Kristian Jensen (V), 2003-05-23:
Det er efterhånden blevet en tradition, at vi skal have den her forespørgsel.
Det er en gentagelse af en forespørgsel fra sidste år, og desværre er også retorikken fra forespørgernes side en gentagelse af retorikken fra sidste år.
Vi ser nu igen, at sparespøgelset bliver trukket frem, spøgelset om, at nu vil en regering lægge op til besparelser i kommuner og amter, for nu skal der skæres ned.
Det er et sparespøgelse, der bliver trukket frem mod bedre vidende.
Nu kan vi nemlig gå ind og se, hvad det er, der er realiteten i den tid, hvor regeringen har siddet.
Vi kan nemlig gå ind og vurdere på de regnskaber, der er fremlagt for 2002, for det år, hvor venstrefløjen så ganske kraftigt sagde, at nu ville der ske massive nedskæringer.
Men vi kan også se på et tal fra Danmarks Statistik, at der er færre ansatte i staten.
Det er ganske rigtigt, at der er et område, hvor der er færre ansatte, og det er netop, fordi vi har valgt, som hr. Aage Frandsen siger, at prioritere. Vi har valgt at prioritere, at der er nogle af de midler, der tidligere har været brugt i den statslige sektor, som skal ud til kommunerne, ud til amterne; derude, hvor man udfører servicen for borgerne.
Det er der, væksten skal være, og det er der, den har været i det år, vi nu kan få regnskabstallene frem på.
Der er igen et stigende antal af offentligt ansatte, og der er stigende forbrug i den offentlige sektor.
Og sporet frem til 2004 er præcis det samme.
Godt nok er der vækst.
Det har vi efterhånden fået alle til at erkende.
Socialdemokratiet gjorde det for et par uger siden med den socialdemokratiske finansordfører; SF har erkendt det i dag med gruppeformanden, og mere autoritativt får vi næppe fra SF, at der er vækst.
Så er spørgsmålet: Er der vækst nok?
Hvis man kigger på den alderssammensætning, befolkningen har, og den alderssammensætning, den vil have næste år og året efter og året efter igen, så er det ganske nemt at kigge og se, hvad udviklingen vil være, når befolkningen blive ældre og antallet af unge stiger og falder i de forskellige aldersklasser.
Så er det, man kan sige, at det krav til vækst, der er ud fra demografien, altså skiftene i alderssammensætningen, er en vækst på 0,3 pct.
Men væksten er jo højere i det, regeringen lægger op til.
Dermed er der også en realvækst og ikke de nedskæringer, som sparespøgelset bliver drevet frem til at forestille.
Det, der er vigtigt for Venstre, er, at vi får gang i moderniseringen af den offentlige sektor, at vi får arbejdet med øget valgfrihed til borgerne på præcis den måde, vi har gjort det for de ældre, der har valg af leverandør til hjemmehjælpen, og for de mennesker, der har brug for en hofte.
De har nu mulighed for at vælge et andet sygehus end det offentlige, hvis ventelisten er over 2 måneder.
Det er det, vi har gjort med frit valg af børnepasning på tværs af kommunegrænserne. Vi har også behov for at fjerne den myte om, at den eneste måde, man kan få en større kvalitet på, er ved at have større udgifter. Mange kommuner har rent faktisk gjort et stort stykke arbejde for at bryde den sammenhæng mellem økonomi og kvalitet.
F.eks. har Skjern Kommune præsteret at få en langt større del af arbejdstiden for hjemmehjælperne til at foregå med de ældre ved at indføre, at man noterede sine arbejdsopgaver på en computer.
Det har ikke ført til flere omkostninger.
Men den tid, den enkelte bruger ude hos den ældre, er blevet længere. Ligeledes har Aabenraa Sygehus præsteret 20 pct. flere operationer bare ved at indføre et edb-system, der giver en anden og bedre arbejdsgang.
Der er lagt op til, at den aftale, der skal laves, i lighed med tidligere er en kollektiv aftale.
Det mener vi er rigtigt, for en kollektiv aftale er den aftale, som bedst tager højde for kommunernes og også for statens samlede ønsker.
Men en kollektiv aftale indebærer også et kollektivt ansvar.
En kollektiv aftale indebærer også, at man går ud og kigger på: Hvordan vil en gennemsnitlig kommune udvikle sig?
Og så skal man ikke have gået i skole i ret mange år for at vide, at hvis man tager et gennemsnit, så er der nogle, der ligger over gennemsnittet, men også nogle, der ligger under gennemsnittet.
Hvis nogle føler, at det er et problem, er man jo nødt til at opgive tanken om den kollektive aftale og gå over til at lave individuelle aftaler for hver enkelt kommune.
Det vil vi i Venstre gerne fraråde.
Vi mener, at rammerne for den kommende kommuneaftale naturligvis skal være det skattestop, der nu har eksisteret i 543 dage, men også det krav om en afdæmpet vækst i den offentlige sektor, som ligger i den 2010-plan, som
den tidligere regering fremlagde, og som vi fra starten har tilsluttet os.
Så er det vigtigt at sige: Den plan lægger op til vækst, og vækst er altså ikke besparelser.
Derfor kan man godt pakke sparespøgelset væk.
Jeg vil gerne på vegne af Venstre, Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget tager ministerens redegørelse om forhandlingerne med kommuner og amter om næste års økonomiaftale til efterretning.
Folketinget opfordrer regeringen til inden for rammerne af skattestoppet og kravene om en afdæmpet realvækst i det offentlige forbrug at sikre, at ressourcerne i den offentlige sektor prioriteres.
Folketinget noterer sig, at den økonomiske politik frem mod år 2010 giver mulighed for en realvækst - også når der er korrigeret for udviklingen i befolkningssammensætningen i de kommende år.