runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2006-05-30:
Det er selvfølgelig positivt, men det, man jo så må sige står tilbage af det her lovforslag, er det bureaukrati, der indføres, i og med at man skal have tilladelse til at lade være med at gå op til prøver, og så det åg, der lægges ned over de frie skoler, fordi det valg, de stilles over for, enten er folkeskolens afgangsprøver eller skærpet tilsyn og obligatorisk adgangsprøve.
Når nu ministeren er så generøs at give elever frit valg med hensyn til, hvorvidt de vil gå op til en prøve, hvis de har en eller anden form for indikation, læsesvaghed eller ordblindhed, eller hvad det nu kan være, hvorfor er det så, at vi har brug for den her lovgivning?
Det var meget svært at få styr på under førstebehandlingen.
Kan vi ikke få ministerens svar på, hvorfor det er vigtigt, at de frie skoler bliver sat i den her kattepine, hvor de skal vælge mellem disse to løsninger, i stedet for den situation, vi har i dag, når ministeren kan se så indlysende gode grunde til, at man kan have en fleksibilitet i prøveafholdelsen, som jo også kan afspejle, hvad det er for en form for undervisning, forældrene vælger?
Bertel Haarder (V), 2006-05-30:
Jeg kan ikke give fru Margrethe Vestager et skøn over, hvor mange der vil blive fritaget.
Det beror jo altså på vurderingen i Pædagogisk-Psykologisk Rådgivning.
Fru Christine Antorinis synspunkt synes jeg lyder forstandigt, at man altså siger til eleven fra starten, og det kan være en ungdomsskoleelev: Vi synes, at du skal vælge de og de fag og gå til prøve i de og de fag, hvorimod du på forhånd kan regne med, at du kan fritages i de øvrige fag.
Det kan godt være, at det er en model, og jeg vil love i hvert fald at drøfte det med embedsmændene, så vi overvejer, om vi kan formulere det sådan, at den løsning i hvert fald ikke er udelukket.
Christine Antorini (S), 2006-05-30:
Jeg vil gerne kvittere over for ministeren for at kigge på den mulighed, at hvis PædagogiskPsykologisk Rådgivning kommer ind over og anbefaler, at man går op til nogle eksamener, så vil muligheden være til stede for netop den her gruppe sårbare unge, som ikke hører under den kategori, hvor man kan sige, de har handicap eller på anden måde ikke er i stand til at gennemføre en fuld eksamen, men af andre grunde ikke kan gennemføre en fuld eksamen.
Jeg vil så gerne spørge ministeren, om han ikke kunne forestille sig, at den samme bemyndigelse kunne udmøntes som en positiv motivation, så det ikke alene er sådan, at man tager stilling til på et tidspunkt, om en elev skal fritages for nogle eksamener, men at man på forhånd, når eleven starter, hvis PPR indstiller det, siger: Vi vil godt give den positive motivation til, at du kan gå op til tre eksamener.
Så overvejer ministeren at ville tage muligheden for, at PPR kan give positivt forhåndstilsagn, med i sin bemyndigelse?
Margrethe Vestager (RV), 2006-05-30:
Jeg synes, det er rørende og gode ord, ministeren har at sige: Ingen skal plages med prøver, ingen skal opgives på forhånd, ingen skal kasseres.
Ikke desto mindre er det jo lige præcis det, der er konsekvensen af det, vi drøfter nu, at man netop skal kasseres, hvis man ikke skal op til samtlige prøver.
Jeg vil godt spørge ministeren, hvor stort et omfang ministeren forventer at det her kommer til at få.
For i dag er det jo de allerallerallerfleste elever, der går op til folkeskolens prøver.
Det synes jeg ikke helt er gennemtænkt i forhold til det bureaukrati, der jo også indføres i den her forbindelse, nemlig det bureaukrati, der ligger i, at man skal søge om at blive kasseret og tage de prøver og få den sejr, som man gerne vil have, i stedet for at kæmpe konstruktivt for det.
Ved ministeren, hvor stort et omfang det her kommer til at få?
Bertel Haarder (V), 2006-05-30:
Nu forstår jeg, at hr. Thomas Krog taler om det problem, som han ser som et problem, at eleven ikke frit kan plukke to eller tre prøver og gå op til dem.
Men bemærk, at lederen jo kan fritage.
Bemærk alt det, jeg sagde, at der, hvor der er en objektiv begrundelse for at fritage, kan man blive fritaget.
Men der, hvor der ikke er en sådan begrundelse, er det vigtigt, at de pågældende, inklusive de ordblinde, behandles ligesom alle andre elever.
Thomas Krog (SF), 2006-05-30:
Jeg synes da så, at vi skal have skrevet, at hvis en elev føler, at den fulde pakke er uoverkommelig, så kan eleven i stedet for at måtte melde helt fra, stoppe alt, hvad der hedder prøver, gå op til de her tre prøver, få de sejre, der giver vedkommende mulighed for at komme videre i uddannelsessystemet, komme videre et sted hen, hvor der venter nogle nye prøver.
Det er ikke sådan, det kan læses.
Men det giver da håb for mange af de her elever, som jo ellers nu, som det her kan læses, står fuldstændig uden mulighed for at få den ene lille sejr, der kan bringe dem videre i livet.
Bertel Haarder (V), 2006-05-30:
Jeg tror, hr. Thomas Krog misforstod, hvad jeg sagde.
Jeg er nemlig enig i hans betragtninger, så det må bero på en misforståelse.
Thomas Krog (SF), 2006-05-30:
Jeg vil da godt spørge ministeren, om ministeren så kan bekræfte, at ordblinde, læsesvage eller andre elever, der oplever det som uoverkommeligt at tage den her fulde prøvepakke, hermed er afskåret fra overhovedet at komme op til prøver; at de dermed er afskåret fra netop at få de små sejre, som en enkelt, to eller tre prøver ville give dem, og dermed få styrket deres muligheder for og lysten til at komme videre på en uddannelse, hvor der faktisk også er prøver; at man med det her forslag faktisk fratager de her mennesker mulighed for at få de små sejre, der faktisk kan bringe dem videre i livet.
Det er lige præcis det, vi er blevet advaret imod, og det er lige præcis det, der trods alt holdes fast i.
Per Clausen (EL), 2006-05-30:
For Enhedslisten har de frie skoler tidligere været kendetegnet ved egen ret til pædagogik, læseplaner, metoder, evaluerings- og prøveformer, og for os har det sådan set altid været et vigtigt element i den liberale holdning til uddannelsespolitik, som jo er et karaktertræk ved ethvert moderne socialistisk parti.
Desværre er det ikke noget karaktertræk ved den politik, de borgerlige partier fører i dag, for her er det centralisering og statsstyring, som er det afgørende.
Uanset hvordan man vender og drejer det, betyder dette lovforslag en indskrænkning af friskolernes frihed.
Det er et forslag, som undergraver friskolernes eksistensberettigelse, og det passer jo sådan set meget godt sammen med det folkeskoleforslag, som regeringen også har fremsat, og som jo også gennemfører en række opstramninger og centraliseringer og mere statsstyring.
Efter Enhedslistens opfattelse er det en god ting ved friskolerne – og en ting, der bør bevares – at den enkelte elev har mulighed for at tilmelde sig de eksamener, som den enkelte elev magter.
Man har mange steder inden for friskoleområdet set, at eleverne har meget forskellige tilgange og forudsætninger for skolearbejde og eksaminationer, og det er beklageligt, at elever, der kan magte at gå til enkelteksamener, ikke længere skal have den mulighed.
Lovforslaget er derfor socialt begrænsende og ekskluderende, fordi de svage elever bliver frasorteret og hæmmet i deres videre livsforløb.
Vi tager også skarpt afstand fra de sanktionsmuligheder, ministeren får, hvis de nye eksaminationsregler ikke overholdes, hvor skolen f.eks. kan blive frataget retten til at afholde eksamen.
Med hensyn til de obligatoriske optagelsesprøver til ungdomsuddannelserne synes vi, det er beklageligt, at ministeren ikke har tillid til de mange udmærkede samarbejder med lokale gymnasier, hvor gymnasierektor ud fra sit kendskab til skolerne og deres undervisningskvalitet har bedømt, om eleverne skulle til optagelsesprøve eller ej.
Med lovforslaget fjernes det lokale samarbejde om optag på ungdomsuddannelserne og erstattes med statslig regulering, og på det praktiske plan tvinges en række friskoler til at revurdere både skoleplan og værdigrundlag i løbet af meget kort tid, ligesom der også bliver uforudsete udgifter til undervisningsmaterialer og prøveafgifter som følge af den korte frist før lovens ikrafttræden.
Vi tager afstand fra den voksende detail- og statsstyring af grundskoleområdet.
Vi beklager, at forslaget ødelægger muligheden for pædagogiske indspark fra friskolerne til folkeskolen, og Enhedslisten kan derfor ikke støtte lovforslaget.
Thomas Krog (SF), 2006-05-30:
I SF er vi helt uforstående over for, at et flertal med dette lovforslag vil hindre tusindvis af skoleelever i at gå op til eksamen i folkeskolen.
Det vil placere de unge mennesker endnu længere væk fra en ungdomsuddannelse eller en læreplads, end tilfældet er i dag, og det er det stik modsatte, der er brug for.
Lige netop den gruppe skal vi give nogle ekstra muligheder for at komme ud af folkeskolen med et positivt indtryk og så mange af så vel uformelle som formelle kompetencer som overhovedet muligt.
Problemet er den obligatoriske prøvepakke, som udvider antallet af prøvefag og fratager eleverne retten til at vælge, hvilke fag de vil gå til prøve i.
I dag er der hvert år flere tusinde elever, der har glæde af at tage folkeskolens afgangseksamen i et, to eller tre fag, og det giver ifølge bl.a. efterskolerne og ungdomsskolerne de berørte elever en mulighed for at komme videre og få en uddannelse trods deres faglige svagheder.
Mange af netop de elever risikerer nu at gå ud af folkeskolen helt uden en eksamen.
De vil dermed – igen ifølge de eksperter, der går tæt op ad dem – få endnu sværere ved at komme videre med en ungdomsuddannelse, og det forstår vi simpelt hen ikke meningen med.
Der er også andre centralistiske elementer i lovforslaget, som vi vender os imod i SF.
Et politisk flertal bruger i realiteten de obligatoriske prøver til at sætte en pædagogisk dagsorden for de frie grundskoler, og det er et stort problem.
Den generelle centralisering og ensretning går hårdest ud over de svageste elever; det gælder i øjeblikket for folkeskolen, og nu skal det altså også ind her.
Fremtidens krav til uddannelse handler i høj grad om kreativitet, samarbejde og fleksibilitet.
Det er de krav, globaliseringen først og fremmest stiller til Danmark og til Danmarks skoler, naturligvis sammen med fagligheden.
Det er sådan, at der endnu er plads til, at skoler forsøger sig med anderledes tanker, som på nogle områder giver eleverne andre kompetencer, og det er vigtigt, at vi fastholder fokus på de værdier.
Efter SF’s mening er der rigeligt med statsstyring i Folkeskolen.
Hvis man nu også går i gang med at dræbe forskelligheden blandt efterskoler og friskoler, kan man helt dræbe den grundlæggende tænkning i dansk uddannelsespolitik.
I SF kan vi ikke forstå, at der er nogen, der har de ønsker, men det er jo det, vi desværre oplever med lovforslaget her.
Margrethe Vestager (RV), 2006-05-30:
Fru Christine Antorinis spørgsmål til ministeren er meget karakteriserende for det lovforslag, vi behandler her.
Konsekvensen er nemlig, at de unge, som deltager i f.eks. ungdomsskolens heltidsundervisning, nu skal kasseres og kun skal kunne gå op til nogle prøver.
Man skal have papir på, hvor dårlig man er, så man kan slippe for at gå op i hele pakken.
Det er det, der er konsekvensen, og det er det, regeringen kalder positiv pædagogik, som skal motivere til at aflægge prøver.
Det er fuldstændig det samme, som vi har set på folkeskoleområdet: også her er det hele pakken eller ingenting.
Jeg synes, det er meget illustrerende, når vi netop ser på den gruppe sårbare elever, for hvem det er meget konstruktivt og meget godt at kæmpe for at gennemføre de prøver, som de vælger at gennemføre.
Det, som vil blive konsekvensen, er, at der vil blive gjort en undtagelse, så de kan være dårlige nok til kun at tage nogle af afgangsprøverne.
Det er et meget klart signal, regeringen sender til den type elever, om, at det er sådan, den ser på det.
Lovforslaget illustrerer jo også på glimrende vis, hvordan regeringens frihedssyn er.
Den lillebitte rest af metodefrihed, de frie skoler har tilbage, får regeringen effektivt skovlen under med lovforslaget.
Der har været spurgt til og forsøgt at finde ud af, hvad problemet med de frie skoler er.
Kan deres elever ikke bestå, kan de ikke komme igennem, er undervisningen miserabel, er den for sølle?
Men ingen af ordførerne ved førstebehandlingen kunne bekræfte, at de frie skoler gør et dårligt indtryk, tværtimod var der den ene lovprisning efter den anden af de frie skolers arbejde.
Men ikke desto mindre finder man det rimeligt at gennemføre endnu et indgreb i skolefriheden.
Det er selvfølgelig hæderværdigt, at det er lykkedes for Dansk Folkeparti at gøre en lille smule frihedstanker gældende over for Venstre.
Det er paradoksalt, at det er fra Dansk Folkeparti, påmindelsen til Venstre om frihed skal komme, når der er tale om afgangsprøver i historie og kristendomskundskab.
Det synes jeg Dansk Folkeparti skal have tak for, men man burde have haft endnu mere tak for at fastholde den grundlæggende frihedstradition frem for at klampe noget, som i forvejen er uvelkomment i folkeskolen, ned over de frie skoler.
Vi ser frem til at få ministerens svar på, hvordan det skal være motiverende for eleverne i ungdomsskolens heltidsundervisning at blive kasseret og få at vide, at man ikke kan finde ud af, hvordan man skal håndtere tingene.
Vi ser også frem til svaret på, hvordan dette forslag kan være udtryk for Venstres frihedssyn og Venstres syn på det frie valg, for det er der godt nok ikke meget tilbage af.
Vi støtter ændringsforslagene, men vi ser meget frem til at høre, hvordan ministeren vil håndtere sin bemyndigelse på en ordentlig pædagogisk måde over for de elever, der faktisk kæmper positivt for at bestå en afgangsprøve og ikke bare for at få besked på, at de er kasseret til kun at kunne tage to eller tre prøver.
Christine Antorini (S), 2006-05-30:
I Socialdemokratiet støtter vi det fremsatte lovforslag, men vi har et par spørgsmål.
Processen har været meget tidspresset her til sidst, hvor der har været nogle drøftelser om, hvorvidt nogle af de unge enten kun skal tage en del af eller alle folkeskolens afgangsprøver eller helt skal lade være med det.
I den forbindelse har ministeren svaret på spørgsmål, bl.a. et spørgsmål fra LVU, og spørgsmålet og svaret er optrykt i betænkningen.
Jeg vil gerne spørge ministeren angående den bemyndigelse, som ministeren lægger op til, ikke mindst når det drejer sig om unge, som vælger at tage folkeskolens afgangsprøve på ungdomsskolens heldagsskole.
Kan ministeren redegøre mere præcist for, hvordan den bemyndigelse skal udmøntes?
Nogle af de henvendelser, der har været, peger på, at der er tale om unge mennesker, som faktisk godt kan gå op til nogle af folkeskolens afgangsprøver.
De vil ikke kunne klare dem alle, men nogle af dem, men sådan som lovforslaget er formuleret, skal man enten tage alle eller ingen afgangsprøver, medmindre man f.eks. har nogle alvorlige handicap.
Der er en åbning i det svar, som ministeren giver, og derfor vil jeg gerne bede ministeren om at uddybe, hvordan reglerne kan administreres i praksis, f.eks. om problemet kan løses, ved at PPR indstiller, at en elev kan gå op til nogle eksamener frem for til alle eksamener, og om der kan gives et forhåndstilsagn, så man ved, når man starter, at sigtet er, at man kun skal op til eksamen i to eller måske tre fag.
Thomas Krog (SF), 2006-05-30:
Uændrede ressourcer
– det har gang på gang været svaret fra ministeren, når jeg har spurgt til gymnasiernes økonomi i den fremtidige struktur, vi behandler her, men spørgsmålet er så bare: Uændrede i forhold til hvad?
Undervisningsministeren svarede den 8. oktober 2005 i Information på spørgsmålet om, hvad regeringen vil gøre for at sikre så mange unge som muligt en ungdomsuddannelse.
Svaret lød: »Vi må eventuelt skære andre steder i budgettet, men det gør vi gerne.
Og hvis nogle institutioner står i den lykkelige situation, at de melder fuldt hus og skal udvide, finder vi en løsning.«
Det er jo særdeles positivt og helt i forlængelse af SF’s holdning om, at det kan betale sig at investere i uddannelse og sikre kvaliteten af vores ungdomsuddannelser.
Det er nemlig helt centralt for at sikre Danmarks udvikling og konkurrenceevne i fremtiden.
Mit spørgsmål er bare, hvordan det hænger sammen med ministerens løfte om og vilje til at finde flere midler, og hvordan det hænger sammen med, at Nordjyllands Amt netop har fået afslag på en ansøgning om ekstra penge på grund af et meget stort elevtal i den gymnasieårgang, der starter til august.
At andelen af nordjyske unge, der søger gymnasiet, faktisk nærmer sig landsgennemsnittet, kan man kalde et positivt problem, som efter SF’s mening skal finde en positiv løsning, men hævede klassekvotienter og dårligere undervisning er ikke acceptable løsninger.
De nordjyske gymnasier mangler 6,5 mio. kr., fordi flere unge har søgt ind i det nye skoleår.
Alternativet til ekstra penge er op til 35 elever pr. gymnasieklasse og hf-klasser med over 40 elever, men dels kan der knap nok proppes så mange ind i lokalerne, dels svækker det helt givet kvaliteten af uddannelsen markant.
Kan ministeren leve med det?
Så er vi tilbage ved spørgsmålet om, ud fra hvilket udgangspunkt gymnasierne skal have uændret økonomi fremover.
Er netop truslen om uændret økonomi baggrunden for, at gymnasierne skal køres helt ned, inden ministeriet formelt overtager ansvaret?
Så kan flertallet jo altid skyde skylden på amterne, der i forvejen har skåret ned på gymnasierne de senere år for at finde penge til at indfri regeringens ventelistegaranti på sygehusområdet.
Er uændrede ressourcer en videreførelse af gymnasieklasser på op til 35 og hf-klasser på op til 42 elever?
Mener ministeren, at det er et acceptabelt niveau for opstarten af gymnasierne som selvejende institutioner?
Det kunne jeg faktisk godt tænke mig at få et svar på.
Så vil jeg bare sige, at det også handler om nye institutioner, der skal starte op i en ny struktur.
I SF mener vi ikke, at gymnasieklasser med 35 og hf-klasser med 42 elever er et acceptabelt kvalitetsniveau at starte på, og i SF er vi faktisk villige til at investere i uddannelse, også i Nordjylland.
Der er simpelt hen ikke råd til at lade være.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 1 vedtoges uden afstemning.
Ændringsforslag nr. 2 forkastedes, idet 44 stemte for, 59 imod.
Ændringsforslag nr. 3-5 vedtoges uden afstemning.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Torben Hansen (S), 2006-05-30:
Mange siger, at man skal høre meget, før ørerne falder af, og det er i hvert fald ved at være tæt på, når man hører hr. Jørn Dohrmann.
Indtil nu er der tre ordførere, der har gjort opmærksom på, at det er den helt bagvendte måde, og kan hr. Jørn Dohrmann ikke bekræfte her fra Folketingets talerstol, at det ligger lige på den flade hånd, i og med at de ændringsforslag, der er stillet af oppositionen, vil gøre, at de eneste ændringer i lovforslaget bliver dem, der er nødvendige i forbindelse med gennemførelsen af kommunalreformen?
Hvad er grunden til, at man nu vil gennemføre alt det, som jeg kan forstå man risikerer at måtte lave om igen allerede om et halvt år?
Hvorfor ikke bare stemme for oppositionens ændringsforslag?
Det ligger lige på den flade hånd, at så får man gennemført det, der skal gennemføres af hensyn til kommunalreformen, og resten kan vente, til vi har haft en bred høring og en bred offentlig debat.
Jeg kan altså ikke se problemet.
Jørn Dohrmann (DF), 2006-05-30:
Det, jeg synes er vigtigt, og som ligger til grund for min vurdering, er, at vi får høringen.
Man kan altid diskutere, om det var hønen eller ægget, der kom først, men det, der er vigtigt her, er, at sagen bliver ordentligt belyst.
Jeg tror, vi alle sammen er enige om, at det bliver den, når vi afholder en høring, og så kan vi altid tage diskussionen efterfølgende: Er det, vi ændrede i første omgang, godt nok?
Processen er i gang, og derfor mener jeg helt klart, at høringen er den vigtige del af den.
Vi får tingene belyst, og så kan vi jo vende tilbage efterfølgende, hvis det skulle vise sig, at noget kunne være bedre og skal laves om.
Per Clausen (EL), 2006-05-30:
Jeg synes ikke rigtig, hr. Jørn Dohrmann svarede på det i grunden ret enkle spørgsmål: Hvilke fordele opnår man ved først at vedtage et meget omfattende lovforslag, som ændrer systemet meget, og først bagefter afholde en høring, hvor man må formode, der bliver fundet ud af, hvordan det vil være mest hensigtsmæssigt at indrette det?
Jeg synes ikke, vi har fået noget svar på det spørgsmål, og derfor vil jeg bare have at vide af hr. Jørn Dohrmann: Når det nu ikke er den bedste proces, hvad er så baggrunden for, at det haster så meget med at få de ændringer igennem?
Hvorfor er det så vigtigt, at Naturklagenævnets sammensætning skal ændres her og nu, og at vi ikke kan vente det halve år, som det vil tage, hvis vi skal have en høring og kunne give forslaget en ordentlig behandling her i Tinget?
Jørn Dohrmann (DF), 2006-05-30:
Der kan jo være mange forskellige motiver til at gå på talerstolen, men jeg vil bare sige, at når det er skrevet så tydeligt i tillægsbetænkningen, at vi nu får høringen, har vi fra i hvert fald Dansk Folkepartis side opnået det, vi gerne ville.
Vi ønskede høringen for at få vendt enhver sten, for som jeg har sagt før, skal hver en sten vendes i denne sag, og det sker også i forbindelse med høringen.
Vi kan få gennemført det, vi gerne ville, nemlig at nævnet får en anden sammensætning end i dag, samtidig med at vi får høringen på plads, og derfor er vi godt tilfredse med, at det er endt sådan i første omgang.
Det kan være, der sker ændringer på et senere tidspunkt med et andet lovforslag, men jeg mener helt klart, at vi står i en god situation i dag.
Per Clausen (EL), 2006-05-30:
Jeg må indrømme, at det ikke står helt klart for mig, hvori fordelen ved at vedtage en række ændringer og derefter afholde en høring for at se, hvordan systemet skal se ud, består.
Jeg kan ikke se fordelen ved det, medmindre det er sådan, at det er vigtigt for hr. Jørn Dohrmann, for Venstre og for Det Konservative Folkeparti at sikre den politisering af Naturklagenævnet, som der gives udtryk for, når man lægger stor vægt på, at Naturklagenævnet skal være i overensstemmelse med Folketingets flertal.
Dermed har man jo også afsløret, at Naturklagenævnet efter Venstres, Dansk Folkepartis og Det Konservatives Folkepartis opfattelse ikke skal være en uvildig klageinstans.
Nej, det skal være en politisk instans, der naturligvis skal følge den samme politiske linje, uanset den lovgivning som et flertal i Folketinget har vedtaget.
Jørn Dohrmann (DF), 2006-05-30:
Igen må jeg bare sige, at det er de øjne, der ser, som også vurderer, hvad det var, der gjorde, at vi fik lovforslaget tilbage i udvalget.
For mig var det kun spørgsmålet om høringen.
Det har aldrig været den politiske sammensætning af udvalget, og hvis hr. Steen Gade har tid til at lytte efter det svar, han nu får på det spørgsmål, han stillede, får vi nok noget ud af det, i stedet for at vi bare bruger en masse tid på ingenting.
Det var altså høringen, der var afgørende for Dansk Folkeparti for, at forslaget skulle tilbage i udvalget.
Det var ikke den politiske sammensætning, for her var vi fuldstændig enige med bl.a. Venstre i, at det er godt, det afspejler Folketingets sammensætning, i stedet for at sammensætningen skal afgøres af Finansudvalget.
Det mener vi er et skridt i den rigtige retning, og derfor mener vi også, at vi sagtens kan godtage forslaget, som det ligger nu, idet vi har fået en garanti for, at vi også får høringen.
Det var det, der var vigtigt for Dansk Folkeparti, og det har vi fået med i tillægsbetænkningen, så derfor er vi selvfølgelig tilfredse med forslaget, som det ligger nu.
Steen Gade (SF), 2006-05-30:
Det var derfor, det kom tilbage.
Men realiteten er, at Dansk Folkeparti har ladet sig tæske på plads af især Venstre, for det er jo et Venstreforslag.
Da vi havde førstebehandlingen, kunne man jo høre på Det Konservative Folkepartis ordfører, at det ikke var en sag, der var groet i Det Konservative Folkepartis have, så det er jo Venstre, der har tæsket hr. Dohrmann på plads, og tillykke til Venstre med det.
Men det er skidt for klagesystemet.