runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Winther (V), 2001-01-10:
Jeg tror, at den nye minister begyndte med en fortalelse, for det er jo ikke livstruende patienter, vi taler om.
Det er faktisk livstruende sygdomme.
Der er jo ingen patienter, der truer på livet.
Men vi har en bog, hvor vi samler sådan noget op; jeg tror, den første tale kommer med i den.
Så vil jeg gerne spørge ministeren igen, og det er sådan set det spørgsmål, jeg stillede ministeren før: Vil ministeren komme med et konkret lovforslag, der giver patienterne med kræftsygdomme ret til at vælge mellem offentlige sygehuse og privathospitaler, når denne her frist er gået? Det er jo konsekvensen af det, som ministeren har sagt.
Tove Fergo (V), 2001-01-10:
Jeg vil spørge ministeren, om der ikke allerede på nuværende tidspunkt er en garanti, nemlig en garanti, der blev vedtaget i forbindelse med finansloven forrige år, som giver patienter med livstruende sygdomme ret til at få behandling også i udlandet, hvis det er det, der er behov for.
Så vil jeg i den forbindelse spørge ministeren: Vi har sendt et brev over til ministeren, som vi har fået fra en patient, og denne patient beder om at få behandling på Carl von Hess Hospital i Hammelburg, og her svarer ministeren, at det er eksperimentel behandling, så det kan vedkommende ikke få; det er ikke under garantien. Vil ministeren tage initiativ til, at den pågældende patient får behandling på et andet sygehus i udlandet, for ministeren skriver nemlig også, at der ikke er behandlingsmulighed for denne patient i Danmark?
Vil ministeren tage initiativ til allerede i dag, at denne patient får behandling et andet sted i udlandet, hvor det ikke er eksperimentel behandling, for patienten må være under behandlingsgarantien?
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-10:
Også velkommen fra Dansk Folkeparti til sundhedsministeren.
Nu har den første spørger været inde på at tilbyde behandling på privathospitaler, før patienter bliver henvist til udlandet, for det er sådan, at når man har en alvorlig sygdom, er det ikke altid et gode at komme til udlandet. Jeg føler, at den nye sundhedsminister må melde lidt ud om uddannelsen eller kapaciteten i det her land, for det er jo sådan, at der vel nok er gode muligheder for at gå ind og købe noget mere materiel her i landet for de penge, det koster at sende folk til udlandet.
Vil ministeren gå ind og kigge på, at vi lynhurtigt får uddannet noget mere personale, at vi får nogle flere seniorordninger for de læger, der er gået på orlov eller på efterløn, at vi uddanner sygeplejerskerne, udvider deres kompetence til at gå ind på de her områder og så sætter social- og sundhedsassistenterne til nogle af sygeplejerskernes opgaver?
Ligeledes ...
Arne Rolighed (S), 2001-01-10:
Først til hr. Jørgen Winthers spørgsmål om at få mulighed for at vælge imellem offentlige og private hospitaler
I Danmark er det sådan, at det er den enkelte patient
i dialog med lægen, der afgør, hvilket sygehus der skal vælges.
Og jeg vil helt lade det være op til det princip, der gælder i Danmark: at det er patienten og lægen, der finder ud af, hvilket sygehus der skal vælges.
Og hvis det er et privat sygehus i Danmark, er det o.k., og hvis det er et offentligt eller privat sygehus i Tyskland, er det også o.k. Til fru Tove Fergos spørgsmål om en enkelt patient, der har været til behandling på Carl von Hess Hospital i Tyskland: Grunden til, at hverken offentlige danske sygehuse eller den nuværende regering kan anbefale, at vi laver behandling på Carl von Hess Hospital, er, at der ikke ligger nogen dokumentation for, om de behandlinger gør nytte eller ej.
Og der ligger ej heller på Carl von Hess Hospital et ordentligt tilrettelagt forskningsprogram.
Hvis der eksisterer et relevant alternativt behandlingstilbud et andet sted i Danmark, et forskningsprojekt eller et alternativt behandlingssted i udlandet, der vil kunne løse de problemer, så skal jeg være den første til at give en hånd med. Reglerne er allerede sådan i dag, at hvis der ligger et ordentligt, veltilrettelagt behandlingstilbud i udlandet, hvor behandlingen er veldokumenteret, så er der allerede adgang til at visitere patienten til udlandet.
Og som fru Tove Fergo ved, så er regeringen på vej med en bekendtgørelse om, at vi også åbner op for visitation til veltilrettelagte forskningsprogrammer i udlandet. Til fru Birthe Skaarup ...
Jens Kirk (V), 2001-01-10:
Tak for svaret.
Jeg kan ikke lade være med at sige her, at når statsministeren kommer ind på, at vi vil forhale sagen, så var den her spørgetid vel den hurtigste måde, hvorpå vi kunne få statsministeren i tale og fremføre de problemer og måske også få ligesom en flig af et svar på, hvordan statsministeren og hans ministre i grunden tænkte sig at løse de problemer, som statsministeren i sin nytårstale oplyste der var.
Arne Rolighed (S), 2001-01-10:
Hvad siger du?
Jørgen Winther (V), 2001-01-10:
Ja, det er forfriskende at høre en ny minister.
Vi har jo sådan nogle specielle regler her i Folketinget.
Formanden eksisterer faktisk ikke rigtig, når vi taler; vi bliver kun afbrudt.
Er det sådan, at 8 uger er en rimelig frist for disse patienter med livstruende sygdomme?
Hvis man har en livstruende sygdom, bør det så ikke være inden for 1 uge eller 2 uger, man skal have muligheden? Jeg synes, det er lidt lang tid.
Men nu har vi da fået ministeren til at erkende, at man får et frit valg efter 8 uger, kunne man ikke få det efter et par uger eller efter 1 uge?
Det synes jeg er mere spændende.
Og det sidste spørgsmål: Jeg forudsætter, at der følger fuld økonomisk kompensation med til amterne for de ekstra forslag, ministeren kom med.
Det vil jeg gerne have et svar
på, ja eller nej.
Kim Andersen (V), 2001-01-10:
Når den nye minister nu får tid til at besvare spørgsmålene, så går jeg også ud fra, at jeg får svar på, om vi snakker om behandlingsgaranti, eller om vi snakker om servicemål.
Derudover vil jeg gerne have ministerens svar på, hvad han i sine tidligere stillinger har ment, når han har talt om, at sygehusvæsenet skulle tilføres flere midler.
Som udnævnt minister taler ministeren om en afbalanceret vækst.
Hvad er en afbalanceret vækst?
Er det noget andet end flere midler til sygehusvæsenet?
Og i givet fald: Hvilke procenter taler vi om?
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-10:
Jeg vil så godt høre, om patienter ikke bør have en chance for at komme i behandling i udlandet
, selv om behandlingen ikke er 100 pct. dokumenteret.
Vi har flere eksempler på patienter, der kommer til udlandet, virkelig får et livsforlængende forløb, og at deres tumorer og cyster bliver meget mindre, og at de på den baggrund kan stå en operation igennem.
Jeg synes, at der her er nogle gode dokumentationer, og skal vi virkelig have 100 pct. dokumentation i det her land? Vi får alle de her eksempler serveret på vores sundhedsordføreres borde, hvor det viser sig, at folk lever længere, at nogle bliver fuldstændig helbredte, i hvert fald over en længere årrække.
Tove Fergo (V), 2001-01-10:
Jeg siger tak for ministerens svar vedrørende den pågældende patient, som ministeren jo har besvaret et spørgsmål fra Sundhedsudvalget vedrørende.
Patienten har altså ret til at få en dokumenteret behandling et eller andet sted i udlandet, der er relevant for vedkommendes sygdom.
Det har patienten ikke fået at vide.
Det vil ministeren også kunne se af den henvendelse, vi har fået.
Patienten er blevet kastet rundt i det danske sundhedssystem; kostet rundt på en meningsløs måde, når man har en livstruende sygdom!
Jeg forstår, at hvis jeg går over og giver ministeren vedkommendes brev endnu en gang, så vil ministeren tage initiativ til i dag, at patienten får at vide, at han nu kan få den behandling i udlandet, som han ikke kan få i Danmark. Det vil jeg godt have en tilkendegivelse af fra ministeren.
Arne Rolighed (S), 2001-01-10:
Tak for rådgivningen.
Jeg troede, jeg havde 2 minutter til hvert spørgsmål.
Først til fru Tove Fergos spørgsmål om den enkelte patient: Det forudsætter, at der er et kendt behandlingssted, der kan give den behandling i udlandet, og er der det, så skal jeg være den første til at tage skridt til, at denne behandling kan foregå.
Det har været en ren sproglig ændring, jeg har foreslået, og ikke en indholdsmæssig ændring. Til fru Birthe Skaarup, der efterlyser mere uddannelse, mere apparatur i det danske sundhedsvæsen: Jeg er helt enig i perspektivet.
Det handler om at gøre det danske sygehusvæsen så godt og så tillidsskabende, at det er her, vi kan få behandlingen.
Spørgsmålet om at udbygge uddannelserne og sørge for, at lægerne er mere til rådighed, tager vi op i de årlige forhandlinger mellem Amtsrådsforeningen og regeringen
i maj og juni måned
Der efterlyses i den forbindelse også fra hr. Kim Andersen et svar på, hvad den økonomiske vækst er på det område.
Der tror både jeg og de folk, der arbejder med den nationale kræftplan, både i regeringen og i amterne, at der er tale om meget store beløb.
Det skal måles i milliarder af kroner, inden vi har balance på kræftområdet.
Intentionen indtil videre i kræfthandleplanen har været at bygge op i den takt, det er muligt at rekruttere personale og skaffe apparatur til de behandlinger dér.
Og jeg kan meddele, at der er en meget positiv vækst på hele området i øjeblikket.
Nu blinker lampen, så nu kan jeg ikke tale mere.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-01-10:
Jamen jeg havde da håbet, at statsministeren ville give forældrene et tilbud og et tilsagn om, at det offentlige ikke skulle gå ind og øge skatterne, ved at man nu også skal finansiere at lave madpakker og skolemad til børn.
Det havde da været et tilbud.
Er det her, statsministeren siger, i virkeligheden ikke et tilbud til ansvarsløse forældre i Århus og andre steder om at blive endnu mere ansvarsløse og ikke føle dårlig samvittighed, fordi de ikke gider smøre madpakke, fordi det bliver ordnet henne i skolen, og så slipper de med en kunstig lav betaling, og til gengæld så stiger skatterne? Det er da et rigtig dårligt tilbud.
Jørgen Winther (V), 2001-01-10:
»Er ministeren - i modsætning til alle de andre socialdemokratiske sundhedsministre - nu også villig til at betale for danske kræftpatienters behandling med stereotaktisk strålebehandling på Karolinska Sjukhuset i Stockholm og med regional kemoterapi i Hammelburg?«
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-10:
Til de øvrige spørgere må jeg sige, at nu må vi også holde os til, hvad det er, vi er samlet for.
Man kan ikke her prøve at vride mine ord og sige: Nå, så skal vi lægge alle gylletankene ud i det åbne landskab.
Det kunne se kønt ud med en masse betonbeholdere spredt over hele Danmark!
Det kan man altså ikke, vil jeg sige til hr. Jens Kirk og hr. Kristian
Jensen
også for den sags skyld.
Jeg har udtalt mig om én eneste side af sagen: Vi skal have det her problem løst, og det haster.
Der er forhandlinger på mandag, forstår jeg, og dem ønsker jeg
al mulig held og lykke.
Regeringen går efter et godt resultat, og vi håber, at man vil vise en konstruktiv forhandlingstilgang fra partierne.
Lone Møller (S), 2001-01-10:
Ja, nu kan vi jo godt sådan tinge lidt om, hvorvidt det skal være 2 uger, 1 uge eller 4 timer, men jeg vil gerne spørge ministeren, om ikke ministeren mener, det er utrolig vigtigt, at det også er en faglig vurdering, når det gælder, hvordan og hvorledes behandlingen skal foregå, og at det ikke er sådan, hvad man personlig selv synes er mest hensigtsmæssigt.
Kristian Jensen (V), 2001-01-10:
Jeg kan forsikre statsministeren om, at vi i Venstre ikke ønsker at trække det her i langdrag.
Vi vil gerne snarest muligt give landmænd og andre de bedst mulige vilkår for at placere deres produktionsbygninger og deres gylletanke sådan, at de ikke generer naboerne.
Det gøres bedst ved, at de får nogle friere rammer i planloven til også at lægge bygningerne ude i det åbne land - selvfølgelig tilpasset, sådan at man ikke skæmmer naturen, og det kan sagtens gøres - sådan at der er mulighed for, at man får en god produktion, så vi kan opretholde vores landbrug, vores slagteriarbejdspladser osv. uden at genere naboerne.
Så vi trækker det ikke i langdrag, og i modsætning til hr. Hans Christian Schmidt er jeg sikker på, at jeg har forstået statsministeren rigtigt, når jeg mener, at det, han har sagt her, er et signal om, at han gerne vil være med til at lave sådan en ændring.
Men statsministeren kan jo sige, hvis jeg har misforstået ham.
Erling Christensen (S), 2001-01-10:
Det er rigtigt, at vi har haft en del drøftelser af landzoneloven her i Folketinget.
Som statsministeren sagde, gives der mulighed for efter planloven at lægge de bygninger ud i landzonen - det vil sige, at det kan man i dag, hvis man overholder reglerne, og det har jeg kendskab til er sket på landet. Når jeg tillader mig at stille et spørgsmål til statsministeren, er det, fordi forligskredsen omkring Vandmiljøplan II har fået indkaldelse til møde på mandag hos miljøministeren.
Lad mig så stille spørgsmålet på den måde: Mener statsministeren ikke, at det vil være mere rimeligt at tage forhandlingerne i forligskredsen end her i spørgetiden, hvor alle forligspartier ikke har mulighed for at deltage?
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-10:
... hvor man kan sige til de her skolebestyrelser: Tag fat på det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Kirk (V), 2001-01-10:
Spørgsmålet til statsministeren er foranlediget af statsministerens nytårstale.
I nytårstalen giver statsministeren ros til nogle særlige grupper, og det er dem vel undt, og det er også velfortjent.
En anden gruppe, et andet erhverv får skældud i stedet for, selv om man vel er kommet langt med den målsætning, der var udstukket, med at man skulle nedtrappe ammoniakfordampningen.
Og det foranledigede spørgsmålet fra undertegnede: Kan statsministeren dokumentere, at det er ammoniakfordampningen fra landbruget, der er skyld i, at lyngen går ud på hederne?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-10:
Jeg har fra miljø- og energiministeren fået oplyst: »Gennemsnitligt stammer mere end halvdelen af ammoniakforureningen lig kvælstofnedfaldet på danske heder fra dansk landbrug. Mere end halvdelen af kvælstofnedfaldet stammer fra dansk landbrug.
Denne procent er væsentlig højere lokalt i områder med stor tæthed af husdyr.
For meget kvælstof favoriserer andre planter i forhold til lyngen.
Det er Danmark ikke ene om at erkende.
Internationalt kender vi tilsvarende erfaringer fra især Tyskland, England og Holland.«
Dette citat kan jeg fuldt og helt henholde mig til.
Hvis spørgeren har yderligere detailtekniske spørgsmål, så synes jeg, det rigtige er at invitere miljø- og energiministeren herned i salen.
Det er hans ressort, og han kommer hjertens gerne, skal jeg hilse og sige.
Jens Kirk (V), 2001-01-10:
Hvis vi nu lader statsministerens svar stå lidt i luften og tænker godt over det og vender den konstatering, man har gjort i Miljø- og Energiministeriet, 180 grader, så bestrider jeg den ikke, men den er jo i strid med, hvad man gør i Miljø- og Energiministeriet, fordi fra samme ministerium har man nu stoppet et 4-årigt forsøg med separering og anden teknik til at kunne dæmpe den ammoniakfordampning, et 4-årigt forsøg, hvor regeringen, Miljø- og Energiministeriet, skulle betale det halve, og Forskningsinstituttet så selv skulle betale den anden halvdel. Lyder det ikke mærkeligt, at en af statsministerens stærke ministre nu går ud og stopper det projekt?
Synes statsministeren ikke, at det sådan er lidt mærkeligt?
Kristian Jensen (V), 2001-01-10:
Jeg kan godt forstå, hvis statsministeren siger, at vi kan bede miljø- og energiministeren stille op til detailspørgsmål, men nu har statsministeren normalt styr på detaljerne, og når statsministeren selv vælger at tage det op i sin nytårstale, så går jeg ud fra, det er et emne, som statsministeren har sat sig ind i.
Derfor er spørgsmålet nu til statsministeren: Den del af kvælstoffet, som statsministeren refererede til, nemlig landbrugets andel af kvælstof, er den stigende eller faldende i øjeblikket?
Og hvis den er faldende, er det så ikke et tegn på, at den nedbringelse af lyngen og heden, der har været i den seneste tid, måske ikke så meget skyldes den aktuelle udvikling, men den historiske udvikling i landbruget og ikke har noget at gøre med den aktuelle situation i landbruget?
Hans Christian Schmidt (V), 2001-01-10:
Jeg hørte godt statsministerens besvarelse af spørgsmålet.
Og jeg forstår også på statsministeren og på de rapporter, der ligger, at ammoniak er en opgave, som man vil tage fat på, og at man mener, at det skal man gøre.
Det er jo lidt overraskende, at man har en pulje, der hedder »Pulje til renere produkter«, og netop den pulje er en pulje, hvor man kan hente penge.
Jeg forstår også, at statsministeren siger, at i detailspørgsmål skal vi tale med miljø- og energiministeren; det synes jeg sådan set er i orden.
Det har vi gjort den 7. marts sidste år.
Og den 7. marts sidste år tilkendegiver man, at man vil kunne hente penge fra den pulje. Dér er det, jeg så spørger, om statsministeren så kan bekræfte i dag, at man vil igangsætte de forsøg, som netop kan forhindre ammoniakfordampning, igen i stedet for at stoppe dem.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-01-10:
Kan statsministeren bekræfte, at Danmarks Miljøundersøgelser og Dansk Jordbrugsforskning i 1999 i en rapport konkluderede følgende: »Karakteren af højmoser, heder og overdrev forventes at forandres som følge af ammoniakbelastningen.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-10:
Ja, tak.
Først vil jeg sige til hr. Jens Kirk til spørgsmålet
om det 4-årige forsøg: Sådan som jeg har forstået det, har det ikke noget at gøre med det videre arbejde med bekæmpelse af ammoniakforureningen, men det detaljerede svar kan hr. Jens Kirk indhente i Miljø- og Energiministeriet.
Til hr. Kristian Jensen, som spurgte: Er ammoniakforureningen stigende, eller er den faldende?
Det, der er det afgørende, er, at forureningen under alle omstændigheder er alt, alt, alt for stor, og at det er landbruget i lokalsamfundet, der er den afgørende ansvarlige for den alt for høje ammoniakforurening.
Og det skal landbruget ikke tage som et angreb på landbruget, det skal landbruget tage som et fælles ansvar.
Miljø- og energiministeren og fødevareministeren er i disse dage i forhandlingskontakt med landbrugets organisationer og også med partierne her i Folketinget, og jeg ser da frem til, at vi finder en fornuftig forhandlingsløsning på sagen, hvad enten det nu skal være den ene eller den anden tekniske vej, det skal jeg ikke gå ind i, men en løsning skal vi finde, for hverken hr. Kristian Jensen, hr. Jens Kirk eller hr. Hans Christian Schmidt har interesse i, lige så lidt som jeg og regeringen og vore to regeringspartier, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, at denne udvikling fortsætter.
Ammoniakforureningen skal vi have bragt ned og skal vi have under kontrol i fælles interesse for vores natur, vores hede.
Og dermed også til fru Pernille Blach Hansen: Jeg kan helt bekræfte det citat, der her blev bragt.
Ammoniakforureningen er for stor i de sårbare områder.
Den skal bringes ned, det problem skal løses, og det citat, der er blevet bragt af fru Pernille Blach Hansen, bekræfter fuldt og helt regeringens arbejde hermed. Lad os gå sammen i en konstruktiv forhandlingsløsning, og det skal være min sidste bemærkning til dette spørgsmål.
Jens Kirk (V), 2001-01-10:
Tak for svaret, det svar, der var.
Men nu kan vi forstå på statsministeren, at når statsministeren skælder ud, så roser
han også.
Det må jo være konklusionen på det sidste svar.
Med hensyn til hederne så må vi vel sådan set lige rette noget.
Jeg skal ikke gå i rette med sagkundskaben, men dog sige, at på de jyske heder, hvor der er et meget lille fosforunderlag, kan kvælstoffet nok ikke alene være årsagen til, at heden går ud, det er nok lige så meget manglende pleje, manglende afgræsning m.v., der er årsagen dertil.
Men jeg går tilbage til Miljø- og Energiministeriets egen udsendelse af programerklæringer, og der står, at det præcis er formålet med tilskudsordningen at styrke udvikling og afsætning af renere produkter, herunder nedsættelse af miljøbelastningen i forbindelse med håndtering af det affald, der opstår i hele produktets livscyklus.
En indsats for at reducere fordampning af ammoniak fra landbrugets produktion synes med de formuleringer at være skræddersyet til programmet.
Det skriver man fra Miljø- og Energiministeriet.
Synes statsministeren ikke, at det er mærkeligt, at det samme ministerium så stopper et 4-årigt forsøg 1 år og trækker det tilbage?
Ja eller nej?
»Vil statsministeren dokumentere, at det er ammoniakudledningen fra landbruget, der er skyld i, at lyngen har dårlige vækstvilkår på vore heder?«
Skriftlig begrundelse
Spørgsmålet er stillet i henhold til statsministerens nytårstale 2001.
Kristian Jensen (V), 2001-01-10:
Jeg er sikker på, at alle deler den bekymring, der er for hedens udvikling.
Den er jo en vigtig del af landskabet i statsministerens valgkreds og i min hjemegn; dér er heden en del af kulturlandskabet.
Derfor er jeg da glad for, at statsministeren hernede i Folketingssalen anerkender, at der bliver iværksat tiltag også i landbruget, der kan være med til at fortsætte den udvikling, der er med faldende udslip af ammoniak og kvælstof.
Det kunne være rart, om den erkendelse også havde været i nytårstalen.
Jeg synes, vi nu skal erkende, at landbruget er klar til at gøre sin del, men vil regeringen også tage sit ansvar på sig og genindføre den ordning, som den selv har fjernet?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-01-10:
Jeg synes, jeg er nødt til at sige til statsministeren, at det er lidt mærkværdigt at høre en taler for et parti sige, at Venstre godt vil trække det i langdrag, og så hører man det fra en statsminister, der repræsenterer en regering, der stopper forskningen på området!
De fleste udeomkring i befolkningen vil sige, at hvis man stopper forskningen på et område, er det næppe, fordi man vil vise, at man vil gå i spidsen.
Så er jeg nødt til at sige til statsministeren, at jeg ikke bad om at få en gennemgang af landzoneloven og planloven.
Den kan jeg.
Hvad jeg bad om at få at vide, var sådan set, hvordan jeg skulle forstå statsministerens svar,
og det var simpelt hen, fordi jeg ikke lige forstod den sidste sætning, om den betød, at man nu ville få nemmere ved at kunne flytte sine bygninger ud i det åbne land
Det var sådan set kun det.
Jeg er bare nødt til at sige, at jeg tror, vi må bede statsministeren om at gribe ind, for det kan godt være, der er sket en fejl.
Men jeg vil godt citere.
Man laver jo sådan et projektoplæg heri, og forskningsprojektet skulle danne grundlag for udformning af produktkatalog, byggeblade og branchevejledning med forslag til tekniske løsninger til reduktion af ammoniak og lugt-emission fra stalde til svin.
Derfor var det præcis det, de havde behov for, og derfor var det godt, Miljøstyrelsen gik ind og gav tilskud til det.
Det, der er det dårlige, er, at det gjorde de ét år, så sagde de: Nå ja, så stopper vi.
Det er et 4-års-projekt, og så kan jeg ikke forstå, hvordan man kan sige: Vi skal gøre noget ved den ammoniak, så derfor stopper vi forsøgsprojektet, der skal prøve at hindre fordampning af ammoniak.
Det hænger simpelt hen ikke sammen.
Derfor tror jeg, vi så bare er nødt til at bede statsministeren om at gribe ind og lige se på, om ikke det var muligt, at man kunne sætte det forsøg i gang igen.
Jeg mener også, man skal gå ind og kigge på, at vi nedsætter fordampning af ammoniak, det synes jeg er helt fint.
Men det hjælper bare ikke noget, hvis de projekter, der sættes i gang, så bliver stoppet, for så kommer der ingen forskning, så kommer der ingen udvikling.
Det beder jeg bare om at statsministeren vil forholde sig til.