Line Barfod (EL), 2003-05-06:
Enhedslisten har som mange andre længe arbejdet for, at klageadgangen i sundhedsvæsenet skal være lettere tilgængelig og gennemskuelig.
Det er jo ikke mindst vigtigt på et område som her, hvor vi taler om syge mennesker med et lille personligt overskud, ligesom vi også som mange andre har kæmpet for, at patientforsikringsordningen skal omfatte alle former for behandling inden for sundhedsvæsenet.
Derfor er det positivt, at vi nu kommer dette mål meget nærmere. Enhedslisten kan støtte næsten alle de ændringer, der er foreslået i de tre lovforslag, vi behandler i dag.
Men vi kan ikke forstå, hvorfor skatteborgerne i en tid, hvor vi kæmper for at få penge nok til den mest nødvendige sundhedsbehandling, skal ind og lette de økonomiske forhold for de private sygehuse og sundhedsklinikker.
Vi kan ikke forstå, at skatteborgerne skal betale for diverse former for mærkværdige behandlinger, der ikke behøver at have noget med sygdomsbehandling at gøre, men kan være rent kosmetiske operationer.
Vi foreslog under forligsforhandlingerne, at man kunne indføre et ganske enkelt system for at opkræve et gebyr af de private sygehuse, klinikker og andre.
Det er et enkelt og ubureaukratisk system, som man også kender fra arbejdsmarkedet.
Men regeringen afviste desværre alle andre muligheder end at lade det offentlige overtage alle de udgifter, de private sygehuse i dag har til forsikringer.
Det viser bare endnu en gang, at privatiseringer er dyrere end offentlige løsninger, og de må have et tilskud for at kunne klare sig.
Derfor kan Enhedslisten ikke stemme for det lovforslag, der handler om, at skatteborgerne skal betale de private sygehuses forsikringer.
Men de øvrige forslag er vi meget positive over for. Der er f.eks. forslaget om at oprette patientklagekontorer, som vi mener er et stort fremskridt.
Det er der, patienterne kommer, der, de er vant til at komme, og det kan være nemmere for dem at finde kontoret, end hvis de skal et andet sted hen.
Men samtidig skal man selvfølgelig se på, hvordan man sikrer uafhængighed, også så folk oplever det som uafhængigt.
Vi mener, det er vigtigt, at man gør noget for at fremme patienternes opfattelse og sundhedspersonalets opfattelse af, at det er godt, at man kommer med sine berettigede klager over sundhedsvæsenet.
Det er din rettighed og pligt, for så kan vi rette op på fejlene og gøre det bedre.
Det vil også være en lettelse, at man kun behøver at henvende sig ét sted fremover, og at man kan få hjælp til at forstå de indviklede blanketter, der kan være, og de mange regler osv.
Der er mange, der, hvis de er syge, ikke selv har overskud til at sætte sig ind i papirerne og udfylde de nødvendige blanketter til at klage og evt. kræve erstatning.
Det vil også gøre det lettere for dem, der senere skal behandle en klage, at der har siddet nogle og hjulpet med at udforme den, og det derfor er sikret, at der er alle de nødvendige oplysninger.
Samtidig håber vi også, at man i mange mindre sager vil kunne hjælpe med at formidle en direkte kontakt til de sundhedspersoner, som patienten eller de pårørende har været kede af eller mener har begået nogle fejl.
I mindre sager kan det ofte være en fordel, at man får snakket det igennem med det samme frem for, at der kommer en lang klagesag, hvor man som regel står med to tabere i stedet for en taber eller en vinder.
Også selv om
patienten måske i sidste ende får ret, så hjælper det ikke altid særlig meget på den dårlige oplevelse.
Hvorimod det kan være, at vi - hvis man med det samme får snakket tingene igennem og får at vide, at der vil blive ændret på det, så andre ikke kommer ud for det samme - står i en situation med to vindere. Vi støtter også varmt, at der kommer et rapporteringssystem for utilsigtede hændelser.
Det er vigtigt, at vi får en holdning om, at vi skal blive klogere og lære af de fejl, der bliver begået.
Vi mener, at det burde være mere omfattende.
Som flere andre ordførere har været inde på, så burde også patienterne kunne indberette, og alle i sundhedsvæsenet burde være omfattet.
Også praktiserende læger og andre i den primære sektor burde være omfattet.
Men jeg håber, at der allerede under udvalgsarbejdet vil blive klarhed om Patientklagenævnet og problemet med formandsafgørelser.
Det Sociale Ankenævn ser ikke de problemer, der er, fordi mange afgørelser bliver truffet alene som formandsafgørelser i stedet for at blive truffet af hele nævnet.
De problemer skulle vi nødig overføre til Patientklagenævnet.
Derfor håber jeg, at vi kan få klarhed over, hvilke sager det er, der kan afgøres alene som formandsafgørelser.
Det bør i hvert fald, som Lægeforeningen er inde på, være klart, at man ikke kan komme med en disciplinær påtale alene som en formandsafgørelse.
Der er også det problem, som både Forbrugerrådet, De Samvirkende Invalideorganisationer og flere andre peger på med, at patientinteresserne ikke er sikret godt nok med den nye sammensætning af Patientklagenævnet.
Det ville være godt, hvis vi kunne få en bedre patientrepræsentation. Vi havde også gerne set, at der kunne komme en ankeinstans, så man havde set mere på at adskille, når der er tale om disciplinærtiltale over for sundhedspersoner, også for at kunne sikre deres retssikkerhed, men det var der desværre ikke lydhørhed over for.
Så er der spørgsmålet om forældelse.
I hvert fald bør der som foreslået af Forbrugerrådet være en dispensationsmulighed.
Endelig burde der jo afsættes nogle økonomiske ressourcer.
Når vi har så mange gode intentioner om alt det, vi skal gøre for at rette op på fejlene, burde vi også sætte nogle ressourcer af, så systemet virkelig kommer godt fra start, og til, at der er ressourcer til at starte de her patientkontorer op og fortælle patienter og pårørende om, at de eksisterer, og hvilke muligheder der er, samt til at lave ordentligt informationsmateriale til alt sundhedspersonalet om, hvordan indrapporteringssystemet skal fungere osv. Når man vil lave sådan et system uden at sætte ressourcer af til det, så skal vi altså ikke undre os bagefter, hvis det tager lang, lang tid at få det i gang, og før nogen opdager, at det findes. Men som sagt synes vi samlet set, at vi kommer et godt skridt nærmere målet om at få et bedre sundhedsvæsen og bedre forhold for patienterne.