runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aage Frandsen (SF), 2002-11-19:
SF kan støtte lovforslaget.
Det er et fornuftigt lovforslag, som tager udgangspunkt i, at unge mennesker er forskellige.
Uanset om de unge mennesker kommer fra landet eller ikke kommer fra landet, er der under alle omstændigheder behov
for, at man tilrettelægger uddannelsen ud fra, hvad de unge mennesker kan, når de kommer dér, og hvor lang tid der skal til, inden de tilegner sig færdighederne, så de kan gå videre i uddannelsen.
Derfor støtter vi den tænkning, der ligger i lovforslaget om fleksibilitet, som vi i øvrigt også synes er fornuftig i andre dele af uddannelsessystemet, hvor det også findes.
I den forbindelse har det også det formål, at man håber på, at flere kan blive inspireret til at søge ind i landbrugserhvervet.
Der skal formentlig også andet til, for at landbrugserhvervet kan tiltrække unge mennesker, end netop en fleksibel uddannelse.
Det er nok også noget med vilkårene inden for landbrugserhvervet, der gør sig gældende.
I forhold til den interessante diskussion, som var mellem Venstres ordfører og Socialdemokratiets ordfører, vil jeg sige, at for os - hvis vi bliver inviteret til sådan nogle drøftelser, man ved jo aldrig - er det fuldstændig ligegyldigt, hvor uddannelserne ligger, om de ligger på den ene skole eller den anden skole.
I øvrigt forekommer det lidt mærkeligt, når man tænker på, hvor meget man kan lave omkring tekniske skoler og AMU-centre - dem kan man sådan lige slå sammen til trods for, at de har forskellige traditioner - hvorfor ikke en tilsvarende udvikling er sket inden for ungdomsuddannelser, som jo er på henholdsvis tekniske skoler og landbrugsskoler.
Dér burde jo være langt større slægtskab, end der i øjeblikket er på AMU-uddannelser og tekniske skoler.
Så det skal kun være en opfordring til, at man tager hånd om og sørger for, at landbrugsuddannelser, uanset om det er den ene form eller anden form, ses i sammenhæng, og at man sørger for, at det ikke nødvendigvis er én uddannelse, for der kan også være flere retninger inden for den pågældende uddannelse, men det afgørende kan aldrig være, om det ligger det ene eller det andet sted
Tankerne om fusion eller sammenlægninger, som der også er sket inden for disse uddannelser, forekommer os ganske naturlige.
Så hvis det er sådan nogle ting, som Venstres ordfører og Socialdemokratiets ordfører var inde på, så er de for os hjertelig velkomne.
Tina Nedergaard (V), 2002-11-19:
Det er en lille kommentar og et lille spørgsmål i forlængelse af, at vi finder det meget naturligt at pålægge AMU-centrene, de tekniske skoler og handelsskolerne et samarbejde og eventuelt at indgå i fusioner.
I Venstre finder vi det meget naturligt, at også landbrugsskolerne indgår i det samarbejde, og jeg vil bare spørge, om hr. Aage Frandsen ikke kan bekræfte, at der netop meget ofte er et samarbejde bl.a. omkring voksenefteruddannelse inden for landbrugsfaget mellem netop landbrugsskolerne og erhvervsskolerne.
Aage Frandsen (SF), 2002-11-19:
Jo, det kan jeg godt bekræfte.
Det, jeg også sagde, var, at man kan gå videre med hensyn til ungdomsuddannelser.
Det er det, der gør sig gældende her.
På et eller andet tidspunkt må man nok kunne nedbryde noget af det, som måske i virkeligheden er begyndelsen af 1900-tallets tradition omkring landbrugsuddannelserne, som ikke har fulgt med i forhold til at se det i en større sammenhæng. Som sagt, om en landbrugsuddannelse ligger på en gammel landbrugsskole, som har status af landbrugsskole fra tidligere, eller det ligger på en teknisk skole, er fuldstændig underordnet.
Anders Samuelsen (RV), 2002-11-19:
Nu er der noget, der tyder på, at det nemt kan lade sig gøre.
Vi fik jo et klart svar fra skatteministeren om, at det her ikke var skattepligtigt.
Hvorfor kan vi så ikke gå videre ad den vej og få klare linjer på det her område, når nu det kunne lade sig gøre?
Så har vi fået det klare signal fra skatteministeren her fra Folketingets talerstol, at det ikke er noget, der skal beskattes.
Men jeg spurgte faktisk om en ting mere, nemlig om skatteministeren vil tage initiativ til en informationskampagne, som kunne være med til at udrydde usikkerheden, en informationskampagne, der lægges op til og indirekte opfordres til - sådan opfatter jeg det - i den rapport, som ligger til grund for den debat, vi har i dag.
Kan vi få et svar fra skatteministeren, ja eller nej?
Ulla Tørnæs (V), 2002-11-19:
Jeg skal gøre det meget kort.
Jeg kan se, at interessen for sagen på dette fremskredne tidspunkt synes at være begrænset, så jeg vil indskrænke mig til at takke Folketingets partier for behandlingen af forslaget og naturligvis også takke for støtten fra forligspartierne.
Der er lige en enkelt ting, som jeg trods det fremskredne tidspunkt lige vil gribe fat i, og det er noget af det sidste, som fru Bodil Kornbek var inde på, men som også flere andre ordførere har været inde på, nemlig spørgsmålet om 10. klasse set i lyset af lovforslaget her.
Der vil jeg blot understrege, at lovforslaget intet har med 10. klasse at gøre.
Det får mig så til at benytte lejligheden til endnu en gang vedrørende diskussionen om 10. klasse at understrege, at der er lagt op til, at 10. klasse skal evalueres, og før resultatet af den evaluering foreligger, agter regeringen ikke på noget som helst tidspunkt eller på nogen som helst måde at tage stilling til, om der skal ske ændringer af 10. klasse og i givet fald, hvilke ændringer der så skulle ske.
Det er mest fornuftigt og hensigtsmæssigt at afvente evalueringen, før vi overhovedet drøfter de spørgsmål.
Så jeg kan berolige fru Bodil Kornbek og også hr. Aage Frandsen med, at lovforslaget her på ingen måde har nogen som helst indflydelse hverken på den evaluering, der skal laves, eller evt. kommende lovændringer vedrørende 10. klasse.
Men jeg er nu ikke så sikker på, at den beroligelse bidrager til, at Kristeligt Folkeparti eller for den sags skyld SF ændrer holdning til lovforslaget.
Så megen modstand hørte jeg trods alt hos ordførerne, at der er i partierne mod lovforslaget her.
Tak for Folketingets behandling.
Jeg ser frem til en god og grundig udvalgsbehandling af lovforslaget.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-11-19:
Kristeligt Folkeparti er ikke med i den aftale.
Forslaget medfører en udmøntning af Undervisningsministeriets omstillingsreserve.
Det kunne vi også forstå på De Konservatives ordfører, men de kan i hvert fald få dem igen, hvis de vil anvende dem til nogle helt specielle formål, som er centralt bestemt.
Man kan jo godt sætte spørgsmålstegn ved, om de midler, der nu omfordeles, er tilstrækkelige til at dække de tiltænkte formål.
Det er vi ikke så sikre på at de er.
I forslagets lægges der bl.a. op til, at efterskoler skal forbedre kvaliteten af specialundervisningen af elever med DAMP eller Aspergers syndrom.
Det svarer faktisk til, at man lader pengene blive hos uddannelsesinstitutionerne, men ved lov tvinger disse til et større og bredere optag uden at tilføre ekstra midler til disse ekstra formål.
Når vi nu er ved efterskolerne, må man sige, at med den friskoletankegang, der er i dette land, bliver dette en indirekte styring af den fri skole, som vi ikke kan være med til at støtte.
Vi har også før givet udtryk for vores bekymring for, hvor 10. klasse er i alt det her.
Det er jo et faktum, at efterskolerne allerede nu løfter de opgaver, som man nu vil pålægge dem.
Det gælder bl.a. specialundervisning og integration, om end der ikke er så mange med anden kulturel baggrund, der søger på efterskoler, hvilket har nogle meget klare og logiske forklaringer.
Men de løfter det jo allerede.
Har man en tanke om, at de skal løfte endnu mere på f.eks. specialundervisningsområdet, så efterskolerne går hen og bliver til skoler med nogle meget specielle formål?
Hvor er så 10. klasserne henne i hele det billede?
Hvordan skal de se
Det kan jeg altså ikke aflæse direkte af lovforslaget.
Så det er sådan nogle ting, jeg vil forholde mig til undervejs i det her forløb.
Ser vi på de besparelser, der ligger på området, for det er besparelser, og ser vi på den styring, som regeringen lægger ind over hele den politiske tankegang i forhold til uddannelser, mener vi ikke, at det vil føre til bedre uddannelser.
Tværtimod synes vi, at bedre uddannelser først og fremmet bør bygge på tillid og engagement, og det her vil komme til at bygge på mistillid til de uddannelsesinstitutioner, der allerede nu løfter og gør det, de skal gøre.
Vi kan ikke på nogen måde støtte dette forslag.
Line Barfod (EL), 2002-11-19:
Da vores ordfører på området, fru Pernille Rosenkrantz-Theil, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: I regeringens smalle forlig om erhvervsskolerne har man fordelt uddannelsernes egne penge.
Det er en mekanisme, der går ud på, at man sparer på uddannelserne, hvorefter man med store fanfarer fordeler de samme penge igen på den måde, man nu gerne vil.
Pengene fordeles efter noget for noget-princippet, hvor uddannelsesstederne skal vise vilje til omstilling og gøre en ekstra indsats for at få deres egne penge tilbage.
Der laves tillægstakster til indslusning, færdiggørelse og udslusning, som drysses med løs hånd ud over uddannelserne.
Endelig laves der et særligt kvalitetsudviklingstilbud.
Der stilles krav om dokumentation for skolernes anvendelse af pengene.
Kort sagt, hvis uddannelsesstederne gør, som regeringen siger, får de måske nogle af deres egne penge tilbage, mens den daglige drift, altså undervisningen, får det dårligere år for år.
Dette lovforslag fordeler tillægstaksterne mellem forskellige skoleformer.
Flere af taksterne er sådan set fornuftige nok, f.eks. tilskud til særligt prioriterede grupper på efterskoler osv., hvis de blot blev givet som reelt tillæg og altså ikke som erstatning for besparelser.
Der er dog to ret store problematiske klumper blandt de nye takster.
Færdiggørelsestaxameteret udløses, når en elev har afsluttet uddannelsen eller grundforløb, hovedforløb på EUD, i modsætning til de almindelige undervisningstaxametre, der udløses, mens eleven modtager undervisning, altså mens skolen har brug for pengene til lærerløn, bøger, stole, borde osv. Mener regeringen og de øvrige partier seriøst, at en kontraktpræmie vil få flere til at gennemføre uddannelserne? Mener regeringen m.fl., at uddannelsesstederne i dag holder fast i de unge og nærmest fysisk forhindrer dem i at blive færdige?
De nye kvalitetstilskud skal sikre kvalitet og gennemførelse, altså hjælpe uddannelsesinstitutionerne til at fokusere på regeringens politisk prioriterede indsatsområder.
Disse er vistnok, som det kan ses i bemærkningerne til lovforslaget, partnerskab med virksomhed og aftagere, lærernes kompetenceudvikling, kvalitetssikring af
uddannelserne, professionalisering af institutionernes ledelse
Det er forholdsvis brede overskrifter, som når de udmøntes af en borgerlig regering, kan give os koldsved.
Hvordan kvalitetstilskud udbetales er ikke helt klart.
Så vidt vi kan se, udbetales tilskuddet efter elevtal, og uddannelsesstederne skal herefter dokumentere deres arbejde med indsatsområderne.
Vi vil da gerne spørge ministeren, om det er korrekt forstået.
Og hvad sker der, hvis man - ministeren - ikke mener, at der er arbejdet ordentligt med indsatsområderne?
Skal pengene så betales tilbage?
De nye takster er under alle omstændigheder udtryk for en meget klar politisk styring af uddannelserne, samtidig med at den daglige undervisning forringes år for år med de nedskæringer, der lægges op til.
Dette er en for uddannelserne rigtig dårlig aftale, som reelt vil forringe hverdagen på langt de fleste uddannelsessteder i de kommende år.
Enhedslisten kan ikke støtte forslaget.
Helle Sjelle (KF), 2002-11-19:
Lovforslaget er en opfølgning på aftalen om bedre uddannelser og indebærer en udmøntning af Undervisningsministeriets omstillingsreserve og finanslovforslagets generelle reserve til tværgående initiativer.
Målet er at styrke effektiviteten og fagligheden i uddannelserne.
Derfor fordeles der f.eks. penge til institutionerne efter et noget for noget-princip.
I praksis betyder det, at institutionerne skal vise vilje til omstilling og yde en ekstra indsats for at få de penge tilbage, der svarer til de pålagte effektiviseringskrav.
Det er bestemt noget, vi fra konservativ side hilser velkommen.
Det er vigtigt, at uddannelsesinstitutionerne hele tiden er parat til at være med til at bruge midlerne på den mest hensigtsmæssige måde i forhold til de behov, som omverdenen stiller institutionerne over for.
Det her lovforslag medfører bl.a., at der bliver stillet bestemte krav til f.eks. efterskoler, produktionsskoler, højskoler, de videregående uddannelser, så de bliver nødt til at opfylde deres undervisning, hvis de ønsker at få pengene retur.
Derudover er der afsat en pulje til tværgående initiativer.
I Det Konservative Folkeparti støtter vi forslaget, men vi vil allerede nu tilkendegive, at vi gerne ser, at vi næste år arbejder for, at ikke alle institutioner automatisk får mulighed for at få præcis det samme beløb tilbage, som de har sparet, men at tilbagebetalingen sker på baggrund af en vurdering af konkrete behov på institutionerne.
Nogle steder vil der således måske være behov for mere end det sparede beløb, mens andre steder vil kunne klare sig med mindre.
Louise Frevert (DF), 2002-11-19:
Dette lovforslag er endnu en del af en række lovforslag som en opfølgning på regeringens aftale med Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre om bedre uddannelser m.m.
Her drejer det sig om at udmønte uddannelsesomstillingsreserven.
Der er utrolig mange gode tiltag i denne lov.
Alene hele princippet noget for noget understøtter aktivt de politiske omstillingsønsker til de enkelte uddannelsesområder.
Her er det, at institutionerne skal vise vilje til omstilling for at få en andel af reserverne tilbage, der svarer til de pålagte effektiviseringskrav.
Det vil selvfølgelig tage lidt tid, og det skal de også have lov til at tage sig.
Derfor er omstillingskravene begrænsede på kort sigt, men stigende over perioden.
Med denne aftale etableres tidstaxameteret til indslusning, færdiggørelse og udslusning af elever og studerende.
Der afsættes endvidere midler til kvalitetsudvikling af uddannelserne.
Jeg er helt overbevist om, at denne lov vil give institutionerne et ekstra incitament til at gøre det endnu bedre og få en endnu bedre undervisning.
Specielt er jeg begejstret for tiltaget med hensyn til produktionsskolerne. Det vil sige, at når der ydes tilskud til en produktionsskole og den har en succesfuld udslusning af deltagere, ydes der et tilskud, hvis produktionsskoledeltageren i umiddelbar forlængelse af produktionsskoleopholdet går over i enten beskæftigelse eller i kompetencegivende uddannelse, der er SU-berettiget. Tilskuddet ydes, hvis produktionsskolen kan dokumentere, at deltageren fortsat er i gang med aktiviteten 3 måneder efter afslutningen af produktionsskoleopholdet.
Jeg tror endelig, at produktionsskolerne vil udfylde den rolle, som de egentlig har været tiltænkt, og at de vil vokse med opgaven, da vi har brug for produktionsskoler i en større udstrækning end tidligere. Jeg er også overbevist om, at denne lov vil øge incitamentet på uddannelsesinstitutionerne, og også folkehøjskolerne vil finde deres rette ben at gå på.
Jeg mener, at en folkehøjskole kan være et udmærket sted for nogle af vores unge indvandrere til at stifte bekendtskab med dansk sprog og dansk kultur.
At bruge højskolen som et led i et uddannelses- og dannelsesforløb er slet ikke nogen ringe idé.
Der skal ikke være tvivl om, at vi synes, det er et godt forslag, og vi stemmer selvfølgelig ja til det.
Jens Christian Larsen (V), 2002-11-19:
I ordfører Leif Mikkelsens fravær skal jeg fremføre Venstres stilling til lovforslag nr. L 72.
Venstre anbefaler lovforslaget til videre behandling og vedtagelse.
En vedtagelse vil i høj grad opfylde intentionerne om en højere gennemførelsesprocent og et hurtigere forløb frem til afslutningen af en kompetencegivende uddannelse.
Lovforslaget indeholder samtidig nogle nyskabende elementer, der vil bidrage til at fremme integrationsprocessen for flygtninge/indvandrere, der er omfattet af integrationsloven, og deres børn.
Ligeledes vil lovforslaget give hjemmel til hel eller delvis dækning af deltagerbetaling for et højskoleophold for elever fra de ti EU-ansøgerlande.
Det er en spændende udfordring for højskolerne, som Venstre hilser meget velkommen.
Netop de frie skolers stærke forankring i den danske kultur og folkelighed gør dem yderst kompetente til at øge forståelsen og formidlingen af den danske frihedstradition.
Finansieringen af aftalen fremkommer ved en udmøntning af Undervisningsministeriets omstillingsreserver og finanslovens generelle reserver til tværgående uddannelsesformål.
Det fremgår af forslaget, at reserverne fordeles til institutionerne efter et noget for noget-princip.
Da midlerne svarer til de pålagte effektiviseringskrav, vil det motivere og belønne de institutioner, som vil arbejde aktivt for at styrke fagligheden, og reducere faldet på alle de berørte uddannelsesområder.
Sammenfattende finder Venstre, at kvaliteten og fleksibiliteten vil blive øget for de berørte uddannelsesforløb.
Vi kan derfor støtte lovforslaget, og jeg skal på vegne af Det Radikale Venstre også meddele tilslutning til lovforslaget.
Ulla Tørnæs (V), 2002-11-19:
Jeg vil gerne takke Folketingets partier for den velvillige behandling, som forslaget her er blevet mødt med.
Jeg skal ikke bruge Tingets tid på at gentage forslagets indhold, det er grundigt belyst af ordførerne hver især, men blot understrege, til den lille ordveksling, der har været mellem en række af ordførerne, herunder mellem Venstres ordfører og Socialdemokratiets ordfører, at jeg synes, det er godt, at der løbende er diskussion omkring uddannelserne og uddannelsernes struktur.
Jeg tror i virkeligheden, det gavner landbrugsuddannelserne, at de er underlagt også politisk opmærksomhed.
Jeg vil dog blot tilføje, at jeg fra min stol ser de to uddannelser og de to uddannelsessteder som et glimrende supplement til hinanden.
Man er også nødt til at tage højde for overbygningen, som jo i dag finder sted på landbrugsskolerne. Men summa summarum så mener jeg, at de to uddannelser og de to uddannelsessteder supplerer hinanden glimrende.
Man skal jo hele tiden tænke på, som det også har været nævnt af flere ordførere, at landbrugsskolerne jo typisk ligger der, hvor praktikpladserne er, altså i nærheden af selve landbrugserhvervet, hvorimod erhvervsskolerne typisk ligger i købstæderne.
Det vil sige, at der formentlig vil være elever, som ikke ville drømme om at frekventere uddannelsen, hvis det betød, at man skulle flytte til en købstad eller omvendt.
Derfor er mit udgangspunkt for hele den debat, at de to uddannelser supplerer hinanden glimrende og kan medvirke til, at vi forhåbentlig også med disse her ændringer kan bidrage til, at landbrugserhvervet får en øget tilgang af landbrugselever.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-11-19:
Vi er meget positive over for dette forslag i Kristeligt Folkeparti.
Det vil nu med omlægningen af uddannelsen blive muligt at tilrettelægge et grunduddannelsesforløb, som netop tilgodeser de unge, som kommer med vidt forskellige erfaringer.
Har man en baggrund i landbrug og har haft sin opvækst på landet, har man brug for én form for forløb.
Men kommer man med en helt anden baggrund fra byen, men brænder for at komme i gang med en landbrugsuddannelse, så har man selvfølgelig brug for et helt anderledes forløb.
Det bliver nu muligt med det her fleksible skoleophold fra 4 til 16 uger, og det finder vi er meget positivt.
Vi håber så også, at det med denne her strukturændring vil være muligt at fastholde de unge, så de også får gennemført den uddannelse, de har påbegyndt.
Vi synes, det er vigtigt, at der ikke er det store frafald, der har været hidtil.
Så vi er meget positive over for dette forslag.
Line Barfod (EL), 2002-11-19:
Da vores ordfører på området, fru Pernille Rosenkrantz-Theil, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Dette lovforslag er en sådan set meget fornuftig udløber af regeringens, Dansk Folkepartis og De Radikales uddannelsesaftale. Lovforslaget tager udgangspunkt i den virkelighed, at unge, der søger ind på landbrugsuddannelserne, er forskellige, har forskellig baggrund i forhold til landbruget.
Nogle er opvokset på en gård og har et godt kendskab, andre har ikke en sådan baggrund.
Derfor foreslås det, at der laves fleksible forløb fra 4 uger til 16 uger.
Vi synes, det er meget fornuftigt at tage udgangspunkt i den enkelte elev og dennes forudsætninger.
Vi kunne godt ønske os, at dette indlysende fornuftige pædagogiske princip havde bredt sig fra landbruget til andre uddannelsespolitiske felter, f.eks. folkeskolen.
Det skal dog ikke afholde Enhedslisten fra at støtte regeringen, når den for en gangs skyld laver noget fornuftigt.
Aage Frandsen (SF), 2002-11-19:
Jo, landbrugsskoler er jo i 1800-tallet specialiserede højskoler, men det er altså nogle år siden, vi havde 1800-tallet.
Så noget af den tradition, som var og er på højskoler og efterskoler, finder man i dag nok kun i meget begrænset omfang på landbrugsskolerne.
Og det synes jeg kun er naturligt.
Det første er en fri skoleform, det andet er en erhvervsuddannelse.
Tina Nedergaard (V), 2002-11-19:
Jeg vil gerne spørge hr. Aage Frandsen om, hvorvidt han er enig i, at landbrugsskolerne ganske rigtigt varetager en gammel tradition, en gammel kultur i Danmark, og om ikke hr. Aage Frandsen er enig i, at den kultur og den tradition og nogle af de værdier, man henter på landbrugsskolerne, faktisk er umiddelbart sammenlignelige med det frisind, der f.eks. hersker i efterskoleverdenen.
Frank Jensen (S), 2002-11-19:
Jamen hvis det ikke er helt klart for ministeren nu, hvad vores brudflade var, skal jeg gerne repetere.
Det har intet
at gøre med det, der ligger i fase 1 i forhold til omlægning af AER-beløbene.
Det ved ministeren udmærket.
Det ligger i Socialdemokratiets beslutningsforslag, og der er meget stor enighed.
Vi ved intet om fase 2, som også hr. Aage Frandsen har været inde på.
Ingen er forpligtet.
Det har ministeren jo sådan set også nærmest bekræftet ved, at ministeren tog ordet her i anden omgang.
Der fremgik det jo i hvert fald, at ministeren ikke turde tage partierne i ed på det, der skulle udmøntes i fase 2, sådan må man forstå partiernes reaktion.
Hvad er det så, der er brudfladen?
Det ved ministeren godt.
Vi kunne ikke tilslutte os en flerårsaftale, hvor tekniske skoler over en 4-årig-periode kan forvente at gå i minus, når vi ved, hvordan forholdene er på de tekniske skoler i dag, hvor de kører med et stigende antal såkaldte underviserfri timer, hvor eleverne pakker tasken og går hjem. Skulle vi så tilslutte os en aftale, der i år 2005 og 2006 kun havde et nettoløft på 18 mio. kr. og 8 mio. kr., hvoraf statsministeren på forhånd har lovet handelsskolerne 25 mio. kr.?
Når man så lægger oven i - undskyld formand - at AUF-rammen beskæres, og at efteruddannelsesaktiviteterne dermed begrænses kraftigt, er det en meget, meget dårlig
aftale.
Ulla Tørnæs (V), 2002-11-19:
Jeg skal bare sige til hr. Frank Jensen, at man vel har lov til at udtrykke forbløffelse, når man vitterlig er forbløffet, for jeg er forbløffet over, at Socialdemokratiet valgte at stå uden for den flerårsaftale, som er et udmærket grundlag for de kommende års arbejde og de kommende års tilrettelæggelse af erhvervsuddannelserne.
Derfor er jeg forbløffet, og det er såmænd ikke udtryk for, at jeg på nogen måde ønsker at grave grøfter, bestemt ikke, jeg er blot forbløffet over den beslutning, som Socialdemokratiet traf, da man afgjorde, at man ikke ønskede at være en del af flerårsaftalen.