Villy Søvndal (SF), 1999-02-23:
Sagen drejer sig, som allerede sagt nogle gange, om at udskyde revision af tre forhold.
Det ene er lejefastsættelse ved genudlejning.
Da lovgivningen i sin tid blev gennemført, var der et løfte om en redegørelse for virkningen af lejefastsættelsen ved genudlejning.
Det tror jeg også ministeren er meget opmærksom på.
Men jeg vil sige, at det, vi er mest optaget af i SF, er redegørelsen om virkningen af det her.
Og den behøver egentlig ikke at hænge sammen med en lovrevision.
Den kan jo komme under alle omstændigheder, og jeg vil efterlyse fra ministeren, at vi får den redegørelse om, hvad konsekvenserne
i det her er.
Jeg synes måske i en situation, hvor der har været så megen diskussion om boligstøtte og sådan noget, at det var værd at overveje: Hvad er konsekvensen af at give huslejen fri?
Der er to sikre virkninger.
Den ene er, at lejerne taber, så det brager, fordi huslejerne stiger.
Det er vel også derfor, at hr. René Skau Johansen afviser at gå videre i liberaliseringen.
Sådan hørte jeg talen, og det er udmærket, hvis det var sådan at forstå.
Den anden sikre virkning af at give huslejedannelsen fri er, at de offentlige udgifter til boligstøtte stiger efter en næsten lodret kurve.
Men så kan Venstre og De Konservative jo igen holde store taler om, at nu stiger udgifterne til det støttede byggeri.
Det er vi nødt til at tage fat på, for sådanne udgiftsstigninger kan vi ikke leve med.
Men det er de to sikre virkninger: Lejerne taber og de offentlige budgetter taber.
Det er vel derfor, at der er megen fornuft i hr. René Skau Johansens ordførertale, nemlig afvisningen af at gå videre i forhold til at liberalisere et boligmarked.
Den anden revision drejer sig om betaling til fællesantenner.
Jeg skal ikke sige så meget om det.
Jeg kan huske det som noget forholdsvis teknisk stof, som der vel ikke er voldsom meget politik i i forhold til det første spørgsmål.
Den sidste revision, der udskydes, er så forsøgsordningen med Boligklagenævnet.
Den er der til gengæld meget politik i.
Det var en meget omdiskuteret paragraf
, da den i sin tid blev gennemført.
Diskussionen drejede sig meget præcist om, hvorvidt den her bestemmelse ville blive anvendt til, at de, man kunne kalde dem naboer, der er støjende og opfører sig generende i et nabolag, i stigende grad ville blive flyttet ud af vores boligområder.
Det var den meget præcise diskussion.
Nu har vi så haft bestemmelsen et stykke tid, og jeg synes også her, at vi må efterlyse en redegørelse, hvor ministeren besvarer spørgsmålet: Hvad blev konsekvensen af det her?
Blev den det, der var frygtet?
Jeg så f.eks. et indslag i fjernsynet i går aftes, hvor der var en diskussion
om lige præcis det her punkt, hvor det blev nævnt, bl.a. af lederen af regeringens narkotikaråd, at det her virker på den måde, at svage lejere har stadig sværere ved at bide sig fast på boligmarkedet
På den måde har det også lidt at gøre med den diskussion, vi havde lige før.
Når byfornyelse, som i øvrigt er meget positivt, slås sammen med store udsalg af kommunale ejendomme og slås sammen med en situation, hvor det bliver lettere at udelukke lejere, så er vi i en situation, der betyder, at de, som har det svært og er på kanten af samfundet, får fantastisk svært ved at finde fodfæste på vores boligmarked.
Når det så sker samtidig med, at vi ved, at vi ifølge Lejelovskommissionens betænkning indtil år 2030, dvs. de næste 31 år, vil have boligmangel, er vi i en situation, hvor det ikke er så sært, at historien om hjemløshed og udstødelse fortsætter på trods af de gode ting, man forsøger i modgående retning, men som altså slet ikke opvejer virkningerne af de her ting.
Derfor tror jeg, vi har meget brug for det, der også blev diskuteret under det sidste punkt, nemlig en eller anden sammenhængende boligmæssig diskussion om de dårligst placerede på boligmarkedet.
Det ser vi også meget frem til.
Hvis ministeren vil afgive det løfte, at vi uanset lovrevisionens udskydelse vil være i stand til for det første at få en redegørelse om virkningen af lejefastsættelse ved genudlejning, og hvis ministeren samtidig vil supplere med en redegørelse om, hvordan forsøgsbestemmelsen med Boligklagenævnet har virket, har vi ikke noget imod at udsætte lovrevisionen.