runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-12-15:
Ja, det tog lige lidt tid at komme sig over den dér udtalelse fra ministeren om, at euroen var den største historiske landvinding i dette årtusind.
Altså i betragtning af, at det nu snart udrinder, vil jeg da sige til økonomiministeren, at det er nok at tage munden lidt rigelig fuld.
Men det, jeg bare ville bede ministeren bekræfte, er egentlig indlysende, det er bare, at så længe vi har den nuværende tilknytning til euroen i stedet for at være med i af euroen, kan vi tage den her type debatter og diskutere, om det er en fordel for Danmark at være knyttet til euroen, fordi vi har muligheden for at lade være med at være knyttet til euroen, men hvis vi konverterer den danske krone til euroen, kvitter den danske krone og melder os ind i euroen, så har vi ikke mere muligheden for at diskutere, om det er en fordel for Danmark at være med i et valutaområde, der falder i værdi med den nedskrivning af vores valuta, som det indebærer.
Peter Duetoft (CD), 1999-12-15:
Først til hr. Frank Dahlgaard
: Vi kan sagtens indskibe os på det, for det er faktisk noget, CD har talt for i årevis, netop at denne opsplitning i en skoletid og en fritidsordningstid er underlig for de unge mennesker i stedet for at få udnyttet skolens kapaciteter den hele dag, sådan at man får en samling på livet.
Men jeg vil godt, inden vi tager diskussionen videre, levere vores skoleoplæg over til hr. Frank Dahlgaard, så han ved, hvad det drejer sig om. Med hensyn til om det er et forlig eller ikke et forlig: Vi går ud fra, at når regeringen vælger at indgå en aftale med os og accepterer det her, så har regeringen overvejet, om det kan gøres inden for forliget eller uden for forliget. Det er ikke vores opgave at vurdere det.
Det må regeringen have gjort, og vi går ud fra, at de har vurderet, at det kan gøres, selv om ikke alle forligspartier siger ja.
Til hr. Frank Aaen vil jeg gerne svare, at hr. Frank Aaen da godt må få en enkelt rose i blomsterbedet, for jeg ved da, hr. Frank Aaen har talt for det i flere år.
Vi har også talt for det i flere år.
Så har der været nogle politiske konstellationer, der gjorde, at vi ikke kunne støtte forslagene, men jeg vil bare sige, at vi faktisk har talt for dem.
Så lad os alle tre tage æren for det.
Med hensyn til det med den døde periode: Ja, det vidste vi godt, og det vidste vi, fordi det var et kompromis.
Det er ikke en af de småtidsler, der er vokset i vores have, men vi indgår en aftale om det her, og i den aftale ligger så den situation, og det er noget, som andre af deltagerne i forliget har ønsket.
Det er bedre, end at man taber mulighederne og bruger af sin dagpengetid, men det er da rigtigt, at det kunne være bedre, hvis det var en periode, hvor man også optjente, men det er altså det kompromis, vi har været nødt til at indgå.
På det direkte spørgsmål, om vi vidste det: Ja, for vi har læst forliget, og der står det.
I øvrigt mener jeg, at Enhedslisten har tilsluttet sig den del af forliget, så Enhedslisten må jo stort set også have vidst det.
Frank Aaen (EL), 1999-12-15:
Ja, det er rigtigt.
Efter vi havde siddet hele aftenen og en stor del af natten og ventet på at blive kaldt til forhandlinger, fik vi lige pludselig tilbudet, en stor bog smidt på bordet, og der blev sagt: Nu kan I selv se.
Vil I være med, eller vil I ikke være med?
Det var sådan set den sicilianske måde at forhandle på.
Det syntes vi ikke om.
Hvis hr. Jes Lunde tror, at det var en god idé, som vi syntes var meget tilfredsstillende - nej, det var meget utilfredsstillende, men alternativet var, at vi ikke havde kunnet præge noget som helst af det, og da tog vi trods alt imod muligheden. Så bare det med, at der ikke er nogen aftale: Med mit kendskab til finansministeren indgår der ikke i denne her finanslov store poster, som finansministeren ikke er nogenlunde sikker på også kan udmøntes i virkeligheden, så muligvis er det her ikke aftalt i detaljer, men selvfølgelig er det drøftet, og selvfølgelig er der en form for forståelse.
Jeg er glad for, hr. Peter Duetoft siger, at det kunne have været bedre det med servicejobbene, det er jeg sådan set meget tilfreds med. Så meget desto mere utilfreds er jeg selvfølgelig med, at man afsluttede de her forhandlinger midt om natten.
At et forhandlingsforløb, der var i gang, hvor adskillige partier var med, og det i hvert fald var helt klart, at regeringen, SF, CD og Enhedslisten var indstillet på, at det her skulle bæres igennem og blive en flot del af finanslovsaftalerne for i år, ja, det forhandlingsforløb afsluttede man altså midt om natten, hvor vi ikke var nået til bunds i det problem, og i hvert fald nu kan konstatere, at fire partier, SF, CD, Enhedslisten og Socialdemokratiet, gerne ville have ændret på det punkt
Socialdemokratiet ville i hvert fald ikke have været imod det, hvis det var sket, sådan tror jeg jeg skulle forstå Socialdemokratiets ordfører.
Altså var det så klogt, at man forhandlede det her færdigt midt om natten uden at have alle de parter med, som ellers var fuldstændig enige om, at det her skulle blive til noget?
Frank Dahlgaard (UP), 1999-12-15:
Jo tak, jeg kender godt Centrum-Demokraternes politik på det her område, og jeg ved godt, at Centrum-Demokraternes politiske leder, fru Mimi Jakobsen, også har foreslået døgnpasning af børn, hvis forældre ikke lige har nogle naboer eller noget familie, der kan passe børn, når de har job på nattetider.
Så skal samfundet træde til med døgnpasning.
Det er institutionsmodellen, det kører på, og det er også hensynet til, at forældrene kan få passet deres børn, ikke hensynet til børnene.
Hr. Peter Duetoft taler om, at der skal være sammenhæng i børnenes hverdag.
Jeg ved ikke, hvor mange børn der ønsker at være i institution hele dagen.
Vi andre ønsker da ikke, at der skal være sammenhæng mellem fritid og arbejde, vi ønsker, der skal være en utrolig forskel, sådan at man kan slappe af, når man kommer hjem.
Men jeg vil gerne spørge hr. Peter Duetoft her til sidst, om det ikke er rigtigt, at der står, at aftalen om det her forudsættes udmøntet sammen med folkeskoleforligspartierne, som bl.a. er Kristeligt Folkeparti og Venstre, som klart har sagt fra, hvorefter det ikke bliver til noget, hvorefter staten over de 3 eller 4 år har sparet 350 mio. kr. Det synes jeg er godt, det synes
hr. Peter Duetoft sikkert er skidt.
Vil hr. Peter Duetoft bekræfte, at det forholder sig sådan?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-15:
Jeg vil gerne understrege over for ministeren, at jeg ikke har tænkt mig at komme med nogen kritik af Grækenland eller for den sags skyld af Tyrkiet; hvis Tyrkiet gerne ville med i den fælles mønt, så må Tyrkiet jo selv bestemme det.
Den ene målsætning er, at man gerne vil optage en lang række lande i et hurtigt tempo, og samtidig har man altså opbygget denne møntunion.
Jeg vil godt spørge ministeren, om ministeren ikke er klar over, at begge dele kan altså ikke lade sig gøre samtidig.
Der må man vælge, for man kan ikke forestille sig i virkelighedens verden - det håber jeg i hvert fald ikke ministeren går og forestiller sig, for så bygger
dansk udenrigspolitik jo på sand - at begge projekter kan lade sig gøre inden for en kortere årrække.
Frank Dahlgaard (UP), 1999-12-15:
Jeg må spørge mig selv og CD's ordfører: Hvordan i alverden man kan skibe sig ind i noget sådant og i den grad institutionalisere børnenes hverdag fra tidligt om morgenen til sent om eftermiddagen og presse familiedanmark tilbage og fremelske en institutionstilværelse, hvor skole og fritid alt sammen bliver styret på skolen i en institutionsramme?
Har jeg forstået det rigtigt - det er også et spørgsmål
Frank Aaen (EL), 1999-12-15:
Jeg vil selvfølgelig starte med at takke for rosen fra hr. Peter Duetoft, men der var en enkelt bemærkning, der stødte mig lidt.
Det var den med servicejobbene, at det er en blomst, der er vokset i SF's og CD's have.
Det kunne vi ikke få øje på sidste år eller forrige år eller forrige år eller forrige år, hvor SF ganske vist støttede Enhedslistens forslag på det her område, men hvor CD gik imod.
Vi skal selvfølgelig altid være glade for dem, der har omvendt sig, men ligefrem at ville tage hele æren for forslag, andre partier har arbejdet med i 4 år, det synes jeg måske var lige i overkanten.
Men jeg vil gerne stille hr. Peter Duetoft det spørgsmål, om CD var vidende om, da aftalen blev indgået, at et menneske, der har arbejdet i 5 år sammen med sine kolleger, fået normal løn, normale rettigheder, efter de 5 år ikke har ret til at få dagpenge, hvis vedkommende igen bliver arbejdsløs.
Eller selv om du har arbejdet 12 år, gået 12 år sammen med dine kolleger, fået samme løn, samme rettigheder, lavet det samme arbejde, været lige så pligtopfyldende som alle de andre, så alligevel efter de 12 år har de andre dagpengeret, det har du bare ikke.
For du var ansat i et servicejob.
Thor Pedersen (V), 1999-12-15:
Det har vi også gjort i år, og det hedder »Velfærd, valgfrihed og tryghed«, og selv om der er et meget, meget begrænset oplag - fordi vi ikke ligesom skatteministeren er i stand til at få staten til at betale for pjecer om, hvordan man skal forstå regeringens synspunkter, så vi betaler selv for at få bl.a. De Radikale til at forstå vore synspunkter - skal jeg forære hr. Jørgen Estrup et sådant optryk, hvor vi forklarer, hvad det er, vi ønsker for år 2000, hvor det er, vi vil stramme op på det offentlige, på finanspolitikken, og i øvrigt gøre andre gode gerninger.
Så den del lever vi op til.
Men det kan ikke være vores ansvar, hvis regeringen ønsker at finde løsninger, bl.a. sammen med Enhedslisten, som vi ikke er enige i.
Man kan ikke dér sige, at dér er det så oppositionens ansvar at gøre noget.
Nej, så er det regeringens valg, hvem den ønsker at samarbejde med. Vi fik jo også ret.
Det var jo muligt for regeringen i forbindelse med forhandlingen om politi at finde de penge, der var nødvendige for at få en aftale med os.
Så man skulle være startet dér i stedet for at starte med, at det, vi på forhånd havde erklæret var afgørende for os, ville man forsøge at skubbe os ud af banen på.
Jørgen Estrup (RV), 1999-12-15:
Hr. Thor Pedersen skal ikke prøve at snakke sig uden om den udtalelse, som var meget klar, nemlig at Venstre ikke føler noget ansvar for den økonomiske politik i dag, den må regeringen selv stå for, og hr. Thor Pedersen skal slet ikke prøve at bruge udenrigspolitikken i 1980'erne som en begrundelse for, at Venstre så også kan tillade sig det i dag, for jeg tror, hr. Thor Pedersen trods alt ved så meget om grundloven, at udenrigspolitikken faktisk er regeringens ansvar, hvorimod finanspolitikken vedtages af Folketinget.
Det gør altså en ganske stor forskel.
Det, der er problemet, er, at Venstre ikke vil vedkende sig, at hvis Venstre og De Konservative og de to andre partier i 1980'erne ikke havde haft et Folketing, der ville samarbejde med dem, så havde man ikke kunnet rette den økonomiske politik op i 1980'erne.
Det synes jeg ville klæde hr. Thor Pedersen at erkende.
Det er altså ikke nogen begrundelse at henvise til fodnotepolitikken.
Det var regeringens ansvar, om den ville gå af eller blive siddende, og den blev siddende.
Thor Pedersen (V), 1999-12-15:
Jeg vil først sige til hr. Thulesen Dahl: Altså vi er gået ind i en aftale om politiet, og den står vi ved.
Det er en fireårig aftale, og kommer der objektive ændringer undervejs, så går jeg ud fra, at det gælder her som på andre områder, at dem drøfter man; men ellers står vi ved den aftale, som vi har sagt ja til. Hr. Frank Aaen: Til det, hr. Frank Aaen spørger til om medicin, må jeg sige, at vi opfatter det i virkeligheden som en forbedring for medicinbrugere generelt, at man kan indkøbe medicin billigere end i dag.
Det er en fordel for dem, der i dag yder tilskud til medicin, altså det offentlige, og en fordel for den, der privat bruger medicin.
Så ved jeg godt, at hr. Frank Aaen som medlem af Enhedslisten jo ikke er part i satspuljeforliget, men her må jeg sige, det er en gammel forligsaftale, at man har frigjort nogle penge, som man gør godt med for folk, der i forvejen har det svært.
Det er altså ikke penge, der bruges på andre områder end til at hjælpe de svageste grupper i Danmark, og det er selvfølgelig trist, at Enhedslisten ikke er med, men vi har ikke i Venstre en intention om at ændre det forlig om satspuljen, som vi også har med den nuværende regering.
Det synes jeg er mærkeligt.
Altså de penge, som regeringen med SF tager fra borgerne, er ikke luftige, vel? Men dem, vi vil lade borgerne beholde, de er luftige.
Det er mærkeligt.
Det er egentlig mærkeligt.
Og når vi foreslår, at staten skal hente 100 mio. kr. i besparelser ved udbud af et 66 mia. kr.s potentiale, hvor Allan Andersen siger, man måske kan finde 7 mia. kr., hvis man ser Udliciteringsrådets vurderinger, så kalder SF de 100 mio. kr. for luftige.
Når regeringen så selv mangler penge, kan den på samme område senere finde 350 mio. kr. Nu hedder det bare ikke udbud, nu hedder det »at købe mere professionelt ind«.
Men udbud betyder bare at spørge til prisen og være professionel, så man kan sige, de luftige penge er åbenbart kun, når vi foreslår besparelsen; når regeringen foreslår det samme med SF's støtte, så er det rigtige penge.
Hanne Severinsen (V), 1999-12-15:
Normalt plejer CD jo ikke at være interesserede i, at lige venstrefløjen skal få indflydelse på uddannelsespolitikken, så jeg vil godt spørge, hvad der har fået CD til at lave en aftale med regeringen og de to venstrefløjspartier om, at man skal forhandle om et flerårsforlig for de videregående uddannelser, sådan at en hel masse reformforslag, som i dag er ude til høring, tilsyneladende først skal forhandles i den snævre kreds, før man går videre til de borgerlige.
Det vil jo sige, at det sådan set er lykkedes CD at give venstrefløjen vetoret på det her område.
Peter Duetoft (CD), 1999-12-15:
myte op om, at CD aldrig ville kunne bevæge sig på de områder, hvis der er nogle områder, vi er enige i
Det er altså ikke sådan en fobi det dér.
Til hr. Frank Aaen: Jeg er ikke i stand til at vurdere, om man kunne være nået længere den nat, det er jeg ikke sikker på at man kunne.
Men jeg har hørt - det er muligt, det bliver dementeret, så må vi jo se på det igen - at det i praksis ikke er et problem, for det vil være ganske, ganske, ganske få tilfælde, hvor der overhovedet kan rejse sig noget spørgsmål i forbindelse med den døde periode.
Selvfølgelig skal der være forskel.
Vi forestiller os faktisk ikke, at det er skolen, der bare fortsætter om eftermiddagen.
Men hvorfor i alverden skulle de unge mennesker, der i dag går fra skolen og over i en fritidsordning, ikke kunne få en lang række af de tilbud, som de har dér, og mange flere med, som kan give det kalejdoskop, der gør, at de unge mennesker får større udbytte og måske også mere glæde af skolen?
Det synes vi er et forsøg værd.
Så er det da sikkert rigtigt, at man også skal forhandle det med forligspartierne, men hvis man ikke kan komme igennem dér - hvad noget tyder på at man ikke kan - så kan det jo være, at man kan komme uden om det i den forstand, at det vel stadig er tilladt i denne verden at lave nogle forsøg i en folkeskole, uden at alle skal spørges på forhånd.
Og vi kan jo så se, om der er en vej udenom, uden at kernen i folkeskolen bliver rørt.
Vi tror faktisk på, at den ændring af skolen, ikke til, at man skal lære mindre, ikke til, at det skal være mindre intensivt, betyder, at skolebørnene kommer bedre ud af den folkeskole og måske ikke taber lysten til at lære, som de så ofte gør i den folkeskole, vi kender i dag.
Hanne Severinsen (V), 1999-12-15:
Jamen så kunne jeg da godt tænke mig at spørge: Hvad er det så, man er enig om?
Hvad er CD enig med SF og Enhedslisten om med hensyn til de videregående uddannelser - så enig om, at man binder sig til en aftale om, at man allerede diskuterer det, før den almindelige diskussion kommer, efter at nogle lovforslag har været ude til høring?
Frank Aaen (EL), 1999-12-15:
Det er rigtigt, at vi tilslutter os aftalen, fordi den trods alt er et fremskridt med disse servicejob - klart.
Men det er ikke noget lille problem, som hr. Peter Duetoft siger her, og når CD åbenbart har den opfattelse, kunne det jo tyde på, at det ville være klogt, at Enhedslisten havde været med. Altså det her betyder f.eks., at alle de, der starter i sådan et servicejob, bliver mere eller mindre stavnsbundet til at være i servicejobbet, fordi de ikke kan bevæge sig frit ud på arbejdsmarkedet fra det job - som i øvrigt vil give dem bedre muligheder for komme frit ud på arbejdsmarkedet i almindelige stillinger - fordi de ikke kan tage den beskyttelse, altså indkomstgaranti, med, som de har i servicejobbet, eller at de, der bliver der, til de er 60, bliver tvunget på pension - efterløn hedder det.
Altså det er da ikke et lille problem, at vi har lavet en ordning her, der hedder: Når du har passet dit arbejde i mange år og du bliver 60, så bliver du sendt på efterløn.
Det er da en dårlig ordning.
Og det er det, jeg mener vi godt i fællesskab kunne have gjort noget mere ved den nat, og det er derfor, jeg klager lidt.
Det er ikke, fordi det sådan er synd for det enkelte parti, at det ikke er med.
Det er, fordi det arbejde, der er blevet lavet, er blevet dårligere end det, det skulle være blevet, for menneskene.
Jes Lunde (SF), 1999-12-15:
Jamen jeg skal bare gentage, at der er ikke nogen hemmelig aftale om præcis, hvad det er for aktiver, vi skal have fat i.
Det er overvejelser, der ikke er færdige endnu.
Det er det ene.
Det andet er diskussionen om, hvorvidt det er rimeligt at arbejde om natten osv., osv.
Det er det principielt ikke.
Jeg synes, det er bedre at give sig god tid og god tid til at snakke med alle folk osv., osv., osv., men så vidt jeg forstår, deltog Enhedslisten i forhandlingerne fra kl. 3 om natten til kl. 6 om morgenen.
Er det os, som bare sad der i et længere tidsrum?
For principielt har Enhedslisten vel ageret på nøjagtig samme måde som SF i de her forhandlinger.
Frank Aaen (EL), 1999-12-15:
Ja, jeg synes jo alligevel, det er lidt forunderligt
, når vi forleden dag hørte SF her fra Folketingets talerstol sige, at nu skulle der være bedre tid til at behandle lovforslag, længere tid mellem første- og andenbehandlinger.
Alle og enhver ved jo, at det ikke er lovtekst, der står heri, men de partier, der har tilsluttet sig, er bundet af teksten, som om det var en lov, og derfor er det jo ikke sådan bare, at, nå ja, sådan skete det.
Det er ikke nok, at hr. Jes Lunde mener at have sit bagland i orden.
Det er meget vigtigere, at processen er i orden, også sådan at alle kan overskue den, og det lykkedes jo ikke til sidst.
Til sidst var der kun meget, meget få, der var i stand til at overskue processen, ikke bare på ét område, men på ganske mange områder.
Så må jeg sige, at jeg synes, det er meget utrygt, jeg synes, det er rigtig utrygt, at der er lavet en aftale, hvor man også har diskuteret at sælge for 3 mia. kr. statslige aktiver - det kan f.eks. være en stor del af Københavns Lufthavn.
Det har da været diskuteret.
Det er der måske endda også truffet beslutning om; ikke at man vil gøre det nu, men at man vil gøre det lidt senere.
Jeg må sige, at det er utrygt.
Det er da en mærkelig arbejdsform - at indgå en hemmelig aftale om salg af statslige aktiver.
Jes Lunde (SF), 1999-12-15:
Hr. Frank Aaen stillede et direkte spørgsmål om, hvad det var, SF havde skrevet under på.
Det er rigtigt, at en af tingene er en aftale om, at der skal omlægges for 3 mia. kr. statslige aktiver, og der er ikke nogen specifikation på det endnu.
Regeringen er ikke færdig med sine overvejelser, og SF er ikke færdig med sine overvejelser om, hvad det er, vi har i spil her.
Og når vi engang kommer nærmere det, så er der formentlig også nogle børsetiske regler, der skal overholdes, og det har vi tænkt os at gøre.
Derfor er det ikke noget, som vi på nogen måde rigtig kan komme videre med her i dag.
Der ligger ikke nogen hemmelig plan.
Så bare én gang til omkring forhandlingens forløb og sådan noget, det, at det blev lavet i en sen nattetime, og at der kun var et par kvinder til steder, og hvad ved jeg: Jeg synes jo trods alt, det mest interessante er, om kvaliteten er i orden i det, vi har lavet.
Jeg kan kun sige for SF's vedkommende, at vi har selvfølgelig sørget for i hele forløbet at holde tæt kontakt til vores ressortordførere
Jes Lunde (SF), 1999-12-15:
Jeg kan forstå, det er afgørende, om man var i lokalet den nat.
Det var jeg så.
Vi så det meget gerne, men kunne ikke bevæge regeringen på det punkt.
Vi har jo i virkeligheden over flere uger diskuteret, om der kunne optjenes dagpengeret, og dér var den egentlig ikke til at bevæge.
Men jeg synes, det vigtige her trods alt er at holde fast i, at vi laver et gennembrud for at skabe nye, faste stillinger til dem, der hænger fast i aktiveringssystemet.
Det er et kolossalt gennembrud.
Det er et meget vigtigt resultat, vi har opnået der.
Det bliver til ordinær aflønning, i stedet for at man skal arbejde på dagpengeniveauet.
Man mister ikke sin dagpengeret, sådan som man kan gøre i puljejobbene, hvor man gradvis ryger nedenud af systemet; man har en død periode i stedet for.
Jeg opfatter det som et fair kompromis, vi har lavet på de strækninger her.
Men jeg tror, det er enklest for at komme videre, at hr. Estrup bekræfter, at regeringen ikke ønskede at lave optjening af dagpengeret.
Det er et velkendt synspunkt fra regeringens side.
Frank Aaen (EL), 1999-12-15:
Hvis fru Marianne Jelved er medlem af Det Radikale Venstre - og det regner jeg med - så var det Det Radikale Venstre.
Nu har vi været igennem alle de andre partier, og de har enten støttet vores synspunkt eller sagt, at det var i orden, hvis der blev lyttet til vores synspunkt.
Det eneste parti, som ikke har den holdning, er Det Radikale Venstre.
Nu spurgte vi under lovbehandlingen gentagne gange hvorfor.
Nu har vi prøvet at spørge i dag gentagne gange hvorfor.
Det er meget mærkeligt, at vi ikke kan få et svar.
Det har jo ikke noget med arbejdsmarkedspolitik at gøre.
Det Radikale Venstre og ikke mindst fru Marianne Jelved har talt meget varmt om, hvor vigtigt det er, at folk ikke bare trækker sig tilbage, når de bliver 60, men bliver på arbejdsmarkedet.
Og så har man altså her lavet en ordning, som præcis betyder, at når mennesker bliver 60, så bliver de tvunget på efterløn.
Det er da værd at få et svar på, synes jeg nok, også fra Det Radikale Venstre.
Jørgen Estrup (RV), 1999-12-15:
Jeg synes egentlig, at vi skulle gemme den diskussion, til vi får principperne omkring den ordning, der nu er blevet lavet i forbindelse med finansloven, på bordet.
Som hr. Frank Aaen godt ved, så er der forskel på Enhedslistens og Det Radikale Venstres synspunkter med hensyn til, hvad der er fornuftig arbejdsmarkedspolitik.
Vi har aldrig været af den opfattelse, at det var en god idé, at man i tilskudsjob skulle optjene yderligere dagpengeret.
Det er en af de forskelle, der er. Men jeg synes ikke, at der er nogen grund til at tage den diskussion op, så meget mindre som hverken hr. Frank Aaen, så vidt jeg forstår, eller jeg var til stede under drøftelserne.
Og derfor må det stå for hr. Frank Aaens fuldstændig egen og personlige regning, at det var Det Radikale Venstre, der insisterede på noget som helst.
Frank Aaen (EL), 1999-12-15:
Nu er der jo mange definitioner af, hvad hår i suppe er.
Det, vi taler om her, er et menneske, der har passet sit arbejde som alle andre i 12 år, fået samme løn, haft samme rettigheder, har som kollegaen betalt både sit a-kasse-kontingent og sit efterlønskontingent.
Hvis så vedkommende mister sit arbejde f.eks. ved 60-års-alderen, så får vedkommende ikke ret til dagpenge, så bliver vedkommende tvunget på efterløn.
Jeg mener, det også er et spørgsmål om, hvordan man behandler mennesker.
Og der er jo ingen tvivl om, at det er De Radikale Venstres fortjeneste, at det er sådan, og derfor synes jeg, jeg i en debat om ændringsforslag må kunne få et svar fra Det Radikale Venstre om, hvorfor har man insisteret på, at mennesker selv efter 12 års arbejde, hvor de har betalt deres kontingent, ikke må få dagpengeret.