Per Clausen (EL), 2005-06-02:
Jeg kan konstatere, at ministeren siger, at der ikke vil være fuldstændig klarhed om økonomien, men at der nok kan laves forskellige scenarier, hvor man kan sige, at det kan gå så godt, og det kan gå så skidt.
Jeg mener, at det giver en lidt for stor fleksibilitet i forhold til at have en fornuftig og seriøs debat i en valgkamp; det er mit synspunkt.
Ministeren mener så ikke, at man kan komme det tættere.
Jeg har så bare én bemærkning mere.
Ministeren nævnte i et tidligere indlæg, at man havde baseret de her ændringer på, at ting skulle være bæredygtige, det vil sige, at de skulle kunne løftes af de områder, man havde puttet dem ud i.
Hvorfor er der så en lang række områder, f.eks. inden for miljøområdet – der hæver mit vidensniveau sig en lille smule op over, hvad det er på andre områder –
hvor det bedste svar, vi har fået af regeringspartierne, når vi har debatteret, hvordan kommunerne skal løfte de her opgaver, er, at der skal etableres kommunale selskaber?
Man er oven i købet gået så vidt, at man på nogle områder overvejer at lade disse kommunale selskaber udøve myndighedsudøvelse.
Det synes jeg altså ikke hænger sammen med, at man har valgt det bæredygtige.
Man har valgt at sige, at regionerne ikke skal have noget at lave, at tingene skal ned i kommunerne, og er det ikke bæredygtigt, så finder vi en løsning på dét.
Det er meget præcist, hvad jeg her har sagt, nemlig at vi om ganske få uger kender lovgivningen.
Vi kender det kommunale landskab, og det betyder, at udlignings- og finansieringsudvalget kan regne færdigt på nogle modeller, som forelægges engang, tror jeg, i løbet af oktober – det vil vise sig – som regeringen så efterfølgende kan handle på med henblik på at fremsætte et lovforslag.
Der er så den tryghed for den enkelte kommune,
at vi – selv om den meget præcise politiske målsætning er, at alle kommuner bringes i stand til at løse de her opgaver på en rimelig vis – hvis der sker byrdefordelingsmæssige effekter, vil fase dem ind i et tempo, der minder om det, man kender historisk.
Det gør, at den enkelte kommune kan føle fuldstændig tryghed til, at de her forandringer er nogle, man kan håndtere.
Dermed er der den klarhed, som kan tilvejebringes.
Det står i øvrigt også klart, at jeg har opbrugt min taletid.
Nu er min viden også på det her område forholdsvis begrænset, så det kommer næppe til at give anledning til nogen tumulter.
Der er én ting, jeg bare ikke forstår, og det er, at ministeren og regeringen gentagne gange har haft mulighed for at sige, at økonomien for kommunerne vil ligge fuldstændig klar inden kommunalvalget den 15. november.
Det er jo nemt at sige, og jeg forstod også på ministeren, at det kunne han i grunden godt sige, for hvis der var problemer, når gennemsnitsbetragtninger ikke rigtig holdt i den virkelige verden, ville de blive løst.
Det ville da være en herlig ting, også fordi jeg har personlige erfaringer med, at byrådspolitikere tit bruger regeringsindgreb og manglende penge fra staten til at løbe fra alle deres valgløfter umiddelbart efter valget.
Det gjorde man i Aalborg efter sidste valg, og regeringen og staten fik skylden, ikke helt ufortjent.
Jeg synes bare, at vi da ikke kan være tjent med, at man denne gang kan gå til valg på at sige, at økonomien er uklar og usikker.
Jeg forstår altså ikke, hvorfor indenrigsministeren ikke bare siger: Vi løser jeres problem inden den 15. november, så kender alle kommuner deres økonomi.
Det kan i hvert fald skabe rammerne om en god debat.
Må jeg så ikke om kommunerne sige, at det jo står fuldstændig klart for hver kommunalbestyrelse, der nu vælges til november, inden for hvilke rammer man kan planlægge i den næste valgperiode.
Det fremgår fuldstændig krystalklart af aftalen, at de, hvis der som følge af de her opgaveflytninger og udlignings- og finansieringsreformen sker byrdefordelingsmæssige konsekvenser, fases ind efter en i aftalen fuldstændig velbeskrevet model.
Derfor er der for den enkelte kommune et fuldstændig klart billede af, hvad der kunne kaldes en worst case-situation.