runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-13:
Nu bliver jeg jo forvirret.
Det, man i praksis gør i dag, er, at når der kommer en bilist eller en lastvognschauffør kørende op imod Danmark og kommer til grænsekontrollen, så er det, sådan som det er i dag, politiet, der er den myndighed, der har kompetence til at stoppe køretøjet, fordi man så også checker papirerne på køretøjet og personerne. Samtidig siger politiet så, at det lige skal tjekkes af de veterinære myndigheder, hvad man fører med ind, for at undgå risikoen for smittespredning af bl.a. mund- og klovsyge; det er ganske fornuftigt. Så siger ministeren nu, at der ikke vil være nogen ændring i det efter den 25. marts.
Det vil sige
, at man indtræder i den praktiske del af Schengensamarbejdet, som går ud på, at man ikke må kontrollere pas, men resten, altså det, at politiet og veterinærmyndighederne er på nøjagtig de samme steder, som de er i dag, hvor myndighederne jo føler, det er nødvendigt, at de foretager den her kontrol af de enkelte, der kommer over med madvarer, fortsætter uændret.
Ritt Bjerregaard (S), 2001-03-13:
Og det kræver selvfølgelig, at der er en kontrol.
Der er en kontrol knyttet til de enkelte virksomheder, til gårdene, hvis vi har en mistanke, der er kontrol knyttet til slagterierne, til transport osv., og det er der selvfølgelig også til grænsen.
Når sådan en situation opstår, er der tale om en særlig situation, hvor man selvfølgelig etablerer det beredskab, der
er nødvendigt, og det er, hvad enten der er en Schengenaftale eller ikke er en Schengenaftale.
Christian Mejdahl (V), 2001-03-13:
Jeg vil gerne tro ministeren, når ministeren siger, at der er strammet op, hvor det er muligt, inden for de officielle, registrerede og autoriserede systemer.
Der findes imidlertid en række aktive mennesker, der agerer i markedet med handel og transport osv., som falder uden for de autoriserede systemer.
Hvad gør ministeren for at sikre, at der ikke er brodne kar, og at ikke er nogle, der springer over gærdet, hvor det er lavest?
Mariann Fischer Boel (V), 2001-03-13:
Jeg vil gerne have lov til alene at koncentrere mig om de sager, der ligger før den 1. marts 1999.
I samrådet med Fødevareudvalget redegjorde ministeren for, at der før det tidspunkt lå ca. 11.000 sager, og vi fik et tilsagn om, at der i løbet af 14 dage ville være afviklet 8.000 af de 11.000 sager.
Jeg vil godt bede ministeren om at bekræfte, at de sager nu er bragt ud af verden.
Det var første spørgsmål.
Ole Vagn Christensen (S), 2001-03-13:
Nu ved jeg ikke, hvornår en finanslov er blevet til metervis af papir og ikke til realiteter mellem de partier, som indgår i finansloven; men det kan godt være, at det er sådan, man forstår tingene i Venstre.
Så vil jeg kun sige, at den melodi, vi hørte her til sidst, har jeg nu hørt herinde i Folketinget, lige siden jeg kom herind, og jeg må sige til Venstre, at der ikke er meget ny musik i den, og der er ikke mange nye arbejdspladser i de initiativer, der ligger deri.
Derimod er der et større sugerør, der skal ned i statskassen for at hjælpe nogle virksomheder via skat - en måde at skyde med spredehagl på.
Vi mener i Socialdemokratiet, at man skal målrette tingene mere.
Jens Kirk (V), 2001-03-13:
Jeg ved ikke, om ministeren vil kalde det her 10-kroners-spørgsmålet, men hvornår forventer ministeren, at mund- og klovsygen kulminerer i England?
De meldinger, vi har her, er, at den er under kontrol, er det også ministerens opfattelse?
Henning Grove (KF), 2001-03-13:
Det er jo meget naturligt, at vi, når et lovforslag har virket nogen tid, indføjer nogle rettelser efter de erfaringer, som vi drager, når loven har virket et stykke tid.
Derfor er vi meget enige i de forslag, der kommer her med hensyn til præciseringen af, hvornår året går, og præciseringen af, hvornår man kan få tilskud udbetalt, og så er vi også enige i, at hvis man ikke overholder regler, skal der være normal straf for det som for alle andre.
Vi er også tilfredse med, at det er lagt frem til forhandling, så vi kan forhandle videre.
Der er jo en balancegang i det her.
I de politiske partier vælger vi jo formænd og kasserere, og det skulle jo helst ikke være sådan, at vi for fremtiden skal til at have valgt statsrevisorer som kasserere, for at vi kan følge reglerne her.
Så der er fordele ved det, men vi skal altså også være forsigtige med, at vi ikke strammer så meget, at vi ikke beholder det folkevalgte element i vore partiforeninger. Det kan være svært nok at leve op til alting.
Derfor ser jeg frem til, at vi får en fornuftig forhandling om, at vi når den balancegang, at vi stadig væk skal kunne have de fornuftige valg ude i foreningerne, uden at de skræmmes væk af en virkelig stram lovgivning, der er besværlig og vanskelig at læse.
Ole Sohn (SF), 2001-03-13:
Jeg skal gøre det ganske kort, blot udtrykke, at lovforslagene her jo er eksempler på love, som burde være overflødige.
Men det er de ikke, har erfaringerne vist.
Derfor må vi også her sige, ligesom man kunne konstatere det i fortalen til Jyske Lov, som jeg her vil citere lidt frit: Ville ethvert parti nøjes med det tilskud, man er berettiget til, behøvede man ikke en lov.
Men sådan er virkeligheden desværre ikke.
Derfor må vi jo gennemføre lovene nogenlunde, som de er foreslået her.
Men vi vil selvfølgelig drøfte det under udvalgsarbejdet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-13:
Vi kan fra Dansk Folkepartis side sige, at vi støtter begge de fremsatte lovforslag med det indhold, som de har på nuværende tidspunkt, med nogle få forbedringer - som vi finder det vil være - der forhåbentlig kan gennemføres under den videre behandling.
Det gælder på den ene side spørgsmålet om 5 pct.s overførselsadgang fra et år til det næste, så man forhindrer den gamle militærtankegang om, at man skal have brændt noget brændstof af inden årets udgang.
Det gælder på den anden side en ting, som ingen har været inde på endnu, og det er tanken om, at Rigsrevisionen skal have bedre adgang til at efterprøve oplysningerne.
Der ligger et høringssvar om det, og jeg vil gerne allerede her gøre opmærksom på, at vi finder, det også bør være en ændring i forhold til det foreliggende forslag, som bør kunne nyde fremme i det videre forløb.
Men med de to ændringer, som vi gerne ser i forhold til
forslaget,
kan vi udtrykke vores fulde støtte til de klare stramninger, som der er tale om.
Vi støtter naturligvis også, at de ændringer, der her finder sted, også finder sted for de lokale organisationers arbejde.
Jette Gottlieb (EL), 2001-03-13:
Enhedslisten opfatter ændringerne som præciseringer og som et udtryk også for en åbenhed, specielt hvad angår private bidrag til partier, og det synes vi er en god ting.
Derfor er det vigtigt, at der er strafansvar for de oplysninger, man kommer med.
Alt i alt synes vi, forslagene bringer tingene op på et niveau, som er udmærket.
Vi vil også indgå i en debat om eventuelle ændringsforslag, men vi har dog den helt klare betingelse, at de forslag, der måtte komme igennem, og de regler, der bliver vedtaget, er i fuld overensstemmelse med normal bevillingspraksis og ikke afviger fra, hvad der ellers foregår ude i samfundet.
Jann Sjursen (KRF), 2001-03-13:
Vi er også fra Kristeligt Folkepartis side positive over for de fremsatte forslag og ser også frem til den videre drøftelse i Udvalget for Forretningsordenen, som allerede har drøftet de fremsatte forslag, men også lagt op til, at drøftelserne fortsættes efter førstebehandlingen her i dag, idet der kan være enkelte elementer, som skal justeres, også på baggrund af de høringssvar, som måtte være indkommet. Jeg vil også sige, at vi synes, det er fuldt ud naturligt, at der kan gøres et strafansvar gældende, hvis der bliver givet urigtige oplysninger fra de politiske partiers side.
Derfor kan jeg alt i alt som de øvrige ordførere
blot tilsige en positiv tilgang til forslagene, og vi vil gå ind i drøftelserne i Udvalget for Forretningsordenen med henblik på at nå frem til et resultat, som Folketingets partier kan stå sammen om.
Ole Løvig Simonsen (S), 2001-03-13:
Man kan jo ikke sige, at der i det foreliggende beslutningsforslag er nogen nye elementer i forhold til de synspunkter, som Enhedslisten gjorde gældende, da vi i 1999 diskuterede og fik vedtaget de nye regler for omkostningstillæg og vederlag.
På det tidspunkt, og sådan er forholdet også i dag, var der et stort flertal for de eksisterende regler.
Det skal vi huske på, men vi skal alligevel også se tingene i den sammenhæng, der nu engang er.
På daværende tidspunkt havde vi tre forskellige omkostningstillæg, i dag har vi kun ét.
Det var det, vi kom frem til dengang.
Jeg ved godt, at der var nogle, der gerne ville gå videre, men det var det, der var mulighed for på daværende tidspunkt, og derfor vil jeg gerne sige til fru Jette Gottlieb: Jeg har megen forståelse for, at man kommer frem med sine synspunkter en gang til, men der er jo ikke noget nyt i dem, og fru Jette Gottlieb ved også udmærket, hvad resultatet bliver.
Men i dag går fru Jette Gottlieb desværre sammen med Dansk Folkeparti i et lidt - undskyld jeg siger det - farisæisk lys for endnu en gang at sige: Her kan I selv se, hvad vi gerne vil.
Ja, men når det kommer til stykket, er det kun enkelte elementer, man ønsker at tage frem, så man kan sige: Ja, her har vi det rene, og det andet kan man så lægge væk. Jeg vil gerne sige, at de regler, vi har nu, finder jeg er udmærkede.
Jeg siger ikke, de ikke skal ændres med tiden, for det skal de, sådan er det altid.
Men fakta er, at med de regler, der blev vedtaget dengang, fandt vi frem til noget, som vi her i Folketinget kunne vedtage med et stort flertal, og som vi også kan stå ved over for befolkningen.
Jette Gottlieb (EL), 2001-03-13:
Så vil jeg sige, at jeg vil faktisk meget hellere være tolder end farisæer, og jeg synes faktisk, det er vigtigt, hvis den socialdemokratiske ordfører vil gøre rede for den argumentation, som Socialdemokratiet nu - efter at der er forløbet et stykke tid - vil lægge for dagen for, at reglerne skal være anderledes for folketingsmedlemmer end for folk uden for Folketinget.
Det er lige præcis den del af argumentationen, jeg savner en slags belæg for.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-13:
Det er jo rigtigt, at det ikke er første gang, vi diskuterer det her, og det er også rigtigt, at det blev sagt, at den løsning, et flertal ønskede for godt et års tid siden, var udtryk for en overordnet tankegang om en balance.
Men jeg har to spørgsmål til hr. Ole Løvig Simonsen, og det ene er: Hvad er Socialdemokratiets principielle holdning til det spørgsmål, som rejses her?
Det synes jeg i lighed med fru Jette Gottlieb vil være interessant at få belyst, og det bør ordføreren naturligvis komme ind på.
Det andet, jeg synes kunne være spændende at få belyst, er: Hvorfor er det lige præcis sådan, at hvis man som folketingsmedlem mister et urimeligt gode, skal det kompenseres?
Jeg går ikke ud fra, at holdningen er sådan, at hvis der er nogle urimeligheder i øvrigt ude i samfundet, hvis f.eks. skatteministeren gør sig til talsmand for at gøre kål på den almindelige skatteborger, skal han samtidig nødvendigvis komme med et forslag, der kompenserer for den mistede urimelighed, vedkommende har haft glæde af i en periode.
Ole Løvig Simonsen (S), 2001-03-13:
Ja, nu er der vel ikke nogen chance for, at fru Jette Gottlieb bliver til en tolder, for en tolder er jo en synder, som så til gengæld omvender sig og bliver vel modtaget, vil jeg bare gerne sige.
Men det farisæiske passer meget godt.
Men jeg vil gerne sige to ting i denne forbindelse, både med hensyn til det, hr. Kristian Thulesen Dahl nævnte, og det, fru Jette Gottlieb nævnte.
Det ene er, at når man tager to elementer som disse her op - og det første er nok det, man skal koncentrere sig mest om - glemmer man alle de andre ting, som også var til debat dengang.
Vi talte jo også om vores togkort og gratis taxikuponer og mange andre ting, og dem ser jeg ikke nogen tilkendegivelser om.
Men det, vi gjorde dengang, var at spørge: Er vederlaget rimeligt i forhold til det arbejde, der udføres?
Det var det, vi tog stilling til.
Så kan man selvfølgelig sagtens, som hr. Kristian Thulesen Dahl gør, spørge: Jamen hvad så med den øvrige del af befolkningen?
Til det vil jeg bare gerne sige, at hvis man specielt ønsker at få den debat, kan man jo også få den.
Men det betyder jo også, som vi også diskuterede dengang, at diskussionen skal gå på, hvilket honorar man skal have. Der var nogle ting, som helt klart var fremme dengang, og som vi heller ikke var fremmede over for.
Men det, der er afgørende her, er jo i og for sig, at når man sætter fokus på netop de to ting, glemmer man alle de andre ting, som ikke var fremme i debatten, og det kan man ikke.
Det er det, der er det farisæiske, ikke at man tager de to ting frem.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-13:
Jeg kan måske modsat fru Jette Gottlieb ikke rigtig acceptere, at man fejer et forslag som dette af banen med henvisning til, at vi kun kan diskutere sådan nogle forhold, hvis vi diskuterer dem alle sammen.
Det sker da så ofte, at Folketinget kan diskutere særlige delelementer i skattelovgivningen, f.eks. når det drejer sig om skattefri pc'er til medarbejdere.
Det kan man diskutere uden sammenhæng
med alt muligt andet for den pågældende lønmodtager.
Men lige præcis når det drejer sig om folketingsmedlemmers egne forhold, kan vi kun diskutere dem, hvis vi diskuterer dem i en kontekst, der hedder, at skal et folketingsmedlem miste et eller andet, vedkommende har i dag - og som jeg da håber, at mange finder er en urimelighed - skal der kompenseres med højere vederlag. Hvorfor dog det?
At man har haft særlig glæde af noget urimeligt i en årrække, er da ikke et argument for, at man skal belønnes, hvis det afskaffes.
Det er da normal argumentation, og det er derfor, jeg stadig må efterlyse Socialdemokratiets principielle holdning til de punkter, der er nævnt i dette beslutningsforslag.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-03-13:
Det er jo et af de forslag, hvor vi har diskuteret indholdet, inden det blev fremsat, fordi det fremsættes af partiformanden og altså ikke af nogen minister.
Så jeg skal som min forgænger gøre det ret kort.
Vi betragter ændringerne som stramninger, og det er vi meget positive over for.
Det er helt rimeligt, at der foretages disse præciseringer og stramninger, når der er tale om offentlige tilskud, at det nu fastsættes, hvad der er politisk arbejde, og at det også præciseres, at meningen altså ikke er, at man bare skal spare op fra det ene år til det andet.
Vi finder også, det er rigtigt, at der nu skabes helt klarhed over, fra hvilken periode regnskabsåret skal være.
Endelig er vi også enige i, at det er rigtigt, at man, hvis man afgiver erklæringer med urigtigt indhold, skal betragtes som andre, og at det så skal være strafbart.
Så vi er alt i alt positive over for ændringerne.
Ole Løvig Simonsen (S), 2001-03-13:
Jeg vil ligesom fru Jette Gottlieb gerne diskutere det hele.
Det vil fru Jette Gottlieb selvfølgelig ikke kommentere, og hvorfor skulle hun dog også det?
Så var der jo ikke nogen grund til at fremsætte forslaget.
: Det er jo klart, at hvis vi skal ind i den diskussion, skal vi selvfølgelig se på, om der skal kompenseres med yderligere vederlag. Sådan er det da.
Men hr. Kristian Thulesen Dahl har heller ikke forholdt sig til det rimelige i det, og samtidig ved vi jo alle sammen - også hr. Kristian Thulesen Dahl og fru Jette Gottlieb - at der er lidt parade i forslaget, for de midler, der nu engang er vedtaget her i Folketinget, modtager de jo også selv.
Dem kan man ikke frasige sig, og derfor er der også lidt farisæisk her.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-13:
Hr. Ole Løvig Simonsen efterlyser vores holdning til det samlede billede, og den er ganske klar: Vi finder, at der kan luges ud i de urimelige ordninger, uden at man kompenserer via en ændring i vederlaget, i hvert fald i opadgående retning.
Det er helt krystalklart den holdning, vi har.
Vi har diskuteret det i folketingsgruppen, og vi er fuldstændig enige om den linje, jeg lægger for dagen her.
Men det befrier jo ikke hr. Ole Løvig Simonsen fra at forholde sig til problemstillingen, og vi kan jo ikke komme videre nu, hvis ikke hr. Ole Løvig Simonsen og for den sags skyld også andre partier vil forholde sig til det, der bliver sat til debat, men kun siger, at det vil man kun forholde sig til, hvis alt muligt andet også blandes ind.
Så er vi ude i, at dette område kun kan diskuteres og blive ændret, hvis det foregår i et lukket rum, hvor partierne eller en del af partierne sætter sig ned og snakker om tingene.
Hvis ikke man kan få en debat om de enkelte elementer hver for sig og så stykke tingene sammen ud fra det, er det jo desværre noget lukket, vi er ude i
, og det synes jeg da ville være ærgerligt ud fra den almindelige sunde interesse, som borgerne i samfundet nærer for vores vilkår.
Jette Gottlieb (EL), 2001-03-13:
Ja, nu fik jeg jo ikke svar på de ting, jeg spurgte om før, men så vil jeg spørge sammenfattende: Vil det sige, at den socialdemokratiske ordfører ikke mener, at man overhovedet kan diskutere de ting?
Fordrer det ikke en offentlig debat om de ting, når det nu så åbenlyst skriger til himlen, at der er forskel på den måde, vi bliver behandlet på, og den måde, som folk uden for Borgens mure bliver behandlet på?
Når det nu også kommer til offentlig debat, er det så ikke rimeligt at forholde sig til det rent forslagsmæssigt?
Ole Løvig Simonsen (S), 2001-03-13:
Jeg tror, fru Jette Gottlieb glemmer, at i mit første indlæg gjorde jeg faktisk opmærksom på, at man selvfølgelig er i sin gode ret til at komme med et sådant forslag, og at det skal til debat.
Men det, jeg prøvede at sætte spørgsmålstegn ved, var baggrunden for det, og samtidig gjorde jeg opmærksom på, at vi i december 1999, for mindre end 1½ år siden, vedtog de regler, som gælder nu.
Dem kender man jo godt, og jeg ville måske i og for sig have forventet, at hr. Søren Søndergaard i dag havde været i smoking ligesom dengang, da vi havde debatten.
Men det er så en anden side af sagen.
Til hr. Søren Søndergaard skal jeg sige følgende: Efter de gamle regler var det sådan, at efter et vist antal år her i Folketinget fik man 12 måneders eftervederlag, og det gør man stadig.
Det holdt vi fast ved.
Det var reglerne dengang, og sådan er de også i dag.
At vi så har forbedret reglerne for dem, der efter det andet år måske ikke har mulighed for at få et godt arbejde, og regulerer udbetalingen, synes jeg er fair nok.
Så kommer spørgsmålet, om man i det hele taget kan diskutere disse ting: Jamen det er jo det, vi gør.
Det gør jeg da gerne, men vi har et forskelligt udgangspunkt.
Jeg har hele tiden prøvet at fremhæve, at det, vi vedtog dengang, er rimeligt, men det betyder jo ikke, at det kommer til at stå til evig tid.
Sådan vil det jo være, og hvorfor vil det egentlig det?
Jo, for det første
, fordi man ud fra fru Jette Gottliebs synspunkt kan sige, at det er jo helt urimeligt - hvad vi andre altså ikke mener - og
for det andet, fordi det er et dejlig populistisk standpunkt.
Det må man gerne have lov til at have for mit vedkommende, men jeg synes, at det, vi fandt frem til dengang, er rimeligt, og det kan vi stå ved.
Men vi tager selvfølgelig gerne debatten med dem, der ønsker at rejse den her i dag.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-13:
Ja, efter et kvarters tid er vi så nået frem til, at den socialdemokratiske ordfører meddeler, at han godt vil deltage i debatten, og det er fint.
Men lad os så få svaret på: Hvad er årsagen til, at et folketingsmedlem, som er så heldig, at vedkommende direkte efter endt folketingsmedlemskab kan gå ud i et job f.eks. i det offentlige i en god stilling - det kan være som vicepolitimester eller som gymnasielærer eller noget andet - og få en god løn fra første dag, vedkommende går ud af Folketinget, samtidig skal begaves med i et år uden modregning at have en fuld folketingsløn, mens i øvrigt andre folketingsmedlemmer ikke har de samme muligheder?
Hvad er årsagen til, at der skal være den forskel blandt folketingsmedlemmer, og hvad er årsagen til, at man overhovedet skal give folk, der får deres gode løn for et godt arbejde, og som er så heldige, at de har en god løn og et godt arbejde, et ekstra vederlag oveni?
Er det ikke at give dem, der har meget i forvejen?
Var det ikke et andet sted, vi skulle bruge pengene?
Lad os få nogle argumenter omkring det spørgsmål.
Ole Løvig Simonsen (S), 2001-03-13:
Se, nu er det jo sådan, at hr. Søren Søndergaard gerne tager fat i det ene element, men ikke i det andet, nemlig det, at vi forbedrede reglen, således at man også efter 2 og 3 år kunne få.
Det var jo det, der var det afgørende.
Det afgørende var ikke at gå ind og røre ved den regel, der var tidligere.
Den regel har jo også været der
, da hr. Søren Søndergaard var her for mange år siden.
Jeg har ikke hørt en pind om fra hr. Søren Søndergaards side, at det skulle laves om. Man kan godt en gang imellem komme heroppe og sige: Ja, vi vil gerne se på ulighederne, vi vil gerne se på forskellighederne, men vi vil ikke se på dem i den helhed. Det er det, der er problemet med det forslag, man kommer med i dag.
Man vil så gerne fokusere på to delelementer, fordi man ved, at de vil have en vis effekt i medierne og i det offentlige.
Men man vil aldrig forholde sig til helheden, for så kommer man galt af sted.
Jeg beklager, men det er det, der er det farisæiske, det hykleriske i forslaget.
Tillykke med det!
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-13:
Spørgsmålet om, at folketingsmedlemmer, der holder op i Folketinget og får deres gode løn for et andet arbejde fra første dag, efter de har forladt Folketinget, ikke skal have fuld folketingsløn oveni, er noget, vi har rejst gentagne gange.
Det har den socialdemokratiske ordfører så ikke været opmærksom på.
Det er så i orden.
Men det behøver ikke at blive diskuteret i en helhed.
En fuldstændig oplagt urimelighed behøver ikke at diskuteres i nogen helhed, den skal rettes i sig selv.
Og stadig væk: Hvad er begrundelsen?
Hvorfor kan den socialdemokratiske ordfører ikke give os begrundelsen for, hvorfor folk, der er så heldige, at de har et godt arbejde og en god løn, oveni skal have en folketingsgage?
Hvorfor kan vi ikke få den forklaring, ud over at sådan har det altid været, og sådan skal det vedblive med at være?
Vi er nogle, som ønsker, at uretfærdigheder skal ændres, og jo før jo bedre, og det håber jeg også den socialdemokratiske ordfører vil gå med til.
Ole Løvig Simonsen (S), 2001-03-13:
Jeg vil gerne være med til at ændre tingene.
Men det, jeg har bedt om, og det skal jeg så gentage en gang til, men det hjælper jo ikke noget alligevel,
Det vil man ikke.
Man vil kun se på delelementer, for de er så nemme at fokusere på, de er så nemme at forklare, og så glemmer man alt det andet, der ligger bag ved. Jeg har tilkendegivet, og jeg vil gerne gøre det en gang til, at vi gerne deltager i en debat.
Jeg har til gengæld også sagt, at vi gennemførte det i 1999.
Lad nu tingene få lov til at fungere, og som jeg sagde, så får vi nok lov til at diskutere det i næste folketingssamling også.
Ellers skulle jeg tage meget fejl, og det gør jeg sjældent i de her tilfælde.