Mariann Fischer Boel (V), 1998-04-24:
Fremskridtspartiets beslutningsforslag er, som det også tidligere er sagt, en genfremsættelse af B 73 fra sidste efterår og drejer sig om de problemer, der er opstået omkring vurderingen af de små landbrugsejendomme, der er under ca. 10 ha.
Konsekvenserne af vurderingsrådenes afgørelser er i hvert fald af kolossalt stor betydning for ejerne, og de økonomiske konsekvenser kan være voldsomt store.
Lejeværdien beregnes jo på et helt andet grundlag og ikke mere efter bondegårdsreglen.
Venstres holdning til de forskellige forhold omkring den landbrugsmæssige anvendelse og omkring størrelse og dominans af beboelsen redegjorde jeg for, da vi behandlede forslaget sidste gang, så derfor vil jeg tage en lidt anden indfaldsvinkel til forslaget i dag.
Efter førstebehandlingen stillede jeg et spørgsmål til fødevareministeren, og det er det, jeg godt vil tage fat i.
I svaret står der bl.a., at når en landbrugsejendom ved udstykning på en eller anden måde kommer ned under 2 ha, så ophæves landbrugspligten, medmindre ejeren ønsker den opretholdt.
Hvis ejendommen nedbringes til under ½ ha, så bortfalder landbrugspligten altid, men altså i intervallet fra ½ ha op til 2 ha kan ejeren selv vælge, om der fortsat skal være landbrugspligt på ejendommen. Hvis der er tale om en eksisterende landbrugsejendom med et areal under 2 ha, så kan landbrugspligten umiddelbart ophæves, bare man henvender sig til Kort- og Matrikelstyrelsen.
Nu kommer så noget af det, som jeg synes
er vigtigt
: Hvis der derimod er tale om en landbrugsejendom med et areal over 2 ha, så gælder de almindelige og meget restriktive krav om ophævelse af landbrugspligten, og der forstår jeg, at fødevareministeren ikke er helt enig med skatteministeren. Der er altså tale om meget restriktive krav.
Det er
jordbrugskommissionen, der afgør, om der er sådan ganske særlige forhold til stede, som bevirker, at man kan meddele tilladelse til ophævelse af landbrugspligten, og det gælder som nævnt også, selv om ejendommen er vurderet som en beboelsesejendom, altså kode 01.
Det vil altså reelt betyde, at en ejer af en mindre landbrugsejendom kan risikere, at han sidder i et parcelhus, men i et parcelhus, han ikke kan flytte fra og ikke leje ud på grund af landbrugslovens regler om bopælspligt.
Det virker fuldstændig grotesk.
Og i øvrigt er der vel heller ikke fuldstændig afklaring omkring det skattemæssige i forbindelse med afhændelse af de her, jeg vil tillade mig at kalde dem hybridejendomme.
Så har det jo også været sådan, at praksis har været utrolig forskellig fra vurderingsråd til vurderingsråd rundtomkring i landet, og jeg finder det også klart utilfredsstillende, at der selv inden for et meget lille geografisk område kan forekomme helt uforståelige praksisforskelle, og det synes jeg er uacceptabelt, og det strider også imod ejernes retsbevidsthed.
Jeg mener at kunne huske, at der ved behandlingen i efteråret var en generel forståelse blandt Folketingets partier for, at der eksisterer et problem, og at vi skal prøve at få løst problemet omkring vurderingen af de her ejendomme.
Og fra Venstres side bidrager vi gerne til at finde en fornuftig løsning, der også i fremtiden kan sikre, at man kan fastholde en bosætning i landdistrikterne, og at ejerne af de ejendomme kan vide, om de er købt eller solgt.