Anne Baastrup (SF), 1998-06-19:
I det her forår og også i den løbende debat har der været megen debat om Schengen for at sige det mildt, og det er nu gået op for den almindelige befolkning, hvad der skete sidste år ved denne tid.
Det er desværre et år for sent, og desværre må vi nu erkende, at vi er bundet af det flertal i Folketinget, der traf beslutningen.
SF mener stadig væk, at det var den forkerte beslutning, men den blev jo så truffet af et flertal.
Schengen står nu foran at skulle overgå mere eller mindre til søjle 1, og vi vil formentlig med de nye bestemmelser om det retlige samarbejde kunne se frem til et intensivt samarbejde på det retlige område.
Det stiller krav til Folketingets indseende med, hvad der sker.
Justitsministeren er nu startet på at forelægge dagsordener til eksekutivmøderne såvel i Retsudvalget som i Europaudvalget, og det er da et fremskridt, men der er stadig væk mangler.
Vi skal have nogen til at kigge justitsministeren over skulderen.
Vi skal have nogen til at vide, hvad det er for nogle overvejelser, der foretages, før justitsministeren forelægger sagerne for Folketinget, og vi skal sikre, at disse overvejelser ikke er skjulte for alle.
Det er faktisk et problem, at vi ikke har en indsigt i overvejelserne og ikke har åbenhed om forberedelserne af disse sager.
I den forbindelse vil vi pege på, at det eksempelvis ville være en rimelig god idé at inddrage Dansk Politiforbund i forberedelsesudvalget, når det drejer sig om politisamarbejdet, samt inddrage universitetsansatte inden for hver deres felt.
Når vi i øvrigt ændrer den retlige lovgivning i Danmark, er der jo ingen tvivl om, at jurister fra universitetet inddrages.
Det danske samfund kan udsættes for betydelige ændringer
på det retlige område i en hast, vi ikke kan overskue, og her skal vi altid huske, at det retlige samarbejde er kernen i et lands identitet.
Forleden dag kunne jeg læse i et juridisk tidsskrift, at et par jurister tørt måtte konstatere, at et flertal i Folketingets Europaudvalg uden den store opstandelse havde ændret ved fundamentale retsprincipper for at undgå svig med EU-midler i bl.a. landbruget.
Vi var kun et par stykker, der forsøgte at bremse forslaget, og først flere år efter bliver det genstand for juridisk analyse.
Det holder altså ikke vand.
Tænk på at udvalget vedrørende registerdirektivet sad og grublede i 1½ år, og de syntes vistnok ikke, at det var ret sjovt.
Også dette direktiv fik mildt sagt en overfladisk behandling i Europaudvalget.
Det skal vi have gjort op med.
Så lidt mere konkret til Schengensamarbejdet.
Der er problemer med registersikkerheden.
Det har den fælles tilsynsmyndighedsrapportering vist.
Ministeren forsvarer systemet med, at det viser sig, at tilsynsfunktionen fungerer.
Nej, vel.
Ingen synes, at det er godt, og det fører os over til spørgsmålet, om den fælles tilsynsmyndighed har den politiske opbakning, som sikrer, at udvalget ikke hver gang skal stå i en situation, som indebærer megen skarp kritik.
SF har derfor foreslået i sit forslag til vedtagelse, at regeringen i det fremtidige arbejde inden for Schengenrammen arbejder for, at der nedsættes et interparlamentarisk organ, der kan fungere som parlamentarisk modspil til den fælles tilsynsmyndighed.
Så til et andet spørgsmål, der har været oppe i debatten under afstemningsvalgkampen.
Jyllands-Posten havde således en historie om politisamarbejdet for at opretholde offentlig orden og sikkerhed.
Det skulle ikke længere være af betydning, hvor stor gruppen var.
Og da vi fik den forelagt i Europaudvalget, husker jeg tydeligt, at vi snakkede om hooligans og lignende grupper.
Det er dybt uhensigtsmæssigt, at der træffes beslutning i Ministerrådet, der er offentligt tilgængelig, men som efterfølgende undergraves i Schengensamarbejdet, uden at offentligheden får indsigt heri.
Skal vi undgå myter, må den slags historier ikke kunne opstå.
Hvis vi skal bevare demokratiet og herunder respekten for det politisamarbejde, der finder sted for at bekæmpe kriminalitet, så må og skal politiets regelgrundlag være offentligt kendt, uanset om det sker i internationalt regi eller i vores egen hjemlige andedam. Til slut skal jeg sige, at hvis det er sådan, at vores forslag til vedtagelse mod forventning ikke bliver vedtaget, vil vi stemme for det af Enhedslisten foreslåede.