Arne Melchior (CD), 1998-11-12:
Også hr. Søren Søndergaard beskæftigede sig med spørgsmålet
om høringstidspunktet og den frist, der er givet
Det giver mig anledning til yderligere over for ministeren og de embedsmænd og de ministerkollegaer, der måtte lytte - det meste af regeringen sidder jo nok ved højttalerne for at lytte til det her - endnu en gang at uddybe, at det altså ikke er småpjat, når vi klager over den slags ting.
Og det er ikke kun af hensyn til Folketinget og ordførerne, der jo på deres partis vegne skal kunne tage stilling ved første behandling, men det er sandelig også en påpegning af hensyn til dem, man hører.
De må da kunne forvente, at de høringssvar, de afgiver, og som de højst sandsynligt gør sig umage med, og som de atter en gang får al for kort tid til, indgår i de overvejelser, man gør sig i partierne.
Ellers er høringen jo bare en paradeforestilling uden nogen indflydelse på processen.
Og meningen med at høre disse mange er jo naturligvis, at de, der har skoene på, ved, hvor de trykker, og at det, de kan gøre gældende og bemærke eller foreslå - hvad det måtte være - virkelig kan indgå i partiernes overvejelse, inden de skal melde klart ud her ved første behandling.
Dette lovforslag giver ikke CD væsentlige problemer.
Dog må jeg sige, at vi endnu ikke har haft lejlighed til at gøre os bekendt med de høringssvar, der er indgået.
Jeg har bemærket, at forslaget først er sendt ud til høring - og det er til en lang række instanser og organisationer - samme dag, som det er fremsat, nemlig den 29. oktober.
Det fremgår i hvert fald af de høringssvar, vi har fået, at modtagerne i brev af 29. oktober, som de altså har haft den 30. oktober, er blevet bedt om at forholde sig til det.
Jeg har først fået det på mit bord her i dag til morgen, og jeg har været fuldt optaget indtil dette minut.
Det er selvfølgelig særdeles utilfredsstillende, og jeg har gang på gang, også over for andre ministre og ministerier, påpeget, at sådan kan man altså ikke lege med Folketinget.
Og at der er tale om lidt leg, fremgår jo af § 6 om ikrafttræden.
Loven træder i kraft dagen efter bekendtgørelse i Lovtidende, § 2, nr. 1, dog først den 2. januar 1999.
Heri er indeholdt, at ministeren forventer lovforslaget vedtaget i tide inden jul.
Nu er der lidt formildende ved det, for når man kigger i bemærkningerne på side 17, så står dér den tekst, der burde have stået i paragraffen, siger jeg til de kære forfattere, der står nemlig om lovforslagets § 2, nr. 1, at den tidligst - ikke først - træder i kraft 2. januar 1999
; formentlig skulle der også i paragraffen have stået tidligst. Jeg kan altså ikke love ministeren, og for øvrigt vil jeg gå lidt videre og sige, at jeg kan ikke forestille mig, at dette forslag kan være gennemført inden jul.
Foreløbig har vi endnu ikke fået alle høringssvar, og jeg mener, det vil være ganske urimeligt, når der har været den tid, der har været til det i huset hos ministeren, at komme her og sige til Folketinget i en i øvrigt meget travl periode, at nu har det at gøre det punkt færdigt.
Men det bliver vi nok enige om, det løser sig vel nok, og der bliver ingen, der kommer i nød af den grund.
Vi tilsiger meget velvillig behandling, men vil altså have mulighed for at stille spørgsmål og se svarene på spørgsmål også fra anden side, før vi eventuelt kan komme med det endelige betænkningsbidrag eller bare sige ja tak til lovforslaget.