Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-11-19:
Der er det klart, at der kan man ikke fuldstændig forbigå, som nogle gør, de rammer, der ligger for den offentlige økonomi - også rammerne frem til 2010. Man kan sige, at grundlaget for en sund dansk økonomi jo er beskrevet i en plan, en »Egon Olsen-plan«, som blev lavet under den tidligere regering - paradoksalt nok.
Det er, som om nogle har glemt det.
Hvordan må den offentlige økonomi udvikle sig frem til 2010?
Ja, den må udvikle sig med en bestemt stigningstakt.
Det svære kommer
såmænd først efter 2005, for der har man beskrevet, at stigningstakten eller væksten i de offentlige udgifter må være på ½ pct.
Så er man nede på et niveau, hvor det selvfølgelig bliver svært, for der skal være vilje til politisk prioritering, for at man kan få alle ender til at nå
sammen
Men det er grundlaget.
Regeringen har overtaget den her målsætning fra den tidligere regering.
Vi har accepteret, at det er grundlaget for den offentlige økonomi frem til 2010, hvis man skal holde dansk økonomi sådan overordnet set på et ret spor.
Det paradoksale er - for at understrege det endnu en gang - at det faktisk er den tidligere regerings målsætning, som her er overtaget af det flertal, som har indgået aftale
om finanslov, kommuneaftale m.v.
Det er bekæmpelse af ventelister for vores syge patienter, det er vores ansvar over for vores udsatte grupper i samfundet, og det er, at vi hele tiden skal sikre, at de ældre har mere anstændige vilkår.
Vi mener fra Dansk Folkepartis side, at der er behov for, at vi hele tiden gør en utrolig stor, målrettet indsats for at sikre, at de her grupper får den hjælp, som er nødvendig, og at der er den vilje til politisk prioritering, som gør, at der er hjælp til de her grupper.
Hvis vi anerkender grundlaget for dansk økonomi, som
der er afgørende for, at Danmark overordnet set klarer sig også i årene fremover, og vi så siger, ja, men vi skal sikre, at de her grupper får den hjælp, som er nødvendig, så kommer spørgsmålet selvfølgelig, hvordan man så løser det.
Men én ting er i hvert fald helt afgørende, som den overordnede pille i alt arbejdet her, og det er jo, at det kræver politisk prioritering.
Det kræver inden for den ramme, man altså har, at man er villig til at tage fra nogle steder for at bruge på andre steder.
Sådan i al beskedenhed er det dér, Dansk Folkeparti inden for de sidste 11 måneders tid, hvor vi har haft mulighed for at påvirke, hvad der sker i Danmark, har forsøgt at sætte vores fingeraftryk.
Vi prioriterede ved at tage midlerne fra de internationale opgaver.
Vi har været med til at prioritere ½ mia. kr. mere til de ældre fra statens økonomi, prioriteret ved at tage det fra puljer, råd og nævn, til udgifter på de her områder.
Vi har været med til at godkende kommuneaftalen
, men det var under den forudsætning, at de svageste ældre, de økonomisk dårligst stillede ældre, fik mere sikkerhed for deres pensionstillæg, ved at personlige tillæg blev et retskrav med kompensation, altså en ydelse fra det offentlige på op til 85 pct. af udgiften, når vi har at gøre med pensionister, der faktisk ikke har ret meget at gøre godt med.
Vi har senest været med til at lave en finanslov, hvor vi har sikret en vis gruppe af de ældre, 125.000 ældre, en 5.000 kr.s ekstra ydelse næste år for netop på den måde også at være med til at sikre den her gruppe.
Vi har også været med til at afsætte 60 mio. kr. til sociale formål ud over det, regeringen havde foreslået, osv., osv.
Det, jeg vil sige med det her, er, at vores måde at løse det her på, altså er at sige: Ja, der er nogle grupper, som klart har behov for, at vi prioriterer dem mere, end vi gør i dag.
Hvordan gør vi det?
Her har det selvfølgelig også været en vigtig diskussion, at der er kommuner og amter, som er særlig trængte, og hvor forespørgslen her også retter - og det har vi også sagt i en kort bemærkning tidligere - et vigtigt søgelys mod de områder af landet, der er særlig trængte.
Der er sat 180 mio. kr. af i en særlig pulje fra kommuneaftalen til de her områder.
Vi har skubbet på i retning af, at der er områder af landet, der skal tilgodeses i højere grad i den udligningsreform, der skal komme.
Det vil vi fortsat presse på for også i den kommende tid.