Karen Jespersen (S), 2001-03-27:
Den præcise begrundelse for, at jeg gerne vil have, at det her forslag bliver behandlet så hurtigt som muligt, er for det første, at det først er, når forslaget er behandlet færdigt, at vi overhovedet kan komme i gang med ombygning af Sandholmlejren.
Af bemærkningerne til lovforslaget fremgår det, hvor mange sigtede asylansøgere der er også i sidste del af sidste år.
I hvert fald er der stadig væk et betydeligt antal sigtede, og jeg mener, det er livsnødvendigt af hensyn til de reelle ansylansøgere, at der sker en indsats.
Vi kan se, at der er betydelige vanskeligheder med at sikre, at der fortsat bliver oprettet asylcentre.
Den debat, der har været om de kriminelle asylansøgere, og de oplevelser, der er i lokalområdet, tror jeg desværre har været medvirkende til det.
Der er jo en klar overbelægning - så vidt jeg husker, er den på 105 i øjeblikket - på asylcentrene.
Det beklager jeg meget, og jeg tror, at jo mere ro vi får omkring asylansøgere, jo nemmere vil det også være fremover at få centre.
Jeg vil meget nødig have, at vi skal til at tage telte
og den slags i brug, men det er klart, at det kan man blive nødsaget til, hvis presset bliver så stort, at vi ikke har reelle centre nok.
Derfor mener jeg også, at det grundlæggende er en forkert tilgang at sige, at man ikke skal lave nogle ændringer, fordi der så er partier - Dansk Folkeparti og Venstre - der vil have endnu flere stramninger.
Man må tage udgangspunkt i, hvad der er behov for i forhold til virkeligheden, og hvis man skal se på, hvad nogen mener om det, er det vel snarere befolkningen frem for nogle partier.
Jeg tror ikke på den logik, der siger, at hvis der er nogle partier, der kræver yderligere stramninger, vil befolkningen bare følge med.
Jeg stoler faktisk på befolkningens sunde dømmekraft - der bliver foretaget en vurdering af, hvad der er af problemer - og så også vores evne til at løse problemerne.
Hvis befolkningen synes, at nu bliver problemerne løst i et rimeligt omfang med en rimelig proportionalitet mellem instrumenter og resultater, er der nogen, der kan stå og råbe og skrige nok så meget, de vil, så bliver der ikke lyttet til dem, hvis befolkningen synes, der er andre, der faktisk løser problemerne.
Antallet er faldet, men der er jo stadig væk, så vidt jeg husker, omkring små 900 fra SNG-landene i landet, og der kommer stadig væk nye hver uge.
Tilstrømningen er i det hele taget meget labil, og man kan jo ikke lige forudse, fra hvilke lande der kommer enten reelle asylansøgere eller mennesker, som bringer kriminalitet med sig.
Så jeg synes, det er en glimrende måde at forebygge på, og tit kan det jo være fornuftigt at lave sådan en indsats, også selv om problemet ikke er på sit højeste.
For jo mere man sender det signal, at der altså bliver grebet ind, jo bedre er det.
Jeg mener så, at hvis vi skal holde os inden for konventionerne, hvilket vi selvfølgelig skal, jamen så er det her måden at gøre det på.
Det er fantastisk vigtigt, at man også disponerer ud fra, hvad der er pukkel, og hvad der er en mere stabil tilgang af asylansøgere.
Der er jo ikke noget, jeg hellere ville, end at have så lav sagsbehandlingstid som muligt.
Jeg mener faktisk, at vi står på hovedet, også med den resultatkontrakt, vi arbejder med, og med de instrumenter, vi arbejder med dér.
Dertil kommer jo, at der hele tiden er problemer med tolke.
Det hænger ikke bare sammen med, at man ikke uddanner tolke nok; det hænger jo også sammen med, at der hele tiden kommer nye nationaliteter, og behovet for tolke kan være svært at forudse.
Så der er mange elementer i det med sagsbehandlingstiderne.