runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ulla Tørnæs (V), 2003-02-19:
Som jeg har svaret på det foregående spørgsmål, er det regeringens mål at opretholde det samme aktivitetsniveau, som vi har kendt hidtil, blot at vi styrer aktiviteterne på en anden måde, så vi sikrer, at vi får en mere målrettet anvendelse af de ressourcer, som vi bruger på voksen/efteruddannelse. Fru Anne-Marie Meldgaard henviser til en række henvendelser fra AMU-centre, der er bekymrede for aktivitetsniveauet.
Der kan jeg oplyse fru Anne-Marie Meldgaard om, at jeg for et par uger siden var i samråd i Folketingets Uddannelsesudvalg, hvor jeg bl.a. redegjorde for, at det er Undervisningsministeriets klare opfattelse, at man i de henvendelser, der er sket til en række af Folketingets politikere, fra skolernes side ikke har taget fuld højde for, at den deltagerbetaling, som skolerne opkræver, naturligvis skal indgå til finansiering af den samlede aktivitet.
Det betyder summa summarum, at man når op på stort set den samme kapacitet og dermed også det samme aktivitetsniveau som tidligere.
Til hr. Jan Petersen vil jeg blot gentage, at vi naturligvis følger hele det her område meget tæt, og der skal ikke være tvivl om, at vi ønsker at fastholde arbejdsmarkedsuddannelsernes målretning og dermed også det arbejdsmarkedspolitiske instrument, som arbejdsmarkedsuddannelserne naturligvis skal være.
Det skal ikke mindst ses i lyset af eventuelle flaskehalse eller øget ledighed, hvor arbejdsmarkedsuddannelserne naturligvis fortsat skal kunne bruges som et aktivt instrument.
Jan Petersen (S), 2003-02-19:
Ministeren forholder sig ikke til det reelle problem, jeg rejste, nemlig at når nu man i fællesskab har ret til at banke hovedet imod loftet rundtomkring, så kan problemet faktisk blive værre nu, for nu stiger ledigheden, og det rammer ikke lige over hele landet.
Der vil være egne rundtomkring i dette land, hvor ledigheden stiger forholdsvis mere end gennemsnittet.
Har ministeren tænkt sig at øge rammerne som følge af den stigende ledighed?
Det slår jo først og fremmest igennem i form af stigende førsteårsledighed, så er der muligheder for øgede rammer der?
Eller har ministeren bare tænkt sig, at rammen af en eller anden bureaukratisk styringsmæssig grund skal holde, sådan at ledige snydes for en reel uddannelsesmulighed?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2003-02-19:
Nu er det sådan, at jeg i hvert fald er bekendt med nogle meldinger fra AMU-skoler rundtomkring i landet, som allerede på nuværende tidspunkt kan meddele, at de har omkring 50 pct. mindre aktivitet til rådighed i 3. og 4. kvartal med det antal kurser, der er skemalagt på nuværende tidspunkt.
Bekymrer det slet ikke ministeren?
Fra skoleverdenens side skal man ud og fortælle erhvervslivet og for den sags skyld også de ledige: Beklager, vi har nået et loft, så I må vente, til vi er kommet ind i et nyt år, før jeres medarbejdere kan blive efteruddannet.
Ulla Tørnæs (V), 2003-02-19:
Som det klart fremgik af svaret, er de to grupper ligestillet med hensyn til mulighederne for at deltage i arbejdsmarkedsuddannelser.
Fru Anne-Marie Meldgaard spørger endnu en gang om kapaciteten i det hele taget, og der vil jeg sige, at vi naturligvis følger hele situationen nøje.
Der er tale om en ny lovgivning, og der er tale om nye styringsinstrumenter, og vi følger det naturligvis løbende.
Herunder har Undervisningsministeriet også løbende kontakt til AUF-bestyrelsen, som jo er det rådgivende organ i denne sammenhæng.
Så det er naturligvis et område, som følges meget tæt.
Jan Petersen (S), 2003-02-19:
Jeg forstår på ministerens svar, at så kan både ledige og beskæftigede i fællesskab banke hovedet mod loftet, som ministeren har dikteret.
Det får mig til at spørge, om ministeren har tænkt sig at hæve loftet, nu hvor arbejdsløsheden stiger.
Og det andet er, om ministeren kan garantere, at beskæftigede og ledige bliver behandlet på præcis samme måde og får lige muligheder i det her, i og med det var det, ministerens formelle betragtning gik på.
Kan ministeren garantere, at det også bliver en reel virkning?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2003-02-19:
Det glæder mig da kun, hvis det forholder sig sådan på sigt, at de ledige og GVU'erne er ligestillet med dem, der er i beskæftigelse.
Der vil jeg da gentage det spørgsmål, jeg havde tidligere om, hvorvidt ministeren i de tilfælde, hvor det viser sig, at efterspørgslen fra erhvervslivet er stor, har til hensigt at udvide lofterne, så man kan tilgodese erhvervslivet og dermed måske også konkurrenceevnen i det private erhvervsliv.
Ulla Tørnæs (V), 2003-02-19:
Jeg fortolker spørgerens bekymring derhen, at skolerne vil opbruge de udmeldte tilskudslofter hurtigere, hvis de optager ledige og GVU-elever, og at skolerne derfor helt eller delvis vil undlade at optage elever fra lige præcis disse to grupper.
Jeg kan hertil oplyse, at både GVU-elever og ledige kan deltage i uddannelse finansieret af AUF'en på lige fod med beskæftigede.
Begge førstnævnte grupper er imidlertid fritaget for deltagerbetaling som tidligere nævnt.
Fritaget betyder i den sammenhæng, at skolerne i stedet for deltagerbetalingselementet modtager et tilskud fra staten, der er finansieret af AUF's ramme, og det svarer til deltagerbetalingen.
Skolen modtager således større tilskud direkte fra staten pr. ledig eller GVU-elev end pr. beskæftiget kursusdeltager.
Beskæftigede kursusdeltagere betaler selv deltagerbetalingen.
Svaret på, hvorvidt det kommer til at betyde noget for de to gruppers adgang til AMU-kurserne, er: Det bør det absolut ikke gøre.
Ledige og GVU-deltagere tæller ikke mere i skolens tilskudsloft end en beskæftiget gør.
Flere skoler har imidlertid opfattet det sådan, at de to grupper dermed trak forholdsmæssigt mere af de udmeldte tilskudslofter end de beskæftigede kursusdeltagere.
Sådan forholder det sig ikke.
Personer fra de omtalte to grupper trækker nøjagtigt det samme i forhold til tilskudsloftet som alle andre, der deltager med deltagerbetaling.
Jeg kan derfor berolige spørgeren med, at alle deltagere på uddannelserne finansieret under AUF'en er sidestillet rent tilskudsmæssigt i forhold til de udmeldte lofter.
Der er derfor ikke nogen grund til bekymring for, at nogen skoler som følge af tilskudsmodellen vil begrænse adgangen til uddannelse for GVU-eleverne eller de ledige. Jeg kan i øvrigt oplyse, at skolerne bl.a. er blevet informeret herom i et informationsbrev, der er afsendt fra Undervisningsministeriet den 6. februar.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2003-02-19:
Jeg har her på falderebet lige et spørgsmål til undervisningsministeren, som ganske kort går på, om ministeren har overvejet, at der kan være en øget aktivitet, hvis ledigheden stiger.
Vil rammen kunne udvides på grund af øget ledighed?
Til sidst vil jeg gerne lige spørge ministeren, om vi kan få en sikkerhed for, at rammerne kan blive fastlåst, så vi ikke hen over året igen oplever, som vi har gjort tidligere, at der sker yderligere beskæringer, i visse tilfælde også med tilbagevirkende kraft.
Den gruppe, vi ønsker at stille spørgsmål til ministeren om her, er den gruppe, som modtager GVU.
Ulla Tørnæs (V), 2003-02-19:
Som jeg svarede før, er målet med de nye styringsinstrumenter at sikre, at vi kan opretholde den samme kapacitet, men også at få en mere målrettet kapacitetsstyring.
De kurser, der bliver afholdt, afholdes også dér, hvor der er efterfølgende beskæftigelsesmuligheder, så alt i alt tror vi, at det er en langt, langt bedre og mere målrettet udnyttelse af de offentlige ressourcer, som vi har valgt at bruge på voksenefteruddannelse.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2003-02-19:
Jeg forstår ikke helt undervisningsministerens svar på mit spørgsmål, for jeg har svært ved at se, at det frie valg kan kobles sammen med en ret.
Det vil jeg gerne have ministerens kommentar til.
Ulla Tørnæs (V), 2003-02-19:
Jeg går ud fra, at det er spørgerne bekendt, at det er fuldstændig korrekt, at regeringen går ind for frit valg, men det betyder jo ikke, at der skal være frit valg på alle hylder.
Det gælder sådan set i alle sammenhænge, også i denne sammenhæng.
Der skal selvfølgelig være en vis form for ansvarlighed i det frie valg, og den ansvarlighed opnår vi ved at sikre styringen på arbejdsmarkedsuddannelserne ved en kombination af lofter og rammer kombineret med deltagerbetaling.
Men de grupper, der bliver spurgt om her, er som sagt friholdt for deltagerbetaling.
Jan Petersen (S), 2003-02-19:
Jeg har et supplerende spørgsmål.
Regeringen går vel ind for frit valg; det beder jeg undervisningsministeren bekræfte.
Jeg synes, ministeren burde overveje - og jeg lægger lidt op til, at ministeren også kan nå at svare på det - at netop på dette område er det også vigtigt at have frit valg, og derfor skal der optages dem, der rent faktisk reelt efterspørger op til 6 ugers uddannelse i første ledighedsår, så ministeren holder denne gruppe uden for de frie rammer, således som den foregående spørger også lagde op til.
På den måde kan ministeren give et bidrag til, at det forlig, regeringen har med bl.a. Socialdemokraterne, kan være reelt for de ledige, når de skal vælge uddannelse.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2003-02-19:
Jamen det nytter jo ikke noget, at man som ledig bliver friholdt for brugerbetaling, hvis udbuddet af de kurser, man har brug for, ikke er til stede, netop fordi ministeren og regeringen har indført loft over antallet af kursusuger på disse kursusformer.
I den sammenhæng vil jeg godt spørge ministeren, om ministeren vil lave en åbning for den gruppe, der er ledig og står for at skulle have kurser, før den kan komme ud på arbejdsmarkedet, så man kan se bort fra loftet, når der er tale om ledige, der skal have 6 ugers selvvalgt uddannelse.
Ulla Tørnæs (V), 2003-02-19:
Jeg kan for så vidt svare samlet på de to spørgsmål, da de var af samme kategori, nemlig hvorvidt regeringen er bekymret for, at kapaciteten også kan omfatte de grupper, der
er tale om her
Som det er spørgerne bekendt, har regeringen valgt at indføre et nyt styringssystem på arbejdsmarkedsuddannelserne.
Samlet set betyder det, at vi kan opretholde den samme kapacitet, og som jeg netop svarede, er de grupper, der bliver spurgt om her, friholdt for deltagerbetaling.
Jan Petersen (S), 2003-02-19:
Ministeren kan vel bekræfte, at handlingsplanen og uddannelse i henhold til den betales af arbejdsmarkedsmidlerne, mens betaling for selvvalgt uddannelse i op til 6 uger påhviler Undervisningsministeriet, og derfor spørger jeg: Er ministeren ikke ved at undergrave den reelle ret til 6 ugers selvvalgt uddannelse, fordi der er beskæringer af rammerne, og udbuddet dermed ikke er sådan, at der bliver plads til de ledige, der måtte efterspørge det?
Vi har lige hørt beskæftigelsesministeren bekræfte, at der selvfølgelig kan være visse kapacitetsproblemer.
Ser ministeren ikke et mere generelt kapacitetsproblem, der gør, at de lediges ret til selvvalgt uddannelse udhules?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2003-02-19:
er indregnet i den samlede AMU-ramme, vil ministeren så redegøre for konsekvenserne heraf for skolerne, GVU-eleverne og de arbejdsløse?« Skriftlig begrundelse
Såfremt de pågældende persongrupper indgår i den samlede AMU-ramme, kan det frygtes, at disse grupper vil have vanskeligere adgang til deltagelse på AMU-kurser på grund af tilskudsloftets størrelse.
Men i forlængelse af det vil jeg gerne spørge undervisningsministeren, om hun ikke kan være bekymret for, at der med de lofter og de rammer, der ligesom er lagt for uddannelsesstederne, kan være fare for, at der ikke er kapacitet nok til, at netop de grupper, vi taler om her, også kan få den undervisning, som de rent faktisk har krav på ifølge aftalen om »Flere i arbejde«.
Ulla Tørnæs (V), 2003-02-19:
Jeg kan kun gentage over for fru Sandy Brinck, hvad jeg allerede har sagt, at der er tale om en ny lovgivning på det her område.
Der er tale om et nyt styringsinstrument, og det er en naturlig følge af en ny lovgivning, at den bliver fulgt meget tæt af Undervisningsministeriet og naturligvis også af arbejdsmarkedets parter, som har et vågent øje med, om det her også fungerer optimalt, herunder naturligvis også AUF-bestyrelsen, som jo løbende bliver inddraget i forbindelse med rådgivning af mig som politisk ansvarlig for hele området.
Så vil jeg sige til fru Anne-Marie Meldgaard, at rammen for så vidt fremgår af selve finansloven, og der er ikke lagt op til, at rammen bliver udvidet, men der er lagt op til, at vi bruger rammen mere målrettet, så vi sikrer, at arbejdsmarkedsuddannelserne bliver det målrettede arbejdsmarkedspolitiske instrument, som vi ønsker det skal være.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spørgsmålet begrundes med henvisning til Finansministeriets budgetredegørelse for 2003, hvoraf det fremgår, at udgifterne til SU-stipendier er steget med ca. 3 mia. kr. i faste priser i perioden 1992-2001 på trods af, at ungdomsårgangene er blevet mindre.
Lad mig slå fast, at jeg absolut ikke ser det som et problem, at andelen af unge, der modtager SU, er steget, tværtimod.
Stigningen i udgifterne skyldes især øget uddannelsesaktivitet blandt unge og regelændringerne, herunder at flere uddannelser er blevet SU-berettigede.
For så vidt angår regelændringer er en del af baggrunden for væksten i andelen af unge på SU
, at det fra den 1. januar 1996 har været muligt for alle 18-19-årige uddannelsessøgende i ungdomsuddannelser at få tildelt et grundstipendium, der er uafhængigt af forældres indtægt.
Det er en ændring, der på daværende tidspunkt var bred tilslutning til i Folketinget.
Bjarne Laustsen (S), 2003-02-19:
Jeg skal indledningsvis takke hr. Thomas Adelskov for, at der blev stillet to spørgsmål i onsdagsspørgetiden, for så får
jeg jo mulighed for at kommentere ministerens tidligere besvarelse
Nej, bestemt ikke.
Vi er ikke ærgerlige over ikke at have deltaget i en nedskæringspolitik inden for uddannelsesområdet.
Det er tværtimod et kerneområde for os, hvor vi gerne ser, at der sker noget mere.
Jeg kan ikke forstå, at regeringen ikke sørger for, at der bliver et uddannelsestilbud til dem.
Det kan være en reel lærlingeuddannelse, det kan være på SU.
Hvad vil regeringen gøre for at få de sidste med?
Det er jo her, man kan opnå en besparelse.
Men jeg forstår så, at man ikke kan få regeringens venner i Arbejdsgiverforeningen til at afsætte de praktikpladser, der er nødvendige for at kunne gennemføre projektet, og det er på det område, jeg synes, at regeringen mangler en helt klar politik.
Flemming Hansen (KF), 2003-02-19:
Det har jeg ikke accepteret.
Derfor gik jeg inden for 12 timer i gang med at finde andre løsninger, for jeg har ret til efter 30 dage at sætte andre løsninger i gang på Arrivas regning.
Jeg valgte altså at skrive til de andre trafikselskaberne for at prøve at høre: Kan I hjælpe os, kan I være med til at skaffe de lokoførere, som Arriva ikke kan skaffe, så vi kan finde en fælles løsning?
Dermed vil jeg sige til fru Pernille Blach Hansen: Jeg vil ikke alene gerne handle, jeg handler faktisk også.
Jeg laver ikke andet i disse dage.
Jo, jeg laver en meget stor investeringsplan i morgen, og det kan fru Pernille Blach Hansen høre om i morgen, men det er sådan et sidearbejde sammenlignet med at beskæftige sig med hr. Jens Peter Vernersen og Arriva.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Thomas Adelskov (S), 2003-02-19:
Andelen af befolkningen mellem 30 år og 64 år, der fik en videregående uddannelse,
steg under den tidligere regering med 26 pct. fra 1992 frem til 2001, fordi der var lagt en klar målsætning om, at 95 pct. af en ungdomsårgang skulle have en kompetencegivende uddannelse.
Det er en målsætning, som jo deles af både fagbevægelse og erhvervsliv, og i dette land bryster vi os af, at uddannelse er det råstof, som skal drive os frem.
Vil det sige, at regeringen sådan set ikke har ambitioner om, at der er flere, der skal gå gennem en uddannelse, hvad enten det er ungdomsuddannelse eller videregående uddannelser, end på nuværende tidspunkt i dag?
Har man overhovedet ingen ambitioner på det område?
Ulla Tørnæs (V), 2003-02-19:
Regeringen har ikke nogen planer om at fremsætte forslag, der medfører en begrænsning af SU-støtteberettigede unge, tværtimod glæder vi os over, at så mange unge er i gang med en kompetencegivende uddannelse.
Hr. Thomas Adelskov refererer til den tidligere regerings målsætning om, at 95 pct. af en ungdomsårgang skulle have en kompetencegivende uddannelse.
Vi mener sådan set ikke, at det er tallet, der er det afgørende.
For os er det afgørende, at alle, som har mulighed for at gennemføre en kompetencegivende ungdomsuddannelse, også skal have den mulighed.
Thomas Adelskov (S), 2003-02-19:
Tak for svaret.
Af Politiken kunne man læse: »...den kraftige vækst til overførsler som f.eks. efterløn, SU og orlov skal stoppes.
Det siger finansministeren på baggrund af en budgetredegørelse, der afslører Danmark som rekordholder i offentlig udgiftsvækst.«
Det er sådan, at den tidligere regering jo havde en målsætning om, at 95 pct. af en ungdomsårgang skulle have en uddannelse.
Det vil et eller andet sted uvægerligt betyde, at mange unge vil komme igennem uddannelsessystemet og dermed blive SU-berettiget.
Når man nu kan læse, at finansministeren mener, at væksten i SU skal begrænses, betyder det så, at undervisningsministeren og regeringen mener, at andelen af unge, der i dag går gennem en ungdomsuddannelse, en videregående uddannelse, er tilpas, og at man ikke har nogen målsætning om, at flere unge skal gennemføre en uddannelse?
Ulla Tørnæs (V), 2003-02-19:
Spørgsmålet vedrører jo i høj grad noget af det, som vi netop har drøftet, og spørgeren henviser til sin begrundelse for spørgsmål nr. S 1970, som jeg lige har svaret på.
Det vil sige, at der henvises til oplysninger fra Finansministeriets budgetredegørelse for 2003.
Jeg kan svare nej på spørgsmålet.
Regeringen har ingen planer om at foreslå SU-regler, der alene har som målsætning at reducere antallet af SU-berettigede unge.
Jeg vil gerne gentage fra min besvarelse af det foregående spørgsmål, at jeg kun kan være tilfreds med, at der er flere unge, som er kommet i gang med en uddannelse.
Thomas Adelskov (S), 2003-02-19:
»Mener ministeren, at færre unge skal modtage SU?« Skriftlig begrundelse
Der henvises til begrundelsen for spørgsmål nr. S 1970.
»Mener ministeren, at det er et problem, at andelen af unge, der modtager SU, er steget?« Skriftlig begrundelse
Af Finansministeriets Budgetredegørelse 2003 fremgår det, at udgifterne til SU-stipendier er steget med ca. 3 mia. kr. i faste priser i perioden 1992 til 2001, på trods af at ungdomsårgangene er blevet mindre.
Men det er en helt anden diskussion, og vi har masser af gode notater og udtalelser.
Dem vil vi bruge og hive frem igen, når vi kommer til forhandlingerne senere på året, og hvis vi eventuelt på et tidspunkt i år skulle ryge ud i en valgkamp, så er de da også rare at have med der. Jeg vil lige samle ministerens hovedsynspunkter op omkring hovedspørgsmålet, og det er altså, at unge og studerende ikke skal forvente, at der fra regeringens side kommer et besparelsesforslag, som vil betyde besparelser inden for SU-området.
Rammen ligger fast, men der kan komme forslag, der betyder, at man rykker lidt rundt inden for rammen.
Det er sådan, ministeren har givet svar her i Folketinget i dag, og det er jeg tilfreds med.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bjarne Laustsen (S), 2003-02-19:
Jeg vil også gerne takke for svaret, men jeg er måske ikke helt på omdrejningshøjde med ministeren, for jeg synes, at regeringen mangler en helt klar politik i forhold til det.
Nu spurgte jeg, hvordan fordelingen var.
Jamen har regeringen slet ikke noget fokus på, om der er overskud, eller om der er underskud af unge mennesker på det ene eller det andet område?
Jeg tænker her på flaskehalsproblematikken.
Vi ved jo, at der er 12.000 unge mennesker, som ikke kan få en lære- og praktikplads.
Hvad agter regeringen at gøre ved det?
For hvis ikke man gør noget, er der jo stor risiko for, at de ender på overførselsindkomst af en eller anden art.
Jeg spørger om måltal, for vi ved jo, at der er en række af de her grupper, som er ude i kommunerne i dag, og som ofte er på kontanthjælp.
Har regeringen ikke en politik, der siger noget om, at de skal ind i en eller anden uddannelse?
Om det skal være på SU eller elevkontrakter, ved jeg ikke, men regeringen må have et forslag til det.
Det var det, jeg spurgte til.
Thomas Adelskov (S), 2003-02-19:
Jeg vil godt takke for svaret.
Jeg forstår undervisningsministeren sådan, at der ikke lægges op til besparelser på SU-området.
Der lægges op til, at der fra ministerens side skal flyttes lidt rundt inden for rammen, men der lægges ikke op til besparelser. Det vil sige, at de studerende godt kan regne med,
Undervisningsministeren har styr på, at der ikke vil ske besparelser på området, men der vil eventuelt ske nogle omlægninger inden for SU-området.
Ulla Tørnæs (V), 2003-02-19:
Som det blev tilkendegivet i forbindelse med behandlingen af de to føromtalte beslutningsforslag, opererer vi fra regeringens side ikke med et spareforslag, men derimod med en modernisering, hvor vi kan flytte rundt på nogle af elementerne i SU-lovgivningen.
Jeg har også med glæde lyttet mig til, at der er stor interesse for lige præcis det blandt Folketingets partier.
Så jeg ser sådan set frem til, at vi får en fælles drøftelse af, hvordan vi kan modernisere SU-lovgivningen, som jo daterer sig tilbage til 1996.
Så vil jeg sige til hr. Bjarne Laustsen, at for så vidt angår lærlinge på elevløn, er det jo ikke et forhold, som vi i Undervisningsministeriet blander os i, da det jo er et arbejdsmarkedsforhold.
Men hvad angår regeringens mål, og hvad vi vil gøre for at sikre, at så mange unge som muligt får en kompetencegivende uddannelse, er vi jo bl.a. i færd med at se på hele erhvervsuddannelsesområdet og på, hvordan vi kan sikre en bedre fleksibilitet i erhvervsuddannelserne for dermed også at sikre, at flere unge finder erhvervsuddannelsessystemet så attraktivt som muligt.
Men lad mig blot minde om, at vi også er ved at sætte en reform af gymnasiet i søen, reform af hf-uddannelsen og reformer, som også vil afspejles i HTX- og HHX-uddannelsen.
Det er
alt sammen med henblik på at sikre, at ungdomsuddannelserne bliver bedre, og at vi får mere kvalitet i ungdomsuddannelserne.
Bjarne Laustsen (S), 2003-02-19:
Jeg vil gerne spørge ministeren yderligere, om ministeren synes, der er en rimelig fordeling imellem dem, der er på SU, og dem, der er på en almindelig teknisk uddannelse, og som i det lærlingeforløb, i det uddannelsesforløb, er ude hos en arbejdsgiver?
Er der en rimelig fordeling imellem de to punkter?
Så vil jeg gerne spørge yderligere, hvilke måltal
regeringen har, for vi ved jo, at der er en lang række, som ikke er i gang med hverken en teknisk uddannelse eller noget SU, en boglig uddannelse.
Har regeringen nogen måltal for, hvor meget den vil nå?
Hvad vil den gøre for at få de sidste
Thomas Adelskov (S), 2003-02-19:
Jeg erindrer udmærket det svar, som ministeren gav ved den lejlighed, nemlig at vi skulle til at snakke om SU.
Det ene forslag var i øvrigt et forslag om, at man inden for den eksisterende SU-ramme skulle lave et særligt start-SU-lån, som jo ikke var udgiftskrævende.
Men det, der sådan set var mit spørgsmål før, fik jeg ikke svar på af undervisningsministeren.
Har regeringen planer om at fremsætte forslag, der betyder, at man vil begrænse SU'en for dem, der modtager SU i dag, sådan at man samlet set i de kommende år kommer til at bruge færre penge
For det må vel være konsekvensen, hvis jeg skal forstå finansministeren korrekt, at man skal begrænse SU-forbruget, altså summen, man bruger på SU.
Ulla Tørnæs (V), 2003-02-19:
I forbindelse med første behandling af de pågældende to beslutningsforslag tilkendegav jeg på regeringens vegne, at vi er parate til at tage en drøftelse med partierne i Folketinget om en modernisering af SU-lovgivningen.