runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Klaus Hækkerup (S), 1999-05-25:
Hr. Peter Skaarup spørger, hvordan det kan være, at vi ikke har lagt forslaget ud til folkeafstemning. Til det vil jeg sige - og jeg skal gøre det ganske kort, for jeg har jo kun 2 minutter og kan derfor ikke gennemgå det, vi tidligere har drøftet - at vi har jo i hver folketingssamling haft en forespørgsel eller behandlet et beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti, der går ud på en udvidet brug af folkeafstemninger.
Det har et meget, meget stort flertal her i Folketinget afvist, fordi beslutningerne skal træffes her i Folketinget, og hvis hr. Peter Skaarup gerne vil vide begrundelsen, vil jeg henvise ham til at læse referaterne af de forhandlinger, der har været i Folketinget vedrørende de forslag, Dansk Folkeparti og Fremskridtspartiet har fremsat på området.
Jens Hald Madsen (V), 1999-05-25:
Jeg vil blot sige til fru Susanne Fast Jensen, at jeg synes, det er trist, at hun mener, at overborgmesteren i Københavns Kommune er mere kompetent til at finde ud af, om der skal være erhvervsbyggeri i landzonen i Ramsø Kommune, end hun selv var, da hun var viceborgmester.
Det synes jeg er sørgeligt og trist, og jeg kan kun sige, at når lovforslaget er blevet gennemført, håber jeg, at de, som bliver ansvarlige, har lidt mere ydmyghed end dem, som har lavet denne lovgivning.
Tom Behnke (FP), 1999-05-25:
Efter det indlæg, fru Susanne Fast Jensen holdt her, bør fru Fast Jensen jo stemme imod forslaget; det er der slet ingen tvivl om.
Det var jo én stor tale imod forslaget, som det foreligger på nuværende tidspunkt,
ingen tvivl om det.
Forslaget handler efter ændringsforslagene pludselig om, at man skal til at planlægge og tage beslutninger langt, langt ned i detaljerne, f.eks. med hensyn til planloven.
Det bliver ikke kun en overordnet koordinering af hovedstadsområdet; det bliver også at skulle træffe beslutninger langt, langt ned i detaljerne, så derfor var det én lang tale for at stemme imod forslaget.
Det er netop også det, der gør, at vi i Fremskridtspartiet stemmer imod forslaget.
Vi har intet imod og har heller ikke hørt nogen tale imod, at man skal have en overordnet koordinering, men forslaget går jo langt, langt ned i detaljerne i stedet for at fastlægge i store træk, hvad der skal ske i hovedstadsområdet.
Derfor er forslaget forfejlet, og derfor burde fru Susanne Fast Jensen stemme efter sin overbevisning og i overensstemmelse med den tale, hun holdt her fra Folketingets talerstol.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-25:
Jeg siger da tak for svaret fra hr. Klaus Hækkerup på mit spørgsmål om, hvorfor man ikke vil lave folkeafstemning.
Jeg forstår bare ikke rigtig logikken, for hver gang vi diskuterer, om vi skal have en folkeafstemning om et EU-spørgsmål, er Socialdemokratiet med på, at det skal der selvfølgelig være, fordi man ændrer magtforholdene mellem institutioner inden for EU.
Når vi taler om eventuelle kommunesammenlægninger, som har været debatteret rundtomkring, vil Socialdemokratiet også gerne gå med til folkeafstemninger, så hvad er forskellen her?
Hvorfor er man så bange for at spørge borgerne, hvad de mener om, at vi skal have en femte beslutningsenhed, der kan træffe beslutninger hen over hovedet på borgerne i hovedstadsområdet?
Det virker uforståeligt, det virker uden logik, og derfor er det
, jeg igen spørger Socialdemokratiet: Hvorfor vil man holde folkeafstemninger om bydelsråd, kommunesammenlægninger og EU, men ikke om det her?
Susanne Fast Jensen (S), 1999-05-25:
Jeg synes, jeg for god ordens skyld vil sige, at det her har jo ikke noget at gøre med, at overborgmesteren vil være bedre til det, end jeg selv var, da jeg var kommunalbestyrelsesmedlem.
Det drejer sig om, at jeg har tillid til, at udviklingsrådet vil arbejde professionelt og dynamisk og selvfølgelig tage vare på hovedstadens udvikling, fuldstændig som vi alle sammen tager vare på noget, som vi har et job til.
Derfor er der ikke noget med at sætte karakter på nogen.
Det her skal foregå med tillid, professionelt og dynamisk, og jeg er utrolig glad for, at der sker noget, for jeg vil godt gentage: Landkommunerne kan udvikle landkommunerne.
Jeg har 10 års erfaring, der siger mig, de ikke kan finde ud af at udvikle hovedstaden, når de sidder i hver deres lille kasse; det foregår snarere som konkurrence i stedet for i samarbejde.
Klaus Hækkerup (S), 1999-05-25:
Hr. Peter Skaarup spørger, hvordan det kan være, at Socialdemokratiet går ind for folkeafstemning, når det drejer sig om afgivelse af suverænitet til Den Europæiske Union eller for den sags skyld andre former for afgivelse af suverænitet, og at man ikke gør det ved f.eks. kommunale sammenlægninger.
Det gør man nemlig ikke, selv om hr. Peter Skaarup citerede det modsatte.
Så vil jeg sige, at det hænger sammen med grundlovens bestemmelser.
Efter grundlovens bestemmelser er der faste regler for, hvordan man kan afgive suverænitet her i Danmark, og dem ønsker vi selvfølgelig at overholde.
Og vi er så derfor altid gået ind for, at spørgsmålet om afgivelse af suverænitet til Den Europæiske Union skal underkastes en folkeafstemning foruden selvfølgelig de beslutninger, det skal underkastes her i Folketinget.
Som det vil være hr. Peter Skaarup bekendt, ordnes de kommunale forhold ved lov, og det vil sige, at det er i loven, de fastsætter den kommunale inddeling, og Socialdemokratiet i det her Folketing er aldrig gået ind for, at en folkeafstemning om kommunesammenlægninger er afgørende eller bindende.
Den kan muligvis have indflydelse på de beslutninger, der skal træffes, men der er mange, mange andre hensyn end det, borgere i én kommune ønsker, hvis de f.eks. ønsker at skifte amtskommune og som følge deraf også valgkreds, politikreds osv.
Så det er et lodret fejlcitat af hr. Peter Skaarup
, når han står heroppe og siger, at vi går ind for folkeafstemninger om kommunesammenlægninger.
Jens Hald Madsen (V), 1999-05-25:
Med en forståelse for, hvad formanden har sagt, vil jeg lige replicere til fru Susanne Fast Jensen og sige, at det er da sørgeligt, at vi er nået til tredjebehandlingen og hun tilsyneladende ikke har forstået, at nu vil det være sådan, at skal der bygges noget i Ramsø Kommune ude i landzonen, så vil det være bl.a. overborgmesteren i Københavns Kommune, som skal tage stilling til det. Er det mere demokratisk, vil jeg spørge fru Susanne Fast Jensen, end det var før, hvor det var Roskilde Amt, nemlig dem, der er valgt i amtet og valgt i kommunebestyrelsen, som havde indflydelse på det?
Hvordan kan det blive mere demokratisk, at det er folk, som overhovedet ikke har nogen tilknytning til området, heller ikke engang til amtet, som ikke blot skal være i Udviklingsrådet, men i et underudvalg af Udviklingsrådet?
Mere udemokratisk kan det ikke blive.
Lars Løkke Rasmussen (V), 1999-05-25:
Ja, ændringsforslaget går jo ud på, at landzonemedlemmerne kan give møde ved suppleanter, så det er altså nogle indirekte, indirekte, indirekte, der ved deres suppleant skal træffe beslutning i en række landzonesager.
Derfor vil jeg gerne spørge fru Susanne Fast Jensen, når fru Susanne Fast Jensen her siger, der er tale om et råd, der skal tage vare på hovedstaden: Hvad er
den hovedstadstrategiske betydning ved, at man giver SuperBrugsen i Gilleleje lov til at udvide med 200 kvadratmeter, eller at man ikke giver dem lov?
Hvad er den hovedstadstrategiske dimension omkring stillingtagen til etablering af ferielejligheder i en nedlagt udlænge på en gård i Bramsnæs?
Hvad er den hovedstadsstrategiske betydning ved, at man laver en præcis afgrænsning af SFL-områder op mod almindeligt landbrugsareal et sted i Nordsjælland?
Hvad er den hovedstadsstrategiske betydning ved, at man giver en tilladelse til en udvidelse af en svineproduktion på Esrum Møllegård?
Og hvad er den hovedstadsstrategiske betydning ved, at man giver en tilladelse til, at Krogerup Avlsgård har lov til at at foretage gårdsalg af importerede økologiske varer fra Juelsminde?
Hvis fru Susanne Fast Jensen her kan godtgøre, at det har en hovedstadsstrategisk betydning, så kan det jo være, jeg er nødt til at revurdere min stillingtagen til lovgivningen.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-25:
Socialdemokratiet siger her i dag, at de ikke vil være med til en folkeafstemning om det her, og jeg hører ikke nogen særlig gode begrundelser for, at de ikke vil det.
Det er rigtigt og naturligt at spørge borgerne, når man ændrer magtforholdene mellem kommuner, amter, Folketing og EU, og derfor bør Socialdemokratiet kunne følge et forslag om at sende det her til folkeafstemning.
Når så Socialdemokratiet bruger argumentet, at der er jo flere tilfælde i forbindelse med EU-spørgsmål, hvor grundloven ligesom lægger til grund, at der skal være en folkeafstemning, må jeg så ikke minde om, at Socialdemokratiet flere gange her på Christiansborg har sagt, at de vælger altså at holde en folkeafstemning under alle omstændigheder, selv om der alligevel måtte være et fem sjettedels flertal, som det er forudsat i grundloven med hensyn til suverænitetsafgivelse. Så Socialdemokratiet er ikke tvunget til altid at holde folkeafstemninger om EU.
Vi er enige i, at vi gør det, og at det er godt, at der bliver holdt folkeafstemninger om EU, men vi er ikke tvunget til det; derfor gælder det argument altså ikke i denne her debat, og derfor burde Socialdemokratiet kunne være med til et forslag om at holde en folkeafstemning.
Klaus Hækkerup (S), 1999-05-25:
Når hr. Peter Skaarup spørger, hvorfor vi ikke går ind for folkeafstemning om det her forslag, så vil jeg sige, at der ligger jo slet ikke noget ændringsforslag om, at der skal holdes folkeafstemning.
Henning Grove (KF), 1999-05-25:
Nej, der findes også driftige landmænd, der ikke har 300 ha eller 100 ha på deres ejendom.
Der findes dem, der har 50-60 ha.
Hvis jeg husker tallet rigtigt, så ligger gennemsnitslandbruget på under 70 ha, så vi har mange dygtige, driftige landmænd her.
Det, jeg lægger vægt på her, er, at de også kan fortsætte med at være det, at hvis man starter på en mindre ejendom, så har man mulighed for at udvikle den ejendom, når man er dygtig og driftig.
Jeg vil ikke lægge bånd på dem; det ved jeg godt SF tit har lyst til.
Jens Rohde (V), 1999-05-25:
Ja, så fik vi da i hvert fald bekræftet, at der var nogen, der var fornærmede over at skulle tage denne her debat under alle omstændigheder.
Det var meget voldsomt, det, hr. Søren Hansen kom med.
Men jeg tager det stille og roligt, at hr. Søren Hansen har svært ved at goutere, hvordan det er foregået.
Med hensyn til public service hopper jeg altså ikke på det dér forsamlingshustrick med, at så vil man have mig til at sige, at måske er det den og den form for programmer.
Det, jeg synes er vigtigt, er, at vi får sat den proces i gang, så vi finder ud af: Hvad kan det kommercielle marked bære, og hvad kan det kommercielle marked ikke bære?
Og det, som det kommercielle marked ikke kan bære, må være det, vi så får defineret som public service.
Og så kan vi altid sætte navne og temaer på det
senere hen
Med hensyn til P 4: Jamen det har jeg svaret på.
Ja, det er brandærgerligt.
P 4 kunne måske også være gået til en kommerciel station, hvis der havde været politisk enighed om det, men der er ikke politisk enighed om, hvad P 4 skal bruges til, derfor ligger den øde hen, og det er beklageligt, ja, men sådan er den politiske virkelighed nu engang.
Netop i forhold til det gennemsigtige, transparente, objektive system, er det, som vi peger på er problematisk, nævnssammensætningen, hvor man ikke har nogen garanti for, at der sidder kompetente personer bl.a. på det økonomiske område.
Nævnene kan jo i dag forlange at se regnskaber, og også græsrodsstationerne skal redegøre for tilskudsordninger osv. osv. Men man har ikke nogen garanti for, at der er økonomisk kompetente personer i nævnene, og det synes vi er problematisk.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-05-25:
Ja, jeg bliver også sådan mere og mere overrasket.
Jeg synes egentlig, det ville være meget passende, hvis nu Venstres ordfører gik på talerstolen og forklarede, hvad public service er.
Det er meget interessant at konstatere, at når Venstres ordfører skal tale om public service, så begynder han straks at tale om, hvem det er, der skal lave det.
Men det afgørende er jo at få defineret, som Venstre selv har lagt op til: Hvad er public service?
Og jeg synes egentlig, at det vil være på sin plads at få bare en bid af en ordførertale nu.
Så bringes der lige pludselig et nyt tema ind i debatten
her i sidste sekund, nemlig nævnssammensætningen
Og jeg er selvfølgelig ikke fuldstændig forberedt på, at vi også skulle diskutere nævnssammensætning, for det har vi gjort ved adskillige lejligheder. Hr. Jens Rohde kritiserer den måde, nævnet sammensættes på, men den var vi altså enige om i 1996, og vi har sådan set også alle sammen været med til at bekræfte her senere hen, at det nok var det, vi kunne nå frem til, altså den måde, vi havde sammensat dem på, for sådan er lokaldemokrati. Det er jo det, vi alle sammen tror på, decentralisering, vi tror på det lokale selvstyre, og de her nævn er sammensat af de lokale foreninger, som er engageret i lokalradio og lokal-tv, og så er de sammensat med udgangspunkt i kommunalbestyrelsen. Det er da at kaste smuds på hele nærdemokratiet, hvis vi ikke tror på, at det er i stand til at løfte den her opgave.
Og så endnu en gang til spørgsmålet om frekvensfråds: Jamen, det er ganske enkelt sådan, at alle frekvenser sandsynligvis ikke kan udnyttes.
Jeg modtager gerne forslag
Men det er der jo netop ikke.
Spørgsmålet er: Hvad kan vi gøre?
Vi har altså 100 sendemuligheder, som ikke udnyttes, og så er der sandsynligvis også enkelte frekvensmuligheder, som Danmarks Radio har rådighed over.
Det med Læsø har vi jo hørt nogle gange eksempelvis, og jeg har også gentagne gange givet svar på, hvad baggrunden er for, at Danmarks Radio ikke udnytter den dér enkelte sendemulighed på Læsø for nuværende - og der er åbenbart også et par stykker i Nakskov - men alligevel har behov for dem.
Men hvorfor overhovedet bruge krudt på det og diskutere det, når vi i virkeligheden har 100 sendemuligheder forskellige steder i landet, som ingen udnytter?
Hvad kan vi gøre for at styrke folkeoplysningen på det område?
Hvad kan vi gøre for at styrke engagementet?
Hvad kan vi gøre for at få langt flere mennesker til at interessere sig for at lave lokalradio og indgå i den her vigtige sag?
Søren Hansen (S), 1999-05-25:
Jeg må sige, at det her er ynkeligt.
Det er elendigt af den, der tillader sig at sætte denne sag på Folketingets dagsorden, at ulejlige en regering, en minister, alle partier med at gå ind i den her debat uden selv at forberede sig så meget som en tøddel, uden selv at komme med et bud på det, man anser for at være vigtigt at få en løsning på - public service f.eks. - uden at komme med et bud på, hvordan vi undgår det fråds med en kanal, som der er tale om med den fjerde danske radiokanal, uden at sætte sig ind i Folketingets regler, så man ikke kommer til at spilde andres tid med en debat, som altså bliver til det bare ingenting. Jeg synes, det er elendigt.
De spørgsmål, jeg rejste i mit allerførste indlæg her, hvor jeg ønskede, at vi fik en afklaring af, hvad det var, forespørgerne mente, har vi altså nu, efter jeg ved ikke hvor meget tid, endnu ikke fået svar på.
Sådan skal man ikke opføre sig i Folketinget.
Søren Hansen (S), 1999-05-25:
Formålet med denne forespørgselsdebat forekommer altså mere og mere uklart.
Det fortoner sig i det uvisse, i tågerne, eller måske, når det kommer til stykket, i æteren.
Hvad er det dog, man vil med denne forespørgselsdebat?
Man ulejliger sig end ikke engang selv med at besvare de spørgsmål, man anser for at være centrale.
Man efterlyser en public service-debat, en afklaring af, hvad det begreb drejer sig om, men ulejliger sig end ikke selv med at komme med sit bud på det pågældende spørgsmål.
Ja, man har åbenbart et eller andet kissejav.
Vi har haft høringen i Europaudvalget, dér har man afleveret sine synspunkter til Kommissionen, nogle overordnede synspunkter; forskningsministeren har på vegne af regeringen udtrykt synspunktet om, at grønbogen er et godt udgangspunkt for en bred drøftelse.
Og nu vil man altså tilsyneladende have slået søm i, umiddelbart efter at hele Folketinget, alle Folketingets partier i Europaudvalget, erklærede sig enige med regeringen om, at man skulle gå videre i den proces.
Det er altså stadig et spørgsmål, også efter forespørgerens indledning, og anden omgang her har heller ikke bidraget til en afklaring af, hvad det egentlig er man vil.
Jeg vil gerne sætte en streg under det, ministeren nævnede her om den ubrugte frekvens.
Det er noget, danske lyttere mærker dagligt, og vi hører jo stadig væk masser af reaktioner fra dem.
Der er ét parti her, der har hindret, at den frekvens blev anvendt til noget fornuftigt og nu må ligge død hen i stedet for at være et aktiv for den kulturpolitik, vi som et lille land har behov for i det virvar, i det bombardement, vi får udefra.
Det er rigtigt, at der er en række spørgsmål, bl.a. nogle af dem, som ministeren har nævnt her, og andre spørgsmål, der skal indgå i efterårets forhandlinger om det kommende medieforlig.
Det bliver en forhandling, det bliver en samtale mellem de partier, der skal med i det forlig, der kvalificerer sig til at være med i det forlig.
Jeg synes nok, der er nogle partier, i hvert fald et enkelt parti, der ved forskellige lejligheder har gjort, hvad de kunne, for at melde sig så langt på afstand af de øvrige partier, at der i hvert fald er nogle, der stiller spørgsmålet, om det nu er sådan, at alle de partier, der er med i det nuværende medieforlig, mon også skal være med i det kommende.
Jeg stiller i hvert fald det spørgsmål.
Der er endnu tid til at få anvendt de muligheder, vi har, bl.a. omkring den fjerde radiokanal, fornuftigt.
Men lad os nu se, om det er dér, man vil sætte kræfterne ind frem for på aktioner af den type, som denne forespørgselsdebat er udtryk for.
De sidste dage har der været diskussioner om TV Danmark, der ønsker at placere nye, sikkert meget fremragende tv-stationer rundtomkring andre steder end i Danmark.
Jeg er overordentlig tilfreds med de meldinger, forskningsministeren har givet i denne her sammenhæng, både det med at udskyde afstemningen og med initiativer, der kan forhindre, at der trækkes millioner ud af danske seere til skade for den del af fjernsynsmarkedet, som er ordentligt, som er dansk, som har bærekraft og betydning ud fra en kulturpolitisk vinkel.
Aage Frandsen (SF), 1999-05-25:
Forespørgslens ordlyd siger, at man gerne vil have en nærmere definition af begrebet public service og en diskussion om udnyttelse af ubrugte og hamstrede frekvensressoucer og en sikring af et objektivt og transparent system ved tildeling af frekvenser.
Jeg havde sådan set tænkt mig, at jeg skulle sige noget om public service, men dér har jeg forstået, at det mere er de tekniske sider af det, det drejer sig om, og det er såmænd ikke, fordi jeg har så meget begreb om dét, for jeg mener, at når vi skal diskutere radio og tv, er det altså kulturpolitik, og så må vi se, hvilke ressourcer der er til rådighed.
Og det er glimrende, at folk får flere tilbud, men jeg vil nok sige, at ud fra en kulturpolitisk betragtning med hensyn til sikring af offentlighedens informationsmuligheder er det ikke ad den vej, de sikres, for det er jo et spørgsmål om, hvad markedet gerne vil tilbyde, og hvad det kan tilbyde, og det er naturligvis et spørgsmål om, hvad der er penge i, og det er selvfølgelig den slags ting, man først og fremmest satser på. Det er derfor, man ud fra en kulturpolitisk betragtning selvfølgelig er forpligtet til at sørge for, at public service-stationerne har rigtig gode vilkår at arbejde under, for det, som man fra offentlig side har en forpligtelse til at sikre over for befolkningen, er, at det, der ikke kan klare sig på markedet, kan klare sig via de muligheder, som ligger i public service-kanalerne.
Med hensyn til en definition af public service-begrebet har vi jo en definition i øjeblikket, men man kan diskutere, om den er præcis nok.
Og med hensyn til at få konstateret, om stationerne så lever op til public service-definitionen, er vi er nået længere i forhold til tidligere på baggrund af den medieaftale, som en række partier er med i, og det har vi jo én gang fået udtrykt gennem de rapporter, der er lavet, og jeg har lidt svært ved at se, hvad det så er, vi nærmere skal, men jeg kunne da godt forestille mig, at man kunne definere public service endnu mere præcist, og det kan være, at det er en fordel, men det kan også være, at vi må erkende, at public service er meget bredt. Og med hensyn til de andre ting, der ligger i det, ved jeg altså ikke af, at der er en hel masse frekvenser, som er uudnyttede, og dér synes jeg, forskningsministeren ved en anden lejlighed må kunne fortælle os, om der er en masse frekvenser, som kunne bruges, og som ikke bliver brugt, men under alle omstændigheder er det mit indtryk, at der er en masse frekvenser, der ikke bruges, fordi der ikke er behov for det og derfor ikke noget engagement i det.
Kim Behnke (FP), 1999-05-25:
Kun lige en enkelt bemærkning til hr. Aage Frandsen, som i starten af sit indlæg brugte den formulering, at alle de tilbud udefra, der er satellitbårne, nærmest vælter ned over os: Det minder mig om nogle af de taler, der i sin tid blev holdt her i Danmark i forbindelse med, at det blev tilladt for danskere at modtage satellitbåret fjernsyn, for dengang blev der også udtrykt almindelig bekymring for, at det kunne underminere den danske kulturarv, hvis folk i døgndrift sad og så alt dette udenlandske fjernsyn.
Vil hr. Aage Frandsen ikke bekræfte, at alle de målinger, der er lavet i den danske befolkning, dokumenterer, at det, danskerne vil se, er dansk tv på DR 1 og TV 2 og dansksprogede udsendelser på TV Danmark og TV 3, og at de udenlanske satellitbårne tv-udsendelser rangerer meget lavt og har meget få seere.
Aage Frandsen (SF), 1999-05-25:
Hr. Kim Behnke og jeg er fuldstændig enige, men det kan godt være udtrykket »vælter ned«, der gør, at hr. Kim Behnke måske opfatter noget negativt ved, at det kommer til os.
Men det, der var min pointe, var: Vi har de tilbud, vi har masser af de tilbud, og hvad enten de kommer udefra eller indefra, sendes de alligevel udefra. Dem har vi masser af.
Og det, vi så skal sikre kulturpolitisk og af hensyn til folks oplysning osv., er, at der også er det, som hr. Kim Behnke fremhæver at danskerne gerne vil se, nemlig dansk tv, for det er det, danskerne er interesserede i, og det er derfor, vi har en forpligtelse til at sørge for det.
Og da vi dér har nogle knappe ressourcer i nogle begrænsede frekvenser, er vi nødt til politisk at tage stilling til, hvordan de deles ud.
Jens Rohde (V), 1999-05-25:
Jeg vil godt spørge hr. Aage Frandsen, om han mener, at fordi vi driver kulturpolitik med hensyn til, hvordan man tildeler frekvenser, bør det udelukke, at vi har et objektivt og gennemsigtigt og ikke mindst konsekvent system for tildeling af frekvenser.
Aage Frandsen (SF), 1999-05-25:
Et objektivt, gennemsigtigt og konsekvent system?
Det kan sådan set ikke være objektivt, for
det, at vi f.eks. vælger, at Danmarks Radio skal have monopol på noget, er jo ikke objektivt, for det er et subjektivt valg.
Gennemsigtigt?
Jamen jeg mener da, at jeg kan gennemskue det.
Konsekvent?
Ja, det er det - ud fra nogle subjektivt valgte kriterier er det konsekvent, synes jeg.