runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Andersen (S), 1999-02-04:
Den nye protokols bestemmelser om en forhøjelse af erstatningsloftet, hvis der sker materiel skade eller personskade, er vi yderst tilfredse med.
Vi har også set, at man i en overgangsperiode vil køre med begge systemer, hvad vi synes er utrolig vigtigt i bestræbelserne på at få de øvrige lande med til at skrive under på protokollen, og vi er positive over for det fremsatte lovforslag.
Kim Andersen (V), 1999-02-04:
Venstre er positiv over for erhvervsministerens lovforslag, der jo drejer sig om ratifikation af 1996-protokollen vedrørende ansvarsbegrænsninger i søretlige krav.
Vi er enige i, at de nuværende erstatningsniveauer fra 1976 trænger til en revision, og vi er positive over for, at de erstatningspligtige grænser sættes op, så de bliver mere realistiske.
Det er rimeligt både over for skadelidte og skadevolder, og set ud fra en samfundsmæssig betragtning er det også fornuftigt, at der er en rimelig overensstemmelse mellem den erstatning, der kan gives, og den skade, man har påført tredjepart.
Vi er også positive over for, at lovforslaget indebærer, at man fremover kan forhøje disse erstatningsgrænser via nogle beslutninger i den internationale søfartsorganisation IMO; det hilser vi velkommen.
Vi har en lille betænkelighed med hensyn til mindre skibe under 300 t.
Det er typisk den kategori fartøjer, som vil få den største forhøjelse på op til seks gange det nuværende niveau, og det kan medføre konkurrenceforskelle i forhold til omkringliggende landes fartøjer.
Det kan vi være betænkelige ved. Lovforslaget giver dog mulighed for, at der nationalt kan laves særordninger på dette område, og det kunne da godt være, at ministeren skulle overveje at gøre dette med det samme, så vi ikke risikerer at påføre mindre fartøjer en forudsigelig konkurrence og skal til at rette op på forholdene, når først skaden er sket.
Men ellers er vi positive over for lovforslaget, og så skal jeg til slut hilse fra CD's ordfører, fru Sonja Albrink, som ikke kan være til stede her i Folketingssalen under lovforslagets behandling, og tilkendegive på hendes vegne, at CD har den samme indstilling til lovforslaget, som jeg her har fremført.
Brian Mikkelsen (KF), 1999-02-04:
Jeg skal blot meddele, at Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Aage Frandsen (SF), 1999-02-04:
Da SF's ordfører i denne sag, hr. Ole Sohn, ikke kan være til stede, skal jeg blot sige på hans og SF's vegne, at vi kan støtte lovforslaget.
Egil Møller (DF), 1999-02-04:
Lovforslaget er begrundet med ønsket om hurtigt at få indført
en forbedret beskyttelse af passagerer
, således at Danmark får mulighed for at ratificere 1996-protokollen.
Denne protokol, som er vedtaget i IMO i maj 1996, afløser Londonkonventionen fra 1976.
Lovforslaget indeholder bestemmelser om, at rederens ansvarsbegrænsningsbeløb forhøjes; det samme gælder den maksimale samlede ansvarsgrænse, og endelig indføres en forenklet procedure til at justere ansvarsbeløbsgrænsen.
I Dansk Folkeparti lægger vi afgørende vægt på, at der ikke opstår et konkurrencemæssigt misforhold for danske redere i forhold til udenlandske, så længe nogle lande henholder sig til 1976-konventionen og andre til 1996-protokollen eller en kombination af begge.
Dansk Folkeparti ønsker at støtte fiskerierhvervet og rederiforeningerne i synspunktet om muligheden for at indføre særlige ansvarsgrænser for skibe under 300 t. Såfremt erhvervsministeren kan garantere, at iværksættelsen af loven først træder i kraft, når de vigtigste søfartslande har tiltrådt 1996-protokollen, kan Dansk Folkeparti støtte lovforslaget.
Frank Aaen (EL), 1999-02-04:
Enhedslisten kan støtte lovforslaget.
Man kan selvfølgelig altid diskutere, om de maksimale ansvarsgrænser skulle være endnu højere end her; men det er jo en lidt akademisk diskussion, da det er en international konvention, vi diskuterer, og da vi meget gerne hurtigst muligt vil have den til at træde i kraft, støtter vi selvfølgelig, at Danmark tilmelder sig, og at der hurtigt kommer de 10 lande, der skal til.
Jeg kan sige, at der ikke for vores vedkommende er noget behov for at lave lempelser vedrørende mindre skibe.
Vi synes bare, vi kan støtte lovforslaget, som det ligger her.
Skulle der komme indvendinger under udvalgsarbejdet, kigger vi selvfølgelig på dem, men som udgangspunkt er vi for forslaget.
Kim Behnke (FP), 1999-02-04:
Da vi skulle finde en ordfører til dette forslag, trak jeg det korteste stykke ventilgummi med den konsekvens, at jeg begiver mig ud i noget, jeg ikke umiddelbart har voldsomt meget kendskab til, og det kan man jo nogle gange komme galt af sted med.
Som jeg læser forslaget, må jeg sige, at fra Fremskridtspartiets side har vi umiddelbart svært ved at finde grundlag for ikke at kunne støtte det.
Men der er dog to punkter, som vi under udvalgsarbejdet vil prøve at botanisere lidt i.
Det ene forhold drejer sig om en måske ubegrundet frygt, som vi dog alligevel nærer, for, at de ekstra omkostninger, forslaget nødvendigvis må påføre rederierne, kan give en konkurrenceforvridning i forhold til de rederier, der sejler under bekvemmelighedsflag.
Det er jo meget flot, at man i 1996 fik denne protokol opdateret, vi støtter fuldt ud, at man gjorde det, og vi støtter også fuldt ud, at Danmark tiltræder den.
Men hvad sker der i forhold til de rederier, der sejler under bekvemmelighedsflag for Bahama eller Liberia eller andre steder, og som ikke lader sig omfatte?
Vil det betyde fremover, at de, der har fragt, der skal befordres, kan få et billigere tilbud fra de rederier, der sejler under bekvemmelighedsflag, fordi disse rederier ikke skal være pålagt de ekstra forsikringsudgifter, som nødvendigvis må følge med?
I forvejen sejler 22 skibe her, og nu vil, som der står, yderligere en halv snes skibe blive udflaget.
Fremskridtspartiet kunne i den forbindelse ønske sig, at man fra regeringens side havde et forslag til, hvordan man kan lempe afgifterne, omkostningerne osv. for danske rederier, så de ikke finder anledning til at udflage, men forbliver under Dansk Internationalt Skibsregister og helst også med de flest mulige danske besætningsmedlemmer.
Det andet punkt, som vi godt vil have kigget lidt på under udvalgsarbejdet, er spørgsmålet om, hvorvidt denne 1996-protokol har styrket muligheden for at gøre ansvar gældende, når skibe smider olie fra sig - altså det tilbagevendende problem, når forskellige rederier har deres skibe sejlende gennem danske farvande, og man så finder anledning til at skylle tanke osv. og dermed pådrager Danmarks kyster forfærdelige forureninger med olie. Det kan godt være, at det forhold slet ikke er reguleret i denne 1996-protokol, men det har vist sig i en række af de sager, der har været søgt ført, at det har været meget svært at gøre ansvar gældende over for de pågældende rederier
, selv om man har fundet frem til dem.
Derfor kunne vi godt tænke os
under udvalgsarbejdet at få belyst, hvorvidt vedtagelsen af protokollen styrker Danmarks situation, eller om den er uændret, når det gælder om at få gjort ansvar gældende over for dem, der har udledt olie og forurenet vore strande.
Men med de to, kan vi kalde det tekniske afklaringer og måske oven i købet forbedringer undervejs i udvalgsarbejdet,
er vores indstilling positiv.
Pia Gjellerup (S), 1999-02-04:
Jeg skal generelt takke for den positive modtagelse og kun kommentere nogle enkelte ting.
Mange har udtalt sig positivt om, at i en periode er både 1976-konventionen og 1996-protokollen gældende, og om en successiv ikrafttræden af protokollens bestemmelser og lovforslagets bestemmelser.
Jeg vil blot understrege, at som fremsætter af forslaget er jeg selvfølgelig meget enig i, at det er meget hensigtsmæssigt at have denne sideløbende funktion, men at vi også skal huske, at det er en komplikation - blot for at understrege, at når noget en gang imellem er kompliceret og endog meget kompliceret, kan der ligge meget gode grunde bag, og det gør der i høj grad i dette tilfælde. For så vidt angår spørgsmålet om en særordning for de mindre skibe, er det ifølge mine oplysninger alene Storbritannien, der overvejer at gennemføre og anvende denne særregel.
Det betyder, at vi vil følge udviklingen i anvendelsen af særreglen for at sikre en konkurrencelighed og overveje, hvordan situationen udvikler sig, og følge situationen sammen med parterne for på den baggrund at overveje, om vi skal lade særordningen træde i kraft.
Men vi kan benytte lejligheden til under udvalgsbehandlingen at få beskrevet nogle af de emner, hr. Kim Behnke pegede på, og jeg ser frem til at kunne bidrage positivt til behandlingen.
Søren Søndergaard (EL), 1999-02-04:
Der kan formentlig skrives bøger om, hvad hr. Kim Behnke ikke forstår, men lad os bare holde os til det ene punkt, som omhandler sommerhusene, for det er jo et udmærket eksempel, som viser forskellen på liberalister og socialister.
En liberalist siger: Vi har mulighed for at sælge 300 sommerhuse i det her område.
Dem sælger vi til 300 personer, der har råd til at købe dem.
Socialisterne siger: Ja, vi kan godt sælge 300 sommerhuse, men vi må selvfølgelig sikre, at klitterne ikke bliver trådt ned.
Vi må selvfølgelig sikre, at naturen bliver bevaret, sådan at den også er til glæde for alle dem, der kommer om sommeren og skal ud og bade.
Det er forskellen på liberalisme og socialisme, forskellen på dem, som vil have tingene for dem, der har råd, og så dem, der arbejder for, at man må tage nogle hensyn til hele samfundet.
Derfor synes jeg egentlig, det var et utrolig velvalgt eksempel, hr. Kim Behnke tog, og hr. Kim Behnke har selvfølgelig ret i, at det viser, at der er to forskellige holdninger, og det viser også, at vi næppe bliver enige, men jeg synes, det var et godt eksempel.
Ole Hækkerup (S), 1999-02-04:
Jamen jeg vil da gerne forsøge at svare på hr. Kim Behnkes spørgsmål: Når Folketinget skal gøre det, er det, fordi - som jeg sagde indledningsvis - det er de interesser, samfundet som helhed har, vi skal varetage.
Og en af de afgørende interesser, samfundet har, og som jeg mener man et langt stykke hen ad vejen kan bruge som definition på begrebet samfundets interesser som helhed, er jo netop at sikre, at betingelserne på markedet er ordentlige, sådan at der er grundlag for fri konkurrence.
Og der er da en lang række forskellige forhold på markedet, og det er meget forskelligt, hvad det er for nogle ydelser, man har med at gøre, men det vil da altid være sådan, at man skal sætte nogle betingelser og fastsætte nogle rammer for markedet, som sikrer, at markedet fungerer med den frie konkurrence, og det giver den laveste pris og den bedst mulige kvalitet.
Og det er også det, man forsøger at gøre her, og det er da af interesse for samfundet som helhed.
Klaus Kjær (DF), 1999-02-04:
Hr. Søren Kolstrup taler om at sikre de studerendes indflydelse.
Mener hr. Søren Kolstrup også, at det skal gå på uddannelsens faglige indhold og struktur, eller skal det blot gå på pædagogik og metode i uddannelserne?
Kim Behnke (FP), 1999-02-04:
Ja, vi skifter ikke ordfører midt i sagen.
Hr. Ole Hækkerup mener, at når vi ser på samfundet som helhed, er vi nødt til at gøre det her, men dér er det, mit budskab er, at under den overskrift, »samfundet som helhed«, kan der laves beregninger for hvilken som helst branche om, at man da lige så godt kan udnytte hinandens faciliteter.
Men at konkurrerende firmaer skal ind på hinandens områder, mener vi jo ikke er rimeligt.
Der er nemlig ikke blot tale om at skrue en ekstra antenne på den eksisterende mast.
Nej, for jeg har læst forslaget, kan jeg sige til hr. Kristian Jensen, og der tales om bygninger og tekniske faciliteter og alt muligt andet, som man også skal stille til rådighed.
Så siger hr. Kristian Jensen: Jamen det er jo, fordi Tele Danmark har monopol.
Det, der sker, hvis Tele Danmark eller Sonofon fastholder, at på alle deres master er der ikke plads til andre, så går de nye selskaber - og det kan være Telia, eller det kan være Mobilix, eller hvad de nu hedder alle sammen - til landmanden og spørger, om de må bruge hans silo, eller de spørger ejendomsejeren, om de må bruge hendes gavl, eller de spørger kraftvarmeværket om de må bruge dets skorsten, osv. For hvis prisen er ublu, eller hvis markedet ikke selv kan finde ud af det, er det lige pludselig ikke længere master, man behøver bruge. Men Folketingets flertal har nu tænkt sig med den her lov at tvinge igennem, at man bruger hinandens master.
Hvorfor skal Folketinget gøre dét?
Det har man ikke svaret på endnu.
Kristian Jensen (V), 1999-02-04:
Jeg har stor respekt for Fremskridtspartiet.
Det har jo ikke så mange til at dække områderne.
Så jeg kan også have respekt for, at hr. Kim Behnke måske ikke har læst hele lovforslaget.
Det går jo ud på, at vi lægger op til, at selskaberne selv finder en løsning her, men hvis de så ikke kan, går vi ind og gør det her.
Og hvorfor går vi så med til dét fra Venstres side?
Det gør vi, fordi det er nødvendigt, når man har et monopol, som Tele Danmark havde, gennem lovgivningen at give nogle retningslinjer for, hvordan monopolet brydes.
Og det er også det, vi gør her ved, at vi fastlægger nogle retningslinjer for, hvordan vi kan få flere til at udnytte de master, der er, så der er større mulighed for fri konkurrence og vi ad den vej ad åre kan fjerne hele den statslige indblanding på telemarkedet, men først når konkurrencen er i gang og har vist sig levedygtig.
Klaus Kjær (DF), 1999-02-04:
Jeg kan forstå på hr. Søren Kolstrup, at han mener, at det er de studerende, der skal fastsætte normer for erhvervslivets fremtidige behov for de studier og de erhvervsrettede aktiviteter, der fremover skal ske her i Danmark.
Søren Kolstrup (EL), 1999-02-04:
De studerendes erfaringer og potentialer skal udnyttes fuldt ud, ja, tak.
Christine Antorini (SF), 1999-02-04:
Jeg vil gerne spørge ministeren lidt mere om professionsbacheloren.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at det bliver en af de helt centrale diskussioner omkring sammenhængene og perspektivet i livslang uddannelse.
Jeg har forstået, at ministeren tilsluttede sig en række EU-lande, som ønsker at tilpasse deres uddannelsessystemer efter det angelsaksiske system, hvor der faktisk eksisterer en professionsbachelor.
Er det også udtryk for, at det er endemålet?
Hvis det er det, vil jeg bare sige, at det er vi meget glade for i SF, for det synes vi er utrolig centralt for de her drøftelser.
Jeg vil også spørge ministeren, hvad argumentationen er for, at man vælger at udskyde beslutningen om sundhedsuddannelsernes placering.
Jeg kan forstå, at man mener, at det må opgavekommissionen tage sig af.
Men jeg vil gerne høre, hvad ministerens holdning er til det, om man vil arbejde for i forbindelse med opgavekommissionen, at sundhedsuddannelserne ligesom de øvrige mellemlange videregående uddannelser bliver placeret i statens regi.
Endelig vil jeg spørge ministeren, om man har inddraget universiteterne i drøftelserne om Danmarks Pædagogiske Universitet, og hvordan man sikrer sig, at de pædagogiske felter, de arbejder med, bliver inddraget fremover.
Margrethe Vestager (RV), 1999-02-04:
Jeg tror, det er et spørgsmål om nuancer og meget et spørgsmål om proces i forhold til professionsbachelorerne.
Jeg vil meget gerne have, at vi får en professionsbachelor.
Jeg synes, det er helt afgørende, at vi går til værks uddannelse for uddannelse og ser, hvad den nuværende uddannelse skal tilføres, hvad der skal bygges ovenpå, før vi vil kalde det for en bachelor, og at vi også gør os klart, hvilke overbygningsuddannelser en sådan bachelor skal give adgang til.
Jeg tror ikke, vi gør nogen en tjeneste ved at sige: Jamen af hensyn til vores internationale færden må vi have sådan en titel.
Det er et vægtigt argument, men det er kun et delargument.
Der skal også være en indholdsmæssig vurdering af, hvad en bachelor er, og hvad den kan bruges til, før vi skal begive os ind i at give nye titler.
Jeg håber, at det også kan blive en lejlighed til at genoplive diskussionen om bachelorer i universitetsregi, for jeg tror, at nogle af de bacheloruddannelser, vi har dér, stadig væk godt kunne trænge til et kærligt gennemblik i forhold til, at de egentlig kommer til at være bacheloruddannelser.
I forhold til sundhedsuddannelserne arbejder vi jo på en reform af de uddannelser i øjeblikket.
Der har været forskellige udspil i forhold til den måde, som de fungerer på i øjeblikket, og det indgår også i drøftelsen.
Jeg synes, at vi lige pludselig har mange bolde i luften, hvis vi både vil se på reform, på samarbejde uddannelserne imellem og så også vil begynde at flytte dem.
Det bliver lige pludselig tre strukturdiskussioner oven på hinanden, og risikoen er, at der ikke sker noget, eller at uddannelsernes indhold bliver det, der ofres i processen.
Søren Kolstrup (EL), 1999-02-04:
Jeg kan meddele forskningsministeren, at jeg har en anden vurdering af min egen politiske rolle, men lad det ligge.
Undervisningsministeren talte om forskningsbistand til CVU'erne, og det synes jeg jo selvfølgelig lyder meget rimeligt og godt.
Men en lang række høringssvar eller i hvert fald nogle høringssvar har indskærpet, at forudsætningen for en god sammenlægning og en god opbygning af CVU i virkeligheden er, at der tilføres de eksisterende institutioner flere ressosurcer til efteruddannelse af lærerne, altså en større kompetenceudvikling og overhovedet et løft for de eksisterende institutioner.
Altså jeg læser nogle af høringssvarene således, at hvis man sætter to forkrøblede institutioner sammen, er der en fare for, at man ikke kan bevare deres oprindelighed.
Og mit spørgsmål lyder så: Når vi f.eks. hører fra Ingeniørforeningen i Danmark, at den peger på, at det, det gælder om her og nu, er at give et løft til de svage institutioner, er ministeren så indstillet på at følge den tankegang op og sige: Inden vi får CVU, inden vi får sammenlægning, hvadenten den er frivillig eller ikke frivillig, så gælder det om et løft her og nu i kompetenceudviklingen for de eksisterende institutioners lærere?
Margrethe Vestager (RV), 1999-02-04:
Det er hovedtanken, at skulle der være forkrøblede institutioner - og så vidt vil jeg nu ikke gå for at betegne nogen af institutionerne og slet ikke de mange lærerkræfter og ledelser, som er gået positivt ind i de her drøftelser - vil det være min indstilling, at vi prioriterer sådan, at de steder, hvor man trænger til et løft i form af efter- og videreuddannelse af lærerkræfterne, sker det samtidig med, at man begynder at samarbejde med andre institutioner, sådan at den øgede kompetence, den øgede viden, kan udfoldes i et større fagligt fællesskab mellem kolleger fra andre, lignende uddannelser og uddannelsesfamilier eller inden for den samme uddannelse, bare udøvet fysisk et andet sted.
Jeg håber meget, at disse stadig større faglige fællesskaber og den faglige udveksling, der forhåbentlig vil kunne komme ud af det, dels selvfølgelig kan støtte uddannelserne, dels i sig selv kan give et løft til udvikling af forskningsarbejdet.
Jeg håber meget, at vi kan få stor hjælp af informations- og kommunikationsteknologi til, at dette kan lade sig gøre, sådan at vi netop kan fastholde den fysisk decentrale uddannelsesinstitution til gavn både for de studerende og for lokalsamfundet.
Men jeg mener, at der må være en samtidighed i processen, at vi arbejder hen imod etablering af centre for videregående uddannelser, og at vi i den proces også ser på, hvad der skal til i form af efter- og videreuddannelse for de nuværende lærerkræfter.
Ole Hækkerup (S), 1999-02-04:
Samtidig fastslår regeringen, at forbruger- og miljømæssige hensyn skal fastholdes.
For Socialdemokratiet er det afgørende, at vi beskytter forbrugernes interesser, simpelt hen fordi markedet ikke alene er i stand til at garantere forbrugerne ordentlige forhold.
Vi skal fastlægge klare regler for, hvordan markedet skal fungere, så vi sikrer, at den enkelte ikke løbes over ende af markedskræfterne.
Det er ikke alene forbrugerne, der skal have en afgørende plads, hensynet til miljøet er mindst lige så vigtigt.
I tilrettelæggelsen af telepolitikken skal hensynet til miljøet derfor have en afgørende placering.
Vi ønsker et Danmark, der er rent og sundt at leve i, hvor langsigtede interesser i mennesker, natur og æstetik er vigtigere end kortsynede økonomiske interesser.
Derfor skal økonomisk fremgang kombineres med forbedringer af miljøet.
Ved at minimere antallet af master i landskabet mest muligt reducerer vi de eventuelle skadevirkninger på æstetikken i naturoplevelsen mærkbart, specielt fordi alle nye master skal placeres og udformes, så de ikke forstyrrer oplevelsen af det danske landskab.
Endelig skal jeg sige, at hr. Ebbe Kalnæs fra CD har meddelt, at de har givet tilsagn om at støtte forslaget, men at han desværre ikke kan være her lige i dag, og sige, at fru Elisabeth Arnold på Det Radikale Venstres vegne også har givet tilsagn om at støtte forslaget.
Kristian Jensen (V), 1999-02-04:
Venstre er glad for det forslag om fælles udnyttelse af master, der ligger her, bl.a. med nogle af de samme begrundelser, som hr. Ole Hækkerup fremførte, men også med lidt andre argumenter.
F.eks. er vi ikke så nervøse for antallet af master, for hvis man faktisk ønskede at begrænse antallet af master mest muligt, ja, så skulle man jo slet ikke fremme telekommunikationen.
Man kunne også spørge, om vindmøller specielt pynter i naturen, og om vi ikke også skulle lave en fælles udnyttelse af vindmøller.
Vi synes, det er rigtigt, og det er godt, fordi det giver en rationel udnyttelse af masterne og det er en naturbeskyttelse, og det er noget, som Venstre går ind for, og som ligger os meget på sinde.
Det ligger også Venstre meget på sinde at gå ind for ejendomsbeskyttelse, og derfor er det også vigtigt, at de personer, der har master, bliver beskyttet mod uregelmæssig påtvang af de master, de nu engang har.
Vi håber, at vi med den her lov kan være med til at udvide brugen af radiolinks, brugen af trådløs teknologi.
Vi har nogle enkelte betænkeligheder, bl.a. omkring det, at der skal sættes radiosystemer, antennesystemer, op på andre bygninger end master.
Der kan være en række landmænd, der nødig vil have antenneudstyr og antennesystemer sat på på toppen af deres siloer, eftersom det er ejeren af masterne, der har ansvaret for disses vedligeholdelse og drift, jf. en anden paragraf i loven.
Det er nogle spørgsmål, som vi skal have taget op.
Det, jeg vil sige, er, at der er kommet en lov nu, som vi er glade for.
Det har været en lang fødselsproces, og det kan også ses tydeligt af de utrolig mange høringssvar, der er.
Derfor håber jeg, at forskningsministeren vil oversende sine kommentarer til de enkelte høringssvar, herunder også hvilke af høringssvarene der er indarbejdet i de endelige lovforslag.
Endvidere vil jeg gerne høre, hvorledes ministeren vil sikre en velfungerende vedligeholdelse af ikkeejeres antennesystemer, når vedligeholdelsen pålægges ejeren af master m.v. Men for at vi ikke skal blive ved med at køre rundt i det samme, vil jeg sige, at Venstre glad for, at vi nu er kommet så langt.
Vi er positivt indstillet over for lovforslaget, og vi ser frem til arbejdet i udvalget.
Brian Mikkelsen (KF), 1999-02-04:
Vi hilser det velkomment.
Det udgør jo sidste del af den principaftale, som blev indgået omkring liberaliseringen for nogle år siden.
Langt om længe, må man så sige - så vidt jeg husker, lavede man jo aftalen i december 1995 - har den nu fundet vej fra Forskningsministeriet til Folketingssalen med et par års forsinkelse, men bedre sent end aldrig.
Det er selvfølgelig først og fremmest en implementering af flere EF-direktiver, men det vigtigste er jo, at vi får sat sidste del af den liberaliseringsproces, som vi fik startet for nogle år siden, i gang.
Det er et skridt på vejen mod den reelle frie konkurrence på området, og at man får etableret et fornuftigt samarbejde.
Vi sørger altså på denne måde for at tage højde for de nye udbydere af trådløse telekommunikationstjenester og sikre deres muligheder for at opbygge eget mobilnet i fællesskab.
Derfor kan Det Konservative Folkeparti give sin fulde tilslutning til forslaget og anbefale det.