runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-10-25:
Vi har et land, Qatar, som ikke har demokrati, og så er det dejligt for hr. Keld Albrechtsen, at man kan sige: Jamen det er et islamisk land, hvor der ikke er demokrati, men der er islamiske stater, hvor det er endnu værre.
Det er det, hr. Keld Albrechtsen stiller sig herop og siger, og hr. Keld Albrechtsen synes åbenbart ikke, at jeg i mit ordførerindlæg burde have gjort noget ud af de forhold, der eksisterer i Qatar.
Det er jo sådan, at det rent faktisk tidligere har været lovet, at man skulle have en fri forfatning, uden at det blev gennemført.
Jeg er selvfølgelig glad for, at der også efter magtovertagelsen i 1995 er kræfter, der arbejder på, at man giver flere frihedsrettigheder til befolkningen og ikke mindst til kvinderne, som har været utrolig trængt i Qatar.
Jeg støtter meget kraftigt, at der er kræfter, der arbejder i den retning, men det må jo ikke være sådan, at man på grund af det og på grund af, at der er andre steder, hvor det er endnu værre, ikke også kan tænke på, at det er sådan et sted, man henlægger sådan en konference om frihandel til, det er sådan et sted, man i dagens verden bliver nødt til at henlægge sådan et møde til for at undgå nogle af de demonstranter, vi tidligere har talt om under debatten, og som vil forhindre afholdelsen af et verdenshandelsmøde.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-25:
Hr. Thulesen Dahl har selvfølgelig ret i, at der endnu ikke er gennemført demokratisk styre i Qatar, men han burde dog glæde sig over, at der er indført presse- og ytringsfrihed, at en forfatningskommission er ved at fremlægge forslag til en grundlov, der indfører et parlament, og at det faktisk er en besindig islamisk stat, som ønsker en sameksistens mellem kristendom og islam, i modsætning til hvad hr. Thulesen Dahl går ind for.
Måske hr. Thulesen Dahl skulle overveje at tage med os andre til Qatar og møde den arabiske befolkning og på den måde måske også få nedbrudt nogle fordomme.
Så skal jeg blot takke hr. Thulesen Dahl, fordi han gør det så krystalklart, at det, der skiller vandene her, er spørgsmålet, om der skal indføres nye investeringsaftaler, som ulandene altså ikke ønsker, men som hr. Kristian Thulesen Dahl og det store liberalistiske flertal i Folketingssalen her ønsker at påtvinge dem.
Det er helt præcis sagens kerne, og den fremstillede hr. Thulesen Dahl fuldstændig klart.
Anne Baastrup (SF), 2001-10-25:
Den danske forhandlingslinje blev vedtaget i maj.
Det er sådan, at vi støttede den dengang, og vi ønsker, at de her problemstillinger, som jeg rejste i min tale, bliver løst, men vi har altså blot en anden opfattelse af, hvordan man får tingene igennem.
Hr. Keld Albrechtsen ønsker, at Danmark skal stå ene og alene og fremføre synspunkterne.
Vi mener rent faktisk, at man via et samarbejde i EU-regi kan flytte tingene mere. Når EU går i flok, fylder det altså lidt mere end Danmark.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-25:
Jamen fru Anne Baastrup må skam ikke misforstå mig, jeg ønsker slet ikke at gentage den debat, og jeg tror da, det vil glæde hr. Jørn Jespersen at høre, at han har en sådan massiv opbakning fra folketingsgruppen.
Det er slet ikke dét, det er bare det, at der altså er opstået en situation, også efter 11. september, hvor man fra de rige landes side har skabt en forventning hos ulandene om, at nu skal deres interesser sættes øverst på dagsordenen.
Hvad gør man så?
Så meddeler man med det samme, at man ikke vil være med til at ændre patentreglerne for medicin, sådan som ulandene har bedt om.
Man vil ikke være med til at give de 40 mindst udviklede lande en længere periode, hvor de ikke skal tvinges til at gennemføre nye aftalesystemer osv. osv. osv.
Så var det bare, at Enhedslisten syntes, at så var der en konkret anledning til at ændre den danske linje lige netop på de punkter.
Det var såmænd ikke den store principielle diskussion om socialisme, den kan vi tage en anden dag, det var såmænd et beskedent forsøg på at ændre Danmarks linje ud fra det helt aktuelle behov.
Anne Baastrup (SF), 2001-10-25:
Nu har hr. Keld Albrechtsen og hr. Jørn Jespersen diskuteret strategien omkring WTO i de sidste mange, mange forespørgselsdebatter.
Jeg husker, at på et tidspunkt var der en voldsom diskussion om, hvad den rette socialistiske linje var, og i den forbindelse beklagede hr. Keld Albrechtsen sig over for SF's folketingsgruppe over den måde, som diskussionen forløb på.
Jeg synes ikke, at jeg vil gentage den diskussion.
Jeg vil helt overlade det til hr. Keld Albrechtsen og hr. Jørn Jespersen næste gang, der kommer en diskussion om WTO, at tage det op igen, men SF's folketingsgruppe står bag hr. Jørn Jespersens linje i WTO-forhandlingerne.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-25:
Jeg synes jo, at det var en i mange henseender overordentlig fornuftig ordførertale, fru Anne Baastrup holdt, synspunkter, som Enhedslisten er enig i - forsigtighedsprincippet, miljøaftalerne skal ind og respekteres, TRIPS-aftalen om medicin, patentrettigheder, skal ændres - men det spørgsmål, der så står ubesvaret tilbage, må jeg i al stilfærdighed nævne, er, hvorfor SF er medforslagsstiller til den liberale fløjs forslag til vedtagelse i stedet for at støtte Enhedslistens, for ministeren har jo klart sagt, at f.eks. TRIPS-aftalen om medicin ikke vil blive ændret.
Det er den danske politik, at den ikke vil blive ændret.
Det kan godt fylde os lidt med undren, men vi er da også glade over, at vi har det samme principielle udgangspunkt som SF og den samme vurdering af, hvor manglerne i det papir, som formanden for WTO har fremlagt, er, og så håber jeg da, at SF og Enhedslisten sammen i forbindelse med Qatarmødet kan være med til at lægge et pres på udenrigsministeren, når vi om få dage tager til Qatar.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-25:
Selv om det ikke kommer til at afspejle sig i det forslag til vedtagelse, som flertallet om lidt stemmer for, så har mange ordførere under debatten udtrykt stor sympati for ulandenes problemer.
Så må man jo håbe, at det ikke bliver vedtagelsen, men udtalelserne her fra talerstolen, som vil blive vejledende for udenrigsministeren, når han sammen med den danske delegation rejser til Qatar om nogle få dage. Men vi er selvfølgelig fra Enhedslistens side skuffet over, at Danmark ikke i den her situation klart vil gå ud og stå sammen med de 40 mindst udviklede lande.
Der er nogle, der har fremstillet det, som om Enhedslisten mente, at Danmark skulle stå alene.
Det har vi aldrig ment.
Vi har senest i dag - det er oplyst i en artikel i Information - set, hvordan medicinindustrien i USA og Canada nu bruger den samme undtagelsesklausul på medicinområdet, som de vil nægte de fattige lande at bruge.
Så hykleriet fra USA's og Canadas side i den sag er jo fuldstændig massivt.
I deres egne lande må man godt gribe til særregler på medicinområdet, men ulandene, som virkelig har brug for det, de må ikke. Jeg håber, den sag vil gøre det klart for udenrigsministeren, at hans idé om, at det her kan løses ved at lave en eller fortolkning af det nugældende regelsæt, må være endegyldigt forbi efter den skandale, vi har oplevet i USA og Canada. Det er klart, at ulandene ikke vil sidde og se på, at de bliver slæbt for domstolene og dømt for ting, som USA og Canada frit kan få lov til.
Det er ikke holdbart.
Jeg håber også, at ministeren vil tage meget skarp afstand fra USA's og Canadas optræden i den sag, hvis de oplysninger, der fremgår af Information i dag, er korrekte.
Men som sagt, tak for debatten.
Jeg vil rejse med til Qatar i det håb, at alle de fromme ønsker, som er fremsat her fra talerstolen i dag, er dem, der bliver vejledende for udenrigsministeren.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-25:
Jamen også hr. Jens Hald Madsen vil jeg forsøge at give en håndsrækning.
Hvis det er rigtigt - det er jeg ikke jurist nok til at kunne gennemskue - så må man jo kunne formulere et beslutningsforslag, som simpelt hen siger, at alle borgere fra Taiwan, uanset deres stilling i samfundet, får visum tildelt i Danmark på lige fod efter de danske visumregler.
Det ville jo så løse hr. Jens Hald Madsens problem.
Så vil jeg bare spørge, om Venstre er indstillet på at støtte en sådan formulering.
For hvis hr. Jens Hald Madsen har ret i, at der er et juridisk problem i forhold til, hvad vi må vedtage her i Folketinget, så skal der selvfølgelig tages hensyn til det, men det vil man altså også kunne.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-10-25:
Kristeligt Folkeparti mener som en hel naturlig konsekvens af grundlovens bestemmelser om religionsfrihed, at også muslimerne må have lov til at anlægge egne begravelsespladser i Danmark.
Derfor er vi meget tilfredse med, at det nu langt om længe er lykkedes at finde en egnet grund til det formål. I modsætning til Dansk Folkeparti mener
Kristeligt Folkeparti også
, at muslimernes ønske om en evig gravfred så vidt muligt skal respekteres i lighed med, hvad der er tilfældet med de jødiske begravelsespladser i landet.
Noget ganske andet er så, om den danske stat skal yde økonomisk støtte til anlæg af en muslimsk begravelsesplads.
Vi vil ikke være med til at give muslimerne særbehandling eller favorisere dem på andre religioners eller andre trossamfunds bekostning.
Det ville være selvmodsigende, hvis staten ved økonomiske tilskud eller garantistillelse forfordelte den ene religion på bekostning af den anden.
Kristeligt Folkeparti vil derfor stemme nej, når aktstykke 6 kommer til afstemning i Finansudvalget, og det har vi allerede tilkendegivet.
Men vi kan ikke stemme for det foreliggende beslutningsforslag her, B 62.
Dels kan vi ikke se nogen grund til, at sagen ikke kan færdigbehandles i Finansudvalget, dels er vi fundamentalt uenige med Dansk Folkeparti i begrundelsen for vor stillingtagen til aktstykket.
Jens Hald Madsen (V), 2001-10-25:
Til hr. Frank Dahlgaard: Jeg synes egentlig, at jeg udtrykte mig meget klart med hensyn til, om det her er en måde at løse Taiwans problemstilling på i forhold til fastlandet Kina.
Det mener Venstre ikke.
Det løser ikke noget som helst, og det er det, der sådan set er pointen.
Faktisk skal man bare passe på - og det vil jeg så sige til Dansk Folkeparti - netop i spørgsmålet om, hvordan man hjælper Taiwan
: Hjælper man Taiwan ved, at man laver en situation, som tilspidser det hele, som demonstrerer, at på nogle områder er vi ikke nået længere i vores forhandlinger, i vores ændring af holdninger, end at man låser Taiwan fast?
Det synes jeg er pointen.
Jeg synes, at det, der er pointen, er, at hvis man egentlig mener noget alvorligt og seriøst med, at man gerne vil hjælpe Taiwan og måske være med til at ændre Kinas og EU-landenes opfattelse, så gør man det ikke på denne her måde.
Så gør man det ved, at man begynder den anden vej fra, at man påvirker de andre lande, at man påvirker Kina.
Det er den eneste måde. Hvis Dansk Folkeparti tror, at Dansk Folkeparti er så betydningsfuldt, at det kan ændre Kinas holdning, så er Dansk Folkeparti ualmindelig naivt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-10-25:
Jeg skal prøve at lade være med at blande mig synderligt i Venstres problemer med at organisere sig og kæmpe internt i de organisationer for de ting, Venstre nu tilslutter sig, og som Venstre gerne vil have gennemført.
Men jeg noterede mig, at hr. Jens Hald Madsen sagde, at det, der er Venstres hensigt, er at hjælpe Taiwan.
Jamen hvis hensigten er at hjælpe Taiwan, så gør man det vel bedst ved at lytte til, hvad det er, Taiwan ønsker.
Eller er det at hjælpe ved så at give dem den visumansøgning, som de beder om?
Det må vel være det sidste.
Alt andet, som hr. Jens Hald Madsen så kommer ind på, er udenomssnak.
Og når hr. Jens Hald Madsen taler om, at det her er Venstre imod, fordi det er særlovgivning, så vil jeg bare sige: Hvis man gav visum her på baggrund af de helt normale kriterier, man ellers giver visum på, jamen så var der ikke behov for, at Folketinget overhovedet blandede sig. Men når man ikke gør det, når man fraviger ud fra en holdning om, at man skal tækkes Kina, ja, så bliver vi jo nødt til at gøre noget, og så er det faktisk Folketingets pligt at tage et initiativ.
Frank Dahlgaard (KRF), 2001-10-25:
Her har man et stort, stærkt, diktatorisk, kommunistisk Kina, og man har et lille frit - med fri markedsøkonomi og derfor rigt - og demokratisk Taiwan, og på hvilken side stiller Venstre, Danmarks liberale parti, sig så?
På det store kommunistiske Kinas side med alle mulige mærkelige krumspring.
Jeg fatter det ikke.
Fordi Dansk Folkeparti kommer med et forslag, som er ordentligt og rigtigt, behøver vi jo ikke at tage afstand fra det.
Hvad er det, der ligger i det her?
Jeg fornemmer ligesom, at man her har den samme holdning, som da man i foråret diskuterede barselorlov.
Jeg håber også, det sker i denne her sag.
Jens Hald Madsen (V), 2001-10-25:
Venstre har fulgt Taiwans udvikling.
Jeg har selv personlig været i Taiwan for ikke så få år siden, og det har været fantastisk at se den økonomiske udvikling, der har været, den demokratiske udvikling, og hvor markant de har bevist, at de kan klare sig.
Og derfor har det hele tiden klart været et ønske fra Venstres side at støtte og bakke op omkring Taiwan. Derfor kan man så sige, at man kan diskutere, hvordan man bedst hjælper Taiwan i forhold til den situation, Taiwan er i nu, nemlig under herredømme af Kina.
Det skulle gøres i Danmark.
Det var vel næppe så utrolig godt gennemtænkt i forhold til den fællesaftale, der er i EU omkring visum.
Man må sige, at det jo simpelt hen bragte Taiwan i en utrolig dårlig position, i en vanskelig situation, som var fuldstændig unødvendig og fuldstændig tog pointen væk i forhold til at give frihedsprisen.
Derfor har Venstre gjort et ihærdigt arbejde for at hjælpe med at finde på et kompromis, et alternativ.
Jeg vil specielt fremhæve Bertel Haarder, som har gjort et meget stort arbejde i Europa-Parlamentet og har forsøgt at få overrækkelsen til at foregå i Europa-Parlamentet i stedet for, men det har Frankrig sagt nej til.
Og det dokumenterer vel også meget godt, at det jo ikke er nogen særholdning, Danmark har til det. Så kommer så Dansk Folkeparti med den her løsningsmodel: en folketingsbeslutning.
Og det på trods af, at der ikke er indgivet en visumansøgning endnu.
Jeg vil gerne sige, at det jo ikke er løsningen.
For særlovgivning for enkeltpersoner er slet ikke noget, man skal gøre brug af.
Og det er derfor, vi ikke kan støtte det i Venstre.
Det, man hellere skulle bruge sin energi på sammen med Venstre, er at påvirke holdningen også blandt EU-landene, så man f.eks. kan få lavet en ændring af den fælles visumpolitik proceduremæssigt.
Det er det, der vil hjælpe Taiwan.
Det her hjælper efter min opfattelse overhovedet ikke Taiwan.
Lene Espersen (KF), 2001-10-25:
Nu kommer vi nok ind til det, der er kernen i hr. Keld Albrechtsens problemstilling, nemlig at hr. Keld Albrechtsen ikke rigtig bryder sig om frihandel.
Jeg må sige til hr. Keld Albrechtsen, at al erfaring viser, at de lande, som åbner op, og som får frihandel, og som giver markedsadgang, sådan set også er de udviklingslande, det går bedst. Et godt eksempel er f.eks., at Ghana og Sydkorea var på samme niveau for 30 år siden.
De var begge udviklingslande, og de havde det samme BNP pr. indbygger.
I dag er Sydkorea medlem af OECD, og Ghana er stadig væk et udviklingsland.
Forskellen var, at det ene land valgte frihandel og markedsadgang, mens det andet land valgte sådan en lukket planøkonomisk tilgang til tingene.
Det gør altså en meget, meget stor forskel i udviklingsprocessen.
Jeg vil sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg mener simpelt hen ikke, at hr. Keld Albrechtsen har forstået, hverken hvad man gør fra EU's side, eller hvad man gør fra WTO's side for at få løst det her implementeringsspørgsmål, for det er så det andet, som hr. Keld Albrechtsen er inde på.
Jeg mener faktisk, man gør maksimalt for at få løst de implementeringsproblemer, som vi ved udviklingslandene har, og som jeg har forstået det, også på dagens avisartikler, er der faktisk rimelig stor sandsynlighed for, at man kan nå til enighed og få fundet en løsning på de udestående, der bl.a. er også fra tidligere runder.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-25:
Jeg har et spørgsmål til hr. Claus Larsen-Jensen, der levende forsvarer den politik, som EU har på det her område, og som Danmark så mener også at have, og det er: Hvordan kan det være, at Taiwans præsident tidligere har haft mulighed for på privat basis at få visum til og mulighed for at være i USA og opholde sig der i en periode, besøge forskellige bekendte, institutioner osv. på privat basis, når han ikke kan få lov til at komme til Danmark?
Hvad er begrundelsen for den forskelsbehandling, der er tale om her?
Jeg kunne også godt tænke mig at spørge hr. Claus Larsen-Jensen, om hr. Claus Larsen-Jensen kan finde andre eksempler på, at man vælger fire eller fem personer ud fra et ganske bestemt land, som tilmed er ministre, som man ikke vil give visum.
Var det tilfældet, da vi havde to Tysklande, da vi havde to Koreaer?
Var det så tilfældet, at man sagde til den ene part: Jamen vi vil ikke give visum til den ene part
Vi giver i det hele taget visum til rigtig mange mennesker, asyl endda til mange mennesker.
Hvorfor så ikke give til en præsident fra et andet land?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-10-25:
Hr. Claus Larsen-Jensen svarer ikke på de spørgsmål, der bliver rejst, forsøger ikke engang at svare, men henholder sig bare til, at udenrigsministeren har givet en beskrivelse af en dansk etkinapolitik, som man ønsker at videreføre, og så at henholde sig til, at man i EU-kredsen er enige om at gøre dette eller hint.
Jeg spørger helt kontant: Bør det være en frihedsrettighed også for Taiwans præsident at kunne rejse væk fra sit land i en midlertidig periode for bl.a. at modtage en pris?
Er det en frihedsrettighed, som vi også som folketingspolitikere, parlamentarikere her i Danmark sætter højt og derfor kæmper for også i praksis?
Det må der kunne gives et klart svar på.
Og hvis svaret virkelig er, at man ønsker at lade Kina diktere Danmarks mulighed for at tage imod de personer, som vi ønsker at tage imod, eller lade dem komme til landet og modtage en privat pris, hvis det er det, de ønsker, så står det jo virkelig sløjt til.
Men det er jo det, der står tilbage efter hr. Claus Larsen-Jensens besvarelse her i dag.
Claus Larsen-Jensen (S), 2001-10-25:
Der er i det, der er sagt tidligere fra udenrigsministerens side og fra min side, argumenteret for, hvorfor det forholder sig sådan med den danske visumpolitik, som det gør.
Det vil jeg ikke gå yderligere i detaljer med.
Og jeg er altid fantastisk lykkelig over, når Enhedslisten vil sørge for med en fremstrakt hånd at undgå, at vi ender i noget skidt.
Men jeg vil bare sige til hr. Keld Albrechtsen med hensyn til det med, at det er svært at forklare: Jeg opfatter det nu egentlig, som om det måske er lidt svært for nogle at ville forstå begrundelsen for det her.
Og det er måske det, der er hovedproblemet.
Jeg synes sådan set, det går meget godt med at forklare den sammenhæng, der er i den politik, der er lagt til rette fra dansk side.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-10-25:
Jeg synes også, at hr. Claus Larsen-Jensen blander tingene fuldstændig sammen.
Altså at Kina måske vil betragte det som et problem, at Taiwans præsident får visum til Danmark, behøver jo ikke at betyde, at Danmark officielt ændrer sin kinapolitik.
Altså det, der er udgangspunktet for, om man vil give visum til en person, der ønsker at indrejse til Danmark, må jo være to ting.
Den ene er, om den person, der kommer til Danmark, udgør en trussel mod dansk sikkerhed.
Gør han det, Taiwans præsident?
Svaret er absolut nej.
Så det andet: Er der tvivl om, hvorvidt han rejser hjem igen?
, jeg tror ikke, der er nogen, der vil drage i tvivl, at Taiwans præsident agter at rejse hjem igen, når han har modtaget sin pris.
De to forudsætninger, der må være afgørende for, om man vil give en mand visum, er altså opfyldt.
Så tag da i stedet for det modsatte udgangspunkt og sig, at hvis Kina betragter det som et problem, så er det Kinas problem.
Vi giver visum til en person her fra Taiwan på helt almindelige grundvilkår, som når vi betragter en visumansøgning fra en hvilken som helst anden.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-25:
Jeg vil godt spørge hr. Claus Larsen-Jensen, om ikke Socialdemokratiet vil kunne medvirke til, at vi kan finde et anstændigt kompromis i den her sag.
Hr. Claus Larsen-Jensen må vel være enig med mig i, at man ikke kan forklare nogen, at hvis de mennesker, det her handler om, søger indrejse i Danmark, så kan de ikke få visum. Det er umuligt at forklare nogen.
Jeg kan i hvert fald ikke begribe, hvordan man kan mene, de ikke skal have visum.
Men så sammenkæder Socialdemokratiet det med spørgsmålet
om etkinapolitikken.
Kunne man ikke adskille de to ting?
Vi behøver ikke at tage stilling til, om Kina er ét eller to eller mange lande i denne her debat, men bare sikre, at der udstedes visum, hvis der søges om det.
Claus Larsen-Jensen (S), 2001-10-25:
Til hr. Kristian Thulesen Dahl: Fordi en privat organisation finder på at invitere en central politisk personlighed til at modtage en pris, er det jo ikke argument for, at man bare sådan overnight lige skal ændre den kinapolitik, som vi har haft i Danmark i årevis. Men det lød også mere, som om man er gal i skralden over, at det her er fælles politik i EU-landene.
Den politik, vi har ført, og som EU-landene også fører, er fuldstændig identisk med den politik, vi har ført i Danmark i årevis.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-10-25:
Når man hører udenrigsministeren og efterfølgende den socialdemokratiske ordfører, så kan man altså ikke undgå andet end at blive forstemt.
Hvad er der blevet af kampen for de helt almindelige grundlæggende frihedsrettigheder i denne her verden?
Er det sådan, at Taiwans præsident skal have rejseforbud?
Her har vi en organisation, der vil tildele ham en pris, og så vil man nægte ham indrejse i Danmark til at modtage denne her pris.
Så kan man nok så mange gange sige: Jamen det er, fordi det er noget, EU siger, og det er noget, der er aftalt i EU, men fordi EU-landene som helhed laver noget forkert, er det jo ikke et argument for, at vi skal kopiere den forkerte beslutning.
Amerikanerne har jo tidligere modtaget Taiwans præsident.
I virkeligheden handler det her jo om, at man ligger under for noget af det værste i stedet for at stå op med rank ryg og kæmpe for nogle af de frihedsrettigheder, man ellers påstår, man kæmper for, og så selvfølgelig sige, at en mand, her Taiwans præsident, der skal til Danmark for at modtage en organisations pris, selvfølgelig skal have indrejse, alt andet er da fuldstændig vanvittigt.
Claus Larsen-Jensen (S), 2001-10-25:
Dansk Folkepartis beslutningsforslag om visum til Taiwans præsident til at modtage Den Internationale Liberale Sammenslutnings frihedspris 2001 ligner lidt en genudsendelse af tidligere diskussioner gennem det seneste halve års tid om det samme spørgsmål, og der er jo egentlig ikke noget nyt i sagen.
Det ved Dansk Folkeparti også godt, men vil i den konkrete sag alligevel presse på, selv om konsekvensen er, at det medfører en fundamental ændring af mange års kinapolitik.
Danmark har en etkinapolitik, det har vi haft i mange år.
Vi har igennem de sidste 12 år med skiftende regeringer i Danmark, skiftende udenrigsministre, holdt fast i den politik, der gælder med hensyn til visum i adgangen til Danmark.
Det er i øvrigt den samme holdning, som gælder for resten af EU-landene og for EU som helhed, og vi ser altså ingen grund til at ændre denne politik.
Jeg vil ikke tage Folketingets tid med at gentage de argumenter, som udenrigsministeren allerede har fremført over for Folketinget, og derfor skal jeg nøjes med at afvise forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-25:
Jamen nu bliver jeg jo helt rørt over, hvordan de fattigste lande skal hjælpes.
Men de fattigste lande har meddelt, at de ikke kan klare gennemførelsen af nye aftalesystemer i den kommende 2-års-periode, og derfor siger de: Vi vil ikke have flere af disse frihandelsaftaler.
Vi kan simpelt hen ikke magte dem.
Vi vil prøve, om vi kan komme til at leve med dem, så vi ikke bliver helt ødelagt af dem.
Men så skal fru Lene Espersen komme med en ekspert, som kan fortælle dem, hvordan de skal håndtere disse ting.