runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 2000-05-25:
Jeg har en interessant kronik her fra Jyllands-Posten den 20. maj 2000, skrevet af hr. Kristian Thulesen Dahl, der, så vidt jeg ved, er partifælle til fru Pia Kjærsgaard.
Her skriver hr. Kristian Thulesen Dahl, at samfundet går til grunde, ja, ophører med at være et samfund, hvis der er fri ind- og udvandring.
Jeg vil gerne spørge, hvad det er for et samfund, Dansk
Folkeparti vil etablere med blokader eller begrænsninger for den frie udvandring.
Skal man ansøge om at komme på udlandsophold til uddannelse, eller hvad?
Forestiller Dansk Folkeparti sig virkelig, at man skal sætte pigtråd op omkring Danmark, så ingen kan komme hverken ind eller ud, og vi så kan sidde i vores egen osteklokke og efterhånden gå
fuldstændig til i almindelig råd og fordærv?
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-05-25:
Nej, det kan jeg i hvert fald ikke bekræfte.
det forholder sig jo sådan, at vi hvert evige eneste år modtager folk fra udlandet, der har en god uddannelse, som på en eller anden måde fungerer godt i det danske samfund, og som netop er hentet hertil, fordi de har den gode uddannelse.
Men vi har så sandelig også - det har vi også lige hørt - en masse arbejdsløse danskere, og hvad er det dog for en mærkelig venden tingene på hovedet, når man siger: Nu lukker vi udlændinge ind, for nu mangler vi altså noget arbejdskraft?
Der er nemlig masser af arbejdsløse danskere, der gerne vil ud i et ordentligt og fornuftigt arbejde i stedet for de aktiveringsprojekter, de deltager i, og som de måske ikke er særlig begejstrede for, hvad jeg godt kan forstå. Så må jeg sige til fru Elisabeth Arnold, der bliver ved med at tale om integration, at jeg kan forstå, at for fru Elisabeth Arnold og Det Radikale Venstre handler det slet ikke om, hvor mange vi får ind.
Men jeg må sige, at det gør det for Dansk Folkeparti.
Er grænsen fuldstændig ligegyldig set fra De Radikales synspunkt?
Det indtryk får man jo, specielt af den seneste integrationspakke.
Det er fuldstændig ligegyldigt, hvor mange vi får ind, vi skal bare integrere og integrere og integrere, men kan det ikke blive for mange?
Der skal altså slet ikke herske tvivl om, at det, der ville være allerallerbedst, ville selvfølgelig være at få folk ud på arbejdsmarkedet.
Men jeg må bare konstatere, at når man i sit principprogram kommer med nogle langsigtede mål, hvor man gerne vil have, at tingene skal hænge sammen over en meget lang periode - og jeg kunne forstå, at hr. Frank Aaen har siddet og kigget i det, og det skal han da være velkommen til - er man selvfølgelig også forpligtet til at sige, at sådan er det, over en langsigtet periode har vi altså nogle mål. Men jeg synes da, det ville være langt, langt bedre, hvis hr. Frank Aaen tog stilling til de konkrete forslag, som bliver fremsat isoleret her i Folketinget.
Må jeg sige med hensyn til ulandspolitikken, at netop her har vi også et besparelsesforslag - den slags ting skal
Alene på den konto kan man spare 3,5 mia. kr., og det synes vi faktisk lyder fornuftigt i stedet for som hr. Frank Aaen nærmest at gøre det til en odiøs ting.
Frank Aaen (EL), 2000-05-25:
Jeg kan da godt forstå, fru Pia Kjærsgaard er ked af at svare, men hvert eneste af de punkter, jeg læste op før - punkter, som vil betyde massive forringelser for dem i samfundet, der har mindst at leve for, og som for manges vedkommende har det mest elendige liv - står i Dansk Folkepartis program, som jeg for nylig har printet ud fra partiets egen hjemmeside.
Og man kan jo fortsætte: Vi havde forleden en debat her i Folketinget om kontanthjælpsmodtageren, som står foran at skulle holde en ungdomsfest for den store dreng.
Der er ikke penge til at spare op til en familiefest, når man er på kontanthjælp, og vi foreslog i den debat, at man skulle give en kontanthjælpsmodtager ret til at tjene lidt penge ved siden af ved f.eks. at gå med aviser om morgenen, så festen kunne afholdes.
Men Dansk Folkepartis klare svar i den debat var: Nej, hvis man tjener penge, skal det straks modregnes i den støtte, man får fra kommunen.
Og så behøver vi jo slet ikke at tale om, at man også vil fjerne støtten til dem i verden, der har allermindst at leve for.
Jeg tænker selvfølgelig på befolkningen i ulandene, hvor man også vil skære støtten ned, og jeg læste i programmet, at når vi giver bistand til de lande, skal den først og fremmest gå til prævention.
Dansk Folkepartis vigtigste ulandsbistand er altså at sætte færre børn i verden.
Jeg synes, det er hyklerisk.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-05-25:
Jeg synes faktisk, det er forkert, at hr. Frank Aaen forsøger at spille ud på den måde i forhold til Dansk Folkepartis socialpolitik.
Mig bekendt havde de områder, som hr. Frank Aaen oplistede her, faktisk ikke spor med socialpolitik at gøre.
Jeg ved ikke, hvor hr. Frank Aaen har de punkter fra, som han læste op.
Det er ikke socialpolitik, som hr. Frank Aaen kom med.
Det er nogle holdninger i forhold til nogle ting, som jeg ikke rigtig kan genkende, og som jeg slet ikke kan få til at hænge sammen med det, Dansk Folkeparti står for, og det, Dansk Folkeparti har foreslået her i Folketinget.
Frank Aaen (EL), 2000-05-25:
Nu hørte vi jo Dansk Folkepartis omsorg for de hjemløse og de svage, og det får mig til at stille nogle spørgsmål til Dansk Folkepartis socialpolitik.
Kan fru Pia Kjærsgaard bekræfte, at Dansk Folkeparti foreslår lavere dagpenge til de arbejdsløse, huslejestigninger til alle lejere både i de almennyttige boliger og i private udlejningsboliger, en fjernelse af forældreorlov og uddannelsesorlov, højere billetpriser i busser og i tog, tvangsaktivering af alle, der vil modtage kontanthjælp, ingen offentlig støtte til efteruddannelse - samlet en halvering af den offentlige sektor.
Er det korrekt forstået, at det her er Dansk Folkepartis socialpolitik, og kan fru Pia Kjærsgaard fortænke nogen af os i at sige, at når vi hører alle de flotte ord, så er det ikke andet end floskler, for når det kommer til konkret handling, når det kommer til partiets program, så er det det, jeg her har stået og læst op, der er det rigtige?
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Jamen det er meget relevant at tage det punkt op, for ØMU'en er overhovedet ikke et stabilt projekt.
Det er, som om tilhængerne laver en sondring mellem det meget stabile euroland og så et meget ustabilt Danmark uden for euroland.
Det er jo i høj grad det, vismændene de sætter spørgsmålstegn ved og den nævnte professor fra Ugebrevet Mandag Morgen på samme måde, at der kan meget nemt opstå så store spændinger inden for ØMU'en, at det bryder sammen, og hvad sker der så?
Så vil man bruge al energi på at få de spændinger klaret.
Det er derfor, at der reelt er en modsætning mellem ØMU-projektet og udvidelsesprojektet.
Der vil ikke være energi til at håndtere alle de interne spændinger i ØMU'en og gå i gang med en ordentlig udvidelsesproces, og derfor er der efter vores opfattelse en modsætning imellem at gå ind i ØMU-projektet og så det at satse på en hurtig, ordentlig udvidelsesproces.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-05-25:
Fru Mimi Jakobsen omtalte i sit spørgsmål til hr. Holger K. Nielsen før euroland som - jeg tror det var: et lykkeligere
og rigere og bedre sted at leve
Det er jo lige nøjagtigt jasigernes blåøjede tro, at nu er vi sådan kommet til et tidspunkt i historien, hvor alt udvikler sig planmæssigt og fornuftigt.
Folk er kommet til besindelse, og nu har vi viljen til samarbejde, nu er der ingen modstridende interesser, nu er alt i balance, osv.
Han mente, at euroland højst havde en levetid - altså euroens tredje fase - på 10-15 år.
Det mener jeg nemlig er meget realistisk.
Euroland vil opløses af indre spændinger på grund af vidt forskellige interesser, på grund af vidt forskellige gældsstørrelsesordener osv.
, osv.
Vi er ikke nået til et stadium i historien, hvor alt er fint i balance.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Jamen igen fortrængningsmekanismer fra jasigerne.
Selvfølgelig foregår det da ikke uafhængigt af hinanden.
Der er da sammenhæng mellem tingene.
Der er da en sammenhæng mellem Niceforhandlingerne og så ØMU'en.
Folk tror ikke på det.
Tingene hænger sammen, må jeg sige til fru Ulla Tørnæs.
ØMU-debatten skal da sættes i sammenhæng med den almindelige unionsudvikling, med EU's almindelige udvikling, med Europas almindelige udvikling, og derfor kan man ikke afkoble debatten om ØMU'en fra debatten om den nye traktat.
Ulla Tørnæs (V), 2000-05-25:
Det kan godt være, jeg lige var uopmærksom et kort øjeblik, men så må hr. Holger K. Nielsen have mig undskyldt.
Det vil jeg gerne have hr. Holger K. Nielsen til at bekræfte.
Og også, at det, der foregår i forbindelse med forhandlingerne om Nicetraktaten, foregår fuldstændig uafhængigt af det, der sker i Danmark den 28. september.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Selvfølgelig ser det anderledes ud i dag, end det gjorde for 8 år siden.
Det er jo indlysende.
Spørgsmålet er, om det kan begrunde, at vi skal ophæve undtagelsen.
Det er spørgsmålet, vil jeg sige til fru Ulla Tørnæs.
Det mener jeg ikke det kan.
I 1992 var vi udmærket klar over, at ØMU'en ville gå i gang.
Det var derfor, vi lavede undtagelsen.
Hvorfor i himlens navn skulle man lave nogle undtagelser i forhold til noget, der ikke ville blive til noget?
Så jeg fatter stadig væk ikke, hvorfor der skal køres en polemik på det.
Jasiden vil som sagt have undtagelsen ophævet.
Det er da fair nok.
Men at påstå, at det skyldes, at alt er fuldstændig forandret, mener jeg ikke holder nogen steder.
Ulla Tørnæs (V), 2000-05-25:
Hr. Holger K. Nielsen: Jeg synes, det er fair nok, at vi er uenige, men jeg synes, det ville klæde hr. Holger K. Nielsen at holde sig til kendsgerningerne.
Når hr. Holger K. Nielsen siger, at vi ikke er med i ØMU'en,
så er det jo faktuelt forkert.
Vi er med i ØMU'en, vi er blot ikke med i ØMU'ens tredje fase, nemlig den fælles valuta.
Og det er det, vi skal tage stilling til den 28. september.
Så jeg vil bare bede hr. Holger K. Nielsen bekræfte, at den danske euroafstemning er en ensidig dansk beslutning, og at det, der foregår i forbindelse med forhandlingerne om Nicetraktaten, vil foregå fuldstændig uafhængigt af resultatet den 28. september. Så kunne jeg også godt tænke mig, at hr. Holger K. Nielsen ville forholde sig til, at Europa altså ser anderledes ud i år 2000, end Europa så ud i 1992-93, da hr. Holger K. Nielsen lavede det nationale kompromis.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Jo, men det, som jo er vores kritikpunkt vedrørende ØMU-medlemskabet, er, at der ikke er nogen garanti for, at det fortsat er på nationale vilkår.
Som jeg har sagt, vil der være en enorm dynamik i integrationsudviklingen, en enorm dynamik.
Det kan godt være, at man fortsat vil tage hensyn til nationale forskelligheder.
Men jeg tvivler meget på det, netop fordi man er nødt til at have ensartethed.
Man er nødt til at have mere harmonisering - for at bruge det udtryk.
Man er nødt til at have en økonomisk-politisk udvikling, der ikke stikker i alle mulige forskellige retninger, hvis der ellers skal være tillid til euroen.
Derfor er det naivt at tro, at alt bare vil gå, som det gør i øjeblikket.
Det er naivt at tro, og vi er nødt til at fortælle befolkningen, at der vil være politiske konsekvenser.
Som jeg sagde før: Det kan godt være, det bliver en fordel, ingen ved det.
Men risikoen er for mig at se alt, alt for stor.
Mimi Jakobsen (CD), 2000-05-25:
Nu snakkede jeg faktisk ikke snævert om ØMU'en.
Jeg spurgte bare hr. Holger K. Nielsen: Hvor taber Danmark suverænitet? Hvis stats- og regeringscheferne i fællesskab beslutter, at nu skal vi give det og det og det problem én på hatten, nu skal der gøres noget ved det, og hvert land så i overensstemmelse med egen tradition, eget tempo, egne virkemidler yder en indsats på nogle af de her områder - og det kan være, at der er et af områderne, vi ikke gør så meget ud af, fordi det har vi i forvejen; det kunne jeg godt forestille mig om en del af de områder, der er nævnt nu - men hvor er det, Danmark taber suverænitet i forhold til, hvad Europa vinder ved at få et både fredeligere og rigere og bedre sted at leve for de mennesker, der bor her?
Jeg har så svært ved at forstå det med den suverænitet, når det udtrykkelig er fremhævet, at det er på nationale vilkår, og at vi selv er med til at træffe beslutninger - det er jo så en anden side af sagen - og prioritere.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Jo, men det kan da ikke udelukkes, at der kommer en fælles europæisk udvikling, der går i retning af, hvad vi opfatter som en god ting her i Danmark.
Det kan det ikke.
Men så viser det sig jo også, og det erkendes jo også, at EU vil få langt mere indflydelse på velfærdspolitik i bredeste forstand.
Det kan gå godt.
Jeg har aldrig sagt, at det bliver dårligt - ikke nødvendigvis.
Men man skal bare være klar over, at det kan også godt blive det modsatte af det, man i øjeblikket tror det bliver. Altså i dag har vi i det danske demokrati trods alt nogle muligheder for at udvide det råderum, vi har til en dansk velfærdspolitik.
I det omfang, at den bliver europæiseret, så bliver vi altså meget mere afhængige af, hvad man beslutter andre steder.
Ikke sådan at vi i dag bare lever i et tomrum. Selvfølgelig gør vi ikke det.
Det kan gå i den rigtige retning.
Jeg synes bare, det er for stor en risiko at tage, når det ikke er nødvendigt.
Vi kan godt stå uden for ØMU'en.
Der er intet i dansk økonomi, der stiller krav om det.
Vi kan godt stå uden for.
Hvorfor ikke sige som David Owen?
Han sagde for nylig til Politiken: Hvorfor har I så travlt med at komme med?
Hvorfor skal I dog det, når der er lige så store perspektiver i at stå uden for og så fastholde større muligheder for en selvstændig dansk udvikling?
Jette Gottlieb (EL), 2000-05-25:
Jeg vil gerne spørge fru Elisabeth Arnold - for det fyldte ikke så forfærdelig meget i hendes ordførertale - om hun er opmærksom på, at summen af de mange stramninger, der er gennemført gennem de sidste 5 år inden for såvel arbejdsmarkedet som det sociale system, har ført til, at vi faktisk har fået et meget låst socialt system, som binder og låser den enkelte i en rolle som modtager eller som klient eller som noget passivt i en eller anden forstand.
Uanset hvor meget retorik, der er om aktivering og aktivperiode og alle de dér ting, har vi altså faktisk i summen af alle de stramninger, der er lavet, fået etableret et meget låst system.
Og så vil jeg spørge, om De Radikale vil være med til at løse lidt op for det.
Ulla Tørnæs (V), 2000-05-25:
Der er ikke længere tale om et handelssamarbejde som tidligere, sagde fru Pia Kjærsgaard i sit indlæg.
Nej, det er rigtigt, for EU er i en udvikling og har været det gennem årene.
Jeg har nu forstået, at Dansk Folkeparti fører en kampagne for et nej den 28. september, og jeg kunne godt tænke mig at spørge fru Pia Kjærsgaard, om netop den sætning i fru Pia Kjærsgaards indlæg i virkeligheden skal opfattes sådan, at Dansk Folkeparti mener, at vi skal ud af De Europæiske Fællesskaber.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-05-25:
Nej, og det har vi heller aldrig nogen sinde givet hverken indtryk af eller udtryk for ...
Men tilbage til, om Dansk Folkeparti ønsker at træde ud af EU.
Nej, det gør vi ikke.
Det er slet, slet ikke det, debatten går på overhovedet.
Det er forholdet til euroen, hvor vi bestemt ikke ønsker den politiske integration, der ligger i det samarbejde, hvis det skulle blive iværksat, men meget tyder altså på, at det ikke bliver det.
Det er der bestemt heller ikke nogen grund til overhovedet.
Jeg vil godt fremhæve, at når pengene skal følge barnet, så er det faktisk et forslag, som vi har stemt for her i Folketinget.
Jeg tror, det var Venstre, der kom med det.
Det fandt vi var en helt naturlig ting, og det er, hvad jeg kan forestille mig vil ske stille og roligt efter næste valg, i takt med hvordan man kan få tingene gennemført.
Når fru Pernille Blach Hansen og hendes parti konstant klandrer Dansk Folkeparti for ikke at finde penge til de skattelettelser, som vi også godt kunne forestille os ville komme på et tidspunkt, så får vi jo lige så mange smæk, når vi siger, at folk f.eks. skal betale for en daginstitutionsplads, samtidig med at skatteniveauet falder tilsvarende, så man har større råderet over sine egne penge.
Altså modsat mange andre partier har vi også et formål med at sige, at der selvfølgelig er ting, folk skal betale for selv, hvis de får skattenedsættelser og dermed flere penge mellem hænderne.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-05-25:
Men uden nu at forsøge sådan på skolemestervis at udlægge teksten vil jeg da godt gøre fru Pia Kjærsgaard opmærksom på, at når man i Venstreterminologi siger, at pengene følger barnet, så betyder det, at de penge, kommunen betaler for en daginstitutionsplads, skal forældrene have at råde over.
Det er altså noget helt andet, og det synes
jeg fru Pia Kjærsgaard burde erkende.
Det, fru Pia Kjærsgaards forslag fører til, er, at en ganske almindelig familie med et barn i en børnehave ekstra pr. år skal betale over 70.000 kr., en ganske almindelig familie.
Hvis det er en familie, der har få midler, skal familien betale over 90.000 kr. ekstra for et enkelt barn i en daginstitution.
Det er det, vi snakker om, og lad nu være med at snakke udenom.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-05-25:
Nu ved jeg ikke, hvor mange punkter hr. Frank Aaen havde taget fra vores principprogram, men jeg mener ikke, man kan diskutere dem isoleret.
Det er selvfølgelig totalt sammenhængende, når man tager et principprogram.
Det vil vel også være sådan med hr. Frank Aaens program, at man skal se det i dets helhed.
Det er et program, som et parti kan gennemføre, hvis det får magt, som det har agt, og over en periode, hvor man synes at tingene hænger sammen, og intet andet. Så vil jeg da godt sige til hr. Frank Aaen, at jeg synes, at det ærlig talt er i småtingsafdelingen, når hr. Frank Aaen begynder at diskutere billetpriser.
Er det sådan det store ideologiske, hr. Frank Aaen kan komme i tanke om i forhold til vores principprogram eller hvad?
De kan godt have behov for en bil, men det er jo forbudt ifølge hr. Frank Aaens principprogram.
Frank Aaen (EL), 2000-05-25:
Det er meget usædvanligt, at et parti piver over, at man diskuterer dets partiprogram.
De fleste partier synes faktisk, det ville være rigtig, rigtig flot, hvis de kunne få en debat i Folketingssalen om deres partiprogram.
Vi ville i hvert fald med glæde have, at Dansk Folkeparti gennemgik vores partiprogram og for eksempel tog udgangspunkt i: Hvad er den sociale profil, som Enhedslisten står for?
Vi ville springe ind i debatten på samme måde, som vi også går ind i debatten, hver eneste gang Dansk Folkeparti fremsætter et konkret forslag her i Folketinget.
Der er vi jo også på mærkerne.
Nu gjorde vi altså bare brug af denne debat, hvor der er
Jeg synes, det kan sammenfattes så smukt, og det havde vi en lang debat om for mindre end 2 måneder siden her i Folketinget, som gik ud på, at hvis en bistandsmodtager, som har meget, meget lidt at leve for, ønskede ved at gå med aviser om morgenen at tjene f.eks. 1.000 kr., så er det Dansk Folkepartis opfattelse, at de 1.000 kr. straks skal inddrages af kommunen, så der er nul kroner tilbage.
Jeg synes, det udtrykker meget enkelt, hvad Dansk Folkeparti står for.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-05-25:
Vi er i hvert fald ikke et socialistisk parti, et kommunistisk parti eller noget i den retning, og det er så forskellen.
Det, vi også ønsker i Dansk Folkeparti, er lavere skatter. Vi ønsker heller ikke, at benzinprisen skal stige til 12 kr. pr. l, sådan som den er i færd med, og som vi ved længe har været en kongstanke hos Enhedslisten og SF.
Der er altså nogle forskelle, og når man har nogle ønsker om, hvordan det her samfund skal udformes, hvordan det skal være, så skriver man naturligvis tingene i et principprogram og tager bestik efter det.
Men jeg synes godt nok, det er en usædvanlig måde over for Dansk Folkeparti, at man tager punkterne i et principprogram og slet ikke ønsker at diskutere de forslag, som vi fremsætter herinde i Folketinget, hvor de øjeblikkelige forslag, som jeg sagde før, ethvert oppositionsparti har ret til at fremsætte, hvis de bliver vedtaget, selvfølgelig indgår i en større helhed.
Jeg synes ikke, det er rigtigt, når hr. Frank Aaen begynder at snakke om dagpengeniveauet.
Mig bekendt har selve dagpengeniveauet aldrig nogen sinde været diskuteret fra Dansk Folkepartis side.
Hvem siger det?
Det er da bare en retorik fra hr. Frank Aaen, der ikke er belæg for.
Frank Aaen (EL), 2000-05-25:
Vi kan altså efter første runde konstatere, at Dansk Folkeparti står for lavere dagpenge, tvangsaktivering af alle, der får kontanthjælp, massive huslejestigninger, fjernelse af retten til forældreorlov, fjernelse af muligheden for uddannelsesorlov, højere billetpriser i bus og i tog.
Det er alt sammen, hvad vi har kunnet læse af Dansk Folkepartis program, og ikke et eneste af de her punkter har fru Pia Kjærsgaard imødegået.
Man kan vel sammenfatte det på den måde, at Dansk Folkeparti altså ikke kun er ude efter de fremmede - det er jo sådan set godt at få det konstateret, så er der dog alligevel en vis form for lighedsbetragtning i Dansk Folkeparti - for det her rammer altså utrolig mange af dem, der har mindst.
Vi kan jo fortsætte fra programmet: Mindre indsats for arbejdsmiljøet, Dansk Folkeparti støtter megacentret ude i Ørestaden, som vil lukke snesevis af butikker og gøre, at ældre og gangbesværede får endnu længere til deres indkøbsmulighed.
Sådan er det i én lang stribe.
Derfor spørger jeg fru Pia Kjærsgaard: Ser det her ud, som om at Dansk Folkeparti er et socialt parti?
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-05-25:
Jeg vil godt understrege, at jeg har virkelig stor sympati for hr. Jann Sjursens tanker, og jeg tror egentlig, vi har den samme grundholdning til de ting i Dansk Folkeparti og i Kristeligt Folkeparti, og det synes jeg ikke gør noget.
Jeg synes bare, vi skal passe på, at vi ikke griber ind hele tiden fra lovgivningsmagtens side og siger, at herinde beslutter vi altså det hele.
Det er også her, jeg nok tror, at vandene skilles mellem hr. Jann Sjursen og Dansk Folkeparti, for jeg ved jo, at de gange, der har været konflikter, har Kristeligt Folkeparti haft en anden indstilling end Dansk Folkeparti med hensyn til, om man skulle gribe ind eller lade være.
Vi har den opfattelse, at det er bedst, at arbejdsmarkedets parter træffer beslutningerne, og at de har den frie aftaleret.
Det synes vi egentlig er dansk og meget unikt, og det vil vi godt bevare.
Jann Sjursen (KRF), 2000-05-25:
Jeg er da glad for, at vi på en del af strækningen kan følge hinanden, men jeg må alligevel sige angående fru Pia Kjærsgaards ønske om, at forældrene får større valgfrihed, og at børnene får mere tid sammen med deres forældre: Selv om det også er vores mål - men forældrene må selv vælge til syvende og sidst, vil jeg godt understrege - er det dog alligevel et spørgsmål om, at Folketinget bliver nødt til at lovgive på nogle af de områder.
Hvor havde vi været henne, hvis det havde været arbejdsmarkedets parter, der skulle have truffet beslutning om børnepasningsorlov?
Så havde vi været derhenne, hvor der ikke var ret meget orlov til forældrene, uanset hvor gamle
børnene var
, og hvis man ønsker det, som fru Pia Kjærsgaard siger at hun og Dansk Folkeparti ønsker, bliver vi nødt til at lovgive.
Arbejdsmarkedets parter har bevist i årevis, at de ikke selv har kunnet finde ud af de ting og da slet ikke, når det gælder deltidsarbejde og rettighederne som sådan på området.
De er slet ikke villige til at prioritere det, ej heller i forbindelse med overenskomstforhandlingerne.