Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-04-06:
Det er ikke et synspunkt, vi deler i Det Konservative Folkeparti.
Uanset om vi taler om EU-niveau, det nationale niveau eller det kommunale niveau, så er tendensen i de sidste års udvikling ganske klar: Muligheden for indsigt og offentlighed i den offentlige forvaltning og dermed i de politiske beslutningsprocesser bliver bedre og bedre.
Det er en udvikling, som vi i det Konservative Folkeparti hilser med tilfredshed.
Åbenhed, indsigt og offentlighed omkring beslutningerne er en forudsætning for, at demokratiet og den demokratiske kontrolmulighed kan fungere optimalt.
Det konservative udgangspunkt er, at der skal være offentlighed i forvaltningen og åbenhed omkring de demokratiske beslutningsprocesser, medmindre afgørende hensyn taler herimod.
Et sådant hensyn kan f.eks. være sikring af privatlivets fred, den enkelte borgers integritet.
Jeg har således kendskab til en kommune, som i den bedste hensigt scanner den indgåede post til kommunen og lægger den ud på Internettet, altså også f.eks. håndskrevne breve fra kommunens borgere.
Her er man gået så vidt, at det er berettiget at overveje, om man er gået for langt.
Det viste sig i al fald, at nogle af brevskriverne blev pikerede over, at alle med adgang til Internettet således var i stand til at få kendskab til brevskrivernes mere eller mindre smukke håndskrift og evne til at bogstavere.
Det er en problemstilling, som kan være aktuel i forbindelse med udlicitering.
Selve processen omkring udlicitering skal der være åbenhed og offentlighed om.
Alle skal kunne få kendskab til den opgave, der sendes i udbud, og herunder også til de kvalitetskrav, som udbyderen har opstillet.
Men de interne forhold hos de bydende virksomheder og mellemregningerne i virksomhedernes kalkulationer er naturligvis virksomhedernes interne anliggender. Et tilsvarende hensyn kan det være nødvendigt at tage også til offentligt ejede virksomheder.
Her må dog gælde den begrænsning, at der nødvendigvis må være en sådan grad af åbenhed, at det er muligt at foretage den nødvendige demokratiske kontrol af den offentligt ejede virksomhed.
Diskussionen om grænsen mellem åbenhed og lukkethed i de offentligt ejede virksomheder er dog ikke afsluttet.
Den mest konsekvente løsning på dette spørgsmål er naturligvis privatisering af virksomheden.
Et tredje hensyn kan være omkring udenrigs- og sikkerhedspolitiske
Det er jo ikke nogen tilfældighed, at møderne i Det Udenrigspolitiske Nævn er lukkede og uden adgang for offentligheden, og det ville være vanskeligt at forestille sig, at det skulle kunne være anderledes.
Derimod havde det været interessant at følge udviklingen omkring åbenhed i Europaudvalgets arbejde.
Da jeg for en del år siden blev medlem af Folketinget, tror jeg ikke, mange forestillede sig muligheden for åbenhed om det daværende Markedsudvalgs arbejde.
Ganske vist vil det være ualmindelig tåbeligt at offentliggøre Danmarks forhandlingsstrategi og udvalgets mandatgivning forud for ministerrådsmøderne i EU, men diskussionen i udvalget om den generelle europapolitik må der gerne være åbenhed om.
Det vil afgjort medvirke til at afmystificere og hindre de groveste mytedannelser om europapolitikken, og det kan der undertiden være et betydeligt behov for.
Det er en udvikling, som endnu ikke er ved vejs ende, men udviklingstendensen går klart i den rigtige retning.