Majbrit Berlau (EL), 2006-02-09:
Da Enhedslistens ordfører, fru Line Barfod, ikke kan være til stede, vil jeg læse en tale op på hendes vegne.
I år er det 10 år siden, Haagerkonferencen vedtog denne konvention om foranstaltninger til beskyttelse af børn, vi behandler nu, og det er godt at se, at den nu bliver omsat til lovforslag, så den kan blive integreret i dansk lovgivning.
Der har længe været behov for at forbedre beskyttelsen af børn, når der opstår tvister mellem landene om f.eks. forældremyndighed, og det er et helt rigtigt udgangspunkt, at det, der er bedst for barnet, altid skal være det overordnede hensyn.
Så langt så godt.
Derfor er det også bekymrende – måske ikke med hensyn til konventionens krav og bogstav, men i hvert fald moralsk – at man forsøger at omgå det overordnede hensyn, altså at behandlingen af sagerne altid skal ske under hensyntagen til børnenes bedste.
Jeg tænker selvfølgelig her på Ministeriet for Flygtninge, Indvandrere og Integrations indvending om, at man kun ønsker at udpege en repræsentant for det uledsagede barn og ikke en midlertidig forældremyndighedsindehaver.
Hensynet til regeringens og DF’s flygtningepolitik vejer tydeligvis tungere end hensynet til barnet.
Det er i realiteten det budskab, der kan udledes af regeringens fortolkning og dermed lovgivningen om denne konvention, og det er smagløst og bidrager endnu en gang til at give Danmark et blakket ry ude i verden: Sådan er det altså i Danmark i øjeblikket.
Men heldigvis er der også et andet Danmark.
Vi vil prøve at få ændret lovforslaget i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Vi er positive over for at inkorporere Haagerkonventionen, selv i regeringens udgave, men trods alt vil vi gøre et forsøg på at ændre forslaget under udvalgsbehandlingen, og det ser vi sådan set frem til bliver modtaget positivt.
Jeg har naturligvis forståelse for, at der er ting, der skal afklares under udvalgsbehandlingen, for rent teknisk er det jo en ganske kompleks sag, så vi vil naturligvis være parat til at give udvalget svar på de spørgsmål, der måtte være.
Det er jo sådan, at globaliseringen og den stigende mobilitet på tværs af landegrænserne fører til, at vi får flere og flere såkaldt internationale ægteskaber, hvor parterne har tilknytning til forskellige lande.
De har måske forskellig nationalitet, de har måske boet i forskellige lande, og når sådanne ægteskaber går i opløsning, kan der jo opstå nogle særlige juridiske problemer, netop fordi parterne har tilknytning til forskellige lande.
Der kan f.eks. opstå problemer om, i hvilket land forældremyndighedssagen skal behandles, og efter hvilket lands lovgivning en sådan sag skal afgøres, og når afgørelsen er truffet, kan der opstå problemer med anerkendelsen af den i andre lande end det land, hvor den rent faktisk er truffet.
Nu er det jo sådan, at ét land ikke kan løse problemerne alene.
Det kræver et samarbejde mellem en række lande, Haagerbørnebeskyttelseskonventionen er et vigtigt element i dette samarbejde, og derfor er jeg også glad for, at vi nu får mulighed for at tilslutte os denne konvention.
Beskyttelsen af børn ligger i, at de lande, der har tiltrådt konventionen, forpligter sig til at følge nogle fælles regler for behandlingen af sager om beskyttelse af børn, bl.a. regler om, hvilket land der skal træffe afgørelse om beskyttelse af et barn, hvilken lovgivning myndigheden skal anvende, gensidig anerkendelse og fuldbyrdelse af afgørelser og samarbejde mellem myndighederne i landene.
I Danmark vil konventionen især finde anvendelse i sager om forældremyndighed og samvær og om børns formue, men beskyttelsen rækker imidlertid ud over det rent familieretlige område, idet den også omfatter sager om anbringelse af børn uden for hjemmet.
Et af de vigtige elementer i konventionen er, at det kun er myndighederne i det land, hvor barnet bor, der kan træffe afgørelse om barnet.
I forlængelse heraf foreslår vi, at de danske regler om international kompetence i forældremyndighedssager ændres, så der også her tages udgangspunkt i, hvor barnet bor.
På den måde kan vi undgå, at der findes forskellige regler, alt efter om barnet bor i et konventionsland eller i et ikkekonventionsland.
Et andet vigtigt element er gensidig anerkendelse af afgørelser.
Den, der har forældremyndigheden over et barn, behøver ikke at være bange for at miste forældremyndigheden, når man flytter fra ét land til et andet.
Det tredje vigtige element er internationalt samarbejde.
Danmark deltager allerede i internationalt samarbejde om beskyttelsen af børn gennem Haagerkonventionen om børnebortførelser, og ved gennemførelsen af den nye konvention styrkes og udbygges dette samarbejde.
Gennem dette samarbejde kan vi sikre, at afgørelser i et konventionsland om f.eks. forældremyndighed hurtigt og uden problemer bliver respekteret i de andre konventionslande, og med konventionen i hånden vil danske myndigheder have et effektivt redskab til at behandle sager om børn, der har tilknytning til flere lande.
Lovforslaget indebærer som sagt en væsentlig forbedring af den juridiske beskyttelse af børn i internationale situationer, og samtidig styrkes det internationale samarbejde om sagerne, især til gavn for børnene.
Jeg ser frem til en konstruktiv udvalgsbehandling og takker for den positive debat, vi har haft i salen.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning