Aase D. Madsen (DF), 2001-12-13:
Dansk Folkeparti sagde ved førstebehandlingen af L 15, som dette lovforslag stort set er en genfremsættelse af, at Dansk Folkeparti ikke er tilhænger af et lovforslag, der mere eller mindre kan sammenlignes med en sammenkogt ret.
Efter valget er retten blevet meget mere spiselig, idet den nye økonomi- og erhvervsminister har undladt at genfremsætte den del af forslaget, der omhandler en såkaldt belønningsordning på 100.000 kr. til de offshorevirksomheder, der, som der stod, udviser en særlig god indsats for sikkerhed og sundhed.
Jeg er sikker på, at de store offshorevirksomheder fuldt ud er ekstremt opmærksomme på, at dette er et højprioriteret område, der ikke behøver at blive præmieret med de 100.000 kr., som desuden ville medføre en masse administrativt bøvl.
Dansk Folkeparti anser det for at være en god begyndelse og et godt signal, hvis ministeren fremover vil luge kraftigt ud på hele energiområdet, således at der i langt højere grad end før bliver taget overordnede samfundsøkonomiske hensyn.
Der skal ses nærmere på de store omkostninger og den ensidige, og jeg sagde udtrykkelig ensidige fokusering på miljømæssige krav til Dansk Industri, erhvervslivet og alle andre forbrugere af energi.
Hvis dette bliver den linje, der bliver kørt fremover, kan Dansk Folkeparti love den nye regering sin fulde støtte.
Jeg regner med, at ministeren er meget, meget opmærksom på det nye energipolitiske flertal, der er sammen med Dansk Folkeparti.
Så vil jeg i øvrigt begynde med at omtale ændringerne i undergrundsloven.
Her får ministeren en generel bemyndigelse
til at indgå aftaler mellem Danmark og nabolandenes myndigheder om samordning af indvinding af kulbrinter, dvs. olie og gas, samt indgå aftaler mellem Danmark og nabolandenes myndigheder om en samordning med hensyn til indvinding i de felter, der er grænseoverskridende.
Vi har for øjeblikket et par felter ved sokkelgrænsen til Norge, hvor der vil være behov for disse aftaler.
Det må i øvrigt være vanskeligt at afgøre den generelle grænsedragning mellem felterne.
Når de kilometerlange vandrette boringer sender sugerør ned i undergrunden, kan det være vanskeligt at få klarhed over, hvis olie eller hvis kondensat, det i øvrigt er man suger op.
Det skal nu afgøres i disse aftaler.
Desuden vil de kommende aftaler bl.a. medføre, at indtægterne fra indvindinger bliver retfærdigt delt mellem landene.
Det ser Dansk Folkeparti selvfølgelig positivt på, så det er helt fint, at loven træder i kraft allerede den 1. februar 2002.
Så kommer jeg til ændringerne i rørledningsloven.
De medfører, at de udenlandske producenter, der fremover skal have råolie og kondensater transporteret i danske rør, skal betale de samme 5 pct. i fortjenesteselement af værdien af det, der løber igennem rørene, som de danske producenter.
Ligegyldigt hvad man i øvrigt mener om denne rørledningsafgift, kan vi naturligvis ikke stille de danske producenter ringere end de udenlandske.
Der skal ikke være konkurrenceforvridende vilkår i forbindelse med betaling af olierørsafgiften.
Lovforslaget indeholder tillige ændringer, således at der gives en klar hjemmel til ministeren til at opkræve betaling for tilsyn, sagsbehandling, godkendelse osv. efter det timeforbrug, som Energistyrelsen nu engang har.
Tilsyneladende er det bare en præcisering af gældende lovgivning, så det tager Dansk Folkeparti til efterretning.
Til slut vil jeg bemærke, at som lovforslaget ligger i øjeblikket, kan jeg ikke se nogen væsentlige argumenter, der taler imod, at Dansk Folkeparti skulle kunne tilslutte sig forslaget.