Frank Jensen (S), 1997-12-11:
Endnu en gang tak til de retspolitiske ordførere for modtagelsen af dette lovforslag.
Jeg kan forstå, jeg har et skæbnefællesskab med hr. Søren Søndergaard.
Min cykel er nemlig også blevet stjålet for ganske nylig, og dér fandt jeg ud af, hvilken betydning det har, at vi har indhugget stelnumre i gamle cykler, men også at det er nødvendigt at modernisere lovgivningen, al den stund der kommer nye materialer.
Her får vi med den store tilslutning fra forhåbentlig alle Folketingets partier en lov, der er fremtidssikret, sådan at nye teknologier ikke skal føre os frem til, at vi skal revidere denne lov, som rigtigt påpeget er fra 1948.
Og som enhver her ved, kan en minister kun få ændret sin lovgivning ved lov, og det er det, der sker her.
Vi får en ny lov, der er mere fleksibel og mere moderne, og som forhåbentlig imødekommer behovene hos både forbrugerne, der køber cykler, men også hos producenter og grossister.
Tak for den flotte modtagelse.
Efter det forhandlingsforløb, som vi oplevede i foråret, fandt jeg det nødvendigt at skrive til Det Konservative Folkepartis nye parlamentariske leder, hr. Per Stig Møller, og til Venstre partiformand, hr. Uffe Ellemann-Jensen, da jeg var nervøs for, at det ikke ville lykkes os at holde fast i det aftalegrundlag, som vi har haft i de forgangne år, og som udløb pr. 1. januar i indeværende år.
Og det gjorde jeg med henblik på at sikre, at vi kunne holde fast, og at der kunne være den brede parlamentariske enighed, da det her er en grundlovgiven regel.
Jeg har desværre aldrig nogen sinde fået svar fra de to parlamentariske ledere fra de to store borgerlige partier, og det bekymrer mig.
Det bekymrer mig endnu mere, når jeg ser, at partiet Det Konservative Folkeparti - og Venstre med kunne jeg godt forestille mig, da jeg har oplevet, hvordan det forløb i foråret - har strammet kravene endnu mere i forhold til dem, vi forhandlede på baggrund af i foråret.
Det var jo det, vi oplevede i foråret, og det ved hr. John Vinther udmærket, og det var derfor, vi ikke kunne komme videre.
Vi forsøgte med alle mulige modeller for at finde forligsmuligheder.
Nogle af dem har vi taget til os og praktiserer, selv om vi ikke kunne få nogen aftale om dem.
Jeg er helt enig med hr. Melchior, som endnu en gang appellerer til den brede aftale.
måske endda tilskyndet af noget meget nær familie, og at de ikke efter at have udstået deres straf, efter at have levet fuldstændig efter dansk lovgivning i ti, femten, tyve år, fået børn her i landet, som de har passet og plejet og gjort til danske børn, skulle få lov at få et dansk statsborgerskab.
Vil Det Konservative Folkeparti sige: Ja, vi afskærer os fra den mulighed, den lille dryphane, at vi her i Folketinget f.eks. kan sige, at her er en kvinde, som i sine helt unge år - måske tilskyndet af sin far - var kurer, og som vi af gode grunde har straffet hårdt.
Men hun er mor til børn, der er vokset op her i landet, hun har levet her i tyve år uden at begå kriminalitet, levet efter vores normer, sat sig ind i det danske samfund, skulle vi så ikke dér kunne give dansk statsborgerskab?
Det er derfor, jeg appellerer stærkt til hr. John Vinther om at give et klart svar.
Skal den mulighed fjernes?
Er det et ultimativt krav denne gang?