runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2000-04-12:
Men det er jo netop derfor, det er interessant.
Det var ikke
mig, der gav garantien i sin tid.
Det var skatteministeren, der gav garantien om, at der ikke kom nogen afstemning.
Og vi har haft afstemninger.
Det vil sige, at et nej formentlig vil betyde, at ja-partierne vil prøve igen.
Men jeg synes, man udfordrer befolkningen, når man ikke anerkender, at på det område har vi haft en afstemning, at Danmark klarer sig udmærket med god støtte fra SF til regeringen i den nuværende situation, hvor vi står uden for ØMU'en, og at vi har en handlefrihed - det er vores politiske argument - som vi ønsker at bevare, og som formentlig også var Socialdemokratiets argument for i sin tid at lave forbeholdet.
Ellers må man jo tro, at det kun var på skrømt, og det var det vel ikke.
Ole Stavad (S), 2000-04-12:
Det fører jo ikke så mange steder hen, når det er sådan, at det, man siger, overhovedet ikke indgår i vurderingen af, hvad det er, vi diskuterer.
Jeg mener sådan set, jeg har givet et ganske klart svar.
Jeg har også sagt: Den vurdering, jeg havde, hvis vi går tilbage til begyndelsen af 1998, af, hvornår en folkeafstemning kunne være aktuel, må jeg sige har ændret sig, bl.a. fordi 11 lande er gået sammen og det er et projekt, som efter vores opfattelse, efter manges opfattelse, vil være noget, der understøtter en positiv dansk udvikling.
Og derfor ville det da være, jeg vil næste sige at snyde vælgerne, hvis man sagde, at fordi der nu har været nogle vurderinger på et tidligere tidspunkt om, hvornår en afstemning skulle finde sted, så afholder man sig fra at give befolkningen den mulighed, som folkeafstemningen er.
Der er én dommer i den her sag, og det er den danske befolkning.
Den afgørelse, som den danske befolkning træffer, vil vi respektere, og det håber jeg i og for sig også at hr. Søvndal vil.
Villy Søvndal (SF), 2000-04-12:
Da jeg lyttede til skatteministeren, kom jeg til at tænke på et teaterstykke, jeg så engang.
Det er skrevet af Bertolt
Brecht og hedder »Mutter Courage«.
Hun har en døvstum datter, der hedder Yvonne, og hun er ked af, at hun er døvstum - af indlysende grunde.
Så siger Mutter Courage til hende, at det skal hun ikke være så ked af, for hun har den fordel, at hun aldrig får den dér indtrængende lyst til at bide tungen af sig selv, fordi hun har sagt noget, hun fortryder.
Jeg vil spørge, om ministeren genkender dilemmaet fra »Mutter Courage«, og om skatteministeren i virkeligheden ikke står i samme situation.
Det nytter altså ikke at snakke udenom.
Det var et klart løfte helt uden forbehold, at hvis der var en socialdemokratisk ledet regering, kom EU-forbeholdene ikke til afstemning.
Ole Stavad (S), 2000-04-12:
Jeg synes nu ikke, at hr. Villy Søvndal lod sig påvirke meget at mit svar.
Mit svar var, at som jeg husker den diskussion, der var på den pågældende pressebriefing, så var det en diskussion om vurderingen af, hvornår en folkeafstemning ville kunne blive aktuel.
Det bliver jeg kraftigt understøttet i af referater fra andre journalister, der har været til stede på det samme møde.
Nu spørger hr. Søvndal: Hvorfor tager vi en afstemning nu?
Er det en succes, at euroen er faldet med 20 pct. i forhold til dollaren?
Efter min opfattelse ja.
Det er faktisk lykkedes at fastholde den kursudvikling, og man har ikke været nødt til at forhøje renten, hvilket kunne være til skade for beskæftigelsen, og vel at mærke uden at importere inflation, for der er 11 lande, der er sammen, og vi kan jo godt sige 12 lande, for vi er med, idet Danmark har en aftale, der gør, at vi er knyttet ganske tæt til svingningerne i euroen.
Og derfor viser det en styrke, og jeg undrer mig over, at hr. Søvndal og hans partifæller ikke også lader sig overbevise om, at det faktisk er meget, meget uklogt for Danmark ikke at deltage i den forsikring, som ikke koster noget, når vi alle sammen - også SF og hr. Søvndal, så vidt jeg har forstået - er enige i, at fastkurspolitikken er en rigtig politik for Danmark.
Den står vi fast på, den ønsker
vi også fremover at stå fast på
Hvis man sætter spørgsmålstegn ved fastkurspolitik, så er det en anden diskussion, men jeg har forstået, at den er SF også tilhænger af i dag.
Villy Søvndal (SF), 2000-04-12:
Må jeg godt sige, at man som befolkning skal have fantastisk ringe tillid til sine politikere, hvis man ikke antager, at det, der blev sagt, var et løfte.
Det kan ikke læses anderledes, og når man kender den kontekst, det blev til i, må man også klart opfatte, at det var et løfte.
Det var nemlig et løfte, at en af hovedforskellene på en socialdemokratisk ledet regering og en borgerligt ledet regering var, at en socialdemokratisk ledet regering ville respektere de her forbehold.
Derfor synes jeg, der er det alvorlige i det, at jeg synes man på en måde snyder folk.
Jeg synes, man snyder folk, når man siger det så sikkert og så ændrer det så hurtigt efterfølgende.
Jeg savnede så begrundelsen for, at man konverterer så hurtigt.
Det er vel lidt uforståeligt, al den stund Danmark beskæftigelsesmæssigt er et af de lande, der klarer sig allerbedst i den nuværende position, som er uden for euroen.
Så det var ikke en særlig sammenhængende forklaring.
Det er vel også svært at sige, at euroen har været en succes.
Er det en succeshistorie?
Er det en succeshistorie, som ikke var til at forudse i 1998?
Jeg har svært ved at forstå skatteministerens argument for at konvertere og lave et så voldsomt herresving.
Ole Stavad (S), 2000-04-12:
Jeg er glad for den konstatering, som hr. Villy Søvndal sluttede med.
Jeg er også glad for, at vi har fået datoforbistringerne af vejen.
Jeg forstår, at der i trykningen er sket en fejl, som jeg fik over.
Jeg har ledt efter den 15. marts, men fandt det pågældende citat i et Ritzautelegram fra den 5. marts.
Det passer så også bedre, for det fremgår, at det er et referat fra en pressebriefing, og som jeg husker den pressebriefing, den diskussion, som blev rejst af nogle journalister, så var det en diskussion om, hvornår en eventuel afstemning om et eller flere af forbeholdene ville kunne komme.
Derfor er det min opfattelse, at det mere var et spørgsmål om en vurdering, og det bekræftes jeg så i øvrigt i, hvis jeg læser referater fra den samme pressebriefing med de samme journalister i den samme periode, og det har været gengivet så sent som for en 14 dages tid siden i Politiken, hvor det eksempelvis hedder, at selvfølgelig skal forbeholdene diskuteres, men at jeg slet ikke ser for mig, at de - altså forbeholdene - under en socialdemokratisk ledet regering kommer til afstemning inden for en folketingsperiode på 4 år.
Og jeg skal bryde helt sammen og erkende, at på det tidspunkt var det ikke min vurdering, at den fælles mønt ville udvikle sig så positivt med så mange lande med en økonomi, der er i gang med at trække beskæftigelsen i gang i hele Europa, at det ville være aktuelt for Danmark på nuværende tidspunkt at tage en folkeafstemning.
Nu er det så også først på en senere kongres i Socialdemokratiet blevet besluttet, at vi skal have den, men vi forventer, at vi får afstemningen den 28. september.
Og jeg har så til gengæld lidt svært ved at forstå, hvorfor det skulle være et meget stort problem, at man spørger befolkningen.
Jeg mener i hvert fald ikke, man kan påstå, at det er manglende demokrati.
Men som Storm P. sagde: Det at spå om fremtiden er svært.
Villy Søvndal (SF), 2000-04-12:
Det er vigtigt, at vi får en god og saglig debat om Den
Økonomiske og Monetære Union og de andre forbehold, som det også blev understreget under debatten i går
Jeg faldt så over følgende citat, da jeg sad og kiggede på gamle Ritzau-telegrammer.
Jeg citerer fra Ritzau den 5. marts 1998: »En folkeafstemning om et eller flere af de fire danske EU-forbehold bliver ikke aktuel de næste 4 år, hvis der kommer en socialdemokratisk ledet regering.«
Citatet er fra skatteministeren.
Man kan vel sige, det er klart.
Der er ikke et eneste forbehold af nogen art.
Der kommer ikke en afstemning, hvis der er en socialdemokratisk ledet regering.
Jeg antager, at ministeren deler den opfattelse, at vi har en socialdemokratisk ledet regering, og jeg vil derfor spørge: Hvad er årsagen til herresvinget?
Kan ministeren bekræfte, at han til Ritzaus Bureau den 5. marts 1998 udtalte, at »en folkeafstemning om et eller flere af de fire danske EU-forbehold bliver ikke aktuel de næste fire år, hvis der kommer en socialdemokratisk ledet regering«?«
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-04-12:
Der findes radioer, som er bedre til at løse den opgave end andre.
I øvrigt vil jeg gerne henvise til de svar, jeg allerede har afgivet både mundtligt og skriftligt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg har ikke defineret, hvad næsten landsdækkende er, men jeg kan godt prøve at gå hjem og overveje, hvad man præcis skal forstå ved det, hvor grænsen går.
Men det, vi opererer med i Kulturministeriet, er en dækning på omkring 80 pct., sådan som det også var, da vi sidst diskuterede den femte landsdækkende radiokanal.
Jens Rohde (V), 2000-04-12:
Hvordan vil ministeren dog godtgøre, at 33 3 kW-frekvenser, fire 10 kW-frekvenser og én 1 kW-frekvens skulle kunne dække 80 pct. af landet eller det, som betegnes som næsten landsdækkende?
Jeg bliver nødt til at spørge ministeren
, og jeg vil meget gerne have det besvaret med ja eller nej: Er 55 pct. af landet at betegne som næsten landsdækkende?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-04-12:
Det, vi opererede med oprindelig, var en tolagsstruktur på lokalradio-området, sådan at vi havde et lag af græsrodsradioer og mindre, kommercielle radioer, og så havde vi et andet lag, der bestod af de kommercielle lokalradioer, som skulle have højeffektsenderne.
Det var det forslag, som vi oprindelig arbejde med.
Det, vi nu arbejder med, er næsten det samme, hvor vi stadig væk siger, at der skal være et lag af lokalradioer, som er græsrodsradioer eller kommercielle radioer, og så skal der derover være en landsdækkende eller næsten landsdækkende radio, som bygges op af de lokale højeffektsendere.
Det er næsten det samme, men det er klart, at inden for det år, der er gået, kan der være sket ændringer.
Der er måske nogle ledige frekvenser, der er blevet taget i brug, og det kan være, at der er andre, der er blevet ledige.
Det ved vi ikke.
Det er alle de ting, vi skal ind og undersøge nu.
Og til CD: Det er rigtigt, som jeg ser det, at det, Venstre krævede som forudsætning for at have indgået et forlig for et lille års tid siden, var, at den femte radiokanal kom i udbud.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-12:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om Venstre ved det seneste forsøg på at lave et medieforlig, altså før det, der er indgået nu, på det tidspunkt ønskede den femte kanal i kommercielt udbud hos en udbyder, og om ikke situationen med den femte kanal var den samme dengang, som den er i dag?
Jens Rohde (V), 2000-04-12:
Det er ganske enkelt ikke korrekt, når ministeren siger, at vi ved lige så meget om den femte kanal nu, som vi gjorde for et år siden.
Telestyrelsen præsenterede os for en ny frekvensallokering, men den tog udgangspunkt i, at disse 3 kW-frekvenser og 10 kW-frekvenser og en enkelt 1 kW-frekvens skulle danne et netværk for lokalradioerne, som så skulle afgive frekvenser andre steder.
Men det var en forudsætning, at man afgav frekvenser andre steder, så meget ved vi.
Men på den baggrund kan ministeren ikke sige, at her er tale om en næsten landsdækkende kanal eller 80 pct. dækkende kanal. Og derfor vil jeg godt høre ministeren: Hvad ligger der i den betegnelse, når ministeren i bl.a. de skriftlige svar til undertegnede skriver »næsten landsdækkende kanal«?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-04-12:
Vi er i nøjagtig den samme situation, som vi var i for, lad os så sige næsten et år siden, da vi diskuterede det her spørgsmål.
Det vil sige, at vi ikke ved, i hvilket omfang
etableringen af en næsten landsdækkende radiokanal vil påvirke lokalradioerne.
Der vil sandsynligvis blive en lille påvirkning af nogle af lokalradioerne, som må skifte frekvens, men det er alt sammen noget, som aftalepartierne må tage stilling til, fordi vi i de specifikationer, vi giver til Telestyrelsen, selvfølgelig må formulere os om: Hvad er kravene præcis?
Hvad er forudsætningerne bag den femte, næsten landsdækkende radiokanal?
Og det er først, når vi er enige om de specifikationer, at jeg kan svare konkret på spørgsmålet.
Til spørgsmålet om konkurrence på musik: Jeg er ikke bekymret for, at der skulle blive konkurrence eksempelvis på den klassiske musik.
Eva Kjer Hansen (V), 2000-04-12:
Det er naturligvis skuffende, at vi ikke kan få bedre svar på de mange spørgsmål, der bliver stillet i dag.
Men til gengæld har ministeren jo så en stribe spørgsmål på forhånd, og det giver jo mulighed for, at vi virkelig får et godt samråd, som jeg har indkaldt til den 27. april.
Ministeren var inde på, at vi bør undgå, at barn og krænker mødes, og det var dog en klar udmelding fra ministerens side.
Af Rigsadvokatens information fremgår, at der jo i beretningen om afhøring ikke er nogen anvisninger om, hvorvidt barnet bør orienteres om, at den mistænkte er til stede i monitorrummet ved siden af eller ej.
Jeg vil gerne høre ministerens holdning til, hvorvidt barnet bør informeres eller ej.
Er det ministerens opfattelse, at man ikke skal informere barnet om det?
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-12:
Jeg vil gerne spørge, om ministeren med hensyn til den mangel, det kunne synes vi har på radiokanaler, og dermed risikoen for, at vi så får dobbelte udsendelser, har nogen bekymring om konkurrence i visse dele af døgnet på klassisk musik.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-12:
Spørgsmålet er stillet på grund af de nye regler, der nu er indført af rigsadvokat Henning Fode, hvorefter en mand, der har begået seksuelle overgreb på et lille barn, får mulighed for at overvære afhøringen af det krænkede barn.
I Dansk Folkeparti finder vi de regler fuldstændig afskyelige, og vi frygter faktisk, at det kan medføre færre anmeldelser af seksuelle overgreb på børn, og at det vil være et tilbageskridt med hensyn til at komme seksuelle overgreb
på børn til livs, og det kan ingen være interesseret i.
Derfor er vi interesserede i at høre ministeren, hvad ministeren mener om de her nye regler, og om ministeren er indstillet på at ændre på de regler.
Mener ministeren, han har mulighed for at ændre på de regler?
Frank Jensen (S), 2000-04-12:
Baggrunden for den informationsskrivelse, som Rigsadvokaten udsendte for ca. 3 uger siden om videoafhøring af børn i sædelighedssager, er to kendelser afsagt af Højesteret den 16. marts i år.
Som bekendt fremgår det af informationsskrivelsen, at Højesteret er af den opfattelse, at mistænkte og sigtede i sædelighedssager skal have adgang til fra et andet lokale end dér, hvor afhøringen af barnet foregår, altså et monitorrum, hvor der står en skærm, at overvære afhøringen af barnet via den her tv-skærm.
Højesteret begrunder afgørelsen med, at også videoafhøringer, som under en eventuel domsforhandling skal anvendes som bevis, i videst muligt omfang skal tilgodese de retssikkerhedsgarantier, som gælder for indenretlige afhøringer.
Højesteret finder desuden, at den omstændighed, at den mistænkte eller sigtede er til stede i monitorrummet under vidneafhøring, vil mindske behovet for senere at skulle genafhøre barnet.
Efter Højesterets opfattelse må udgangspunktet som nævnt herefter være, at den mistænkte eller sigtede skal have lejlighed til at være til stede i monitorrummet under afhøringen af barnet.
Som det også fremgår af Højesterets kendelse og af Rigsadvokatens skrivelse til politiet og anklagemyndigheden, kan der i konkrete sager naturligvis være omstændigheder, der kan begrunde, at man afviger fra dette udgangspunkt.
Jeg kan i øvrigt oplyse, at Rigsadvokaten supplerende har meddelt mig, at i de situationer, hvor mistænkte eller sigtede skal være til stede, er det vigtigt at sikre sig, at politiet skaber sådanne rammer for afhøringen, at barnet belastes mindst muligt.
Lad mig afslutningsvis bemærke, at der jo som nævnt er tale om nye retningslinjer på et meget følsomt område, og at politiet og anklagemyndigheden ifølge sagens natur endnu ikke har erfaringer med anvendelsen af de nye retningslinjer i praksis, som følger af Højesterets kendelser.
Jeg har således også noteret mig, at Rigsadvokaten er helt opmærksom på de problemer, som vidneafhøring af børn kan give anledning til i praksis, og at han derfor har anmodet politiet og anklagemyndigheden om underretning om retsafgørelser af generel interesse på området.
Jeg er enig med Rigsadvokaten i, at det er meget vigtigt, at vi nu får indsamlet erfaringer med de nye retningslinier og løbende vurderer, hvordan de virker i praksis.
Jeg agter selv, som jeg også har givet udtryk for til pressen, at følge området meget tæt.
Jens Rohde (V), 2000-04-12:
Jamen så er det jo netop, vi kan konstatere, at teksten om den femte landsdækkende kanal ikke er det papir værd, den er skrevet på, for man har ikke foretaget de undersøgelser tilbundsgående nok til at vide, hvor det er, man er på vej hen, og i hvor høj grad man kan dække landet i tilstrækkelig grad.
I den forbindelse vil jeg godt opfordre ministeren til, når man går i gang med det her arbejde, også at tage højde for de mange interferensproblemer, der er på det danske radiomarked.
Prøv blot at køre en tur rundt her i København og lyt til radio og hør, hvordan stationer kommer ind og forstyrrer hinanden!
Og hvis det skal være et spørgsmål, kan jeg da spørge ministeren, om ministeren vil arbejde på, at man samtidig med, at man laver et frekvenslandkort, kommer interferensproblemerne i Danmark til livs.
Eva Kjer Hansen (V), 2000-04-12:
Tak for ministerens besvarelse af spørgsmålet.
Jeg var glad for, at ministeren lagde vægt på, at det gælder om at belaste barnet mindst muligt i de her sager.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren, om han ikke mener, at det er mere skånsomt over for barnet at indkalde til en eventuel anden afhøring, end det ville være at lade barnet vide, at den, man mistænker, sidder inde i lokalet ved siden af.
Jeg vil i tilslutning til det gerne spørge ministeren, om ikke retssikkerheden for den mistænkte vil være den samme, hvis man blot har muligheden for efterfølgende at se videobåndet med afhøringen og derefter har mulighed for at stille spørgsmål ved en supplerende afhøring?
Peter Skaarup (DF), 2000-04-12:
Jeg synes nu ikke, jeg fik svar på, om ikke det er et problem, at den mistænkte nu efter at have fulgt afhøringen
af barnet kan diskutere den sag med sin forsvarer og måske afpasse sin forklaring, som vedkommende skal give over for politiet.
Tidligere har det været sådan, at forsvareren har haft adgang til at se afhøringen, men gerningsmanden eller den mistænkte har ikke haft lejlighed til det.
Jeg synes, at det altså er en ny og skærpet omstændighed i forbindelse med modstanden mod de her nye regler.
Så vil jeg også godt lige spørge, om ikke ministeren mener, at det er uheldigt, at en mistænkt nu skal sigtes for en eventuel forbrydelse, for at han kan overvære afhøringen af det krænkede barn?
Politiet peger på problemer i den her retning, nemlig at det kan medføre, at der skal ransages, der skal laves forskellige aktioner over for den pågældende, hvilket kan splitte familier.
Det er altså et helt nyt, stort apparat, man sætter i gang i form af afhøringer, ransagninger og sådan noget, som måske slet ikke er nødvendige.
Det her nye forhold synes jeg også ministeren kunne komme ind på i sin besvarelse.
Karsten Nonbo (V), 2000-04-12:
Jeg vil spørge, om ministeren ville overveje - det kan godt være, jeg er lidt praktisk her - at man havde sagerne som anticiperede bevissager.
Altså i indenretslige afhøringer, som jeg nævnte før, mangler vi kun, at dommeren til stede.
Så kunne vi jo samtidig få sorteret det op - for det mener jeg heller ikke jeg fik svar på - således at det kun er de sigtede, der er til stede i retten.
Vi skal nok passe på, at vi ikke tager alt for mange mistænkte ind.
Hvis vi vil mistænke folk og tage dem ind på politistationen i sådan nogle sager, må det vel være, fordi
det er så begrundet, at de kan sigtes og dermed få en sigtets rettigheder og dermed få at vide, at de ikke har pligt til at udtale sig, altså ikke har pligt til på en eller anden måde at kvaje sig under afhøringen i forbindelse med, at de er der.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-12:
Jamen jeg hilser med glæde, at ministeren vil følge området meget tæt.
Jeg tror også, der er behov for det, for vi har allerede set en række politifolk, der har taget de her regler i anvendelse, og som er meget kritiske over for den måde, som reglerne fungerer på.
Jeg kan f.eks. fra JydskeVestkysten den 5. april citere vicekriminalkommissær Bent Wolff fra Grindsted politistation, der siger: Jeg frygter, at den mistænkte vil bruge ventetiden på at påvirke barnet, og dermed bliver politiets efterforskning vanskeliggjort.
Og videre siger han: Vi kan også risikere, at barnet bliver hæmmet i sine udtalelser eller slet ikke vil udtale sig, fordi den mistænkte ser med.
Jeg kunne godt tænke mig at høre ministerens kommentar
til det forhold, for hvis det er sådan, at antallet af sager, som man gerne vil rejse i forbindelse med seksuelt misbrug af børn, falder på grund af det her, så synes jeg, der er grund til, at det skal behandles meget seriøst fra politisk side.
Jeg synes, at vi, ud over at ministeren har bedt om, at man holder øje med den her sag, også skal se på, om den praksis, der er rundtomkring i politikredsene, er ens, for ellers bliver vi i forhold til det retssikkerhedsspørgsmål, som Rigsadvokaten måske meget rigtigt er inde på, behandlet forskelligt retssikkerhedsmæssigt.
Derfor vil jeg godt bede ministeren om at svare på, inden for hvilken tidshorisont han vil evaluere det her, for jeg betragter det som meget alvorligt, hvis ikke man sørger for at få en ændret holdning på det her område.
Frank Jensen (S), 2000-04-12:
Jeg har for så vidt ikke mere at kunne tilføre sagen her i spørgetiden end det, jeg allerede har givet af besvarelse under spørgsmål S 2285.
De spørgsmål, som hr. Skaarup rejser igen nu, afspejler også de spørgsmål, som var rejst under det tidligere spørgsmål.
Så jeg ser frem til, at den fortsatte drøftelse med Folketinget foregår i det samråd, der allerede er berammet, og som er kendt af alle spørgere, også hr. Skaarup, forud også for spørgsmålet, der er rejst her i dag.