runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-09:
Nu kan kun eftertiden vise, hvor væsentlig denne her sag i virkeligheden kommer til at være.
Det afhænger jo af, om der bliver en retssag ved EF-Domstolen.
Men er det ikke korrekt, at en lang række juridiske udsagn i dagspressen tyder på, at eksperter - i hvert fald uden for regeringens kreds - betragter sagen som meget, meget alvorlig for Danmark, og at vi altså står med et problem i forhold til EU-retten?
Og hvis det er korrekt, er det så ikke noget, der peger på, at så er det en meget væsentlig sag, fordi den kan komme til at volde Danmark betydelige problemer?
Jeg støtter naturligvis helhjertet ministerens arbejde for at undgå en retssag og - hvis den skulle komme - så i givet fald at vente.
Vi er ikke ude efter at give ministeren næser i denne sag, men jeg håber alligevel, at den vil give
ministeren stof til eftertanke med hensyn til, hvordan man orienterer Folketingets Europaudvalg.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-09:
Først tak for svaret.
Vi har altså at gøre med konkrete klager, der er indgået til Europa-Kommissionen, og som Europa-Kommissionen så behandler.
Kommissionens skrivelse af den 23. september, som vi jo også er i besiddelse af, er meget klar, når man får jurister til at se på den - i sin bedømmelse af, at Danmark har et problem.
Det er væsentligt, om vi kommer til at lade efterlønsordningen omfatte personer, som bor uden for Kongeriget.
Derfor vil jeg spørge ministeren: Punkt 1: Hvad er afgørende for, at regeringen anser denne sag for væsentlig?
Hvor langt skal den være fremskredet?
Hvor mange jurister, som har lidt forstand på de her ting, skal gå på banen og sige, at der er et problem, for at ministeren vil anse det for at være væsentligt?
Punkt 2: Vi har jo indkaldt arbejdsministeren til et samråd i Europaudvalget for at diskutere sagen til bunds
, og ministeren kunne sagtens i forbindelse med det samråd - og har i øvrigt fået et spørgsmål om det - oversende den redegørelse, som han afsender til Kommissionen.
Ove Hygum (S), 1998-12-09:
Jeg har noteret mig, at der er forskellige jurister, der har udtalt sig på baggrund af Kommissionens henvendelse til regeringen, og jeg registrerer også, at der er uenighed blandt professorer på området.
Det bekræfter jo, at sagen godt kan være kompliceret, som jeg har vurderet det tidligere.
Regeringen er i færd med at undersøge de juridiske aspekter, og jeg vil senere direkte i Europaudvalget få lejlighed til at redegøre for sagens stilling.
Jeg har ikke yderligere bemærkninger for nærværende.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-09:
»Har Danmark med vedtagelsen af lov nr. 486 af 12. juni 1996 om ændring af lov om elforsyning opfyldt EF-direktivets krav til omfanget af markedsåbning af elområdet?
Skriftlig begrundelse
Denne grænse fremgår af EF-direktivet og blev med vedtagelsen af lov nr. 486 af 12. juni 1996 om ændring af lov om elforsyning indført i Danmark med virkning fra i år.
Den samme mulighed fik distributionsselskaber med et samlet kundegrundlag på over 100 GWh.
Dermed må EU's krav til markedsåbning anses for opfyldt, idet Danmark med vedtagelsen af lov nr. 486 af 12. juni 1996 om ændring af lov om elforsyning gennemførte en markedsåbning omfattende 90 pct., hvilket mere end opfylder eldirektivets krav til markedsåbning.
Jeg har rettet et spørgsmål til miljø- og energiministeren, fordi der jo i øjeblikket pågår en væsentlig energidebat og man just har taget hul på en energireformdebat, der vil ændre spillereglerne for det danske energimarked. Uden for Christiansborg, men såmænd også her på Christiansborg, har der bredt sig den opfattelse, at denne debat skulle være betinget af, at vi mere eller mindre er tvunget til en yderligere markedsåbning i forhold til EU's spilleregler.
Det springende punkt er derfor, om denne debat hviler på nogle præcise præmisser.
Uanset om man nu er tryllebundet af EU, eller man har et mere nøgternt forhold til EU, må det vel være i alles interesse at få en præcis klarhed over, hvad EU egentlig siger på det punkt: Er der behov for en yderligere markedsåbning ifølge EU's gældende direktiver og spilleregler?
Svend Auken (S), 1998-12-09:
Jeg kan svare bekræftende på hr. Kolstrups spørgsmål.
Med lov nr. 486, som trådte i kraft den 1. januar i år, har Danmark gennemført en åbning af elmarkedet på ca. 90 pct. Markedsåbningen er gennemført ved, at slutforbrugere med et årsforbrug pr. forbrugssted på mindst 100 GWh og eldistributionsvirksomheder med en årlig afsætning på mindst 100 GWh kan indgå direkte aftaler om køb af elektricitet. Dette mere end opfylder eldirektivets krav til omfanget af markedsåbningen, som indebærer, at der skal ske en åbning på mindst ca. 25 pct. i første fase, ca. 28 pct. i år 2000 og 33 pct. i år 2003.
Derudover indeholder eldirektivet krav til omfanget af markedsåbningen om, at elproducenter skal sikres ret til at forsyne egne faciliteter samt om fornødent datterselskaber via en direkte linje.
Denne del af direktivet, som jo unægtelig er en lille del, er endnu ikke implementeret i
Danmark
Jeg kan altså bekræfte, at der ikke er et EU-krav om yderligere markedsåbning ud over den lovgivning, vi allerede har vedtaget i Danmark.
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-09:
Jeg takker for svaret og finder det væsentligt, at ministeren nu meget klart har sagt, at Danmark - og dér kom de afgørende ord - mere end opfylder EU's direktiv.
På den baggrund håber jeg også, at ministeren kan skære ud i pap og bekræfte, at den diskussion, vi nu har i Danmark, altså udelukkende vedrører en strid mellem dem, der er tilhængere af udvikling af den gamle model, og dem, der vil mere marked og mere marked og stadig mere liberalisering.
Jeg synes, det er væsentligt lige at få de sidste forhold bekræftet, altså at energidebatten i Danmark så at sige er en rent national kamp.
Svend Auken (S), 1998-12-09:
Jeg tror, man skal sondre mellem, hvad vi er forpligtet til i henhold til EU's direktiver, og andre ting, og det har jeg svaret på: Dér har vi opfyldt vores forpligtelser.
Så til spørgsmålet om internationaliseringen af elmarkedet.
Vi er jo eksempelvis interesserede i - og det tror jeg hr. Kolstrup og jeg er fælles om - at udbygge vedvarende energi, ikke mindst på vindområdet, meget betydeligt, og det kræver en stærk mulighed for eludveksling hen over landegrænserne.
På andre områder sker der også en internationalisering i disse år, og her er det jo meget vigtigt, som også fru Aase D. Madsen er inde på, at vi sikrer danske virksomheder ordentlige vilkår i den konkurrence.
Derfor diskuterer vi i øjeblikket graden af markedsåbningen.
Men med hensyn til vore internationale forpligtelser har vi opfyldt dem.
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-09:
Jeg bemærkede, at energiministeren brugte begrebet »udveksling af strøm«, og jeg var meget glad for, at energiministeren just anvendte disse ord.
Jeg vil gerne have ministerens bekræftelse på, at begrebet »udveksling« netop hører til i den meget styrede model, og at vi faktisk fortsat har muligheder for at videreudvikle den styrede model i modsætning til den liberalistiske model, hvor man ikke kan tale om en egentlig bevidst styret udveksling, men hvor man handler på kryds og tværs og så at sige går ind i en blind vækst.
Svend Auken (S), 1998-12-09:
Nu er hr. Kolstrup jo ikke med ved forhandlingsbordet, men jeg har lovet hr. Kolstrup, at vi undervejs vil holde hinanden orienteret om synspunkter og drøftelser, og jeg har lagt vægt på, at alle papirer vedrørende elreformen går til Folketingets Energipolitiske Udvalg og derfor er til rådighed for offentligheden.
Jeg tror, det vil føre for vidt at føre en egentlig forhandling på dette stadium her i Folketingssalen, men jeg vil meget gerne love hr. Kolstrup, at vi får den dialog ham
og mig imellem, som jeg har stillet ham i udsigt.
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-09:
Jamen jeg ser da frem til, at jeg kan diskutere det her nærmere med miljø- og energiministeren, og netop holde fast i det udmærkede begreb »udveksling af strøm«.
Aase D. Madsen (DF), 1998-12-09:
Jeg vil gerne spørge ministeren om noget, for der ligger jo noget andet, der mangler at blive implementeret.
Det er de udenlandske selskabers ret til at bygge kraftværker i Danmark efter år 2000.
Anser ministeren det for at være et problem, eller bliver det også indarbejdet i den kommende lovgivning? Jeg kan ikke se, at problemet er så stort, for vi har jo en overkapacitet i øjeblikket på elmarkedet.
Men det er vel noget af det, der også skal indarbejdes i den kommende lovgivning?
Svend Auken (S), 1998-12-09:
Fru Aase D. Madsen har ret i, at der også er andre spørgsmål end markedsåbningen, men det, jeg svarede på, var alene spørgsmålet om markedsåbning.
Vi vil i forbindelse med godkendelse af ny kapacitet i fremtiden tage stilling til at bruge nogle objektive principper, hvad enten vi vælger at bruge direktivets mulighed for en koncessionsmodel, eller vi vælger at bruge
direktivets mulighed for en udbudssituation.
Dér, hvor det kan blive aktuelt, er, når det drejer sig om den store udbygning af vindmøller til havs, hvor vi i høj grad kommer til at diskutere de principper, men det indgår også i vores energireformforhandlinger.
Jeg kan sige til fru Aase D. Madsen, at er der noget undervejs, hun er nysgerrig over for, får hun også alle papirerne, og jeg er også altid villig til at tale direkte med hende om problemerne.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Holger Graversen (S), 1998-12-09:
Selv om lægevidenskaben i dag ved langt mere om doping, om midlernes sundhedsskadelige virkninger og på trods af oplysninger herom, er dopingmisbruget desværre et stigende problem, også i Danmark.
Et skøn siger, at der er ca. 10.000 misbrugere i Danmark i dag, og de fleste af dem er sårbare unge mennesker.
Det er baggrunden for sundhedsministerens fornuftige forslag om for det første at inddrage dette middel EPO under forbudet og for det andet at give ministeren en bemyndigelse til selv at inddrage eventuelle nye stoffer under forbudet.
Vi ved godt, at lovgivning og forbud ikke er nok, heller ikke på dette område.
Der skal endnu mere oplysning og holdningspåvirkning til, og den indsats skal målrettes mod de unge, hvor de færdes i fritiden, især i idrætsklubber og motionscentre og lign.
Dette arbejde udfører Danmarks Idræts-Forbund og Team Danmark allerede på udmærket vis, og i Danmark er det derfor nok begrænset, hvor stort misbruget er i den åbne idrætsverden.
Men det er straks vanskeligere at kontrollere de mere lukkede såkaldte fitness- og bodybuildingcentre, så det må være her, man især skal sætte ekstra ind med oplysning om de bevisligt helbredsmæssige konsekvenser af dopingmisbruget.
Mange unge er desværre lette ofre, idet visse sportsidoler jo danner forbillede for dem.
Mange drømmer om selv at komme til at ligne sådanne he-men, og så kan det jo være fristende at tage disse farlige stoffer.
Der har naturligvis været og er fortsat oplysningskampagner.
Sundhedsstyrelsen har både selv og i samarbejde med DIF og Team Danmark også i år kørt kampagner.
Spørgsmålet er bare, om dette efterhånden er nok, om ikke vi skal have folkeskolens ældste klasser ind i billedet, og spørgsmålet er også, om vi eventuelt skal skærpe en godkendelse af de vilkår, der gælder for fitness- og bodybuildingcentre.
Lovforslaget her har været til høring hos relevante foreninger, og der har faktisk kun været ros med udtalelser som velmotiveret, godt initiativ, særdeles tilfredsstillende m.v. fra dem.
Denne overlæge foreslår derfor, at bekendtgørelsen bliver mere rummelig ved f.eks. at definere stofferne i forhold til receptpligt.
Det sidste vil jeg derfor gerne høre ministerens svar på.
Vi kan naturligvis anbefale lovforslaget, og jeg skal sige, at De Radikales ordfører desværre ikke kunne være her i dag, men de går naturligvis også ind for lovforslaget.
Gyda Kongsted (V), 1998-12-09:
Vi skal nu behandle et nyt lovforslag om nøjagtig det samme emne, som blev vedtaget for 5 år siden, nemlig forbud mod brug af dopingmidler blandt idrætsudøvere m.v.
Det er blevet oplyst, at der skulle være i hvert fald 10.000 misbrugere i Danmark.
Tour de France trak den ene skandale efter den anden op på tv-skærmen.
Samtidig med, at EPO nu bliver nævnt konkret i lovgivningen, giver lovforslaget som noget nyt ministeren beføjelse til hurtigt at tage nye produkter med på forbudslisten, og det ser Venstre som noget positivt
, idet udviklingen går med forrygende hast, og det kan altså ikke nytte noget, at der skal ventes på lovændringer, hvis der samtidig skal kunne handles hurtigt. Lovforslaget har været til høring hos samtlige organisationer inden for området, og alle uden undtagelse var enige i, at der skulle sættes en stopper for misbruget af dopingmidler.
Der var en enkelt organisation, der mente, at der skulle strammes endnu mere op, men det mener Venstre nu ikke er den eneste vej frem.
Hvis vi skal nå nogen vegne for at få det konstaterede misbrug væk, skal der først og fremmest ske holdningsændringer i alle led i idrætsforeninger m.v. samt hos børn, unge og deres forældre.
Sundhedsstyrelsen har lavet en markedsføringskampagne
med oplysninger om risici.
Kulturministeren har været på banen med økonomiske tiltag på området.
Det seneste og meget positive tiltag på området kommer fra Danmarks Idræts-Forbund.
De har nu formået at få alle europæiske lande med i en fælles erklæring, der binder Den Europæiske Olympiske Komites medlemmer med ens regler og ansvar, der skal gøre dopingkontrollen dels mere effektiv, dels sikre, at ingen misbrugere kan deltage i De Olympiske Lege.
Men det er ikke nok.
Vi skal have skolerne på banen med oplysning og information om de skadelige virkninger, doping kan have på de menneskelige organer.
Skolerne har derfor en stor opgave at løse i forhold til deres elever.
Sidst, men ikke mindst, skal forældrene medinddrages.
De har det allerstørste ansvar for deres børn, for her er det ikke nok kun at lovgive sig ud af problemerne, hvis vi skal have etikken og den sunde konkurrence tilbage.
Venstre kan derfor tilslutte sig lovforslaget.
Henriette Kjær (KF), 1998-12-09:
Da vores ordfører på området, hr. Brian Mikkelsen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Den konservative folketingsgruppe hilser sundhedsministerens lovforslag velkommen. Intentionerne bag det ligger klart i forlængelse af den gældende lovgivning, som Det Konservative Folkeparti støttede og var med til at vedtage.
Det Konservative Folkeparti vil gerne pege på to gode argumenter for fortsat at lovgive på det her område.
For det første er der sundhedsmæssige hensyn at tage.
Vi har desværre flere gange måttet se eller læse om flere alvorlige eksempler på, hvor galt det kan gå.
Det siger sig selv, at det ikke er sundt at tilføre kroppen diverse stoffer, der gør, at man lige pludselig ser sig i stand til at udføre overmenneskelige præstationer.
Det er ikke uden konsekvenser at forvandle sig selv til supermand eller superkvinde.
Det andet gode argument er, at det strider mod grundprincipperne i idrættens verden.
»En sund sjæl i et sundt legeme« er vel stadig et attråværdigt motto at leve efter.
Når vi nu står med dette lovforslag i dag, er årsagen, at vi desværre ikke er kommet dopingmisbruget til livs.
Den store presseomtale, der har været af stoffet EPO, tydeliggør jo bare, at dopingmisbrugere til stadighed vil søge efter nye, ellesr veletablerede lægemidler, de kan misbruge i deres evige kamp og higen efter en bedre sportspræstation. Det Konservative Folkeparti finder det meget vigtigt at komme dette misbrug til livs.
Den fremtidssikring, der ligger i lovforslaget, er vi principielt tilhængere af.
Dette er efter min opfattelse et krævende tidsspilde.
I den forbindelse ville vi fra konservativ side dog gerne have set en noget mere præcis formulering af ministerbemyndigelsen i §
2, der fremstår meget løst defineret
Men bortset fra det kan Det Konservative Folkeparti tilslutte sig dette lovforslag set fra et etisk synspunkt.
Vi er dog glade for at erfare, at dette ikke er det eneste tiltag, som sundhedsministeren har tænkt sig på det her område.
Som bekendt har Danmark i 1989 underskrevet en europæisk antidopingkonvention, der forpligter os til effektivt at gå ind i dopingbekæmpelse.
Dette mener vi skal ske på helt andre fronter end med lovgivning.
Det viser sig jo desværre, at selv om vi vedtog loven om forbud mod visse dopingmidler i december 1993, har antallet af beslaglæggelser og positive dopingtester ikke været nedadgående i perioden, der fulgte.
Derimod spiller idrætten selv en stor rolle i bekæmpelsen af dopingmisbruget; idrætten gør virkelig en ihærdig indsats.
Vi vil derfor sørge for, at politiet bliver aktiv medspiller til idrætten.
Danmark er et foregangsland med hensyn til bekæmpelse af doping, og det skal vi blive ved med at være.
Det Konservative Folkeparti ønsker altså en ren idræt, hvor kun træning og talent afgør kampens vinder efter ædel kappestrid.
Vi mener, at alt andet end vitaminpiller er vanvittigt og sundhedsfarligt, og netop derfor skal doping bekæmpes med alle midler.
Villy Søvndal (SF), 1998-12-09:
Da hr. Jørn Jespersen, som er sundhedspolitisk ordfører for SF, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre: Det har altid været et ideal i idrætten at have en sund sjæl i et sundt legeme.
Man må sige, der er en betydelig afstand til det og så de tilstande, som vi blev gjort opmærksom på i bl.a. Tour de France.
Det er i voldsom modstrid med idealerne at se det, der foregår i øjeblikket.
Derfor er vi selvfølgelig i SF meget tilfredse med, at EPO inddrages under loven med forbud mod at fremstille, indføre, udføre, forhandle, udlevere, fordele eller besidde de her stoffer undtagen til rent sundhedsmæssige formål.
Vi er også meget enige i at give en bemyndigelse, der sikrer, at vi ikke skal behandle et lovforslag, hver gang der dukker et nyt dopingstof op.
Vi er ligeledes meget tilfredse med, at man hos kulturministeren vil lave en hvidbog, der afdækker omfanget og karakteren af det, der sker, hvordan distributionen foregår osv. osv.
Man kan sige, at det er alt det, vi kan gøre herfra.
Så er det vel bagefter vigtigt at få sagt, at når vi har gjort det, er det næppe nok.
Idrætten har selv et kæmpe ansvar her - og der synes jeg i øvrigt, det er flot at se den linje, som Danmarks Cykle Union har kørt også internationalt i det her - men det er vigtigt at understrege endnu en gang, at idrætten har selv et kæmpe ansvar for, at det her ikke udvikler sig.
Det er dér, den primære kontrol har mulighed for at virke.
Ud over det har vi selvfølgelig også pligt til at forebygge og forebygge og forebygge.
I så fald ville vi være det eneste land. Her står vi også med et - om man så må sige - grænseoverskridende problem.
Vi vil også godt i det her forløb sikre, at også de øvrige EU-lande får en lovgivning med en meget høj standard på det område.
Med de bemærkninger kan jeg på SF's vegne anbefale lovforslaget.
Birthe Skaarup (DF), 1998-12-09:
1998-udgaven af cykelløbet Tour de France vil nok blive husket for dopingskandalen med udelukkelse af Festinaholdet.
I den forbindelse lærte snart hele Danmarks befolkning om dopingstoffet EPO og om, hvorledes cykelryttere, der brugte stoffet, opnåede en bedre optagelse af ilt i blodet, således at de hurtigt kunne øge deres fysiske præstationer med op til 10-15 pct. At komme i form ved at tage dopingmidler var just ikke det, vi havde forventet af sportsfolkene. Nu er det åbenbart ikke kun cykelrytterne, der har været misbrugere af dopingmidler; misbruget har også fundet sted i andre sportskredse.
Derfor skal det hilses velkommen, at kulturministeren vil tage initiativ til at se på omfanget af dopingmisbruget, distributionskanaler og det sundhedsmæssige aspekt, men også søge at få Danmark med i den internationale aftale, Anti-Doping Agreement, som på et højt niveau beskæftiger sig med kontrol og testning af dopingstoffer.
Skandalen i sommer betyder, at der nu tages fat på dopingproblemerne her i Folketinget, og det hilser vi i Dansk Folkeparti velkommen, idet også vi ønsker, at dopingstoffet EPO kriminaliseres, så stoffet nu lægges ind under lovgivningen på samme måde, som grupper af øvrige dopingmidler blev det 1. januar 1994 ved lov nr. 916.
Vi hilser også velkommen, at lovgivningen udvides, således at der kan ske en løbende inddragelse af yderligere dopingmidler, idet det formodes, at nye midler med mellemrum dukker op.
Yderligere synes vi i Dansk Folkeparti, at det er meget vigtigt med den forebyggende indsats, oplysning om, hvad konsekvenserne er af at indtage stoffer i al almindelighed, at eksempelvis folkeskolerne inddrages, således at eleverne får oplysning om faren ved brug af euforiserende stoffer, og også i de øvrige ungdomsuddannelser samt i de private sportsklubber og sportsforbund er det vigtigt med en forebyggende oplysende indsats.
Konsekvenserne af forslaget er som sagt, at EPO bliver kriminaliseret, således at også bagmændene, der tilvejebringer og forhandler de forbudte stoffer, kan idømmes bøde, hæfte eller fængsel, og det er vi fuldstændig enige i skal ske.
Med disse ord kan vi tilslutte os, at lovforslaget sendes videre til en udvalgsbehandling, men vi er på forhånd i Dansk Folkeparti meget positive over for forslaget fra sundhedsministeren.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-12-09:
Den tyske finansminister og også den nye tyske rigskansler
har været fremme med et ønske om, at der nu skal ske en harmonisering af skatterne i EU, og at det skal ske ved, at man nu skal ændre beslutningssystemet i EU, sådan at beslutninger om skatterne fremover skal tages ved flertalsafgørelser i EU.
Fra britisk side har man rimelig klart meldt ud, at det vil man nedlægge veto mod, og spørgsmålet er nu, om det også er regeringens hensigt at tage afstand fra det og slutte op om briterne, eller om det er det tyske ønske om harmonisering og flertalsafgørelser på det område, som er regeringens politik.
Ove Hygum (S), 1998-12-09:
Jeg vil indledningsvis slå fast, at ting godt kan være stærkt komplicerede uden nødvendigvis at være væsentlige.
Jeg opfatter ikke den forespørgsel, der er rettet fra Kommissionen, som forespørgslen nu er formuleret, som nogen trussel, men som en forespørgsel, der giver udtryk for med et forbehold indledningsvis, at med det kendskab, Kommissionen for nærværende har til ordningen, mener de, at der er en række problemstillinger, som de gerne vil have regeringens bemærkninger til, og de bemærkninger er under udarbejdelse.
Og jeg vil i øvrigt henholde mig informationsmæssigt til det, jeg lige har givet tilsagn om: at der bliver tilsendt et notat til Europaudvalget, når vi har udarbejdet svaret på forespørgslen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-09:
Det ligger i de beretninger, som er vedtaget, og som er en aftale mellem regeringen og Folketingets Europaudvalg, at regeringen skal orientere Folketingets Europaudvalg, når der er væsentlige spørgsmål.
Det, der så er afgørende for, om regeringen skal orientere Europaudvalget i denne her sag, er, om regeringen opfatter denne her sag som væsentlig. Hvis regeringen opfatter denne sag som væsentlig, så mener jeg, at regeringen har en pligt til at orientere Folketingets Europaudvalg.
Og hvis man vælger ikke at gøre det, er det, fordi man ikke opfatter sagen som væsentlig.
Det er i første omgang regeringens ansvar at vurdere og dernæst selvfølgelig et folketingsflertal, der kan vurdere efterfølgende, om regeringen har skønnet rigtigt.
Mit spørgsmål er: Når regeringen giver udtryk for, at man skal have forlænget en svarfrist i forhold til Kommissionen, fordi man har at gøre med meget kompliceret stof, så står man altså også i en situation, hvor man ved, man skal vægte sine ord på en guldvægt, i forhold til om man efterfølgende står ved en domstolsbehandling ved EF-Domstolen, synes regeringen så ikke på den baggrund og med den offentlige debat, der har været om det her spørgsmål, at denne sag må anses for at være væsentlig og dermed også omfattet af de regler, der er, om, at regeringen skal orientere Folketingets Europaudvalg?
Og vil regeringen så ikke på den baggrund tilsende udvalget sin besvarelse til Kommissionen i sin fulde ordlyd og ikke kun i et revideret notat?