runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lissa Mathiasen (S), 2001-05-09:
Har jeg forstået boligministeren rigtigt, at det, de her tanker udspringer af, er en række henvendelser, hvor folk rent faktisk meget lødigt har sagt, at der er penge under bordet, de er sorte, hjælp os?
Er det ikke også rigtigt, at man samtidig fra boligministerens side er indstillet på, at det selvstyre, som vi kender i dag i andelsboligbevægelsen, selvfølgelig skal opretholdes?
Er det rigtigt forstået, at det her skal ses som et ønske om at kunne tilgodese kommende andelsbolighavere
reelt fremover kun kommer til at skulle betale den pris, som den reelle andel er værd, plus den tilskrivning, der nu må være i forhold til de forbedringer?
Er det rigtigt forstået, at det faktisk er en meget lidt ubureaukratiske, men til gengæld meget venlig håndtering i forhold til, hvad der måtte være af kommende andelsbolighavere?
Lotte Bundsgaard (S), 2001-05-09:
Jeg kan bekræfte fru Lissa Mathiasens spørgsmål.
Jeg kan sige, at der er mange, som også fru Lissa Mathiasen nævner, der er enig i dette.
Også andelsboligforeningernes organisationer mener, at det er en god idé, for de vil gerne have, at alle blive retskafne på det her område, at tanken i andelsboligbevægelsen bevares, i stedet for at den bliver undermineret af, at man skal betale sorte penge under bordet. Så det, det her handler om, er at komme de sorte penge til livs.
Det er at sikre, at også unge, der ikke har 150.000-200.000 kr. at putte under bordet kan få en andelsbolig.
Det synes jeg faktisk er en ret god idé.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-05-09:
Jeg vil spørge, om ministeren er bekendt med, hvad der står i aviserne.
Her har jeg nogle klip fra de senere måneder:
»Lærere bukker under for psykisk pres«.
»Lærere flygter i frustration«.
»Arbejdspresset er blevet for stort«.
»Unge lærere forlader folkeskolen«.
»Lærere flygter fra folkeskolen«.
Og endelig Connie Hedegaard artikel om nødråbet fra folkeskolelærerne.
De har måske alle sammen ikke fattet noget som helst af det hele, og de meldinger, der kommer fra Danmarks Lærerforening om, at 10 pct. af lærerne er udsat for vold eller trusler om vold i løbet af ét år i forbindelse med deres arbejde, er måske alt sammen bare noget, der er grebet ud af luften?
Hvad er det præcise svar på spørgsmålet: I hvilket omfang mener ministeren at folkeskolens lærere skal optræde som reservemødre og reservefædre, og i hvilket omfang skal de optræde som lærere, der underviser eleverne?
Margrethe Vestager (RV), 2001-05-09:
Jeg vil gerne henvise til mit svar på det oprindeligt stillede spørgsmål.
Det illustrerer måske en forskel på vores måde at se politik på.
Jeg synes ikke, man skal basere sine politiske initiativer alene på det, som står i aviserne.
Jeg mener, man skal tage pejling af det og sammenholde det med de vurderinger, man i øvrigt må gøre med sit personlige kendskab, med de mennesker man taler med, med systematiske evalueringer, med undersøgelser af, hvordan verden hænger sammen.
Og jeg vil nok sige, at når jeg sammenholder det, der står i aviserne, med den opfattelse, som bliver mig givet af organisationer og også af enkeltlærere og af de forskellige undersøgelser, så giver det et meget anderledes, og må jeg nok indrømme, betydelig mere nuanceret billede af folkeskolen og dens virke og lærernes arbejdsforhold.
Jeg tror, hr. Frank Dahlgaard skulle have klippet i nogle andre aviser også, herunder f.eks. det nu desværre hedengange Aktuelt, som bragte en fremragende serie om lærere og deres måde at håndtere arbejdet på.
Men det illustrerer måske forskellen.
Jeg føler ikke nogen trang til at føre en politik, som alene er guidet af det, der måtte stå i aviserne.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-05-09:
De skal ikke optræde som reservefædre og reservemødre, men det er jo det, de i virkelighedens verden bliver påtvunget. Når lille Magnus eller Mette kommer grædende i skole eller ikke har fået omsorg, kommer de og kravler op på knæet af skolelæreren og skal fortælle om alle mulige ting, de har oplevet.
Det var sådan noget, som man gjorde derhjemme hos far og mor, og som man ikke gør i dag.
Men ministeren skal jo snart ud i en valgkamp, og derfor er alle bare gode: Forældrene er gode, folkeskolen er god, lærerne er gode, og det hele fungerer bare.
Jeg må opfatte - ministeren må korrigere mig, for ellers kan vi jo slutte det her, hvis ikke jeg har forstået det rigtigt - at ministeren siger, at der ikke skal optrædes med opdragerrolle og som reservemødre eller -fædre, der skal bare undervises.
Margrethe Vestager (RV), 2001-05-09:
Uden sådan at blive voldsomt polemisk ville jeg da næsten ønske, at nogle folkeskolelærere havde haft den adfærd i de gode gamle dage, hvor hr. Frank Dahlgaard åbenbart gik i skole. Jeg er lidt bekymret for brugen af ordet undervisning, for det lader til, at hr. Frank Dahlgaard med ordet undervisning forstår en meget klassisk katederundervisning.
Undervisning er for mig et meget bredt begreb.
Det, som er en del af folkeskolens opgave, er bl.a. at opdrage til det fælles.
Forældrene har i sagens natur hovedansvaret for opdragelsen af børn, men skolen har alle dage opdraget, været med til at socialisere ind i det fællesskab, som et samfund er.
Det er bl.a. derfor, at spørgsmål som demokrati og medborgerskab er en naturlig del af skolens virke.
Derfor vil der også være et element af omsorg i det at have en lærergerning.
Det finder jeg helt naturligt.
Det er klart, at det ikke bør kamme over, for læreren er netop - for igen at henvise til mit indledende svar - en professionel underviser, en lærer.
Det er meget afgørende, og det er derfor, dialogen mellem skole og hjem er vigtig.
Derfor vil jeg til enhver tid holde fast i den prioritering, jeg gav, af de udfordringer, jeg ser skolen stå over for.
Skolen er ikke noget problemløst sted.
Det er bare ikke et sted, som man kan beskrive så sort/hvidt, som hr. Frank Dahlgaard gør det, som et problemplaget, jaget, svigtet foretagende.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-05-09:
Jeg skal ikke forlænge debatten yderligere, men nu har vi i hvert fald fået ridset op, at vi ser på verden - i hvert fald skoleverdenen - fuldstændig forskelligt.
Men når ministeren siger, at jeg ser sort/hvidt på det, må jeg sige, at jeg jo godt ved, at af de knap 1.700 folkeskoler, vi har i Danmark, er der altså nogle, hvor det fungerer rigtig godt, og der er nogle, hvor det fungerer så dårligt, at selv ministeren erkender det.
Men rigtig mange fungerer sådan nogenlunde på den samme måde.
Og skal man generalisere det, og det bliver man jo nødt til i en debat som denne her, har udviklingen jo vist, at en stigende del af lærernes tid går med det, der tidligere i hvert fald blev kaldt traditionelle opdrageropgaver, og som ikke blev påtvunget skolens lærere før, men som bliver det nu.
Men jeg kan forstå, at ministeren afviser det, og siger, at sådan er det ikke, det er godt, det har altid været godt, tingene forandrer sig, forandring er i sig selv positiv, ingen forandring er negativ, og det skal bare køre med lidt mere præcise mål.
Sonja Mikkelsen (S), 2001-05-09:
Det siddende landsstyre på Færøerne har igennem sin regeringsperiode været fokuseret på spørgsmålet om Færøernes fremtidige tilknytning til det danske rigsfællesskab.
om samhørigheden med Danmark og Grønland til afholdelse her i maj, men endte med at fremsætte et beslutningsforslag uden folkeafstemning, men fortsat baseret på en strategi frem mod selvstændighed.
Forslaget er senere vedtaget i Lagtinget.
Færøerne har ikke under den siddende koalition overtaget yderligere sagsområder, som hjemmestyreloven umiddelbart giver adgang til, senest har lagmanden imidlertid skrevet til statsministeren med et ønske om at optage forhandling om, at Færøerne overtager sagsområder efter den nugældende hjemmestyrelov.
Regeringen står således over for at svare lagmanden på henvendelsen om at optage forhandlinger om overtagelse af sagsområderne efter den nugældende hjemmestyrelov, om at forhandle om bloktilskuddet efter udgangen af i år, hvor udspillet fra landsstyret er en ny 3-årig periode.
Med denne forespørgsel til statsministeren om, hvad regeringen kan oplyse om forhandlingerne imellem regeringen og Færøernes landsstyre, om landsstyrets ønsker til Færøernes fremtidige tilknytning til Danmark, har partierne ønsket at få en aktuel status om forløbet af forhandlingerne om Færøernes fremtid, som regeringen ser det, og samtidig give mulighed for at få en grundig debat her i Folketinget, hvor partierne kan anlægge deres vurderinger af den aktuelle situation og dermed også få lejlighed til at tilkendegive over for regeringen, hvilket grundlag Folketinget finder, at regeringen bør tage udgangspunkt i ved de kommende forhandlinger. Besvarelse
Margrethe Vestager (RV), 2001-05-09:
Blot den enkelte kommentar, at jeg ikke synes, at der er noget behov for at generalisere.
At jeg skulle blive tillagt, at forandring for forandringens egen skyld er værd at gå efter, kan jeg ikke genkende.
Men som hr. Frank Dahlgaard siger, jeg tror ikke, der er grund til at forlænge debatten.
Gyda Kongsted (V), 2001-05-09:
Skriftlig begrundelse
Spørgsmålet er foranlediget af ministerens påtænkte opstramning på andelsboligområdet ved indførelse af tvungne ventelister til imødegåelse af »sorte« penge, der er konstateret enkelte steder som følge af, at det generelle udbud på boligmarkedet ikke svarer til den aktuelle efterspørgsel.
Ja, nu siger ministeren så, at det ikke er alle steder, der er sorte penge under bordet.
Så vil jeg da godt høre: Hvor og i hvilke områder?
Er det i København, er det i Svendborg, er det ude på landet, hvor er det, de sorte penge falder?
Og som en god idé så kan jeg da fortælle ministeren en, der er brandgod: få gang i byggeriet, så slipper vi ud af det her, og så behøver vi ikke en ny lov.
Lissa Mathiasen (S), 2001-05-09:
Har jeg forstået boligministeren rigtigt, at det, de her tanker udspringer af, er en række henvendelser, hvor folk rent faktisk meget lødigt har sagt, at der er penge under bordet, de er sorte, hjælp os?
Er det ikke også rigtigt, at man samtidig fra boligministerens side er indstillet på, at det selvstyre, som vi kender i dag i andelsboligbevægelsen, selvfølgelig skal opretholdes?
Er det rigtigt forstået, at det her skal ses som et ønske om at kunne tilgodese kommende andelsbolighavere
, så de
reelt fremover kun kommer til at skulle betale den pris, som den reelle andel er værd, plus den tilskrivning, der nu må være i forhold til de forbedringer?
Er det rigtigt forstået, at det faktisk er en meget lidt ubureaukratisk, men til gengæld meget venlig håndtering i forhold til, hvad der måtte være af kommende andelsbolighavere?
Lotte Bundsgaard (S), 2001-05-09:
Jeg kan bekræfte fru Lissa Mathiasens spørgsmål.
Det, vi vil, er både at opretholde selvstyret - altså opretholde, at man i en enkelt andelsboligforening kan have ventelister, hvor man siger, at man måske har en bestemt aldersgruppe i andelsboligforeningen, eller man synes, det er vigtigt, at der er nogle med børn i andelsboligforeningen, at man kan beslutte det i andelsboligforeningen - og at vi på en ubureaukratisk måde, som fru Lissa Mathiasen siger, kan slippe for, at vi får sorte penge under bordet.
Jeg kan sige, at der er mange, som også fru Lissa Mathiasen nævner, der er enig i dette.
Også andelsboligforeningernes organisationer mener, at det er en god idé, for de vil gerne have, at alle bliver retskafne på det her område, at tanken i andelsboligbevægelsen bevares, i stedet for at den bliver undermineret af, at man skal betale sorte penge under bordet. Så det, det her handler om, er at komme de sorte penge til livs.
Det er at sikre, at også unge, der ikke har 150.000-200.000 kr. at putte under bordet, kan få en andelsbolig.
Det synes jeg faktisk er en ret god idé.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Aase D. Madsen (DF), 2001-05-09:
Jeg vil også gerne spørge ministeren: Der er nedsat et udvalg, en arbejdsgruppe til at undersøge, hvordan man kan komme af med overskudsstrømmen.
Men man må jo forudse med de løsninger, de kommer med, at det er teknisk umuligt i dag.
Så det er jo langsigtede løsninger, der skal komme på bordet.
Og det sker ikke fra den ene dag til den anden. Men var det så ikke en idé, at man tog en tænkepause og stoppede udbygningen af f.eks. de store havvindmøller, som producerer en enorm mængde strøm?
Vi ved jo, at bare de havvindmølleprojekter, der er på bordet i dag, koster 500 mio. kr. om året i ekstra udgifter til el i 10 år.
Det vil sige 5 mia. kr. om året.
Og ud af de for 5 mia. kr. strøm, som der skal leveres, skal der jo eksporteres en hel masse, fordi vi netop ikke har de tekniske muligheder for at komme af med det eloverløb, som vil blive større og større.
Gyda Kongsted (V), 2001-05-09:
Jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at det ikke er rimeligt med sorte penge.
Det er slet ikke dét.
Men nu skal bestyrelsen så have nogle strafbestemmelser lagt ned over sig i andelsboligforeninger?
Hvad er det for en strafbestemmelse, der skal lægges ind?
Jeg synes altså, at det bliver mere og mere uhyggeligt.
Kirsten Jacobsen (UP), 2001-05-09:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge by- og boligministeren, om ikke by- og boligministeren vil bekræfte, at det i dag allerede er forbudt at modtage ulovlig boligdusør og dermed også penge under bordet.
Vil ministeren ikke bekræfte, at i dag er det sådan, at selv om man har betalt penge under bordet, kan man efterfølgende rejse en sag og få dem tilbage?
Når det er sagt, vil jeg godt spørge by- og boligministeren: Hvad er det så, der gør, at by- og boligministeren på trods af det føler, at nu skal man altså have de her tvungne ventelister?
Og så vil jeg også godt bede by- og boligministeren bekræfte, at de tvungne ventelister i øvrigt aldrig har været
noget succeskriterium.
Lotte Bundsgaard (S), 2001-05-09:
Jeg forestiller mig, at bestyrelsen skal holde kontrol med ventelisten.
Selvfølgelig indføjer vi en strafbestemmelse, der skal sikre, at bestyrelsen så også holder den kontrol.
Jeg er ligesom spørgeren enig i, at det er vigtigt, at vi har det lokale demokrati i andelsboligbevægelsen.
Det er netop et af de andre kendetegn ved andelsboligen, at man har et udstrakt demokrati.
Derfor skal bestyrelsen holde øje med, at man har ventelisten.
Det arbejder vi videre med, så det er klart, når vi fremsætter det endelige lovforslag til efteråret.
Jeg vil godt understrege én gang til, at jeg ikke synes, det er rimeligt, at man skal betale sorte penge under bordet for at få en andelsbolig.
Jeg synes ikke, at det er rimeligt, at en ung betaler sorte penge under bordet for at få andelsboligen
, og når andelsboligen så skal sælges videre, kræver man så det samme for at få sine udgifter betalt.
Det synes jeg ikke er rimeligt.
Derfor synes jeg, at vi skal have ventelister i andelsboligforeninger.
Gyda Kongsted (V), 2001-05-09:
Jamen jeg takker ministeren for svaret.
Denne her advokat, der møder mange unge mennesker, der føler sig nødsaget til at betale lidt ekstra,
kan jeg da godt følge.
Det er da ganske uanstændigt, at vi ikke har boliger til de her unge mennesker, men er problemet ikke reelt, at regeringen siden 1993 intet har gjort på det her område?
Problemet er blevet værre, og pinsepakken har jo slået hovedet på sømmet, så der bliver overhovedet ikke bygget noget nu.
Er det ikke bare noget byggeri, vi skal have gang i?
Jeg er da fuldstændig enig i det med de sorte penge, men jeg tror, at der kommer nogle andre ting. Hvem skal holde kontrol med de der ventelister?
Lotte Bundsgaard (S), 2001-05-09:
Jeg forestiller mig, at bestyrelsen skal holde kontrol med ventelisten.
Selvfølgelig indføjer vi en strafbestemmelse, der skal sikre, at bestyrelsen så også holder den kontrol.
Jeg er ligesom spørgeren enig i, at det er vigtigt, at vi har det lokale demokrati i andelsboligbevægelsen.
Det er netop et af de andre kendetegn ved andelsboligen, at man har et udstrakt demokrati.
Derfor skal bestyrelsen holde øje med, at man har ventelisten, og ellers er der en strafbestemmelse, hvis man f.eks. vælger at boykotte ventelisten, hvad jeg nu ikke tror at der er nogen der gør, men hvis der er nogen, der gør det, indføjer vi en strafbestemmelse.
Det arbejder vi videre med, så det er klart, når vi fremsætter det endelige lovforslag til efteråret.
Jeg vil godt understrege én gang til, at jeg synes ikke, det er rimeligt, at man skal betale sorte penge under bordet for at få en andelsbolig.
Jeg synes ikke, at det er rimeligt, at en ung betaler sorte penge under bordet for at få andelsboligen, og når andelsboligen så skal sælges videre, kræver man så det samme for at få sine udgifter betalt.
Det synes jeg ikke er rimeligt.
Derfor synes jeg, at vi skal have ventelister i andelsboligforeninger.
Gyda Kongsted (V), 2001-05-09:
Jeg takker for ordet, og jeg finder det jo som sagt oprørende og grotesk, at regeringen nu i 6 år har haft en analyse, der fortæller om mellemørebetændelseudvikling hos babyer og børn i dagsinstitutioner og vuggestuer, uden at have gjort noget som helst.
Og det vil jeg godt have en forklaring på.
Arne Rolighed (S), 2001-05-09:
Og jeg skal korrigere selve spørgsmålet, idet der her lægges frem, at det er 150.000 børns senere jobmuligheder, der er forhindret ved, at der er mén på grund af en mellemørebetændelse.
Det er 135.000 for stort.
Det drejer sig om i alt 15.000.
Også dette tal finder regeringen for stort, og derfor har regeringen jo i Folkesundhedsprogrammet 1999-2008 bl.a. inspireret af rapporten, der henvises til, »Børns sundhed i Danmark«, opstillet flere konkrete indsatsområder.
Folkesundhedsprogrammet indeholder derfor en opfordring
til, at den kommunale sundhedstjeneste gennemfører regelmæssige besøg i daginstitutionerne og her yder vejledning om indeklima og hygiejne. Samtidig opfordres alle institutioner og dagplejeordninger til at indføre en hygiejnepolitik, det vil sige gennemgår rutinerne for rengøring, håndvask, bleskift, udeophold og deslige.
Rammerne for regelmæssig kontakt og rådgivning fra den kommunale sundhedstjeneste til pasningsordningerne er således til stede.
Det er kommunerne, der har ansvaret for at løse den del af opgaven.
Vi ved også, at børns risiko for at få mellemørebetændelse øges med 50-70 pct. ved passiv rygning.
Derfor var det også et godt forslag, den tidligere sundhedsminister fru Sonja Mikkelsen fik igennem Folketinget, nemlig at der kom rygeregler på daginstitutionerne og på skoleområdet.
Det virker i den rigtige retning.
Den røde lampe lyser, jeg skal slutte nu.
Gyda Kongsted (V), 2001-05-09:
»Hvor mange år skal der gå, og hvor mange børns liv skal ødelægges, før ministeren griber til handling og informerer de centrale myndigheder og dermed forældrene om den viden, ministeren siden 1995 har haft om den eksplosive stigning i mellemørebetændelse med 30.000 nye tilfælde pr. år hos babyer og mindre børn i vuggestuer og daginstitutioner, en sygdom, der ofte medfører dræn i ørerne, og derfor ansvarliggør det offentlige og dermed ministeren, fordi det indtil i dag har ødelagt ca. 150.000 børns senere jobmuligheder, såfremt deres store ønske måtte være at komme til at arbejde med radiokommunikation, som dykkere eller arbejde i et fly?« Skriftlig begrundelse Ifølge en rapport »Børns sundhed i Danmark«, Dike, fra 1998 er der sket en eksplosiv stigning i antallet af børn med mellemørebetændelse.
F.eks. er antallet af børn, der behandles med dræn, fra 1996 til 1998 steget med 58 pct. til 30.007 børn om året.
Arne Rolighed (S), 2001-05-09:
Jeg forstår på fru Kongsted, at fru Kongsted er enig i, at det ikke er 150.000, men det er 15.000, så det første oplæg, som Tinget i dag blev informeret om, er 135.000 for højt.
Og det var så også baggrunden for, at regeringen for 2-3 år siden satte sundhedsfremmeprogrammet i gang, der indeholdt et pkt. 8 - jeg tror, det er pkt. 8 - der har det initiativ over for kommunerne at sikre, at vi får øget tilsynet over for dagplejeområdet, i vuggestuerne, også fordi vi ved, at mellemørebetændelse har en stigende hyppighed i disse daginstitutioner, vel fordi der er flere børn sammaen.
I samme retning virker også de rygeregler, som jeg har omtalt, og jeg har også for yderligere at tage initiativ på rygeområdet fremsat forslag i Folketinget, som der bliver mulighed for at stemme for, om at lave reklameforbud.
Gyda Kongsted (V), 2001-05-09:
Den analyse, der foreligger i »Børns sundhed i Danmark« fra 1998, er overhovedet ikke inde på rygepolitikken.
Den lægger ansvaret alene på institutionerne, på manglende hygiejne, manglende udluftning og manglende plads til de her børn.
Så jeg synes ikke, vi skal køre denne her over på rygerne, men egentlig forholde os til den rapport, der ligger fra 1998.
Så har ministeren jo også erkendt i et spørgsmål, jeg
har stillet til ministeren,
at man ikke har meddelt denne rapport videre til de lokale myndigheder, og det undrer mig.
Og når vi så taler om 135.000, 15.000 eller 3.000 børn, synes jeg egentlig, at tallet er ret uvedkommende.
Hovedsagen er, at det offentlige gør raske børn syge.
Arne Rolighed (S), 2001-05-09:
Jeg er dybt forundret over, at der ikke er forskel på 150.000 og så 15.000.
Det er der nu i det ministerium, jeg arbejder
Jeg synes, 150.000 er noget større end 15.000.
Regeringen har taget handling på rapporten, der blev omtalt og trukket frem nu for tredje gang, idet Folkesundhedsprogrammet indeholder en opfordring, netop med baggrund i den analyse, til kommunerne, til kommunernes sundhedstjeneste med henblik på regelmæssigt at få gennemgået daginstitutionsområdet, også for at give vejledning om indeklima og hygiejne.
Det er det, der er baggrunden for det.
Herudover opfordres også som led i folkesundhedsprogrammet hele institutionsområdet til at kigge rutinerne igennem vedrørende rengøring, håndvask, bleskift og den slags ting.
Gyda Kongsted (V), 2001-05-09:
Det vil sige, at ministeren erkender, at der ikke er gjort noget på området før nu og før de her forebyggelsesplaner fra regeringens side.
Arne Rolighed (S), 2001-05-09:
Undskyld, men den konklusion må stå for fru Kongsteds egen regning.
Det er ikke det, jeg har givet udtryk for i dag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Gyda Kongsted (V), 2001-05-09:
Jeg takker da for ministerens svar om, at ministeren vil gøre noget nu her i 2001, når man tænker på, at analysen er helt tilbage fra 1995.
Det er stadig væk 15.000 raske børn, vi har ansvaret for, der har fået dræn i ørerne, og hvor vi har ødelagt deres fremtidige voksne karrieremuligheder.
Så er ministeren inde på, at der også er rygerne.
Men fra rygerne, siger ministeren jo selv, er faktoren 1,66 pct., men med faktoren fra daginstitutionerne øges risikoen for udvikling af mellemørebetændelse med faktor 2,45. Så kan jeg undre mig over, at ministeren og regeringen har haft en rapport siden 1998 uden at have meddelt det videre på nogen måde til de centrale og lokale myndigheder og dermed forældrene.
For de er totalt uvidende.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-05-09:
»Hvad er efter ministerens opfattelse de tre største problemer i folkeskolen i dag?«
I den løbende debat om folkeskolen får man ofte det indtryk, at der er vild uenighed også her i Folketinget om prioriteringer og problemer, og så får jeg en fornemmelse af, at det er der måske ikke alligevel.
Det er baggrunden for spørgsmålet, hvor jeg har spurgt ministeren om, hvad der egentlig efter regeringens opfattelse er de tre største problemer for folkeskolen i dag.