runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-01-10:
Det, jeg synes er relevant at sige med hensyn til Naturrådet, er, at - som det så også var i 1998 - ministeren udpeger medlemmerne til Naturrådet.
Det er ministeren, der gør det, det er ikke efter indstilling, det ligger suverænt hos ministeren.
Så er det rigtigt, at man kan trække en linje tilbage
i tiden før 1998
, men det relevante, synes jeg, i denne her sammenhæng, er, at vi her har at gøre med et råd, som er nedsat af ministeren uden indstilling, men hvor det er ministerens fuldstændige ansvar, og hvor Naturrådet så har en mulighed for selv at gå ud og vurdere, hvor de synes det er relevant at hente forskellige forskningsresultater ind og komme med råd og vejledning osv.
På den måde synes jeg, at det er relevant at omtale Naturrådet i forbindelse med det institut, vi taler om her.
Man kan vel også sige, at med hensyn til kommissoriediskussionen, som jo nu har udspillet sig i lang tid, skal man - sådan som jeg har læst aktstykket - lave et arbejdsgrundlag i institutbestyrelsen, som skal vurderes internationalt.
På en eller anden måde er det vel et kommissorium, man laver, men det er altså i meget høj grad op til instituttet selv at prøve at formulere, hvad de mener er relevant i forhold til princippet om, at vi skal have mest muligt miljø for pengene.
Helle Sjelle (KF), 2002-01-10:
Vi har jo allerede haft en god, lang og solid debat om etableringen af dette Institut for Miljøvurdering, og jeg skal ikke gøre mit til at forlænge debatten yderligere.
Jeg skal blot gøre opmærksom på, at jeg håber, folk får svar på de spørgsmål, de stiller i Finansudvalget, og at vi i øvrigt ikke støtter forslaget her.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-01-10:
Jeg vil ikke sige meget, for jeg synes, vi allerede har haft en meget grundig debat om dette spørgsmål.
Vi ved, hvor vi har hinanden, vi ved også, at der er et flertal for at lave det nye miljøinstitut, og som tilhørende mindretallet kan jeg glæde mig over, at vi har et fornuftigt Finansudvalg og en fornuftig formand for Finansudvalget, som vil sikre, at vi får en ordentlig høringsproces, inden der tages endelig stilling til aktstykket.
Det er jeg tilfreds med, og jeg vil ikke kommentere beslutningsforslaget yderligere.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-10:
Jeg har hæftet mig ved, at regeringen har et forslag om et nyt institut, men ikke ved, hvad det institut nøjere skal beskæftige sig med, og samtidig synes jeg, jeg hørte ministeren sige, at nu skulle der ikke længere laves en miljøvurdering af finansloven.
Jeg håber, jeg har hørt forkert, men jeg er bange for, at det var noget i den retning, ministeren sagde, og jeg vil egentlig godt bede ministeren forklare, om det virkelig er rigtigt.
Hr. Jørn Jespersen har tidligere i dag spurgt, om det finanslovforslag, der er undervejs, vil blive underkastet miljøvurdering.
Det, jeg hørte ministeren sige, tolkede jeg sådan, at forslaget ikke vil blive miljøvurderet, og det siger da noget
om, i hvilken retning regeringens samlede bestræbelser går.
Hvis man ikke længere mener, det er nødvendigt, at den samlede økonomiske aktivitet bliver miljøvurderet, ja, så varsler det da ilde for dansk miljøpolitik, vil jeg sige.
Men jeg håber, jeg har hørt forkert, og jeg vil godt bede ministeren afklare det spørgsmål.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-01-10:
Først tror jeg, jeg vil sige til hr. Vesselbo, som beskæftiger sig med at vurdere andres valg af indsats og brug af tid osv., at på et tidspunkt, hvor jeg kom til at karakterisere en anden ordførers indlæg - altså ud over det politiske indhold, kvaliteten af det - fik jeg at vide, at hvis jeg ville lade være med at vurdere ham, skulle han nok lade være med at vurdere mig.
Det tror jeg også jeg vil sige til hr. Vesselbo: Jeg synes, vi skal holde os til det politiske, og hvad vi så hver især bruger tid på, er i virkeligheden et prioriteringsspørgsmål.
Om B 43 er jeg vel også nødt til at sige, at der er
ingen grund til at trække debatten længere ud.
Vi har haft en grundig debat om emnet, og sagen går jo tilbage i Finansudvalget.
Det kunne vi godt forudse, og derfor synes
jeg også, det er fint, at finansudvalgsformanden vil gøre en indsats for, at vi også får nogle spørgsmål belyst.
Vi støtter selvfølgelig forslaget, men erkender, at der ikke er flertal for det.
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-10:
Jeg bemærkede, at hr. Keld Albrechtsen blev fuldstændig forbløffet over, at regeringen nu vil afskaffe miljøvurderingen af finansloven.
Men så må jeg sige rent sagligt, at jeg synes, det er dybt betænkeligt, at miljøministeren med et pennestrøg og en hurtig bemærkning fortæller, at nu vil der ikke længere ske
en miljøvurdering af finansloven.
Det er der åbenbart ikke brug for, men kunne vi eventuelt få miljøministeren til lidt mere uddybende og en smule mere grundigt at fortælle ved denne lejlighed, hvilke overvejelser der ligger bag beslutningen om, at man ikke vil lave miljøvurdering af finansloven?
Jeg kan godt forstå, at det i denne omgang kunne være svært af tidsmæssige grunde at nå det, og det ville jeg da have haft en vis forståelse for.
Men jeg forstod miljøministeren på den måde, at det var en permanent beslutning: så længe vi har denne regering, kommer der ikke miljøvurderinger af finansloven.
Jeg tror, det er den rigtige fortolkning af det, der blev sagt, og ville miljøministeren ikke være så venlig at forklare, hvad baggrunden for og ideerne og tankegangen bag den beslutning er?
Så sagde miljøministeren en hel masse ting om øvrige vurderinger af lovforslag og politikker osv., og det ville jeg egentlig også godt have uddybet.
Vi har jo tidligere haft en debat - hr. Ole M. Nielsen har også rejst den i dag -
som gik på, om det, der miljømæssigt var det allerbedste, i virkeligheden ikke var at blive bedre til at vurdere landbrugspolitikken, trafikpolitikken og de konkrete forlig på områderne ud fra en miljømæssig bæredygtighedsvurdering.
Er det noget, regeringen er indstillet på at styrke, eller er det også noget, der nu er fuldstændig afskaffet, så vi i virkeligheden kommer i den situation, man jo kunne frygte vi kom i med den nye miljøminister: det, der nu skal ske, er, at alle forslag, der har et miljøsigte, skal vurderes med henblik på at finde alle mulige forhindringer for deres vedtagelse, men den øvrige politik skal ikke bæredygtighedsvurderes, ikke miljøvurderes. Hvis det er sådan, nærmer vi os i virkeligheden tankegangen i det beslutningsforslag, partiet Venstre havde til behandling i forrige samling, hvor det lykkedes den nuværende miljøminister som ordfører at gøre bæredygtighedsbegrebet til miljøets modstander, selv om det internationalt set nok er
Det er vel i virkeligheden den situation, vi er ved at havne i nu, så det ville være godt med en uddybning af årsagerne til, at man ikke længere vil miljøvurdere finansloven, og hvilke tanker regeringen i øvrigt har om miljøvurdering af lovforslag og politikker.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-01-10:
Jeg har ikke så meget at tilføje til den debat, der har været tidligere under forespørgslen.
Det dækker jo egentlig det, som også ligger inden for rammerne af det beslutningsforslag
Nu er det første gang, jeg deltager i en debat her i Folketinget som miljøordfører - ja, i det hele taget - og som formand for Miljøudvalget, og jeg er ikke imponeret over den debat, der har været her.
Vi har brugt 3 timer på at diskutere, om en beslutning om at tilvejebringe et institut skulle udsættes 14 dage, 3 uger eller 1 måned.
Det har vi brugt 3 timer på.
Det er for mig ikke det centrale i miljøpolitikken i Danmark.
Jeg mener, at det havde været meget mere væsentligt, at vi havde diskuteret indholdet af instituttet, og at vi havde diskuteret, hvad det var, vi skulle gøre i dansk miljøpolitik.
Men det er en prioritering, det er klart.
Det er en prioritering, at man vil bruge 3 timer på at få udsat en beslutning om at oprette et institut, der kan tilvejebringe gode, solide oplysninger på miljøområdet.
Det er en prioritering, og jeg er ikke enig i den prioritering.
Så skal jeg sige, at vi selvfølgelig stemmer imod det beslutningsforslag.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-10:
Jeg synes, jeg har været inde på det et par gange. Det er selvfølgelig i orden fortsat at stille spørgsmål om det, men mit svar vil fortsat være: Jeg kommenterer ikke finansloven. Jeg forstod på hr. Keld Albrechtsen, at hr. Keld Albrechtsen havde svært ved at få fat i talens ordlyd, og det synes jeg er helt i orden, så jeg skal gerne lige læse den op igen: »Der vil i fremtiden fortsat blive gennemført miljøvurderinger af nye forslag. Disse vurderinger vil vi gøre bedre, end de hidtil har været, ikke mindst på det samfundsøkonomiske område.
Finansministeriets årlige miljøvurdering af finanslovforslaget vil derimod ikke længere blive udarbejdet.
Grunden hertil er for det første, at miljøvurderingen af konkrete lovforslag fortsat vil blive foretaget af ressortministerierne.
For det andet overlades ansvaret for at vurdere målopfyldelsen på miljøområdet helt naturligt til Miljøministeriet.
For det tredje vil det nye Institut for Miljøvurdering kunne medvirke til at styrke grundlaget for den politisk debat om miljø og økonomi, og endelig forventes det, at fremtidige analyser af eksisterende ordninger eller forslag til nye kan foretages som led i den almindelige udgiftspolitiske analyse.« Jeg kan således fuldstændig bekræfte, hvad jeg sagde i første runde.
Jeg forstår på hr. Keld Albrechtsen, at det, vi nu skal få folketingsdebatten til at dreje sig lidt mere om, er, hvornår hr. Keld Albrechtsen bliver forbløffet.
Men det vil jeg altså ikke begynde at give vurderinger på.
Det kan da være udmærket, at man gerne vil dele sine oplevelser med Folketinget med hensyn til, hvornår man bliver forbløffet; det synes jeg man har ret til.
Men det er vel ikke rimeligt, at jeg skal vurdere, om det nu er en forbløffelse, man kan lade sig forbløffe over, eller det bare er en forbløffelse, der er fremkommet. Jeg vil sige til hr. Keld Albrechtsen: Når man gennemlæser de gode afsnit, der er om miljøet, både i regeringsgrundlaget og de 100 dage og alt, hvad der er blevet lagt frem af miljøtiltag, vil det i hvert fald, hvis hr. Keld Albrechtsen har en opdeling, glæde den del af hjertet, der banker for miljøet, så det synes jeg han skulle gøre.
Og vedrørende en uddybning synes jeg netop, at jeg i det svar, jeg gav her, præcis sagde, hvad der ligger til grund for det, og i hvert fald kan jeg sige: Det er dét, regeringen mener, og jeg står helt inde for det, regeringen har sagt.
Margrete Auken (SF), 2002-01-10:
EU's hvidbog om den europæiske transportpolitik har igangsat en meget vigtig proces.
Om der også vil komme noget ud af den, afhænger helt af, om medlemslandene omsider vil tage problemerne med trafikken alvorligt.
I dag er den ramt af trængsel og alvorlige flaskehalse med dramatiske tab for samfundet som følge.
Den er pladskrævende, og den genererer større trafikbehov.
Hvidbogen gør det lysende klart, at væksten i samfundet må kobles fra trafikvæksten - i sig selv en meget stor opgave, som må have politisk høj prioritet, hvis den skal løses, hvad den nødvendigvis skal, hvis ikke alle på lang sigt skal blive tabere.
De omkostninger, vi har nu med ulykker og trængsel og tab af mobilitet, er jo for intet at regne mod dem, vore oldebørn får, hvis vi ikke snart tager vores viden om miljøtruslerne alvorligt.
Klimaforandringerne er en af de slemme trusler, og her er trafikken blandt hovedskurkene, netop fordi væksten simpelt hen fortsætter her, uanset rapporter, idékataloger og handlingsplaner og desværre også internationale aftaler.
EU har en række forslag til, hvad der kan gøres på EU-plan, og langt de fleste af dem er indlysende gode.
EU foreslår, at indtægterne herfra bruges til at betale for de meget påtrængende investeringer i jernbaner.
Ikke mindst godstransporterne får glæde af en sådan krydssubsidiering, og sker den på EU-niveau, har den heller ingen konkurrenceforvridende bivirkninger.
Derudover foreslår EU, at man i meget højere grad bruger flertalsafgørelserne.
Også trafiksikkerheden skal der gøres noget ved.
Det er fint, og her er der virkelig mange penge at hente.
Hver ulykke med personskade koster ifølge Vejdirektoratet 1,7 mio. kr., så her er der faktisk penge til en betrængt regering.
Men interessant er det især, at der virkelig sættes trumf på, og at kravet om et forstærket EU-samarbejde er så stærkt, som tilfældet er.
Det er lidt underligt at stå her og sige alle disse ting til en regering, som nærmest har øget trafikusikkerhed på programmet og afskyr afgifter på vejtransporterne.
Ikke desto mindre er det altså kernen i hvidbogens forslag, så det bliver spændende at høre, om regeringen vil være EU's sinke eller den, der presser på.
Står det så slemt til med regeringen, som nogle af os går rundt og tror?
Jeg håber det ikke og venter spændt på svaret.
Besvarelse
Margrete Auken (SF), 2002-01-10:
Jeg var enig med hr. Svend Heiselberg i langt det meste af, hvad der blev sagt.
Jeg vil sige, at jeg synes, det var fint, at han gik ind i, så vidt jeg kunne høre, DTL's høringssvar.
Vi savner også - det fik jeg ikke tid til at sige - at man lægger mere vægt på det intermodale, altså samspillet mellem transporterne.
Det, som jeg også synes man kunne have taget med fra DTL, er, at man ikke dér er bange for at tage omkostningerne, bare det kommer til at ske generelt i hele EU.
Og hvis man får indført konkurrencen med USA nu, så kan det jo nå at blive sjovt altså.
Vi skal have lavet det her fælles i EU og have flyttet de dér omkostninger fra de trafikdræbte, fra skaderne, fra miljøet, fra støj osv. og over til forureneren.
Om tallet så er 4 pct. eller 8 pct. af BNP, det kan sådan set være ligegyldigt i den her sammenhæng.
Lad os bare komme i gang.
Det var der jo enighed om at gøre, også fra DTL's side.
På det punkt er de gammeldags.
Forslaget går ud på, at vi skal have flere veje.
Men på alle andre punkter synes jeg, at hr. Svend Heiselberg skulle lytte til, hvad der bliver sagt i den sammenhæng, og så være lige så realistisk, som DTL er, og måske så realistisk, at man oven i købet begynder at tænke på oldebørnene.
Martin Lidegaard (RV), 2002-01-10:
Hr. Svend Heiselberg plejer jo at være meget klar i mælet - det er jo en af de store kvaliteter ved hr. Svend Heiselberg - men denne gang synes jeg, at det er svært helt at gennemskue, hvor Venstre og hr. Svend Heiselberg egentlig står.
For det er jo fuldstændig rigtigt, når hr. Heiselberg siger, at dette ikke er gratis, det koster investeringer.
Det er også rigtigt, at man ikke kan lægge tingene over på jernbanerne, før der er tilstrækkelig kapacitet.
Mit spørgsmål til hr. Svend Heiselberg og også meget gerne til ministeren, hvis ministeren har mulighed for at svare på det, vil derfor være: Hvor skal pengene komme fra, hvis ikke man følger de anvisninger, som hvidbogen kommer med, i forhold til afgifter og skatter?
Svend Heiselberg (V), 2002-01-10:
Det er jo næsten foruroligende at tænke sig, at tiden ikke åbner mulighed for, at jeg kunne gøre hele min tale færdig, men det rigtig foruroligende er, at fru Margrete Auken står heroppe og siger, at hun stort set er enig i det, jeg har sagt.
Men det må jo komme an på en prøve.
Jeg vil gerne sige til hr. Hedegaard, som spørger, hvor pengene skal komme fra: Der anvises jo flere muligheder, og der er jo altså flere steder i Europa, hvor man indkradser penge til tunneler og jernbaner og vejudbygninger.
Det gør
man på forskellig vis, og det gør vi også i Danmark, kan man sige, på en meget effektiv og belastende måde.
Vi betaler rent faktisk for bilerne over 40 mia. kr. om året til statskassen, så vi betaler vores del for at få infrastrukturen bragt i orden.
Og jeg må sige til hr. Hedegaard ...
... hr. Lidegaard
, at der skal ske en ændring, men så længe vi betaler mere end 40 mia. kr. om året, kan vi ikke sige, at vi ikke betaler for infrastrukturen i Danmark.
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-10:
Det var vældig pænt af miljøministeren at læse det samme op en gang til.
Men det var sådan set ikke en besvarelse af spørgsmålet, som gik på, om miljøministeren selvstændigt var i stand til at argumentere for beslutningen, og jeg kunne godt tænke mig at høre en begrundelse - ikke en gentagelse af talen, som er skrevet ned, men en selvstændig begrundelse for, at regeringen har besluttet, at der ikke fremover skal ske en miljøvurdering af finansloven.
Jeg synes, det er helt relevant at spørge som hr. Keld Albrechtsen: Er det med miljøministerens gode vilje, eller er det noget, der er besluttet et andet sted?
Det er da lidt interessant at vide, om den nuværende miljøminister er enig i, at der ikke er brug for en miljøvurdering af finansloven, af samfundets samlede økonomiske aktivitet.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-10:
Jeg ser af bemærkningerne til forslaget, at forslagsstillerne ønsker, at der sikres det bedst mulige beslutningsgrundlag for fremtidige miljøøkonomiske analyser.
Jeg synes, det er glædeligt at se, at der nu er en bred enighed i Folketinget om nødvendigheden af at gennemføre grundige økonomiske analyser af nye forslag også på miljøområdet.
Det glæder mig.
Der er god sammenhæng i regeringens politik.
Det nye Institut for Miljøvurdering skal i stor udstrækning trække på resultaterne af dansk og udenlandsk forskning.
Instituttet vil derfor skulle samarbejde tæt med eksisterende forskningsmiljøer, sektorforskningsinstitutioner m.m., og det vil sikre sammenhæng og koordination. Der vil i fremtiden fortsat blive gennemført miljøvurdering af nye forslag.
Disse vurderinger vil vi gøre bedre, end de hidtil har været, ikke mindst på det samfundsøkonomiske område.
Finansministeriets årlige miljøvurdering af finanslovforslag vil derimod ikke længere blive udarbejdet.
Grundene hertil er for det første, at miljøvurderinger af konkrete lovforslag fortsat vil blive foretaget af ressortministerierne, og for det andet overlades ansvaret for at vurdere målopfyldelsen på miljøområdet helt naturligt til Miljøministeriet.
For det tredje vil det nye Institut for Miljøvurdering kunne medvirke til at styrke grundlaget for den politiske debat om miljø og økonomi.
Endelig forventes det, at fremtidige analyser af eksisterende ordninger eller forslag til nye kan foretages som led i den almindelige udgiftspolitiske analyse. Som man kan høre, er det en anden måde at gøre det på, men bestemt ikke en ringere måde for miljøet, måske endda bedre.
Ifølge bemærkningerne til forslaget har miljøøkonomi også sine begrænsninger, og regeringen er naturligvis enig heri.
Selv den bedste samfundsøkonomiske analyse af et forslag kan aldrig stå alene, men kan og bør indgå som et af flere elementer til støtte for en politisk afvejning og beslutning.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-10:
Jamen så hørte jeg jo desværre rigtigt, men så vil jeg bare bede ministeren besvare dette spørgsmål: Er det med miljøministerens gode vilje, at finansloven ikke længere skal miljøvurderes?
Mener miljøministeren, det er forsvarligt, at det, som er udtryk for den samlede økonomiske aktivitet og den samlede miljøbelastning, ikke længere skal vurderes?
De enkelte forslag skal fortsat vurderes.
Jeg indrømmer, at hr. Jørn Jespersen har ret i, at jeg ofte har været bekymret over, hvad forskellige regeringer har kunnet finde på på miljøområdet.
Men hr. Jørn Jespersen har faktisk også ret i, at her blev jeg direkte forbløffet, for så slemt havde jeg egentlig ikke forestillet mig på forhånd, at det kunne udvikle sig.
Men jeg vil bede ministeren besvare mit spørgsmål.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-01-10:
Jeg kan ikke komme i tanker om et eneste tilfælde, hvor der er etableret et institut eller nedsat et råd, uden at der lå et kommissorium forinden.
Så siger miljøministeren: Jamen nu prøver vi noget helt nyt.
Det synes jeg godt nok er farligt.
Hvad er det egentlig, der gør, at miljøministeren øjensynlig ikke ønsker at fremlægge et kommissorium?
Det har jo ikke noget at gøre med, at miljøministeren eller hans embedsmænd skal sidde og skrive
tre eller fire sider om det.
Et kommissorium er normalt ikke større, end at det kan være på en A4-side. Jeg vil da gerne hjælpe ministeren, hvis der er problemer med det.
Det er ikke sikkert, det lige er det kommissorium, ministeren gerne vil have, men jeg bidrager meget gerne.
Der er givetvis mange andre, der gerne bidrager.
Kan ministeren dog ikke love, og det kan jo sagtens nås
inden de 100 dage, at han i det mindste vil få formuleret et kommissorium for det kommende institut, så vi har en mulighed for at forholde os til det, og så man rent faktisk har en mulighed for at have en seriøs debat om, hvad der skal ske inden for det her område?
Eyvind Vesselbo (V), 2002-01-10:
Hr. Keld Albrecthsen taler om lukkethed.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Keld Albrechtsen, om medlemmerne i bestyrelsen i Den Grønne Fond, Den Grønne Jobpulje og Naturrådet er placeret efter indstilling.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-10:
Miljøministeren kan love, at sådan som regeringen har fremlagt det her forslag, og sådan som jeg forstår der er opbakning til her i Folketinget, sådan vil det blive gennemført. Jeg synes faktisk, det er et rigtig godt forslag.
Jeg synes faktisk, det er garanteret på alle de områder, som jeg synes det skal være.
Jeg synes ikke, der er noget at komme efter, og i aktstykket kan man jo selv læse, hvordan instituttet skal etableres.
Så kan det godt være, at ens tankegang er sådan, at man synes, at det ville være rart, hvis man skulle bestemme, men den risiko må man altså løbe.
Med hensyn til råd, nævn og puljer vil jeg bare sige: Jeg synes ikke, det gør noget, at vi har debatten i dag.
Jeg synes, det ville have været trist, hvis vi skulle til at drage sammenligninger mellem et institut og så råd, nævn og puljer.
Det skal vi nok få lejlighed til at diskutere.
Det skal heller ikke ses i sammenhæng, så jeg synes ikke, at forslagsstillerne skal være kede af, at det på en eller anden måde er kommet til at hænge sådan sammen.
Det synes jeg ikke.
Jeg er godt klar over, at Enhedslisten ikke er repræsenteret i Finansudvalget, så med hensyn til det med direktøren vil jeg citere spørgsmål 11 fra Finansudvalget.
Der står: »Kan ministeren forestille sig, at stillingen som direktør for det foreslåede Institut for Miljøvurdering besættes af en person uden miljøfagligt anerkendte kvalifikationer?«
Svar på spørgsmål 11: »Stillingen som direktør vil blive besat med en person med anerkendte forskningsmæssige kvalifikationer.«
Kan det siges
meget tydeligere?
Jeg synes faktisk, det er et godt svar.
Hermed er det fastslået.
Så kan man spørge, hvorfor man ikke kan lade gå lidt længere tid.
Hvorfor ikke bruge 1 måned eller 2 på det ene og 1 måned eller 2 på det andet?
Jeg ser ingen grund til, at vi skal bruge ekstra tid på noget, som vi er overbeviste om er i skønneste orden.
Så er der da ingen grund til at bruge mere tid på det.
Der skal nok blive brug for den tid, der er, for jeg tror desværre, at det kommer til at tage lang tid, inden instituttet står klar.
Jeg glæder mig til den dag, det sker.
Men jeg synes altså ikke, der er grund til, at vi skal bruge tid på noget, der er afklaret.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-10:
Nu vil jeg gerne bede hr. Kristian Thulesen Dahl om at nævne bare tre eksempler på sådanne institutter, som den tidligere regering skulle have nedsat, som koster 10 mio. kr. om året at drive.
Så vil jeg dernæst sige, og det er også et svar til hr. Vesselbo, at Enhedslisten sådan set ikke har haft problemer med, at den tidligere regering oprettede nogle forskellige rådgivende ting og sager.
Det er ikke os, der er gået ud og har snakket om smagsdommeri, og nu skulle man lave en massakre på råd og nævn osv., det er faktisk ikke Enhedslisten.
Det, der er interessant, er, at hr. Thulesen Dahl nu, hvor han er kommet ind i rollen som støtteparti, der skal bære rundt på den borgerlige regering, befinder sig i en rolle, hvor han må acceptere, at regeringen gør, hvad der passer den, og at han ingen betingelser overhovedet har at stille i forhold til, hvad hans partis mandater skal bruges til.
Det er det, jeg synes, der er interessant.
Lad os nu høre, hvad det er for eksempler på den tidligere regerings oprettelse af råd og nævn til 10 mio. kr. om året, hr. Thulesen Dahl tænker på.