Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-06-14:
Grunden til, at jeg blev så irriteret over den konservative ordfører, var, at vi aldrig når ind til kernen i den her debat, hvis der ikke er nogen, der forklarer, hvorfor de mener det, de gør.
Enhver kan jo stille sig herop og sige, at man mener, at det her lovforslag er godt.
Det er søreme et interessant udgangspunkt for et regeringsbærende parti, men det interessante for debatten er jo, hvorfor man mener det.
Kernen i denne her debat er konkurrence over for samarbejde.
Kernen i debatten er, at de borgerlige partier mener, at det, der driver gymnasierne til at blive bedre uddannelsesinstitutioner, er, at de konkurrerer med hinanden.
Over for det – og i skarp kontrast – står vores holdning til, hvad der skal ske med gymnasierne og de andre ungdomsuddannelser.
Det er kernen i diskussionen, og derfor føler vi selvfølgelig også en frustration over, at Socialdemokraterne skrider i svinget på det her.
Vi mener, at Socialdemokraterne burde være en lillebitte smule klogere end de borgerlige, så de ville synes, at samarbejde var en bedre idé end en generel markedsstyring og konkurrence.
Så anerkender jeg, at man har fået nogle små forbedringer, javel, men det forandrer ikke det grundlæggende, at man underlægger gymnasierne samme markedsstruktur, som man har på de tekniske skoler og handelsskoler, med nogle bittesmå forbedringer.
Vi mener sådan set, at der er masser af grund til forandring.
Vi mener nemlig samarbejdet helt bogstaveligt.
Vi mener, at det bør være sådan, at alle ungdomsuddannelser er på et og samme niveau, nemlig det regionale, så der er en regional forankring.
Vi mener, at de bør være forankret ikke i konkurrence med hinanden, men i samarbejde med hinanden.
Vi mener, at gymnasierne og det regionale niveau omkring gymnasierne skal samarbejde om det bedste uddannelsestilbud.
Det er to fuldstændig forskellige ideologier, men jeg kan forstå, at for Socialdemokraterne er de store fortællinger åbenbart døde, og derfor er man ikke i stand til at tage et ideologisk standpunkt, men alene i stand til at gå ind og få nogle bittesmå forbedringer igennem på nogle bittesmå områder, uden at det ændrer på det fundamentale.
Man er, mener jeg, i gang med at skifte over til en helt anden måde at føre uddannelsespolitik på.
Så vil jeg sige, at når vi ønsker, at ungdomsuddannelserne skal have en anden styreform end denne her, er det jo bl.a., fordi vi mener, det er problematisk, at eleverne ikke har større indflydelse.
Det mener vi også gør sig gældende i den nuværende form, altså at det er problematisk, at eleverne ikke har større indflydelse.
Men fundamentalt set, hvorfor dog overhovedet lave en styreform, hvor eleverne ikke kan deltage i den demokratiske proces, det er at styre en uddannelsesinstitution?
Det er borgere, som skal ud og være medM051S44234589KAJE.FM.FM
Page 4566
Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM
borgere i vores samfund på et tidspunkt, og jeg mener, at det er fuldstændig fundamentalt og i øvrigt i forlængelse af, at man har gjort samfundsfag obligatorisk i gymnasiet, at eleverne får direkte indflydelse på den proces, det er at styre en uddannelsesinstitution.
Det vil altså sige, at jeg ikke mener, at det er godt nok med en høringsret.
Ja, ja, det er en lappeløsning, men come on: Har vi ikke flere visioner for fremtidens uddannelsesinstitutioner end lappeløsninger?
Så til de tekniske skoler og handelsskolerne.
Ministeren skriver godt nok i et svar vedrørende klassekvotienter, at det ikke er muligt at foretage en meningsfuld opgørelse af klassekvotienterne på f.eks. handelsskolerne, men det er da mærkværdigt.
Ved en simpel søgning på nettet kan man finde en interessant rapport, der er udgivet af handelsskolernes ledere med titlen »Notat om skolernes økonomi 2003«.
Den findes på hjemmesiden www.hfi.dk., hvis ministeren noterer, når det er så svært at få andre til at lave den slags undersøgelser.
Der fremgår det, at 213 klasser ud af 282 klasser på hhx første år startede med over 28 elever i klassen, og hovedparten af klasserne har mellem 29 og 35 elever ved skolestart.
De gennemsnitlige klassekvotienter på f.eks. hhx ligger et pænt stykke over klassekvotienterne i gymnasierne.
Så når vi taler om regionalt niveau, handler det ikke alene om den regionale forankring – det synes jeg sådan set burde være argument nok –
nej, det handler også om, at det jo viser sig, at de politikere, der sidder regionalt, har en tendens til at tilgodese de ungdomsuddannelser en anelse mere end finansministeren.
De tager større medansvar for at skabe ordentlige ungdomsuddannelser, og derfor begriber jeg ikke, at man i harmoniseringens hellige navn harmoniserer det netop det sted, hvor man har de ringeste erfaringer.
Igen mangler jeg svaret på, hvorfor man gør det.
Jeg har hørt den konservative ordfører stå heroppe og sige: Vi mener nu engang, at det er bedst, at det er samlet.
Jamen jeg synes også, det er fint, at det er samlet.
Så lad os da prøve på at diskutere det, vi er uenige om, nemlig hvor det skal samles.
Jeg mener, at der er præcis de to problemstillinger, nemlig at forholdene er for ringe og langt ringere for de skoler, der er under staten, og at den regionale forankring selvfølgelig er bedre end en landsdækkende, eftersom det er regionale skoler, og de unge bor og lever i det lokale samfund, hvor skolerne skal være.
Men så lad mig da høre modargumenterne.
Dem er der ikke en eneste af de borgerlige ordførere, der har kunnet fremføre heroppefra, så det håber jeg ministeren kan komme lidt ind på.
Afslutningsvis vil jeg sige, at Enhedslisten overordnet set vil en fuldstændig anden vej end den, der lægges op til her.
Vi vil et system, hvor der er gratis uddannelse, og det vil altså sige væk med den brugerbetaling, der er rundtomkring i uddannelsessystemet nu.
Det var et problem, man kunne løse, når man skal snakke om økonomi på ungdomsuddannelserne.
Men apropos ideologiske forskelle går jeg ud fra, at det vil regeringen ikke lægge op til, ligesom vi jo tidligere har set både S og R indføre brugerbetaling, så det går jeg ud fra ikke rigtig ligger partierne på sinde.
Så vil vi et system, hvor uddannelserne er let tilgængelige, og det vil altså sige, vi vil have, at det er lokalt forankrede og regionalt forankrede uddannelser.
Vi vil have, at der samarbejdes, i stedet for at man konkurrerer på uddannelsesområdet.
Derfor mener jeg, at vi skal have lavet forandringer på uddannelsesområdet, for der er indført konkurrence på visse ungdomsuddannelser med forringelser som konsekvens.
Men jeg synes samtidig, at vi skal samle ungdomsuddannelserne, og det skal vi gøre der, hvor vi har bedst erfaring, hvilket er i amterne, altså dem, der nu bliver til regionerne.
Lad os samle dem under et demokratisk valgt organ i stedet for, at de bliver små, isolerede planeter, der kan konkurrere med hinanden.
Jeg tror ikke, at det på baggrund af min ordførertale kan undre nogen, at Enhedslisten ender med at stemme nej.