runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2002-05-21:
Bare for god ordens skyld og af hensyn til referatet: Det er klart, at Folketingets partier tolker vedtagelser, nøjagtig som de vil, så ligesom Socialdemokratiet og hr. Poul Nyrup Rasmussen kan tolke denne vedtagelse, som Socialdemokratiet vil, tolker Dansk Folkeparti også vedtagelsen, nøjagtig som vi vil.
Uanset om man kan lide det eller ej fra Socialdemokratiets side, er der jo sket det i den danske politik, at vi i år har fundet fornuftige effektiviseringer af ulandsbistanden, og vi håber også det kan ske næste år.
Vi mener ikke, det er rimeligt, at man giver dansk ulandsbistand til lande, der fører krig, og til lande, der undertrykker almindelig lov og ret, eksempelvis Zimbabwe.
Lad det være sagt af hensyn til eftertiden.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2002-05-21:
Må jeg først sige, at jeg er glad for statsministerens engagement i bestræbelserne på at få enderne til at mødes her i Folketinget.
Og jeg vil gerne understrege meget kraftigt, at jeg ikke ser det her som en tilfældig polemisk debat, men virkelig som en alvorlig debat, der helst skal ende på en god måde for os alle sammen og for landet. Jeg sagde i mit sidste indlæg, før statsministeren gik på talerstolen, at vi havde bestræbt os på i forhandlingerne om et forslag til vedtagelse at holde vores uenighed om den danske ulandsbistand uden for, ud fra den erkendelse, at det kan vi ikke blive enige om, og derfor bør vores vedtagelse ikke omhandle direkte eller indirekte referencer til den danske ulandsbistand og udviklingsbistand.
Derfor tager jeg det som et positivt forslag, at statsministeren nu foreslår, at referencen til vedtagelse nr. V 127 fra sidste år indgår i udtalelsen.
Men der vil være modstrid mellem V 127 og den sætning, der står i første pind: »... i overensstemmelse med regeringens fastlagte politik«.
Det fremgik jo helt tydeligt af hr. Peter Skaarups indlæg
heroppefra talerstolen, at det var lig med det lavere niveau for dansk ulandsbistand, som regeringen har besluttet sammen med Dansk Folkeparti.
Skal vi nå sammen om det her med bred samling, vil jeg derfor appellere til, at ordene »i overensstemmelse med regeringens fastlagte politik« ikke er med.
Så er der klarhed over tingene, så er der ikke uenighed, så ved vi, hvor vi har hinanden, så kan vi tage til Johannesburg både som folketingspartier og som regering med fuldt pres på for i fællesskab at nå et godt resultat.
Og det vil være mit forslag helt upolemisk.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-21:
Jeg synes, vi i øjeblikket har en meget interessant ordveksling, og jeg lytter også til interessante signaler.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg meget gerne ser, at det kan lade sig gøre at få et bredt flertal bag en så vigtig vedtagelse som denne.
Det er faktisk det, regeringen fra starten har lagt op til, og det er også derfor, jeg tillod mig at udtrykke forbløffelse over, at det skulle være så svært.
Jeg vil godt tage udgangspunkt i det, hr. Jørn Jespersen sagde, hvor hr. Jørn Jespersen gav udtryk for at da jeg nu klart har bekræftet, at regeringen naturligvis bygger på den gamle vedtagelse nr. V 127 fra sidste år, kunne man jo skrive det ind.
Jeg vil jeg give et tilbud om det med det samme, hvis det kan føre til, at endnu flere partier kan stå bagforslaget til vedtagelse.
Det skal ikke komme an på det, forslaget kan simpelt hen indledes med den sætning, som er indeholdt i oppositionens forslag, nemlig at Folketinget med tilfredshed tager regeringens redegørelse til efterretning og bekræfter V 127.
Det vil regeringen helt klart være indstillet på.
Så hører jeg fru Pernille Blach Hansen sige: Jamen det
er ikke nok.
Så opfinder fru Pernille Blach Hansen et nyt problem, som kunne tyde på, at fru Pernille Blach Hansen mere søger problemerne end søger løsningerne, og det er jeg lidt ked af, for jeg tog hr. Poul Nyrup Rasmussens indlæg som udtryk for en ærlig vilje til at prøve, om vi nu ikke kunne finde hinanden.
Jeg forstår da godt, at oppositionen, som har stemt imod regeringens forslag om ulandsbistand, ikke uden videre vil sige, at den støtter regeringens forslag vedrørende den danske ulandsbistand.
Det har jeg al mulig forståelse for.
Men skulle vi nu ikke hæve os over dette nationale slagsmål og i stedet kigge ud i verden og se: Hvad er det, denne her vedtagelse drejer sig om?
Den drejer sig jo ikke om den danske ulandsbistand, den drejer sig om det globale.
Vi har presset på, og det er lykkedes i EU at få EU-landene til at acceptere, at gennemsnittet for EU-landenes vedkommende sættes op til 0,39 pct., og derfor kom der også positive resultater ud af Monterreykonferencen.
Jeg synes, at det ville klæde oppositionen at hæve sig over dette nationale slagsmål om den danske ulandsbistand og kigge ud i verden og erkende, at her står vi med en stor global udfordring, og så burde vi kunne enes om et bredt flertal bag en sådan fremadrettet vedtagelse.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-05-21:
Jeg vil gerne sige tak til statsministeren for den meget klare præcisering og i det hele taget tak for en rigtig god tale.
Problemet er jo, at selv et nok så stærkt og godt indhold kan blive ødelagt af en dårlig performance, og her tænker jeg ikke på statsministerens performance.
Jeg tænker på de omstændigheder, som vedtagelsen er blevet til under, og jeg synes simpelt hen, vi skulle se at få ryddet op, som flere andre ordførere også har været oppe og stille forslag om.
Vi kan ikke være det pindehuggeri bekendt.
Vi kan ikke være det her bekendt over for verden, og jeg føler det også på den måde, at jeg faktisk ikke kan være det bekendt over for regeringen. Vi har formandskabet for EU her til efteråret, vi skal selvfølgelig spille en ledende rolle, og derfor vil Det Radikale Venstre og jeg selv meget, meget gerne være med til at sikre, at regeringen handler på et solidt fundament her i Folketingssalen, når vi går i gang med arbejdet til efteråret.
Jann Sjursen (KRF), 2002-05-21:
Men lad det nu være.
Hvad værre er: Som jeg ser det, er det, der skiller vandene i Folketinget her i dag, en passus i den første pind i det forslag til vedtagelse, som regeringspartierne har fremsat sammen med Dansk Folkeparti.
Hvis det vedtages, vil det helt klart understrege, at Folketinget i virkeligheden sanktionerer den danske udviklingspolitik og dermed også bistandens størrelse, og der er jo et kæmpestort mindretal her i Folketinget, der under ingen omstændigheder kan være med til det.
Forslaget kan dårligt læses på anden vis, og derfor kan jeg sige det samme, som hr. Poul Nyrup Rasmussen sagde for lidt siden: Hvis regeringen vil komme med en præcisering for så vidt angår både vedtagelse nr. V 127 og især den første pind, som drejer sig om den danske udviklingsbistand inklusive bistandens størrelse, kan vi få enderne til at nå sammen i dag.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-05-21:
Jeg kan forstå, at statsministeren føler anledning til at være en bedre skolemester, der sætter hele Folketinget på plads, men jeg er nu ikke sikker på, at det helt opklarer problemstillingerne.
Jeg er glad for, at statsministeren nu rydder den usikkerhed af vejen, som Venstres ordfører har skabt ved ikke at ville bekræfte, at Venstre stod ved den gamle vedtagelse; det er jeg glad for.
Men vi har flere gange påpeget og også spurgt Dansk Folkeparti om det konkrete i vedtagelsen, nemlig
»... udviklingsbistand i overensstemmelse med regeringens fastlagte politik.«
Jeg spurgte Dansk Folkeparti, hvad det betød, og fik at vide at det betød udviklingsbistand i overensstemmelse med regeringens politik, som den ser ud i år.
Den repræsenterer som sagt nogle meget markante nedskæringer, som resten af Folketinget ikke har støttet, i hvert fald kun Dansk Folkeparti, og derfor kan jeg ikke forstå statsministerens forundring.
Det turde da være lysende klart for enhver, at der er et stort mindretal i dette Folketing, der ikke støtter regeringens nedskæringer på ulandsbistanden, og derfor vil jeg gerne bede statsministeren forklare, hvordan det, der står i vedtagelsen, skal forstås.
Hvis det ikke betyder en nedskæring, er der så ikke behov for, at vi får det præciseret lidt mere, så vi ikke har en vedtagelse, der er så stor usikkerhed om?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2002-05-21:
Jeg vil gerne tilføje, at i dag har vi for at nå til enighed om en vedtagelse bevidst undgået at stille krav om, at regeringen fører ulandsbistanden tilbage til det niveau, vi ønsker den skal føres tilbage til.
Derfor er det selvfølgelig ikke acceptabelt, at regeringen i sit forslag til vedtagelse i virkeligheden kræver af Socialdemokratiet, at vi skal tilslutte os udviklingsbistand i overensstemmelse med regeringens fastlagte politik.
Statsministeren ved jo godt, at det er vi ikke enige om.
Derfor vil jeg simpelt hen foreslå, hvis vi skal nå sammen i dag - og jeg tror, det kunne være utrolig vigtigt og nyttigt for os - at statsministeren går herop på talerstolen og siger: O.k., vi stryger den halvanden linje i forslaget til vedtagelse, og vi indsætter en bekræftelse af nr. V 127.
Så kan vi nå sammen, så kan vi videreføre vores konstruktive, aktive linje med henblik på at hjælpe hinanden til at nå et resultat i Johannesburg, og så kan vi sige til hinanden, at nu gælder det en ordentlig og samlende fremtid og ikke et delt Folketing i et så væsentligt spørgsmål som dette.
Ellers må jeg frygte, at det enten skyldes en uheldig håndtering af vedtagelsen her i formiddags, eller at man bevidst vælger en anden linje.
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-21:
Jeg er helt enig med statsministeren i, at det er nogle meget alvorlige, globale politiske problemer, vi står over for, og jeg tror, det havde været meget befordrende for debattens kvalitet, hvis forberedelserne med hensyn til vedtagelsen havde været noget bedre og havde været på plads forud for debatten. Så havde det levnet mere tid til de store linjer, end det nu er tilfældet.
Jeg er tilfreds med, at statsministeren siger, at nr. V 127 fra maj sidste år efter regeringens opfattelse var en god vedtagelse.
V og K stemte for den, det ved vi jo godt, og man har taget udgangspunkt i den.
Men så var det vel heller ikke så svært at skrive bekræftelsen af den ind i det forslag til vedtagelse, som ligger på vores bord nu, for det betyder jo ikke, at man ikke kan konkretisere på en række andre områder. Man kan blot starte forslaget til vedtagelse med at skrive, at Folketinget bekræfter nr. V 127 fra maj sidste år, og så komme med sine konkretiseringer angående vand, Doha, Monterrey osv. i de formuleringer, man nu måtte ønske.
Jeg opfattede egentlig statsministerens tale som en bekræftelse af, at man er parat til at gøre det fra regeringens side for at rydde eventuelle misforståelser af vejen.
Er det rigtigt opfattet?
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-21:
Jeg er fuldstændig sikker på, at Det Konservative Folkeparti prioriterer spørgsmålet om menneskerettigheder meget højt, og jeg vil også gerne anerkende den indsats, som Det Konservative Folkeparti ydede i forbindelse med diskussionen om Det Danske Center for Menneskerettigheder.
Men der var jo andre partier i det flertal, som i dag har fremsat et forslag til vedtagelse, som spillede en knap så glorværdig rolle i den sammenhæng, og derfor er det af interesse at få at vide, hvad det flertal, som har fremsat forslaget til vedtagelse, egentlig mener om menneskerettighederne.
På den ene side føler man sig i stand
til med et pennestrøg at slette Eritrea som programsamarbejdsland under henvisning til menneskerettighederne
, men på den anden side udtaler en minister i den samme regering, at ordet menneskerettigheder overhovedet ikke vil blive nævnt under et eksportfremstød i Kina, hvor man skal afsætte svineprodukter.
Så vigtige er menneskerettighederne altså heller ikke.
Man har haft en diskussion, hvor Det Danske Center kun blev reddet på målstregen, og nu har man en alliance med Dansk Folkeparti, der mange gange har erklæret sig som lodret modstander af menneskerettigheder, men som i dag heldigvis er tilhænger.
Derfor må fru Helle Sjelle komme lidt tættere på, hvad der er regeringens linje med hensyn til menneskerettigheder i forbindelse med Johannesburg.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2002-05-21:
Jeg hørte statsministeren i sin redegørelse sige noget i retning af, at regeringens linje ved Johannsburg ville bygge på sidste års vedtagelse.
Jeg var så glad for den første forespørgselsdebat, vi havde omkring det danske formandskab, for den var, synes jeg, præget af en beslutsomhed omkring videreførelse af den linje, den tidligere regering havde lagt med henblik på at nå de mål, vi deler som en fælles opgave.
Nu synes jeg, jeg mærker en afvigelse fra den linje.
Jeg håber derfor, at regeringen enten ved statsministeren eller udenrigsministeren vil klare det op ved at komme herop og sige, hvad jeg håber man kan bekræfte, at vedtagelse nr. V 127 af 28. maj 2001, sidste års beslutning, fortsat er regeringens linje.
Og hvis man kan bekræfte det, nå ja, så kan det jo også indgå i en fælles vedtagelse, der kan samle bredt. Ellers frygter jeg virkelig, at vi på så centralt et område som netop det her, der handler om en væsentlig del af det danske formandskab, vil se en VK-regering, der nu afviger fra den fælles linje, vi har været enige om indtil nu, og som rejser til Johannesburg med Dansk Folkeparti i baglommen.
Det er ikke noget kønt syn, og det fortjener Danmark ikke.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-05-21:
Nu ved jeg godt, at fru Helle Sjelle stadig væk er relativt ny i Folketinget, men fru Helle Sjelle må da anerkende, at hvis man gerne vil have nogen til at stemme for sit forslag til vedtagelse, så skal man give lidt og tage lidt.
Så nytter det ikke, at man bare fremlægger stort set det, man hele tiden selv har villet, så giver man lidt til Dansk Folkeparti, og så regner man med, at resten af Folketinget står og jubler.
Det er jo det, der er sagen.
Derfor vil jeg gerne bede fru Helle Sjelle forklare: Hvad betyder det her, når der står »... øget markedsadgang og udviklingsbistand i overensstemmelse med regeringens fastlagte politik.«?
Ja, Dansk Folkepartis udvikling var, at så havde man nikket til ulandsbistanden anno 2002, det vil sige det niveau, ulandsbistanden har i år. Så må fru Helle Sjelle da også kunne forstå, at alle de partier, der har været imod det, får svært ved at stemme for regeringens vedtagelse.
Så kan man jo altid diskutere, hvilke partier der tilhører midterfløjen, for fru Helle Sjelle er det åbenbart alle til venstre for Det Konservative Folkeparti.
Og så vil jeg gerne bede om ét meget klart svar på det, fru Helle Sjelle behændigt undgik at svare på, nemlig den gamle vedtagelse fra sidste år af 28. maj 2001, som er væsentlig mere konkret og positiv og fremadrettet end det forslag, regeringen og Dansk Folkeparti nu har fremsat.
Hvad er der i den, som Det Konservative Folkeparti ikke kan lide?
Står Det Konservative Folkeparti ved den gamle vedtagelse, og vil Det Konservative Folkeparti også måles på den, efter at topmødet i Johannesburg er slut?
Helle Sjelle (KF), 2002-05-21:
Til fru Pernille Blach Hansen vil jeg sige: Jamen jeg ser da meget gerne, at vi får en bred vedtagelse i dag, det gør Det Konservative Folkeparti.
Vi vil meget gerne have en bred vedtagelse, men vi kan jo ikke tvinge folk til at stemme for det forslag til vedtagelse, som vi nu har fremsat.
Det er folks eget valg, og det er venstrefløjens partiers eget valg, om man ønsker at være med til at stemme for det forslag til vedtagelse, som vi har forelagt, eller man ikke ønsker det.
Det er jo fuldstændig frit.
Derudover vil jeg gerne sige, at hvad angår menneskerettighederne, så er menneskerettigheder, udvikling og vækst selvfølgelig noget, som hænger sammen.
Jeg vil ikke gå ind i de konkrete tilfælde, men jeg er da sikker på, at der er et stort område at tage fat på.
Det er da noget, man bestemt skal se på, når man beskæftiger sig med de her ting.
Vi prioriterer menneskerettighederne meget, meget højt i Det Konservative Folkeparti, og det vil vi fortsat gøre.
Derudover vil jeg selvfølgelig sige til fru Elsebeth Gerner Nielsen, at jeg håber da ikke, at der er nogen, der er skuffede over, at vi skal lede forhandlingerne i Johannesburg til september.
Det ville da være kedeligt.
Jeg er sikker på, at den danske regering nok skal gøre alt det, man overhovedet kan, for, at vi får et fremragende resultat i den forbindelse.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-05-21:
Man frygtede, at det, der i stedet for ville ske, var, at man bare øremærkede en del af udviklingsbistanden.
Så vidt jeg kan se, er det præcis det, der er sket for Danmarks vedkommende.
Vores udviklingsbistand er blevet reduceret fra 1 pct. af BNI til nu at udgøre 0,97 pct. af BNI; og til gengæld er der afsat, så vidt jeg kan regne ud, omkring 0,03 pct. til miljøbistand til verdens fattigste lande.
Mener Det Konservative Folkeparti ikke, at Danmark dermed bekræfter ulandenes bange anelser, hvilket betyder, at vi muligvis ikke er en særlig troværdig forhandlingsleder for ulandene?
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-21:
Der er blevet talt en del om menneskerettigheder i dag, og det er der jo heldigvis en bred opbakning bag i det her Folketing, bredere end den plejer at være.
Det er jo glædeligt, så længe det varer. Men kan det ikke blive lige simpelt nok, må jeg spørge fru Helle Sjelle, når man f.eks. fra Det Konservative
Folkeparti
siger, at ingen virksomheder tør investere i et land, hvor der ikke er respekt for demokrati og menneskerettigheder
Er det så en helt dækkende beskrivelse af Kina i dag?
Jeg tror i virkeligheden, at Det Konservative Folkeparti godt er klar over, at sammenhængen ikke er så simpel, som den blev beskrevet her.
Derfor var det måske af interesse at få en lidt grundigere diskussion om, hvordan forholdet er mellem udvikling og vækst på den ene side og respekt for menneskerettigheder på den anden side.
Er det sådan, at vækst og udvikling skaber forudsætning for og i bedste fald fører til respekt for menneskerettigheder?
Eller ser Det Konservative Folkeparti sådan på det, at respekten for menneskerettigheder er selve forudsætningen for at skabe vækst og udvikling?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-05-21:
Vi kommer jo lige så stille nærmere til en afklaring af, hvem der mister de 1,7 mia. kr.
Nu kan man altså forstå, at det dels handler om de lande, der ikke bliver optaget i EU, og de er så ude i kulden også med hensyn til bilateral dansk miljøstøtte, dels handler om de mere langsigtede og lidt større sammenhængende miljøprojekter, som Polen og andre lande, der formentlig optages i EU, ellers ville have fået.
Så bliver der ganske vist et slip, fordi det varer flere år, før de vil kunne få konkrete EU-penge.
Der bliver altså et slip, hvor miljøarbejdet i de lande går i stå.
Det er den omkostning, der bliver.
Så nu ved vi mere om, hvem der rammes.
Så vil jeg godt spørge: Hvem scorer kassen?
Skal de 1,7 mia. kr. bruges til at finansiere Venstres valgkamp med i 2004 eller 2005?
Det må da være det, der er planen.
Hvem skal have de 1,7 mia. kr., for de bliver jo frigjort i 2004-2005?
Pernille Blach Hansen (S), 2002-05-21:
Jeg må tilstå, at jeg synes, at det er synd for fru Helle
Sjelle.
Hun siger hver eneste gang alt det rigtige, men hendes parti er med i en regering, der gør alt det forkerte.
Det må være noget af en balancegang at sige det ene
hver eneste gang fra talerstolen og så se regeringen gennemføre det modsatte efterfølgende.
Fru Helle Sjelle snakkede om at se frem til topmødet.
Men ser fru Helle Sjelle også frem til, at regeringen tager til topmødet med en vedtagelse, der er stemt igennem med Dansk Folkeparti?
Er det virkelig noget, som Det Konservative Folkeparti er glad for og føler sig tryg ved? Så vil jeg også gerne høre fra fru Helle Sjelle: Hvad er der i vejen med den gamle vedtagelse?
Det synes jeg godt vi kunne få et klart svar på.
For hvis fru Helle Sjelle ikke kan levere det, må vi jo bede statsministeren at komme op og give en lidt større grad af præcision og klarhed over det her.
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-21:
Det er jo sådan set ikke særlig interessant, hvordan hr. Peter Skaarup tolker det forslag til vedtagelse, der foreligger nu.
Det, der er interessant, er, hvad statsministeren har udtalt om det, og det synes jeg foreligger ret klart.
Med denne vedtagelse tages der ikke stilling til den danske indenrigspolitiske diskussion, hverken for eller imod
Der er uenighed om den, men den er der ikke taget stilling til.
Der er en tilkendegivelse om, at regeringen ønsker, at alle lande lever op til målsætningen om mindst 0,7 pct. Så kommer der efterfølgende diskussion om, hvilke midler man kan bringe i anvendelse for at nå det mål, men det er der heller ikke taget stilling til.
Det eneste, der ligger i vedtagelsen, og som er helt i overensstemmelse med det, statsministeren har oplyst, er, at regeringen arbejder globalt for, at alle lande lever op til 0,7 pct.-målsætningen.
Jeg vil gerne på linje med hr. Poul Nyrup Rasmussen sige, at vi tager også imod statsministerens udtalelse som et reelt forsøg på at finde løsningerne i stedet for at opfinde nye problemer.
Jeg synes bestemt, at det var konstruktivt, at statsministeren bekræfter sin vilje ved at skrive en bekræftelse af V 127 ind i forslaget til vedtagelse.
Det ville være fint.
Så bør vi også kunne finde en løsning på det resterende problem, som ikke kræver, at regeringen gør vold på sin politik, men som heller ikke forlanger af os andre, at vi skal stemme for noget, som vi er imod.
Hvis man fjerner den sætning i overensstemmelse med det, som hr. Poul Nyrup Rasmussen foreslog, kommer det til at handle om det globale, som statsministeren udtrykte ønske om at det skulle.
Og der er jo ingen, der har givet sig i forhold til synspunkter, som man måtte have.
Så jeg vil gerne tilslutte mig opfordringen til, at statsministeren giver den ekstra indrømmelse, og så til gengæld sige, at på den basis er vi i SF indstillet på at stemme for forslaget til vedtagelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-05-21:
Jeg skal blot meddele, at Enhedslisten ikke har til hensigt
at tage noget forslag tilbage.
Vi opretholder det forslag til vedtagelse, som vi har fremsat, og vil stemme imod forslaget fra regeringen m.fl., ligesom vi også stemte imod det forslag, der blev vedtaget sidste år.
Som jeg var inde på tidligere, mener vi, at situationen nu er den, at et meget stort flertal - praktisk talt hele Folketinget bortset fra Enhedslisten - fører en politik, som ser bort fra det mest fundamentale problem overhovedet på globalt plan, nemlig at fra topmøde til topmøde udvides de multinationale selskabers magt gang på gang.
Privatisering, udlicitering og transnationale selskabers muligheder for at bevæge sig over grænserne uden den enkelte stats og uden internationale organisationers mulighed for at kontrollere dem øges med hver eneste topmøde, og i det forslag til vedtagelse, som nu bliver vedtaget af et meget stort flertal, er der intet forsøg på at stoppe det.
Det var der heller ikke sidste år, det beklager vi fra Enhedslistens side, og derfor vil vi være nødsaget til at stemme imod det forslag, som flertallet har fremsat.