runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carina Christensen (KF), 2003-11-28:
I Det Konservative Folkeparti er vi meget enige med regeringen i, at der på nuværende tidspunkt ikke er et kulturpolitisk sikkert grundlag for en yderligere liberalisering af bogmarkedet.
Vi mener ikke, at der efter 2 år er skabt tilstrækkeligt overblik over virkningerne af den nuværende liberalisering og nye kulturpolitisk holdbare liberaliseringer.
Vi savner også som de andre ordførere en bedre sammenligning med andre landes støtteordninger på bogmarkedet.
Her og nu finder vi det derfor også mest fornuftigt at forlænge den nuværende retstilstand på bogmarkedet i 2½ år og samtidig nedsætte et nyt udvalg for bogmarkedet, der skal arbejde frem til sommeren 2006.
Som mange forbrugere ser vi også gerne, at prisen på bøger kommer ned.
I dag er der alt for mange danskere, der hverken læser eller køber bøger, og prisen er formentlig en af de medvirkende årsager.
Vi er derfor også skuffede over efter 2 år at måtte konstatere, at op mod 80 pct. af alle nyudgivelser stadig kommer ud med fast pris.
Vi havde sådan set håbet, at det tal så bedre ud. Til gengæld glæder vi os over, at mange bøger er blevet langt mere tilgængelige.
I dag tegner supermarkeder og kiosker sig for ca. 7 pct. af bogsalget.
Heldigvis er dette ikke gået urimelig hårdt ud over landets boghandlere, for det er nemlig vigtigt, at vi bevarer de traditionelle boghandlere, således at folk stadig kan købe en bog under kyndig og faglig vejledning.
Men vi ser positivt på, at det nye bogudvalg vil gå i gang med at afsøge nye liberaliseringspotentialer på bogmarkedet.
Det er på ingen måde en nem opgave, vi står over for.
Samtidig med en eventuel yderligere liberalisering må og skal vi nemlig sikre optimale muligheder for udgivelsen af dansk litteratur, herunder jo ikke mindst den smalle litteratur. For os i Det Konservative Folkeparti vejer dette hensyn lige så tungt som det første.
Det er helt afgørende for os, og det er den svære balance, vi skal have fundet.
Vi ser derfor meget frem til at få forelagt resultatet af udvalgets arbejde i sommeren 2006.
På bogmessen i Forum i sidste weekend mødte mere end 27.000 danskere op for at møde deres yndlingsforfatter, høre oplæsning og bladre i de mange nye bøger.
Også julehandelen er i fuld gang, og vi ved, at mange vil vælge bogen som julegave.
Bogen betyder heldigvis utrolig meget for rigtig mange mennesker.
Derfor er det også vigtigt, at vi nu bruger den nødvendige tid til at finde et godt resultat, når det handler om, hvad bogen skal koste, og hvordan dens pris skal fastsættes.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2003-11-28:
Det skal jo være i spørgende form: Er fru Carina Christensen ikke enig i, at hvis vi ikke havde julemåneden, så det skidt ud for boghandlerne og dermed for hele fødekæden?
Det, der egentlig er hovedspørgsmålet, og som jeg bare synes skal siges herfra, er: Er fru Carina Christensen ikke enig med mig i, at lige præcis det forhold, at hvis en bog repræsenterer en vis pris, har vi den kæmpefordel, at den bog, man i sidste øjeblik køber nede ved boghandleren og får sendt til moster Anne oppe i Skagen, kan moster Anne, hvis hun ikke bryder sig om den, uden videre gå ned til boghandleren og få byttet, og at denne gode ordning selvfølgelig også har en eller anden form for en pris?
Carina Christensen (KF), 2003-11-28:
Jo, det synes jeg sådan set er meget smart.
Jeg er ikke sikker på, at jeg helt forstår spørgsmålet, men jeg synes sådan set, det er meget smart, at priserne er rimelig ens, og at man kan få dem byttet. Men på andre områder har vi jo frie priser, og det kan alligevel godt lade sig gøre at bytte en ting, så jeg ser ikke det helt store problem i det.
Naser Khader (RV), 2003-11-28:
Det Radikale Venstre takker også SF for forespørgslen.
Diskussionen om bogbranchens situation centrerer sig om den gældende særordning for forlæggerne, der giver dem mulighed for at fastsætte priserne på udsalg af nyudgivne bøger i en given periode.
Spørgsmålet er, om denne særordning skal ophæves nu, og om der er brug for yderligere liberalisering på nuværende tidspunkt.
Det Radikale Venstre er som udgangspunkt et liberalt parti, men vi mener ikke, at alt bør foregå på markedspræmisser, heller ikke det danske bogmarked, og derfor mener vi, at den nuværende ordning skal forlænges.
De frie markedskræfter er efter Det Radikale Venstres opfattelse ikke altid velegnede til at varetage kulturens interesser.
En liberalisering af bogmarkedet vil true det vigtige vækstlag.
Det er her, nyskabelserne inden for kunst- og kulturlivet opstår, og det er her, de nye talenter folder sig ud.
Vækstlag sælger ikke store oplag og slet ikke i et lille sprogområde som det danske.
Alligevel er den smalle litteratur en investering værd set i et kulturpolitisk perspektiv.
På lang sigt betaler det sig at investere i både kvalitet og bredde, og fastholder man den nuværende ordning, styrker man også den smalle litteratur gennem et bredt udbud af titler.
Den smalle danske litteratur kan ikke overleve på markedskræfternes vilkår alene, og chancerne forbedres ikke af den stigende internationalisering af kulturlivet og underholdningsindustrien.
Allerede i dag er 25 pct. af alle solgte bøger i Danmark på fremmedsprog.
Samtidig medfører de faste priser, at boghandlerne også skal lagerføre mindre sælgende, smalle titler og derved bevare et rigt, varieret udbud i butikken, og det samme gælder for forlagene.
Her giver den faste pris også mulighed
for at turde satse på den smallere kvalitetslitteratur.
Oplagene er små på grund af det lille sprogområde, og uden bestsellere med relativt høje priser til at sponsere de smalle udgivelser hænger økonomien ikke sammen.
Sammenfattende vil en liberalisering af bogmarkedet gøre bøger med store oplag billigere og bøger med små oplag dyrere.
Endvidere vil der blive udgivet betydelig færre titler, herunder færre debutanter og færre smallere genrer.
Erfaringer fra udlandet, bl.a. Sverige, England, Tyskland og Frankrig, hvor man har forsøgt sig med frie bogpriser, er blandede, og det kan være svært at drage paralleller til Danmark, bl.a. på grund af størrelsen af markedet.
I Frankrig og Tyskland har man imidlertid genindført faste bogpriser, fordi de frie priser medførte omfattende lukninger af boghandler, og i Sverige fungerer ordningen kun kombineret med omfattende statsstøtte og særlige momsregler. Radikal kulturpolitik har litterær kvalitet og bredde som mål, og det er et mål, som bliver indfriet af den gældende ordning i bogbranchen.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2003-11-28:
Det er bestemt ikke, fordi jeg er interesseret i at forlænge en fredag, som i øvrigt kan blive lang nok, men jeg har nu hørt to ordførere, senest hr. Naser Khader, give udtryk for en eller anden form for betænkelighed over, at der er relativt mange danskere, der læser udenlandsk eller fremmedsproget litteratur.
Det leder mig frem til - tidligere var fru Louise Frevert inde på det samme - om ikke hr. Naser Khader kan være enig i, at noget af det, man kunne overveje at få undersøgt i den periode, vi nu får, er læservaner: Hvad er det, man efterspørger, når man læser udenlandsk litteratur?
Jeg tror ikke, det kun skyldes, at den engelsksprogede bog, som er udgivet i England, er belagt med en anden moms, eller at man kan købe den billigere i Sverige, fordi de har en anden moms.
Jeg tror faktisk, man gør det, fordi man har brug for det, og at nogle ligefrem bruger det som et led i deres sproglige dannelse.
Jeg siger det bare, for at det ikke skal komme til at lyde så negativt, at vi også læser engelsksprogede bøger.
Bodil Kornbek (KD), 2003-11-28:
Hvis jeg skulle se på bogmarkedet udelukkende ud fra en forbrugervinkel og som ivrig boglæser, kunne jeg jo egentlig godt glæde mig over Konkurrencestyrelsens hensigtserklæring om at ophæve bogbranchens dispensation og slippe bogpriserne fri.
Det, at man som forbruger kan opleve, at bøger er en luksusvare, er ikke noget, som ligefrem får en til at foretage impulskøb, så hvis det kunne ændres, og markedet blev fuldstændig liberaliseret, kunne det da være en interessant vinkel.
Vi bliver nødt til at se på bogmarkedet i en sammenhæng, ikke kun ud fra en forbrugervinkel, og vi skal naturligvis sætte spørgsmålstegn ved de konsekvenser, der kan komme som følge af en liberalisering og de markedsmekanismer, der så vil træde i kraft.
Vi bliver selvfølgelig også nødt til at forholde os til den politiske vilje til at rette op på nogle negative bieffekter, der kunne vise sig ved helt frie bogpriser
, og derfor vil jeg også takke SF for initiativet til at sætte fokus på området.
Vi er yderst tilfredse med, at der nu bliver nedsat en arbejdsgruppe, som kan belyse de problemstillinger, der kan vise sig i forbindelse med en liberalisering.
Det er vigtigt, at der bliver taget beslutninger på et grundigt gennemarbejdet grundlag, og vi skal sikre, at der også i fremtiden kan være en mangfoldighed af udgivelser.
I det arbejde skal man naturligvis ikke glemme forfatterne, som jo er en økonomisk udsat gruppe og også i den grad er afhængige af, at forlagene er villige til at udgive deres bøger, også når det drejer sig om den mere smalle litteratur.
Vi skal se på, at forlagene også i fremtiden har interesse i at udgive en mangfoldighed af litteratur og ikke kun de bøger, som man ved kan sælge, og som der vil være stor efterspørgsel efter.
Det er ikke nogen kritik af forlagene, men er jo blot en konstatering af, at de naturligvis også befinder sig i virkeligheden, og at deres virksomhed ikke kan løbe rundt alene ved salg af den smalle litteratur.
Vi skal som politikere sørge for at få belyst alle områder på bogmarkedet.
Det er både forlagene, bogbranchen, bogladerne og forfatterne og forbrugerne.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2003-11-28:
Jeg vil godt holde lidt fast i det, synes jeg, ikkesvar, jeg fik fra hr. Damgaard Larsen om Bibliotekstilsynet: Hvad er hr. Damgaard Larsens definition af de sammenlignelige opgaver, Bibliotekstilsynet skulle have?
Jeg tror, jeg vil hjælpe hr. Damgaard Larsen og antyde, at det formentlig er biblioteksafgiften, der tænkes på.
Nu har man været så venlig at referere til selve lovforslaget, og det har jeg så også tjekket op på, og der står jo, at der er afsat midler på finansloven til at udøve den funktion.
Hvor meget er det lige, det er?
Jeg vil så også godt spørge om det, der står i andet afsnit i afsnit 3.
Økonomiske og administrative konsekvenser: »Lovforslaget har ingen økonomiske eller administrative konsekvenser for erhvervslivet.«
Jeg kunne godt tænke mig at få lidt uddybet, om ikke det har nogle konsekvenser i forhold til Post Danmark f.eks. og i forhold til en mængde trykkerivirksomheder osv.
Det har i allerhøjeste grad indflydelse på erhvervslivet.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-28:
Bogen er jo blevet erklæret død med jævne mellemrum.
Den teknologiske udvikling ville angiveligt overflødiggøre det trykte ord, men det er ikke sket, og det kommer heller ikke til at ske.
Både aviser og bøger er en basal del af danskernes kulturelle hverdag og vil vedblive med at være det.
Diskussionen om produktionsstøtte og momssatser dukker op med jævne mellemrum.
Filmen får det, teatret får det, og bøgerne skal også have det - eller skal de?
Og hvordan skal bogen støttes?
Er det forlagenes overlevelse, der skal sikres, eller snakker vi om at støtte forfatterne?
Nu er Forfatterskolen endelig kommet på finansloven, og hvordan sikrer vi så vækstlaget og de små, smalle forlag?
I Enhedslisten støtter vi forslaget om en kulegravning af bogmarkedet.
Det er en utrolig lettelse med et moratorium frem for blind liberalisering med uheldige følgevirkninger, som man har oplevet i udlandet, især forlag og boghandlere.
Dansk Forfatterforening peger i sin henvendelse på de skæve støttesystemer til de forskellige kulturelle områder.
Forfatterforeningen bruger ord som konkurrenceforvridning og diskrimination, og Enhedslisten kan støtte Forfatterforeningens ønske om at få placeret bogen på et ligeværdigt kulturmarked - ikke i en kamp mod andre, men med skyldig hensyntagen til de indbyggede forskelligheder i de forskellige kulturområder.
Det danske samfund må og skal have råd til en kulturpolitik for de mange, for de få, for de smalle og for de kræsne.
Der skal være tilgængelighed, også i de dele af provinsen, hvor boghandleren er begyndt at handle med blomster og gaveartikler eller helt har opgivet.
En kulegravning vil måske give inspiration til problemløsning og nytænkning på tværs af faggrupper.
Når man f.eks. er i London og New York, er det en helhedsoplevelse at gå i de megastore boghandler, der har et overflødighedshorn af bøger i etagevis, men de har også været gode til at lukke cafékulturen ind.
Et besøg dér er en længerevarende helhedsoplevelse med kaffekop og med bøger, som det ville være godt at opleve i Brovst eller Stege eller København.
Som medforslagsstiller bakker Enhedslisten selvfølgelig det fremsatte forslag op - for bogens skyld.
Jeg synes, det var en god og fin ordførertale, den socialdemokratiske ordfører holdt, og det er jo fuldstændig på linje med det, en samlet opposition siger.
Men der var en ting, jeg savnede i fru Mette Frederiksens tale, og det var et klart løfte om, at lige så snart der kommer en ny regering, og det vil sige efter det kommende valg, når der kommer et andet flertal i Folketinget, så bliver denne her lov fjernet med det samme.
Så jeg vil bede fru Mette Frederiksen heroppefra gøre klart, at det også er Socialdemokratiets holdning, at denne her lov ikke overlever næste valg.
Mette Frederiksen (S), 2003-11-28:
Vi er imod de besparelser, regeringen og Dansk Folkeparti har påtænkt at gennemføre, de besparelser, som man trumfer igennem finanslovforhandlingerne.
Det er vi imod.
Det har vi meldt.
Vi vil gøre alt, hvad vi overhovedet kan i de sidste forhandlingsrunder, der kommer her i Folketingssalen, for at få de besparelser væk.
Lovforslaget, som det ligger her, stemmer vi blankt imod, det ved hr. Søren Søndergaard godt.
Og hvis det her lovforslag gennemføres, som det ligger her - man kan jo håbe på, at regeringen og Dansk Folkeparti er lydhøre i dag, forsøger at efterkomme de meget nødvendige krav, vi stiller om objektivitet og gennemsigtighed - så vil det ikke få lov til at overleve et kommende regeringsskifte med Socialdemokratiet og De Radikale.
Vi vil ikke være med til at gå fra nogle meget klare, objektive kriterier til, at der skal nedsættes en statsautoriseret censurkomité, der skal sidde - når ikke engang Venstres ordfører vil være med til at sige: Hvad betyder de der positive og negative kriterier -
vi vil selvfølgelig ikke være med til, at en censurkomité skal sidde og vurdere blad for blad, om det er tilstrækkelig godt. Så en distributionspulje på de betingelser, som regeringen stiller i sigte her i dag, det er ikke en del af en socialdemokratisk politik, og det bliver det heller ikke.
Louise Frevert (DF), 2003-11-28:
Det er et udmærket forslag, som kulturministeren her er kommet med.
Det er godt, at der bliver en pulje, hvor små periodiske blade og tidsskrifter kan få portostøtte.
Der står i lovforslaget, at pointberegningen vil være baseret på to grundprincipper: publikationer med et mindre oplag, dvs. under 100.000 eksemplarer årligt.
Og så vidt jeg har kunnet regne ud, er der ca. små 4.800-5.000 måneds- og ugeblade, der tidligere har fået støtte.
Dividerer man dette tal op i den 1½ million blade, som man tidligere har givet tilskud til, så vil der være et antal på 30.000 i gennemsnit.
Jeg mener, at man begynder at skyde med spredehagl, og at de forskellige små blade ikke vil få den andel i støtten, som de bør have.
I finansloven står der bl.a., at der fremsættes en ny pulje til tilskud til fremme af distribution af mindre uge- og månedsblade, og ordet mindre er i min optik ikke 100.000.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren, om der egentlig ikke er sket en trykfejl, hvor der er et nul for meget, og har ministeren nogle beregninger på, hvor mange der vil komme ind under adgangsgrænsen, hvis den sættes til 30.000, 40.000, 50.000 og 60.000?
Ifølge Post Danmark
vil det være de små blade, der får den største stigning.
Derfor må det da også være de små blade, der får den største del af støtten.
Samtidig vil jeg nævne, at med de nye takster, som Post Danmark har meldt ud sidst, vil det være således, at hvis samtlige blade skulle have den stigning, så ville det koste 360 mio. kr.
Der flyver mange forskellige tal gennem luften ved disse beregninger, og derfor mener jeg, at vi under udvalgsarbejdet må få nogle helt klare tal fra ministeriet, da det er meget vigtigt, at vi får fordelt den nye pulje på mest forsvarlig vis over for de små blade.
Til gengæld mener vi i Dansk Folkeparti, at den udformning i bemærkningerne til lovforslaget om kriterier, der vil forventes at blive lagt til grund for fordelingen, er god, idet det er vigtigt, at man nedfælder nogle kriterier for fordeling af midlerne, og ideen med en positiv- og negativliste er ud fra lovforslagets bemærkninger helt i overensstemmelse med de ønsker, som Dansk Folkeparti kunne have.
Vi mener også, at de tre personer, der skal sidde i fordelingsudvalget, som angivet i beskrivelsen, er en god sammensætning. Til sidst må jeg pointere, at Dansk Folkeparti er glad for, at et område fra negativlisten, information om religiøse emner, er flyttet over på positivlisten, og at puljen er tilført 2.700.000 kr..
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-28:
To spørgsmål til fru Louise Frevert.
Det ene spørgsmål er angående politiske lokalforeningers medlemsblade.
Jeg forstod på fru Louise Frevert, at Dansk Folkeparti var tilfreds med kriterierne.
Men det må jo så betyde, at de politiske medlemsblade kan få.
De fremgår jo ikke af negativlisten, og der står jo fuldstændig klart, at der vil være tale om en skønsmæssig afgørelse, og ved afvejning vil den negative afgrænsning blive tillagt størst vægt.
Det andet spørgsmål, jeg har til fru Louise Frevert, er, om man i Dansk Folkeparti har lavet nogle beregninger over, hvor let det vil være i hvert fald for udgivere af lidt større blade f.eks. at sende bladene til Rusland og få dem trykt i Rusland og så få dem distribueret og sendt til Danmark via Rusland.
Dels hvordan mulighederne er, dels
hvor mange arbejdspladser det vil koste i den grafiske branche, hvor mange arbejdspladser, det vil koste i postvæsenet. Dansk Folkeparti plejer at hævde, at man er meget interesseret i grænsehandel, og derfor kunne jeg godt tænke mig at vide, hvilke overvejelser man har gjort sig om grænsehandelsproblematikken på det her område.
Mette Frederiksen (S), 2003-11-28:
Nu er det jo et meget benyttet kneb for et oppositionsparti, der er regeringens parlamentariske grundlag, at gå op på talerstolen og foran de tilhørere, der er, og foran tv-skærmen få det til at se ud som om, at man er meget kritisk, og man overvejer at stemme nej, og man er lidt uenige i udformningen af lovforslaget.
Jeg må spørge fru Louise Frevert, om det ikke er korrekt forstået, at Dansk Folkeparti udgør regeringens parlamentariske grundlag også på den her sag?
Og er det dermed ikke korrekt forstået, at Dansk Folkeparti understøtter, at tusindvis af blade og magasiner, der tilsammen udgør lige præcis mangfoldigheden i de danske medier, er det ikke korrekt forstået, at Dansk Folkeparti er med til at fjerne de pågældende blades portostøtte og er med til i sidste ende at stemme det her lovforslag igennem?
Louise Frevert (DF), 2003-11-28:
Først til fru Mette Frederiksen: Nu må jeg lige pointere, at jeg ikke hører til den luskede type, der stikker noget under stolen eller på andre måder lusker mig frem med nogle argumenter.
Det er da fuldstændig korrekt, at på et tidspunkt vil vi stemme det her igennem sammen med regeringen.
Det er fuldstændig korrekt forstået, men det er jo ikke ensbetydende med, at jeg ikke også har krav på at få nogle relevante svar på mine spørgsmål, hvis der er noget i et lovforslag, som Dansk Folkeparti ikke finder helt fint i kanten i forhold vores optik.
Så nu skal man lige skille tingene ad, for det har ikke noget at gøre med at lefle for den ene eller lefle for den anden, det har noget at gøre med, at man gerne vil have klargjort helt nøjagtigt, hvad det er, der har været intentionerne i lovforslaget.
Og det er også det, Dansk Folkeparti har krav på i et udvalgsarbejde.
Så der vil jeg lige med det samme ramme en pæl igennem.
Til hr. Jacob Buksti.
til hr. Søren Søndergaard, og jeg bliver nødt til ikke at tage det, der står imellem linjerne med usynligt blæk, men at tage det for pålydende, der står i positivlisten og i negativlisten. Og jeg ser altså ikke, at der er noget, der indikerer, at man skulle kunne give portostøtte til politiske partier. Hvis det er tilfældet, så synes jeg da, at det vil være relevant at stille det som et § 20-spørgsmål, eller det vil være relevant at behandle det i udvalgsarbejdet, hvis der på nogen som helst måde skulle opstå flimmer om, om de skal have støtte eller ej, for det mener vi ikke i Dansk Folkeparti, at der overhovedet kan være tale om.
Med hensyn til Rusland vil jeg nok sige, at erhverv er ikke mit område, så jeg vil overlade til erhvervsordføreren at tage nogle beregninger på eksport til Rusland og at få trykningen foretaget derovre, så det vil jeg ikke svare på.
Bjarne Laustsen (S), 2003-11-28:
Jeg vil gerne spørge Dansk Folkepartis ordfører, om ikke det er korrekt, at det her er et rent og skært besparelsesforslag.
Der kan ligge en hel masse andre ting deri, giftigheder over for dem, der har en anden mening end Dansk Folkeparti og regeringen osv. Men hvis det er et besparelsesforslag, har man så sikret sig i forhandlingerne i regeringen, at det ikke kommer til at koste flere penge?
For hvis det her medfører, at job flytter ud af landet, fordi man er nødt til at flytte produktionen til udlandet for at kunne udgive det antal blade, man tidligere har produceret osv., har Dansk Folkeparti da sikret sig at bevare danske arbejdspladser, for normalt går partiet jo ind for danske arbejdspladser osv.?
Har man overset i forhandlingerne, at det her faktisk kan komme til at koste en hel masse penge i arbejdsløshedsunderstøttelse til de grafikere og andre folk, der hidtil har været med til at producere disse blade?
Det kunne være ret interessant at få at vide, hvordan Dansk Folkeparti forholder sig til det. Jeg håber ikke, at fru Louise Frevert bare vil henvise til, at det kunne man tage en snak med erhvervsordføreren om, men at hun også har et reelt bud på, hvad det kommer til at koste for samfundet, den her øvelse.
Bodil Kornbek (KD), 2003-11-28:
Det var egentlig fru Louise Freverts svar til fru Mette Frederiksen, der får mig på banen.
Fru Louise Frevert siger, at Dansk Folkeparti gerne vil vide, hvad intentionerne er i det her forslag.
Det synes jeg er interessant.
Vil det sige, at Dansk Folkeparti har sagt ja til noget uden at kende intentionerne i det? Jeg bliver altså nødt til ligesom at gentage det, for det synes jeg et eller andet sted er fuldstændig absurd.
Man vil altså gerne nu under førstebehandlingen kende intentionerne i det her forslag.
Det vil sige, at man altså forlods har sagt ja til de her besparelser og har talt med regeringspartierne og er helt med på det her uden at kende
Det er en interessant måde at føre politik på.
Mette Frederiksen (S), 2003-11-28:
Det passer jo meget godt, at jeg får lov til at få ordet efter fru Bodil Kornbek, for mit spørgsmål ligger meget i forlængelse af det spørgsmål, fru Bodil Kornbek netop har stillet.
Jeg står her med aftaleteksten og finansloven indgået mellem regeringen og Dansk Folkeparti, og i den står der ordret: Det forventes således ikke, at der vil ske en markant forøgelse af distributionstakster for de berørte blade.
Der gik altså ikke ret lang tid.
Blækket var lige tørt, da vi modtog de forventede portostigninger, som Post Danmark påtænker skal gælde for de her blade og magasiner.
Er fru Louise Frevert enig i den tekst, der står i finanslovaftalen, og står Dansk Folkeparti ved de ord? Hvis Dansk Folkeparti står ved den finanslovaftale, man har lavet med regeringen for ganske, ganske få uger siden, betyder det så, at hvis der kommer en voldsom forøgelse af taksterne, så falder præmisserne for finanslovaftalen bort?