runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Dyremose (KF), 2002-12-10:
Vi er nu nået til tredjebehandlingen af det her lovforslag, og det er derfor nu også tredje gang, jeg må undres over den sammenligning, der bliver gjort her.
Kan fru Sandy Brinck ikke bekræfte, at denne her regering f.eks. har afsat 1,5 mia. kr. til afkortelse af ventelisterne?
For Det Konservative Folkeparti er det utrolig vigtigt, at vi har et offentligt sundhedssystem, der hjælper alle dem, der har brug for det.
Vi forsøger at afkorte de ventelister, som det ikke lykkedes den socialdemokratiske regering at afkorte, men ud over det forsøger vi så at give nogle selvstændigt erhvervsdrivende den mulighed, arbejdstagere også har for at få en privat forsikringsordning ved siden af det offentlige sundhedssystem.
Kan fru Sandy Brinck ikke anerkende det faktum, at vi rent faktisk har styrket det offentlige sundhedssystem i denne her regering, at vi rent faktisk har tilført flere midler, og at vi har forkortet ventelisterne i det offentlige system?
Fru Sandy Brincks sortsyn med hensyn til det offentlige sundhedsvæsen er altså ikke berettiget.
Peter Christensen (V), 2002-12-10:
SF's hr. Morten Homann hører kun, hvad hr. Morten Homann vil høre, tror jeg, for jeg har gentaget mange gange her fra talerstolen, at krumtappen i sundhedsvæsenet er det offentlige sundhedsvæsen.
Jeg har også sagt, at vi har ikke nogen ideologisk modstand mod at gøre brug af forsikringsordninger
Det har jeg gentaget mange gange, men det skyldes, at det er vigtigt for mig, at det står fuldstændig klart, hvad formålet med lovforslaget er: det handler netop om, at vi får styr på det danske sundhedsvæsen, og det synes jeg vi er godt i gang med at få.
Til hr. Jens Peter Vernersen angående diskussionen om fradrag: Jeg er altså nødt til at sige, at et fradrag jo kan ses fra to sider.
Jeg hører hele tiden, at et fradrag betyder, at regningen bliver betalt af fællesskabet, men det betyder vel også, at den pågældende virksomhed betaler mindre til fællesskabet.
Der er måske en politisk bestemt forskellig opfattelse af, hvem der som udgangspunkt har ret til de penge, der bliver tjent, og hvor meget skat der skal betales af dem, men sådan ser jeg i hvert fald på det.
Så var der vist et spørgsmål mere, men det har jeg glemt.
Ester Larsen (V), 2002-12-10:
Hr. Morten Homann har tidligere i debatten været inde på, at man sprang over i køen, været inde på, at der ikke blev behandlet flere patienter, fordi der var et forsikringssystem. Så vil jeg godt spørge hr. Morten Homann: Mener hr. Morten Homann virkelig, at private forsikringsselskaber har indlæggelsesmulighed på de offentlige sygehuse?
Er hr. Morten Homann ikke klar over, at forsikringsselskaberne, når de skal indfri forsikringsydelsen, så benytter sig af private sygehuse fortrinsvis i udlandet, men også herhjemme, at de ikke kan trække på det offentlige sundhedsvæsen?
Så man kan ikke springe over i køen.
Morten Homann (SF), 2002-12-10:
Først til fru Ester Larsen: Jo, det er jeg udmærket godt klar over, og det er netop det, der er en del af problemet med det her forslag - og det er så også et svar til fru Charlotte Dyremose - for der bliver jo ikke skabt flere læger eller sygeplejersker ved, at man gennemfører det her forslag. Det er et spørgsmål om, at man flytter rundt på nogle behandlinger mellem offentlige sygehuse og nogle private sygehuse, som i vidt omfang varetages af de samme læger og sygeplejersker.
Så vil jeg sige til fru Charlotte Dyremoses spørgsmål om det sociale område: Det er klart, at der sker en mindre vækst
i de sociale udgifter, men ikke noget, der bare tilnærmelsesvis kan sammenlignes med de udgifter, som følger med.
Det behøver fru Charlotte Dyremose ikke gå til SF for at få bekræftet, hun kan sådan set bare nøjes med at gå til sin regeringsfælle, Venstre, og formanden for Kommunernes Landsforening, som bekræfter, at der sker store besparelser på det sociale område.
Så spørger fru Colette Brix her til sidst: Hvor mange små, mellemstore og store selvstændige findes der?
Jeg deltager ikke i det her spil »Hvem vil være millionær«, så det vil jeg ikke kunne sætte tal på sådan uden videre.
Men jeg ved, at det her forslag er et spørgsmål om, at man giver nogle skattefordele til en lille gruppe som erhvervsstøtte alene af den grund, at de er selvstændige, og at man tilsvarende med forslaget i foråret gav en støtte til folk alene af den grund, at de kan være nøglemedarbejdere, mens det store flertal pænt må stå og vente på, at det bliver deres tur i køen. Det bliver ikke med mig, fru Colette Brix kan spille »Hvem vil være millionær«, men jeg er helt sikker på, at dette forslag vil blive opfattet som et spil, for der er ikke nogen tvivl om, at det ikke er de dårligst stillede, det kommer til gode.
Colette L. Brix (DF), 2002-12-10:
Det er jo ikke ret lang tid siden, at vi var med til at fjerne ATP-kompensationen for firmaerne, men det gjorde åbenbart ikke så meget, der kunne man hurtigt blive enig.
I et snuptag var den væk fra de små selvstændige, sådan at man kunne bruge den et andet sted. Nu har vi så en helt anden sag, og det er, at de små selvstændige for første gang skal sidestilles med andre dele af den danske befolkning, og jeg vil sige en gang til: Der er ikke nogen i dette Ting, der behøver at være ked af, at det her forslag kommer igennem, for det var så sandelig på tide.
Morten Homann (SF), 2002-12-10:
Jeg har da ikke noget imod, at man laver gode forhold f.eks. for små iværksættere, ingen problemer med det, men pointen er, at med det her forslag laver man en forskelsbehandling, som går ud over det danske sundhedsvæsen, sådan at man får et A-hold, som kommer foran i køen, og man har så den store gruppe, der står uden for arbejdsmarkedet, som kommer bag i køen.
Det synes jeg ikke er en ærlig måde at lave erhvervspolitik på, fordi det får nogle uhyggelige sundhedsmæssige konsekvenser.
Ester Larsen (V), 2002-12-10:
Det er jo en ganske interessant diskussion, vi er ved at få gang i.
Hvem har patent på virkeligheden?
Når mange mennesker i dette land betaler for forsikringer, enten private eller gennem virksomheder, så er det et billede af virkeligheden, som ikke er til at komme uden om.
Hvorfor gør man det?
Det gør man, fordi det offentlige sundhedssystem ikke har leveret varen, ikke har kunnet levere behandlinger til tiden.
Sådan er virkeligheden, må jeg sige til fru Marianne Jelved.
Så siger man, at det kan overhovedet ikke lade sig gøre at bringe venteproblematikken ned ved hjælp af private forsikringer, men som jeg har prøvet at sige fra denne talerstol, så benytter forsikringsselskaber sig af private sygehuse også i udlandet, bl.a. i Sverige og Tyskland, fordi man netop ikke kan gå ind på de offentlige hospitaler med forsikringskunderne.
Det er virkeligheden.
Den forsikringsinteresse, som er blevet vakt, er den medicin, som borgerne har måttet tage på grund af den sundhedspolitik, som har været ført af den tidligere regering.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-12-10:
Mit indlæg er lidt i forlængelse af fru Ester Larsens, for fru Marianne Jelved spurgte, hvordan de her forsikringsordninger kunne bidrage til at forkorte ventelisterne.
Jeg kunne sådan set bare henvise til det spørgsmål, jeg stillede hr. Morten Homann, og som hr. Morten Homann ikke svarede på.
Hvis hr. Morten Homann eller for den sags skyld fru Marianne Jelved er nr. 10 på listen over dem, der skal have en knæoperation, og de 5 så via en privat forsikring, enten betalt af dem selv eller betalt af deres virksomhed, bliver opereret f.eks. på et privat hospital i Tyskland, så er fru Marianne Jelved eller hr. Morten Homann jo altså kommet ned på at være nr. 5 på ventelisten og kan dermed komme tidligere til.
Dertil kommer, at det fradrag, som den enkelte virksomhed måtte få på sundhedsordningen, langtfra har en størrelsesorden, der svarer til det, det koster at lave mange af de her operationer.
Dermed er der flere midler, flere senge og mere tid til de øvrige patienter, sådan nogle som fru Marianne Jelved og mig selv, der ikke har en sundhedsforsikring.
Colette L. Brix (DF), 2002-12-10:
Jeg hæftede mig lidt ved, at hr. Morten Homann syntes, at de der selvstændige tjente så mange penge.
Så kunne jeg sådan set godt tænke mig at stille hr. Morten Homann et par spørgsmål:
Hvor mange selvstændige er små selvstændige, hvor mange er mellemstore, og hvor mange er rigtig store?
Hvor mange af de små selvstændige tjener mere end 175.000 kr. om året, og hvor mange er det så helt nøjagtigt af de mellemstore og de meget store, der tjener den million kroner, som blev omtalt?
Marianne Jelved (RV), 2002-12-10:
Jeg talte ikke om, hvem der har patent på virkeligheden, for det har det enkelte menneske selv.
Jeg taler om kampen om billedet af virkeligheden, og det er noget ganske andet.
Jeg beklager de mennesker i Danmark, som har været ude for uheld, fejlbehandlinger og andre tragiske ting på vore sygehuse.
Det er klart, at vi skal væk fra den slags ting.
Det er slet ikke det, der er temaet her i dag.
Det, der er temaet, er, hvad det er for noget, der sker, når der er så mange mennesker, der ønsker forsikringer.
Hvoraf opstår det?
Og hvordan hænger det i øvrigt sammen med regeringens øvrige politik?
Så må jeg sige, at medmindre man, som fru Charlotte Dyremose nu antyder, regner med, at det er udenlandske sygehuse, der skal løse den opgave, som følger med brugen af forsikringer, så er kapaciteten i Danmark ikke afhængig af antal forsikringer, men afhængig af antal læger, sygeplejersker og sengepladser.
Det har VK-regeringen aldrig nogen sinde villet acceptere som en forklaring.
Der kommer nye behandlingsformer, og hver gang der er en ny behandlingsform, kommer der en ny venteliste.
Men jeg glæder mig til den dag, hvor vi kan opgøre ventelisten for år 2002 på nøjagtig samme måde, som hr. Jørgen Winther gjorde det for et par år siden.
Jeg har gjort det til regeringens succeskriterium, at de ventelister skal ned.
Regeringen skal holdes fast på sine løfter og sit illusionsmageri, og så må virkeligheden tale sit eget sprog.
Helge Adam Møller (KF), 2002-12-10:
Fru Marianne Jelved sagde, at hun glædede sig til om et antal måneder eller et halvt år, når vi havde de nye statistikker, for så måtte virkeligheden tale sit eget sprog.
Jeg synes, fru Marianne Jelved skulle gå ud i virkeligheden her i dag, den 10. december - vi andre lever derude til daglig - og tale med dem - der var 86.000 - som for 1 år siden, da fru Marianne Jelved sad i regering, havde ventet i 3 måneder eller mere, hvor hver eneste i dag har en garanti for, at hvis de har ventet mere end 2 måneder, så kan de få opereret deres knæ, deres hofte, deres øje umiddelbart dagen eller ugen efter, at de har passeret 2 måneder.
Det kan de vælge at gøre.
Det kunne de ikke dengang.
Det er virkeligheden, og det har det været siden 1. juli i år, må jeg sige til fru Marianne Jelved.
Prøv at gå ud og oplev den.
Marianne Jelved (RV), 2002-12-10:
Jeg noterer mig endnu en gang, at fru Ester Larsen bekræftede det billede, fru Charlotte Dyremose gav for lidt siden af, at forsikringsselskaberne kan levere sygehuspladser på sygehuse i udlandet, Sverige, Tyskland, formentlig også andre steder.
Det kan jeg godt forstå, hvis der er overskydende kapacitet dér, men det er altså ikke på danske sygehuse, heller ikke på private danske sygehuse, som formentlig er fyldt op, netop på grund af det, hr. Helge Adam Møller beskrev.
Som jeg heldigvis fik sagt: Regeringens forbedring af garantien fra 3 måneder til 2 måneder er al ære værd.
Det kunne jeg ikke drømme om at være imod, det er da fint.
Men netop når man ser på, at der er givet garantier - det er mange år siden - for øjeblikkelig behandling af livstruende sygdomme også i udlandet, der er en 2-måneders-garanti nu, så spørger jeg: Hvad er det for et umanerlig stort behov, der er i dag, for at tegne forsikringer?
Hvor er den interesse skabt henne?
Hvem er det, der har skabt et billede af, at det danske sygehusvæsen ikke fungerer?
Det fungerer, det fungerer endda udmærket, og det ligger i top sammenlignet med andre landes sygehusvæsen.
Det er jo bl.a. det billede, vi gerne skulle have ændret det til, fordi det er et mere troværdigt billede end det, der ligger bagved: mange ønsker om forsikringer, som man i meget ringe omfang i virkeligheden vil få brug for, hvilket enhver kan spørge forsikringsselskaberne om.
Ester Larsen (V), 2002-12-10:
Tror Det Radikale Venstre så ringe om danskerne, at de i stort antal er villige til at betale for noget, som de kan modtage gratis, fordi de har finansieret det over deres skatter?
Tror fru Marianne Jelved virkelig, og det er selvfølgelig imponerende, hvis det er tilfældet, at det er til hr. Jørgen Winthers ære, at han er årsag til, at der tegnes så utrolig mange forsikringer på sundhedsområdet?
Nej, det er da, fordi virkeligheden har lært danskerne, at der er ventetider, der er problemer, og hvis ikke man vil miste sit arbejde, så er det klogt at have sikret sig, at man kan blive behandlet i tide.
Så må jeg sige, at jeg tror også, at fru Marianne Jelved går lidt fejl af virkeligheden, når det drejer sig om, hvordan forsikringsselskaberne løser den opgave, de har forpligtet sig til.
De har rent faktisk indgået aftaler med sygehuse i Sverige og sygehuse i Tyskland, og man kan hilse på en række danske patienter, som er behandlet på disse sygehuse i kraft af deres forsikringer.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-12-10:
Den ene var hr. Morten Homanns fortsættelse af at komme uden for lovforslagets emne, bl.a. faldt jeg over, at der skulle have været en nedprioritering på det sociale område i kommuner og amter.
Nu skal det ikke være nogen hemmelighed, at jeg også er socialpolitisk ordfører og derfor har et vist kendskab til det socialpolitiske område.
Kan hr. Morten Homann ikke bekræfte, at der faktisk også med den sidst indgåede kommuneaftale er tale om en vækst for kommuner og amter, og at det er ifølge en aftale, bl.a. med amterne, at man har prioriteret det sociale område?
Jeg vil bare spørge hr. Morten Homann: Hvis hr. Morten Homann er nr. 10 på en venteliste, f.eks. til en knæoperation, og de 5 så enten af sig selv eller deres arbejdsgivere får betalt en behandling f.eks. i Tyskland, så hr. Morten Homann kun er nr. 5 på ventelisten, mener hr. Morten Homann så ikke, at det er en fordel?
Jo, det kan jeg godt bekræfte.
Jeg må også sige, at det kan godt være, der vil være nogle forsikringsselskaber, der vil få tegnet nogle yderligere forsikringer også med denne her ordning.
Men i den borgerlige regering har vi netop forsøgt at få begrænset det ved at afhjælpe de lange ventelister, som har været årsag til de mange forsikringer bl.a. under den tidligere regering.
Det er netop derfor, vi har tilført sundhedsvæsenet et milliardbeløb og gjort det på en måde, så det rent faktisk også lykkedes at få nedbragt ventelisterne.
Det kommer vi forhåbentlig til at fortsætte med, sådan at det her lovforslag måske en dag ud i fremtiden bliver gjort irrelevant.
Morten Homann (SF), 2002-12-10:
Jeg synes faktisk, det har været en god debat og en givtig debat, hvor vi har fået mange ting på det rene.
Vi har fået på det rene, at det her ikke så meget drejer sig om sundhedspolitik, som det drejer sig om erhvervsstøtte.
Vi har fået på det rene, at det her handler om, at pengene ligger bedst i borgernes lommer, i nogle borgeres, andre borgere må pænt betale mere.
Så jeg synes sådan set, det har været en berigende debat, og det har jo selvfølgelig også en værdi.
Det er klart, at samtidig med at regeringen fremsætter dette her forslag og om lidt får det vedtaget med Dansk Folkepartis støtte, sådan at der er selvstændige erhvervsdrivende, som slipper billigere i skat, er der mange i det her samfund, der må betale mere.
Den kollektive trafik stiger.
Daginstitutionerne stiger.
Der sker nedskæringer på det sociale område, på sundhedsområdet osv. Hvad er det så, man laver med det her forslag?
Ja, man laver andet trin af det, som man indledte i foråret.
Man laver en opdeling af befolkningen i dem, som har mulighed for at møve sig foran i køen til sundhedsbehandling, ikke fordi de er mere eller mindre syge, eller at de har et større eller mindre behov for at komme i behandling, nej, alene af den grund, at de har fået en forsikringsordning eller en anden privat sundhedsordning, som er betalt af skatteyderne.
Der har man altså et A-hold, som får gode vilkår for sundhedsbehandling, og over for det har man et B-hold bestående af alle dem, der ikke kan få lokket deres arbejdsgivere til det her, og alle dem, som aldrig får en chance, fordi de er arbejdsløse, fordi de er pensionister, fordi de er studerende eller på anden måde står uden for arbejdsmarkedet.
Jeg må sige, det er klar tale, og den er blevet endnu klarere i løbet af debatten, men det gør det ikke mere sympatisk.
Det her forslag cementerer en opdeling af sundhedsvæsenet i et A-hold for dem, som er indenfor, og et B-hold for dem, som er udenfor.
Det er det, som regeringen vil gennemføre sammen med Dansk Folkeparti, men i SF kunne vi ikke være mere rygende uenige.
Sandy Brinck (S), 2002-12-10:
Det sidste, fru Charlotte Dyremose sagde, var jo ærligt og redeligt: det handler om at give de selvstændige erhvervsdrivende en håndsrækning, og det er netop det, det drejer sig om.
Jeg bliver bare en lillebitte smule bekymret, når fru Charlotte Dyremose siger, at forslaget er erhvervspolitisk og ikke har noget med sundhedspolitik at gøre.
Så må jeg vende tilbage til et af de spørgsmål, jeg stillede Venstres ordfører, nemlig hvornår regeringen kommer med fradragsmuligheder for andre private udgifter, som en selvstændig måtte have.
Der er jo nok at tage af, og hvis private udgifter skal opfattes som noget, fællesskabet skal give tilskud til, er der masser af andre steder, man kunne tage fat i noget, end lige på sundhedsområdet.
Fru Charlotte Dyremose gør meget ud af, at til trods for at det er et erhvervspolitisk instrument, skal det alligevel bruges til at nedbringe ventelisterne, og så bliver jeg nødt til at spørge: Betyder det, at når ventelisterne er kommet ned, skal denne ordning ophøre?
Eller hvordan skulle det forstås?
Morten Homann (SF), 2002-12-10:
Jeg er også glad for det klare svar om, at det handler om erhvervsstøtte.
Man tager fra os alle sammen, man tager fra folk med lave indkomster, og så giver man tilskud til de selvstændige erhvervsdrivende, små såvel som ganske store.
Det er dem, forslaget kommer til gavn.
Så hæftede jeg mig også ved, at fru Charlotte Dyremose sagde, at forslaget egentlig burde være overflødigt, og at man ønsker, at det offentlige sygehussystem skulle kunne tackle problemet.
Men det er jo en erkendelse fra den konservative ordførers side af, at man ikke formår at klare opgaven med at få det offentlige sygehusvæsen til at fungere, og derfor vil jeg også spørge: Hvis det lykkes at få det offentlige sygehusvæsen til at fungere, så man får afkortet ventelisterne, vil man så afskaffe ordningen?
Endelig vil jeg godt have fru Charlotte Dyremose til at forklare helt præcist, hvordan forslaget skulle kunne afkorte ventelisterne.
Jeg ved godt, at nogle kommer foran i køen og nogle længere ned i køen, at der bliver byttet rundt på rækkefølgen.
Men der kommer ikke èn eneste ekstra læge og ikke én eneste ekstra sygeplejerske på grund af forslaget, tværtimod.
Forslaget bliver jo bl.a. finansieret ved at skære ned på uddannelserne, så hvis man endelig skal sige noget, giver det færre læger og sygeplejersker.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-12-10:
Det fremgår måske ikke længere klart af debatten, men det, der i virkeligheden er tale om her, er jo primært et erhvervspolitisk og skattemæssigt lovforslag og altså ikke et lovforslag, der omhandler sundhedsvæsenet og ventelisterne.
Forslaget giver små selvstændige erhvervsdrivende mulighed for at blive ligestillet med arbejdstagerne i f.eks. deres egen virksomhed.
Vi kan med dette lovforslag sidestille de selvstændige erhvervsdrivende med deres ansatte, så også de får mulighed for denne sundhedsforsikring.
Det er jo sådan, at en lille erhvervsdrivende med nogle ganske bestemte trofaste kunder vil have en stor risiko for at miste kunderne og have svært ved at bygge sin virksomhed op igen, hvis han f.eks. er syg i et halvt år.
Det ønsker vi ikke, derfor er vi glade for dette lovforslag.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at vi i Det Konservative Folkeparti ønsker, at det bliver overflødigt, at nogle selvstændige erhvervsdrivende føler, at de må tegne en sådan forsikring.
Men kendsgerningerne er jo, at den socialdemokratisk ledede regering overlod os nogle forholdsvis lange ventelister, som vi nu forsøger at få bugt med, og som vi til en vis grad også allerede har fået bugt med.
Især Socialdemokratiet vil gerne gøre det til et spørgsmål om offentlig kontra privat behandling, men det mener jeg faktisk ikke det er.
Det er et spørgsmål om en håndsrækning til selvstændige erhvervsdrivende og om at bringe dem på lige fod med deres ansatte.
Men først og fremmest handler lovforslaget om at give en håndsrækning til selvstændige erhvervsdrivende, så de har mulighed for at drive deres virksomhed videre på trods af sygdom.
Marianne Jelved (RV), 2002-12-10:
Nu har adskillige borgerlige medlemmer af Folketinget været på talerstolen i denne sag, og lige fra hr. Helge Adam Møller
Og så gentager jeg mit spørgsmål
fra før til hr. Peter Christensen: Hvis det nu er rigtigt, at det afkorter ventelisterne, hvorfor i alverden laver regeringen så ikke et fradrag for alle danskere, så vi alle sammen kan få en sygeforsikring?
Så må ventelisterne jo forsvinde.
Det tredje spørgsmål er: Hvor meget er ventelisterne faldet?
De borgerlige politikere, der har været heroppe, siger, at ventelisterne er faldet, at vi er godt på vej.
Hr. Helge Adam Møller sagde det tidligere, hr. Peter Christensen har sagt det, og også fru Charlotte Dyremose har sagt heroppefra, at regeringen er godt på vej til at forkorte ventelisterne.
Men hvor meget er der sket siden valget?
Charlotte Dyremose (KF), 2002-12-10:
Jeg vil godt starte med at aflive en åbenbart udbredt misforståelse.
Jeg sagde netop i min ordførertale, at især Socialdemokratiet - og jeg kan forstå, at SF og Det Radikale Venstre også er med - gør det til en diskussion om sundhed og om ventelister og om offentlig kontra privat behandling.
Men det gjorde jeg netop ikke.
Jeg forklarede, at hvis forslaget har nogen konsekvens for ventelisterne, er det, at det trækker nogle væk fra ventelisterne, så der bliver bedre plads til os andre.
Men jeg sagde netop ikke, at det var dét, forslaget her handlede om.
Så spurgte fru Sandy Brinck, om der bare skal åbnes for alle mulige private forsikringer.
Så spørger hr. Morten Homann
, om det i virkeligheden ikke er erhvervsstøtte, at man tager fra de fattige og giver til de selvstændige erhvervsdrivende.
Nej, det er netop et udtryk for forskellen mellem venstrefløjen og vi borgerlige.
Vi betragter faktisk de penge, som folk slider og slæber i dagligdagen for at tjene, som folks egne penge.
Vi betragter dem ikke som udgangspunkt som statens penge, og derfor er et fradrag i min terminologi ikke, at fællesskabet skal betale mere til den enkelte.
Et fradrag er i min terminologi, at den enkelte ikke behøver at bidrage med så meget til fællesskabet, og det synes jeg faktisk er en vigtig ideologisk pointe.
Pengene er som udgangspunkt vore egne, men vi bidrager efter evne til statskassen.
Om ordningen skal afskaffes, når vi får bugt med ventelisterne?
Så skulle jeg have erkendt, at vi ikke har formået at få bugt med ventelisterne.
Vi er godt på vej, men jeg er desværre ikke sundhedsordfører, så jeg kender ikke de præcise tal.