Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-11-16:
Vi har haft et efterår, hvor vi så sandelig har diskuteret den kommunale økonomi, og det er ganske udmærket.
Det er også naturligt i forhold til de omvæltninger, der finder sted i den kommunale verden med strukturreform og udligningsreform.
Nu begynder tallene så at tikke ind fra kommunerne, og vi kan se, hvad der er op og ned i alt det her, og vi kan gå væk fra, at man kan sige alt – en gratis omgang – fordi vi ikke kender de tal, der skal til, før vi begynder at have lidt mere fast grund under fødderne i forhold til tallene.
Altså at Kommunernes Landsforening har haft ret, når de for et par måneder siden sagde, at med den kommuneaftale, der var indgået, plus det, at man korrigerede for, at kommunerne – hvad Dansk Folkeparti jo havde sagt i et stykke tid – var blevet underkompenseret i forhold til sociale opgaver, så ville kommunerne samlet set kunne levere den samme service næste år, som de leverer i år, også selv om man tager højde for, at der f.eks. kommer flere ældre end i år, fordi der er demografiske ændringer, der har ændret befolkningssammensætningen.
Selv om man korrigerer for nogle af de befolkningssammensætninger, sagde KL for et par måneder siden, at der samlet set kan opretholdes det serviceniveau næste år, som der er i år.
Tallene tyder på, at det er rigtigt.
Tallene tyder også på, at man endda, når man ser kommunerne under et, bruger lidt flere penge pr. barn, og det ser ud til, at man bruger lidt flere penge pr. ældre.
Vi glæder os også til at få bekræftet, at det er det rigtige billede, men det tyder de foreløbige tal jo på.
Det var den ene del af det her, nemlig den landspolitiske, hvor vi kan se på kommunerne under et.
Så er der den anden debat, hvor man bevæger sig væk fra, om der samlet set sker besparelser i kommunerne.
Det gør der så ikke, men der flyttes jo rundt på ganske store ressourcer, og det er så den anden del af debatten.
Der skal jeg med det samme anerkende et stort medansvar for, at vi flytter rundt på nogle penge, og det gør vi jo helt bevidst.
Det gør vi, fordi vi prøver at mindske den ulighed, der er i landet.
Vi har kunnet se et Danmark, der i stadig stigende omfang er blevet skævvredet, hvor nogle områder af landet simpelt hen er kørt fra andre dele af landet.
Vi laver nogle omrokeringer, der gør, at vi vil have større lighed.
Vi vil mindske uligheden i landet.
Det kan vi se sker, ved at kommuner lægger sig sammen.
Når fem kommuner lægger sig sammen til en, er en del af øvelsen, at nogle af dem, der har været bedst kørende, har haft den bedste økonomi og haft de borgere, der har tjent mest, nu skal aflevere noget til nogle af de omegnskommuner, de måske har haft, hvor der har været en lavere indtjening, har været højere skattetryk og har været lavere service.
Det er den ene måde, vi skaber større lighed i landet med det arbejde, vi gør.
Den anden måde, vi skaber større lighed på, er ved, at vi laver en udligningsreform, som jo også påvirker den debat, vi har, hvor vi tager nogle penge fra nogle kommuner og giver dem til nogle andre kommuner.
Men vi kan få dokumenteret, når den samlede kommunale økonomi er, som den er, at det rent faktisk er sådan, at de penge, der bliver taget fra nogle kommuner, altså også går til andre kommuner.
Det typiske billede er, at vi tager fra de mest velstillede kommuner og giver til de mindre velstillede kommuner.
Vi har de seneste måneder kunnet læse avisartikler om, at man eksempelvis i Nordsjælland må leve med højere skatter end det, man har været vant til, og at man skal have lavere service.
Den anden del af det er, at der er nogle kommuner, som har været meget, meget ringe kørende økonomisk, der så får tilført nogle penge og kan sætte skatten ned.
Vi har det altså ikke dårligt med, at kommuner, hvor skatteprocenten har ligget på 21-22, måske højere, kan sætte skatten lidt ned til fordel for, at kommuner, hvor skatten har ligget lavere, nu må sætte den lidt op.
Det er en hensigtsmæssig udvikling, at der skabes den større lighed i landet, og vi mindsker den ulighed, som vi har kunnet se.
Har vi så gjort det præcis på den rigtige måde?
Har vi lige ramt plet i hugget her, altså i det, vi har lavet?
Det kan man jo aldrig være helt sikker på.
Derfor har jeg også i en tidligere debat – for at foregribe et spørgsmål fra hr. Ole Stavad, der også kunne komme i dag –
sagt, at vi hele tiden følger op på tallene – også de tal, der lå til grund for det, vi lavede tidligere – for at se, om der er ting, der løbende bør korrigeres for.
Vi har det ikke sådan, at f.eks. det at lave en udligningsreform er et arbejde, man afslutter.
Det er jo en reform, man laver, som selvfølgelig udmøntes over en periode, men vi skal ikke være blege for, at vi selvfølgelig også skal kigge på, at den virker efter hensigten.
Og hensigten er altså at tage penge fra de bredeste skuldre og give dem til nogen, der har det sværere end dem, de bliver taget fra, for simpelt hen at skabe større lighed og modvirke uligheden.
Derfor er der så i øvrigt også lagt ind i udligningsreformen, at den procent, man omfordeler med, kan øges, hvis det også er sådan fremover, som det har været i de seneste år, at vi har nogle dele af landet, der løber fra andre dele – altså i hovedstaden i forhold til resten af landet vil man kunne ændre på udligningsprocenten.