort set, som man selv vil.
Man har ret til at kalde sig juridisk rådgiver, man har ret til at gøre det indtil flere gange, og alt det, der ikke er så godt, kan man jo ligefrem skrive med småt, om jeg så må sige.
Er hr. Tom Behnke fuldstændig blind for, at det her altså kan lede nogle folk ind i en aftale, som ikke er særlig god for dem selv?
Kim Christiansen (DF), 2005-12-09:
Der er flere ting i lovforslaget om juridisk rådgivning, som Dansk Folkeparti er betænkelige ved, bl.a. at alle vil kunne udbyde juridisk rådgivning.
Forslaget indeholder således ikke nogen beskyttelse af forbrugerne mod inkompetent rådgivning.
I Jyllands-Posten fra den 5. december skrev lektor Lars Bo Langsted fra Handelshøjskolen i Århus en sønderlemmende kritik af forslaget, og høringssvarene har jo heller ikke ligefrem været positive.
Advokatbranchen er i dag mere gennemreguleret end nogen sinde før.
Selvjustitsen er meget høj, og der er ekstern kontrol med betroede midler, ansvarsforsikring, underslæbsforsikring m.v.
Det samme gælder for de andre liberale erhverv som revisorer, ejendomsmæglere og forsikrings mæglere og lignende.
Uden de strenge krav, der stilles, ville mange plattenslagere – udtrykket har været brugt tidligere i dag – kunne boltre sig.
Man kunne f.eks. forestille sig, at bedemænd ville sælge juridisk rådgivning om testamenter og dødsbobehandling og lave en pakkeløsning.
Men det er faktisk vanskelige områder, især når det gælder beskatning af dødsboer, så der kan sagtens blive givet forkert rådgivning, og der kan være brodne kar, der forvalter aktiverne i et dødsbo på en uhæderlig måde.
Hvis advokater begår fejl af den art, er der dels et disciplinært ansvar med bøde og fratagelse af bestalling m.v., dels erstatning og endelig ansvarsforsikring og underslæbsforsikring.
De nye juridiske rådgivere, som regeringen nu foreslår, har hverken nogen uddannelse eller noget ansvarsforsikring eller underslæbsforsikring.
En anden svaghed ved forslaget er, at der ikke fastsættes regler om beskyttelse af kunderne mod uberettigede dispositioner over klientkonti.
Som nævnt ser DF også et problem i, at der ikke kræves en autorisation for at udøve juridisk rådgivning.
Med andre ord kan man sige, at der bliver fuldstændig frit spil på alle hylder for personer med mindre reelle hensigter, og forbrugeren er helt overladt til sin egen vurdering af rådgiveren.
Afslutningsvis vil jeg sige, at også Dansk Folkeparti gerne ser, at lovgivningen bliver liberaliseret.
Det trænger den til, og vi vil gerne være med til at diskutere det konstruktivt i den videre udvalgsbehandling.
Men som lovforslaget ligger i sin nuværende form, vil vi ikke kunne støtte det.
Søren Pind (V), 2005-12-09:
Det skal i fremtiden være nemmere for enhver, der måtte ønske det, at drive juridisk rådgivning.
Der udarbejdes samtidig et juridisketisk regelsæt for, hvilken adfærd der er acceptabel og uacceptabel, og Forbrugerombudsmanden får mulighed for at føre tilsyn med dette område.
Et af de spørgsmål, der vil blive rejst i forbindelse med udvalgsbehandlingen, er selve det konkrete krav om, at der mellem den enkelte rådgiver og den enkelte klient eller kunde skal laves en aftale.
En række organisationer har henvendt sig, og det bliver vigtigt at få undersøgt, i hvilket omfang eksisterende praksis inden for organisationer og foreninger vil blive urimeligt ramt af dette krav.
Det må vi se nærmere på.
Det skal bemærkes, at finansielle virksomheder og fagforeninger ikke er underlagt disse krav.
Forbrugerrådet har samtidig henvendt sig med en bekymring om det manglende krav om forsikringer for sådanne rådgivere, og også de forhold må vi naturligvis se nærmere på.
Den lov, der ophæves, er en lov, der gennem mange år har dannet rammen for det juridiske arbejde i Danmark.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Et af de store diskussionsemner i forbindelse med, at man nu vil ophæve vinkelskriverloven og give alle mulighed for at yde juridisk rådgivning, har jo været, om der skal være en ansvarsforsikring, fordi forbrugere ofte vil være på herrens mark med hensyn til, hvem de henvender sig til.
Det vil altså sige, at Venstre, som jeg kan forstå støtter lovforslaget, synes, det er helt fint, at vi får en række mennesker, der skal give juridisk rådgivning, men altså betragtes som så usikre kort, at de ikke engang vil kunne tegne en forsikring.
Er det særlig godt, når det gælder om at beskytte borgerne i dette land mod plattenslagere på områder, som kan være af vital betydning for borgerne?
Søren Pind (V), 2005-12-09:
Jeg tror, fru Line Barfod skal være opmærksom på, at der allerede i dag er mulighed for at yde juridisk rådgivning.
Det, der ikke er mulighed for, er at reklamere for, at man vil give juridisk rådgivning, men jeg vil godt give tilsagn om, at vi kigger på spørgsmålet under udvalgsbehandlingen.
Jeg er i sagens natur som ordfører for et af regeringspartierne enig i de synspunkter, der er fremført fra Justitsministeriet.
Men på den anden side har vi fået en henvendelse fra Forbrugerrådet, som vi skal tage alvorligt, og som vi skal undersøge, og det er det, jeg har givet tilsagn om på mit partis vegne her i dag.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Det er fint nok med tilsagnet om, at vi skal kigge på det, og så håber jeg, det kan føre til, at vi også får nogle ændringer ud af det og ikke bare nøjes med at kigge.
Men jeg vil gerne høre, om ordfø reren har overvejet, om der kunne være en risiko for, at der kan ske det samme på dette område, som vi har set på revisorområdet, hvor enhver jo i dag kan kalde sig revisor og også reklamere med at yde revisorydelser uden at have nogen ansvarsforsikring og uden at have nogen uddannelse.
Derfor er ganske mange mennesker kommet alvorligt i klemme og nogle endda gået konkurs, fordi de troede, de havde en revisor, der havde forstand på skatteregler, momsregler osv., men det viste sig, at det havde den pågældende ikke.
Søren Pind (V), 2005-12-09:
Jeg er nødt til at sige til fru Line Barfod, at f.eks. advokater, der driver selvstændig virksomhed, netop ikke vil være omfattet af denne lovgivning, og at det jo ikke bare vil være sådan, at advokattitlen flyver rundt i luften.
Det er korrekt, at der vil være mulighed for at bruge titlen juridisk rådgiver, og det er klart, at det er en liberalisering af det gældende regelsæt, og derfor siger jeg også: Lad os kigge fornuftigt på det under udvalgsarbejdet.
Men jeg må også sige ærligt, at jeg tilhører altså et parti, som traditionelt går ind for, at der ikke skal være så forfærdelig mange privilegier, og at der skal være et frit marked for ydelser, som folk selv skal have lov til at købe.
Grundliggende vil langt de fleste være bedst til selv at vurdere, hvad der er bedst for dem, men det betyder ikke, at vi ikke skal tage højde for plattenslageri, og det vil vi naturligvis gerne være med til at kigge på.
John Dyrby (S), 2005-12-09:
Ordet vinkelskriver er vel efterhånden forsvundet fra daglig brug i det danske sprog.
Formelt set er det en person, der uden at være advokat yder juridisk bistand i erhvervsmæssigt øjemed, så selv om vi ikke bruger det meget i dagligdagen, har de fleste af os vel alligevel i baghovedet, at en vinkelskriver er en negativ betegnelse for en person.
Det kan vel også være på sin plads, at den såkaldte vinkelskriverlov fra 1943 nu tages op til revision og erstattes af mere tidssvarende bestemmelser.
Lovforslag nr. L 65 er et forsøg på at finde sådanne mere tidssvarende bestemmelser og en mere tidssvarende lovgivning.
Sigtet er at skabe mere konkurrence inden for de juridiske områder og derigennem nå frem til lavere priser, og det kan sådan set være fornuftigt nok.
Men jeg må sige, at som lovforslaget ligger, er det ikke Socialdemokraternes kop te, for sandt for dyden er der jo ikke meget indhold i lovforslaget som sådan.
Med hensyn til at gøre det frit for stort set alle at yde juridisk bistand til stort set alle synes vi, der er nogle forhold, der gør en nærmere gennemtænkning af stoffet påkrævet.
Jeg har bemærket, at Venstres ordfører har åbnet mulighed for, at ansvarsforsikring og andre punkter i L 65 kan diskuteres i udvalget.
Det hilser jeg meget velkommen, og jeg glæder mig lidt til at se, om Venstre er klar til at rykke sig på de områder, for det er noget, der er vigtigt i denne sammenhæng.
Det er vigtigt, at vi ikke giver plattenslagere, som de er blevet benævnt, mulighed for at nedsætte sig som juridiske rådgivere og oven i købet kalde sig det og i øvrigt gøre det muligt for dem at gå fra den ene sag til den anden med potentielle store og fatale konsekvenser for brugerne.
Det kan vi simpelt hen ikke være med til.
Vi er ikke uenige i, at den gamle vinkelskriverlov skal fornys, men vi er ikke enige i, at det forslag, der nu ligger på bordet, er det rigtige svar.
Vi kræver en hel del ændringer, før vi kan være med til det.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Det er vældig spændende og, synes jeg, vældig positivt, at Dansk Folkeparti ikke umiddelbart kan støtte lovforslaget, som det ligger, for så er der jo faktisk ikke flertal for lovændringen.
Derfor vil jeg gerne høre lidt mere præcist, hvad det er for nogle krav, Dansk Folkeparti stiller for at kunne stemme for lovforslaget.
Er det f.eks. krav om autorisation?
Er det et uddannelseskrav?
Er det et krav om tvungen forsikring og klientkontomiddelregler?
Eller hvad er det mere præcist, Dansk Folkeparti vil stille nogle krav om, før man kan stemme for lovforslaget?
Kim Christiansen (DF), 2005-12-09:
Jeg må åbenbart udtrykke mig meget uklart i dag.
Det er specielt angående klientkonti.
Her synes jeg, det er meget betænkeligt, at der ikke er en adskillelse af kontomidlerne, og det er nok et af de områder, vi er mest betænkelige ved.
Men autorisation og ansvarsforsikring er også problemer, som vi har påpeget, så det er hovedområderne for vores vedkommende.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Betyder det, at hvis ministeren ikke ændrer lovforslaget, så der kommer krav om autorisation, uddannelse, ansvarsforsikring og klientkontoregler, vil Dansk Folkeparti ikke støtte forslaget?
Er det sådan, jeg skal forstå det, hr. Kim Christiansen siger nu?
Kim Christiansen (DF), 2005-12-09:
Man kan jo ikke få alt her i livet, men nu har vi påpeget de betænkeligheder, vi har ved lovforslaget, og så må vi i det videre arbejde se på, om vi kan ændre nogle af tingene.
Jeg vil ikke stå her og love noget.
John Dyrby (S), 2005-12-09:
Jeg synes, det var et interessant svar, hr. Kim Christiansen kom med her til sidst, og tak for det.
Jeg kunne omvendt spørge hr. Kim Christiansen: Betyder det, at hvis der bliver stillet et ændringsforslag, som indeholder disse fire elementer, vil Dansk Folkeparti stemme for det?
Kim Christiansen (DF), 2005-12-09:
Vi vurderer de ændringsforslag, der bliver stillet under behandlingen af forslaget, deriblandt de, der måtte komme fra Socialdemokratiet.
Vi vil sandsynligvis også selv komme med ideer, og så må vi jo diskutere og se, hvor vi kan lande.
Tom Behnke (KF), 2005-12-09:
Jeg synes, det er lidt synd, at debatten er ved at køre lidt af sporet.
Jeg synes, det er lidt synd, at man overser, at nogle af de ting, som nogle af ordførerne efterspørger, faktisk bliver opfyldt med lovforslaget.
Derfor vil jeg sige, at Dansk Folkeparti allerede har fået opfyldt et af sine ønsker, så det behøver Dansk Folkeparti altså ikke at stille ændringsforslag om eller bede om yderligere svar på.
Det er en del af lovforslaget.
Jeg synes også, det er lidt synd, at man slet ikke forholder sig til, at i dag kan enhver cykelsmed eller bagerjomfru yde juridisk rådgivning uden nogen spilleregler.
Med forslaget her indføres en lang række præcise spilleregler for juridisk rådgivning, og hvordan kan man have noget imod det?
Samtidig giver man juridiske rådgivere lov til at reklamere med, at de yder juridisk rådgivning.
Der indføres altså en ligestilling, så de, der udbyder juridisk rådgivning, får lov til at indrykke en annonce i den lokale avis om, at de gør det, men samtidig bliver det præciseret i forslaget, at de, der yder juridisk rådgivning, skal leve op til god skik.
Det ene er, at de betroede midler skal holdes klart adskilt fra den juridiske rådgivers egne midler.
Man må altså ikke yde juridisk rådgivning, hvis rådgiveren selv har en økonomisk interesse i sagens udfald.
Der skal laves en skriftlig aftale, hvoraf det skal fremgå, hvilken uddannelsesmæssig baggrund den juridiske rådgiver har.
Man har altså lige pludselig som forbruger, som borger her i landet, der ønsker juridisk rådgivning, mulighed for at se, hvad det er for en person, man sidder over for.
Der bliver krav til, at den skriftlige aftale skal indeholde, hvad man har aftalt af pris, eller hvad man har aftalt af timepris.
Så ved man, hvad man har at holde sig til.
Der bliver krav om, at der i kontrakten eller i aftalen skal stå, om den juridiske rådgiver har en forsikring, og i givet fald i hvilket omfang den forsikring så dækker, og hvad det er, den dækker.
Det krav er der heller ikke i dag.
Når man som forbruger og borger sidder med sådan et stykke papir foran sig, en skriftlig aftale, og ser, at den juridiske rådgiver har skrevet, for det skal han jo efter den nye lov her: Jeg er ikke forsikret, så må man altså som borger sige: Hov, hvad er det for noget?
Hvorfor er min juridiske rådgiver ikke forsikret?
Er det, fordi han ikke kan opnå en forsikring?
Er det, fordi han er blevet udelukket fra at få en forsikring?
Er det, fordi han har lavet noget forkert tidligere?
Det gør man ikke i dag.
Så på alle mulige måder er det her forslag jo noget, der lever op til Dansk Folkepartis ønske, som det netop er blevet udtrykt her fra Folketingets talerstol.
Her er altså tale om, at vi får nogle spilleregler for juridisk rådgivning, spilleregler, vi ikke har i dag.
Det må da kun kunne tolkes som noget positivt, og derfor støtter vi forslaget fra konservativ side.
Per Dalgaard (DF), 2005-12-09:
L 67 foretager de ændringer i retsplejeloven, som er nødvendige for at kunne håndhæve ejendomsretten til intellektuelle værker eller såkaldte immaterielle produkter, dvs. en forfatters ret til sine romaner eller artikler, en komponists ret til sine musiske værker, en edb-designers ret til sine programmer osv.
Hensigten med denne lov er således fornuftig og ganske åbenbar.
Det EU-direktiv, som dette forslag udspringer af, er et minimumsdirektiv.
Nationalt kan der gennemføres strammere restriktioner, såfremt en rettighed brydes.
Og her er de danske forholdsregler udmærkede.
Det er et nationalt anliggende.
Det er nærmest et Dansk Folkeparti-ønske.
Det fremgår dog af artikel 11, at når en krænkelse er fastslået, kan der udstedes forbud mod en fortsat krænkelse, f.eks. ved dagbøder.
Af artikel 4 i direktivet fremgår det, at det ikke kun er indehaveren af rettigheden til et værk, der kan anmode om foranstaltninger ved krænkelser, men også licenshavere, visse organisationer og faglige interesseorganisationer, altså organisationer, der repræsenterer indehaverne af værket, det såkaldte immaterielle stykke kunst.
Af artikel 6 fremgår det, at det ikke kun er personer, der kan påklages, men også en erhvervsmæssig udnyttelse af et immaterielt produkt.
Det gælder f.eks. patenter, design, mønstre, alle de her produkters udformning osv.
Artikel 7 pålægger den, der krænker, at fremkomme med oplysninger om distributionskanaler, mængder, priser på varer og på tjenesteydelser.
Et fornuftigt modtræk mod uberettiget anklage findes også i direktivet.
En sådan kan medføre erstatning til en anklaget fra den, der har rejst en anklage, hvis det viser sig, at der ikke er noget reelt indhold i anklagen om krænkelsen.
Der skal kunne rejses en sag inden for en vis frist, for at en anklage kan opretholdes, ganske fornuftigt.
Dansk Folkeparti kan støtte forslaget.
Tom Behnke (KF), 2005-12-09:
Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Som der bl.a. står i forslaget, så er en effektiv immateriel retsbeskyttelse nødvendig for at sikre, at opfindere, forskere, kunstnere, produktudviklere kan høste udbytte af deres arbejde, så der ikke er nogen, der går hen og bare kopierer.
Reglerne herom er således med til at sikre gode betingelser for innovation og kreativitet og dermed for økonomisk vækst og kulturel udvikling til gavn for samfundet som helhed.
Så kan det jo næsten ikke siges flottere og større.
Det nye, der sker med forslaget her, efter at der er kommet et EU-direktiv, er jo, at der kommer en ny mulighed, nemlig at retten, altså domstolene, kan pålægge en modpart i en sådan sag at afgive oplysninger om den krænkelse, der har fundet sted, pålægge, at krænkeren skal sige, hvem der står bag kopiprodukterne, hvor de i øvrigt er blevet solgt henne, og hvor man har dem fra, om man har kendskab til andre, hvor mange eksemplarer der er tale om osv. osv.
Og hvis det er sådan, at vi effektivt skal kunne gå ind og få stoppet det her, så er det rimeligt nok, at domstolene har muligheden for, at de kan pålægge en modpart at afgive oplysninger om krænkelsens omfang og størrelse osv.
Vi understreger altså med forslaget her, at der selvfølgelig skal være domstolskontrol, at der skal være en proportionalitet i det, vi taler om.
Det handler kun om de erhvervsdrivende, ikke private hjem, og forslaget her går ikke videre, end direktivet foreskriver.
Så vi kan støtte forslaget, som det foreligger.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Jeg vil bare høre sådan mere generelt, hvor Det Konservative Folkepartis ordfører så vil placere piratkopiering i forhold til andre typer forbrydelser.
Tom Behnke (KF), 2005-12-09:
Det er jo fuldstændig korrekt, fru Line Barfod må have læst godt på det konservative partiprogram.
Det er således, at når vi skal vægte proportionerne i strafferammer, strafudmåling osv., så er det klart, at vi fra konservativ side ser på, at personfarlig kriminalitet er værre, er grovere, skal straffes hårdere end anden form for kriminalitet.
Det har jo sådan set ikke noget med den her diskussion at gøre.
Det, der måske bliver spurgt til, er: Er det nødvendigt, at man tager de her tiltag i brug over for den her kriminalitetstype?
Og der er så et andet element, som gør sig gældende, og som vi altid har stået fast på i Det Konservative Folkeparti, nemlig at myndighederne, domstolene skal have muligheden for at standse forbrydelsen og sørge for, at den ikke gentager sig.
Og det er altså det, man gør med det her forslag her.
Med informationspålægget går man ind og sikrer, at netværket bliver opløst, og dermed standser man forbrydelsen.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Det glæder mig, at De Konservative holder fast i, at det her ikke er en af de groveste forbrydelser, vi kender til.
Selv om det er en forbrydelse, så er der trods alt en række andre forbrydelser, der er langt grovere.
Og jeg er helt med på, at det, vi snakker om her, ikke er straflængde osv., men at det er et spørgsmål om, hvilke indgreb man skal have ret til at bruge.
Det helt specielle ved piratkopiering i forhold til andre ting, vi taler om, er, at det jo her er to private parter over for hinanden, hvor erhvervsorganisationerne ønsker nogle meget vidtgående indgreb, nogle meget vidtgående regler for at kunne gå ind og skaffe beviser osv. hos nogle andre.
Tom Behnke (KF), 2005-12-09:
Nu skal vi holde fast i, at bevissikringsundersøgelser jo allerede kan finde sted og finder sted i dag.
Der er en lille ændring der, en justering, men med hensyn til informationspålægget, som egentlig er det store nye her, så er det jo et tiltag, som efter min bedste overbevisning er nødvendigt.
Uanset hvilken grad af karakter vi nu giver den her kriminalitetstype, så er der trods alt tale om, at der er nogle mennesker, der bliver krænket.
De bliver krænket på deres produkt ved, at nogle går ud og kopierer det, og at der dermed er andre, der sådan set tjener på det.
Det hindrer jo, at der ligesom er den innovation og den udvikling og den vilje og lyst og evne til at gøre nogle ting.
Så vi skal have taget fat om den her kriminalitetstype.
Måden at standse den her kriminalitetstype på er bl.a., at man går ind og giver mulighed for et informationspålæg, fordi det effektivt vil gøre, at man kan få trævlet netværkene op og dermed få standset forbrydelsen, ikke bare lige den konkrete enkelte erhvervsdrivende, som har begået en krænkelse, men i det taget få opklaret, hvem det er, der står for produktionen, distributionen, hvem der i øvrigt har solgt dem, hvor mange eksemplarer der er solgt, hvilket omfang forbrydelsen har osv.