Kristen Touborg (SF), 2006-12-01:
SF er også glad for rejseholdet.
Det er også SF's politik, at det skulle indføres.
Men det var ikke det, der var hovedbaggrunden for mit spørgsmål.
Jeg synes måske, ordføreren viger lidt uden om den omstændighed, at der i gennemsnit går 20 år mellem, at de enkelte besætninger får det her dyrevelfærdsbesøg.
Synes Dansk Folkeparti, det er tilstrækkeligt?
Ville det ikke være bedre at gå lidt hurtigere frem end at afvente – i virkeligheden i årevis – om resultaterne af rejseholdets arbejde er så overbevisende, at man skal have flere af den slags?
Og når man så ser på det indbydende layout på glittet papir og gode farvebilleder af kernefamilien Danmark med far, mor og ikke mindst en masse børn, så er forventningerne til indholdet jo klart blevet styrket.
Desværre må jeg sige, at indpakningen bedst kan betegnes som vildledning af forbrugerne.
Hvor er de målrettede handlingsplaner for at indfri de fine løfter, regeringen giver om bedre sundhed, kvalitet og fødevaresikkerhed?
Jeg vil godt give et par eksempler på regeringens handlingslammelse.
På side 4 står der: »Samfundet har en stor opgave foran sig for at finde løsninger på borgernes stigende overvægt.«
Og hvad er så regeringens løsningsforslag ud over en henvisning til, at der en gang næste år kommer en rapport fra Ernæringsrådet?
Det er: »Monitoreringen af udviklingen på områderne kost, motion og overvægt vil i de kommende år blive styrket.
En styrket monitorering vil løbende gøre det muligt at vurdere de nationale, regionale og kommunale indsatser.«
Men hvad har regeringen så selvstændigt kunne bidrage med i kampen mod den stigende overvægt?
Tja, regeringen har lige sammen med Dansk Folkeparti besluttet at sætte afgiften på sodavand ned.
Regeringen vil lancere et nationalt ernæringsmærke – det står på side 9 – men er der sat midler af til at få et sådant mærke til at virke efter hensigten?
Det er der vist ikke, og så er det jo sådan set svært at komme nogen vegne med det.
Sådan er der en række eksempler i redegørelsen.
Besvarelse
Jeg tror, jeg vil besvare forespørgslen ved først at kommentere den langsigtede fødevarestrategi lidt – den indgår i forespørgslen – for det er jo sådan, at den langsigtede fødevarestrategi er det overordnede, og så er det det, der danner grundlag for politikker om bl.a. fødevaresikkerhed.
Det er sådan, som hr. Kristen Touborg også netop har nævnt, at jeg på regeringens vegne har fremlagt en fødevarepolitisk redegørelse.
Redegørelsen tager afsæt i forbrugerne og viser retningen for, hvordan vi vil prioritere indsatsen på det fødevarepolitiske område i de kommende år.
Regeringens politik og mål er selvfølgelig – det går jeg ud fra er en politik, vi deler med alle her i Folketinget – at vi skal tage afsæt i forbrugerne, og at vi først og fremmest skal fremme danskernes sundhed via en ernæringsrigtig kost.
Derfor vil vores fødevarepolitik i de kommende år være vedkommende og en politik, der gør en forskel i dagligdagen.
Som det fremgår af redegørelsen, er der fire vigtige elementer, der i samspil skal indfri det mål, nemlig tilgængelighed, gennemsigtighed, ansvarlighed og forskning.
Regeringen vil sørge for at fremme tilgængeligheden af viden om sund livsstil og fremme udbuddet af sund mad.
Hertil kræves en flerstrenget indsats.
Men det er vigtigt, at den information og viden også er tilgængelig de steder, hvor de fleste børn opholder sig mange timer hver dag, dvs. i daginstitutionerne, i skolerne og i fritidsordningerne.
Redegørelsen indeholder derfor en række initiativer, der skal styrke og understøtte kommuner og kommunale institutioners arbejde med netop at fremme sunde kost- og motionsvaner hos børn og unge.
Fødevarestyrelsens alt om kost-rejsehold gør allerede et stort stykke arbejde.
En evaluering viser, at 51 pct. af de steder, som rejseholdet har besøgt, også efterfølgende rent faktisk formulerer en kostpolitik, og den viser også, at besøgene i høj grad bidrager til, at institutionerne etablerer en madordning, og det er vigtigt.
Regeringen har som målsætning, at børnene skal have mulighed for at købe et sundt måltid mad midt på dagen.
Madordninger skal som udgangspunkt finansieres af forældrene præcis ligesom i dag, hvor vi selv køber brød, pålæg og frugt til vores børns madpakker.
Det er klart, at vi må hjælpe de familier, der ikke har råd.
Jeg fremsætter i løbet af kort tid en ny dagtilbudslov, og den vil indeholde en hjemmel for, at kommunerne fremover kan betale for maden til de børn, som har en friplads.
Regeringen arbejder også for at stoppe reklamer for usunde produkter rettet mod børn.
I starten af det nye år vil jeg kortlægge, hvad der findes af frivillige aftaler, og vurdere dem, før jeg tager stilling til, hvad der eventuelt yderligere skal til.
Men det er jo ikke gjort med børnene.
Regeringen vil via en række andre initiativer fremme sunde kostvaner hos voksne og hos ældre, og her spiller partnerskaber med bl.a. foreninger og fødevareerhvervet en stor rolle.
Men det er også afgørende, at forbrugerne sikres reelle valgmuligheder, herunder de sunde, når de står i supermarkedet eller i en butik og køber ind.
Forbrugerne har derfor krav på gennemsigtighed, når de er ude at handle.
De har krav på at kunne sætte deres lid til, at de informationer og oplysninger, der står på fødevarerne, er rigtige og veldokumenterede.
Det skal være muligt for forbrugerne at vælge deres varer efter andre parametre end lige præcis prisen.
Det kan være, at man lægger vægt på økologi, på sundhed, på etik, på produktionsforhold eller varens oprindelse.
Regeringen har taget initiativ til at stramme op på mærkning af vores fødevarer på en række væsentlige områder.
Jeg kan her nævne skrappere regler for mærkning af kød, og ved årsskiftet lanceres ernæringsmærket, der skal give forbrugerne den fornødne viden om fødevarens sammensætning på en overskuelig og forståelig måde.
Vi har i udarbejdelsen af mærket haft drøftelser med en række fødevarevirksomheder og detailhandelen, og det er min klare forventning, at ernæringsmærket i løbet af 2007 vil begynde at finde vej til mange produkter på hylderne og i supermarkederne.
Ansvarlighed er jo så en forudsætning for fødevaresikkerhed.
Regeringen vil gøre sit til at skabe forudsætningerne for, at forbrugerne kan have tillid til, at de fødevarer, de køber, er i orden.
Det ansvar prioriterer regeringen meget højt.
Jeg kan bl.a. nævne salmonellahandlingsplanen, den allerede iværksatte nultoleranceplan og tiltagene til en mere restriktiv importpolitik.
Det danske kontrolsystem bygger på, at fødevarevirksomheder og producenter selv foretager løbende kontrol i deres virksomhed.
Via et kontrolsystem, der dækker hele fødevarekæden, kan vi gøre fødevaresikkerheden endnu bedre, end den er i dag.
Samtidig får vi styrket arbejdet med at forbedre dyrevelfærden, dels ved at dyrevelfærd indarbejdes i egenkontrollen, dels i regi af dyrevelfærdsrejseholdet, der er etableret her i 2006.
Den langsigtede fornyelse af fødevarekontrollen vil tage afsæt i en uafhængig ekspertgruppes anbefalinger, som vil foreligge senere på måneden.
En grundlæggende forudsætning for at sikre fødevaresikkerheden er, at fødevareproducenterne og detailhandelen lever op til deres del af ansvaret, nemlig at producere sikre fødevarer og overholde lovgivningen.
En høj fødevaresikkerhed er altså en opgave, som vi skal løse sammen.
Regeringen prioriterer også det internationale arbejde højt.
Så er der forskningen.
Vi arbejder på en fremsynet fødevarepolitik, der ser mulighederne i fødevarer fremstillet ved bio- eller genteknologi, og regeringen prioriterer højt, at der i de kommende år fortsat afsættes betydelige midler til forskning i udvikling af nye fødevarer og ny viden om kost og sundhed.
Den fødevarepolitiske redegørelse er arbejdsgrundlaget for vores fødevarepolitik på det forbrugerpolitiske område i de kommende år.
Dansk fødevarepolitik skal være kendetegnet ved, at der er plads til nytænkning og til udvikling.
Men målet er klart: Vi vil fremme danskernes sundhed via sund kost, og vi vil sikre forbrugerne en høj fødevarekvalitet og en høj sikkerhed.