runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torben Rechendorff (KF), 1997-11-28:
Da det altså ikke lader sig gøre at lave en sikringsordning for kunstnere - selv på trods af, at Enhedslisten tilsyneladende stadig væk tror på det - så synes vi
Ligesom man kan diskutere, om 60.000 kr.-grænsen for ekstra indtjening er den eneste rigtige.
Det vil vi gerne se lidt nærmere på i Kulturudvalget, og vi vil i den forbindelse også gerne se nærmere på administrationen af ordningen: Fører satserne nu til, at vi skal have ansat en masse mennesker for at konstatere, om det nu også er på den ene eller anden side af 60.000 kr.-grænsen?
Med andre ord: En principiel tilslutning til lovforslaget, men også vi er kritiske over for den økonomiske side af af sagen.
Først og fremmest synes jeg, at det er lidt som om, man først lægger bevillingens størrelse fast, så dividerer man, og så når man frem til 133 stipendier det første år stigende i de kommende år.
Det synes vi i hvert fald uden nærmere belysning er et lidt underligt tal.
Det vil vi gerne have nærmere belyst i Udvalget.
Vi vil, sådan som det ligger nu, anbefale, at vi starter lidt i det små og så aflæser behovet, for hvad er det egentlig, vi ved om behovet?
Også det vil vi gerne studere lidt nærmere.
Derfor er vi altså skeptiske, grænsende til det afvisende over for tanken om en forøgelse af Kunstfondens bevilling ved blot, om jeg så må sige, ad finanslovvej at forøge den. Det må, efter vores opfattelse, være muligt at finde de nødvendige penge - det kunne passende ske i 1998, ved at vi satser på det halve, altså ca. 5 mio. kr. - på Kulturministeriets øvrige budget, og skal vi endelig komme med et konkret forslag til hvor, vil jeg gerne tilslutte mig fru Ester Larsens forslag om at se på Kulturfonden.
Jan Køpke Christensen (FP), 1997-11-28:
Mange af disse kunstnere, siger hr. Søren Hansen, er jo gale.
Det skal jeg ikke kunne sige; det er hr. Søren Hansens ord.
Men jeg vil da i hvert fald helt klart erkende, at nogle af de værker, der bliver lavet, er galmandsværk.
Det må jeg nok erkende.
Og hvorfor ikke gøre op med disse ting, når det drejer sig om livsvarige ydelser til disse kunstnere?
Det, jeg godt vil ind på, er, om hr. Søren Hansen mener, at det er rigtigt, at man skal blive ved med at give livsvarige ydelser til kunstnere, der efter hr. Søren Hansens mening jo i visse tilfælde er gale, når de udfører kunst.
Det synes jeg er en flot erklæring fra Socialdemokratiets ordfører på det her område, at han synes, at der er visse former for kunst
, der er galmandsværk.
Jeg kunne også godt tænke mig at spørge hr. Søren Hansen om en anden ting.
Jeg ved godt, at det er ikke én, der er på kunststøtte, men vi har jo lige haft en debat omkring det her selvmordsbillede, der nu bliver brugt som reklame.
Er det også kunst efter hr. Søren Hansens mening?
Det er der altså nogle, der påstår, også socialdemokrater.
Dog vil jeg så rose erhvervsministeren, der tog afstand fra det.
Det er noget, man ikke kan undgå at få smækket i ansigtet, når man ser dagblade, og når man færdes på offentlige steder.
Mener hr. Søren Hansen, at det er rimeligt, at man skal belemres med sådan noget, eller er det sådan, at hr. Søren Hansen mener, at det skal være lukket inde visse steder, f.eks. på kunstmuseer, og så kan de, der er velstillede, betale for at gå ind og se sådan noget?
Søren Hansen (S), 1997-11-28:
Til hr. Køpke Christensen: For en del år siden var der en kunstner - ja, de er jo gale, mange af dem - som minsandten slagtede en hest og så syltede den.
Det er den samme kunstner, som nu har lavet noget af det smukkeste, der er præsteret her i huset i mange år, nemlig gulvet ude i Provianthuset.
Det er for resten også den samme kunstner, som Dansk Industri bad om at løse opgaven, da de skulle give dronningen, majestæten, deres gave til hendes 50 års fødselsdag.
Det er et godt eksempel på, at man skal ud på kanterne for at præstere det sublime.
Og alle eksempler på, at magthavere har villet låse dem fast, kunstnerne, har vist sig rædselsfulde.
Til fru Margrete Auken siger jeg kun tak for de venlige bemærkninger, og jeg vil sige, at jeg ser altså også masser af spændende muligheder i at løfte vores region.
Det er der masser af muligheder for.
Der er ikke kun én løsning.
Der er mange løsninger.
Margrete Auken (SF), 1997-11-28:
Det havde jeg nu ikke tænkt mig, men derimod vil jeg godt rose den socialdemokratiske ordfører for i forbindelse med omtalen af Det Kgl. Teater at gøre opmærksom på Københavns placering i Ørestadsområdet, hvor byen faktisk har et større opland end Hamburg og Berlin.
Tænk, hvis man nu fik den vinkel ind i diskussionen om Det Kgl. Teater, så det ikke blev et spørgsmål om, hvis tur det var, eller om det var synd for den ene eller for den anden, men et spørgsmål om, hvad det er, København og Danmark har brug for.
Det er jo det, jeg synes er vældig godt nu, og jeg er meget tilfreds med, at hr. Søren Hansen også siger, at det er en vinkel, vi skal have ind i denne her diskussion: at det skal være hovedstadens virkelige markering, og så skal det have international betydning.
Og det kan vi jo, hvis det er det, der satses på, og det, som Socialdemokratiet ønsker sig - det tror jeg sådan set også det er - og hvis vi får lov til at diskutere det forfra og gøre det i denne sal i stedet for ved kaffemøder.
Jan Køpke Christensen (FP), 1997-11-28:
Fremskridtspartiet.
Jeg synes, det er under al kritik at sige, at sådan noget, som vi så på Rådhuspladsen, de rådne svin i Esbjerg og laserlyset er hovedeksempler på kunst.
Jeg vil godt sige, at for Fremskridtspartiet er det ikke eksempler på god kunst.
Den kunstneriske frihed bliver ødelagt af den kunststøtte, der gives til en hel masse kunstnere i dette land, en livsvarig støtte, og det må der gøres op med efter Fremskridtspartiets mening.
Jeg synes faktisk, at det er groft, og jeg vil godt sige til hr. Søren Hansen, der jo selv reklamerer med, at han er sølvsmed, at når det er en rigtig sølvsmed som hr. Søren Hansen, så får man kun sin vare solgt, hvis det er en god vare, man har lavet.
Men her i dette land kan man altså - selv om det er dårlig kunst som de rådne svin i Esbjerg - få kunststøtte til sådan noget, og det synes jeg er under al kritik.
Otto Steenholdt (V), 1997-11-28:
Det er vedrørende lovforslag nr. L 96.
Aftalen af 21. august 1990 har været meget diskuteret i Grønland.
Grønland har også i disse år haft mange tilkaldte personer både i kommunerne og hjemmestyret.
Diskussionerne går altid på nogle særlige skattemæssige problemer.
Det er klart, at sådanne problemer kan opstå, da Grønland og Danmark har forskellige skattelovgivninger.
Den nye aftale løser uden tvivl forskellige skattemæssige problemer og beskatningskonflikter blandt offentligt ansatte. Vi har behandlet dette lovforslag om indgåelse af to tillægsaftaler til den dansk-grønlandske dobbeltbeskatningsaftale i Landstinget.
Det er tilfredsstillende for mig at kunne meddele Folketinget, at et enigt grønlandsk Landsting har givet dette forslag det blå stempel til godkendelse.
Poul Nødgaard (DF), 1997-11-28:
Det virker jo meget fornuftigt at behandle de her tre lovforslag sammen, eftersom de alle sammen drejer sig om dobbeltbeskatningsoverenskomster.
Vi har i Dansk Folkeparti kun lige et enkelt spørgsmål
til ministeren, men vi kan selvfølgelig også få det afklaret under udvalgsarbejdet.
Det drejer sig specielt om den aftale, der lægges op til mellem Danmark og Holland eller Nederlandene, som det hedder her på papiret.
Dér er vi lidt optaget af, hvordan reglerne bliver udformet.
Vil de danskere og måske specielt ældre mennesker, der bor i de to lande, kunne komme i klemme, i det øjeblik det her lovforslag træder i kraft?
Bliver de ordninger, de har, respekteret, således at man ikke kommer ud for, at nogle kan få forringet deres vilkår?
Jette Gottlieb (EL), 1997-11-28:
Da vores ordfører på området ikke kan være til stede, vil jeg meddele, at Enhedslisten er generelt positiv over for indgåelse af dobbeltbeskatningsaftaler, men der er nogle ting i de lovforslag, der nu er til behandling, som vi bekymrer os over.
Det drejer sig om aftalen med Holland, hvor vi ikke kan acceptere, at ejergrænsen for skattefri hjemtagning af udbytte fra datterselskaber sænkes fra 25 til 10 pct.
Derudover er vi lodret imod muligheden for at få fradragsret i Danmark til pensionsindbetalinger i Holland.
I ændringen af aftalen mellem de nordiske lande er vi skeptiske over for forslaget om at udvide begrebet international trafik, ligesom vi har nogle andre små spørgsmål, som vi regner med vi kan få besvaret. Til sidst er der aftalen med Grønland, og dér har vi det sådan, at vi ville meget hellere se den regel ophævet, at Grønland ikke må beskatte forskellige indkomster.
Men så længe det ikke sker, er vi selvfølgelig med på at øge kompensationen til Grønland.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-11-28:
Ikke overraskende støtter Det Radikale Venstre de tre forslag, og jeg vil da her med det samme udstrække en tak til Socialdemokratiets ordfører, fordi hun så samvittighedsfuldt og grundigt har gennemgået alle tre lovforslag.
Derved gør hun jo faktisk forslagsbehandlingen så meget des lettere for os andre.
Så fuld tilslutning fra Det Radikale Venstre.
Ole Sohn (SF), 1997-11-28:
Da vores ordfører ikke kan være til stede, så skal jeg kort meddele, at SF kan tiltræde de tre lovforslag.
Erling Oxdam (V), 1997-11-28:
Da Venstres ordfører til disse tre lovforslag er forhindret i at være til stede, er jeg blevet bedt om at meddele kort og godt, at Venstre ser positivt på de foreliggende tre forslag, og medmindre der kommer væsentlige indvendinger fra berørte grupper eller personer, så kan Venstre støtte forslagene.
Selv om de er af vidt forskellig art, finder jeg det
helt i orden, at de behandles under ét, og der skulle ikke være grundlag for at begynde at sige noget om hvert enkelt forslag.
Lis Greibe (S), 1997-11-28:
L 82, dobbeltbeskatningsaftalen mellem Nederlandene og Danmark, er i hovedtrækkene skåret over samme læst som de efterhånden mange foregående tilsvarende.
L 85, lovforslaget om indgåelse af protokol om ændring af overenskomst mellem de nordiske lande til undgåelse af dobbeltbeskatning,
har til hovedformål at præcisere og rette op på visse bestemmelser i den indgåede dobbeltbeskatningsoverkomst fra 1996.
Protokollen sikrer, at avance ved salg af skibe og fly, der anvendes i international trafik, alene kan beskattes i ejerens bopælsstat, uanset om disse objekter har været anvendt af ejeren eller lejet ud.
L 96, lovforslag om indgåelse af to tillægsaftaler til den dansk-grønlandske dobbeltbeskatningsaftale, drejer sig for det første om en ændring af reglerne for beskatning af udbytte og bestyrelseshonorarer, der udbetales af et selskab, som er registreret i den ene del af riget, men som har sin virkelige ledelse i den anden del af riget.
Med lovforslaget opnås, at beskatning kan ske i den del af riget, hvor registreringen henligger.
Anden del af ændringen regulerer det kompensationsbeløb, Danmark tildeler Grønland som følge af Grønlands afståelse af beskatning af udbetalte pensioner og dagpenge og rejsegodtgørelse til personer i Grønland.
Tre gode, fornuftige lovforslag, som Socialdemokratiet støtter.
Carsten Koch (S), 1997-11-28:
Interessen har især samlet sig om den dansk-hollandske dobbeltbeskatningsoverenskomst, hvor der er blevet stillet et par spørgsmål.
Jeg vil sige, at jeg ikke er i stand til på stående fod at svare på alle spørgsmålene, men vedrørende den skattemæssige behandling af offshoreaktivitet, der sikrer man sig det generelle princip, at kyststaten, i det her tilfælde Danmark, skal kunne beskatte virksomheder, der opererer på dansk område ved offshorevirksomhed, sådan at man får beskatningsretten til virksomheder.
Det er et ganske fornuftigt princip, som også bruges i andre aktiviteter, hvor kystbegrebet er relevant.
Hvad angår pensioner, er der således ikke på nogen måde, så vidt mig bekendt, nogen, der kommer i klemme, da der jo er bopælsbeskatning.
I de tilfælde, hvor vi går over til kildestatsbeskatning af pensionsudbetalinger, vil der ofte være mulighed for at etablere en vis overgangsordning af hensyn til personer, som måske kunne komme i klemme, og dette princip er vi selvfølgelig parate til at forfølge. Så med hensyn til det, der bliver spurgt om, mener jeg, at man uden problemer kan sige, at der næppe er nogen, der kommer i klemme, men det kan vi jo dyrke yderligere i udvalget.
Så jeg vil takke for modtagelsen af disse tre forslag.
Ester Larsen (V), 1997-11-28:
Det kan godt være, vi skal repetere historien omkring planlægningen af udbygningen af Det Kongelige Teater.
Den forrige kulturminister fremlagde et projekt, hvor forudsætningerne var, at de tre kunstarter skulle forblive samlet, og at det kunne lade sig gøre på teatrets matrikel.
Venstre har længe været optaget af at løse Det Kongelige Teaters problemer.
Derfor stod vi bag den konservative kulturminister, der arbejdede på at løse teatrets problemer, men som manglede støtte fra oppositionen.
Den situation ville vi ikke bringe den socialdemokratiske regering i.
Derfor har vi givet tilsagn om, at vi fortsat gerne vil løse Det Kongelige Teaters problemer. Vi har registreret, at der har været en meget stor modvilje i København, at københavnerne ikke ønskede den udformning, som man var nået frem til.
Det, der lå i mit spørgsmål, var: Er det sådan, at regeringen fastholder bevillingen til Det Kongelige Teater?
Jeg har i forligskredsen prøvet på, at vi skulle nyvurdere sagen; det har der ikke været stemning for.
Dette lovforslag indeholder en massiv udvidelse af livsvarige ydelser.
Venstre bakker op om princippet i kunstfondloven, men vi finder ikke anledning til at udvide antallet af ydelser.
Livsvarige ydelser bør forbeholdes de sublime præstationer, og man bør holde sig for øje, at talentmassen nok ikke er ubegrænset.
Venstre er positiv over for tanken om at øge mulighederne for arbejdslegater, men vi finder nok den form, man foreslår, lovlig bureaukratisk.
Ydelsen bør tildeles efter en vurdering af kvalifikationer kombineret med trang.
Det er jo ikke hverken rimeligt eller oplagt at tildele sådanne stipendier til kunstnere, der i forvejen er i stand til at ernære sig af kunsterisk skabende arbejde.
Et stipendium skal selvsagt udelukke modtagelse af anden offentlig forsørgelse.
Men hvis tildelingen beror på en trangssituation, så ville det nok være overflødigt efterfølgende at skelne mellem karakteren af forskellige typer supplerende arbejde.
Det virker ikke rimeligt at skulle ofre offentlig arbejdskraft på at sondre, om et indtægtsgivende arbejde er kunstnerisk eller ej.
Foredrag er på forhånd ophøjet til at være skabende arbejde, men hvor går grænsen mellem foredrag
Hvis en musikuddannet person underviser i musik, er det vel skabende arbejde, men hvis han underviser i matematik, hvad er det så?
Sådanne distinktioner vil kunne skabe brød til bureaukrater, der er i helt andre lønrammer end de pågældende kunstnere, som oppebærer stipendierne. Hvis behovskriteriet indgår som supplement til de kunstneriske kvalifikationer, bør der ikke være nogen smålig granskning af indtægtsarter i forbindelse med tildeling af en ydelse, som jo både er beskeden og tidsbegrænset.
Venstre kan altså ikke støtte forslaget, som det ligger, men nok hovedintentionen i stipendietankegangen.
Vi foreslår finanseringen klaret gennem en nedlæggelse af Kulturfonden.
Ebbe Lundgaard (RV), 1997-11-28:
Fru Ester Larsens bemærkninger om Det Kongelige Teater og nybyggeriet overraskede mig en del.
Fru Ester Larsen fremstillede det, som om det var regeringen alene, der ønsker at gennemføre det byggeri, som har været undervejs i 4 år.
Jeg vil minde fru Ester Larsen om, at det er en beslutning, som fem partier står bag, heriblandt partiet Venstre, som fru Ester Larsen tilhører, og som spillede en meget aktiv rolle, da man indgik forliget, også om udbygningen af et nyt skuespilhus ved Det Kongelige Teater på Kgs. Nytorv.
Jeg har forsøgt at kvalificere byggeriet i forhold til de indvendinger, der er kommet fra den københavnske lokalbefolkning, og når jeg nu om kort tid fremsender det reviderede forslag til Københavns Borgerrepræsentation, går jeg ud fra, at vi i respekt for det lokale folkestyre får Borgerrepræsentationen til at se på det nyfremsatte tilpassede projekt og så da beslutte, om der kan dispenseres fra lokalplanen.
Sker det, sker det på vegne af de fem partier, der står bag forliget, og som ønsker en udbygning af Det Kongelige Teater på Kgs. Nytorv.
Jeg må spørge fru Ester Larsen, om de udsagn, der er kommet herfra,
er en antydning af, at Venstre er på vej væk fra dette forlig.
Hvis det er tilfældet, er det bare et vink, så vil jeg indkalde forligspartierne og høre, om vi stadig væk er i gang med et fælles projekt.
Jeg troede, man vidste, hvor man havde Venstre.
Jeg er ved at være i tvivl.
Søren Hansen (S), 1997-11-28:
Som det fremgik af bemærkningerne under redegørelsesdebatten, er det min vurdering eller fortolkning, at kunstnere er lidt gale, de er også skæve, og de er nogle mærkelige skabninger.
De passer ikke ind i systemet, men det behøver jo ikke være systemets og systemernes skyld, at det forholder sig sådan.
Gode folk i kunstlivet, i det politiske liv og sågar embedsmænd har arbejdet hårdt på denne sag igennem mange år, men det har nærmest været en kamp mod vejrmøller. Selv har jeg løbet spidsrod til kulturministre, socialministre og arbejdsministre, der hver har haft deres system, og som ikke har kunnet få systemerne til at passe til den situation, som kunstnerne sidder i.
Man har ofte mødt det problem, der her er tale om, med noget, der i hvert fald ikke var imødekommenhed.
Vi har fået enderne til at mødes.
Vi har fundet noget, vi kunne samles om, som kan mildne luften noget for de skabende danske kunstnere.
De trænger til dette forslag.
Vi trænger til dem, derfor er dette forslag godt og fornuftigt.
Lad mig så sige en ting i anledning af, at der står nogle bemærkninger til lovforslaget, hvori unge og yngre er nævnt nogle gange, at det ikke står i selve lovteksten.
Men min kommentar til den del af debatten er, at man kan godt være en yngre kunstner, selv om man er lidt ældre som menneske.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-11-28:
Så vil jeg spørge ministeren: Er det en handling, der fremmer kvalitet?
Og er det en handling, som har fulgt det, der står i ministerens redegørelse om, at dansk kunst og kulturs udvikling skal støttes?
Jeg vil altså gerne høre fra ministeren, om man kan se resultatet af medieforliget på den måde.
Den anden ting er de regionale kulturforsøg.
Dér siger ministeren, at der er ikke sket noget, hverken op eller ned. Dér vil jeg spørge ministeren: Hvordan tror ministeren det går nu, hvor kommunevalget er overstået og man har en 4-årig periode?
Og er det ministerens opfattelse, at de regionale kulturforsøg er en særlig god måde at fremme dansk kultur og kunst og kvalitet på?
Og er det det, der har været målsætningen med de regionale kulturforsøg?
Vil ministeren efterhånden begynde at tænke lidt i de baner, som Enhedslisten har tænkt i: at der bør være en støtteordning, der i det mindste sikrer, at man kan have et eksistensgrundlag på linje med understøttelsen, og hvor der også skal betales til den på samme måde?
Det er jo det, de skabende kunstneres foreninger gerne vil have.
Har ministeren i sinde at prøve at løse det problem, så vi ikke skal have den skamplet på det danske samfund, at vi har professionelle skabende kunstnere, der ikke engang kan have et eksistensgrundlag på linje med en arbejdsløshedsunderstøttelse?
Ole Donner (DF), 1997-11-28:
Det er rigtigt, at jeg sagde til ministeren, at det var en kort redegørelse med mange store ord, men jeg glemte desværre at sige, at det var en kort og kedelig redegørelse med mange store ord.
Og så vil jeg vende tilbage til det, der blev sagt om hr. Rechendorffs jaer og udråbstegn, for jeg havde en anden bemærkning i margenen ud for indledningen til redegørelsens punkt to, Kulturpolitikkens offentlige aktører, og jeg vil tillade mig at citere: »Kulturpolitikken bliver til i et samspil mellem borgere, foreninger, organisationer, private virksomheder og offentlige beslutningstagere i stat, amter og kommuner.
Balancen mellem disse aktører afgør i høj grad kulturpolitikkens retning og indhold.
regionale kulturforsøg sat særligt fokus på beslutningstagerne i stat, amter og kommuner.
Ebbe Lundgaard (RV), 1997-11-28:
Jeg ved ikke, hvad det er for trusler, fru Margrete Auken og fru Ester Larsen taler om.
Der har været forhandlet om det her projekt.
Vi har tilpasset det i respekt for de indvendinger, der er kommet.
Lokalt bearbejder vi et nyt projekt nøjagtig som enhver parcelhusejer, der vil bygge sig en ny garage, er nødt til at tilpasse sig, hvilke krav der nu er til bygningsreglementer, og hvad der er af ønsker i lokalbefolkningen for at få en lokalplan vedtaget, eller få dispensationer fra en lokalplan.
Det er den proces, vi er i.
Den har vi arbejdet på, og vi arbejder stadig væk på den, og nu fremlægger vi så et revideret projekt for Borgerrepræsentationen og beder den om at tage stilling til vores dispensationsansøgning.
Hvis det ikke er dyb respekt også for de indvendinger, der er kommet fra lokalbefolkningen, så ved jeg ikke, hvad det er.
Hvis vi truede med at gå i Folketingssalen med en anlægslov, hvis vi truede med at gennemføre et landsplandirektiv for at få byggeriet gennemført, men det gør vi netop ikke.
Vi accepterer, hvad Borgerrepræsentationen siger, når vi anmoder om at at få en dispensation fra den lokalplan, som Borgerrepræsentationen allerede har vedtaget med et stort flertal for år tilbage.
Det er den situation, vi er i, og det er den situation, vi regner med at bringe til vejs ende i løbet af et par måneder fra nu.
Ester Larsen (V), 1997-11-28:
Selvfølgelig holder Venstre et forlig.
Det er derfor, vi er, hvor vi er.
Men jeg er da godt klar over, at det havde været en ønskesituation for nogle af de andre forligspartier, hvis man kunne have fået Venstre til at bryde det og komme ud af den model, som ingen er særlig optaget af. Jeg har også lidt svært ved at forstå den store respekt for folkestyret, når man griber til det middel, at man udsætter en afgørelse til den anden side af et kommunalvalg.
Søren Hansen (S), 1997-11-28:
Jeg stillede før fru Ester Larsen et meget konkret spørgsmål: Står Venstre bag det forlig, man har indgået med fire andre partier om en løsning af Det Kongelige Teaters problemer på Kongens Nytorv?
Ved man, hvor man har Venstre, eller ved man ikke, hvor man har Venstre?
Noget tyder på, at det er det sidste, der er tale om, og det er lige præcis i den situation, jeg anbefaler Københavns Borgerrepræsentation at tænke sig meget godt om, fordi man nemlig tilsyneladende ikke ved, hvor man har Venstre.