Ove Hygum (S), 2001-05-08:
Forslagsstillernes udgangspunkt er, at sanktionerne ved selvforskyldt ledighed er urimelige, og de ønsker derfor regeringens tilsagn om at ændre, mildne sanktionsreglerne i bekendtgørelsen om selvforskyldt ledighed.
Der nævnes særlig i forslaget de situationer, hvor de ledige i aktivperioden udebliver fra samtale på AF eller afbryder et uddannelses- eller jobtræningstilbud.
Temaet i forslaget er velkendt, og jeg har tidligere besvaret en række spørgsmål om dette emne, senest til fru Jette Gottlieb i februar i år. Det må atter understreges, at de særlige sanktionsregler i aktivperioden er lovbundet stof, der udspringer af politiske aftaler.
denne lovbinding ikke kunne imødekomme ønsket om at ændre sanktionsreglerne i dagpenge- og aktivperioden på bekendtgørelsesniveau, medmindre Folketinget forinden er indstillet på at ændre loven på dette punkt. Jeg vil dog godt medgive forslagsstillerne, at praksis i forbindelse med administrationen af reglerne viser, at visse afgørelser i sager om selvforskyldt ledighed umiddelbart kan forekomme vanskelige at forstå.
Derfor er forligspartierne bag finanslovaftalen for 2001 enige om, at der er behov for en nærmere vurdering af sammenhæng og indhold af sanktionsreglerne i forbindelse med selvforskyldt ledighed. Jeg har derfor efter aftale med forligspartierne bedt Landsarbejdsrådets Arbejdsudvalg vedrørende Arbejdsløshedsforsikringen om på baggrund af praksis at overveje, om der i de gældende regler i loven og bekendtgørelsen er en passende balance mellem forseelse og sanktion, og hvis det ikke skønnes at være tilfældet, har jeg bedt dem om at udarbejde forslag til en samlet ændring af sanktionsreglerne ved selvforskyldt ledighed.
Jeg vil opfordre til, at Folketinget afventer resultatet af dette arbejde, før der tages stilling til eventuelle ændringer af sanktionsreglerne.
Til de andre elementer i beslutningsforslaget vil jeg knytte nogle enkelte bemærkninger.
Forslagsstillerne giver bl.a. udtryk for, at listen af gyldige grunde i reglerne om selvforskyldt ledighed bør udvides med mulighed for, at a-kassen kan skønne, om den ledige står til rådighed.
Her er det nødvendigt at nævne, at listen med gyldige grunde hviler på en tidligere finanslovaftale, hvor et væsentligt element var, at listen blev gjort udtømmende. Netop ud fra kvalitetsmæssige hensyn og for at medlemmerne skal kende deres forpligtelser er det hensigtsmæssigt, at de gyldige grunde er udtømmende.
Det giver et bedre grundlag for medlemmer og kasser til at vurdere, om et medlem i en given situation kan afslå eller ophøre i et tilbud, uden at det får dagpengemæssige konsekvenser.
Herudover synes jeg, at forslagsstillerne overser det skøn, a-kassen trods alt har i vurderingen af, om en konkret situation skal henregnes til de gyldige grunde.
De særlige sanktioner i aktivperioden gælder ikke enhver udeblivelse fra fremmøde på AF.
Sanktionen anvendes kun i de tilfælde, hvor udeblivelsen må sidestilles med et afslag, og samtidig er det kun ved udeblivelse fra et møde om et konkret aktiveringstilbud eller udarbejdelse eller revision af en eventuel handlings- eller uddannelsesplan, den skærpede sanktion pålægges.
Ved vurderingen af, om der er tale om afslag på aktivering eller udarbejdelse af en individuel handlingsplan, foretages en samlet vurdering af medlemmets handlinger og undladelser.
Ved hvert enkelt tilfælde af udeblivelse fra møde på AF skal der foretages en konkret vurdering af, om medlemmets handling eller undladelse må sidestilles med et afslag.
Det er efter forslagets ordlyd især de situationer, hvor en udeblivelse sidestilles med et afslag, der har forslagsstillernes bevågenhed.
I den sammenhæng er det vigtigt at understrege, at det er helt afgørende for arbejdsmarkedsindsatsen, at medlemmerne medvirker til at udarbejde en individuel handlingsplan og deltager i de tilbud, som arbejdsformidlingen afgiver.
I den forbindelse bør det nævnes, at det følger af rådighedsreglerne, at dagpenge kun må udbetales til ledige, som står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Denne rådighedsforpligtelse indebærer bl.a., at den ledige skal have evne og vilje til at møde til samtale på AF eller starte i et tilbud dagen efter, at medlemmet har modtaget indkaldelse hertil fra AF.
AF skal derfor kun i særlige tilfælde acceptere afbud og flytning af møder, som AF har indkaldt ledige til.
Jeg kan ikke bakke op bag forslaget om, at AF skal have pligt til at kontakte den ledige om årsagen til udeblivelse fra et møde hos AF.
For mig at se
vil forslaget pålægge AF en unødig ekstra administrativ byrde.
Jeg finder der rimeligt, at det er den udeblevne dagpengemodtager, der kontakter AF om udeblivelsen.
Hertil kommer, at den nuværende procedure, hvor AF underretter medlemmets a-kasse om udeblivelsen, giver medlemmet mulighed for at oplyse kassen om en eventuel gyldig grund til udeblivelsen.
Jeg har ikke forståelse for forslaget om, at medlemmer skal have ret til at afbryde et uddannelses- og jobtræningstilbud, hvis det ikke fungerer eller ikke lever op til medlemmets forventninger.
Det er oplagt, at de konkrete aktiveringstilbud skal have den fornødne kvalitet og skal bidrage til den lediges opkvalificering.
Det er AF, der har ansvaret for, at de konkrete aktiveringstilbud, som AF visiterer til, har den fornødne kvalitet, og heri ligger også, at det bør være AF, der vurderer, om kvaliteten er konkret til stede.
AF er jo en neutral offentlig myndighed, der kan vurdere spørgsmålet på et bredt, ensartet grundlag, og i den forbindelse skal det understreges, at den ledige har mulighed for at klage til det regionale arbejdsmarkedsråd over et konkret tilbud.
Det bør fastholdes, at ledige, som er utilfredse med kvaliteten af et aktiveringsforløb, må henvende sig til AF, således at den ledige og AF i samråd kan vurdere, om den individuelle handlingsplan bør revideres.
Afbrydelsen af forløbet vil herefter kunne ske i overensstemmelse med den individuelle handlingsplan, uden at der udløses en sanktion.
Regeringen har, som tidligere nævnt, stor forståelse
for, at der skal skabes større klarhed over sanktionsreglerne ved selvforskyldt ledighed.
Derfor vil vi også følge det arbejde, som aktuelt pågår i Landsarbejdsrådets arbejdsudvalg, med stor interesse, og jeg skal opfordre til, at man afventer resultatet af dette arbejde frem for at støtte det foreliggende beslutningsforslag.