runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-02-11:
Hr. Anders Samuelsen formulerede jo næsten med flammeskrift den nye, radikale arbejsmarkedsprofil.
Det, arbejdsmarkedets parter kan blive enige om, det gennemfører vi, det, de ikke kan blive enige om, det gennemfører vi ikke.
Det er taget til efterretning.
Men hr. Anders Samuelsen sagde, at et af de store fremskridt i forbindelse med lovforslaget her er muligheden for at overføre den femte ferieuge.
Det er jeg helt enig med hr. Anders Samuelsen i.
Det er et godt forslag; det er fornuftigt.
Men der er jo, som jeg påpegede i mit indlæg, en svaghed, nemlig at en stor del af lønmodtagerne ikke får mulighed for at kunne gøre det, fordi de ikke er med i en kollektiv aftale, men kan være ansat på individuelle arbejdskontrakter.
Det kan eksempelvis være arbejdsledere, der er ansat under sådanne vilkår.
Nu spørger jeg forsigtigt hr. Anders Samuelsen: Vil hr. Anders Samuelsen afvise, at Det Radikale Venstre vil gå positivt ind og drøfte med os andre, om vi kan gøre det endnu mere fleksibelt end det, lovforslaget lægger op til, nemlig sådan, at det individuelt kan aftales mellem lønmodtageren og den pågældende virksomhed?
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-02-11:
Jeg vil spørge hr. Anders Samuelsen: Den fleksibilitet, der er i arbejdsmarkedet i dag både i vilkår og ansættelse osv., hvad er hr. Anders Samuelsens holdning til den administration af ferieloven, der laves mellem arbejdstager og arbejdsgiver helt uden for lovgivningen? Altså der lever jo i dag aftaler
om ferie og afholdelse af ferie på forskellig vis mellem principperne, hvorom vi kun kan sige, at der er vel egentlig ikke tale om lovbrud, men rent praktisk, hvis man skal gå tilbage til den gamle ferielov, er der en lang række aftaler om afholdelse af ferie på fleksible måder, som man håndterer sig igennem, fordi sådan er et fleksibelt arbejdsmarked, og sådan har det udviklet sig. Hvad er hr. Anders Samuelsens holdning til, at det foregår i stort omfang, og mener hr. Anders Samuelsen, at det foregår i stort omfang?
Anders Samuelsen (RV), 2000-02-11:
for at være åbne over for gode, nye, konstruktive forslag, og det vil vi selvfølgelig også være i det forløb, som vi nu går ind i mellem de forskellige behandlinger af forslaget.
Jeg kan egentlig nok svare både Venstre og De Konservatives ordførere ved vende det lidt om og så sige, at vi har en samlet mængde af danske lønmodtagere, og for en gruppe af de her lønmodtagere gives der nu nogle bedre muligheder og nogle større fleksibilitetsmuligheder.
Spørgsmålet er så, om jeg, fordi jeg kan se, at der er en gruppe, der ikke får de samme muligheder, skal stemme imod, at en del af gruppen får muligheder.
Jeg mener ikke, at jeg kan drage den konsekvens, og jeg tror egentlig heller ikke, at hverken Venstre eller De Konservatives ordførere vil drage den konsekvens af det.
Men det er rigtigt, som jeg også påpegede i min ordførertale, og som jeg også kan forstå at den konservative ordfører har påpeget, at denne her lov er en af de vanskeligste love, vi har at arbejde med herhjemme; det er i hvert fald en af de mest hårdføre i forhold til reformer.
En i vores bagland har sagt noget af det samme, som jeg forstod den konservative ordfører også havde lagt vægt på, at den er faktisk nok sværere at danse med end grundloven, i hvert fald at få ændret eller afskaffet noget i den.
Det må vi også tage til efterretning i Det Radikale Venstre, så længe vi kun har syv mandater i Folketinget.
Vi håber selvfølgelig på, at vi kan komme efter det på et senere tidspunkt, men foreløbig er det sådan, virkeligheden ser ud, også set fra Det Radikale Venstres side, og derfor er det, at jeg samlet set står ved den konklusion, jeg havde før, at jeg støtter lovforslaget, men selvfølgelig også er åben over for, hvad der kunne komme af gode forslag.
Anders Samuelsen (RV), 2000-02-11:
Det har længe været et radikalt ønske at få moderniseret og forenklet ferieloven.
Den eksisterende ferielov er utidssvarende i forhold til den måde, det danske arbejdsmarked fungerer på i dag.
Derfor hilser vi dette forslag om en ny og mere tidssvarende ferielovgivning velkommen.
Jeg skal ikke redegøre for hele lovforslaget, men blot fremdrage de punkter, vi især har hæftet os ved fra Det Radikale Venstres side.
For det første lægges der op til, at der ved indgåelse af kollektive overenskomster nu kan brydes med princippet om, at optjent ferie skal holdes i det efterfølgende ferieår.
Det kan således aftales, at ferie ud over de 4 uger skal kunne overføres til det efterfølgende ferieår.
Det er en utrolig vigtig del af forslaget, og det vil føre til en større fleksibilitet for både lønmodtager og arbejdsgiver. For det andet finder vi det positivt, at der nu i højere grad lægges vægt på at sikre hensynet til børnefamilierne i forbindelse med ferieplanlægningen.
I et samfund som det danske, hvor det er normen, at begge forældre arbejder
fuld tid,
er det vigtigt, at ferie er noget, som familien har mulighed for at holde sammen.
Derfor er det godt, at der nu tages højde for dette i forslaget.
Endelig vil jeg også fremhæve, at den udviklede praksis på området nu skrives ind i loven, så den fremstår klarere.
Der er selvfølgelig nogle ting, som vi gerne havde set anderledes.
Der er steder, hvor vi godt kunne have ønsket os endnu flere nyskabelser, men lovforslaget er som bekendt blevet til bl.a. på baggrund af det, arbejdsmarkedets parter har kunnet opnå enighed om.
Det tager vi så også til efterretning i Det Radikale Venstre, og vi kan på den baggrund støtte lovforslaget.
Poul Erik Dyrlund (S), 2000-02-11:
Der er en enkelt ting, jeg ønsker at få på det rene set i forhold til hr. Frank Aaens tale her.
Nu er det jo sådan, at det af forslaget fremgår meget klart og tydeligt, at de aftaler og de afvigelser, der måtte forekomme, skal aftales på organisationsplan.
Det betyder jo, at det er Centralorganisationen af Metalarbejdere, der skal indgå en aftale med Dansk Industri, at det er eksempelvis SiD's anlægs- og bygningsgruppe, der skal indgå en aftale med Entreprenørforeningen.
Er hr. Frank Aaen af den opfattelse, at de organisationer, jeg her har nævnt, lader sig true til noget som helst ved forhandlingsbordet?
Det vil jeg gerne høre hr. Frank Aaens bud på.
Kristian Jensen (V), 2000-02-22:
Blot et ganske kort spørgsmål til hr. Søren Kolstrup: Hr. Søren Kolstrup havde mange negative betragtninger om fjernundervisning, bl.a. at den ikke kunne erstatte den nære kontakt
m.v. Afviser Enhedslisten fjernundervisning som et godt supplement og en god valgmulighed for de personer, der ikke har mulighed for at transportere sig selv over store afstande og få en uddannelse i de byer, hvor vi nu har lagt uddannelsesstederne?
Er det ikke også i Enhedslistens interesse, at vi bevarer en decentral uddannelsesstruktur, som netop fjernundervisning, undervisning over IT, kan medvirke til?
Ole Hækkerup (S), 2000-02-22:
Det, der forandrer vores samfund mest i dag, er ny teknologi og udviklingen i IT.
Derfor betyder IT-politik spørgsmålet
om, hvilket samfund vi vil have, og hvilke værdier vores samfund skal bygge på.
Det er så en fælles opgave at sikre, at alle kan udvikle deres evner, og at alle kan realisere deres potentiale.
Om alle kan det, afgøres af samfundets indretning.
Derfor skal vi naturligvis være meget opmærksomme på den mest forandrende kraft i samfundet.
Derfor er IT-politik noget af den vigtigste politik i dag.
Forandringen betyder både nye muligheder og nye udfordringer.
Den politiske opgave er ikke blot at se nye muligheder og blot at se nye udfordringer omforme vores samfund.
Opgaven er ikke bare at lade stå til.
Den politiske opgave er, hvordan vi bruger mulighederne til fælles bedste, så alle mennesker kan realisere deres potentiale, samt hvordan vi klarer udfordringerne, så forandringerne bliver til gavn for samfundet og for hver enkelt.
Regeringens redegørelse til Folketinget om netværkssamfundet er en lang række tiltag, der efter vores mening tager fat på at bruge mulighederne og klare udfordringerne.
Det er 37 konkrete initiativer på tilsammen lige godt 1 mia. kr.
Retningen i telepolitikken med mere konkurrence til gavn for forbrugerne og samtidig sikring af, at vi også på lang sigt er med helt fremme, finder vi helt rigtig.
Regeringen peger på en lang række initiativer for at give større åbenhed og information i den offentlige forvaltning og nye veje til at forbedre den offentlige service.
Og redegørelsen er et klart tilsagn om at fremme e-handel ved at få den elektroniske signatur på plads, men - nok så vigtigt - ved, at det offentlige går foran.
Det betyder alt sammen at tage de nye muligheder i brug.
Men redegørelsen er også klar, når det gælder udfordringerne: Der skal være sikkerhed på nettet både i handel og i kommunikation, og vi skal sørge for, at alle kan være med.
Det handler om tilgængelighed for handicappede og om at overvinde barrierer.
Regeringens redegørelse er en god opfølgning på de diskussioner, vi tidligere har haft om nødvendigheden af, at IT integreres i alle fag, og at undervisningen skal kunne findes, tages og gennemføres på nettet, også eksamen.
Endelig mener vi, det er en god idé med en årlig IT-politisk redegørelse, så der kan følges op på initiativerne, og så nye initiativer kan tages.
Redegørelsen indeholder nogle overvejelser på en lang række punkter.
Det er kun to af punkterne, jeg vil fremhæve
Det vil betyde et skub i den rigtige retning.
Samtidig med, at det sker, er det vigtigt at vi sørger for, at også læreruddannelsen og efteruddannelsen af lærere målrettes mod et IT-løft i folkeskolen.
Dernæst er der overvejelserne om aktieoptioner.
Det vil flugte godt med redegørelsens mange andre initiativer, der sikrer, at forandringen bliver et løfte om forbedring.
Søren Kolstrup (EL), 2000-02-22:
Jeg er glad for spørgsmålet.
Enhedslisten finder selvfølgelig, at en sådan IT-fjernundervisning kan være med til at supplere den eksisterende uddannelse.
Men det, som vi vil undgå for enhver pris, er, at dette nye redskab bruges til at erstatte de uddannelsesinstitutioner, som måtte ligge i de lokale samfund, og hvis noget sådant bliver tilfældet, er det, vi siger nej.
Men som supplement er det da helt fint.
Frank Aaen (EL), 2000-02-22:
Nej, det er klart, at som Folketingets flertal i dag ser ud, vil slutfacit blive det samme, nemlig at pengeinstituttet bliver videreført i privat regi, uanset om det undervejs har været under offentlig kontrol.
Det er jeg godt klar over.
For jeg synes, det er indlysende, at uanset hvor liberal man er, så indfører man en mulighed for, at det her overtager man altså simpelt hen, og så ser man, hvordan det skal rekonstrueres - og det er klart, at de gamle aktionærer er ude af vagten, de har tabt alle deres penge, væk med dem - men man overtager det i en periode for at sikre en ordentlig rekonstruktion.
Jeg forstår ikke, hvorfor det er taget ud som en mulighed, og så vidt jeg kunne læse af høringssvarene, var det eneste argument, at nogle meget store aktører på området var imod, og derfor glider det ud.
Men nu kan vi jo stille et skriftligt spørgsmål, og så kan vi få ministerens redegørelse
for, hvorfor den mulighed er taget ud.
Så vidt jeg ser det, var det kun, fordi et par store aktører sagde, at det brød de sig ikke om.
Jamen der er såmænd elementer heri, som er fornuftige nok.
Vi er bare fundamentalt imod, at det i virkeligheden kan ende med, at der kommer skattekroner i, uden at vi samtidig får en samfundsmæssig indflydelse på opfølgningen.
Det er den ene ting.
Den anden ting er: Vil mininsteren ikke bekræfte, at der oprindelig i lovudkastet før høringsrunden lå en mulighed for, at man kunne overtage et pengeinstitut.
Og ud over at jeg godt i høringssvarene kunne se mange, der brokkede sig over det, hvad var så begrundelsen for, at det blev taget ud?
Marianne Jelved (RV), 2000-02-22:
Når lovforslaget er ændret i forhold til det oprindelige, er det jo bl.a. på grund af høringsfasen.
Det er jo den måde, vi laver lovgivning på, nemlig at høringsfasen også betyder noget og dermed giver mulighed for at ændre det oprindelige udspil.
Det er jo en mellemfase til at føre instituttet over på private hænder.
Derfor er det jo et spørgsmål om, hvorvidt man skal vælge den ene metode eller den anden metode, for slutfacit vil ikke give nogen praksisændring.
Mariann Fischer Boel (V), 2000-02-22:
Det skal kunne betale sig at arbejde, og det har også været god latin i Venstre i mange år.
Men tror skatteministeren ikke, at en postmedarbejder, der bor f.eks. i et udkantsområde på Sjælland, efterhånden føler sig til grin ved at stå op kl. 4 om morgenen for at køre til Københavns Postsorteringscentral med en benzinpris på noget over 8 kr., samtidig med at han betaler bilafgifter, der slår alle rekorder og i øvrigt har et kørselsfradrag af en rekordlav værdi?
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad skatteministeren vil anbefale postmedarbejderen fra Sydsjælland at gøre i den situation.
Ole Stavad (S), 2000-02-22:
Det er lige før, jeg kunne ønske mig at høre, hvad fru Mariann Fischer Boels svar ville være.
Grunden til, at benzinprisen er så høj i øjeblikket, er - som fru Mariann Fischer Boel jo også ved - den prisstigning, der er sket i voldsom udstrækning inden for det sidste års tid.
Hvis vi fjerner afgifterne, er benzinpriserne steget med over 70 pct., så det er altså ikke afgifterne, der er årsagen til den kraftige prisstigning.
Pr. 1. januar steg
benzinafgiften med 10 øre, men bortset fra det er prisstigningerne sket hos olieselskaberne og producenterne.
Fru Mariann Fischer Boel spørger, hvad en postmedarbejder fra Sydsjælland skal gøre.
Fru Mariann Fischer Boel vil vide, at da regeringen i juni 1998 fik tilslutning til at reducere værdien af alle ligningsmæssige fradrag, fik regeringen med hensyn til de lave indkomster også Folketingets tilslutning til, at samtidig med at fradragsværdien for befordringsfradraget faldt, indførtes der et tillæg på 25 pct. for de lavere indkomster, som aftrappes over ca. 50.000 kr., så man skal op på 230.000-240.000 kr., før værdien af fradraget er nede på det niveau, det ellers har i dag.
Fru Mariann Fischer Boel kan regne med, at den nuværende regering er ekstremt opmærksom på forholdene.
Men jeg tror til gengæld også, at fru Mariann Fischer Boel er enig i, at Folketinget selvfølgelig ikke kan opstille en model, der betyder, at hver gang olieselskaberne sætter priserne op, sænker vi afgifterne.
Dertil kommer, at hvis man ser på, hvad prisen er i Tyskland, kan man jo godt undre sig over det, som jo fremgår af dagspressen i dag, nemlig at en forsker fra Århus er nået frem til, at avancen i Tyskland er næsten 1 kr. mindre, end den er i Danmark.
Mariann Fischer Boel (V), 2000-02-22:
Jeg er selvfølgelig fuldstændig klar over, hvordan relationen er mellem afgifter og pris, men det er jo ikke den, der interesserer den almindelige forbruger.
Den almindelige bilist, der skal køre på arbejde, er kun interesseret i den pris, der står på neonskiltet på tankstationen.
Jeg vil godt høre ministerens holdning til hele mobilitetsspørgsmålet på arbejdsmarkedet med en benzinpris, der alt inklusive kommer op på noget over 8 kr. pr. l, og om skatteministeren kan forestille sig, hvordan huspriserne i yderområderne i Danmark vil udvikle sig, hvis denne prispolitik fortsætter fra regeringens side.
Kim Andersen (V), 2000-02-22:
Jeg forstår altså, at skatteministeren er uenig i de betragtninger, der er kommet fra Dansk Metalarbejderforbund om, at den benzinpris, vi efterhånden har herhjemme, har nogen betydning for mobiliteten og beskæftigelsen på arbejdsmarkedet.
Kan ministeren bekræfte det?
Ole Stavad (S), 2000-02-22:
Nej, jeg synes, det er helt naturligt, at et forbund som Dansk Metalarbejderforbund interesserer sig for denne problemstilling, men det er stadig ikke i min magt at bede olieselskaberne om at sætte priserne ned i forhold til en stigning på over 70 pct. Men vi kan jo glæde os over, at der nu endelig er vedtaget en afgiftsstruktur på området, der gør, at hvis man eksempelvis køber en Polo i stedet for en Golf og man kører 15.000 km om året, svarer afgiftsrabatten til en prisnedsættelse på benzinen på 4-5 kr. pr. l.
Og hvis det er sådan, at man ville have købt en Passat, men i stedet køber en Golf, svarer rabatten til en endnu større prisreduktion.
Så vi har skabt et afgiftsinstrument, der gør, at når man skifter bil, kan man faktisk sænke transportprisen ganske massivt, samtidig med at det også har en fornuftig miljømæssig virkning.
Det er en struktur, som jeg synes er klog, og som giver befolkningen mulighed for at vælge og samtidig sikrer miljøet.
Svend Heiselberg (V), 2000-02-22:
Nu har trafikministeren jo tidligere givet udtryk for, at hun ønsker en benzinpris, der ligger på over 10 kr. pr. l.
Men det må vel alligevel bekymre en ansvarlig skatteminister, at grænsehandelen stiger, fordi der er en så stor prisforskel på benzin mellem Danmark og Tyskland.
Det må vel også bekymre en skatteminister, der jo kommer fra et tyndtbefolket område, at det netop bliver et problem for mobiliteten, at benzinprisen er så høj, og det må vel også bekymre skatteministeren, at Dansk Metal har givet udtryk for bekymring over de høje benzinpriser, vi har i Danmark. Så vil jeg så gerne også spørge skatteministeren, om skatteministeren ønsker benzinafgiftsforhøjelser ud fra fiskale motiver, eller om det er for at begrænse privatbilismen.
Ole Stavad (S), 2000-02-22:
Jeg tror såmænd ikke, olieselskaberne sætter prisen op, fordi de vil begrænse privatbilismen.
Men jeg er enig i, at det er bekymrende, at der i øjeblikket er en så stor prisforskel ved den dansk-tyske grænse.
Hr. Heiselberg kan tage det resultat, som blev offentliggjort af lektor Mikael Skou Andersen fra Aarhus Universitet i går.
Hans konklusion er, at afgifterne i Danmark og Tyskland stort set er de samme, inklusive moms og det hele.
Han når frem til en afgiftsforskel på 2 øre, men jeg vil nu godt lægge en lille smule til, fordi strukturen er lidt anderledes.
Den er faktisk ca. 13 øre. Men derfor kan det jo også undre, at vi kommer op på en prisforskel, der - i hvert fald hvis vi tager listepriserne i Danmark - er på over 1 kr., og derfor synes jeg, vi har en fælles opgave med at undersøge, hvordan vi kan få den danske prisstruktur og avancerne i Danmark til at passe bedre til virkeligheden i Tyskland, hvor man kan sælge benzin til langt, langt lavere priser, selv om indkøbsprisen er den samme.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg er særdeles glad for, at fru Mariann Fischer Boel med den saglighed, hun jo altid udviser, er enig i, at den kraftige stigning, der er sket, ikke skyldes afgiftsændringer.
Men jeg må desværre erkende, at min indflydelse og min magt ikke rækker til at pålægge noget, og at det for den sags skyld heller ikke får nogen virkning at bede olieselskaberne om at sænke priserne.
Når der inden for et års tid har været en prisstigning i størrelsesordenen over 70 pct., er det altså på grund af forhold, som jeg ikke rigtig er herre over.
Men jeg synes måske, vi i fællesskab skulle prøve at analysere, hvordan det kan gå til, at fortjenesten pr. l benzin, der sælges i Danmark, ligger 70, 80, 90 øre over fortjenesten pr. l benzin, der sælges i Tyskland.
Her synes jeg vi har en fælles opgave i at sørge for, at hvis ikke konkurrencen fungerer tilstrækkelig godt, skal der gøres noget ved det.
Jørn Jespersen (SF), 2000-02-22:
Det er SF's opfattelse, at det her er et forslag af meget stor betydning, meget stor rækkevidde og med en lang række forhold, som ikke er afklaret.
Der er således en risiko for, at man kan komme i en situation, hvor der er udstedt patent i henhold til en lovgivning, der hviler på et direktiv, der måtte blive underkendt af Domstolen, og derfor føler vi, at der er brug for, at udvalget foretager en grundigere udvalgsbehandling, og skal bede om, at det kommer til fornyet udvalgsbehandling efter andenbehandlingen.
Marianne Jelved (RV), 2000-02-22:
Tak for den velvillige behandling af lovforslaget her ved førstebehandlingen!
Langt de fleste ordførere har jo rejst spørgsmålet
om udbudsrunden, og hvordan man kan etablere den på en hensigtsmæssig måde, også således at det kan lykkes at løse opgaven over en weekend, som fru Pernille Sams beskrev det
I høringssvaret og kommentarerne til en del af de spørgsmål, der er rejst i høringsrunden, er det tilkendegivet
i hvert fald ét sted, at vi gerne fra regeringens side ser, at hele spørgsmålet om udbudsrunden kan afklares under lovbehandlingen, altså her i løbet af foråret, hvor vi har forhandling i Erhvervsudvalget om netop dette lovforslag.
Jeg vil i hvert fald meget gerne give udtryk for her fra talerstolen, at jeg selv synes, at det ville være hensigtsmæssigt, hvis vi kunne klare den problemstilling samtidig med, at vi har første, anden og tredje behandling, således at det ligger klart samtidigt. Så det er en målsætning, som jeg tror er en del af svaret på de spørgsmål, der er rejst.
Så er det selvfølgelig klart, at høringssvarene rejser
en række problemer, og også flere ordførere har peget på, at de gerne vil have en dybtgående behandling af dem i udvalget.
Det siger sig selv, at det må alle være interesserede i, også
regeringen
Jeg tror, at modellen med, at det offentlige i en eller anden forstand skal redde nødlidende institutter ved at gå ind og overtage dem, selvfølgelig kan diskuteres: Er det en hensigtsmæssig måde at gøre det på?
Men jeg tror, at en automatik af den karakter ville være med til at forfladige ansvaret hos dem, der har det reelle ansvar, og som i den model, som ligger i lovforslaget, stadig væk vil have det reelle og formelle ansvar. Men baggrunden for lovforslaget og for den lov, som det ændrer, den eksisterende lovgivning, er jo et ønske om at give Indskydergarantifonden bedre og flere muligheder end »bare« - det er selvfølgelig vigtigt i sig selv - at være en garantistillelse med et minimum over for indskyderne.
Så det er jo et forsøg på at skabe bedre muligheder end bare at tage til efterretning, at et pengeinstitut er blevet nødlidende.