Elisabeth Arnold (RV), 2004-04-15:
Allerførst skal jeg vel sige tak til justitsministeren for besvarelsen på forespørgslen.
Det var en meget lang og meget detaljeret og meget hurtigt oplæst tale, som jo ikke giver mulighed for at huske alle detaljerne
Det er i hvert fald helt givet, at ministeren er klar over, at antallet af fængselspladser stiger, hun har oven i købet selv sørget for at bestille en del af dem; strafmassen er steget, altså den idømte strafmasse, det vil sige, at det antal fængselsår, der skal tilbringes bag tremmer, også er steget; antallet af dømte, der venter, er steget; tiden, man venter, er steget; kriminaliteten er steget, altså antallet af straffelovsovertrædelser, som bliver registreret i statistikken, er også steget; overgreb mod de ansatte i kriminalforsorgen er steget; sygefraværet er steget.
Kort sagt, alle disse tal, som kan læses på lystavlen og
af statistikkerne, kan der være gode forklaringer på, og der kan være dårlige forklaringer på dem, men faktum er, at alle disse parametre er steget, og de er så også steget i den tid, den nuværende regering har siddet.
Det indtryk, der efterlades, er selvfølgelig, at vi har en regering nu, som har lovet, at der skal være lov og orden i landet, og at trygheden skal stige på gaderne, men at der ikke er styr på det, for alle de parametre, som folk helst ikke vil have slynget i hovedet, er nemlig steget.
Hvad vil regeringen så gøre ved det?
Ja, ud over at bygge flere fængselspladser, vil den håbe, at det går over.
Den håber på, at i løbet af året vil det vise sig, at der er fængselspladser nok.
Man må sige, at indtrykket er en meget optimistisk og meget urealistisk optimistisk justitsminister.
Det kan ikke undgå at bundfælde sig.
Først gør man altså det, at man håber på, at det går over, og derefter savner vi nogle visioner for kriminalforsorgen: hvad er dens mål, hvad er dens hensigt, hvordan nedbringer man tilbagefaldet, hvorfor skal fængselsvæsenet producere sine egne kunder, så de kommer igen og igen, og hvordan kan man nedbringe kriminaliteten, det, som starter det hele, hvordan sikrer man, at der kommer færre ofre, hvordan sikrer man, at der kommer denne øgede tryghed på gaderne, som regeringen slog sig op på?
Når vi ser på alle disse tal, det stigende antal fængselspladser, et stigende antal dømte og et stigende antal kriminallovsovertrædelser, at ventertiden stiger,
spørger vi os selv: Hvordan i alverden kan regeringen bære at give oppositionen så gode kort på hånden? Vi får jo en valgkamp på et eller andet tidspunkt - om kortere eller længere tid, vi ved ikke hvornår - men hvis disse tal ikke retter sig, har justitsministeren en meget, meget vanskelig valgkamp foran sig. Derfor synes jeg, at justitsministeren skulle tage sammen med sine regeringspartnere og sit støtteparti og stemme for det forslag til vedtagelse, som bl.a. Det Radikale Venstre er medforslagsstiller til, for det tager fat på de ting, der er meget vigtige: de overfyldte fængsler, behandlingsindsatsen, den tid, de kriminelle venter på at komme i fængsel, og tilbagefaldet, sådan at fængselsvæsenet ikke reproducerer sine egne kunder, og endelig at sørge for ordentlige forhold for de ansatte.
Det Radikale Venstre stemmer naturligvis for vedtagelsen.