Line Barfod (EL), 2003-11-21:
Forslaget her er blevet sendt i høring den 13. november med en høringsfrist til den 18. november.
Det fremgår også tydeligt af høringssvarene, at lovforslaget bærer præg af at være kommet alt for hurtigt igennem, og at mange af dem, det er sendt i høring hos, slet ikke har kunnet nå at svare.
Det fremgår f.eks. tydeligt af brevene fra landsretterne, hvor f.eks. Vestre Landsret meget beklager den meget korte høringsfrist, også på baggrund af at: »Lovforslaget indeholder forslag af væsentlig betydning, som tidligere har givet anledning til mere principielle overvejelser.«
Man kan, når man ser det her lovforslag, sætte overskrifter på: Det er ikke godt nok; det er for tyndt; det er for utilstrækkeligt; det er for småt; det er for skævt.
Jeg kan starte med, at det er for småt; at man går i meget små sko her.
Der skal kradses 2,8 mio. kr. ind til statskassen i mindre udbetalt boligstøtte.
Tidligere i dag har vi behandlet et forslag om 30 mio. kr., og her er vi altså helt ned på 2,8 mio. kr., fordi beregningsgrundlaget på boligstøtten ikke længere skal indeholde udgifter til teletjenester.
Det lyder måske umiddelbart meget fornuftigt, men som Boligselskabernes Landsforening påpeger i deres høringssvar, så er adgangen til internet og bredbånd ofte teknisk knyttet sammen med flere formål, som helt berettiget indgår i huslejen, f.eks. fjernaflæsning af forbrugsmålere og porttelefonanlæg.
Andre høringssvar påpeger, at lejerne ikke har vetoret, og netop elektroniske kommunikationstjenester kan ikke ligefrem siges at være luksusbetonede, men er tværtimod en naturlig del af en tidssvarende bolig.
Så derfor mener vi, at denne del af forslaget er et dumt forslag, som vi ikke kan støtte. Jeg vil også sige, at forslaget er utilstrækkeligt i forbindelse med husordensager, der fremover skal behandles ved huslejenævnene.
For Enhedslisten er det vigtigt, at retssikkerheden er intakt for alle parter, og at der er ankemuligheder i klage- og retssystemet.
Noget så fundamentalt som boligen må ikke behandles med vilkårlighed, og derfor er det også væsentligt, at man afsætter ordentlig tid til at gennemgå, hvordan sådanne regler skal udformes.
Og lovforslaget er slet ikke godt nok i forsøget på at lukke de gabende huller, der er i forbindelse med opsigelse og huslejeberegning.
Man foreslår, at ved ombygning af en ejendom skal udlejer tilbyde en erstatningsbolig, hvis lejemålet efter endt ombygning bliver for dyrt.
Papir er jo taknemmeligt, det lyder som et kanontilbud, men det skal kun gives i de kommuner, der er omfattet af boligreguleringen, og altså er der 200.000 lejere, der står uden for, nemlig uregulerede kommuner og småhuse i de regulerede kommuner.
Boligsagerne fra i sommer, som også har været fremme i debatten, viser, at der er mange huller i lejeloven.
Ministerens ynkelige lapper her er alt for utilstrækkelige.
Det er ikke godt nok.
Det løser hverken problemerne med fupmoderniseringer eller de problemer, der har vist sig med beregningsgrundlaget for boliger med højt renteniveau.
Jeg må godt nok tilstå, at jeg var ret vantro, da jeg læste bemærkningerne til lovforslaget.
Der er jo, som der plejer at være, afsnit med økonomiske og miljømæssige konsekvenser.
Men her har man åbenbart lavet et nyt afsnit, uden at man har skrevet det i overskriften, hvor man har fundet på noget nyt, nemlig hvordan man lovligt omgår lovforslaget, hvis man altså er udlejer.
Man kan i lovforslaget læse en anvisning på, hvordan man undgår at skulle anvise erstatningspligt, opfylde oplysningspligt osv.
Det er simpelt hen for dårligt, at det i selve lovforslaget anvises, hvordan man omgår reglerne.
Samlet må jeg sige, at det her lovforslag simpelt hen ikke er ordentligt gennemarbejdet.
Det er sjusk, det har en social slagside, og det har en demokratisk slagside.
Derfor foreslår vi simpelt hen, at ministeren tager forslaget tilbage og starter forfra.
Det er jo ingen skam, har vi også tydeligt kunnet se i den senere tid fra regeringens side, at måtte erkende, at man har lavet en fejl.
Så træk forslaget tilbage!
Regeringen må så igen tage arbejdstøjet på og denne gang invitere de berørte parter med ind og sætte sig ned og diskutere: Hvad gør vi for at få fundet en ordentlig løsning?
Hvad gør vi for at hjælpe de lejere, som reelt står med et problem?
Hvordan undgår vi de sager, vi har set i pressen i foråret og hen over sommeren, hvor folk risikerer at blive sat på gaden, fordi de simpelt hen ikke kan klare de store huslejestigninger, og hvordan får vi hjulpet de lejere?
Man burde tage at sætte sig ned én gang til og se på det og så give sig ordentlig tid til det, så vi får et ordentligt gennemarbejdet forslag.