Morten Bødskov (S), 2004-05-10:
Jeg vil selvfølgelig starte med at sige, at vi i Socialdemokratiet i forlængelse af den debat, der lige har været, i hvert fald har lagt mærke til kirkeministerens, kan man sige, nogenlunde runde afvisning af det her forslag, og det giver da håb for det videre arbejde.
Med dette lægger vi også vægt på, at det er en mulighed, der åbnes for og ikke en forpligtelse for trossamfundene til at forestå registrering af partnerskabet.
Hermed ønsker vi også lige så klart at fastslå, at vi på ingen måde ønsker at blande os i trossamfundenes indre anliggender.
Der er for os således ikke tale om, at noget trossamfund pålægges at udføre vielser som en pligt over for deres medlemmer.
Og som det også er fremgået af debatten, er det en afgørelse, det er helt op til det enkelte trossamfund at træffe.
Forslaget lælgger, som det også er fremgået af debatten,
alene op til at fjerne de lovmæssige hindringer for, at trossamfund, hvis præster har bemyndigelse til at forestå vielser, nu også får mulighed for at udarbejde ritualer og foretage vielser af registrerede par med samme retsvirkning som registrering i henhold til lov om registreret partnerskab.
Som vi også allerede har været inde på, tog biskopperne jo i 1995 initiativ til, at der blev nedsat en arbejdsgruppe til at undersøge forholdet mellem ægteskab og registreret partnerskab.
De offentliggjorde deres rapport i 1997, og iblandt de mange konklusioner hedder det bl.a., og jeg citerer: »Udvalget finder således ikke principielle grunde, der taler imod at indføre et ritual til velsignelse af registreret partnerskab. Derimod har udvalget vanskeligt ved at afgøre, hvor stort et behov der i praksis vil være for et sådant ritual.
Udvalget mener dog, at der er gode grunde til at tilbyde et ritual i en eller flere former, eventuelt med en prøveperiode på 10 år.«
Det var altså en af konklusionerne fra den her arbejdsgruppe, der var nedsat af biskopperne.
Senere, som kirkeministeren også har været inde på, kommer biskopperne med en pressemeddelelse, en fælleserklæring, som går lidt i rette med den her konklusion.
Ikke desto mindre er situationen den, at vi i Socialdemokratiet mener, at det her bør der være mulighed for.
Vi understreger, at der ikke er tale om en forpligtelse.
Der er tale om en mulighed for trossamfund til at medvirke til indgåelse af registreret partnerskab.
Da der er tale om det, altså ikke en forpligtelse, men en mulighed, kan Socialdemokratiet støtte det fremsatte beslutningsforslag
Jeg skal ikke blande mig i en større teologisk debat om det her spørgsmål, men vil blot fastholde, at vores grundlag for at være positivt stillede over for det her, er, at der ikke ligger i forslaget nogen som helst form for forpligtelse til trossamfundene.
Det er som sagt en mulighed og ikke en forpligtelse - det er en kan-, men ikke skal-ordning - og der vil da ikke være noget som helst i vejen for, at et trossamfund på lignende vilkår, som de inddrager andre udviklingstendenser i samfundet i udviklingen af deres trossamfund, selvfølgelig også kan tage det her op til debat. Man kan sige, at biskopperne jo allerede har forholdt sig til det, så jeg kan ikke se, at der skulle være noget som helst i vejen for, at andre trossamfund også kunne gøre det.