runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mariann Fischer Boel (V), 1998-06-11:
Det kom jo til at holde stik, at det var fuldstændig umuligt
at administrere regeringens første forsøg på at ændre emballageafgiften på flasker og dunke for at skaffe det provenu på ca. 400 mio. kr., som man skulle bruge i forbindelse med finansloven for 1998.
Men det var vel egentlig først omkring den 1. april, at det i al sin gru gik op for virksomheder og butikker, hvad ikrafttrædelsen betød af administrativt bøvl og besvær, da man skulle gøre sine lagerbeholdninger op.
Og det flertal, der bakkede L 135 op - altså det oprindelige forslag - kunne ikke undgå at vide, at det var et morads af uadministrerbare regler og beregningsmodeller.
Men nu foreligger der altså et nyt forslag, som Socialdemokratiets ordfører har redegjort for i detaljer, så det vil jeg sådan set skåne medlemmerne for og blot konstatere, at udgangspunktet jo er, at det i hvert fald sikrer skatteministeren det provenu, som han er gået efter.
Retfærdigvis vil jeg da godt sige, at vi i Venstre er interesserede i, at mængden af emballage mindskes mest muligt, men vi mener, at miljøsigtet fortsat mangler i lovforslaget, selv om en vægtbaseret afgift trods alt er mere
fornuftig end den volumenbaserede afgift, der var i det tidligere forslag, så den kredit vil jeg da godt give skatteministeren
Men vi mener, at der er utrolig store problemer forbundet med, at genvundne, fiberbaserede materialer er tungere end »virgin paper«, som det hedder i det tekniske sprog.
Så i virkeligheden mener vi, at hele genanvendelsesideen vil få et problem med vedtagelsen af det her forslag.
I forslaget ligger der også en reduktion på 20 pct. af afgiftsgodtgørelsen ved eksport af vinflasker, og det element mener vi i Venstre vil skabe voldsomme problemer ikke blot for flaskegenbrugsbranchen, men jo i virkeligheden også for kommunerne, der opsamler de flasker rundtomkring.
Overordnet set burde det vel være sådan, at en emballageafgift var noget, som man tog sig af i EU, altså at det blev et EU-anliggende, for at undgå skæv konkurrence.
også, at man ikke i hvert fald i nogen udstrækning har prøvet at skele til den tyske model.
Det er jo ikke altid nødvendigt at opfinde den dybe tallerken to gange.
Vi har noteret os, at testpanelet har vurderet de erhvervsøkonomiske konsekvenser af det her lovforslag, og det er vi selvfølgelig godt tilfredse med, men jeg er overbevist om, at i de tilfælde, hvor emballagen udgøres af flere forskellige elementer, altså flere forskellige materialer, holder de beregninger, som man i testpanelet har gjort sig om, at virksomhederne skal bruge mindre end en time om måneden på at administrere forslaget, ikke.
Og jeg kan måske nævne legetøjsbranchen som en af de brancher, der vil få problemer med denne model, og hvor de beregninger ikke holder. Med de bemærkninger kan jeg sige, at Venstre på det foreliggende grundlag ikke kan støtte lovforslaget.
Svend Heiselberg (V), 1998-06-11:
En af årsagerne til, at Venstre og De Konservative er kommet med beslutningsforslaget, er selvfølgelig inspireret af ministeren, som jo har haft en drøftelse med en tysk transportminister, hvor man har diskuteret genåbningen af København-Berlin-ruten.
Det må dels bero på ressourcemæssige overvejelser, dels på forhandlinger med den tyske side af forbindelsen.«
Det præciserer jo netop, at der skal forhandlinger til, og det tror jeg også er noget, som vi vil kunne enes om at man skal forsøge på, om man kan få forhandlinger med tyskerne om at genåbne ruten.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-06-11:
Det var jo så dejligt af ministeren at få at vide, hvilke partier der var ansvarlige her i Folketinget.
Det blev jo også lidt blakket.
Så er der kun Fremskridtspartiet tilbage, som sådan er rigtig ansvarlige.
Det nævnte ministeren nu slet ikke, men det må så være konsekvensen.
Så er dette jo blevet en lidt interessant diskussion, for jeg troede da, at når vi lavede lov om banestyrelsen og lavede DSB til et selvstændigt selskab, så var det noget, vi mente alvorligt, og når vi snakkede udliciteringer, så var det så noget, vi mente noget med, og også, at udlicitering betyder, at det er noget, vi skal betale for. Altså, når jernbanedriften ikke kan gå rundt, så er det jo ikke noget med, at man kan få penge for at udlicitere, så skal man selvfølgelig betale for det, og det er det, Folketinget her skal blive enige om: Hvor meget vil man betale for at få kørt?
Det vil vi da også gerne.
Men hvis vi laver alle de dér gode ting først og så aldrig kommer til Berlin, er jeg bange for, at vi bliver forholdsvis indskrænkede.
De samme partier, som er imod det her, vil jo gerne, at vi skal have en effektiv kollektiv trafik her i landet og selvfølgelig også - formoder jeg da så - rækkende ud over landets grænser.
Og spørgsmålet er jo, om vi skal til Berlin, eller vi ikke skal til Berlin.
Folk vil jo til Berlin, og hvis vi laver et ordentligt, effektivt togsystem, bruger folk toget til Berlin.
Hvad gør de ellers?
Ja, nogle har selvfølgelig bedst økonomi til at tage en bus.
Det er det billigste, det er ikke det behageligste, men de allerfleste, som kan finde penge til det, tager flyet.
Og det er der faktisk ingen der har talt om her i dag.
Det er da klart, at en effektiv bane er et alternativ til flyet. Jeg ved ikke, hvor mange der hver dag flyver mellem København og Berlin, og det bliver flere.
Berlin er jo Europas kommende metropol.
I øvrigt bliver vi da heller ikke dummere af at komme til Berlin af helt kulturelle årsager.
Men som før sagt skal det jo erkendes, at der ikke ligger det store udvalgsarbejde bag det her.
Jeg vil gerne have nogle trafikprognoser til at vurdere det efter.
Når der ikke har været det store udvalgsarbejde bag det, og når det er så tyndt, som det er, er det da også
, fordi regeringen skal have mulighed for at finde den bedst mulige løsning og ikke være bundet op af en hel masse som i hr. Søren Kolstrups forslag, som er en alt for bundet opgave.
Men det ligger selvfølgelig underforstået, at det ikke er damplokomotiv, vi skal have foran igen.
Det skal være noget, der er virkelig effektivt, og som ikke holder ved samtlige stationer herfra og til Gedser.
Derfor kan jeg såmænd heller ikke forstå, at dette har så meget med lokalpatriotisme at gøre.
Det har ikke ret meget med Nordjylland at gøre i hvert fald, og der er heller ikke meget lokalpatriotisme i det for Sydsjælland, hvor toget efter min mening slet ikke skal holde.
Men vi anbefaler selvfølgelig forslaget her og håber, at vi kan få truffet en principbeslutning om, at vi skal have sådan en effektiv togforbindelse oprettet.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-06-11:
Nu har vi lige behandlet et lovforslag, L 85, om, at DSB skal drives som en selvstændig virksomhed.
Derfor vil vi ikke være med til at pålægge DSB nye ruter, ruter, der giver underskud, noget, som skatteborgerne må betale, og samtidig bliver der tale om store udgifter til nye tog.
Hvis der skal oprettes en sådan ny rute, må det bero på, at vi får en indstilling fra DSB, en indstilling, der samtidig fremviser nogle prognoser om, at der er brug for ruten, og sidst, men ikke mindst, at den ikke giver underskud, og samtidig, at DSB kan holde de udgifter, der skal bruges til nye tog, inden for det budget, de har.
Men nu forstår jeg på Kristeligt Folkepartis ordfører, at det slet ikke er DSB, der hentydes til i lovforslaget, men at der er andre, der kan oprette ruten igen.
Hvis det er tilfældet, kan vi selvfølgelig bakke det op.
Vi har jo også lige vedtaget en lov, der siger, at der er andre, der kan bruge de skinner, som vi har, og derfor er der da mulighed for, at der er andre operatører, der kan se en fordel ved at oprette en sådan rute.
Og hvis der er nogen, der har lyst til det, jamen så kan vi da ikke have noget imod det; det vil vi da fuldt ud bakke op.
Hvis det er det, Kristeligt Folkeparti mener med det,
så kan de regne med vores støtte, men som vi har forstået lovforslaget, var der tale om, at regeringen ville have, at DSB skulle oprette ruten, og det kan vi ikke gå ind for.
Søren Hansen (S), 1998-06-11:
Jeg har en kommentar til hr. Svend Erik Hovmands bemærkning om, at vi ingenting forstod.
Vi lukkede af for udviklingen
til Østeuropa - det var ordene - hvorefter vi fik at vide, at vores naboer forstod at satse på Østeuropa.
Jeg gør opmærksom på, at den satsning, som svenskerne gjorde på Østeuropa, igennem det sidste år har medført et fald i passagermængden på mellem 20 og 30 pct.
Det er altså det underlag, der er.
Det er altså det, man fik ud af at satse på denne rute
, når vi nu her i Danmark ikke forstod nogen ting af noget.
Der var altså ingen trafik, der gik uden om Danmark i denne her sag.
Men hr. Svend Erik Hovmand fik ikke benyttet lejligheden til at give bare antydning af en fornemmelse af, hvor vi skulle få de 40 mio. kr. i anlæg, de 20 mio. kr. i drift fra, hvor pengene skulle komme fra, og i hvilken rækkefølge de skulle tages, hvilket af de mange projekter, som bl.a. hr. Svend Erik Hovmands eget parti og andre partier her har prioriteret højt, der skulle lide skade.
Vi fik ikke antydning af et svar.
Jeg efterlyser det, fordi jeg som sagt gerne vil kunne afvise de mange påstande, der er om, at dette er et forslag båret af populisme.
Og så vil jeg gerne spørge hr. Svend Erik Hovmand: Forudsætter partiet Venstre, at den tyske side af sagen er med og spiller aktivt med i dette projekt?
Er det en forudsætning for, at projektet og forslaget kan gennemføres?
Vibeke Peschardt (RV), 1998-06-11:
Jeg vil gerne spørge hr. Svend Erik Hovmand: Hvad er det, der er så skadeligt for det danske samfund ved, at den togrute ikke kan genoprettes?
Jeg ved, man føler det er et tab i Storstrøms Amt, men hvor er det kæmpetab for samfundet?
Det næste: Nu har vi lige været igennem øvelsen om DSB-SV-loven her i formiddag, og da nævnte jeg det også, og jeg vil sige det én gang til: Vi skal jo altså have rammeaftaleforhandlinger her til efteråret.
Hvis det er sådan, at et flertal her i Folketinget vedtager det her beslutningsforslag uden om regeringen og de øvrige partier, hvordan vil Venstre så forholde sig i den kommende rammeaftale omkring de 40-50 mio. kr. eller mere, det her kommer til at koste?
Skal det prioriteres op og i givet fald foran hvad?
Svend Erik Hovmand (V), 1998-06-11:
Jeg skal helt undlade at kommentere hr. Søren Hansens personlige bemærkninger.
De står jo udmærket for hr. Søren Hansens egen regning.
Men derimod vil jeg hæfte mig ved lidt af det saglige, han beskæftigede sig med, og det var spørgsmålet om trafikudviklingen over Østersøen.
Hvis man ser på den seneste undersøgelse, som er foretaget i forbindelse med Femer Sund, viser det sig, at der har været en nedgang i trafikken på 6 pct. fra Sverige til Tyskland, men en nedgang på 20 pct. fra Rødby til Puttgarten.
Der er altså klart tale om, at en stigende del af trafikken nu går mellem kontinentet og Skandinavien over Sverige.
Og så må jeg sige, at selvfølgelig - hvis hr. Søren Hansen havde hørt, hvad jeg sagde i mit indlæg - forudsætter vi, at tyskerne er med i det her.
Det er derfor, vi ikke laver nogen bindinger.
Vi laver overhovedet ingen bindinger i det beslutningsforslag, der er lagt op til her, om materiel, eller hvordan det skal gøres, hvilke tog der skal køre hvor, hvilke færger der skal bruges osv., om der overhovedet skal være den gamle løsning eller vi skal finde en helt ny løsning.
Det er op til de to ministre.
Det er op til forhandling de to ministre imellem.
Søren Hansen (S), 1998-06-11:
Jeg skal sige til hr. Svend Erik Hovmand, at det er jo meget nemt, har det vist sig, at fremsætte et beslutningsforslag her i Tinget om, at der skal betales udgifter i størrelsesordenen 40 mio. kr. i anlæg og 20 mio. kr. i drift.
Lad det så være lidt mere, lad det være lidt mindre, gerne for min skyld lidt mindre, men hvor skal pengene komme fra?
Hvad er det for projekter, der nu skal skydes ud?
Er det støjbekæmpelsen? Er det udretningen af spor?
Er det København-Ringsted, der skal skydes ud?
Hvad er det, der skal skydes ud?
Hvis ikke det er et sagligt spørgsmål, hvis ikke vi kan få svaret på det fra hr. Svend Erik Hovmand, så er det en klar bekræftelse af, at der ikke er sagligt belæg for dette forslag.
Svend Erik Hovmand (V), 1998-06-11:
Se, vi har ikke tænkt os at gå ind i en detaljeret økonomisk diskussion her i dag.
Alle ved, at DSB har et budget på 3 mia. kr. eller i den størrelsesorden, men det er ikke det, det handler om.
Det, det handler om, er, at vi hurtigst muligt får genetableret denne linje, først og fremmest for at få Danmark ind på hovedlinjen igen, at vi ikke sejles agterud, at udviklingen ikke går uden om os.
Og vi ved i øvrigt ikke, hvad det kommer til at koste.
Det er ikke det, der bekymrer os.
Fair nok, nu får hun så opbakning forhåbentlig fra et stort flertal i dette Folketing, og det kan ministeren kun være tilfreds med.
Søren Hansen (S), 1998-06-11:
Altså, beslutningsforslaget er yderst kort, det står på to linjer, men det lykkes alligevel på disse to linjer at få sagt, at det skal være snarest muligt.
Jeg går ud fra, at når man siger snarest muligt, så mener man snarest muligt, og det er snart.
Det er hurtigt.
Har man så ikke gjort sig nogen som helst overvejelser
om de økonomiske konsekvenser af at få gennemført noget snarest muligt?
Intet svar er også et svar, også et klart svar.
Svend Erik Hovmand (V), 1998-06-11:
Det har vi da, det har vi i høj grad.
Og hvis hr. Søren Hansen havde lyttet efter, hvad jeg har sagt fra denne talerstol i mit indlæg, ville han også have fået svar på det spørgsmål, han netop har stillet, hvis han havde læst bemærkningerne til forslaget, og hvis han i det hele taget havde fulgt den debat, der har været om den her sag.
Hvad er det, der er sket?
Der er sket det, at vi - i modsætning til Enhedslisten, som meget bastant stiller nogle meget omfattende krav, som er ganske kostbare - har sagt, at det vil vi ikke.
Vi vil ikke bruge mange hundrede millioner kroner og vente i 2-3 år på at få den her forbindelse etableret.
Vi ønsker, at den kommer så hurtigt som muligt, og vi mener, det kan gøres langt billigere og langt hurtigere, end Enhedslisten lægger op til.
Kaj Ikast (KF), 1998-06-11:
Jeg kan nu ikke se, at jeg har tilsluttet mig dette forslag, hvor der står snarest muligt.
Det er der meget stor forskel på.
Der står udtrykkelig »på en snarlig løsning« i mit forslag i bemærkningerne til teksten, og dér vil man se, at det er jo egentlig noget lidt andet.
For det her er efter mit tankesæt således at betragte, at der kommer en metropol imellem Lund, Helsingør, Helsingborg, Malmø, Roskilde og København.
Og der kommer en anden metropol, der hedder Berlin.
Det bliver de to store nye centre i Europa, og dér mener
Og jeg slutter mig til det her.
Jeg synes, det er en god idé, at vi får det etableret, og det skal der være tid til, for det skal ind i Landeswegsverkehrsplanen, og jeg ved ikke hvad, nede i republikken syd for os.
Og det vil sige, at det kræver store forhandlinger af ministeren med den tyske Bundesminister for at få det her gennemført.
Så det er snarligt, det skal køres igennem, og det vil sige, at det er faktisk flere år.
Jeg kender godt til, hvor lang tid det tager at få det ind i hele proceduren.
Derfor kan jeg ikke forstå, at man hidser sig sådan op, for vi er vel enige om, at metropolen kommer.
Vi er også enige om, at Berlin bliver et storcenter, som skal forbindes, og derfor synes jeg, man skal tage det som en udstrakt hånd, der egentlig markerer over for Deutsche Bundesbahn, at vi ønsker, at det kommer, og støtter DSB. Jeg kunne lige så godt stille mig op her i dag og være sur og gal, for hvem spurgte mig som forligspartner om at nedlægge ruten i sin tid? Det var der ingen der gjorde.
DSB nedlagde den bare, uanset om det var i en forligsperiode, og de, der var med fra Venstre og De Konservative, blev ikke spurgt.
Det er jo helt andre proportioner end dem, vi hører i øjeblikket, og derfor kan jeg ikke forstå det.
Jeg kan ikke forstå, at man hæver stemmen så meget.
Argumenterne må være meget svage, for når man virkelig har nedlagt noget, som var med i et vist årsforløb, der kørte, så ville jeg altså ikke hæve stemmen så meget, for så ville jeg have lidt dårlig samvittighed, når man ikke har forhandlet med forligspartnerne dér.
Søren Hansen (S), 1998-06-11:
Jeg skal sige til hr. Kaj Ikast, at jeg har et stykke papir.
På den ene side af papiret står der B 47 fremsat den 7. maj af bl.a. hr. Kaj Ikast.
Lige nedenunder står beslutningsforslaget i to linjer.
Det fjerde og det femte ord hedder »snarest muligt«.
Det er det, jeg har nævnt herfra, og jeg vil gerne understrege, at det er det, jeg refererer til.
Kaj Ikast (KF), 1998-06-11:
Det vil være sådan i det tilfælde, hvor man forhandler mellem Danmark og Tyskland, at dér vil Sverige sikkert komme med, for jeg forudser, at det ikke bliver, før Øresundsforbindelsen er færdig.
Da skulle denne forbindelse gerne komme meget, meget hurtigt og forbinde Skandinavien og Berlin med hinanden.
Og i det tilfælde vil der både være svenske tog, der kan bruges, og tyske tog, der kan bruges, og der kan være danske tog, der kan bruges.
Og dér laver man en fælles aftale, som man har lavet det med hensyn til Øresundsforbindelsen mellem Deutsche Bundesbahn, Statens Järnväger og DSB.
Jeg vil have, det skal etableres på samme måde her, fordi det er en nøgleforbindelse til fremtiden, der kommer, og så kan man ikke bare stå og sjusse her i det danske Folketing om, at vi nok har nogle røde tog, der kan bruges.
Nej, jeg mener, ministeren skal gå ned og forhandle nu med den tyske Bundesminister, og så begynder de to at finde ud af en løsning, og så skal man bagefter tale med svenskerne, så vi får en enighed imellem Skandinavien og Berlin om denne forbindelse, for det bliver en givtig rute.
Det kan jeg godt sige.
Søren Kolstrup (EL), 1998-06-11:
Jeg skal spørge hr. Kaj Ikast, om han ikke mener, det er en rimelig antagelse, at en sådan forhandling mellem Danmark og Tyskland, mellem den danske trafikminister og den tyske trafikminister, vil gå en smule lettere, hvis den danske trafikminister har noget med i lommen, f.eks. tilbud om, at der kan køre nogle IC3-tog mellem København og Berlin.
Det har vi jo netop erfaringer for, da vi havde diskussionen om København-Rødby-Hamborg.
Da kom Danmark og sagde: Hallo, vi har en løsning, og så gik forhandlingerne lettere.
Og hvis den danske trafikminister kommer ganske nøgen derned, så tror jeg, at det bliver lidt svært med forhandlingerne.
Jeg tror, at hvis vi påklæder vores trafikminister og kommer med et godt tilbud, går det meget lettere.
Kaj Ikast (KF), 1998-06-11:
Jeg vil gerne sige, at da vi forhandlede løsningen med elektrificeringen af jernbanen mellem Hamborg og Odense, var det mig, der førte forhandlingerne, og da var det en stor lykke, at vi ikke havde stillet betingelser om, hvilket materiel der skulle køre på ruten - det var begge jernbaner, der skulle afvikle det på et senere tidspunkt - men at vi lavede elektrificeringen, og så kunne hver især komme med deres tilbud.
Ellers var det aldrig gået igennem.
Aase D. Madsen (DF), 1998-06-11:
Dansk Folkepartis ordfører kan desværre ikke være til stede; derfor overtager jeg ordførerskabet.
Jeg vil da gerne stille det i forhold til de 6 mia. kr., der skal bruges til udvidelsen af København-Ringsted-banen.
Her er der ikke nogen bekymringer fra ministerens side om, hvor pengene skal komme fra, på trods af at der ligger rapport på rapport om problemer med behovet, og om den overhovedet kan være rentabel, problemer med naboer osv.
Og da vil jeg sige: Hvis der bliver økonomiske problemer med hensyn til ruten til Gedser - jeg kan se, der er nogle, der smiler, og jeg er da glad for, at man kan se det komiske i sagen, for det kan jeg altså også - hvis det giver problemer med den rute, jamen så kan den stille og roligt nedlægges, og tabet bliver minimalt.
Men vi kan søreme ikke begynde at grave sporene op igen mellem København og Ringsted, så det er fuldstændig ude af proportioner at begynde med at sige, at vi ikke har nogen økonomi til det. Hvis vi vil, så har vi det.
I øvrigt finder Dansk Folkeparti som medforslagsstiller
til B 47
, at det er et godt forslag.
Vi har simpelt hen sagt: Vi prøver - går den, så går den.
Men vi kan da ikke acceptere Enhedslistens forslag om sådan en Rolls-Royce på skinner, og det er ubegribeligt, at Enhedslisten, som burde være repræsentanter for rygsækfolket, lige pludselig forlanger kæmpestore investeringer, uden at man har noget bevis, der siger, at det kan være rentabelt med disse store stationsudvidelser, og jeg ved ikke, hvad der skal med på det projekt.
Så bliver det ude af proportioner, og hvad nytter
det så med hensyn til åbning østpå
Det er fuldstændig uden forbindelse med jorden, det her.
Det pålægger også DSB en række ting.
Jamen altså
, så længe vi har monopolet til DSB, må de da have visse frie hænder til selv at sige: Det her kan vi klare på en rentabel måde, og det giver Enhedslisten dem overhovedet ikke i sit forslag.
Ja, jeg kan så bare sige, at vi i Dansk Folkeparti håber, at udvalgsarbejdet kommer til at foregå på skinner
om ikke højhastighedstogsfart, så i et rimeligt tempo.
Og vi er som sagt utrolig positive over for det.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-06-11:
Ja, jeg vil da gerne medgive hr. Melchior, at der vel ikke ligger så mange timers udvalgsarbejde bag udformningen af forslaget her; jeg har i hvert ikke været med i dem.
Jeg syntes bare umiddelbart, at ideen var så god.
Men så må jeg undre mig over, at hr. Arne Melchior i første del af sin tale blander DSB ind i det.
Der står jo ikke DSB nogen steder i det her forslag, og det fandt hr. Melchior så også ud af lidt senere, hvor hr. Melchior siger, at man kan udlicitere.
Ja, netop.
Det er jo ikke noget med, at DSB skal være en forretning eller noget i den retning.
Hvis regeringen beder DSB om at køre denne rute her, skal DSB selvfølgelig have de penge for det, som DSB mener det må koste, minus de billetindtægter, der er på det.
Men det kunne jo være nogle andre, det kunne jo være tyskerne, der får lov at køre på den.
Der står jo ikke DSB nogen steder.
Vi arbejder lige netop i denne tid med at udlicitere driften på jernbanenettet.
Det er det, det handler om for mig at se.
Arne Melchior (CD), 1998-06-11:
Disse bemærkninger kan jeg vel kun forstå sådan, at i hvert fald den ene af de fire forslagsstillere godt kan tænke sig en udliciteringsmodel, og det er da rigtigt, at der ikke i B 47 er nævnt DSB, men der står altså, at »det pålægges regeringen«. Jeg har ikke helt klart for mig, at staten ud over DSB og så det, vi kalder privatbanerne med et lidt misvisende ord, har benyttet andre operatører til jernbanedrift, men jeg kan altså forstå, at det er det, der ligger bagved.
Så burde man nok have skrevet det med ind i bemærkningerne, således at vi, der skal ytre os til forslaget, har en mulighed for at se, hvad der egentlig er meningen.
Jeg forstår altså nu, jeg repeterer, at det ikke er DSB, der skal køre den, i hvert fald er det ikke en betingelse eller en forudsætning fra forslagsstillernes side.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-06-11:
Det har overhovedet ikke været drøftet mellem forslagsstillerne, men jeg mente, at det, der ligger i hele tilrettelæggelsen af vores jernbanedrift i Danmark, er, at man kan udlicitere kørslen.
Så det er da helt oplagt, at når det er en international rute, kan man udlicitere kørslen.
Arne Melchior (CD), 1998-06-11:
Ja, så billigt kan man altså ikke slippe.
Man kan ikke pålægge regeringen, altså tvinge regeringen til at drive en vis rute eller sørge for, at den bliver drevet, som kun for en dels vedkommende overhovedet foregår på dansk jord, uden at sige, hvor pengene skal komme fra, hvis der ikke er nogen, der vil møde op og dække underskuddet.
Så derfor er pålægget, som det udtrykkeligt står, til regeringen, ikke realistisk uden at sige det, som Enhedslisten siger, at kan den ikke køres lønsomt eller bare balancegivende, så skal staten, skatteyderne, dække underskuddet.