runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-03-23:
Ja, hr. Troels Lund Poulsen nævnte undervejs problemet med de kvinder, der flygter på grund af reaktionære mullaher.
Det synes jeg virkelig også er et ganske alvorligt problem.
Sagen er imidlertid, at i Danmark er det ikke anerkendt som asylgrundlag, at man bliver forfulgt på grund af sit køn, og det har bl.a. FN's kvindekonvention kritiseret meget skarpt. Så jeg vil gerne høre, om hr. Troels Lund Poulsen, når han er enig med mig i, at det her er et alvorligt problem,
også vil arbejde aktivt for, at denne her regering stiller et ændringsforslag, så vi rent faktisk kan få anerkendt i dansk lovgivning, at man kan få asyl på grundlag af forfølgelse på grund af køn.
Bodil Kornbek (KD), 2004-03-23:
Jeg er naturligvis rigtig glad for, at denne her undersøgelse i nordisk regi omkring påvirkning af unge og deres kønsopfattelse, som man nu har sat i værk, bliver til noget, at den kører nu, og at man så regner med et resultat i år 2005.
Det er jeg umådelig glad for, for jeg er enig med ministeren i, at det er vigtigt, at man har en viden for også at kunne gribe ind helt præcist for at ændre nogle af de ting, hvis man kan se, at der er nogle problemer.
Men når det drejer sig om hele pornoficeringen, så ved vi jo, at det påvirker i dag.
Vi ved, at det har en betydning.
Så derfor er det, at jeg ville sikre mig, at man, når man vil sætte ind på et område som det her, som er ekstremt vigtigt, så også har den del med både i forhold til reklamer og hele pornoficeringen, for det hænger sammen.
Henriette Kjær (KF), 2004-03-23:
Ja, det synes jeg bestemt der er.
Men jeg synes også, at vi skal have lidt mere viden om, hvordan de unge så opfatter de der MTV-videoer og reklamer osv., om de godt kan skelne eller ikke kan skelne osv. Så kan man sige, at vi ikke kan vente til 2005, inden vi har den viden, med henblik på at lave en indsats.
Men der synes jeg så også allerede, vi kan sige, at vi er gået i gang med at være meget årvågne med hensyn til, at tankstationerne ikke sætter pornoblade og andet i børnehøjde.
Jeg synes også, at det, at vi har en debat om det, og at mange tager afstand fra det og synes, det er nogle underlige idealer, unge kvinder skal have, så også gør, at detailhandelen lige tænker sig om en ekstra gang: Er det godt at profilere sig på det her, eller er det ved at kamme over? Og det er da min fornemmelse, at vi er ved at have nået toppen, for hvad kan man næsten forvente sig bliver det næste?
Bodil Kornbek (KD), 2004-03-23:
Et af de områder, som jeg synes er utrolig spændende, og som jeg følger nøje, er det område, der hedder ungdom og moderne kønsroller, hvor ministeren jo selv har påpeget i nogle undersøgelser, at piger generelt har dårligere trivsel end drenge.
Synes ministeren, at der er en sammenkobling mellem de ting, hvis man virkelig ønsker, at der skal løses noget på det område?
Henriette Kjær (KF), 2004-03-23:
Hvis vi tager ligelønsspørgsmålet først, så er jeg enig i, at der skal sættes fokus på, at der er uforklarlige lønforskelle.
Jeg mener, at det med det kønsopdelte arbejdsmarked er en lang og sej kamp, men de uforklarlige lønforskelle skal der sættes fokus på, sådan at man kan gribe fat om det og kræve sin ret som kvinde til at få ligeløn.
Men vi ved jo godt, at de er der, og jeg tror også godt, at jeg ved, hvorfor de er der.
Det er - og særlig på funktionærområdet - tit noget med løntillæg, man skal ind og forhandle med chefen, og der er kvinder åbenbart desværre bare mere tilbageholdende eller lader sig køre rundt i manegen i højere grad, end mænd gør.
Der skal vi jo så blive bedre til at kræve vores ret eller foreslå, at lønforhandlingerne foregår på en anden måde, fordi vi ikke kan lide at sætte os ind foran chefen og sige, hvor brandgode vi er, for at få det der ekstra, der gør, at vi kommer op på niveau.
Derfor synes jeg ikke, at det andet er så vigtigt, men vi skal have fokus på området.
GoCard, ja!
Ja, jeg har ikke tallene, men der var mange, der ringede ind.
I starten var vi lidt nervøse, for der var nogle kunder, der havde misforstået det lidt og troede, at der kunne de komme i kontakt med en prostitueret.
Det var heldigvis få.
Det viste sig - jeg har ikke tallene, men jeg kan oversende dem skriftligt, for jeg kan ikke huske dem - at der var mange, der endte med at ringe ind med tip.
Men igen kan jeg også sende det tal over.
Naser Khader (RV), 2004-03-23:
En 12 pct. af det kan man godt finde forklaringer på, men der er sådan en 6-7 pct., man ikke kan finde forklaringer på, og da kunne det nemlig være relevant for de der 6-7 pct., der er uforklarlige, med en kønsspecifik lønstatistik, sådan at vi får nogle facts, også i forhold til brancher, sådan at vi ved, hvad det er, vi taler om.
Det er det ene.
Det andet spørgsmål, jeg vil stille i denne her runde, er om den der meget roste kampagne, GoCard-kampagnen, som blev lanceret i 2003.
En del af den kampagne var at inddrage prostitutionskunderne.
De skulle ringe og inddrages i løsningen.
Var der nogen kunder, der ringede, og var der nogen prostituerede, der blev hjulpet af den kampagne?
Henriette Kjær (KF), 2004-03-23:
Som jeg også sagde i mit svar, tror jeg ikke, at det er det, der hjælper til, at vi får ligeløn, og jeg synes, vi skal passe på med at bebyrde virksomhederne med det, vi kalder administrativt bøvl, altså at de skal til at udarbejde endnu mere papirnusseri, end de gør i forvejen.
Hvis vi nu virkelig havde en overbevisning om, at det her ville skabe ligeløn, så tror jeg da nok, at jeg også ville synes, at det var en god idé.
Men det mener jeg ikke at vi har nogen forudsætninger for at mene.
Altså jeg mener, det er nogle helt andre ting, der skal sættes fokus på, når vi taler ligeløn, og det er derfor, jeg generelt er imod en ligelønsstatistik.
Naser Khader (RV), 2004-03-23:
Først generelt til hele redegørelsen: Kunne der ikke være behov for en mere detaljeret redegørelse a la kulturpengene, hvor man kan gå ind og specifikt få en oversigt over ressourcerne, og hvordan de er blevet fordelt over konkrete mål, delmål, altså en lidt mere specifik, lidt mere detaljeret redegørelse?
Vil der ikke være behov for det?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål: Redegørelsen er fyldt med statistik, facts og tal, og det virker, som om ministeren er glad for statistik og tal.
Hvorfor er ministeren så ikke glad for statistik og tal, når det handler om kønsspecifik lønstatistik?
Hvorfor vil ministeren ikke have noget at gøre med den form for statistik?
Henriette Kjær (KF), 2004-03-23:
Jamen det er, fordi min konklusion er en helt anden end fru Mette Frederiksens, for vi kan jo se, at denne her ordning, vi har lavet, hvor man har mulighed for at gå derhjemme og passe sit barn i 1 år, ikke bliver specielt udnyttet eller misbrugt, hvad man nu skal kalde det, af etniske familier.
Der er ikke ret mange, der har lyst til at bruge ordningen, men jeg synes, vi skal have en bred vifte af forskellige ordninger, og der må vi ikke udelukke nogen, fordi vi er bange for, at nogle vil bruge dem for meget og uhensigtsmæssigt.
Det kan jo ikke passe, at vi ikke må udvikle vores velfærdssamfund, fordi vi er bange for, at nogle forkerte grupper, vi helst ikke vil have osv., bruger de her ordninger.
Derfor er jeg også glad for, at det er blevet en realitet, og at vi kan se, at den frygt, vi havde, altså ikke er blevet til virkelighed. Vi laver den slags ordninger for at udvikle velfærdssamfundet og øge den valgfrihed, så hver især kan finde ud af, hvad der passer til deres familie.
Det kan jo
være, at man har et barn med allergi, der er sygt, sygt, sygt, så man må melde sig syg.
Derfor kunne det jo godt være, at man så blev enig med sig selv om, at nu tog man 1 år derhjemme, så immunforsvaret kunne komme på plads.
Den mulighed synes jeg skal være der, og den ville jeg da ikke undlade at etablere, fordi der måske var nogle, der kunne bruge den på en dårlig måde.
Mette Frederiksen (S), 2004-03-23:
Nu er der jo i det hele taget ikke så mange, der har benyttet sig af ordningen.
Jeg har såmænd ikke nogen fordom om, at etniske kvinder ønsker at gå derhjemme.
Jeg tror helt grundlæggende, at langt det største flertal af vores etniske kvinder i Danmark selvfølgelig ønsker at leve et helt almindeligt liv, hvor de både har et familieliv og et aktivt arbejdsliv.
Mit spørgsmål til ligestillingsministeren går på, at hvis man ønsker at fremme ligestillingen også for etniske kvinder, hvorfor etablerer man så en ordning af den karakter? Hvorfor understøtter man f.eks. ikke, at fædre får flere rettigheder i forbindelse med barsel, for der kan vel også være en pointe i, at de etniske fædre helt fra starten vænner sig til at tage et meget, meget direkte ansvar for deres børns opvækst?
Hvorfor understøtter man eksempelvis ikke et forslag, som at det maksimalt må koste 1.000 kr. at have et barn i daginstitution?
På den måde kunne man sikre, at også flere etniske kvinder ville kunne få adgang til arbejdsmarkedet, uden at det fik økonomiske konsekvenser at få passet børn i daginstitution.
Henriette Kjær (KF), 2004-03-23:
Det kunne man tro, og vi frygtede jo også lidt, da vi lavede ordningen, at det måske ville blive et tilbageslag for de etniske kvinder, der ville vælge at gå hjemme og passe deres børn.
Men heldigvis er det myter oppe i vores hoveder og gudskelov for det.
Nu kan jeg ikke huske, om det er 81 pct. af børnene, det drejer sig om,
hvor vi - eller er det den etniske danske befolkning? - har 95 pct. af vores børn i alderen 3-6 år gående i børnehave.
I de kommuner - og det er bl.a. Ishøj Kommune, hvor man har gjort en særlig indsats, når man kan se på dåbsattesten, at nu er det ved at nærme sig, at det vil være hensigtsmæssigt for børnene at komme i institution, så man kontakter dem -
vil mødrene meget gerne benytte sig af det tilbud, de har måske bare ikke hørt om det.
Så det er altså en fordom, og vi kan også se på tallene, at de heldigvis ikke har benyttet sig af denne her form for ordning.
Mette Frederiksen (S), 2004-03-23:
Jeg tror, at hvis man helt overordnet kigger på, hvordan indsatsen for ligestilling og sejrene er opstået, f.eks. eller inden for det nuværende EU-samarbejde, så vil man se, at i de lande, hvor man har mest lovgivning på området, er der også mest ligestilling.
Det siger jeg, fordi jeg tror sådan helt grundlæggende, at ministeren har ret i, at på ligestillingsområdet er der behov for holdningsændringer, i øvrigt fra alles side,
men lovgivningen kan i mange, mange, mange situationer være det redskab, der er nødvendigt.
Så vil jeg sige helt grundlæggende, at jeg er meget enig med ministeren i, at hele spørgsmålet om de etniske kvinder er meget, meget centralt.
Jeg er meget tilfreds med den indsats, der bliver gjort imod handel med kvinder og vold mod kvinder osv., men den store gruppe etniske kvinder i Danmark lever jo et helt almindeligt liv, hvor det er adgangen til arbejdsmarkedet, som er en af de store hurdler, vi står over for.
Der skal jeg bare spørge ministeren, om ikke et generelt løft på ligestillingsområdet er noget af det, der skal til, for at de etniske kvinder også får bedre betingelser, og at det i den sammenhæng kan undre, at regeringen f.eks. indfører en ordning, hvor man kan få penge for at passe børn i eget hjem, for rammer det ikke lige præcis modsat, således at en række etniske kvinder har fordel af at blive uden for arbejdsmarkedet?
Helle Sjelle (KF), 2004-03-23:
Jeg synes som sagt, at det er ganske fornuftigt, at man overhovedet har sat temaet på dagsordenen, netop ligestilling og alderdom synes jeg er væsentligt, og jeg håber bestemt også, at vi får drøftet de relevante problemstillinger, der er at drøfte inden for det område.
Men jeg tror ikke, at det er et område, som vi bare sådan lige får løst alle problemer på, som jeg sagde før.
Nu ser vi på, hvordan og hvorledes vi kan komme i gang med at drøfte området, og så må vi jo se efterfølgende, hvad det kan munde ud i af resultater, for det er selvfølgelig klart, at man ikke sætter det på dagsordenen for at sige: Nå ja, det kan vi bare ikke gøre noget ved.
Det er selvfølgelig noget, der skal arbejdes med, så det har jeg store forhåbninger til og synes som sagt, at det er godt, at ministeren har sat det på dagsordenen.
Så synes jeg stadig væk, det er svært at bevare pessimismen inden for ligestillingsområdet på nuværende tidspunkt.
Jeg synes, det viser, at hvis man virkelig vil noget, hvis man virkelig kæmper for noget, så er det faktisk også muligt at rykke noget, men det er bare nødvendigt, at vi hele tiden har fokus på, at der skal kæmpes for, at vi opnår ligestilling.
Mette Frederiksen (S), 2004-03-23:
Nu kunne jeg ikke drømme om at efterspørge snuptag på et område, som er så afgørende vigtigt for velfærden og for hverdagen hos den enkelte pensionist.
Nu er det jo altså sådan, at vores pensionister i Danmark heldigvis lever mange år som pensionister, og vi ved, og det har vi sådan set vidst et stykke tid, at kvinder sparer mindre op end mænd.
Fru Helle Sjelle har jo selv lagt stemmer til, at den Særlige Pensionsopsparing først blev omlagt og nu er suspenderet, hvilket har store konsekvenser ikke mindst for de lavtlønnede grupper.
I den gruppe er der mange kvinder, og det betyder, at der er en gruppe kvinder, der får sparet endnu mindre op til deres alderdom.
Så er det selvfølgelig fint, at fru Helle Sjelle og ligestillingsministeren er enige om, at alderdommen skal på dagsordenen.
Tak til fru Helle Sjelle, som er optimist, og det er selvfølgelig godt; det tror jeg sådan set vi alle sammen er. Spørgsmålet er bare, hvor lang tid den optimisme skal vare, og hvilke resultater der skal generere endnu mere optimisme.
Jeg synes, vi snakker lidt for meget på det her ligestillingsområde, og jeg synes også, der er lidt for meget snak i den her redegørelse.
I den forbindelse kunne jeg godt tænke mig at dvæle lidt ved et af de nye tiltag, som fru Helle Sjelle også brugte lidt tid på, nemlig en aktiv og ligestillet alderdom.
Jeg synes selvfølgelig, at det er spændende at se på indholdet af de sidste år, som vi mennesker har, og som jo i dag kan være mange.
Men hvordan forholder fru Helle Sjelle og Det Konservative Folkeparti sig til hele pensionsproblematikken?
Vi ved jo, at kvinder sparer mindre op til deres alderdom, end mænd gør.
Det kan have meget store konsekvenser i forhold til, hvor mange penge man har til rådighed i sin alderdom, ikke mindst for kvinder.
Har regeringen et bud på det område?
Hvad er fru Helle Sjelles holdning til det?
Henriette Kjær (KF), 2004-03-23:
Jeg synes ikke bare, det er pornoficering.
Men vi holdt jo en workshop for unge mennesker og diskuterede de her emner med dem, og som en af dem også sagde, så skal der være flere tykke kvindelige studieværter. Så det er jo ikke bare det, men det er det der samfund, vi har skabt, med at man skal være perfekte og modelagtige. Og det synes jeg er lige så væsentligt at tage fat i, for det gør, at de får det ringe, fordi de er på slankekur hele tiden, og at de har mindreværdskomplekser, hvis ikke de er.
Så der må vi jo prøve at sætte ind på deres præmisser.
Og noget af det, vi har fundet ud af - Karin Helweg-Larsen har også lavet en undersøgelse - er, at vi skal målrette kampagnerne forskelligt til piger og drenge.
Og det er klart, at det skal vi til at bruge flere ressourcer på.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-23:
Som fru Line Barfod måske har set i regeringens plan, så afsætter vi jo flere penge til at uddanne ledige, hvad enten det er i første ledighedsår, eller det er de kortuddannede i andet ledighedsår.
Vi tager sågar fat på spørgsmålet om at sikre, at også faglærte, der har læse/staveproblemer, kan komme på kurser.
Så vi har jo fremsat en lang række forslag, som sikrer, at folk kan komme i aktiviteter, som retter sig mod det fremtidige arbejdsmarked.
Det gælder også social- og sundhedsuddannelserne, som jo indgår i det her område, som jo udpræget retter sig mod det kommunale og amtslige område.
Line Barfod (EL), 2004-03-23:
Jeg har bemærket, at regeringen er kommet med en panikpakke og håber at imødegå de dårlige meningsmålinger, og at man her ved hjælp af en forbrugsfest for de rigeste håber at skabe job til en pris på 1,5 mio. kr. stykket.
Hvis man nu i stedet satsede på at skabe job dér, hvor der virkelig er behov for nogle flere hænder, prøvede at sørge for, at vi fik en bedre fordeling i samfundet, så der ikke er nogen, der skal slides ned i en alt for ung alder, og andre, der bliver ødelagt af ikke at måtte arbejde, så kunne man virkelig få noget for de penge, man smider ud i øjeblikket.
Jeg har forstået, at 6.000 af de job, man vil skabe, skal ske via aktivering.
Er det det, regeringen lægger op til?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-23:
Jeg er fuldt ud klar over, at de lediges højeste ønske er at komme i arbejde.
Det er også derfor, vi har fremsat en pakke for Folketinget, som sikrer, at vi nu sætter skub i opsvinget, sådan at vi kan få bragt ledighedskøen ned - 22.000 i hvert af årene 2004 og 2005.
Det er så også denne regerings mål at sikre, at beskæftigelsen hviler på sunde økonomiske principper.
Vi vil meget gerne have, at væksten sker, at den private sektor kommer til at fylde mere.
Derfor vil vi gerne geare medarbejderne til at kunne tage job i industrien.
Men jeg skal selvfølgelig ikke skjule den kendsgerning, at siden denne her regering trådte til, er der altså sket en vækst i antallet af offentligt ansatte på 10.600 personer.
Line Barfod (EL), 2004-03-23:
Jeg tror, at et eller andet er gået galt.
Så vidt jeg har forstået, har den regering, som beskæftigelsesministeren er minister i, indført den mest centraliserede styring, vi har set.
Det er den regering, vi har i øjeblikket, og som ministeren er minister i, der har indført, at det offentlige forbrug højst må stige med 0,5 pct.
Det er den regering, der har sagt, at alle offentlige investeringer over 1 mio. kr. ude i kommunerne, skal ind og godkendes hos finansministeren
personligt.
Det er altså svært at se, at det skulle være os, som kommer med ideer til, hvordan man sætter folk i arbejde, der er centralister.
Det er jo ikke et spørgsmål om at motivere de arbejdsløse til at gå i arbejde.
Folk vil gerne arbejde.
Jeg synes, det er en hån, når ministeren siger det, som om de arbejdsløse ikke vil arbejde.
Der er arbejde, vi har brug for bliver udført.
Men de må ikke.
Og det er regeringen, der forhindrer, at de kommer ud og kan tage det arbejde.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-23:
Til fru Line Barfod vil jeg sige, at vi jo har haft den debat mange gange før.
Jeg ved, at fru Line Barfod lever tilbage i 1930'erne, 1940'erne, 1950'erne, hvor man havde centralistiske, statsdirigerede økonomier, hvor man kunne sige til folk, at nu er der arbejdspligt dér, og nu er der arbejdspligt dér, og hvis vi har brug for lidt i Sibirien, jamen så tager I til Sibirien. De principper bygger det danske samfund altså ikke på.
Vi har et ansvar over for økonomien, vi har et ansvar over for de mennesker, som skal i arbejde, med hensyn til, at det er reelle job og ikke bare noget, hvor man bliver smidt ind, fordi man nu bare skal derind.
Hele reformen »Flere i arbejde« bygger jo netop på, at mennesker skal motiveres til de job, de skal uddannes, efterskoles, opkvalificeres til de her job.
Sådan nogle tvangsforanstaltninger, som fru Line Barfod går ind for, ligger altså uden for rammerne af denne her regerings arbejdsfelt.
Line Barfod (EL), 2004-03-23:
Derfor vil jeg gerne høre, om det slet ikke har foresvævet ministeren, at nogle af de mange mennesker, der er arbejdsløse, rent faktisk kunne sættes i arbejde i morgen.
I går kunne vi f.eks. i tv høre om, at Helsingør Sygehus er ved at gå til i snavs, og at man er meget bekymret for, hvor mange flere mennesker der bliver syge, fordi man simpelt hen ikke rengøringsmæssigt kan nå at følge med.
Rengøringsarbejderne kan ikke arbejde hurtigere, end de gør.
I forvejen er rengøringsfolk jo nogle af dem, der bliver hurtigst nedslidt.
Hvorfor ikke sætte nogle af de mange arbejdsløse i gang med f.eks. at gøre rent på sygehusene?
Hvorfor ikke få nogle i arbejde med det samme?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-23:
En af ulemperne, når man bliver eksamineret i sådan et bredt felt, er, at man ikke lige er opdateret, men er vi ikke forligspartnere på energipolitikkens område?
Ole Vagn Christensen (S), 2004-03-23:
Mens græsset gror, dør horsemor.
Det kunne man jo sådan set godt bruge som benævnelse på det svar, ministeren gav her til sidst.
Jeg vil gerne understrege, at jeg er helt enig i, at man skal have opkvalificeringer, og at det at følge med med sin arbejdskraft er noget væsentligt, men det er også væsentligt, at når man går ind og kvæler den vedvarende energi, og når man går ind lige så stille og udsulter den, så har man afskåret disse områder fra at kunne være nogle af motorerne i forbindelse med en beskæftigelsesindsats.
Det er man ved at få øjnene op for i omverdenen, men jeg forstår, at det ikke er ministerens tankegang, at vi sådan set godt kunne gøre en indsats.
Men jeg håber, at ministeren går tilbage i sit studerekammer og siger: Jeg skal ikke have fugle på taget, jeg skal have noget konkret, der kan give en øget beskæftigelse.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-23:
Det sidste er ubetinget rigtigt, det vil vi jo kunne læse af tallene.
Det, der er afgørende for, om vi er i stand til at møde opsvinget og udnytte opsvinget, når det kommer, er jo, at vi har en veluddannet og mobil arbejdsstyrke, som er parat til at træde ind på de nye områder, hvor industri, service, produktion vil stige.
Vi må erkende, at beskæftigelsesområdet jo er ét stort foranderligt område, hvor der hver dag etableres nye arbejdspladser og nedlægges nye arbejdspladser, og den udfordring, vi står over for, er jo at kunne sikre danske arbejdspladser. Selv når globaliseringen koster mange arbejdspladser, som f.eks. på mobiltelefonfabrikken i Nordjylland, så betyder det jo, at vi skal fortsætte ad den vej og finde andre områder, hvor vi er konkurrencedygtige.
Og vi har jo den store glæde, at Danmark ligger meget højt konkurrenceevnemæssigt i de målinger, der ligger; jeg tror sågar, vi er oppe på fjerdepladsen.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-03-23:
I stedet for at stå her og prøve på at fremføre, at man sådan set gør en hel masse, synes jeg, at beskæftigelsesministeren skulle erkende, at inden for vindmølleindustrien har man muligheden for at kunne gøre noget ekstraordinært på hjemmemarkedet, mens man venter på de udenlandske markeder.
Det er vel den måde, man allerbedst ville være parat til at kunne sørge for, at også den industri kunne klare sig, når nu konjunkturerne vender.
Men det, vi i stedet for må høre her, er en hel masse om konjunkturer.
Ministeren må vel give mig ret i, at man kan imødegå konjunkturer ved at gøre en indsats her, og jeg vil gerne sige, at jeg tror, at der er mange fugle på taget i den jobplan, ministeren har lagt frem, men det får vi jo mulighed for at konstatere.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-23:
De internationale konjunkturer spiller jo også, som Arbejderbevægelsens Erhvervsråd jo har påpeget for os ved flere lejligheder, en rolle.
Den lave dollarkurs - opgjorde Arbejderbevægelsens Erhvervsråd - koster noget i retning af 28.000 arbejdspladser i Danmark.
Så derfor må man jo sige, at vi er undergivet de internationale konjunkturer.
Nu, hvor vi kan spore, at opsvinget er i gang, men kommer langsommere, har vi jo også grebet aktivt ind for at sikre, at vi nu er med fra start, når opsvinget kommer.
Vi nedbringer altså i hvert af årene 2004 og 2005 ledighedskøen med 22.000 mennesker.
Så man må jo sige, at vi selvfølgelig skal gøre, hvad vi kan, for at den danske arbejdsstyrke er mobil, er velkvalificeret, er uddannet sådan, at man kan tage de nye udfordringer, der kommer på energiområdet og på andre højteknologiske områder.