Holger K. Nielsen (SF), 1998-10-08:
Jeg ville også sige tak for de pæne bemærkninger til SF, men jeg må indrømme, at da jeg hørte også Venstres formand takke for de pæne ting, der blev sagt til Venstre, så blev jeg lidt i tvivl om, hvorvidt det nu også kan passe, det her, for jeg synes nok, at statsministeren var sådan lidt rigeligt vennesæl.
Det er jo godt at være vennesæl og skulle være gode venner med alle og sådan give skulderklap til alle partier her i Folketinget, så alle bliver glade, men sådan er virkeligheden jo alligevel heller ikke, og derfor må jeg så sige, at jeg var glad for, at statsministeren tog positivt imod vores melding om, at vi er villige til at forhandle en hovedstadsreform.
Jeg tror, at der kan komme noget fornuftigt ud af det, hvis ellers de foreløbige meldinger, der er kommet fra regeringen, står til troende, men må så også konstatere, at når alt kommer til alt, har hr. Anders Fogh Rasmussen nok mere grund til at være tilfreds med regeringens politik, end vi har.
Det er jo helt korrekt, at der er sket et skred i retning af de borgerlige partier gennem denne arbejdsmarkedsreform.
Fagbevægelsen og Socialdemokratiet, De Radikale og regeringen har gjort arbejdet for de borgerlige
, har gennemført nogle stramninger for de arbejdsløse, som de borgerlige har ønsket gennem mange år.
Det synes jeg er sørgeligt.
Det er dybt, dybt sørgeligt.
Og vi mangler stadig væk at få et svar fra regeringen på, hvad der skal ske, hvis det her ikke virker, og vi mangler at få et svar på, hvilke forpligtelser der ligger i forhold til arbejdsgiverne i det her?
Statsministeren er helt med rette optaget af hele problemet omkring den sociale udstødning.
Han sagde selv, at det første, man skal spørge et menneske om, er: Hvad kan du? Ja, jeg er helt enig, men det er jo ikke det, man gør med den nye arbejdsmarkedsreform.
Det er sandheden i det.
Man siger til de ældre, til de 50-54-årige: Det sikkerhedsnet, I har haft ved, at I kan blive i dagpengesystemet, fjerner vi, og hvis I risikerer at skulle ryge ud af dagpengesystemet, så gør I det også; så ryger I på bistandshjælp. Er det det menneskesyn, der lå bag det, statsministeren sagde før, som ligger bag den her arbejdsmarkedsreform, og hvor man har en positiv tilgang, hvor man har tillid til andre mennesker, hvor man siger: Hvad kan du?
Vi mener det ikke; vi er dybt, dybt uenige i den tankegang, den strategi, som giver flere pisk til de arbejdsløse i stedet for at give flere tilbud til de arbejdsløse.
Det er den måde, vi vil håndtere det på, og derfor er de her stramninger skamfulde, og vi forstår til fulde, at der stadig væk og fortsat er en kraftig modstand og en stigende modstand i fagbevægelsen imod de her stramninger.
Så desværre, vores kvittering bliver: Ja, vi vil gøre alt, hvad vi kan; vi vil fortsætte med at presse regeringen.
Men jeg må indrømme, at efter debatten i dag, efter den trepartsaftale, der er kommet frem, efter de stramninger i arbejdsmarkedspolitikken, efter hele meldingen omkring finanspolitikken og omkring samarbejdsmønsteret, er vi desværre bange for, at det er partiet Venstre og ikke venstrefløjen, der kommer ind og får indflydelse.
Det er vi kede af, og vi tror også, at mange af de vælgere, der stemte på Socialdemokratiet, fordi partiet Venstre skulle holdes uden for indflydelse, er kede af det her.