Kristian Jensen (V), 2000-11-09:
Hr. Ole Vagn Christensen havde ret i én ting, han sagde i sin ordførertale: Det, det her går ud på, er at begrænse retten til blokade.
Da hr. Ole Vagn Christensen sagde det, lød det, som om det var en stor hemmelighed, der blev afsløret, men det står faktisk på forsiden af forslaget.
Det, der er netop er meningen med det her, er, at de steder, hvor en fagforening kun kan samle et mindretal af medlemmerne, eller de steder, hvor en fagforening slet ikke har medlemmer, dér mener vi ikke, at det er den fagforenings ret at blokere og presse personer, der er godt tilfredse med deres overenskomst, der er godt tilfredse med deres arbejdsforhold, til at skifte overenskomst og til at blive udsat for blokade og arbejdsløshed. Jeg vil sige, at overordnet tager Venstre ikke let på det at gå ind og lovgive på arbejdsmarkedet.
Vi er også tilhængere af den danske model.
Vi er også tilhængere af, at de steder, hvor aftalesystemet fungerer, dér skal det have lov at fungere upåvirket og upåagtet af den lovgivning, vi tager i brug herinde. Derfor regner vi faktisk det her for at være en form for nødstilfælde, en form for en ekstraordinær sag, hvor vi er nødt til at gå ind og pille ved nogle af de rettigheder.
Vi finder, at der fortsat skal være ret til at iværksætte en blokade, hvis man på sin arbejdsplads er utilfreds med den overenskomst, der er, eller hvis der ikke er nogen overenskomst på den arbejdsplads, hvor man er.
Men det, der er sagen her, er, at med de regelsæt, som to private parter har lavet, og som udbredes til hele arbejdsmarkedet, kommer mennesker i klemme.
Så kommer de borgerrettigheder til selv at vælge, hvilken overenskomst man ønsker at arbejde under - en frihed, som vi alle sammen mener der skal være - i klemme.
og det, der er sket på de virksomheder, der har været omtalt, har været, at et mindretal af de ansatte har presset flertallet til at arbejde under en overenskomst, som de ikke ønsker, ved at udenforstående er kommet til en virksomhed, hvor der var tilfredshed, og har sagt: Nu skal I skifte overenskomst til den overenskomst, vi ønsker, I skal være ansat under. Her mener vi ikke, at der skal være ret til at iværksætte blokader mod de virksomheder, hvor der ikke er et flertal af medarbejderne, der ønsker det, eller mod de virksomheder, hvor der slet ikke er nogen, der ønsker det. I øjeblikket er der, kan man sige, våbenhvile på området, men det er jo ikke sådan, at der er fred.
I øjeblikket arbejder personer i Ikast under en overenskomst, som de ikke ønsker, under en fagforening, som de ikke er medlem af, og som de ikke har ønsket at være medlem af.
De var godt tilfredse, og de ønskede at bevare den overenskomst, de havde, men udefrakommende fortalte dem, at det måtte de ikke længere.
Det mener jeg og Venstre er en krænkelse af det enkelte menneskes personlige frihed, og når der sker sådanne krænkelser af den personlige frihed, har vi det sådan i Venstre, at så sætter vi mennesket over systemet.
I en anden sag i Vestjylland med en maskinstation er der i øjeblikket dømt time out, men der er stadig en truende konflikt.
Time out'en er givet på trods af, at der ikke er ændret ét eneste komma i den overenskomst, som de ansatte arbejder under.
Der er sket det, at en tredjepart har lovet at det, der er aftalt, også vil blive overholdt, og det er alt.
Men det betyder, at når time out'en er overstået, ja, så har de en potentiel trussel hængende over hovedet om igen at blive udsat for denne urimelige form for blokade, som vi allerede har set én gang.
Vi anerkender i Venstre, at der er et septemberforlig, og vi anerkender, at de to store organisationer har valgt at sige, at der findes disse spilleregler.
Men vi mener ikke, at privatpersoner skal udbrede deres spilleregler til at gælde den del af befolkningen, der ikke ønsker at være med, og derfor anerkender vi ikke, at der skal være tvang om, at alle skal følge de samme spilleregler.
Vi vil nemlig have, at der skal være frihed for alle til at følge de spilleregler, de ønsker, og det betyder, at de skal have lov til at stå uden for de aftaler, som hovedorganisationerne har lavet.
Det betyder, at de ikke får de goder, som hovedorganisationerne har forhandlet sig frem til, men friheden til valget er der.
Vi har tiltro til, at folk kan træffe det valg, og vi har tiltro til, at folk kan vælge selv og vurdere, hvilken fagforening de ønsker at være i, og hvilken overenskomst der skal være.
Hvis en fagforening ikke kan overbevise et flertal af de ansatte på virksomheden om, at deres overenskomst er bedst, er det faktisk ifølge vores opfattelse de ansatte på virksomheden, der skal have den suveræne ret til at vælge, hvilken fagforening og hvilken overenskomst de ønsker at arbejde under.
Det mener vi ikke skal være en sag for andre.
Derfor er dette beslutningsforslag en meget god afvejning af de hensyn, der skal tages, og Venstre støtter det fuldt og helhjertet.