runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Nonbo (V), 2005-05-19:
Nu ved jeg, at fru Line Barfod er advokat og formentlig somme tider, jeg siger ikke omgås, men i hvert fald har lidt med de unge mennesker at gøre også i den henseende.
Kan fru Line Barfod ikke bekræfte, at når unge mennesker taler, siger de første, anden og tredje gang: Jeg har begået kriminalitet.
Når de så har fået dom og er godt inde i det, er deres tone en helt anden.
Så siger de: Jamen jeg er jo kriminel.
Når de ligesom har accepteret det stempel, er de vanskeligere at få ud af selve kriminalitetsbanen, end hvis man får fat i dem der, hvor de bare siger: Jeg lavede noget, der var kriminelt.
For der lægger de jo en vis afstand til det, og det er der, vi skal sætte ind, frem for at få dem givet en plet på straffeattesten, for så er det jo allerede for sent.
Søren Krarup (DF), 2005-05-19:
Jeg er lidt forbløffet over fru Anne Baastrups forargelse over de bemærkninger.
Det er klart, at de er skrevet af en mand, der er teolog, og som tænker i et bestemt teologisk perspektiv, som jo dog, synes jeg, også er temmelig væsentligt, når vi har at gøre med blasfemi, som egentlig betyder gudsbespottelse, og vi befinder os i et luthersk land, hvor jo gudsbespottelse i den forstand mildest talt var noget tilladt, eftersom f.eks. Martin Luthers opgør med paven jo også var noget, der blev kaldt for blasfemisk af dem, der havde interesse i det.
Kan fru Anne Baastrup dog ikke bære over med, at der måske er principielle perspektiver, som hun kan være fremmed for, uden at det nødvendigvis skulle betyde, at selve forsvaret for ånds- og ytringsfriheden lider skade ved det?
Peter Skaarup (DF), 2005-05-19:
Jeg siger tak for, at vi fik gjort klart, at den alvorlige kriminalitet altså er steget, f.eks. i gruppen af de 15-17-årige, og det gælder desværre også de øvrige grupper blandt ungdommen.
Det er rigtigt, som fru Line Barfod siger, at det da heldigvis ikke er alle, langtfra, der er i berøring med kriminalitet, men vi har nogle kernegrupper.
Specielt unge indvandrere har en overhyppighed af kriminalitet, og der synes jeg, at det, fru Line Barfod siger man vil gøre, er meget fattigt.
Faktisk har Enhedslisten jo haft chancen sammen med den gamle SR-regering, hvor Enhedslisten var parlamentarisk grundlag.
Man har haft chancen, og alligevel kan vi se på tallene, at den her udvikling i retning af stadig mere vold er gået i en eneste retning, og det er opad.
Og derfor er jeg glad for den bekræftelse, som fru Line Barfod kom med.
Lene Espersen (KF), 2005-05-19:
Jeg vil sige til hr. Kim Christiansen, at Dansk Folkeparti er velkommen til at drøfte med den ansvarlige ressortminister, om man skal ændre finansieringsforholdene.
Jeg vil dog sige, at med kommunalreformen, hvor man får meget større bæredygtige kommuner, er det præcis noget af det, der så er økonomisk råderum til.
Jeg kan godt forstå, at meget, meget små kommuner, der har begrænsede indtægter, kan have vanskeligt ved at finde pengene til det.
Men det problem skulle jo i hvert fald delvis være løst med kommunalreformen.
Så vil jeg også sige til hr. Kim Christiansen, at vi rejser jo alle sammen meget rundt i landet i vores virke som politikere, og bl.a. på Bornholm synes jeg man greb det helt fantastisk an over for unge, der begik hærværk og mange butikstyverier.
Der mødte man op hos forældrene og sagde: Vi ved, at et af jeres børn er på en toptiliste over unge, vi holder særligt øje med, for vi tror, de måske står bag det, der foregår ude i byen.
Vi håber, I holder øje med dem, for hvis der sker noget de næste 3 måneder, kommer vi, og så forventer vi, at I kan svare på, hvor jeres børn var henne den pågældende aften.
Og der skete det helt fantastiske, efter at man havde været ude ved forældrene, at der ingen kriminalitet var.
Så andre midler kan altså også bruges.
Kim Christiansen (DF), 2005-05-19:
Jeg vil bare lige gøre justitsministeren opmærksom på, at godt nok har man givet nogle redskaber til kommunerne, men anbringelse af unge mennesker i denne her aldersgruppe, vi taler om, koster 50.000 til 60.000 kr. om måneden, og det er jo desværre mange gange udslagsgivende for den kommunale indsats på det her område.
Så vil jeg da godt lige spørge justitsministeren, om man ikke kunne overveje, at i det øjeblik, der er tale om kriminelle handlinger, som, hvis personen var over den kriminelle lavalder, ville blive straffet, kunne man påtage sig den udgift i statsligt regi, for jeg synes, det er fint med anbringelserne, men problemet er bare, at der ikke er ret mange, der bliver anbragt, i forhold til hvor mange kriminelle der er under 15 år.
Lene Espersen (KF), 2005-05-19:
Jeg vil sige til hr. Kim Christiansen, at mine bemærkninger om folkeskolen gik på, at alle undersøgelser viser, at mange af de børn og unge, der ender i kriminalitet, ikke får nogen uddannelse, ikke følger med i deres skole, og så er det klart, at det er attraktivt at tjene nogle nemme penge ved at begive sig ud i kriminalitet.
Derfor er det helt afgørende, at vores folkeskole bliver bedre til at opfange alle og ikke bare bliver en folkeskole for dem, der har ressourcerne.
Om instrumenter vil jeg sige til hr. Kim Christiansen, at hvis du havde stillet spørgsmålet for 3-4 år siden, så ville jeg have givet dig ret i, at der manglede nogle instrumenter, men i forbindelse med den finanslovaftale, vi lavede med Dansk Folkeparti for 2 år siden, blev der afsat midler bl.a. til særligt sikrede institutioner, også institutioner rettet mod unge med anden etnisk baggrund, så de kommer under, om man så må sige, fastlåste rammer og ikke bare kan vandre ind og ud af en institution og begå ny, alvorlig kriminalitet.
Så der er ligesom sikret nogle institutionsmæssige rammer nu i socialministerens regi, så man kan holde fast på de unge.
Kim Christiansen (DF), 2005-05-19:
Jeg synes ikke, den gav mig en hel masse svar på det, jeg sidder med.
Nu nævner ministeren selv, at man måske skal helt ned i folkeskolen for at gribe ind her, så der er åbenbart en eller anden form for vilje til at tage fat i de unge mennesker på et langt tidligere tidspunkt.
Der vil jeg da gerne spørge ministeren, om ministeren finder det rimeligt, at når unge mennesker mellem 12 og 15 år begår kriminalitet, bliver de overladt i en sagsbehandlers varetægt.
Var det ikke mere ønskeligt måske at få de her unge mennesker ind i et lukket system, hvor man så kunne fortælle dem konsekvensen af deres handlinger?
Lene Espersen (KF), 2005-05-19:
Jeg vil sige til hr. Peter Skaarup, og det er ikke for at være demagogisk, at uanset hvilke straffe vi indfører, så stopper det jo ikke fødekæden.
Jeg synes faktisk, vi har lavet et ret godt målrettet system både mod den gruppe, der er under 15 år gammel, og den gruppe, der er mellem 15 og 18 år gammel, med forskellige instrumenter, man kan bruge over for de pågældende.
Det, jeg synes der mangler, er først og fremmest en helt anderledes fokus på, at det er forældrene, der har ansvaret for deres børn, og derfor skal de altså inddrages hurtigere og mere konsekvent.
Det er baggrunden for, at mange ministre nu sidder og arbejder med en stribe forslag, der skal tage fat på det aspekt.
Forældrene skal inddrages, for det er den eneste måde, man kan trække de unge piger og unge mænd væk fra S-togene, fra gaderne osv. om aftenen på.
Det andet, jeg vil sige, er, at jeg tror, at hvis man skal stoppe fødekæden til kriminalitet, så skal man give de unge et bedre tilbud.
Så er vi ude over retspolitiske temaer, men jeg vil da sige, at vores folkeskole bærer en meget stor del af skylden for, at det er endt, som det er.
Hvis ikke de unge får en uddannelse, så ender de i kriminalitet!
Peter Skaarup (DF), 2005-05-19:
Den rapport, der kom i går fra Visionsudvalget, om fremtidens politi kommer flere steder ind på, at selv om der bliver flere ældre, og dermed må man formode mindre kriminalitet, så er det faktisk ikke udviklingen, fordi de unge bliver forholdsvis mere kriminelle, hvis man kigger i krystalkuglen og kigger lidt fremad.
For mig at se er den helt store udfordring for retspolitikken, at man får gjort noget over for de helt unge kriminelle.
Når man så kan læse, at flere SSP-medarbejdere siger, at piger nu også har en gevaldig stigning i kriminalitetsudviklingen, altså piger på 11-12 år begår omfattende butikstyverier og er så rodløse og mangler den konsekvens, som justitsministeren også taler om, så er det vi siger, om vi ikke skulle prøve at gøre noget af det, som andre lande gør, nemlig lave en ungdomsdomstol, hvor man under særlige regler idømmer unge også under den kriminelle lavalder en sanktion.
Lene Espersen (KF), 2005-05-19:
Jeg vil sige til hr. Peter Skaarup, at vi fuldt ud deler den bekymring, som Dansk Folkeparti har over for den meget lille gruppe unge, som er ved at bevæge sig ud i meget alvorlig kriminalitet, og hvor der i hvert fald har været nogle lidt skræmmende tendenser.
Jeg vil sige, at blandt de initiativer, som jeg her har opremset, og hvor der jo er en lang række ting under udarbejdelse, er et af de væsentlige jo bl.a., at vi sidste år fik vedtaget regler for straffeprocessuelle tvangsindgreb over for unge.
Så netop i de tilfælde, hvor det er en bande, og hvor man forsøger at skyde skylden på en, der er under 15 år, er der er altså også en mulighed for, at politiet kan afhøre den pågældende og få en mulighed for at få opklaret det reelle handlingsforløb, så også de ældre, som er over den kriminelle lavalder, kan straffes.
Derudover vil jeg sige til hr. Peter Skaarup, at jeg tror, det er meget, meget vigtigt at holde sig for øje, at det meget handler om konsekvens over for de unge.
Vi mener altså ikke, at man skal straffes, når man er under 15 år, men der skal jo være konsekvenser for den pågældende, og derfor er der sat de her initiativer i gang.
Peter Skaarup (DF), 2005-05-19:
Vi kan også se, at der er flere SSP-medarbejdere inden for politiet, som siger, at man i nogle af de her bander, der florerer, har en tilbøjelighed til at kaste skylden på dem, der er under den kriminelle lavalder, altså dem, der måske er l3 eller 14 år og derfor ikke kan straffes.
Der er mit spørgsmål så til justitsministeren: Hvad skal vi gøre med den gruppe?
Hvad har man tænkt sig at gøre?
Er det rimeligt, at man kan undslå sig straf, hvis man er under den kriminelle lavalder, selv om det, man begår, egentlig er noget, der tangerer det, som begås af hærdede kriminelle?
Var det ikke rimeligt, at man lavede en form for sanktion, f.eks. samfundstjeneste, hvor man siger til den unge: Det vil vi altså ikke finde os i fra samfundets side?
Jesper Langballe (DF), 2005-05-19:
Det er ikke at føre teologiske diskussioner i Folketingssalen at gøre opmærksom på den kulturhistoriske kendsgerning, at islamiske og kristne samfund har udviklet sig forskelligt.
Denne straffelovsparagraf er meningsløs i et land, hvis retskultur og hvis tradition for ordets frihed er præget af kristendommen.
Under muslimsk teokratiske styreformer er det en statslig pligt at værne om profetens ære og hævne krænkelser af denne ære med dødsstraf, jævnfør den gennem mange år opretholdte fatwa fra det iranske præstestyre mod forfatteren Salman Rushdie for romanen »De sataniske vers«, et skelsættende mesterværk i europæisk litteratur.
Kun yderliggående muslimske fundamentalister kan overhovedet have glæde af den lovparagraf.
Vores egen religiøse tradition og dermed også vores retstradition er fundamentalt anderledes.
Her er det ikke en statsopgave – i øvrigt heller ikke en kirkelig opgave – med rettens hjælp at værne Kristi ære mod forhånelser.
I kristne kirker læser man hver langfredag de forhånelser, der blev slynget mod den korsfæstede, sagtmodige konge, som ifølge den kristne troslære selv havde opsøgt forhånelserne, og som var blevet dømt til døden af de religiøse magthavere.
Og dømt for hvad? For blasfemi såmænd.
Han spotter Gud, lød anklagen mod Jesus.
Siden har blasfemidomme eller noget, der minder herom, især været knyttet til den middelalderlige inkvisitions uhyrligheder.
Filosoffen Voltaire, som jeg har nævnt, krænkede i det 18. århundrede mange kristne menneskers religiøse følelser.
Han blev ikke dømt for blasfemi.
Hans skrifter blev ikke forbudt.
Bare tanken herom ville forekomme os absurd.
Det er utvivlsomt den teologiske og kulturhistoriske baggrund for, at den ikke særlig gamle danske blasfemiparagraf stort set aldrig er blevet brugt.
At den ikke er blevet ophævet, skyldes formentlig kun, at den har været uskadelig indtil nu, hvor muslimske fundamentalister synes at kunne bruge den.
Den fanatisme, der førte til et bestialsk mord på en filminstruktør, påberåber sig bagefter sine krænkede religiøse følelser, fordi filmen bliver vist.
Enhver med bare den mindste smule sans for åndsfrihed og ytringsfrihed må svare: Her går grænsen.
Det skal et frisindet lands retsvæsen ikke bruges til.
Her skal der intet religiøst hensyn tages, der kan rokke ved ytringsfriheden.
Line Barfod (EL), 2005-05-19:
I Enhedslisten mener vi, at det er afgørende at have en vidtgående ytringsfrihed.
Det er en meget væsentlig menneskerettighed, som vi ønsker at kæmpe hårdt for.
Ytringsfriheden kommer nogle gange i konflikt med andre menneskerettigheder, og så skal man afveje dem i forhold til hinanden.
Herunder er muligheden for at beskytte mindretal i samfundet også en væsentlig ret.
Derfor mener vi, at det er afgørende, at vi har muligheden for at beskytte mennesker mod overgreb, trusler og nedværdigelse, der udspringer af deres tro, deres seksuelle orientering, deres etniske oprindelse eller andet.
Den beskyttelse har vi i racismeparagraffen.
Omvendt mener vi, at det er problematisk, at vi i straffeloven har en blasfemibestemmelse, som beskytter nogle former for tro, men ikke andre former for tro, da det kun er de anerkendte trossamfund, der er omfattet af blasfemiparagraffen.
F.eks. er troen på nisser eller på julemanden ikke beskyttet af blasfemibestemmelsen, selv om nogle også her kan føle, at deres religiøse opfattelse bliver krænket, hvis man går ind og forhåner nisser eller julemanden.
Man har påberåbt sig blasfemiparagraffen flere gange.
Jeg kan huske en af de gange, der var for et par år siden.
Det var en supermarkedskæde i Danmark, der havde lavet en række sandaler med religiøse motiver: Jesus, Maria osv.
Det var der nogle kristne, der følte sig gået for nær ved, og som ville anmelde den her supermarkedskæde for blasfemi.
Men supermarkedet trak så sandalerne tilbage, fordi der blev så meget offentlig debat om det.
Vi mener, at vi skal have adskilt kirke og stat, at vi ikke skal have en strafferetlig beskyttelse af bestemte trossamfund.
Derfor ønsker vi også at fremsætte et samlet forslag om adskillelse af kirke og stat, hvor ophævelse af blasfemiparagraffen vil være en del af det samlede forslag, vi kommer med.
Men vi kan ikke støtte Dansk Folkepartis lovforslag, som det ligger her, på grund af de bemærkninger, der er, som andre har været inde på.
Hvis vi laver lovændringer i det danske Folketing, skal de bygge på politiske holdninger, ikke på teologiske diskussioner eller på antagelser og påstande om andre religioner, hvad enten det er den ene eller den anden eller den tredje religion, man kommer med påstande om i sådanne bemærkninger.
Det ønsker vi ikke at stemme for.
Derfor vil vi i stedet selv til næste samling komme med et samlet forslag til adskillelse af kirke og stat.
Anne Baastrup (SF), 2005-05-19:
Jeg vil ikke gå ind i den der kristne teologiske smalltalk omkring, hvad det er, der skal være afgørende for den juridiske fortolkning af ophævelsen af blasfemibestemmelsen.
Jeg er ikke medlem af den danske folkekirke, og jeg agter ikke under nogen omstændigheder at lade mig underkaste den type af overherredømme, som hr. Søren Krarup tilsyneladende ønsker at jeg skulle gøre, ved at anbefale min gruppe at stemme for det her.
Jeg ønsker at gennemføre lovgivning, der hviler på nogle faste juridiske principper og ikke andet.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-05-19:
Der er blevet sagt meget i denne debat efterhånden, så jeg skal gøre det forholdsvis kort.
Som det sikkert er gået op for de fleste, der har fulgt debatten, er Det Radikale Venstre positivt indstillet over for beslutningsforslaget fra Socialdemokraterne.
Hvis alle, der skal tage et kørekort, skal have gennemgået et førstehjælpskursus, vil det få en forebyggende effekt bestående i, at bilister vil være i stand til at yde en indsats, hvis ulykken skulle opstå.
For Det Radikale Venstre er det absolut ønskeligt, at vi får gennemført en obligatorisk ordning.
Om det så skal være på den måde, Socialdemokratiet har foreslået konkret, eller den måde, som Dansk Folkeparti har foreslået i løbet af debatten, er ikke så afgørende for Det Radikale Venstre.
Det vigtigste er, at vi får indført obligatorisk førstehjælp i forbindelse med køreundervisning.
Anne Baastrup (SF), 2005-05-19:
Jeg kunne godt nævne adskillige andre medlemmer af Dansk Folkeparti, der også har overtrådt de grænser for almindelig, ordentlig debat.
Det, der er centralt for mig, er, at når man skal vedtage et lovforslag, så hænger bemærkningerne sammen med selve lovændringen.
Det er fuldstændig korrekt, at man kan komme med en mindretalsindstilling i sin betænkning og sige, at man i øvrigt tager afstand fra de bemærkninger.
Men det, der er det afgørende, er, hvad det er for en knap, man trykker på, og når man trykker på den knap, så er det, medmindre et flertal i betænkningen har taget afstand fra de bemærkninger, bemærkningerne i lovforslaget, der gælder.
Søren Krarup (DF), 2005-05-19:
Det er fru Anne Baastrups bemærkninger om hr. Morten Messerschmidt.
Jeg synes, det er ganske imponerende, at en 24-årig frejdig ung mand i den grad er kommet til at betyde så meget.
Jeg vil godt spørge fru Anne Baastrup: Denne frygt for, at debatten skulle blive forfærdelig, forstår jeg ikke, for der er jo stadig en injurielovgivning.
Jeg synes, det er helt i orden, at der er en injurielovgivning.
Jeg har kun benyttet mig af den selv én gang, da der var en borgmester i Århus, der kaldte mig småracist.
Jeg vil ikke bruge den ellers.
Men jeg synes dog, at det er en fordel, at den findes, og jeg synes, at når den findes, så kan jeg egentlig ikke se og ikke forstå, at der skulle være betænkelighed ved at ophæve en blasfemiparagraf, der jo har et ganske andet udtryk og en ganske anden baggrund, og som i nyere tid har et meget, meget betænkeligt perspektiv.
Anne Baastrup (SF), 2005-05-19:
Vi havde i SF’s folketingsgruppe en diskussion om, hvorvidt vi skulle genfremsætte beslutningsforslaget umiddelbart efter valget.
Sagen er den, at jeg har forsøgt at økonomisere med mine kræfter.
Men jeg er helt, helt sikker på, at jeg aldrig nogen sinde ville drømme om at vedtage det her forslag med de bemærkninger.
For hr. Jesper Langballe må forstå, at de her bemærkninger vil kunne føre til en bestemt fortolkning af, hvad der nu bliver frit lejde for at kunne sige om andre mennesker.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-19:
Jamen jurist eller ikke jurist, det er da utroligt, så mange knuder fru Anne Baastrup skal slå på sig selv, fordi hun er fuldstændig negativt afhængig af sin modpart.
Hvordan er det nu, modparten begrunder det synspunkt, som jeg egentlig ud fra nogle andre præmisser er enig i?
Jamen så kan jeg ikke stemme for det.
Vi kan diskutere racismeparagraf en anden gang, det er ikke det, vi taler om nu.
Fru Anne Baastrup mener, at blasfemiparagraffen skal ophæves.
Jamen så stem da for, at den skal ophæves, og fremkom med egne bemærkninger i et betænkningsbidrag!
Anne Baastrup (SF), 2005-05-19:
Jeg oplever rent faktisk, at jeg tager udgangspunkt i den viden, jeg selv har om, hvordan en lovgivning fremover vil blive fortolket.
Og hvis det er sådan, at Dansk Folkeparti efterfølgende måtte få magt, som de har agt, til at fjerne racismebestemmelsen, så vil vi jo virkelig kunne opleve, at hr. Morten Messerschmidt og kompagni ville kunne føre sig frem med angreb på enkeltmennesker.
Og der ved hr. Jesper Langballe også godt, at der altså er forskel på, hvad det er, vi rent faktisk mener, vi skal kunne acceptere i den danske debat, og at der så samtidig skal være en beskyttelse af folk, der på forhånd har en vis svaghed i debatten.
Så har jeg lige en ting til, hvis jeg kan nå det.
Nu ved jeg godt, og det har jeg efterhånden lært efter de her par år, hr. Jesper Langballe har været i Folketinget, at hr. Jesper Langballe er teolog, og at han kan en hel masse omkring de ting.
Men jeg har rent faktisk en juridisk uddannelse, og hver gang jeg har skullet fortolke en bestemmelse eller fjernelse af en bestemmelse, så har jeg været inde i bemærkningerne og se, hvad det var, der var grunden til, at denne her bestemmelse blev fjernet.
Jeg har prøvet det før.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-19:
Det er en af de mærkeligste ordførertaler, jeg nogen sinde har hørt.
Jeg har været vant til herinde på Christiansborg, sådan troede jeg, det foregik, at vi er vidt forskellige, somme tider stemmer vi sammen og gør det ud fra vidt forskellige begrundelser og derfor med vidt forskellige bemærkninger.
Jeg synes, det simpelt hen er usselt og fejt af SF, at SF skyndte sig at gribe ideen i flugten, indleverede et lovforslag, og da de så læste Dansk Folkepartis bemærkninger, som siger noget andet, trak de lovforslaget tilbage og kan nu ikke stemme for det.
Der er jo noget, der hedder, at man kan afgive betænkning, og at man i et betænkningsbidrag kan sige sin mening om tingene og også sin mening om andre partiers bemærkninger.
Jeg synes simpelt hen, at dette er sådan et knæfald for pænheden.
Anne Baastrup (SF), 2005-05-19:
Inden valget fremsatte SF et beslutningsforslag omkring ophævelse af blasfemiparagraffen ud fra den overbevisning, at der har været en sådan udvikling, at vi ikke længere finder, at der er behov for blasfemiparagraffen.
Det, der bare er centralt i vores argumentation for, at vi ikke kan støtte Dansk Folkepartis forslag, er bemærkningerne.
Det er jo sådan, at når man laver ændringer af lovgivningen, så vil fortolkningen af den ændring, herunder ophævelse af blasfemibestemmelsen, blive fortolket ud fra de bemærkninger, som lovforslaget lægger op til.
Og derfor ville man kunne få den opfattelse, at SF mener det samme, som Dansk Folkeparti gør i deres bemærkninger.
Det, der er centralt for SF, er den udvidede, nye fortolkning af racismebestemmelsen, som gør, at man rent faktisk kan beskytte dem, der er beskyttelsesværdige, det er nemlig mennesker.
Vi er helt sikre på, at de, der måtte tro på en han, hun eller den, godt er klar over, at han, hun eller den kan godt selv beskytte sig selv.
Det, der er det centrale, når det drejer sig om straffelovsbestemmelsen omkring racisme eller det omkring blasfemi, er beskyttelse af mennesker.
Og der ser vi, at racismebestemmelsen i tilstrækkelig grad kan beskytte mennesker, men det skriver Dansk Folkeparti ikke ét ord om.
Line Barfod (EL), 2005-05-19:
Desværre valgte SR-regeringen jo ofte at lave politik med højrefløjen i stedet for med venstrefløjen.
Det, man kan se, er, at man har fokuseret meget både under den tidligere regering og under den nuværende regering på højere straffe.
Når der har været problemer, har man sagt, at det, der skal til, er højere straffe.
Og det har ikke løst problemerne.
Jeg siger bare, at vi har kunnet se, at samtidig med at man har forhøjet straffen og forhøjet straffen, er kriminaliteten blevet mere rå.
Og det viser, at det er nogle andre ting, der skal til.
Noget af det, som vi var med til at lave, og hvor vi skubbede på i forhold til den tidligere regering, var at sætte ind med mere forebyggende arbejde, bl.a. på det boligsociale område, som Dansk Folkeparti har været med til at skære ned på, og det har været spørgsmålet om, at konfliktråd, som Dansk Folkeparti har nedlagt veto mod, blev udvidet til andre områder.
Jeg tror, at noget af det, der er vigtigt at sætte ind med, også når vi snakker om kriminalitet blandt unge indvandrere, er at sikre muligheden for arbejde og uddannelse.
Derfor er det så vigtigt, at man ikke får pletten på straffeattesten, som gør, at man ikke kan komme i arbejde, eller at vi, hvis man har fået den, så sikrer, at der er nogle gode muligheder for at komme i arbejde.
Derfor er det, vi skal se på, i langt højere grad at samarbejde lokalt og gå ind og inddrage lokalsamfundet.
F.eks. siger Nørrebro Handelsstandsforening, at det er en del af deres ansvar at sikre, at der også er arbejde til dem, der har fået en plet på straffeattesten, så de får en anden fremtidsmulighed.