Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-12-14:
Man kan høre, at Socialdemokratiet er i rigtigt gavehumør, og det er jo godt her op til jul, hvor alle har forventninger om at få deres juleønsker opfyldt.
Men er der nu dækning for de mange løfter?
Nej, det er der ikke.
Vi troede egentlig, at vi havde en fælles holdning til samfundsøkonomien; vi troede, at Socialdemokratiet var medansvarlig for 2010-målsætningen; ja, vi troede, at Socialdemokratiet ville være med til at halvere gælden; vi troede, der var enighed om ikke at eksperimentere med samfundsøkonomien, men det er der åbenbart ikke.
Socialdemokratiets finanslovforslag fortsætter med at være underfinansieret med ca. 8 mia. kr.
De vil forære befolkningen gaver, men det er der ikke grundlag for.
Som om det ikke var nok, så vil disse gaver have en negativ virkning på samfundsøkonomien.
De mål, vi har sat os omkring gældsnedbringelsen, vil være bragt i fare.
Socialdemokratiet lægger op til en stigning på de offentlige udgifter på 2 pct. Det er langt over målet og vil forhindre, at vi afdrager på gælden i det tempo, vi har forudsat.
Socialdemokratiet fremsætter en lang række forslag, som hver især jo kan synes ganske sympatiske, men som der bare ikke er mulighed for at gennemføre lige nu, og jeg tror, at Socialdemokraterne ved det: 3 mia. kr. til førtidspensionisterne, 1 mia. kr. til ulandsbistand og 750 mio. kr. til skolemad.
Hvor skal pengene komme fra?
Nogle vil sige: I kan bare tage dem af kassen.
Men det er ikke vores mål.
Vi vil halvere gælden af hensyn til kommende generationer.
Efter vores mening er det forkert at se på de store offentlige overskud og forlange store ufinansierede udgifter.
Det er forkert ikke at tage højde for konsekvenserne og bare love guld og grønne skove.
Ikke alene betyder forslagene øgede udgifter, men de har også en negativ effekt på samfundsøkonomien.
Vi er jo midt i et positivt konjunkturforløb, og økonomien balancerer på en knivsæg.
Hvis vi presser på med store nye opgaver, risikerer vi, at der opstår mangel på arbejdskraft, og det kan medføre øgede omkostninger og ekstraordinære lønstigninger, og det er der jo ikke nogen der har lyst til at det skal.
Der er simpelt hen ikke plads til større aktivitet på nuværende tidspunkt.
Hr. Henrik Sass Larsen sagde ved den første debat: Selv om pengene fosser ind i statskassen, er den offentlige service lagt i et jerngreb.
Der har aldrig været så mange muligheder som i dag, og den offentlige service er udvidet på en lang række punkter.
Det skal jeg komme tilbage til senere.
Vender vi blikket mod SF’s hr. Villy Søvndal, siger han: Vi har fået en mere ondartet og dyb fattigdom.
Nu er det jo finansloven, vi forhandler om i dag, og der er afsat langt flere penge til de svage grupper end tidligere.
Over finansloven er der afsat 295 mio. kr. over 4 år mod 138 mio. kr. i de sidste 4 år af den tidligere regeringsperiode.
Der er brugt 6,3 mia. kr. over satspuljen over 4 år mod den tidligere regerings 4 mia. kr.
Der er altså penge; det er ikke penge, vi mangler.
Meget af debatten er jo gået på regeringens tekstanmærkninger vedrørende kommunernes økonomi, som nu er vedtaget, og jeg kan se, at den ikke fylder så meget i debatten i dag.
Regningen overlades til kommunerne, påstår oppositionen, men det er ikke rigtigt.
Der er tale om, at kommunernes budgetlægning er skredet, og at det har været nødvendigt at stramme op.
Med erfaringerne fra 1970, hvor de kommunale udgifter steg 16 pct., er det nødvendigt at gøre noget for at sikre, at den offentlige økonomi ikke vokser ud over den 0,5 pct. realvækst, som er forudsat.
Staten betaler hvert eneste af de initiativer, der er taget i dette års finanslov, krone for krone.
Kommunerne bliver ikke snydt.
Der er derudover afsat 3,5 mia. kr. til it-projekter, så kommunerne har god mulighed for at gennemføre de sammenlægningsprojekter, de skal.
Opnår kommunerne derudover produktivitetsgevinster svarende til måske 2 pct. om året, får de oven i købet lov til at beholde de penge.
Effekten af at gøre ting bedre og på en mere effektiv måde er ofte undervurderet.
Det er et mål, at hjemmehjælperen får mere tid sammen med de ældre.
Finansloven indeholder en lang række forbedringer, bl.a. forbedringer for børnefamilierne.
Når vi sænker forældrebetalingen til daginstitutionerne i 2006 for de små børn og i 2007 for de lidt større børn, betyder det for en familie, der har to børn i henholdsvis dagpleje og børnehave, at de sparer 6.400 kr., fordi dagplejepladsen er billigere.
I 2007 stiger familiens rådighedsbeløb yderligere til knap 8.700 kr., og når børnechecken i 2008 forhøjes, øges rådighedsbeløbet til knap 10.700 kr., altså med 1.000 kr. pr. måned.
Forbedringen for førtidspensionisterne betyder, at 49.000 førtidspensionister fra januar kan se frem til at modtage en højere førtidspension.
De får nemlig en ekstra tillægsydelse i form af et skattefrit beløb på ca. 13.000 kr. årligt.
Der vil dermed fremover kun være to ydelsesniveauer på den gamle førtidspensionsordning.
Også dette svarer til 1.000 kr. skattefrit pr. måned.
Med fjernelsen af afgiften på partikelfilteret til dieselbiler bliver det billigere at anskaffe en miljørigtig bil.
En anskaffelsespris med en afgiftsfritagelse på 4.000 kr. bliver 7.200 kr. mindre for personbiler.
Endelig gives der også en lettelse for flypassagerer, således at de i 2006 skal betale mindre i passagerafgift, og den passagerafgift udfases helt i 2007.
Alt sammen konkrete forslag, der betyder en forbedring af borgernes hverdag og gør det nemmere at være dansker.
Vi ønsker på den ene side at give en større valgfrihed og på den anden side, at borgerne skal føle et ansvar.
Borgerne skal udnytte de nye muligheder for at tilrettelægge deres tilværelse efter egne ønsker, og for børnefamilierne betyder dette års finanslov mindre udgifter og større frihed.
Ansvaret kan man f.eks. vise over for miljøet.
Det bliver nu muligt at købe billigere biler med partikelfiltre.
Dermed er man med til at løse et af de store problemer.
Partikelforurening er allerede bragt meget ned, men her kan man yde sit eget personlige bidrag, man kan tage et personligt ansvar, når det gælder miljøet.
Grundlaget for dette års finanslov er jo en økonomisk situation, der er bedre end nogen sinde.
Væksten forventes at blive 2,4 pct. næste år, og det skaber en forbedring af beskæftigelsen.
Ledigheden fortsætter med at falde og er nu under 150.000, hvilket er det laveste i 25 år.
Den private beskæftigelse er steget med 40.000 personer siden begyndelsen af 2004, og ledigheden er reduceret med ca. 34.000 personer.
Gælden er reduceret med 20 pct. over 2 år, hvilket er rekord, og allerede i 2007 vil udlandsgælden være væk.
Som konservative vil vi sikre, at velfærdssamfundet er robust på længere sigt.
Vi vil vise ansvar og lederskab med hensyn til den fremtidige indretning af samfundet.
Vi har modet til at skabe sammenhæng.
Velfærdskommissionen kom til verden på vores initiativ.
Vi påtager os rollen som lokomotiv i debatten og ønsker reformer, der virker.
Vi er glade for, at vejen tilsyneladende ligger åben for forhandlinger om tilbagetrækningsalderen, sådan at den kan øges.
Der er også en realistisk mulighed for, at de kommende forhandlinger vil vise et resultat, men vi må understrege, at vi ønsker en reform, der er tilstrækkelig virkningsfuld til at løse den udfordring, vi står over for.
Flere velfærdsreformer skal have 10-20-årigt indkøringsforløb, og så længe kan Det Konservative Folkeparti ikke vente med skattelettelser.
Skat og velfærd skal ikke behandles sammen, men ingen skal være i tvivl om, at skat fortsat står øverst på den politiske dagsorden for Det Konservative Folkeparti, og at det er et ufravigeligt krav, at vi får gennemført yderligere lettelser.
Vi har i den nuværende økonomiske situation en enestående mulighed for at nå vores økonomiske mål: at nedbringe gælden af hensyn til kommende generationer, samtidig med at vi udnytter den gode beskæftigelsessituation til at gennemføre reformer, der er nødvendige.
Vores finanspolitik er en sikkerhed for, at vi går den rigtige vej, en vej til gavn for en sund udvikling og et godt afsæt for et fremtidigt robust velfærdssamfund.