runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Kaalund (S), 2001-05-15:
Jeg må fastholde hr. Thor Pedersen på afslutningsordene i indledningstalen: Ærlighed i politik.
Nu har vi hørt skattestopdiskussionen over flere timer, vi har læst om det
de senere uger og måneder
Det er en af de mest bastante og massive tilkendegivelser i dansk politik i nyere tid, og derfor går det ikke at besvare spørgsmål om, hvordan man vil regere og styre dette land, ved at sige, at man nærer tillid til forhandlingsparterne, underforstået i kommuner og amter.
Vi må have at vide, og det i ærlighed over for befolkningen, hvilke metoder det er, Venstre vil tage i brug, ifald dette skattestop ikke kan overholdes.
Er det deponeringer, der skal skattefinansieres?
Er det bøder, der skal skattefinansieres?
Er det nedsættelse af serviceniveau?
Er det afskedigelse af borgmestre?
Hvordan vil Venstre administrere en af nyere tids mest bastante udtalelser om et skattestop i dette land?
Thor Pedersen (V), 2001-05-15:
Igen til spørgsmålet om det frie sygehusvalg, som jeg har været inde på efterhånden adskillige gange, og som jeg giver det samme forklaring på, der er den egentlige og endelige forklaring.
Det beløb, der følger med til et andet sygehus, offentligt eller privat, er DRG-taksten.
Det er altså ikke 85 pct.
Det er DRG-taksten.
Det er altså en takst fastsat af det offentlige, af Sundhedsstyrelsen, for, hvad et patientforløb ud fra en given diagnose koster.
Det er det beløb, der følger med.
Så kan man vælge private sygehuse og offentlige sygehuse.
Det kan være, hvis man tager til et privat sygehus i Australien eller USA, at det bliver dyrere, når man tager transporten med, men man kan vælge, og det er jo et frit valg, man har.
Men det er svært at forstå, at det skulle være usolidarisk, at almindelige mennesker kan få et beløb med, som dækker betalingen fuldt ud, eller hvis de måske vælger et særlig dyrt sted, dækker det meste af betalingen. At det skulle være usolidarisk i stedet for at stå på en venteliste, har jeg meget svært ved at forstå. Fru Sonja Mikkelsen taler om dårligt arbejdsmiljø.
Jamen jeg tror, man undervurderer, hvad man gør i private virksomheder for at skaffe et godt arbejdsmiljø, og hvordan arbejdsmiljøet står på agendaen, på dagsordenen.
Hvad kan vi gøre?
Hvordan kan vi forbedre os?
Hvordan får vi overhovedet arbejdskraften?
Hvordan får vi arbejdskraften?
Det er jo det, der står på dagsordenen.
Hvad kan vi lære af hinanden?
Og min påstand er, at i private virksomheder bruger man endnu flere penge pr. ansat til arbejdsmiljø, end man gør i det offentlige, og det er meget mere fokuserende. Hr. Jann Sjursen spørger til skattestoppet.
Jamen det skal tages rimelig bogstaveligt.
Det er muligt, man kan konstruere et eksempel, hvor man ændrer et fradrag, men så må det være, fordi nøjagtig den samme personkreds i virkeligheden bliver kompenseret, så der ikke er én krone ekstra til det offentlige.
Ellers er det rigtigt, for man kan ikke blot flytte rundt og sige, vi tager fra et fradrag fra en befolkningsgruppe og giver det til en helt anden befolkningsgruppe.
Sådan vil det ikke være.
Vi mener i virkeligheden, at man skal give borgerne en rimelig chance for at vurdere, om det, politikerne har sagt, er rigtigt.
Jann Sjursen (KRF), 2001-05-15:
Da Venstre i sin tid fremsatte sit løfte om et skattestop, tænkte jeg: Fint, det er en ganske udmærket ambition, en ganske udmærket målsætning, og kan vi bare nå dertil, har vi faktisk nået meget. Men som tiden er gået, må jeg indrømme, at jeg i hvert fald er blevet i tvivl om Venstres skattestop, ikke mindst på baggrund af det, vi har oplevet i kraftvarmeforligsforhandlingerne, som netop forliste på baggrund af Venstres yderst dogmatiske forhold til sit eget skattestop.
Jeg må indrømme, at jeg synes faktisk, det er absurd, hvis jeg har forstået det rigtigt.
I hvert fald sådan som pressen udlægger det, betyder det f.eks., at ingen fradrag kan fjernes.
Det vil jo betyde, at skatten indirekte stiger, altså at Venstre f.eks. ikke kan være med til at fjerne fradragsretten for faglige kontingenter for såvel arbejdstagere som arbejdsgivere.
Hvis det er rigtigt, og jeg vil gerne have bekræftet, om det er en rigtig udlægning af Venstres skattestop, så synes jeg, at man binder både sig selv på nuværende tidspunkt og en eventuel ny regering, som vi gerne vil hjælpe til magten, helt utilbørligt i forhold til dels at kunne skaffe de nødvendige forlig, dels at kunne foretage de nødvendige justeringer i skattelovgivningen. Så er man ikke fleksibel, som man heldigvis er blevet det med barselorloven, hvilket vi hilser med glæde, så er man blevet meget bastant, så bastant, at skattestoppet er blevet en stopklods.
Sonja Mikkelsen (S), 2001-05-15:
Ligesom hr. Peter Duetoft fik jeg heller ikke svar i første runde, og derfor bliver jeg nødt til at gentage mit spørgsmål til hr. Thor Pedersen.
Vi ved, at dårligt arbejdsmiljø desværre medfører flere førtidspensionister.
I Socialdemokratiet er vi meget optaget af at bekæmpe dårligt arbejdsmiljø og forsøger at gøre en ekstra indsats i dette forår, men samtidig har vi jo kunnet konstatere, at Venstre gang på gang har stillet forslag om at reducere kravene til arbejdsgiverne med hensyn til deres forpligtelser på arbejdsmiljøområdet over for medarbejderne, og det vil notorisk betyde flere førtidspensionister.
Når Venstre har et skattestop, hvordan skal udgifterne så finansieres?
De mennesker, der må gå på førtidspension på grund af den politik med et ringere arbejdsmiljø, skal vel også have noget at leve for, og hvor kommer de penge fra under et skattestop?
Det vil jeg gerne vide.
Grete Schødts (S), 2001-05-15:
Jeg vil gerne prøve at spørge Venstres ordfører, om jeg har opfattet Venstres politik om det frie valg rigtigt.
Nu tager vi prisen på en hofteoperation i Fyns Amt, dér hvor vores kollega, fru Ester Larsen, er udvalgsformand.
Det, Venstre vil, er at give patienten 85 pct. med af den pris, det i gennemsnit koster det offentlige.
Er det korrekt opfattet?
Dem får patienten med over på privathospitalet, og på privathospitalet koster en hofteoperation 72.000 kr.
Vil hr. Thor Pedersen bekræfte, at et frit valg kun er muligt for dem, der har ca. 30.000 kr. i pungen, hvis de vil have en ny hofte på et privathospital? Hvis Venstres forslag skal være budgetneutralt, skal jeg have mine skolepenge tilbage.
Giver det flere operationer?
Nedbringer det ventelisterne?
Tager man ikke bare pengene op af den offentlige kasse, af amtets kasse, og flytter de penge over til privathospitalet?
Vi har ikke flere læger, så hvordan vil hr. Thor Pedersen forklare det her?
Thor Pedersen (V), 2001-05-15:
Hvad gør man så?
Hvis det er mig, der i givet fald måtte være så heldig at skulle forhandle, går jeg ud fra, at man finder frem til en aftale, man holder, som vi har erfaring for fra tidligere.
Hvorfor skulle man ikke det?
Hvorfor skulle borgmestrene være blevet dårligere end førhen?
Og hvis det er sådan, at nogle er tvunget til at hæve skatten af den ene eller den anden grund, ligger det jo lige præcis i det, man forhandler om, hvordan de økonomiske muligheder er i det kommunale selvstyre.
Hvordan er balancen mellem det statslige forbrug og det kommunale forbrug?
Men jeg synes altså, det er svært, hvis man har den indstilling, at man tror, at mennesker i virkeligheden er i stand til at overholde aftaler, at man starter med at beslutte, hvad der skal gøres, hvis de ikke overholder dem.
Sådan er det ikke.
Hr. Peter Duetoft spørger om priserne.
I øjeblikket vil jeg sige det sådan, at i det offentlige system flakser lægerne rundt fredag og lørdag med mærkelige priser og tillæg og alt muligt.
Det, der ville ske, er, at vi ændrer bevillingssystemet.
Der er ikke bare tale om, at der kan komme et privat sygehus, der er tale om, at vi ændrer bevillingssystemet, for det er jo heri, den store og afgørende forudsætning for nedbringelse af ventelisterne ligger.
De offentlige sygehuse får en helt anden dagsorden
Så må jeg lige sige til fru Lone Møller, hvis hun stadig er her, at jeg skulle hilse og sige fra hr. Lars Løkke Rasmussen, at hvis amtet fik den bevillingsandel af de 1½ mia. kr., som er forudsætningen for det frie sygehusvalg, ville man indføre det.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-15:
Jeg synes heller ikke, jeg fik noget svar.
Hvis Venstre skal være økonomisk fornuftig, er det så økonomisk fornuftigt at ofre 300-400 mio. kr. i støtte til et pensionskassebyggeri, når det er penge, som man ikke får igen?
Man kunne derimod bruge det samme beløb i den almene boligsektor, så bliver det i boligen, og så kan man efter en årrække bruge det til boligformål igen.
Med andre ord er det faktisk, som om man sætter pengene i banken, så er det et ideologisk korstog, at Venstre vil ofre 300-400 mio. kr. på et pensionskassebyggeri, når man faktisk får pengene igen i det almene boligbyggeri?
Jeg fik heller ikke noget svar på, hvad Venstres løsning er, når man vil lade beboerne overtage boligerne i den almene sektor.
Vi ved af erfaring, at det er de bedste boliger, der bliver solgt, og de dårligste bliver tilbage.
Så får vi en spiral med yderligere nedslidning af de dårligste boliger, og til sidst kan vi i virkeligheden ende i den situation, man har i England, hvor man må rive boligerne ned, fordi de simpelt hen bliver for dårlige.
Peter Duetoft (CD), 2001-05-15:
Hr. Thor Pedersen blev så engageret, at han glemte at svare mig.
Min bekymring var, at når man vil have privathospitaler, får vi en læge- og sygeplejerskeflugt, ikke mindst fra yderområderne i Danmark, fordi vi ikke har nok læger og sygeplejersker.
Og hvad fik jeg som svar?
Det svar, jeg fik fra hr. Thor Pedersen,
var: Jamen hvorfor skal man nu hænge tohundredeognogleogfyrre sengepladser i privathospitalerne ud?
at både hr. Thor Pedersens og min ambition om privathospitaler er større end tohundredeognogleogfyrre pladser.
Er meningen ikke også, at i det øjeblik, pengene kan følge patienten, kommer der faktisk flere private hospitaler?
Det går jeg da ud fra, og så kan man da ikke bare gå herop og svare, at der er ikke flere sengepladser end sådan og sådan.
Enten er det er fupforslag, fordi man i virkeligheden taler man om nogle privathospitaler, der ikke eksisterer, eller også kommer det problem, jeg nævnte, nemlig at de vil kunne tiltrække læger og sygeplejersker fra nogle af de offentlige sygehuse, typisk fra yderområderne.
Det eneste spørgsmål jeg havde til hr. Thor Pedersen, var såmænd: Jamen hvad kan vi gøre for at forebygge det?
Morten Helveg Petersen (RV), 2001-05-15:
Jeg forsøgte at spørge Venstres ordfører, hvad man ville gøre, ifald en kommune valgte at sætte skatten op på trods af Venstres skattestop.
Jeg fik ikke noget svar på spørgsmålet, og jeg synes, besvarelsen mere mindede mig om mundheldet om, at hvis argumentet er svagt, så hæver man stemmen.
Jeg er derfor nødt til at prøve at spørge igen, og jeg kan måske inspirere hr. Thor Pedersen, i og med at Venstres formand, hr. Anders Fogh Rasmussen, har svaret på spørgsmålet i Jyllands-Posten den 13. maj.
Her siger hr. Anders Fogh Rasmussen: »Det går vi bare ud fra lykkes.
Vi stoler på det kommunale selvstyre.
I får mig ikke til at sige, hvad vi vil gøre, såfremt kommunerne imod vores forventning ikke overholder skattestoppet.«
Og videre: »Nu er der ingen grund til at tage sorgerne på forskud, vi kommer det ikke nærmere.« Er det også hr. Thor Pedersens svar på det enkle spørgsmål: Hvad vil man gøre, ifald en kommune vælger at sætte skatten op?
Thor Pedersen (V), 2001-05-15:
Til hr. Henrik Sass Larsen.
Det indgår hos os, at de offentlige tilbud om sygdomsbehandling skal være gratis, men at man skal kunne vælge mellem de offentlige sygehuse i Danmark. Som udgangspunkt er det det offentlige, der har ansvaret for, at man er i stand til at tilbyde en behandling for lidelser, der kan behandles, og den skal være gratis.
Men det er helt uden mening, at nogle skal stå på en venteliste, hvis den betaling, man er villig til at give for det, det koster det offentlige sygehusvæsen, kunne medføre, at den pågældende kunne blive behandlet for sin lidelse på et privat sygehus eller et andet sted for den sags skyld, f.eks. et offentligt sygehus i Sverige eller Tyskland.
Det er uden mening.
Det er fuldstændig amoralsk, at der er danskere, der lider så meget, at de er tvunget til at opsøge
privat behandling og betale regningen selv, og bagefter, når de beder deres amt om et tilskud, får at vide, at de ikke kan få en krone.
Hvorfor i alverden skal vi spare i skat, fordi der er nogle, der har så mange smerter, at de er tvunget til selv at vælge behandlingsstedet?
Der har været et par medlemmer af den socialdemokratiske folketingsgruppe, i hvert fald når man tager Europa-Parlamentet med, som har følt, at de ikke var i stand til at vente.
Men jeg kender også folk, der på grund af smerter har været ude af stand til at vente og har brugt deres opsparing til alderdommen til at få den behandling, som de havde brug for, uden at det offentlige ville give dem én krone efterfølgende.
Det er amoralsk.
Fru Elisabeth Arnold spørger til rammerne.
Jamen rammen er klar, for valgfrihed betyder, at man kan vælge et andet sted, hvis der er plads det pågældende sted.
Sådan er det.
Er der ikke plads, ja, så kan man ikke komme ind, og det er klart, at kommunen, der har ansvaret for sine borgere, hvad enten vi taler om plejehjem, eller hvad det nu er, også har en mulighed for at beslutte, hvor stort udbudet skal være.
Det kender vi jo i dag på skoleområdet.
Man kan måske vælge en anden skole, hvis der er plads, men ellers kommer man ikke ind, så det er altså en afvejning fra gang til gang.
Men de penge, som det koster den pågældende at komme ind, følger altså med.
Hr. Anders Samuelsen talte om at reducere afgifterne.
Jeg forstod, det kom som et chok, men det forstår jeg ikke, når man ser på, hvad det er, man i øvrigt opererer med i den radikale plan.
Jeg sagde, at hvis man alene bruger fastfrysning af afgifter, sidder jeg og klapper et andet sted, før de er i nul.
Men det ville være en meget skøn målsætning, når vi taler om boligområdet, at vi ikke beskatter på den måde, så mange flere kunne være i stand til at få deres egen bolig og få det selvværd og føle sig mere selvhjulpne, end der er mulighed for i Danmark i dag.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-05-15:
Jeg synes snart, der må være basis for en længere afhandling fra hr. Thor Pedersen om, hvad det frie valg betyder for det kommunale selvstyre.
Når børnene eller rettere sagt deres forældre når som helst kan vælge og omvælge, hvordan skal den stakkels kommune så planlægge?
Hvor mange børn er der i kommunen?
Det er et kriterium.
Og hvor mange børn er der i nabokommunen eller -kommunerne?
Måske er der fire nabokommuner, som ønsker at vælge sig ind i de daginstitutioner, der er i kommunen, og det betyder jo, at enten ender kommunen med at have for lille kapacitet, fordi den regner med, at alle dens egne forældre vælger at have børnene anbragt i en børneinstitution i en anden kommune, eller også må den operere med for stor kapacitet, fordi den regner med, at alle nabokommunerne vil have deres børn gående hos den selv.
Hvem skal de stemme på?
Der er ingen sammenhæng mellem borgerne og ydelserne.
Man har sat det kommunale selvstyre fuldstændig ud af kraft, og hvis hr. Thor Pedersen ikke svarer mig, fordi han er kommet til at dække over det røde lys, vil jeg sige, at så er det, fordi svaret er: Så har ingen ansvaret.
Aage Frandsen (SF), 2001-05-15:
Så må jeg forstå det sådan, at de forskellige mere eller mindre vilde ideer, som andre borgerlige partier har om at sætte skatten ned, ikke er noget, der kommer udefra, men
Men jeg går ud fra, at det ikke er noget, der kommer udefra.
Det vil sige, at det dermed er afvist, at det på nogen måde kan finansieres i form af, at man sætter en anden skat op.
Sådan skal jeg forstå Venstres melding.
Det vil sige, at det er besparelser, der skal ske, hvis man skal røre ved de ting, eller er det bare en afvisning af hr. Thor Pedersens venner i den borgerlige kreds?
Jeg går ud fra, at hr. Thor Pedersen er forberedt på, at vi lige skal have en lille runde om, hvad skattestoppet betyder i praksis.
Det betyder vel, at ingen skat må stige, hverken i procent eller kroner, og det må vel også betyde, at uanset om man sætter andre skatter ned, må der ikke være nogen skatter, der stiger.
Det vil sige: Hvis ulykken er ude - det forbyde vælgerne, men nu leger vi, at det sker - og vi får en borgerlig regering, Venstre, De Konservative og måske CD skal være i samme regering, og der så kommer forslag fra De Konservative om, at mellemskatten skal sænkes, bilskatterne skal sænkes, der skal ske noget med ejendomsværdiskatten, det kommer måske også fra CD, betyder det så, at Venstre ikke på nogen måde kan imødekomme det, fordi man ikke kan anvise, at andre skatter kan stige, eller betyder det så, at man skal lave store offentlige besparelser?
Poul Nødgaard (DF), 2001-05-15:
Hr. Aage Frandsen for en kort bemærkning, og derefter er det hr. Thomas Adelskov.
Villy Søvndal (SF), 2001-05-15:
Venstre tumler meget rundt i de her dage i forsøget på at fremstå som et socialt parti.
Jeg er selv i tvivl om, hvor hårdt man skal angribe Venstre for det, for man ved jo, at al begyndelse er svær, og det er jo klart, at et parti med Venstres sociale tradition må have oplagte vanskeligheder, når det skal forsøge at dæmme et socialt område ind.
Jeg tænker på barselforslaget.
Jeg skal i øvrigt sige, at Venstres og De Konservatives forslag bliver fremsat i dag, hvis formanden når at læse det op på et tidspunkt, af SF.
Vi gør det af tre indlysende grunde: Den ene er for sådan at give Venstres forslag mæle, kan man sige.
Den anden er, at Venstre jo skifter standpunkt.
Vi har prøvet at lede efter en linje, og det tætteste, vi kan komme på en linje, er, at i lige måneder afviser Venstre forslaget, mens det støtter det i ulige måneder, og da vi nu er i en ulige måned, har vi så valgt at tage det frem nu.
Den tredje er det der dramatiske opgør, der er mellem hr. Anders Fogh og hr. Jens Vibjerg om Venstres linje.
Det ser ud til i øjeblikket, at hr. Anders Fogh har overtaget, men vi kan jo ikke vide, om det holder.
Når trykket nu kommer fra Dansk Arbejdsgiverforening og Dansk Industri imod forslaget
, vil hr. Anders Fogh så være i stand til at stå fast mod hr. Vibjergs pres?
Det er vi i tvivl om.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-15:
Endnu en gang har vi i samme runde i hvert fald mindst to medlemmer af Venstre, der formår at give to forskellige billeder: Først indrømmer fru Mariann Fischer Boel, at det er rigtigt, at rådighedsbeløbene er steget, hvorefter hr. Kim Andersen gør meget ud af at forklare om alle de skatter, der er steget.
Men er det da ikke fantastisk, at folk så har noget tilbage?
Og der er svaret: De har mere tilbage, når skatten er betalt, end de havde tidligere.
Så synes jeg, fru Mariann Fischer Boel glemmer, at boligejerne under ét aldrig nogen sinde før har haft så meget til sig selv til privatforbrug, som de har nu.
Det er jo fakta, og derfor synes jeg, man forvrider fakta lidt i den her diskussion om boliger.
Hr. Kim Andersen gør også meget ud af skatten: Jamen fakta er jo, at skattetrykket opgjort på den måde, som vi altid har opgjort skattetryk på, også under tidligere borgerlige regeringer og som man gør internationalt, har været konstant under denne regering.
Rådighedsbeløbet er steget, marginalskattesatserne er faldet, så det ser altså ikke så skidt ud endda, som Venstre gerne vil gøre det til, nærmest tværtimod.
Samtidig med, at vi skal høre på denne klagesang om skatter og afgifter, skal vi have bank for, at de offentlige udgifter nærmest er for små.
Vi gør ikke nok for de hjemløse, vi gør ikke nok for de sindslidende, og oveni skal vi have kritik for at bruge for mange penge.
Det er et mirakel, intet mindre.
Fru Ester Larsen spørger til bruttoskatten: Vi står selvfølgelig ved de egentlige aftaler, vi har indgået, men det er også klart, at som bruttoskatten er, dækker den jo i dag ikke de udgifter, vi har til ledighed, aktivering m.v.
Det gør den faktisk ikke, og det er også væsentligt for os.
Ester Larsen (V), 2001-05-15:
Tak for forklaringen på bruttoskatten og dens udvikling.
Det var noget af et politisk akrobatnummer; det er faktisk sjældent, man ser det så ynkeligt.
Det var jo en tilståelse eller en ansvarsplacering.
Det var ikke regeringen selv, der havde besluttet, at bruttoskatten skulle ændres, det var noget, oppositionen, andre partier havde ført regeringen ind i. Jeg vil gerne have et meget klart svar fra fru Pernille Blach Hansen: Hvem har taget initiativet til, at bruttoskatten skal ændres? Jeg vil gerne citere økonomiministeren fra maj 1993: Der indføres bruttoskat, som regeringen kan skrue op og ned. Forkert, der indføres ikke bruttoskat, men arbejdsmarkedsbidrag, bidragene følger ledigheden, når ledigheden begynder at falde, falder bidragene også. Hvem har ansvaret for det troværdighedsproblem, regeringen har påtaget sig?
Kim Andersen (V), 2001-05-15:
Jeg forstår på fru Pernille Blach Hansen, at det er en ren tilståelsessag, at man har brudt løftet om, at bruttoskatten skulle reduceres, i takt med at arbejdsløsheden faldt.
Regeringen bryster sig af, at den har nået en masse ting uden stigninger i det samlede skattetryk.
Det er utroligt.
Den har et lemfældigt forhold til virkeligheden.
Skattetrykket er jo rent faktisk steget ganske betragteligt, siden regeringen tiltrådte.
De fleste familier har fået betydelige skattestigninger som følge af pinsepakken, boligejerne betaler et rekordstort beløb i ejendomsværdiskat, bilejerne betaler mere i registreringsafgift og benzinafgift, alle familier har fået forøget deres skattebyrde i form af flere grønne afgifter, alle familier betaler mere i forbrugsafgift, men fru Blach Hansen påstår frejdigt, at det samlede skatte- og afgiftstryk ikke er steget.
Tror fru Blach Hansen virkelig selv på det?
Det er dog fantastisk.
Man skal være en forhærdet socialdemokrat for at nå dertil.
Jeg forventer herefter, at regeringen snart stiller en forespørgsel til sig selv om, hvordan man i fremtiden vil forholde sig til realiteterne og facts.
Thomas Adelskov (S), 2001-05-15:
Nu er Venstre jo løbet fra nær sagt alt, hvad de har sagt og skrevet igennem de sidste år i 1993 og 1995, men jeg vil egentlig godt høre Venstres ordfører: Har man en skæringsdato i Venstre, som man kan meddele os andre, så vi nogenlunde ved, hvad Venstre vil, og hvad Venstre mener? Lad mig give et eksempel: I programerklæringen fra august måned sidste år siger Venstre, at man vil bruge alle de lettede renteudgifter til skattelettelser i de kommende år.
Den 17. december siger Venstres formand, hr. Anders Fogh Rasmussen, i Jyllands-Posten: »Samtidig vil vi bruge hver en krone i sparet renteudgifter på skattelettelser.«
Mit spørgsmål er: Hvad har ændret sig, eller kan vi i dag her få en skæringsdato, så når vi møder Venstrefolk, hvad enten det er i Folketingssalen, når de får lusket sig herop, eller det er ude i det åbne land, kan vi diskutere politik, fremtidsvisioner, og hvad vi vil med Danmark?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-15:
Fru Pernille Blach Hansen gav i sit svar til mig den melding, at spørgsmålet om alment nybyggeri skal vi have løst i forbindelse med kommuneforhandlingerne.
Det tager jeg som et tilsagn om, at regeringen er klar over, at det er en bunden opgave.
Men så vil jeg godt stille et andet spørgsmål i forbindelse med det forslag til vedtagelse, fru Pernille Blach Hansen har fremsat, og det er, hvorfor økologien ikke er nævnt.
Der står ganske vist noget med miljøforbedringer.
Men i Tyskland f.eks. er regeringen langt på vej til at foretage en økologisk omlægning af landbruget.
Økologien er et af de vigtigste punkter, hvis man skal tænke 10 år frem i tiden.
Det går jeg ud fra at vi er enige om.
Men så synes jeg bare, det er besynderligt, at et så afgørende punkt faktisk ikke er nævnt - i bedste fald pakket ind i en lille bemærkning om miljø, men det er faktisk ikke nævnt i forslaget til vedtagelse.
Og det er desværre ikke den eneste mangel, der er, men når man gennemgår det punkt for punkt, savner man altså noget mere konkret.
Jeg håber, fru Pernille Blach Hansen kan give noget mere konkret omkring økologien i sit svar.