runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dorit Myltoft (RV), 1999-05-07:
Jeg vil gerne spørge hr. Peter Hansen-Nord, om det efter hr. Peter Hansen-Nords mening er sådan, at vi med det her lovforslag afskærer nogle parter for at indbringe nogle sager for domstolene, for så vil jeg mene, at vi var i ude problemer.
Jeg kan ikke se, at det overhovedet er med i lovforslagene her.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-05-07:
Kort til fru Dorit Myltoft
, mens jeg husker det, for jeg fik ikke skrevet det ned, vil jeg gerne sige, at problemstillingen her jo er den regulering, der foregår i lovforslagene, og problemet opstår ved tredjebehandlinger, hvor der skal trykkes på den grønne knap.
Så skal de her ting være helt afklaret, for de, der trykker på den grønne knap på det tidspunkt, tager et medansvar.
Derfor: Jeg har ikke en stor juridisk ekspertise, andet end at jeg følger med i, hvad der kommer af forskellige indgangsvinkler, og så kan man kritisere mig for, at jeg kommer i tvivl, men det er jo så min ret.
Jeg er i tvivl.
Uden at være juridisk ekspert, hvilket jeg absolut ikke er og aldrig nogen sinde bliver og heller ikke skal være, skal jeg bare sikre mig og ikke mindst i det år, vi står i.
Det skal vi jo altid, det er jo ikke nær det, men det ser politisk mærkværdigt ud, hvis man med rette kan føre en grundlovssag på det her.
Jeg må stadig væk sige til fru Anni Svanholt, at der er ikke to tunger, der taler, i det her.
Det er et oprindeligt ønske om at få det her helt på plads, og jeg vil da mene, at SF alt andet lige må have en tilsvarende interesse i, at det juridiske er helt på plads.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-07:
Hr. Martin Glerup og jeg har jo hidtil været enige om de nationale CO2-målsætningstal, og det er jo kun fint, men netop derfor vækker det jo ikke blot bekymring, men en dyb rystelse, når jeg læser § 7 og § 12 i det fremsatte forslag, der indebærer mulighed for totalt at omgå CO2-målsætningen.
Men skal jeg forstå hr. Martin Glerups udtalelse sådan, at hr. Martin Glerup i virkeligheden blot opfatter § 7 og § 12 som nogle paragraffer, der er indsat af hensyn til det borgerlige Danmark, og som skal fraviges ved først givne lejlighed.
Det synes jeg da er interessant.
Aase D. Madsen (DF), 1999-05-07:
Jeg ved ikke, om jeg skal forstå hr. Frank Dahlgaards sidste bemærkning om, at vi kan tingene op og se på dem til efteråret, sådan, at hr. Frank Dahlgaard så vil opgive, at der bliver vedtaget noget som helst her før sommerferien.
Det må man da så håbe, men det kan jeg jo nok ikke håbe for meget på, vel?
Så talte hr. Frank Dahlgaard om fri og lige konkurrence, og det var jo herligt.
Det indebar dette lovforslag jo.
Ja, det er da meget muligt på visse områder, men det foregår altså ikke på hele elområdet, for det er jo sådan, at det er en meget lille del af el'en, der er fri.
Der er jo et meget stort aftag af tvang i energireformen, idet man tvinger industri og alle aftagere af el til at aftage en større og større del af vedvarende energi, og det er jo den grønne el.
Jeg vil da gerne spørge hr. Frank Dahlgaard: Hvor mange procent bliver der efterhånden tilbage til at konkurrere frit på, efterhånden som vi får mere og mere vedvarende el, og det ligger jo i aftalen: mere og mere vedvarende el og mindre på det frie marked?
Anni Svanholt (SF), 1999-05-07:
Så jeg forstår ikke helt den der usikkerhed, som hr. Søren Kolstrup prøver at skabe.
Vi mener, at i fremtiden har vi meget, meget større sikkerhed for, hvad det er for en strøm, der bliver produceret og leveret.
Vi håber naturligvis også, at der efterhånden bliver produceret så meget vedvarende energi, at vi har mulighed for at købe mere end det, der er forpligtelsen i dag, for vi ved jo heldigvis, at holdningen i befolkningen er, at man gerne vil købe mere og mere vedvarende energi.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-07:
Det er jo da interessant, at fru Anni Svanholt mener, at vi kunne gøre noget ved fælles hjælp, efter at jeg kun har fået en kold skulder nu her i et halvt til et helt år fra fru Anni Svanholt, der absolut ville gå hånd i hånd med nyliberalisterne.
Det er dog rørende.
Men det er da fint, vil jeg sige til fru Anni Svanholt.
Jeg vil da gerne have at vide, hvornår vi skal mødes og hjælpe danske vindmølleejere.
Skal vi aftale et møde nu?
Henrivende.
Tilbage til det alvorlige: Fru Anni Svanholt taler om, at vi nu får mulighed for at vælge prioriteret strøm.
Men er det ikke korrekt, at man samtidig på enestående måde åbner for svindel og humbug, når vi får VE-beviserne, ved, at der nu gives mulighed for, at et firma kan reklamere med »køb grønt hos os«, samtidig med at den strøm, det rent faktisk har, er kommet fra affaldsforbrændingen i syd eller fra atomkraftværker? Som der står i EU's egne papirer: »Således modsvarer de fysiske strømme ikke nødvendigvis de faktiske køb«. VE-beviser er en butik for sig, og en anden butik for sig er de fysiske strømme, og dermed har vi jo så for alvor ved hjælp af fru Anni Svanholt åbnet for svindel og humbug.
Anni Svanholt (SF), 1999-05-07:
Jeg tror, jeg må starte med at berolige hr. Søren Kolstrup.
Ingen grund til at være så ophidset, vil jeg sige til hr. Søren Kolstrup.
Med hensyn til atomkraften tror jeg, vi kan være enige om, at det var godt, der blev sagt nej dengang.
Desværre har det jo indimellem været sådan, at vi ikke har kunnet undgå at få atomkraftstrøm i Danmark, selv om man faktisk ikke kan se forskel på strømmen, når den kommer ud af stikkontakten.
Det er jo den virkelighed, der er.
Nu er muligheden der for, at vi får bevis på al vedvarende energi.
Nu kan vi jo se, og producenterne af vedvarende energi skal bevise, at de producerer vedvarende energi, og jeg håber da, at Enhedslisten kan være meget tilfreds med, at vi får et kolossalt gennembrud for al den vedvarende energi, i og med at der er en forpligtelse til at købe den, det har der aldrig tidligere været.
Dermed kan vi jo også dokumentere, at en stigende andel er vedvarende energi, og dertil kommer jo, som hr. Søren Kolstrup også godt ved, at den prioriterede strøm fra den vedvarende energi har en fortrinsstilling frem for den sorte strøm, kulstrømmen.
Det blev jo allerede fastlagt i lovgivningen i 1996, men det kunne Enhedslisten jo altså desværre ikke støtte dengang.
Sådan er det, og det vil så sige, at der ikke er plads til ret meget konkurrence.
Det er der så også nogle, der har fundet ud af og kritiserer nok den borgerlige fløj for, at der ikke er så meget at konkurrere med, og at der altså ikke er plads til a-kraftstrøm.
Med hensyn til vindmøllerne håber jeg da, at hr. Søren Kolstrup er enig i, at det er utrolig vigtigt, at der holdes gang i møllerne, og at vi ved fælles hjælp skal sikre, at vi får den vedvarende energi, som er så nødvendig netop for at undgå atomkraft og forurenende energi.
på det hele.
Aase D. Madsen (DF), 1999-05-07:
Fru Svanholt sagde før, at vi ikke skulle tabe pusten med hensyn til udbygningen af den vedvarende energi.
Nej, de, som taber pusten, er dem, der skal betale regningen, og de er ved at tabe pusten nu.
Ifølge den nye elreform her skal tilskuddet til vedvarende energi flyttes direkte over på forbrugerens elregning.
Mener fru Svanholt ikke, at den type afgift vender den tunge ende nedad?
F.eks. har en familie med flere børn jo et stort elforbrug.
De bliver nu pålagt de kæmpeudgifter til vedvarende el, som skal stige til 1,3 mia. kr. i år 2002.
Det er en stor byrde.
Pusten skal nok blive tabt i de små hjem ude omkring.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-07:
Man bliver jo forbløffet.
Nu hører vi her, at denne elreform ifølge fru Anni Svanholt skulle være syntesen på det arbejde, der er gjort i energibevægelsen siden 1970'erne.
Fru Anni Svanholt henviste til kampen mod atomkraft.
Jeg må bede fru Anni Svanholt bekræfte, at der nu bliver mulighed for at importere a-kraft.
Jeg må bede fru Anni Svanholt bekræfte, at de europæiske atomkraftværker virkelig er konkurrencedygtige.
Jeg må bede fru Anni Svanholt bekræfte, at a-kraftindustrien i Europa er blevet i mere og mere godt humør, efter at fru Anni Svanholt og SF har givet deres bidrag til, at nyliberalismen skulle feje yderligere hen over elmarkedet i EU.
Skal vi ikke lige være bare en lille smule ædruelige?
Det var det ene.
Kan fru Anni Svanholt forklare mig, hvorfor der i lov om CO2-kvoter for elproduktion, § 4, står, at de små elproducenter er ganske undtaget fra CO2-reguleringen?
Er det ikke korrekt forstået?
Endelig det sidste: Er det ikke korrekt forstået, at fru Anni Svanholt, der for et øjeblik siden bønfaldt og bønfaldt den konservative ordfører om dog at komme med glædens budskab til vindmøllerne, ikke fik det glædens budskab?
Frank Dahlgaard (KF), 1999-05-07:
Til hr. Søren Kolstrup, hr. Ebbe Kalnæs og fru Anni Svanholt, som alle stillede spørgsmål omkring det her med vindmøllerne og den usikre situation: Ja, det er den.
Sådan opfattes den, og det er et problem.
Jeg rejste det selv i min ordførertale, og den usikkerhed skal vi skaffe af vejen.
Dette er forhandlingsstof, dette finder vi ud af inden for forligspartiernes kreds, og det kan jo ske rimelig hurtigt.
Det er, hvad jeg vil sige om den sag.
Sådan er det.
Så er det grundlovssagen, som hr. Kim Behnke rejste og bl.a. spurgte om - hr. Martin Glerup og ministeren også.
Det er et problem.
Selv om det kun er én ud af utallige love, der er blevet underkendt af Højesteret, er realiteten vel den, at nu har Højesteret fundet ud af, at den skal gå ind og være aktiv her.
Statsretseksperter har indtil for ganske nylig anset det for at være en teoretisk mulighed, Højesteret havde, at gå ind og være forfatningsdomstol.
Det ved vi nu er en anden situation, så der er en anden praksis fremover.
Det er ikke sådan, vi ser på det fra konservativ side.
Vi fik jo ministerens tilsagn om, at der skulle ses på den her sag, og at Kammeradvokaten ville vurdere det, der var kommet fra justitsministeren.
Så kommer Kammeradvokaten med en tilbagemelding, som siger: Beklager, det har jeg ikke lyst til.
Det vil jeg ikke, for jeg har været involveret i det, Justitsministeriet har lavet; jeg er inhabil.
Og så står vi dér og kan ikke bruge det, og så må vi bruge noget andet.
Så spørger hr. Martin Glerup: Hvem skal så vurdere det?
Ja, det ved jeg ikke, det skal ikke være mig, jeg er ikke jurist.
Det skal vel være nogle uafhængige juridiske eksperter, der har forstand på grundloven, der har forstand på lovgivning og helst også den type lovgivning, det drejer sig om her. Men det er ikke nok for os, at en minister siger, at det her det er klart inden for grundlovens rammer.
Jamen hvis det er det, hvad er så problemet?
Så lad os da få det konfirmeret af en uafhængig juridisk instans.
Omkring spørgsmålet om vedvarende energi vil jeg bare sige, at der er de dér 20 pct.-mål, og hvis man ikke kan udbygge den vedvarende energikapacitet i samme takt, ja, så kan man ikke helt nå målet.
Der er indbygget noget i vores aftale, der siger noget om det, men man kommer i hvert fald tæt på, og vi er enige om, at det skal bygges ud til de dér 20 pct. eller meget tæt på, hvis man ikke kan få kapaciteten med.
Aase D. Madsen (DF), 1999-05-07:
Jeg er da glad for, at ministeren siger, at det er os andre, der så må stå uden for elreformen - foreløbig i hvert fald.
Der må stilles kritiske spørgsmål.
Det kan jeg love
ministeren, det er allerede blevet gjort.
De blev skudt af i går.
Med hensyn til hele det spørgsmål - for det er jo også lidt NESA, vi taler om i den her forbindelse - der vil jeg da gerne spørge Venstre og De Konservative: Nu har de jo været inde i et forlig, hvor de virkelig har haft indflydelse.
De har jo før, Venstre og De Konservative, annonceret, at når de fik indflydelse, ville de afskaffe lex NESA-loven.
Det kan jeg ikke se står nogen steder.
Har man opgivet det spørgsmål, eller skal vi vente, til der kommer en ny regering, hvor Dansk Folkeparti får indflydelse?
Hvad har man gjort ved den sag?
Frank Dahlgaard (KF), 1999-05-07:
Fru Anni Svanholt sagde i sin ordførertale, at nu blev elmarkedet grønt, hvor det før havde været sort.
Ja, og grønt er den konservative partifarve, så jeg er fuldstændig enig med fru Anni Svanholt.
Det er rigtigt, at det sorte planøkonomisk dirigerede betonagtige system har vi nu forladt til fordel for det grønne liberale med fri prisøkonomi.
Kan fru Anni Svanholt også bekræfte, at vi da i mange, mange år indimellem har importeret atomkraftstrøm fra et velfungerende atomkraftværk, som vi kan se her fra kysten, nemlig Barsebäck ovre i Sverige, og at det producerer strøm uden CO2-udslip og uden forurening?
Fru Anni Svanholt sagde jo selv, at det havde vi sagt nej til herhjemme.
Fra konservativ side mener vi også, det var rigtigt, når der var den bekymring for atomkraft i befolkningen, som der var.
Men prisen har jo altså været kulkraftbaseret el, som jo giver problemer med miljøet, som man ikke havde haft med atomkraftværkerne. Kan fru Anni Svanholt bekræfte det?
Martin Glerup (S), 1999-05-07:
Så vil jeg ydermere gerne spørge: Hvem skal vurdere Justitsministeriets Lovafdelings vurdering, der er blevet til på grundlag af Kammeradvokatens rådgivning?
Hvem her i Danmark skal vurdere, om den klare udtalelse er grundlovsstridig?
Det vil jeg gerne have et klart svar på.
Skal det være et advokatfirma, eller hvad skal det være?
Vi må have et forslag, hvis man ikke har tillid til den højeste retsinstans her i landet.
Og jeg vil godt sige, at der er jo en verden til forskel på den vurdering, der lå i forbindelse med Tvindsagen, og så den her sag.
Så det er en skrækkampagne ud over enhver grænse.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-07:
Fri konkurrence er godt.
Fri konkurrence er godt i almindelighed.
Fri konkurrence er godt på det grønne marked, siger hr. Frank Dahlgaard.
Skal det forstås sådan, at hvis den fri konkurrence ikke kan indfri den fastsatte målsætning for vedvarende energi, så har elreformens aftaleparter sagt: Det er bare ærgerligt, det er der ikke noget at gøre ved?
Martin Glerup (S), 1999-05-07:
Ja, jeg kan tage fat, hvor fru Anni Svanholt slap.
Jeg vil gerne bede hr. Frank Dahlgaard bekræfte, at Det Konservative Folkeparti ligesom Socialdemokratiet går ind for en god overgangsordning, som omfatter 1999-vindmøller, og som omfatter de vindmøller, der er stillet op i de senere år, sådan at de kan være sikre på ikke at blive gidsler i et eller andet spil, og sådan at vindmølleindustrien som den vigtige eksportindustri, den er i Danmark, fortsat kan udvikle sig og også få nogle nye møller op her i 1999.
Det har jo bogstavelig talt ikke været meningen, at man ville lave en god overgangsordning, og at den så er dårligere end både det, der ligger forud, og det, der ligger i fremtiden.
Så det vil jeg gerne bede om.
Så vil jeg godt spørge hr. Frank Dahlgaard: Når Justitsministeriet efter rådgivning fra Kammeradvokaten siger, at her er der ikke tale om ekspropriation, hvem skal så vurdere Justitsministeriets vurdering?
Hvad kan da være mere uafhængigt end vores Justitsministerium?
Aase D. Madsen (DF), 1999-05-07:
Ja, det var med henblik på andelen af vedvarende energi.
Jeg ved udmærket godt, at den kun - kun i gåseøjne - som hr. Frank Dahlgaard siger, er på 20 pct.
Men elektricitetsaftagerne er jo ikke én stor grå masse.
Der er jo store aftagere og små aftagere.
Og det er de store erhvervsaftagere, der er dybt bekymret over, at de skal op på at aftage 20 pct. af deres el, der er op til tre gange så dyr som den almindelige el, de kan købe på det frie marked.
Det der det, der er humlen ved det, vil jeg sige til hr. Frank Dahlgaard.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-05-07:
Fru Aase D. Madsen spørger om det her med fri konkurrence, at det er der jo ikke så meget af, og det bliver jo tvangsaftag af grøn, dyr elektricitetsstrøm alt sammen, og det er vel nok forfærdeligt, altså det, som der ligger i spørgsmålet. Så galt er det jo ikke.
Altså der ligger jo i aftalen
, at der er en forpligtelse, der skal bevæge sig op i aftaleperioden til, at 20 pct. af strømmen skal være grøn strøm - altså en femtedel.
Det står klart i aftalen, og der er endda en lille smule slack i det; altså hvis ikke kapaciteten kan følge med, så kan den ikke følge med.
Men altså 20 pct. - så er der dog 80 pct. af god, konventionel og fornuftig og på mange måder også miljørigtig strøm tilbage. Det er vi da godt tilfredse med som Konservative.
Til hr. Søren Kolstrup og hans ironiske spørgsmål
omkring fri konkurrence
: Ja, vi synes fra konservativ side, at det er det rigtige.
Men jeg kan kun sige det samme som til fru Aase D. Madsen: Aftalen er klar; det er op til 20 pct. af den grønne strøm, som der er forpligtigelse til at aftage.
Fru Anni Svanholt fra SF hæfter sig ved vindmølleejernes usikkerhed, og jeg vil kun sige, at vi har en fælles forpligtigelse til at rydde denne her usikkerhed af vejen.
Det er også derfor, at vi ikke skal lade hele lovgivningen ligge og sejle længere end til grundlovsdag, altså det er de kommende uger, det her kører ind på.
Men jeg vil ikke her og nu sige lige præcis hvordan.
Men det har aldrig været hensigten, at vindmølleejerne skulle være dårligere stillet nu i denne periode og så frem til 1. januar år 2000
Det har det ikke.
Det Konservative Folkeparti er ikke vindmøllehadere, men vi er lidt skeptiske - som over for så meget andet.
Til hr. Martin Glerup: Ja, jeg må også sige, vi skal have en ordentlig overgangsordning for vindmøllerne.
Og det begynder jo at haste, så jeg går ud fra, at den sag kommer i orden, når to af de store forligspartier ønsker det.
Kim Behnke (FP), 1999-05-07:
Hr. Frank Dahlgaard var lidt bekymret over, hvorvidt grundloven er overholdt, og det kan jeg da godt forstå.
For senest har Folketinget jo været bragt i den meget, meget uheldige situation, at til trods for at Justitsministeriets Lovkontor, til trods for at ministeren havde lovet, at alt var i den bedste orden, så har Højesteret underkendt den såkaldte Tvindlov.
Og i den forbindelse blev det jo klart slået fast, at i det øjeblik, folketingsmedlemmerne, 179, trykker på knappen, så har vi et selvstændigt ansvar for også at sørge for, at det, vi vedtager, er grundlovsmedholdeligt.
Så derfor må jeg spørge hr. Frank Dahlgaard: Er det ikke sådan, at med Tvindsagen i baghovedet har Folketinget en særlig pligt til at sørge for, at når man rejser tvivl om det grundlovsmedholdelige i ellovgivningen, så må vi, inden vi går til tredjebehandlingen, have det undersøgt ordentligt, så vi ikke til efteråret skal tage sagen op igen, fordi den måske er blevet underkendt i Højesteret?
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-05-07:
Jeg vil gerne spørge hr. Frank Dahlgaard:
Når man nu sidder i forligsforhandlinger - og CD brød jo af til sidst på grund af CO2-kvoterne, som hr. Frank Dahlgaard ved - så får jeg en fornemmelse på det sidste af, at det mere ligner et spil poker.
For hvis man mener alvorligt, at overgangsordningen for vindmøller havde en intention i de forhandlinger, og man så, som jeg opfatter det, faktisk har et teknisk problem, når man går hen og udformer lovforslaget, så ville det være smukt, om man gik ud og konstaterede over for en branche, over for hundrede tusinde vindmølleejere, over for en eksport, over for nogle arbejdspladser, at det skal vi have afklaret nu, så det ikke stopper, så det ikke vælter. Jeg vil også gerne spørge hr. Frank Dahlgaard: Når man går ind i et forlig med 20 pct. som målet i år 2003, bør man så ikke samtidig være optaget af, om instrumenterne til at nå det holder, i stedet for at sige: Det må vi se, om det holder?
Anni Svanholt (SF), 1999-05-07:
Jeg forstår heller ikke, at hr. Frank Dahlgaard i den grad tøver med at komme med et meget klart budskab til vindmølleindustrien og alle de vindmølleinteresserede, dem, der har ansøgninger inde hos kommunerne, og som går og overvejer, om de nu skal købe en vindmølle og gå ind i det arbejde.
Jamen hr. Frank Dahlgaard, der kan ikke være nogen tvivl hos De Konservative, og er der overhovedet ikke den mindste tvivl, så ville det jo altså være dejligt, hvis der kom et klart, klart budskab her, som kan berolige den industri, som jeg også går ud fra at hr. Frank Dahlgaard er bekymret for. Altså en vindmølleindustri, som er førende på verdensplan, er jo meget sårbar over for, at hjemmemarkedet sådan lige går et ordentligt dyk ned.
Det er jo igen og igen fremhævet fra industriens side, at et godt hjemmemarked er en væsentlig forudsætning for, at man også kan have en eksport.
Så hr. Frank Dahlgaard, endnu en gang, kan vi ikke få en klar udmelding, klar tale her i dag?
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-07:
Til hr. Frank Dahlgaard: Jeg har såmænd blot det mål i dag at finde ud af, hvad der står i aftalen, og ikke sådan et videre løfterigt formål.
Det tillader situationen desværre ikke.
Altså, hvis de aftalte mekanismer ikke kan indfri målet om 20 pct. vedvarende energi, har man så bundet sig til blandt forligsparterne at finde nye styringsinstrumenter, eller ligger der så i aftalen: Det er der bare ikke noget at gøre ved?
Altså hvad er stærkest, midlerne eller målet?
Og det er jo det springende punkt i den her debat.
Anni Svanholt (SF), 1999-05-07:
Hr. Frank Dahlgaard nævnte det med vindmøllerne, at der er opstået nogen usikkerhed hos vindmølleindustrien og vindmølleejerne, og det er jo dybt beklageligt.
Men jeg var meget tilfreds med det, hr. Frank Dahlgaard sagde, at den usikkerhed skal selvfølgelig ryddes af vejen.
Per Stig Møller (KF), 1999-05-11:
Ja, jeg tror, at hr. Jørgen Estrup skal bruge den studiekreds med udenrigsministeren, for udenrigsministerens tale udtrykker noget mere klart i retning af det, hr. Jørgen Estrup siger, end der står i NATO-papiret
Der står faktisk ikke det i NATO-papiret, som udenrigsministeren har sagt.
Det er muligt, at det er forståelsen.
Det, det drejer sig om i NATO-papiret i punkt 9 f.eks., betyder, at der kan foretages militære aktioner, hvor alliancen som helhed ikke er engageret, hvor man anerkender det.
Der er, som det rigtigt bliver sagt, i 9 e separable, men ikke separate NATO-materiel til rådighed, men det er for WEU-ledede operationer, og vi taler faktisk ikke om WEU-ledede operationer.
Der er altså røget et W i hr. Estrups læsehastighed, for det drejer sig om WEU, og det er ikke det, der er til debat her
Derefter står der EU-ledede operationer og planlægning af WEU-ledede operationer i 10 a, og sådan kan vi blive ved.
Det vil sige, at skal man have EU-ledede operationer, ville det jo være meget godt, om vi var med til at beslutte, om EU overhovedet skal ønske at lede de operationer.
Det vil sige, at EU træffer først beslutning om, hvorvidt man ønsker at lede en operation, og så kan man - jf. det, udenrigsministeren har sagt - sige til NATO, at det ønsker vi gerne, og så træffer NATO en beslutning.
Men først kommer der dette, at vi i EU siger, at her ønsker vi faktisk en EU-ledet operation, og så siger man til NATO, at det ønsker vi altså gerne.
Vi vil altså gerne være med til at træffe beslutninger om, hvorvidt vi ønsker en EU-ledet operation.
Det er første fase i det hele.
Derefter kan vi så til sidst komme i situationer og stille med soldater.
Det undrer mig da lidt, at Det Radikale Venstre, som er så glad for at være med til at træffe beslutninger og derfor så gerne vil sidde i regering, ikke også kan se fordelen ved at sidde og træffe beslutninger i EU.
Jørgen Estrup (RV), 1999-05-11:
Jeg skal gerne lægge er godt ord ind for hr. Per Stig Møller med hensyn til deltagelse i studiekredse, men er det ikke rigtigt, at NATO's nye strategiske koncept klart understreger, at enhver beslutning om at overlade aktiver til de europæiske allierede og acceptere, at de så at sige tager lederskabet i aktioner dels sker fra sag, dels kræver konsensus i alliancen, og at det ikke kan ske med separate europæiske beslutninger, men alene kan ske, når man har gjort det i fællesskab, nemlig »separable but not separate«?
Al respekt for hr. Per Stig Møllers selvstudier, men jeg tror egentlig nok, at hvis man sådan går til de nærmere overvejelser af, hvad der har størst vægt, så har NATO-kommunikeer ikke større vægt end NATO's strategiske koncept.
Og derfor synes jeg egentlig, at hr. Per Stig Møller skulle læse i det strategiske koncept i stedet for i kommunikeet.
Jeg kan anbefale det, der hedder § 30, hvor der udtrykkeligt står, at NATO vil hjælpe de europæiske allierede til at handle på egen hånd, sådan som man har sagt man vil være parat til, og så står der: »On a case by case basis and by consensus«.
Og det må, så vidt jeg kan bedømme, uanset at jeg ikke er uddannet i engelsk, betyde, at der skal være enighed om det.
Og det var vist faktisk det, jeg sagde før.