runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Auken (S), 2001-05-02:
Jeg er sikker på, at hr. Schmidt ikke helmer, før hele vores miljølovgivning er forsvundet. Først da tror jeg glæden slår ned i Vojens.
Vi har ikke den holdning.
Vi havde nogle problemer; det er anden gang, det her er ude til høring.
De problemer, der var sidste år,
løste vi.
De problemer, der kommer nu, løser vi tilsvarende; det skal vi selvfølgelig gøre.
Men vi skal jo ikke løse dem på den måde, at vi opgiver, at vi lukker øjnene for miljøproblemerne.
Tværtimod skal vi finde en konstruktiv løsning, give den fornødne tid og teknologiske støtte til det her.
Det er vel det, der er opgaven.
Der er jo stillet så mange spørgsmål til mig, at jeg håber, I har tålmodighed med, at jeg venter med at svare på dem, til jeg skal svare på dem.
Men jeg tror, det her ender godt, og at vi finder en fornuftig løsning. Hvorfor lige de her tre gasser?
Jamen det er jo, fordi det er en del af Kyotoprotokollen.
Vi skal reducere.
Det kan jo ikke være rigtigt, at vi kun taler om CO2, plejer Venstre at sige; vi må også tale om de andre ting.
Ja, vi kommer til at tale både om CO2, om metan f.eks. fra landbruget, som jo er en kæmpe forureningskilde - det glæder jeg mig til diskussionen om med hr. Schmidt; dér vil han sikkert være meget mere positiv, når vi skal til at tale om reguleringer i forhold til landbruget - og de industrielle gasser. Det er altså en kurv af indsatsområder, hvor vi hver især skal prøve at finde de mest fornuftige angrebsvinkler.
Jeg vil ikke lægge mig endelig fast, før jeg har haft lejlighed til at læse svarene på høringen.
Jeg synes også, at hr. Schmidt og hans medspørgere her i dag skulle give mig den frist.
Det er jo den normale måde at arbejde på: Man sender noget ud til høring, så får man svarene, og så tager man stilling til, hvordan det skal være.
Så kan man kritisere mig
Ulrik Kragh (V), 2001-05-02:
Nu har ministeren et par gange sagt, at det er anden gang, det her er til høring.
Jeg skal ikke undlade at gøre opmærksom på, at både Dansk Industri og Danfoss indleder deres høringssvar med at sige, at man er forundret over, at det her kommer ud igen, for man er jo kommet med alle de gode argumenter én gang.
Men det er jo ikke altid, man forstår det første gang, og derfor skal man åbenbart have det vendt en gang til.
Men jeg forstod ministeren således, at han intensivt vil lytte til de gode argumenter, der er i de her høringssvar, således at man kan komme industrien i møde, således at det bliver det reelle energiforbrug, der bliver afgørende for og danner grundlag for, om man skal vælge at udfase eller ikke, og således at industriens vilkår bliver hørt i det her.
Så er jeg også sikker på, at vi alle sammen bliver glade.
Bodil Thrane (V), 2001-05-02:
Det er så dejligt at høre, når miljøministeren siger, at han vil lytte.
Og han har lyttet, for det har været ude til høring én gang, og han har lyttet på den måde, at nu har man bare udskudt datoen nogle år.
Men det er reelle problemer, der ligger bagved.
Har ministeren i denne høringsrunde tænkt sig at lytte til de argumenter?
Det ville være lidt interessant.
Svend Auken (S), 2001-05-02:
Vi lyttede sidste år.
Der var en enkelt virksomhed, og jeg skal ikke nævne navnet på den, men en stor dansk virksomhed, vi gerne ville gøre noget for, som var bagud i den teknologiske udvikling i forhold til, hvad andre store danske virksomheder havde opnået.
I stedet for så at lægge niveauet i forhold til, hvad der er teknisk muligt og økonomisk forsvarligt for store dele af erhvervslivet, gav vi så af hensyn til beskæftigelsen - af hensyn til beskæftigelsen - en lidt længere frist, for at den virksomhed også fik mulighed for at omstille sig.
Så der blev lyttet, og der blev taget hensyn, og det vil vi selvfølgelig også gøre den her gang.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-05-02:
»Har ministeren gennemført beregninger, der viser, hvilke samlede økonomiske konsekvenser et forbud mod import, salg og anvendelse af nye produkter indeholdende de industrielle drivhusgasser HFC, PFC og SF6 vil få for dansk erhvervsliv?«
Ministeren har brugt lidt tid på i dag at fortælle, at det er utroligt, at man diskuterer allerede nu; man skal vente, til ministeren har gjort det, han vil gøre.
Det er jo ikke rimeligt at fremstille det sådan.
Ministeren skal jo fortælle, at det, der er tale om her, er en bekendtgørelse.
Og ministeren har jo ikke tænkt sig at diskutere med Folketinget, hvordan en bekendtgørelse skal se ud; det ville da være noget nyt.
Nej, sagen er den, at ministeren laver sin bekendtgørelse, og den er sendt ud som udkast, og når ministeren får sine høringssvar tilbage igen, laver ministeren den bekendtgørelse, som ministeren synes den skal se ud.
Og ministeren vil så have, at vi skal komme løbende bagefter.
Jo, men vi har jo lidt mere politisk erfaring; vi ved nok, hvor vi skal sætte kræfterne ind, vi skal ikke komme, når miljøministeren er færdig, så er skaden sket.
Nej, det skal vi gøre nu.
Så det er det helt rigtige tidspunkt, vi har hernede nu, og derfor tager vi diskussionen.
Jeg er nødt til at minde miljø- og energiministeren om: Hvad er de penge blevet brugt til, som blev optaget i finansloven sidste år omkring, at man skulle opkræve afgifter på FC-gasser osv., altså alle drivhusgasserne?
Er ministeren ikke enig i, at de 200 mio. kr. går til finansiering af alt muligt andet?
Sådan er det jo ikke; de går til alt muligt andet.
Det kan også være i orden, men det er jo sådan, det hænger sammen.
Svend Auken (S), 2001-05-02:
Jo, det er sådan, det hænger sammen.
Jeg husker, hvordan det var i forbindelse med, at vi skulle have elreformen.
Sådan er det jo.
Men det er klart, at efterhånden som vi får udfaset de her stoffer, svinder indtægterne til det.
Det siger sig selv.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-05-02:
Så vil jeg benytte mig af lejligheden til at læse spørgsmålet op: Har ministeren gennemført beregninger, der viser, hvilke samlede økonomiske konsekvenser et forbud mod import, salg og anvendelse af nye produkter indeholdende de industrielle drivhusgasser HFC, PFC og SF6 vil få for dansk erhvervsliv? Jeg går da ud fra, at miljø- og energiministeren i dag kan fremlægge, hvilke beregninger der ligger til grund for den her beslutning.
Ellers er der altså kun tilbage at sige, at vi må se, hvordan det udvikler sig.
Jeg gav da som en begrundelse for, at når en virksomhed - og flere - inden for den her branche betaler 200 mio. kr. i afgifter og nu skal pålægges et forbud, som beskrevet i bekendtgørelsen, fra den 1. januar 2006, så kan både erhvervslivet, lønmodtagerorganisationerne og den resterende del af det politiske liv vel forlange, at man fra den side, som har udfærdiget det her skrift, også har gjort sig den ulejlighed at få lavet nogle beregninger over, hvad det vil koste dansk erhvervsliv.
Ulrik Kragh (V), 2001-05-02:
Jeg undrer mig også over, om ikke ministeren har et eller andet at lægge på bordet nu om, hvad han forventer, det her vil koste.
Det er sådan, at Dansk Industri i sit høringssvar siger, at to virksomheder, der anvender SF6 - det er en af de her tre - i optiske chips og biochips, ikke vil kunne fortsætte deres virksomhed.
De peger på en eksportindtægt i milliardstørrelsen, og at mange arbejdspladser inden for området, der i øvrigt er i vækst, vil gå tabt.
Jeg synes også, det er interessant, at Danfoss i deres svar gør opmærksom på, at de - hvilket miljøministeren roste tidligere - har investeret 300 mio. kr. i at udvikle køleskabskompressorer, der er egnede til kulbrintekølemidler.
1 mia. kr. i tabte eksportindtægter og 300 mio. kr. i investering. Får vi miljø nok for pengene her?
Svend Auken (S), 2001-05-02:
Det er jeg ked af; nu svarer jeg på S 2575.
En samlet vurdering af omkostningerne vil derfor, i det omfang høringsparterne har oplyst derom, bedst kunne ske på baggrund af de indkomne høringssvar.
Det er jo bl.a. derfor, vi laver høringen.
Anmodningen til høringsparterne skal bl.a. ses i lyset af, at fristen for afvikling generelt er udsat i forhold til det første udkast til regulering, altså med 4 år.
Det nye forslag er ikke mindst på grund af de reaktioner på de økonomiske konsekvenser af det første udkast til regulering.
På samme måde ønsker vi i forbindelse med den anden høring at sikre, at reguleringen ikke får uønskede sociale og økonomiske konsekvenser.
I forbindelse med høringen har bl.a. Dansk Industri i pressen hævdet, at den vil koste flere tusinde arbejdspladser
og eksport for milliarder af kroner, og det er også det, hr. Ulrik Kragh nævner. Til det er der kun at sige, hvilket fremgår ganske klart af udkast til regulering, at eksport af produkter, der indeholder disse gasser, ikke er omfattet af bekendtgørelsen.
Virksomheder, der eksporterer sådanne produkter, må altså gerne producere disse i Danmark og derefter eksportere dem også efter 1. januar 2006.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-05-02:
Jamen det afføder to spørgsmål til ministeren, for hvis man læser i kapitel 2, § 3, stk. 2, så står der jo, at uanset den i stk. 1 anførte dato er import, salg og anvendelse...
Det er det første spørgsmål.
Vi må sige, at dansk erhvervsliv jo er førende.
Dansk erhvervsliv er førende i verden på hele køleindustriområdet, også hvor der laves lysledere, chips osv., og derfor må vi sige, at dansk erhvervsliv er enestående, enestående, på det her område.
Vi er helt unikke og helt i front som førende nation.
Samtidig må vi jo sige, at vi ikke kan udlægge det anderledes, end at regeringens belønning over for dansk erhvervsliv er at sige, jamen nu slipper I først 200 mio. kr. om året i afgifter, og derefter fører vi jer frem, så I som det eneste land i verden ikke efter 1. januar 2006 må bruge
de her midler mere.
Jamen jeg kan slet ikke forstå, hvordan man kan behandle et erhvervsliv på den måde, og mit andet spørgsmål til ministeren er: Betyder det så nu, at ministeren vil redegøre over for Folketinget for, hvilke konsekvenser det får erhvervsøkonomisk, inden den endelige bekendtgørelse sendes ud?
Ulrik Kragh (V), 2001-05-02:
Jeg kan forstå på ministerens svar, at han ikke helt havde gjort op, hvad det her ville koste, hvilket jo kan undre, når det er sådan, at i hvert fald 12.000 arbejdspladser er der talt, at det her går ud over.
Når vi nu ved, at man f.eks. i Holland ifølge ministerens egne oplysninger formår at lave besparelser på CO2-området på ca. 75-80 kr., der har været lidt debat, men hvis nu vi siger 75-80 kr. pr. t, så går vi i hvert fald ikke for lavt, så kunne jeg godt tænke mig at spørge ministeren: Hvad må det her koste, altså pr.t CO2-ækvivalent, for, at ministeren siger, at det her gør vi?
Altså hvor ligger smertegrænsen med hensyn til prisen pr. t CO2?
Svend Auken (S), 2001-05-02:
Jeg vil da gerne give det løfte, at vi orienterer Folketinget om konsekvenserne både af den ene og den anden art, inden den endelige redegørelse bliver udsendt. Vores erfaring er nu, ja, det er svært at sige noget konkret, men vi kan i mange tilfælde på de her områder faktisk gøre det sådan, at man på sigt tjener penge og ikke taber penge.
Det er klart, at vi bliver ofte udsat for, at man skælder ud, men når vi så har truffet vores beslutning, viser det sig, at den var meget fornuftig.
Kan man huske der i begyndelsen af 1980'erne, hvordan der blev skældt ud på Poul Nielson, en af mine forgængere som energiminister, over det, han lavede ude i Nordsøen?
Det har jo bagefter vist sig, at det var fantastisk fornuftigt.
De har tjent efter manges mening endda for mange penge, efter min mening i hvert fald mange penge.
Det er det, jeg har sagt tidligere, at en gang imellem skal man prøve at være på dækket i det første skib i konvojen i stedet for altid at ligge helt agter i forhold til alle andre.
Jeg mener, at vi finder en løsning på de her problemer, men jeg vil gerne sende papiret over. Så skal jeg endelig sige, at en af mulighederne, selv om man har en afviklingsdato og et forbud, er selvfølgelig at lave konkrete undtagelser.
Jeg mener, sådan arbejder vi jo altid, og noget af det kunne vi jo også håndtere i virksomhedernes miljøgodkendelser osv. Så der er mange muligheder, de er bestemt ikke udtømte, og der er ingen grund til at male en vis mand på væggen, før vi har udtømt alle de muligheder og set, hvad vi kan få.
Men det er den ligesom mistænkeliggørelse, der ligger i alle spørgsmål, af overhovedet at gøre noget, som jeg har svært ved at acceptere.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-05-02:
Ministeren vil gerne komme i godt humør.
Jamen det kan jeg hjælpe ministeren med. Hvis ministeren trækker de her forslag tilbage, så vil han se, hvordan armene kipper op ude i erhvervslivet og hos alle lønmodtagerne, for han er sådan set deres eneste problem og hindring for, at de kan komme i godt humør lige nu.
Så ministeren kan få alt det gode humør,
al den virkelige glæde, som han kunne tænke sig;
han skal bare sørge for selv at yde en lille indsats for det. Jeg må sige, at det er utroligt, at ministeren ikke vil forholde sig til og ikke vil svare på, hvilke beregninger der ligger til grund for, at man lige har valgt, at det her er godt, set i lyset af: Får man her mest miljø for pengene?
Har ministeren prøvet at overveje det skrækscenario?
Jeg vil sige, at for de danske lønmodtagere er det jo for sent, at regeringen overvejer det, når skaden er sket.
Så jeg håber, at ministeren kan bekræfte i dag, at man tager det her meget alvorligt, og at man vil gå ind og ændre bekendtgørelsen.
Ellers må jeg sige, at så har erhvervsvirksomhederne i Danmark - og lønmodtagerne - jo tilkendegivet, hvad der vil ske.
Det skal ministeren forhindre, sådan at vi alle sammen kan komme i godt humør.
Jo, vil jeg sige til ministeren, men man kunne jo også have benyttet den her lejlighed til at rose dansk erhvervsliv, til at sige, at vi er førende.
Det blev sagt i et par bisætninger, men det skulle have været hele hovedindholdet.
Hovedindholdet kunne også have været: Vi vil ikke plage erhvervslivet mere.
Vi vil rose det for, at det er førende i verden.
Når det bruger de her HFC-gasser, hvor halvdelen af dem, der producerer ude i verden, stadig væk bruger det farlige freon, så vil vi rose dansk erhvervsliv.
Derfor kunne man jo i dag have sagt, at det er heller ikke rimeligt, at vi har pålagt dem 200 mio. kr. i afgifter, samtidig med at vi forlanger, at de skal lave forskning for som det eneste land i verden at nå at kunne udfase dem år 2006.
Det er altså ærgerligt, men jeg er selvfølgelig glad for, ministeren siger, at han vil oversende de opgørelser.
Så kan det være, at vi kan nå at redde noget, hvis der sker et eller andet omkring en bekendtgørelse.
Men jeg synes, at ministeren skulle prøve på at sætte sig meget ind i de høringssvar med de tal, som det kan betyde for dansk erhvervsliv.
Jeg mener, vi har en fælles interesse i at sikre arbejdspladserne i Danmark.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Svend Auken (S), 2001-05-02:
Ud over at henvise til mit svar på det tidligere spørgsmål, nr. S 2575, vil jeg tilføje, at omstillingen til naturlige kølemidler og andre stoffer end de industrielle drivhusgasser allerede er i gang i dansk industri. Dette sammenholdt med, at der stadig er over 4½ år, til reguleringen med visse undtagelser for alvor træder i kraft, og at eksport af produkter indeholdende industrielle drivhusgasser vil være tilladt efter år 2006, forventes bekendtgørelsen i værste fald at have en meget beskeden negativ effekt i beskæftigelsesmæssig henseende.
Den beskæftigelseseffekt kan lige så godt vise sig at være positiv.
Som nævnt er der i følgebrevet til høringen af udkastet til bekendtgørelsen specifikt blevet bedt om en vurdering af de økonomiske konsekvenser.
Hvis der er enkelte virksomheder, der føler, at de vil få særlige problemer, har de derfor haft god mulighed for at gøre rede for de særlige problemer, de har.
I forbindelse med den netop afsluttede høring er der kommet særlig fokus på visse højteknologiske virksomheder, der producerer optiske fibre og andre højt specialiserede produkter, fordi flere af disse virksomheder benytter SF6 og/eller PFC i deres produktion.
Der skal ikke herske tvivl om, at det selvfølgelig ikke er intentionen at skade disse virksomheder.
Miljøstyrelsen har oplyst, at der har været kontakt mellem styrelsen og flere af de berørte virksomheder, og virksomhederne blev bedt om at redegøre nærmere for problemstillingerne i deres høringssvar.
Problemstillingerne er ved at blive gennemgået med henblik på at finde en løsning, der i videst muligt omfang tilgodeser både miljø og beskæftigelsmæssige hensyn.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-05-02:
Jeg skal sige tak til miljø- og energiministeren for svaret, men igen synes jeg, at det altså er ærgerligt, at vi har forslag, bekendtgørelser, der bliver fremlagt, uden at man har lavet beregninger på, hvad de erhvervsøkonomiske konsekvenser er, og heller ikke, hvad de arbejdsmæssige konsekvenser er. Jeg synes, man burde have gået ind og formuleret nogle ting omkring et sådant forslag og så spørge: Hvad kan vi forvente her?
Der er jo nogle, der gør det.
Igen vil jeg citere fra Danfoss' høringssvar, hvori de skriver under punkt 8: »I bilag 1 er anført, at termostater er undtaget indtil videre.
Det skal ændres til automatik, som er dækkende for såvel termostater som anden automatik, der indeholder meget små HFC-fyldningsmængder i evalueringselementerne.
Hvis dette ikke ændres, må Danfoss flytte betydelige produktionsområder til udlandet.«
Jamen sådan noget her må jo få alle til virkelig at sige: Hov, her skal vi da vist lige ind og kigge på nogle ting.
Og der synes vi, at det kunne have været en god idé i stedet for nu at sende de signaler fra Danmark til alverden, som måtte eje noget af køleindustrien i Danmark, at i Danmark går vi enegang, så i stedet sende det signal: Vi taler med erhvervslivet, vi prøver at lave beregninger, vi ser, hvad vi har af muligheder, vi roser erhvervslivet for, at det går foran på miljøområdet.
Det synes jeg er en trist udvikling, og jeg vil opfordre ministeren til, at man får regnet på de her ting, og at det også indgår i behandlingen af høringssvarene.
Svend Auken (S), 2001-05-02:
Jeg mener, at hr. Hans Christian Schmidt er alt, alt for pessimistisk.
Jeg tror, at det, vi ofte hører fra virksomhederne, nemlig at bare de kan få at vide, hvad det er, vi gerne vil have, og de får tilstrækkeligt med tid til at udvikle det, og der sker noget internationalt, så skal de nok klare opgaven, i mange tilfælde er det rigtige.
Jeg glemmer aldrig, at da vi skulle diskutere katalysatorer på biler, fik vi at vide, at hele den europæiske bilindustri ville gå nedenom og hjem.
I dag er alle biler påmonteret det.
Da vi skulle lave blokeringsfri bremser, fik vi at vide, at alle europæiske virksomheder ville gå nedenom og hjem, og det er allerede gennemført.
Selvfølgelig skal vi lytte, og det har jeg jo sagt vi vil, til specielle problemer i enkelte virksomheder og sådan noget, men vi skal også en gang imellem, hvis vi tror, noget er teknisk muligt og økonomisk forsvarligt, turde sætte os nogle mål og sige, at det gør vi, og så høre reaktionen, som vi gør nu ved, at vi har en dybtgående dialog, inden vi træffer beslutningen.
Det synes jeg faktisk er den rigtige form i stedet for at grave sig ned og sige: Vi tør ingenting.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-05-02:
Jamen jeg er nødt til at sige til miljø- og energiministeren: Problemet er ikke, at dansk erhvervsliv ikke er i front, det
er førende i verden.
Det kan godt være, den danske regering ikke er det.
Det er derfor, det er uforståeligt, at den danske regering mener, at den industri, som er førende i verden, skal man nu straffe lidt, pålægge nogle flere afgifter, pålægge nogle flere restriktioner.
Der må man så sige til miljø- og energiministeren: Det er uforståeligt, at det er den måde, man skal behandle f.eks. en virksomhed som Danfoss på.
Man kan jo da selv prøve at undersøge det.
Det er jo ikke en virksomhed, som ikke kender til miljø.
Tværtimod er det jo en af de virksomheder, der bliver rost for sin miljøindsats.
Der er ingen grund til at tro, at Danfoss ikke gør, hvad de kan.
Som det blev nævnt før, så har de allerede nu selv investeret 300 mio. kr. i de her ting.
Vi burde i stedet rose Danfoss, og så burde ministeren lade være med at lade det her område være det område, som regeringen skal profilere sig på.
Jeg forstår godt, at ministeren måske gerne vil ud og sige sådan noget.
Men det kunne han gøre bare med at henvise til, at dansk erhvervsliv er førende i verden, og det kan man rose det for.
Man kan bare rose det allerede nu for dets indsats.
Der går det foran.
Ulrik Kragh (V), 2001-05-02:
Miljøministeren henholder sig til, at denne her form for aktiviteter bekendtgørelsesmæssigt kunne skabe flere arbejdspladser.
Jeg synes dog, det er pudsigt, at høringssvarene angiver, at firmaer som Nilan A/S, Dantherm A/S, Gramstrup Køling A/S, Vestfrost A/S, Thermo King Container, SMB, Danfoss, og jeg kan tilføje NKT og Lucent, som har arbejdsmiljømæssige problemer i forhold til det her, mener, at det er problematisk.
Jeg synes på en eller anden måde, at ministeren må tilkendegive, at disse indvendinger også vil blive vurderet i forhold til omkostningen ved tabte arbejdspladser.
Helge Mortensen (S), 2001-05-02:
Som jeg hørte ministeren, så gav ministeren i svaret udtryk
for, at Miljøstyrelsen havde kontakt med alle de pågældende virksomheder, og at man drøftede indholdet af de problemer, der var i høringssvarene for virksomhederne.
Derfor er mit spørgsmål til ministeren, om det er ministerens opfattelse, at de pågældende virksomheder, deres direktion og deres faglige personale og ekspertise på det område monstro skulle være bedre til at fremføre en sag for de virksomheder end hr. Hans Christian Schmidt.
Bodil Thrane (V), 2001-05-02:
i fortiden, der er lykkedes for at nå høje mål
Men jeg kunne da godt nævne bare et enkelt eksempel og måske flere, hvor virksomhederne skulle slås for deres eksistens overhovedet.
Hele vores frugtavlerbranche har haft svare problemer med bare at få en enkelt undtagelse for overhovedet at overleve, og derfor er vores spørgsmål overhovedet ikke irrelevant.
Vi er meget optaget af både at bevare miljøet, arbejdspladserne og virksomhederne her i Danmark.
Derfor var det jo lidt nyttigt at spørge ministeren, om de ting, der nu er kommet frem i høringssvarene, bliver taget til indtægt i den bekendtgørelse, der efterfølgende vil komme.
Svend Auken (S), 2001-05-02:
Det har jeg jo sagt, for vi har bedt om at få deres kommentarer for at lytte og finde løsninger.
Det er det, vi arbejder ud fra.
Vi skal finde den positive vekselvirkning
Det er det, vi prøver at gøre så godt som muligt, og jeg kan altså ikke se den politiske klogskab i at gøre det
her til et konfrontationsområde i stedet for et samarbejdsområde
Svaret til hr. Helge Mortensen er: Det håber jeg!
Hans Christian Schmidt (V), 2001-05-02:
Jeg vil sådan set bare fortsætte med at citere fra virksomhederne, fordi vi har en tro på, at de ved bedst.
Det er dem, der sørger for produktionen, det er dem, der sørger for arbejdspladserne.
Det er sådan set dem, vi henholder os til.
Og Dansk Industri skriver på side 2 nederst i deres høringssvar, at EONAS A/S, Cecilia og SMB, der bl.a. anvender SF6 i optiske chips og biochips, ikke vil kunne fortsætte deres virksomhed.
De peger på, at en eksportindtægt i milliardstørrelsen og mange arbejdspladser inden for et område, der i øvrigt er i vækst, vil gå tabt.
Særlig i forhold til de af disse virksomheder anvendte teknologier skal det fremhæves, at den teknologiske udvikling udspringer af et samarbejde med DTU.
Det vækker undren, at Miljøstyrelsen mener, at Danmark har råd til at se bort fra et sådant vækstområde, hvor dansk forskning er i front.
Man kunne jo godt forestille sig, at man slet ikke kom med sådan en bekendtgørelse, men sagde, at når nu det hele går godt, jamen så lad os da glæde os over det, for nu at slutte ligesom ministeren engang ville begynde med, og være glade og godt tilfredse.
Jamen så træk dog den bekendtgørelse tilbage og ros erhvervslivet for, at det allerede er i front som det førende i verden.
Det er da ikke så ringe endda.