runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2006-01-19:
Jeg synes jo, det er ret interessant at høre hr. Morten Helveg Petersens svar på det her spørgsmål, for jeg tror, vi alle i denne Folketingssal ved, at irakerne ikke ønsker, at der sættes en fast exitdato.
Vi ved alle i det her Folketing, at FN ikke ønsker, at der fastsættes en exitdato.
Tværtimod har FN jo lige præcis meldt ud, at man ønsker en forlængelse af mandatet for hele 2006.
Så derfor har jeg meget, meget, meget svært ved at forstå, hvordan det dog kan være, at Det Radikale Venstre – Det Radikale Venstre, som jo ellers altid, som min kollega også var inde på, taler så varmt for FN – så brændende ønsker en exitdato, når det er sådan, at der faktisk ikke er nogen andre af dem, som er dybt involverede i det her, også mere involverede, end vi selv er, nemlig lige præcis irakerne, som ønsker det?
Det forstår jeg simpelt hen ikke, og det tror jeg sådan heller ikke irakerne forstår.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-01-19:
Der ligger jo mange ting i det med at formulere en dato, var jeg ved at sige.
Vi har jo sagt til regeringen, at vi ønsker en plan for en egentlig tilbagetrækning, og det, vi hører regeringen sige i dag, er, at man jo ikke vil sætte dato på den.
Næh, man vil være i Irak, så længe irakerne selv beder om det, og det kan jo også være om 25 år.
Vi har ikke fået noget svar fra regeringens eller Dansk Folkepartis side på, hvor lang tid vi så i givet fald skal være i Irak.
Det, vi siger, er, at vi gerne vil styrke træningsindsatsen.
Problemet er, at regeringen jo ikke har villet ind i den dialog.
Gitte Lillelund Bech (V), 2006-01-19:
Mit spørgsmål til hr. Morten Helveg Petersen er, hvorvidt det alene er en dato, der mangler i det her beslutningsforslag.
Er det alene en exitdato, der mangler, for at det Radikale Venstre ville støtte det her forslag?
For det lyder jo sådan, når hr. Morten Helveg Petersen står på talerstolen og siger: Jamen vi bakker fuldt op om alt det, der står her, men vi mangler exitstrategien.
Jeg skal bare vide: Er det alene en dato, der mangler i beslutningsforslaget?
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-01-19:
Jeg sagde i min ordførertale, at vi støtter beslutningsforslaget, og at vi kvitterer for den drejning, der er af bidraget, over i retning af træning og uddannelse.
Det mener jeg jeg sagde ret tydeligt i min ordførertale, og nu har jeg i hvert fald gentaget det her for hr. Troels Lund Poulsen.
Og lad mig så sige til hr. Troels Lund Poulsen: At høre Venstre tale om, at man nu skal bakke op om FN på den historiske baggrund, at man er gået i krig uden et FN-mandat, er altså meget svært.
Det er svært at få de to modsætninger til at mødes.
Det Radikale Venstre er som bekendt varme fortalere for FN.
Jeg sagde også i min ordførertale, at FN kalder eksempelvis i Darfur, eksempelvis i en række af de afrikanske konflikter, som vi er meget optaget af.
Troels Lund Poulsen (V), 2006-01-19:
Det blev jeg ikke så meget klogere af.
Men vi prøver igen: Hvad er forskellen så på det beslutningsforslag, der foreligger nu fra regeringen, og Det Radikale Venstres forslag?
Kan hr. Morten Helveg Petersen bekræfte, at der i det beslutningsforslag, vi diskuterer i dag, er en klar opprioritering af træningsindsatsen?
Eller er hr. Morten Helveg Petersen uenig i det?
Hvad har Det Radikale Venstre tænkt sig at gøre som et parti, der jo varmt støtter alt, hvad FN måtte anbefale?
Når FN nu kommer med en appel om, at alle medlemslande bliver i 2006, hvad er det så, der gør, at Det Radikale Venstre, som jo nærmest ikke kan tale varmt nok om FN, nu vælger at sige: Lige i den her situation må vi altså sige til FN, at vi ikke vil være med til det?
Hvad er det helt præcist, der ligger til grund for, at det er irakerne, der skal lide under den holdning, Det Radikale Venstres har, at vi nu ikke skal følge FN?
Hvad er det helt præcist, der er grunden til det?
Tak for talen af den radikale ordfører.
Det, som bringer mig på banen, er et spørgsmål til hr. Morten Helveg Petersen om, hvad der helt præcist er forskellen på det beslutningsforslag, der er til debat i dag, og som jeg kan forstå Det Radikale Venstre stemmer for, men ikke overhovedet ønsker at forholde sig til substansen i, og så det papir, som S og R, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre lavede før jul.
Hvad er det helt præcist, der er forskellen på de to ting?
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-19:
Må jeg først anbefale hr. Per Clausen at læse det beslutningsforslag, der var grundlaget for Danmarks deltagelse i krigen mod Saddam Hussein i 2003, nemlig B 118.
Her er opregnet 13 grunde til, at regeringen anbefalede, at vi gik med i en international alliance vendt mod Saddam Hussein.
Der er ikke blandt de 13 grunde et eneste sted, hvor hr. Per Clausen kan finde belæg for, at vi henviser til, at Saddam Hussein rent faktisk besidder masseødelæggelsesvåben.
Det hindrer ikke, at mange i verdenssamfundet troede, han besad dem, fordi han ikke aktivt ville efterleve det pålæg, han selv havde accepteret fra FN, om at samarbejde med våbeninspektørerne, for man vidste jo, at han havde haft dem.
Der var immer væk millioner af mennesker, der var døde som konsekvens af det.
Må jeg så ikke om det andet sige: Vores motiver for at være i Irak er at overgive kontrollen med den irakiske udvikling til irakerne selv.
Vi synes, det er en god udvikling, at der nu har været afviklet tre demokratiske valg.
Vi afventer en regeringsdannelse, og vi håber, at det vil kunne give os fornyet tro på, at irakerne snart selv kan overtage ansvaret for udviklingen i eget land.
Per Clausen (EL), 2006-01-19:
Nu tror jeg nok, hvis man følger med i debatten om det her, at de fleste har opdaget, at de masseødelæggelsesvåben, som var undskyldningen for at gå i krig, ikke var der.
Tilsyneladende var de destrueret eller forsvundet, også dem, som Vesten havde solgt til Saddam Hussein.
Det står vist også nogenlunde klart, at Al-Qaeda sådan set slet ikke var til stede i Irak dengang, selv om det jo også var et af argumenterne, at Saddam Hussein var tæt forbundet med Al-Qaeda.
Nu er det så bare, at krigen er ført igennem, og krigen startede jo ikke, fordi irakerne bad Danmark om at angribe Irak.
Krigen startede, fordi USA bad os om at være med.
Nu er krigen så gennemført, eller rettere sagt den er stadig i gang, det er jo derfor, man bomber, og også fulgt op af en besættelse, og så er konsekvenserne bare, at fundamentalistiske, islamistiske politiske grupperinger er styrket, og at Al-Qaeda er styrket.
Så jeg synes bare, vi er langt fra det, der var fru Pia Christmas-Møllers mål med at føre den her krig.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-19:
Ingen skal være i tvivl om, at vi står blandt de forreste i kampen mod terror og antidemokratiske, uroskabende kræfter, men det var altså ikke det primære formål med indsatsen i Irak.
Det primære formål med indsatsen i Irak var rent faktisk at sætte handling bag det internationale samfunds ord, som krævede, at Saddam Hussein positivt, konstruktivt og aktivt samarbejdede med våbeninspektørerne, således at man kunne konstatere, at han efterlevede de aftaler, som var en følge af våbenhvilen efter Kuwaitkrigen.
Det var historien bag aktiviteterne i Irak og ikke specifikt terrorbekæmpelse.
Ingen skal være i tvivl om, at vi naturligvis vil bruge alle vores acceptable midler i kampen mod terror, og det er slet ikke for at underkende den opgave, men det var ikke hovedformålet med indsatsen i Irak.
Med hensyn til at Al-Qaeda er blevet styrket i Irak, er det jo en påstand.
Man så ikke meget til Al-Qaeda under Saddam Husseins tyranni, for man så i det hele taget ikke meget til nogen andre end Saddam Hussein og hans støtter.
Så jeg kan overhovedet ikke bekræfte den påstand, hr. Per Clausen er kommet med her, om, at Al-Qaeda er blevet styrket.
Per Clausen (EL), 2006-01-19:
Nu har fru Pia Christmas-Møller jo ret i, at det ville være godt, hvis Vesten havde vist rettidig omhu i omgangen med Saddam Hussein, sådan at man ikke havde allieret sig med ham i krigen mod Iran og forsynet ham med masseødelæggelsesvåben, som han efterfølgende brugte mod kurderne.
Det havde været godt, hvis tidligere danske regeringer, også de borgerlige, vi havde i 1980'erne, klart havde givet udtryk for deres afsky over for Saddam Hussein og forsøgt at alliere sig med de rester af modstand, der stadig væk var i Irak dengang.
Det har fru Pia ChristmasMøller ret i, og jeg er glad for den selverkendelse og selvkritik, som fru Pia Christmas-Møller her giver udtryk for.
Så til mit spørgsmål: Når nu formålet er at bekæmpe terror og udvikle demokrati, hvordan mener fru Pia Christmas-Møller så selv, det går, når vi i dag kan konstatere, at Al-Qaeda står stærkere i Irak end nogen sinde, og at det ikke mindst skyldes krig og besættelse?
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-19:
For det første er det mig bekendt ikke blevet anerkendt af Pentagon, at der er blevet anvendt hvidt fosfor mod civile.
Tværtimod er det netop blevet benægtet.
For det andet er det jo velkendt, at hr. Frank Aaen aldrig synes, at det er værd at give en håndsrækning til de demokratiske kræfter, der søger at opbygge fred, skabe fred.
Det er altid i hr. Frank Aaens ånd at argumentere imod de metoder, der nu er mulige at anvende i bekæmpelsen mod diktatorer og despoter.
Må jeg ikke minde om, at Saddam Hussein altså har været ansvarlig for mere end 80.000 kurderes død; mere end en million menneskers død har været en følge af hans krigshandlinger i regionen.
Det har virkelig været nødvendigt at tage et opgør med den herre, og det er sket.
I kølvandet er der en lang række problemer, og det vil jeg ikke på nogen måde prøve at benægte.
De problemer skal selvfølgelig håndteres, og det er jo det, man er i fuld gang med.
Men man gør det altså ikke i form af besættelse, som hr. Frank Aaen bevidst gentager mod bedre vidende.
Man gør det efter opfordring fra de demokratisk valgte ledere i Irak, som jo altså er blevet valgt af en irakisk befolkning, der faktisk imod alle forventninger deltog i valghandlingen i et ganske betydeligt omfang.
Jeg tror, irakerne er bedre til at vurdere deres egne behov, end hr. Frank Aaen er det.
Frank Aaen (EL), 2006-01-19:
Jeg forstod nu, at selv Pentagon har anerkendt, at der blev brugt fosforbomber i Falluja, og at det gik ud over civile, men det er selvfølgelig bedst at lukke øjnene.
Det, jeg spurgte om, var: Det er en krigsførelse i et omfang af 100 t bomber om dagen i gennemsnit, og USA har lige erklæret, at det skal øges, fordi man for at undgå, at egne soldater bliver slået ihjel på jorden, i højere grad vil bombe langvejs fra, og hvor man selvfølgelig vil ramme masser af civile.
Er fru Pia Christmas-Møller i virkeligheden helt i sit hjerte overbevist om, at så massiv en krigsindsats af irakerne vil blive opfattet som en hjælp?
Eller er der ikke god grund til at tænke i helt andre baner end så massiv en krig?
Det meste, der foregår, er jo det, amerikanerne står for.
Det er 100 t om dagen.
Det er en enorm krigsindsats, som selvfølgelig rammer masser af civile.
Kan den konservative ordfører forstå, hvis der er ret mange irakere, der efterhånden synes, at den hjælp er de helst fri for, og at de gerne så besættelsen høre op?
Det her er en situation, hvor man hele tiden kan rekruttere nye støtter til oprørsgrupper og til torturgrupper, og det er det, der er problemet.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-19:
Hvor er det forstemmende, og hvor er det trist at høre den socialdemokratiske ordfører fortsætte sin latterliggørelse af den indsats, de danske soldater yder i Irak.
Hvor er det forstemmende netop at høre hr. Per Kaalund føre en argumentation, som giver mindelser om Hørups hvad skal det nytte-politik tilbage fra forrige-forrige århundrede.
Vi er meget bevidste om Danmarks lidenhed, men vores lidenhed gør ikke, at vi så overhovedet ikke skal deltage i verden.
Tværtimod har Danmark præsteret at blive et velfærdssamfund, fordi vi har haft vinduerne åbne ud mod verden, fordi vi har engageret os, fordi vi har været dygtige til at handle, og fordi vi også undertiden har været i stand til at påtage os vores del af ansvaret.
Må jeg ikke til hr. Kaalunds indledende bemærkninger om mit ordvalg, mine stærke ord, ansvarsløst og sådan noget, bare citere, hvad hr. Kaalunds nuværende, erkender nuværende, formand, Helle Thorning-Schmidt, har sagt om sagen til Berlingske Tidende, og det er senest citeret 12. januar i år: »Jeg mener godt, at Mogens Lykketoft kunne sige, at det simpelt hen er uansvarligt at trække sig ud af Irak.
Samlet ville Europa stå bedre, hvis vi alle blev.«
Stærke ord, ja, indimellem må man bruge stærke ord, når de er velplacerede og de eneste, der kan beskrive situationen.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-01-19:
Det er ikke kun sunnimuslimerne – de gør det også, det er rigtigt, og det er en kilde til utilfredshed hos sunnierne, at de ikke føler sig tilgodeset i den politiske proces i Irak.
Men det er meget mere komplekst end som så.
Det centrale for mig er, at man altså ikke får stabiliseret situationen i Irak, så længe man har den her udenlandske besættelse, som det reelt er.
Det er jo derfor, at forskellige meningsmålinger viser, at der er en meget begrænset opbakning til de udenlandske tropper.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-01-19:
Som jeg forsøgte at sige i min ordførertale, er det her jo ikke noget nyt standpunkt for vores vedkommende.
Det er faktisk et standpunkt, vi har gjort gældende over for regeringen i knap et år.
Vi har endda tidligere i det offentlige rum sagt, at vi ønsker en strategi for tilbagetrækning.
Men det korte af det lange er, at vi for lang, lang tid siden har sagt til regeringen, at vi gerne ville styrke træningsindsatsen med henblik på at kunne trække os ud fra den 1. juli 2006.
Så det er noget, der er velkendt for regeringen.
Vi har søgt en dialog med regeringen netop for at kunne lave en god og ordentlig langsigtet planlægning på det her felt.
Det har regeringen ikke taget imod.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-19:
Det kan jeg garantere for er et ønske, som også vi deler.
Det er jo det, der er hele projektet.
Må jeg ikke sige, at så vel samarbejdspartnere, alliancepartnere, som andre selvfølgelig skal overholde den internationale folkeret og den humanitære ret, sådan er det, og det krav stiller vi selvfølgelig også til vores allierede.
Det kan der ikke være nogen tvivl om.
Må jeg ikke sige om fosfor, at der ikke er nogen dokumentation for, at det har været anvendt mod civile.
Det er der ikke nogen dokumentation for.
Men tingene bliver jo diskuteret, og sådan er det.
I åbne demokratier kommer tingene frem og bliver diskuteret, og er der hold i det, bliver det også retsforfulgt.
Sådan skal det være.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-01-19:
Jeg er ikke sikker på, at hr. Villy Søvndal har knipset med fingrene på den måde.
Jeg kender ham som en, der faktisk overvejer tingene meget grundigt.
Jeg ved, at hr. Villy Søvndal og SF er kommet med en række forslag til, hvordan man kan komme ud af det her.
Jeg vil ikke påstå, at det er hele det program, der skal til, men det er betydelig mere end det, som bliver fremført af Venstres ordfører.
Vi tror faktisk på, at en vigtig del af det, der skal gøres, hvis man skal skabe opbakning i befolkningen, er, at man siger undskyld for de tusindvis af civile irakere, der blev dræbt i den her krig.
Man bør sige undskyld for den napalm og de andre former for bomber og giftgasser, der er sendt ud i Irak.
Vi tror på, at der er mange muligheder, og det er ikke nok bare at knipse med fingrene, og det har vi aldrig nogen sinde sagt.
Gitte Lillelund Bech (V), 2006-01-19:
Nu har vi efterhånden en del gange diskuteret Irak her i salen i forbindelse med regeringens beslutningsforslag, men også, fordi SF har rejst forespørgselsdebat om Irak og Iraks sammenhæng til terrorisme og sådan noget lignende.
Er hr. Holger K. Nielsen enig i det?
Søren Krarup (DF), 2006-01-19:
Nu ved hr. Holger K. Nielsen ud fra sit grundige teologiske forstudium naturligvis, at det at være korsfarer er en ugudelig beskæftigelse, som bl.a. Martin Luther tog meget klar afstand fra, men det er jo heller ikke korsfarermentalitet, når man vil skabe en borgerlig stabilitet, der naturligvis som sådan er knyttet sammen med begrebet frihed.
Det er fuldstændig rigtigt, at man kan diskutere, hvor meget frihed der er muligt i et islamisk land.
I hvert tilfælde er der jo ikke tvivl om, at med hensyn til stabiliteten i Mellemøsten hænger den også sammen med, at der gives mulighed for i hvert tilfælde en begrænset form for frihed i det civile liv.
Jeg vil da sige, at nu har jeg – i modsætning til næsten alle SF-politikere, tror jeg – været på besøg i Irak og har kunnet konstatere, hvilken imponerende indsats de danske tropper ydede i retning af at skabe et civilt samfund netop med stabilitet og dertil hørende borgerlig frihed.
Er det ganske ukendt for hr. Holger K. Nielsen, at det kunne være det, der var meningen, og at der derfor er en forbindelse til frihed også i det borgerlige?
Holger K. Nielsen (SF), 2006-01-19:
Jamen der vil jeg så svare, at det jo er et helt andet ræsonnement end det, som kom fra hr. Skibby før.
Og det er jo en diskussion, man kan tage.
Jeg mener ikke, at der er skabt mere stabilitet, tværtimod, og det er sådan set et hovedargument hos mig, at tværtimod har det skabt mere ustabilitet.
Lad mig sådan i forlængelse af vores teologiske interesser prøve at returnere til hr. Søren Krarup, som jo mig bekendt lægger stor vægt på, at der skal være en sondring mellem det politiske og det religiøse – skæg for sig og snot for sig, som man siger – at det jo er derfor, hr. Søren Krarup har ført en indædt kamp imod menneskerettigheder som en eller anden religiøs idé, der er kommet ind.
Den konservative amerikanske regering, der står for det her – folk som Pearl, Wolfowitz, Cheney – er jo befængt med en korsfarermentalitet, en moderne korsfarermentalitet i det 21. århundrede, der skal indføre amerikanske værdier i hele verden.
Er det ikke noget, der faktisk kan påvirke hr. Søren Krarup med den teologiske grundholdning, han har?
Jeg forstår, at det er vigtigt for Dansk Folkeparti, at man kan sende de der flygtninge hjem, og at det måske i virkeligheden er den egentlige årsag til, at man støtter det her.
Jeg mener, som jeg sagde før, at hvis man ser på, hvad Dansk Folkeparti ellers går og siger, så burde man jo være begejstret for Saddam Hussein.
Han fik virkelig slagtet nogle muslimer over en bank; i tusindvis fik han slagtet, han holdt dem nede, de havde ikke en chance, da han var der.
Men Dansk Folkeparti støtter krigen, og det skyldes måske i virkeligheden, at man kan sende nogle asylansøgere hjem.
Det er her, hunden ligger begravet.
Tak for oplysningen, hr. Hans Kristian Skibby.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-01-19:
Det, ordføreren sagde, var: Jamen det er stabiliteten, vi går efter.
Hvad er den værd, hvis man ikke har frihed?
Det er nemt nok at undertrykke folk, det gør man ved hjælp af diktaturer osv., men friheden kommer, og den har altså også en pris.
Nu nævner man jo i det her forslag fra SF's side, at man hellere vil have de danske soldater hjem, fordi der åbenbart er en situation i Irak, der gør, at det er muligt.
Så er mit spørgsmål til ordføreren: Er der så ikke også en mulighed for, at de 600 afviste asylansøgere, som er i Danmark med irakisk statsborgerskab, kan rejse hjem til det land, som SF mener er så fantastisk dejligt at bo i?
Holger K. Nielsen (SF), 2006-01-19:
Jeg sagde, at når man ser på, hvad der er brugt på krigen, sat i forhold til hvad der er brugt på genopbygning, viser det sig, at forholdet mellem disse jo virkelig er helt ved siden af.
Der bliver talt om frihed, samtidig med at man kan læse i FE-rapporten, at »den shiitiske del af Irak har siden Saddam Husseins regimes fald fået et mere islamisk islæt.
Islamistiske politiske bevægelser og deres militser står bag en islamiseringskampagne, som har til formål at indføre en mere konservativ islamisk samfundsorden.«
Hvis man sådan ser på, hvad Dansk Folkeparti i øvrigt mener om islam; at de siger, at det ikke er nogen religion, men en form for terrorbevægelse, og at de også har karakteriseret den som en pest og en sygdom, så burde Dansk Folkeparti jo i virkeligheden støtte Saddam Hussein – altså, der burde da være en stor alliance mellem fru Pia Kjærsgaard og Saddam Hussein for at bekæmpe islamister.
Det er i hvert fald interessant at høre Dansk Folkeparti stå her og forsvare, at nu er friheden kommet til Irak, i en situation, hvor man kan se, at islamiske bevægelser har fået mere og mere indflydelse, og hvor der er sket en islamisering af hele det irakiske samfund.
Jeg tror, at mange vælgere godt ville have det opklaret hos Dansk Folkeparti.
Dansk Folkeparti har problemer med efterlønnen i øjeblikket.
Jeg tror også, at man får problemer med det her, det må jeg altså indrømme.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-01-19:
Nu nævnte ordføreren, hr. Holger K. Nielsen, enten i sit indlæg eller også i de svar, der har været efterfølgende, ordet stabilitet indtil flere gange.
Der kunne jeg da godt tænke mig at spørge ordføreren, hvorvidt man egentlig ser forskel på ordet fred og ordet frihed, og hvorledes disse to ord måske mere skulle ses i en sammenhæng.
For det, vi har været vidne til indtil nu, har jo været, at man måske nok har haft en form for fred i Irak, mens det var så som så med frihed.
Der kunne det da være spændende at høre ordførerens holdning til, hvorvidt man finder det rimeligt, at man med de initiativer, der nu er i gang, er ved også at få frihed i Irak.
Det er da noget af det, som er det væsentlige og det positive ved, at man har sat gang i alle de her projekter til alle de her milliarder, som åbenbart stadig væk er for få efter hr. Holger K. Nielsens egen overbevisning.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-01-19:
Sådan må jeg forstå hr. Niebuhr.
Jeg ved godt, der sker mange underlige ting også i det parti, men så useriøs kan jeg da ikke forestille mig man er.
Så igen tilbage til det med, at det er den irakiske regering, som har bedt os om det.
Det er jo i langt højere grad, fordi George W. Bush har bedt os om det.
Allan Niebuhr (KF), 2006-01-19:
Så kan jeg virkelig undre mig over, hvorfor SF havde så travlt med at få det betænkningsbidrag med om, at man ønskede, at Saddam Hussein skulle dømmes og i fængsel.
Der sidder han nu.
Hvis ikke manden betød noget, hvorfor var det så så vigtigt at få det med?
Tror hr. Holger K. Nielsen, at hans opfattelse deles af den irakiske demokratisk valgte regering, der i dag beder os om at blive og hjælpe med at gøre det arbejde færdigt, vi er i gang med i Irak?
Holger K. Nielsen (SF), 2006-01-19:
Det her handler jo ikke kun om personen Saddam Hussein.
Han får en behandling i retten i øjeblikket, og forhåbentlig går det retfærdigt til, og han får sin straf.
Det her handler jo meget mere om de civile irakere, de tusindvis af civile irakere, der er blevet dræbt gennem den her krig, gennem en udvikling i Irak, som bliver stadig mere destabiliseret, gennem en social udvikling, som ikke giver håb for almindelige irakere, gennem en besættelsesmagt, der laver helt de samme overgreb som Saddam Hussein i Abu Ghraib-fængslet og andre steder, og som bruger giftgas.
Det er da det, det handler om, i stedet for personen Saddam Hussein.
Ham giver jeg ikke noget som helst for.
Det er jo ikke det, det handler om, det handler om den civile iraker og udviklingen i Irak og Mellemøsten.
Allan Niebuhr (KF), 2006-01-19:
Jeg synes mere og mere, at det bliver tydeligt for enhver, at SF og hr. Holger K. Nielsen graver sig ned i et hul og nægter at se virkeligheden i øjnene.
Jeg står her med betænkningen fra Forsvarsudvalget i 2003 om vores medvirken i Irak.
Der har SF et betænkningsbidrag, og jeg citerer fra det: At Saddam Husseins styre er totalitært, menneskefjendsk og undertrykkende, er hævet over enhver tvivl.
At det vil være ønskeligt med et regimeskifte i Bagdad, så den tyranniske leder Saddam Hussein kunne komme for Menneskerettighedsdomstolen, ville være en stor humanistisk og demokratisk sejr.
Der er Saddam Hussein så nu.
Synes hr. Holger K. Nielsen ikke, at det her har været værd at kæmpe for?
Synes hr. Holger K. Nielsen ikke, at vi skal gøre den sag færdig?