runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-12-03:
Der er nogle lande, hvis borgere vi ikke uden videre kan give visum til.
Danmark kan ikke bare åbne sine grænser.
Der er nødt til at være en grænse for, hvordan og hvor mange mennesker der lukkes ind i landet.
Men de regler, der er nu,
er alt for rigide.
Et russisk ægtepar - jeg tror, de er oppe i halvfjerdserne - har hele deres familie her i Danmark: to hold børn og nogle børnebørn.
De har ikke noget familie tilbage i Rusland.
De kan ikke længere komme ind i Danmark.
De kan ikke få visum til Danmark.
De kan ikke få lov til at besøge deres børn og børnebørn her i landet.
Det er mig fuldstændig uforståeligt, hvorfor Danmark stiller sig så afvisende over for, at nogle børnebørn her i landet kan få mulighed for at få besøg af deres bedsteforældre, og at bedsteforældrene omvendt kan få lov til at besøge deres børnebørn her.
Den eneste måde, den pågældende familie kan mødes på, er, at de danske familier tager til Rusland, hvor de heldigvis har mulighed for at komme ind, kan man sige.
Eller et andet eksempel: Der er uddannelsesinstitutioner, der venter meget, meget lang tid på at få at vide, om en udenlandsk lærer overhovedet kan få ophold i Danmark, altså kan få lov til at rejse ind og eksempelvis undervise i 3-6 måneder.
Man kan ende med at vente så længe på en lærer, at undervisningen er forpasset og man ikke længere har brug for læreren.
Det er jo ikke særlig godt for det internationale samarbejde. Det er ikke godt for den internationale dimension i vores uddannelser.
Det er ikke godt for den internationale dimension i det danske samfund som sådan. Man kan også sige det på den måde, at sådan som reglerne er nu, er vi ved at indføre et nyt jerntæppe.
Samtidig med at vi udvider EU og Danmark forhåbentlig tiltræder en ny traktat, som bygger på de europæiske menneskerettigheder, så lukker vi Danmarks grænser.
Så lukker vi af.
Fuldstændig uskyldige mennesker rammes af nogle regler, der er lavet med henblik på at undgå, at vi overhovedet får udlændinge til Danmark.
Det er vi i Det Radikale Venstre imod, og dermed er også sagt, at vi er enige i de intentioner, der ligger i Enhedslistens forslag.
Bodil Kornbek (KD), 2003-12-03:
Kristendemokraterne er positive over for de velmente intentioner bag et retskrav til besøgsvisum for den allernærmeste familie, og vi finder da også de bagved liggende årsager ganske legitime.
Man kunne, når man skal forholde sig sig til det her område, se på andre landes erfaringer og praksis i forbindelse med lignende muligheder for statsborgere og personer med varig opholdstilladelse og deres nærmeste familie.
Man kunne også, når man ser ud over sine egne grænser, se på, om de lande og deres erfaringer kunne være med til at berige os på dette område.
Det kunne også give et gyldigt sammenligningsgrundlag for, hvordan en lignende ordning kunne fungere under danske forhold.
At se på det her område synes vi faktisk er nødvendigt, se på, om reglerne er gode nok, eller om de rent faktisk er for snævre, som vi synes hos Kristendemokraterne.
Vi er enige med øvrige ordførere i, at det kunne gøres mere smidigt, og det vil vi meget gerne være med til at arbejde for.
Om det er i modstrid med Schengenreglerne, det må jeg indrømme at jeg ikke kan vurdere, men det er selvfølgelig noget, vi vil se på under udvalgsarbejdet. Men som sagt er vi meget positive over for intentionerne bag beslutningsforslaget.
Jesper Langballe (DF), 2003-12-03:
Ret skal være ret.
Jeg har bestemt ikke sagt, at hele argumentationen i hr. Søren Søndergaards beslutningsforslag
Det er sådan nogle udtryk, der bruges i debatten, og de glider lige ned, så selv fru Else Theill Sørensen kom til at bruge det i sin ordførertale.
Jeg synes, at man måske en gang imellem skulle gøre opmærksom på, at det selvfølgelig ingen mening giver.
Så vil jeg sige, at bortset fra al den globalisme, så synes jeg, der har været et point i det, forslagsstillerne har sagt, og også i det, fru Elsebeth Gerner Nielsen sagde.
Det er klart, at retskravet på besøgsvisum er fuldstændig uacceptabelt og strider imod hele linjen i den udlændingepolitik, der føres nu.
Nu endte det lykkeligt.
Men jeg vil da godt stille integrationsministeren det spørgsmål, om han også er optaget af, at myndighederne administrerer besøgsvisa på en menneskelig og ordentlig måde.
Irene Simonsen (V), 2003-12-03:
Jeg husker jo tydeligt ved behandlingen af B 33, at hr. Søren Søndergaard undrede sig lidt over fremsættelsen af det forslag, fordi det jo i virkeligheden var et lille forslag, og var det dog ikke bedre at bruge alle ressourcerne på at få en bedre integration i Danmark?
Så må jeg jo stille det samme spørgsmål her: Når hr. Søren Søndergaard nu er bekendt med, at integrationsministeren vil se på visumreglerne og sørge for at tilgodese nogle ting og også komme med det her om sikkerhedsstillelse, er det her så ikke et forslag, som er fuldstændig ligegyldigt?
Kunne vi ikke i stedet for prioritere tingene bedre og bruge flere ressourcer på integrationen?
Når hr. Søren Søndergaard også giver udtryk for, at det da ikke er et problem, at folk søger asyl,
så vil jeg gerne have at vide af hr. Søren Søndergaard, om man ikke kunne have brugt ressourcerne bedre end på alle dem, der er kommet i de sidste 4 år på visum og alligevel har sat sig ned og søgt asyl og ikke er endt med at får det, nemlig 2.100 personer. Vil det problem ikke vokse, hvis man giver et retskrav på visum?
Else Theill Sørensen (KF), 2003-12-03:
Jeg vil godt bede hr. Søren Søndergaard om, at han næste gang, han møder vores fælles bekendt, taxachaufføren, jeg har også kørt med ham, jeg har også hørt historien, eller næste gang, han møder de russiske bedsteforældres herboende familie, så orienterer om, at det, det onde flertal her i Folketinget har gjort og sagt og ment, ikke er, at taxachaufførens familie ikke skulle have visum, eller at de russiske bedsteforældre ikke skulle have visum.
Det, vi har forholdt os til i dag, er, at vi er imod, at alle, der har familie i Danmark, får et retskrav på at få et visum.
Vi har tværtimod sagt, at det kan være rigtigt i nogle situationer, og der er sat et arbejde i gang for at se på en ændret visumpraksis, sådan at vi ikke fremover kommer ud for så mange af den slags situationer, som vi, når vi får dem fortalt, alle sammen synes forekommer urimelige.
Karen J. Klint (S), 2003-12-03:
Det er sådan set også for at gentage, at vi såmænd ikke er specielt onde i Socialdemokraterne, når vi har en lidt restriktiv holdning til, på hvilken baggrund vi skal kigge på nye regler for at få visum.
Jeg kender også den taxachauffør, som der henvises til, og jeg har sågar også på hans vegne stillet nogle skriftlige § 20-spørgsmål og dermed også læst hele sagen og ved, at stedsønnen har haft en positiv interesse i og faktisk har forsøgt at søge om indvandring til Danmark.
Så derfor kunne det måske være en begrundelse for nogle afslag.
Jeg er faktisk personlig enig i, at vi skal se på de lande, som også er turistmagneter for danskerne.
Det er jo lidt pudsigt, at vi kan rejse den ene vej, men de kan ikke rejse den anden vej.
Men jeg fornemmer, at der nu bliver set bredt på visumreglerne.
Så vi er ikke imod forandringer, men vi vil også godt sikre den beskyttelse, der skal være også i forhold til, hvem der bliver udstyret med et egentligt retskrav.
Irene Simonsen (V), 2003-12-03:
Når jeg nu ikke fik et klart svar på mit spørgsmål, så må jeg prøve at formulere mig lidt klarere til hr. Søren Søndergaard.
Kan hr. Søren Søndergaard ikke forstå og her svare på, om ikke det kan blive et problem, når man med de regler, som hr. Søren Søndergaard åbenbart mener er meget restriktive, vi har på området nu, opnår, at der er 2.100 personer, der med visum i hånden kommer til Danmark, sætter sig ned og siger, at de skal have asyl, og får hele behandlingen i asylsystemet, men ikke får tilkendt asyl?
Ville det problem ikke vokse, hvis endnu flere havde et retskrav på at komme her til landet via et visum?
Er det ikke spild af ressourcer, som vi kunne bruge meget bedre andre steder, bl.a. på en bedre integration af af de udlændinge, vi har her i landet nu?
Else Theill Sørensen (KF), 2003-12-03:
Hr. Søren Søndergaard er glad for, at der kommer fremmede til Danmark og arbejder, og at danskere tager til udlandet og arbejder.
Det er jeg også meget glad for.
Jeg synes også, det er dejligt, at der kommer fremmede til Danmark og arbejder og slår sig ned og er her blandt os og sammen med os.
Men jeg har den opfattelse, og jeg ved ikke, om hr. Søren Søndergaard deler den, at der også kommer mange, der ikke vil arbejde, ikke kan arbejde, ikke vil bo her - jo, det vil de måske nok - og ikke være sammen med os.
Jeg vil også godt bede hr. Søren Søndergaard svare på, om ikke han mener, at i de lande, hvorfra der kommer mange asylsøgere, vil borgere have et ganske kraftigt incitament til at tage kontakt til deres familie i f.eks. Danmark og derved få et besøgsvisum til Danmark og så efterfølgende søge asyl.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-03:
Til Venstres ordfører vil jeg sige angående de 2.100, at nu er jeg ikke helt klar over, hvor mange af de 2.100 der er kommet, fordi de havde familie i Danmark, men vi kan jo i forbindelse med behandlingen undersøge, om det ligesom er den primære indgangsvej.
Jeg ved, at da vi havde bosnierne, der kom til Danmark, var det jo primært på turistvisa, men det kan vi da kigge på.
Det vil jeg ikke.
Jeg synes ikke, det er et problem, at folk søger asyl i Danmark.
Jeg synes, det er et problem, hvis folk, der ikke har krav på asyl, får asyl.
Jeg synes, det er et endnu større problem, hvis folk, der har krav på asyl, ikke får asyl, men jeg synes ikke, det er noget problem, at folk søger asyl.
Faktisk går jeg netop for at undgå de der ting ind for, at folk sådan set kunne søge asyl fra en ambassade i udlandet.
Det var jo sådan engang, at vi havde en regel om, at hvis man var forfulgt, så kunne man søge via en udenlandsk repræsentation, hvis man havde en særlig tilknytning til Danmark, f.eks. et familiemedlem her, og så behøvede man slet ikke at komme hertil.
Det fik Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti så afskaffet, sådan at nu er man tvunget til at komme hertil og sørge for at sejle over Øresund eller komme over den dansk-tyske grænse.
Jeg vil ikke afvise, at der kommer flere ind ved hjælp
Så kommer de ikke over den dansk-tyske grænse, men kommer ind, fordi de kender en og søger asyl.
Det stiller os over for det krav, som vi har haft hele tiden, nemlig at gøre noget ved de lange sagsbehandlingstider.
Det var en af vores hovedanker under den tidligere regering.
De, der var med i den sidste periode, kan i hvert fald huske, at på et tidspunkt tog vi det op og pressede regeringen til at gøre noget ved det, og det er altså sådan, at selvfølgelig skal vi blive bedre til de der asylsagsbehandlinger og sørge for hurtigt at få afgjort, hvem der er i hvilken kategori.
Men jeg nægter altså at gå ind på den tankegang, at det i sig selv er et problem, at der er mange, der søger asyl i Danmark.
Det vil jeg ikke acceptere, for det vil jo være det
samme som at sige, at det er et selvstændigt formål at forhindre folk i at søge asyl i Danmark.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-12-03:
Jeg synes, det er uanstændigt at sammenligne folk, der til fods ville flygte over den dansk-tyske grænse i 1939, eller folk, der ville flygte til deres nærmeste nabolande for at søge beskyttelse, med nogle, der rejser fra den ene side af Jorden til anden for at søge asyl i Danmark.
De to flygtningebegreber kan ikke sammenlignes.
Bertel Haarder (V), 2003-12-03:
Selv om hr. Søren Søndergaard gentager det syv eller ti gange, ændrer det jo ikke ved, at der ikke findes et eneste land i den vestlige verden, der gør, som hr. Søren Søndergaard anbefaler.
Han anbefaler, at man indfører fri indrejse.
Alle kan få besøgsvisum.
Så siger han, at enten får de asyl, eller også kan man bare sende dem hjem.
Jeg vil lige gøre opmærksom på, for det første at man jo kan gemme sig i lang tid.
Det er det, man kalder ulovlig indvandring.
For det andet kan man sendes hjem, ja, men det koster formuer med disse hjemsendelser.
Det er ikke noget med, at man bare kan sende folk hjem.
Vi har et kæmpemæssigt problem med at sende folk hjem, og hvis man indfører fri indrejse, som hr. Søren Søndergaard anbefaler, så kan vi ellers få noget at lave i Udlændingestyrelsen og i politiets udrejseafdeling.
Det er derfor, der ikke findes ét land i den vestlige verden, som følger hr. Søren Søndergaards råd.
Så enkelt er det desværre ikke.
Gid det var.
Når man hører debatten skulle man jo tro, at vi er i gang med at stramme visumreglerne.
Det er vi ikke.
Jeg har redegjort for, at der kommer en rapport, eller rettere sagt den er kommet, jeg har givet fru Karen Klint mit eksemplar, og den foreslår en betinget lempelse, sådan at man måske i et eksempel som det, fru Elsebeth Gerner Nielsen nævnede, den russiske statsborger, der ikke kunne komme på besøg, med den lempelse løser det problem.
Jeg ved det ikke, men vi overvejer altså en betinget lempelse, nemlig i forbindelse
med en garantistillelse
Der er lande, som vil blive flyttet rundt mellem de fire landegrupper.
Nogle vil komme i en mildere landegruppe.
Nogle vil komme i en skrappere landegruppe.
Sådan skal denne inddeling i landegrupper jo afspejle de erfaringer, vi har.
Når f.eks. et helt fodboldhold fra et land forsvinder under deres ophold i Danmark, når en hel regeringsdelegation fra et andet land forsvinder, så siger det lidt om, at i forhold til de lande skal vi nok ikke indføre fri indrejse eller lempe visumreglerne. Når man hører debatten, skulle man også tro, at vi er ved at lukke Danmark.
Det sagde hr. Aage Frandsen, og fru Elsebeth Gerner Nielsen satte trumf på ved at sige, at vi er ved at indføre et nyt jerntæppe.
Jamen min redegørelse handlede om, at vi er ved at indføre en betinget lempelse, og jeg kan oplyse, at vi giver flere arbejdstilladelser og ikke færre, at vi giver langt flere opholdstilladelser til studerende, altså antallet af opholdstilladelser til folk, der arbejder og studerer, er stigende - endda kraftigt stigende.
Også antallet af opholdstilladelser til østpraktikanter, au pair osv. stiger.
Vi er ikke ved at lukke Danmark.
Jeg nævner det bare for at understrege, at Danmark ikke er et lukket land, og vi er heller ikke ved at lukke Danmark.
Der er ikke tale om, at vi er blevet mere lukkede.
Vi har sat ind over for familiesammenføringer med meget god grund, og det har haft den virkning, det skulle have, til gavn for unge menneskers ret til selv at vælge, hvem de vil giftes med.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-03:
Fru Else Theill Sørensen siger, at det, der foregår i Danmark, jo ikke kan sammenlignes med dengang i 1930'erne, hvor folk søgte ind til deres nærmeste nabo, nemlig Danmark.
Jeg vil bare sige til fru Else Theill Sørensen, at jeg er glad for, at USA ikke havde den samme opfattelse, som fru Else Theill Sørensen her giver udtryk for.
Jeg er glad for, at USA, lige præcis fordi de omgivende lande var lukket for jøder på flugt fra Tyskland, gav tilladelse til, at en masse jøder kunne komme til USA, og at det ikke var fru Else Theill Sørensen, der havde magten i USA og kunne stille sig op og sige: Nu skal vi jo ikke åbne for folk, der kommer fra den anden ende af verden osv.
Så jeg mener, at parallellen holder perfekt. Til ministeren: Altså lad os nu lige fastholde, at der ikke er tale om fri indrejse.
Lad os lige fastholde, at vi snakker om en ganske bestemt målgruppe, nemlig den målgruppe, der består af danskere eller folk med permanent opholdstilladelse i Danmark, der har mulighed for at få familiemedlemmer på besøg.
Det er altså en meget begrænset målgruppe, og ministeren vil have alle de muligheder, ministeren ville ønske i sådan et forslag - det strider ikke mod noget af det, vi har fremlagt - til at stille alle mulige krav om kautionstillelse og betaling for asylprocedure
, i tilfælde af at der ikke bliver givet asyl osv.
Alle de muligheder eksisterer, fordi man har navn og adresse på dem, man skal henvende sig til.
Så må jeg gemme det sidste spørgsmål.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-12-03:
Jeg synes, integrationsministeren taler med to tunger.
Jeg må lige minde ministeren om, at det også er ministeren, der står bag det nye lovforslag, der hedder lovforslag nr. L 6, hvori det står meget klart i de generelle bemærkninger, at formålet med stramningerne på udlændingeområdet er at begrænse indvandringen til Danmark, med andre ord at gøre Danmark til et mere lukket land.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-03:
Jeg vil godt sige, at spørgsmålet om familiesammenføringerne jo ikke er det eneste sted, hvor regeringen har strammet.
Anerkendelsesprocenten er faldet, samtidig med at vi skiftede regering, og det er jo højst besynderligt, for det der med flygtningemyndighederne er jo et helt uafhængigt system, det har jo ingen sammenhæng med, hvem der sidder i regering osv., så det er jo meget besynderligt.
Men det er altså alligevel lykkedes, så der er jo blevet strammet op på flere områder.
Det er jo så også det, der er vores hovedkritik af den lempelse, som regeringen siger den lægger op til.
Nu ved vi jo ikke, hvad regeringen vil komme med, men hvis regeringen
følger det, der står i den her rapport, så vil man stadig væk, uanset hvor meget lempelse man laver, tage det udgangspunkt, at folk, der kommer til Danmark fra lande, som der er mange der søger asyl fra, vil få sværere ved at få et besøgsvisum til Danmark.
Det udgangspunkt vil man fortsat have, og det er det, den fundamentale uenighed går på i det her spørgsmål.
Bertel Haarder (V), 2003-12-03:
Jeg håber ikke, det er nyt for hr. Søren Søndergaard, at asylinstituttet desværre bruges til allehånde formål.
Det var det, der var problemet.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-03:
Jamen det er jeg da fuldstændig enig med ministeren i.
Der er da alle mulige platugler og lykkeriddere, og hvad ved jeg, der forsøger at komme ind i et land ved hjælp af asylproceduren, og jo mere lukket et land er, jo mere vil asylproceduren virke som en tiltrækkende mulighed for at komme ind.
Men hvad er det et argument for?
Det er jo i hvert fald ikke et argument for at lave nogle grænser og nogle lukninger, der betyder, at folk, der har et reelt behov for asyl, ikke får mulighed for at søge det.
Vi står over for den opgave, at folk, der har et reelt beskyttelsesbehov, skal have mulighed for at søge asyl og få det, samtidig med at folk, der ikke har et asylbehov, hurtigt og smidigt skal skilles fra, sådan at de bliver udskilt.
Den opgave står vi over for, uanset hvordan folk er kommet herind, om de er kommet herind på et besøgsvisum, på et turistvisum, med et fodboldhold, eller de er kommet ind bare ved at snige sig over den dansk-tyske grænse.
Den opgave skal vi koncentrere os meget om, sådan at vi kan få en hurtig og smidig, men samtidig grundig og retfærdig asylprocedure.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-12-03:
Som jeg oplyste ved besvarelsen af S 920, har regeringen fortsat arbejdet med det danske vandmiljø, så udviklingen kan ske på et bæredygtigt grundlag.
Vi står nu ved en milepæl i arbejdet med vandmiljøet, hvor jeg ser frem til at modtage, som jeg sagde før, afrapporteringen fra vandmiljøplan III-arbejdesgrupperne den 9. december.
På det grundlag vil der ske en samlet præsentation af det faglige grundlag for slutevalueringen af vandmiljøplan II og for forberedelsen af vandmiljøplan III på konferencen i Landstingssalen den 11. december.
Det er på den baggrund, vi i det nye år kan tage hul på forhandlinger om den kommende vandmiljøplan III, som vi også kort berørte i spørgsmålet lige før, og her vil vi ud over landsdækkende tiltag også undersøge mulighederne for at lave regionale foranstaltninger for at kunne løse de problemer, der knytter sig til de sårbare områder.
Påvirkningerne fra landbruget har betydning for naturbeskyttelsen, og det gælder både naturen i vandet samt de tørre naturtyper, som påvirkes og forringes af kvælstof fra luften.
Danmark er netop i færd med at fuldføre implementeringen af habitatdirektivets krav til beskyttelse og forvaltning af alle de internationale naturbeskyttelsesområder, som omfatter de vigtigste danske naturområder.
Det sker, når jeg senere i denne folketingssamling fremlægger forslag til ændringer af naturbeskyttelsesloven og til ny skovlov.
Vi er som bekendt også i gang med at udvalgsbehandle miljømålsloven, L 15, der implementerer planlægningsbestemmelserne i vandrammedirektivet og habitatdirektivet.
Jeg forventer dette arbejde færdigt, så loven kan vedtages inden årets udgang.
Med loven bliver der som noget nyt indført bindende mål
for kvaliteten af vandmiljøet og for naturkvaliteten i de internationale naturbeskyttelsesområder.
Lad mig så nævne til sidst, at det jo ikke alene er vandmiljø og beskyttelsen af naturområder, som regeringen arbejder med, også varetagelsen af hensynet til den befolkning, der bor på landet med store husdyrbrug som naboer, arbejder vi med.
Karen J. Klint (S), 2003-12-03:
Da vores ordfører, hr. Morten Bødskov, ikke kan være til stede i dag, skal jeg læse hans tale op: Forslaget pålægger regeringen at fremsætte et lovforslag om ændring af udlændingeloven, der medfører et retskrav på visum, så danske statsborgere og personer med varig opholdstilladelse i Danmark som minimum kan få besøg af deres nærmeste familie i op til 2 uger om året
, så vi er opmærksomme på den meget smalle afgrænsning, der er i forslaget, kan jeg sige til hr. Søren Søndergaard. Det er rigtigt, som der står nævnt i bemærkningerne til forslaget, at globaliseringen på mange måder er en udfordring for vores velfærdssamfund.
Nye bosætnings- og arbejdsmønstre er her en meget central udfordring for vores samfund.
I Danmark har et flertal af befolkningen valgt, at vi skal håndtere væsentlige dele af denne udfordring sammen med EU.
I Socialdemokratiet mener vi, at EU-samarbejdet er en fornuftig ramme til at tackle de udfordringer, globaliseringen stiller velfærdssamfundet over for, men også når det handler om at finde modeller for kontrol af bl.a. vandrende arbejdstagere, asylansøgere og indvandrere.
Forslaget vil efter vores opfattelse være problematisk i forhold til de forpligtelser, vi har over for EU og naboerne der.
Danmarks deltagelse i Schengensamarbejdet giver os visse forpligtelser i forbindelse med udstedelse af visum.
Eksempelvis skal der foretages en vurdering af risikoen for asylansøgning og indvandring af de pågældende ansøgere.
Denne risiko er reel i nogle sager, og vi mener ikke, Enhedslistens beslutningsforslag tager højde for det.
Ligeledes mener vi, at Enhedslistens beslutningsforslag strider imod intentionerne bag den model for udstedelse af visum, som er gældende i dag, hvor en række betingelser skal være opfyldt for at opnå visum i Danmark.
Verden forandrer sig jo, og uden for denne sal krydser millioner af mennesker hver dag legalt landegrænser.
Det har vi i Socialdemokratiet intet ønske om at forhindre.
Vores land lever af åbenhed over for omverdenen, samhandel og et tæt fællesskab med vore naboer, men åbenheden over for omverdenen indeholder for nogles vedkommende også en risiko.
Der er folk i denne verden, som misbruger de moderne samfunds åbenhed, og det er de få mennesker, som vi skal beskytte os imod.
Derfor skal der være en balance i et lands visumpolitik, og vi vil godt være med til at lave en ny balance i visumpolitikken, men vi gør det ikke på baggrund af Enhedslistens beslutningsforslag.
Vi vil gerne se på den rapport, der kommer fra arbejdsgruppen, og så være med til at justere beslutningsforslagene, for vi er enige i, at der nogle steder skal foretages en lempelse, og at vi også skal se på, om landene skal være omfattet af de restriktioner, som alle landene er i dag. Så vi går ind for forandringer, men ikke med baggrund i beslutningsforslaget her.
Bertel Haarder (V), 2003-12-03:
Blot til opklaring af den sidste del af den lange forhandlingsfase vedrørende udlændingeloven.
Ved den næstsidste forhandlingsrunde mødtes jeg først med det ene parti og derefter med det andet.
I den sidste forhandlingsrunde mødtes jeg først med det andet parti og
derefter med det ene
Da det viste sig, at alle tre partier kunne enes om en tekst, var forliget i hus, og det synes jeg alle tre partier har ære af.