Helga Moos (V), 2001-04-05:
Lovforslaget indeholder flere elementer: fastlæggelse af afregningsregler for havmøller og biomasse, sikring af virksomheder, at virksomheder over 100 gigawatt fritages for omkostninger til grøn strøm og fastlæggelse af rammer for indsamling og registrering af data især i forbindelse med de kommende VE-beviser.
Og så er der den fælles affaldsdeponering.
Lovforslaget skal ses i forlængelse af elreformaftalen, og jeg synes, der er sket noget positivt ved, at vi med hensyn de pålæg, der ligger om udbygning af vedvarende energi, biomasse og havmøllerne, denne gang har valgt at kunne gøre det ved hjælp af pristillæg, så man ikke lukker for den fri markedsstrøm ved at lægge et pligtaftag ind, sådan at vi yderligere lukker markedet med prioriteret produktion. Så kan vi yderligere glæde os over, at det er muligt at lave en finansiel udligning mellem Østdanmark og Vestdanmark.
Da den første udligning skulle stables på benene, fik vi at vide, at strømmen absolut skulle køre op over Nordpool.
Nu kan man nøjes med at sende pengene over Storebælt, det synes jeg da er en formidabel forbedring.
I stedet for at gå ind i teknikken - jeg har læst lovforslaget og mener, at teknikken er, som vi har aftalt - vil jeg godt komme med nogle kommentarer til den videre politiske proces.
Når vi begynder der i 2003, så skal vi turde komme i gang.
Uanset hvad vi gør med VE-bevismarkedet, om vi skubber det, til der er større volumen, eller ser at komme i gang, vil vi selvfølgelig blive mødt af den kritik, der følger med ethvert tiltag, som folk ikke rigtig har, hvad skal man sige, en forudsætning for at have øvet sig på.
Det vil sige, at vi ved godt, at det her nye vil skulle rettes til, og at der vil være kritik i forbindelse med etableringen af det, men jeg mener, det er vigtigt, at vi kommer i gang, for på længere sigt er vi nødt til at have et marked for den grønne strøm, sådan at vi får en fornuftig prisfastsættelse på det produkt.
Så har jeg også en kommentar til den politiske proces, når det gælder statsstøtteordningerne.
Vi har i elreformaftalen valgt at sige, at 100 gigawatt-grænsen skal gælde, sådan at de store virksomheder kan slippe for at betale til grøn strøm.
Når man læser direktivet for statsstøtteordninger, står der direkte, at de lande, der vælger at lægge omkostningerne til grøn strøm over på elprisen, har lov til at gå ind og fritage virksomheder for en del af disse miljøomkostninger, og der kunne vi vælge at lægge en anden grænse.
Vi er i den situation, at overgangsordningen for vindmøller jo har taget et gevaldigt hop i forhold til, hvad vi havde regnet med, og det er måske noget af det, vi skal se på, hvis vi skal gå videre, og det ser ud til med de direktiver, der er på vej, at vi kommer til at gå videre.
Men i det omfang f.eks. Tyskland har valgt at lave støtte til den vedvarende energi over skattebetalingen i stedet for at indlægge det i elprisen, så får vi en konkurrenceforvridning, og det bliver nok noget af det, vi kommer til at se på i den kommende tid, at der ikke bliver for stor forskel for virksomhederne på strømmen i Danmark og strømprisen i Tyskland. Alt i alt må vi sige, at lovforslaget, som det ligger nu, er et nødvendigt lovforslag, og det kan vi naturligvis støtte, men den politiske proces bliver vi nødt til at gå ind i allerede nu og sige, at der er nogle ting, vi skal pejle efter.