Jacob Buksti (S), 2004-04-28:
Det forslag fra Det Radikale Venstre, som vi her behandler, og som vi i Socialdemokratiet klart kan støtte, er desværre et udtryk for den noget særprægede mekanisme, der synes at gælde på visse områder i dansk politik, nemlig at jo bredere flertal, der står bag en sag, og jo flere gange det vedtages, jo mindre er sandsynligheden for, at det gennemføres.
Allerede under en forespørgselsdebat her i Tinget den 27. april år 2000 rejst af de nuværende regeringspartier og CD
viste der sig et bredt flertal bestående af CD, Socialdemokratiet, Venstre og De Konservative og Det Radikale Venstre, Kristeligt Folkeparti og Frihed 2000 om en vedtagelse, der pålagde den daværende SR-regering at fremlægge flere alternative modeller til beregningsgrundlag for registreringsafgiften i forbindelse med en ændring af den danske bilpark i en mere miljøvenlig retning.
Modellerne skulle udarbejdes inden for en provenuneutral ramme.
Rapporten blev fremlagt i juni 2001, men arbejdet blev bremset af folketingsvalget i november 2001.
Derfor er det grænsende til det uacceptable at høre, at Venstres ordfører står her og siger, at den daværende regering ikke kom med noget forslag.
Man var faktisk i gang med at arbejde med et forslag, og der var også udstukket retningslinjer for, hvordan det skulle se ud, ud fra den betragtning at Venstre og Konservative dengang ikke var nået til den erkendelse, som man er nået til nu, at det var et slag i luften at kæmpe for miljøvenlige biler.
Den nye regering fik så kolde fødder i forhold til den vedtagelse, man selv havde stået fadder til, og derfor nedsatte man i foråret 2002 en ny arbejdsgruppe til at undersøge i princippet fuldstændig det samme, som det tidligere udvalg netop havde afgivet rapport om, nemlig en omlægning af registreringsafgiften, så den i højere grad afspejler miljøbelastningen.
Rapporten herom forelå i april 2003.
Imidlertid indgik regeringen nu aftale med Dansk Folkeparti om blot at lægge loft over registreringsafgiften, og hvor overvejelserne om en miljøvenlig omlægning af registreringsafgiften inden for en provenuneutral ramme blev droppet.
Det modvirker direkte en fornuftig udskiftning af bilparken, der ville kunne medvirke til at nedbringe trafikkens miljøbelastning.
Socialdemokratiet kan derfor støtte forslaget.
Det var jo ikke det, der var situationen, må jeg sige til ministeren.
Det var sådan, at der i den rapport, som den daværende regering blev pålagt at udarbejde også med De Radikales og Socialdemokratiets stemmer, var modeller.
Det daværende flertal, som altså også bestod af Venstre og De Konservative, er jeg ret sikker på, for jeg sad selv i den pågældende regering, havde ikke den samme fleksible opfattelse af, hvordan og hvorledes verden ser ud, som ministeren har nu.
Derfor blev de modeller, der dér blev lagt frem, også behandlet på et koordinationsudvalgsmøde i den daværende regering den 17. marts, hvor man traf beslutning om, hvilke modeller man skulle arbejde videre med, fordi der netop fortsat var et flertal for at sikre en omlægning i en miljøvenlig retning.
Men er problemet ikke, at både ministerens parti og især det andet parti i regeringen i valgkampen var så langt fremme med, at man skulle sikre en omlægning af registreringsafgiften, at man blev nødt til at lave en ny rapport for at komme væk fra de valgløfter, man havde givet?