Ole Vagn Christensen (S), 1998-03-31:
Dette lovforslag vedrører fire elementer i arbejdsløshedsforsikringsloven:
Det foreslås, at afviklingsperioden for overskydende timer afkortes fra de nuværende 9 måneder til 5 uger.
Herudover præciseres det, at supplerende dagpenge og overskydende timer skal opgøres i forhold til den normale ugentlige arbejdstid på 37 timer.
Videre vil det være således, at der fremover ikke skal ske timeoverførsel fra f.eks. fritstillings- og sygeperioder.
Det var en række præciseringer, således at der kan blive en klargøring i lovgivningen.
Med de her foreslåede ændringer bliver reglerne om selvstændig virksomhed i overgangsydelsesperioden de samme som de regler, der gælder på efterlønsområdet.
Altså bliver det nu muligt for visse overgangsydelsespersoner med forudgående tilladelse og godkendelse at udøve selvstændig virksomhed i op til 200 timer om året.
Det skønnes ud fra erfaringerne fra efterlønsordningen, at det normalt ikke vil kunne medføre en indtjening, der overstiger 29.100 kr.
Videre vil det være således, at i visse tilfælde, hvor reglerne for overgangsydelse overtrædes, søges sanktionerne afpasset til at stå i et rimeligt forhold til overtrædelsens karakter.
Der vil således ved mindre overtrædelser og ved tilbagebetaling stadig være mulighed for at forblive på overgangsydelse og at sikre retten til overgang til efterløn, hvis man overtræder de i loven nærmere afgrænsede områder.
Socialdemokratiet kan derfor støtte lovforslaget.
Vi har noteret os den enorme modstand, der fulgte i kølvandet på Fiskerkaj-sagen, en kedelig sag, hvor Fiskerkaj ikke havde opgivet korrekte oplysninger til a-kassen.
Men Socialdemokratiet har også noteret sig den form for manglende konsekvens, der er udbredt i den borgerlige lejr.
Må jeg stilfærdigt gøre opmærksom på, at de meget skrappe sanktioner, der reelt er i arbejdsløshedsforsikringsloven, og som også gælder for overgangsydelsen, blev vedtaget uden om Socialdemokratiet af den borgerlige regering, Fremskridtspartiet og SF i maj måned 1985.
Men når disse sanktioner så sættes ind over for Fiskerkaj, som har brudt arbejdsløshedsforsikringsloven, ja, så er fanden løs, og så løber det meste af oppositionen fra sit ansvar for de skrappe sanktionsregler, som den selv har indført.
Der er tale om sanktionsregler, som a-kassen, direktoratet og arbejdsministeren er forpligtet til at følge.
En minister må naturligvis ikke bøje loven efter forgodtbefindende.
Som vi alle ved, hverken kan eller skal en minister slippe godt fra at bøje loven efter forgodtbefindende. Og befolkningen har utallige gange lyttet til de borgerliges krav om opstramninger af dagpengereglerne, hvor det oftest antydes, at i tusindvis af dagpengemodtagere svindler og bedrager.
Og det er oplagt, at forudsætningen for, at der er opbakning bag et dagpengesystem, er, at svindel og misbrug mindskes, og at der sanktioneres over for svindlere, og for at sikre befolkningens opbakning til ordningen og for at afvise påstandene om, at ledige er svindlere og bedragere, så har vi tidligere støttet en øget kontrol, bl.a. ved samkøring af oplysninger og ved uanmeldte besøg på arbejdspladserne.
Med disse ord har jeg sådan set givet udtryk for, at vi nu lægger op til, at der bliver en parallelitet.
Men jeg har også sagt, at der er en lang række forhold her, som der blev gjort opmærksom på fra Socialdemokratiets side, da lovgivningen om de skærpede bestemmelser blev gennemført i 1985.
Og vi kan spørge hr. Knud Erik Kirkegaard; han får jo senere ordet.