Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-04-22:
Jeg vil gerne indledningsvis sige tak for redegørelsen, som på mange områder er interessant læsning.
Den giver i hvert fald et overblik over, hvor vi står i forhold til landdistrikterne.
Når man ser på de store linjer, ser det ikke særlig positivt ud for landdistrikterne, især ikke for landdistrikterne i udkantsområderne.
Beskæftigelsen i landkommunerne er lavere end i bykommunerne.
I udkantskommunerne har der de seneste 3 år været en direkte tilbagegang i beskæftigelsen.
Når det gælder udskrivningsgrundlag pr. indbygger, nævner rapporten, at der er tegn på, at forskellene i disse år igen bliver større.
Det nævnes endvidere, at udkantskommunerne har mange ældre.
Redegørelsen anbefaler, at der er behov for en særlig indsats for at styrke den økonomiske udvikling i landdistrikterne og særlig i de landdistrikter, der ligger i yderområderne.
Når man ser på den indsats, regeringen vil gøre for at styrke udviklingen i landdistrikterne, ser det desværre ikke ud af meget, hvis man sætter dem op mod problemernes omfang.
Regeringen nævner, at den har ændret i planlovens landzonebestemmelser, hvilket har givet kommunerne bedre mulighed for at planlægge, hvilket også kan være til gavn for landdistrikterne.
Kristeligt Folkeparti er enig i dette forslag, der kan give bedre muligheder for udvikling i landdistrikterne.
Det er også positivt, at regeringen vil indføre en permanent lovhjemmel, så kommunerne får mulighed for samdrift mellem kommunale dagtilbud og skolefritidsordninger, ligesom der bliver mulighed for fælles skoleledelse i landdistrikterne og i mindre bymæssige bebyggelser.
Det vil give mulighed for at bevare små skoler og pasningstilbud i landdistrikterne, hvilket også kan få positiv indflydelse for landdistrikterne.
Jeg er også enig med ministeren i, at kommunerne og amterne er centrale aktører i udviklingen af landdistrikterne.
På side 10 i redegørelsen nævnes der: »Også i den sammenhæng anser regeringen det for afgørende, at det kommunale råderum udvides, således at der fås tilstrækkelig frihed til at kunne forandre, udvikle og nytænke.«
Jeg er enig i, at det er et centralt aspekt, men regeringen har kun indført få og begrænsede initiativer, der udvikler det kommunale råderum.
Tværtimod har regeringen
via stramme aftaler med kommuner og amter og trusler om bål og brand, hvis kommuner og amter ikke overholder skattestoppet, begrænset kommunernes og amternes økonomiske råderum.
Den såkaldte skattereform har yderligere indsnævret samfundets råderum, så der bliver mindre tilovers til kommunerne og amterne i fremtiden. Det lyder lidt, som om regeringen skubber ansvaret for udviklingen af landdistrikter over på kommunerne og amterne, samtidig med at man økonomisk begrænser deres muligheder for at gøre noget positivt i forhold til landdistrikterne.
Regeringen peger også på, at Indenrigs- og Sundhedsministeriet via landdistriktspuljer har mulighed for at støtte forsøgsvirksomhed i landdistrikterne.
Det er da udmærket, at denne pulje er til rådighed for landdistrikterne, men regeringen har, siden den tiltrådte og frem til 2003, sparet 2,6 mio. kr. på puljen. Sammenfattende mener vi ikke, at der er sammenhæng mellem de problemer, som det beskrives i redegørelsen at der er i landdistrikterne, og de midler, regeringen vil indføre for at løse problemerne.
Der er behov for en større indsats for at vende den negative økonomiske udvikling i landdistrikterne og især i de landdistrikter, der ligger i yderområderne.
Der kræves dels en målrettet satsning fra regeringens side, dels at kommuner og amter får nogle økonomiske rammebestemmelser, der giver dem mulighed for at gøre noget for landdistrikterne.