Jens Hald Madsen (V), 1998-11-03:
Det har været interessant at høre denne debat, der allerede er begyndt, når man tænker tilbage på Socialdemokratiets valgkamp, hvor det var garanten og beskytteren for den lille mand, lejeren osv.
Når man tænker på troværdighed og så ser på lovforslaget i dag, kunne jeg kommentere det med mange indgangsvinkler, men jeg tror faktisk, der er mange andre partier, som vil bruge rigelig tid på det, så det vil jeg undlade.
Jeg vil hellere først sige overordnet, at boligstøtten slet og ret er et udmærket eksempel på noget, som ikke er boligpolitik, men skjult socialpolitik.
Boligstøtten har jo været diskuteret mange gange, fordi økonomiske eksperter og ikke mindst Venstre gang på gang har advaret imod den udvikling, som vi går i møde, hvis vi fortsætter med boligstøtten.
Sidst vi forhandlede boligstøtten med den tidligere boligminister, som vist også er til stede nu, var det ikke på grund af, at den socialdemokratiske boligminister ønskede en forhandling, men fordi den radikale økonomiminister også havde set advarselstegnene og ønskede at få skåret ned på boligstøtten.
Men da det var en socialdemokratisk boligminister, der skulle tage sig af forhandlingerne, må jeg sige, at vi ikke nåede
særlig langt.
Derfor må jeg sige, at det er et positivt tegn, at vi nu ser et lovforslag.
Vi kan støtte, at man ønsker at motivere støttemodtagerne til at økonomisere med boligforbruget, og Venstre kan også støtte, at man ønsker en forenkling af boligstøttereglerne, men jeg må ærlig talt sige, at når man får dette forslag med over 21 overordnede punkter og ser, hvor indviklet det er i det hele taget, må jeg spørge by- og boligministeren, om hun synes, at det her er lovforenkling nok.
Jeg får masser af henvendelser fra folk, som føler sig fuldstændig hjælpeløse i den lovjungle, der findes.
De kan ikke gennemskue den.
Jeg får mange henvendelser fra kommuner, som forsøger at administrere det her, og som bruger mængder af ressourcer på det.
Derfor spørger jeg igen: Mener ministeren virkelig, at det her er nok til, at man kan klappe i hænderne og sige, at det virkelig er en reel regelforenkling?
Venstre kan støtte en nedsættelse af udbetalingsprocenten.
Men uenigheden opstår jo straks, når det er et spørgsmål om, hvilke kriterier der skal være for, hvem der kan få støtte, og hvem der ikke kan få støtte, for her i lovforslaget inddrager man jo formuen, folks opsparing, som et kriterium for en nedsættelse af boligstøtten.
Jeg ved godt, at kriteriet er 500.000 kr., men hvem har dog ikke en ejendom, som har en værdi, der ligger over 500.000 kr.?
Det bliver man vel ikke rig af, for man kan jo ikke spise sine mursten.
Og hvorfor har man den underlige opfattelse i Socialdemokratiet, at hvis Larsen og Jensen har den samme livstidsindkomst, og Larsen drikker alle pengene op, mens Jensen sparer dem op og køber en villa for dem, så skal Larsen belønnes, fordi han har drukket sine penge op, ved at få fuld og maksimal boligstøtte, mens Jensen, som har sparet pengene op, skal straffes ved at få den nedsat?
Hvor er rimeligheden i dét?
Derfor siger vi blot, at vi vil gerne gå i forhandlinger om det, for vi er faktisk enige i intentionerne, og som vi også sagde under valgkampen, er der ærlig talt behov for at skære ned på boligstøtten.
Og vi synes, der er mange gode målsætninger i lovforslaget, men efter Venstres mening er værktøjerne på mange måder forkerte, og derfor kan jeg blot sige, at vi har mange spørgsmål og mange gode råd til ministeren endnu.