runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kamal Qureshi (SF), 2004-03-24:
Jeg vil gerne spørge ordføreren, nu hvor vi i denne her diskussion nærmest på Bjørn Lomborgsk vis kynisk begynder at lave estimater over menneskers liv: Kan ordføreren bekræfte, at hvis man gik ind og sagde, at det skulle være et kriterium for ikke at sætte en behandling i gang, at der ikke var en særlig stor chance for helbredelse, så ville man skulle lukke et meget stor del af intensivafdelingerne herhjemme, man ville skulle nedlægge en stor del af kræftbehandlingen, og man ville i hvert fald skulle ophøre med en meget stor del af de hjertetransplantationer, som vi gennemfører i dag?
Er det ikke korrekt?
Ester Larsen (V), 2004-03-24:
Oplysningerne stammer fra vores højeste sundhedsfaglige ekspertise og ikke fra DR's dokumentarprogrammer.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-03-24:
Jeg må sige, at det undrer mig meget.
Der blev vist en udsendelse i DR for ikke så lang tid siden, og heraf fremgik det bl.a. vedrørende en af de konkrete sager, der har været omtalt tidligere, nemlig sagen om Silke, at Silke lever og har det ganske udmærket, så jeg vil gerne have at vide, om fru Ester Larsen fortsat holder fast ved, at det er nul, og holder fast ved, at det her er en vurdering, der er foretaget på baggrund af en faktisk vurdering af de børn, der har eller har haft denne sygdom.
Ester Larsen (V), 2004-03-24:
Det baserer sig på de oplysninger, som er tilgået os fra vores højeste sundhedsfaglige myndighed, som støtter sig på den yderste, men højeste ekspertise, vi her i landet har på området.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-03-24:
Jeg forstod på fru Ester Larsen, at efter hendes vurdering er chancen for at blive helbredt eller leve længere med andre behandlingsmetoder end ægsortering stort set lig nul.
Jeg vil gerne have at vide, hvad det er baseret på.
Ester Larsen (V), 2004-03-24:
Først bliver der efterlyst data.
Jeg er lidt usikker på, hvad det er for data, spørgeren efterlyser.
Det ligger oplyst over for Folketinget, at det her drejer sig om en alvorlig sygdom, hvor man har erfaringer for, hvad gennemsnitslevetiden er for patienter.
Jeg er ikke i stand til på profetisk vis at sige, hvad præcis livsudsigterne er for dette barn, men når man fra Sundhedsstyrelsens side peger på, at det er en livreddende og den eneste mulige behandling, så er det, vi skal tage stilling til, om vi ønsker, at metoden må sættes i anvendelse eller ej.
Det er udfordringen.
Margrete Auken (SF), 2004-03-24:
Jeg er først meget glad for at høre, at Dansk Folkeparti slår fast, at et barn ikke må blive et middel til at redde en søster eller bror, men skal være et mål i sig selv - et nogenlunde ordret citat af, hvad fru Birthe Skaarup sagde. Men så er det jo, at vi har dilemmaet, for de forældre kan jo godt få børn uden den her behandling.
Det ville mange af dem jo kunne.
Hvis vi så kan holde fast i, at et menneske aldrig, aldrig, aldrig må være andet end et mål for sig selv, så kan vi jo ikke vælge et, der er dårligere.
De skal jo så åbenbart kun blive gravide, hvis de kan bruge det barn.
Vi er jo i en situation, hvor vi faktisk, uanset om vi kan lide det eller ej, er ude i noget virkelig slemt, hvor vi begynder at sige: Nu begynder vi at lave et barn med henblik på at behandle.
Det bringer nogle forfærdelige dilemmaer, og jeg vil godt spørge fru Birthe Skaarup, om hun forhåbentlig er med til at sige, at det aldrig må ske.
Birthe Skaarup (DF), 2004-03-24:
Vi vil stille nogle spørgsmål omkring det her lovforslag, og vi vil naturligvis lægge det op til vores folketingsgruppe at tage en vurdering af det og afgøre, om vi skal stemme for denne her lovgivning.
Det er derfor, jeg siger, at det aldrig må blive et mål i sig selv på den måde, at vi skal redde et barn på baggrund af et designerbarn.
Margrete Auken (SF), 2004-03-24:
Men kan jeg få fru Birthe Skaarup til at love mig - for der bliver jo et flertal for det - det, som jeg jo ikke kunne få Socialdemokraterne til at love, nemlig at man aldrig, aldrig, aldrig vil tage et æg, der ikke er det bedste.
Man kan selvfølgelig gøre det, hvis det er det bedste, eller der er flere, der er de bedste, det er ikke det, jeg siger, men man må aldrig tage et æg, der ikke er et af de eller det bedste, bare fordi det har vævsforligelighed.
Man kan selvfølgelig så sige, at så bliver barnet også aborteret, men det kunne jo også godt være, at der bare kom et svagere barn.
Socialdemokratiet ville ikke gå ind i debatten.
Vil fru Birthe Skaarup gå ind i den debat og sige: Det må aldrig ske?
Kamal Qureshi (SF), 2004-03-24:
Jamen jeg er helt enig i, at det ikke er et pengespørgsmål.
Men grunden til, at jeg rejser det her, er jo bare, at jeg gerne vil have noget præciseret.
Det virker jo næsten på debatten herinde, som om vi sidder og opfinder de her ting, som om det, vi her i Folketinget forholder os til, er, hvorvidt den her teknik overhovedet skal eksistere i Danmark eller andre steder.
Den teknik eksisterer.
Det, vi diskuterer, er lige præcis det, som fru Else Theill Sørensen siger, nemlig hvorvidt denne her teknik skal tilbydes gennem det danske sundhedsvæsen i Danmark.
Det er bare det, jeg gerne vil have præciseret, for det kunne godt virke, som om det var noget helt andet, vi diskuterer.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-03-24:
Vi diskuterer, om der skal være mulighed for i Danmark at tilbyde en bestemt behandling i ganske særlige situationer.
Jeg har ikke lyst til at gøre spørgsmålet, som for mig er dybt alvorligt, til et spørgsmål om, om man nu tilfældigvis har penge eller ej.
Jeg bryder mig i grunden slet ikke om den diskussion og slet ikke i sådan en sammenhæng.
Kamal Qureshi (SF), 2004-03-24:
Jeg vil gerne spørge fru Else Theill Sørensen, om ikke hun kan bekræfte, at det, vi står og forholder os til her, reelt set er, hvorvidt de danskere, der ikke har rigtig, rigtig mange penge, kan få tilbud om den her behandling.
Vi står reelt set ikke og forholder os til, hvorvidt de, der har råd til det, kan få det, for de kan allerede i dag rejse til udlandet og få den her behandling
, det, vi forholder os til, er, at den del af den danske befolkning, der ikke har råd til at rejse til udlandet og få det, skal have mulighed for i de her særlige tilfælde, som vi alle sammen har snakket om, at få en behandling, som de i dag ikke har råd til.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-03-24:
Sådan som jeg har læst teknikken, om jeg så må sige, så er den i overensstemmelse med det, som fru Ester Larsen siger her, at man først sorterer de æg fra, som naturligvis dels er befrugtede og dels er gode nok og kan forventes at blive til et levedygtigt barn og dernæst ser på vævsforligelighed.
Ester Larsen (V), 2004-03-24:
Jeg er meget glad for denne præcisering af, at det, vi er i gang med nu, er et generelt lovgivningsarbejde og ikke en stillingtagen til et enkelt barns livsudsigter.
Det, vi skal tage stilling til, er, om ægsortering skal tilbydes som en mulighed, når nogle kriterier er opfyldt.
Så vil jeg spørge, om fru Theill Sørensen ikke er enig med mig i, at den ægsortering, som vi taler om, består i, at man fra lægelig side vurderer, om de æg, der er udtaget og befrugtet, er levedygtige, om de kan udvikles eller ej.
Og når man har lavet den sortering, så ser man på, om de, der kan udvikle sig, har det ønskede væv eller ej. Så den underlige diskussion, vi har været inde i, føler jeg er uaktuel.
Jeg vil høre, om fru Else Theill Sørensen er enig i det.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-03-24:
Jamen jeg vil da godt vide, hvad det er for en bredde af behandlinger, fru Tove Videbæk har spurgt til.
Så vil jeg godt sige, at vel er denne hurtige behandling foranlediget af et konkret tilfælde, men for mig og for Det Konservative Folkeparti er det ikke væsentligt, at det her handler om en særlov for ét livstruende sygt barn, uanset vores følelser for det barn og dets forældre og dets helbredelse.
Vi prøver på at abstrahere fra, at der står et konkret tilfælde foran os og prøver på at tage generel stilling til lovforslaget.
For det er jo ikke et lovforslag, der gælder for én dreng, det er et lovforslag, der gælder for en mulighed i lignende tilfælde.
Tove Videbæk (KD), 2004-03-24:
Nu siger fru Else Theill Sørensen jo, at knoglemarvstransplantationer osv. virker, og det ved vi heldigvis, at de gør.
Når fru Else Theill Sørensen så siger, at hun ikke er vidende om, at det har hjulpet i noget tilfælde, så synes jeg, det er lidt underligt, at man accepterer, at man godkender det, der står i forslaget her - man vil forbedre overlevelsesmuligheden, og vi fremskynder behandlingen af det her lovforslag, for så fremmer vi overlevelsesmuligheder osv. osv.
Det er næsten som om, at bare vi får vedtaget denne her lovgivning, så overlever den lille dreng.
Derfor er det da klart, at jeg spørger
, om vi overhovedet nogen sinde har hørt om nogen, der er blevet helbredt.
Jeg har selv ringet til England i dag, der har de haft ét tilfælde, og det lykkedes ikke.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-03-24:
Nej, men uden at jeg ved navns nævnelse kan sige, at jeg har hørt om tilfælde, så mener jeg rent faktisk, at der eksisterer adskillige eksempler på, at mennesker er blevet helbredt ved knoglemarvstransplantation, og hvis man kan helbrede ved knoglemarvstransplantation fra levende donorer, altså fra allerede eksisterende donorer, så synes jeg, det virker utrolig mærkeligt, hvis det ikke kan lade sig gøre med et nyt individ, med et nyt barn.
Men jeg synes, at den specielle viden, som fru Tove Videbæk åbenbart har, og som ingen af os andre har, kan det jo ikke nytte noget at vi står her og gisner om, den må vi prøve at få afklaret ved at stille nogle spørgsmål i udvalget.
Jeg har ikke navne på nogen, der er blevet helbredt, og jeg har heller ikke umiddelbart en fuldstændig overbevisning om, at fru Tove Videbæks oplysninger om, at det aldrig er sket, er rigtige.
Jeg tvivler i grunden på det.
Tove Videbæk (KD), 2004-03-24:
Nu har vi her i dag talt en del om sandsynlighed og chance
for, at behandlingen er lykkedes, og om at give bedre mulighed for overlevelse osv.
Så vil jeg gerne spørge fru Else Theill Sørensen, om hun er bekendt med tilfælde, hvor behandlingen faktisk er lykkedes, og det er behandling, hvor der er tale om fravalg af æg med alvorlig sygdom og tilvalg af æg med det rette væv, og hvor et sygt barn så derefter er blevet rask?
Det står jo her i lovforslaget, som om det er en given sag, at vi giver det lille barn bedre mulighed for at overleve; det er som en given sag, at det er det eneste, vi kan gøre osv.
Men hvilken fornemmelse har fru Else Theill Sørensen af muligheden, og har fru Else Theill Sørensen nogen sinde hørt om, at det er lykkedes i noget tilfælde?
Else Theill Sørensen (KF), 2004-03-24:
Hvis der er tale om, at moderen er 6 måneder henne og altså skal fremprovokere fødslen af et barn 3 måneder før tid, så vil jeg klart sige nej, selvfølgelig må man ikke det.
Margrete Auken (SF), 2004-03-24:
Det kan bestemt også være, at jeg har uret, således at man kun har nogle, der kan bruges, og nogle, der ikke kan bruges, og ikke nogle, der er et valg imellem.
Men det er bare for lige at sige, at den mulighed godt kunne være der.
Men så går vi et skridt videre: Lad os sige, at moderen er 5-6 måneder henne, så får hendes barn det enormt dårligt; nu skal det gå stærkt.
Der er en god chance for, at det ufødte barn kan overleve, selv om man fremskynder fødslen.
Må man godt det?
Else Theill Sørensen (KF), 2004-03-24:
Nu var jeg lige ved at miste tråden, fordi der kom to spørgsmål.
: Spørgsmålet er jo, at det jo ikke alene er barnet. Barnet, der ikke er født, kan jo ikke på nogen som helst måde selv vælge.
Det er forældrene, der vælger, og vi kan ikke vide, for vi kan ikke se ind i sjælen på de mennesker, hvad det inderste motiv for det er.
Selvfølgelig er det i de situationer, der her er tale om, at redde deres fødte barn, deres allerede eksisterende barn.
Men jeg vil sige ligesom fru Sophie Hæstorp Andersen sagde, at jeg ikke har nogen som helst grund til at tro, at det barn ikke bliver omfattet med lige så stor omsorg og kærlighed som de andre børn. Med hensyn til det med de dårlige æg har jeg nu hørt fru Margrete Auken spørge adskillige om det, men jeg ved ikke præcis, hvad der menes med et dårligt æg.
Sådan som jeg fandt ud af det forleden, var det et æg, som ikke kunne blive til et barn, og så eksisterer problemet jo ikke.
Margrete Auken (SF), 2004-03-24:
Det Konservative Folkeparti siger, at de er enige med ministeren i, at det ikke må være afgørende, om sygdommen er arvelig.
Altså vi forstår alle sammen godt de forældre; det er der jo ingen diskussion om her i dag.
Vi står bare og skal lovgive, og vi må ikke lovgive om enkeltsager.
Det tror jeg også vi er enige om.
Vi tager det, som fru Lene Garsdal spurgte om før,
nemlig en dramatisk forskel på, om man laver ægsortering for at få et sundt barn, føde et sundt barn, dvs. for barnets skyld, og på, om man laver sortering med henblik på et andet barn.
Men her går man ind og laver en sortering med henblik på et andet barn.
Det vil sige, at man kommer i det dilemma, jeg beskrev før, hvor man bruger et andet barn til behandling, i stedet for at det primære formål er at sikre, at man ikke får et sygt barn - til, havde jeg nær sagt.
Derfor vil jeg også godt spørge fru Else Theill Sørensen, om hun ikke kan se den radikale forskel på de to ting, nemlig at vælge for barnets egen skyld eller at vælge for en søster eller brors skyld.
Så vil jeg også spørge: Skal man vælge et sundere æg fra, fordi det ikke har vævsforligeligheden til at kunne hjælpe det syge barn?
Lone Møller (S), 2004-03-24:
Jeg vil spørge fru Else Theill Sørensen, om ikke det er korrekt, at der faktisk er rigtig mange behandlinger i det danske sundhedssystem, som i dag måske ikke har så gode muligheder, men som vi tilbyder alligevel.
Derfor vil jeg også gerne spørge Det Konservative Folkeparti, om det ikke, når nu denne her behandling måske kan give en 0,0 procentpromilles chance for, at det skal lykkes, så ville være bedre, end at der ingen chance var, når nu behandlingen er til stede?
Birthe Skaarup (DF), 2004-03-24:
Jo, det er selvfølgelig rigtigt, og det er derfor, vi står her i dag og skal diskutere dette lovforslag.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2004-03-24:
Det er vel korrekt, at vi ikke kender den konkrete baggrund for, hvorfor man i sidste ende vælger at få et barn
, når man i forvejen har et barn, der er livstruende sygt, endda med en arvelig sygdom.
Men er det alligevel ikke også korrekt at sige, at i begge tilfælde, modsat denne her sag, stod forældrene måske ikke lige for, kan vi formode, at skulle have et barn, hvis ikke det var, fordi de netop havde fået stillet i udsigt, at behandling muligvis kunne hjælpe deres nuværende, livstruende syge barn, og at forskellen så alene i dag netop er, at forældrene her har et barn, som ikke er arveligt sygt og derfor ikke kan få de samme muligheder, som Jason og Savannah endte med at få?
Vi har i dag ikke nogen lovhjemmel til at give dem det tilbud, som de andre kunne få.
Birthe Skaarup (DF), 2004-03-24:
Til det første med hensyn til, om forældre ønsker endnu et barn for at få et æg, der kan bruges til at helbrede en sygdom hos deres barn, må jeg sige, at det er op til forældrene, det er forældrenes hemmelighed, hvis man kan sige det på den måde, men de har i begge tilfælde givet udtryk for, at de ønskede et barn nummer to.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2004-03-24:
I de to sager, der har været i de sidste 2 år - henholdsvis
sagen om Jason og sagen om Savannah -
har det vel egentlig været sådan i begge tilfælde, at forældrene ikke i udgangspunktet ønskede at få et nyt barn, men i lyset af, at de havde et meget, meget sygt barn, var de villige til at prøve på at komme igennem med, at de kunne få en behandling i udlandet med henblik på ægsortering, således at de kunne få et nyt barn, der kunne være donor af stamceller.
Er det ikke rigtigt, at den eneste forskel, der er på det lovforslag, der er her i dag, og de to tidligere sager, hvor jeg har haft klart indtryk af, at Dansk Folkeparti har bakket op om sundhedsministerens beslutninger i begge sager, vel egentlig er, at Patricks sygdom, som vi snakker om her, ikke er arvelig, men at den er mindst lige så livstruende som de to tidligere børns, der gav anledning til, at man har givet tilladelse til, at forældrene kunne tage til udlandet?
Er det ikke også korrekt, at i det her tilfælde er der måske endda større sandsynlighed for, at man kan finde et barn, der er vævsforligeligt, for man skal jo ikke samtidig sortere æg fra, der er bærere af den arvelige sygdom, som forældrene er bærere af, for Patricks forældre har jo ikke nogen arvelig sygdom?
Man skal alene finde et barn, der har samme vævstype, som storebroderen har.
Birthe Skaarup (DF), 2004-03-24:
Det var jo også netop derfor, vi fik udvidet knoglemarvsregisteret, vævsregisteret, her for 2 år siden.
Det var Dansk Folkeparti, der var eksponent for det, og jeg synes, det er fint, at vi har fået udvidet registeret.
Jeg er også godt klar over, at man, efter at Jason kom hjem, fandt en knoglemarvsdonor i England, og det syntes jeg var lykkeligt for drengen.
Jeg ved ikke, hvorfor donoren pludselig dukkede op, men det kunne man jo også stille spørgsmål om.
Det er jo vanskeligt for politikere at svare på den slags her i dag.
Tove Videbæk (KD), 2004-03-24:
I Jasons tilfælde, det første tilfælde af arten, som vi har talt om her i Folketinget, fik vi at vide, at alle muligheder var undersøgt, og derfor var der ingen anden mulighed, end at forældrene tog til USA og fik foretaget en behandling.
Det lykkedes ikke, de kom så hjem, og der var så alligevel lige en donor.
Mener fru Birthe Skaarup ikke, at der er en anden mulighed end bare at sige, at så må vi jo gå i gang med ægsortering og slippe det løs?
Vi kunne også gøre noget mere ved de her knoglemarvsregistre og de her vævsregistre, som vi har.
Mener fru Birthe Skaarup ikke, at det ville være konstruktivt på en anden måde at sige, at nu gør vi noget mere ud af det her, så vi er mere sikre på, at vi også fremover kan finde de væv, inden vi begynder på andre behandlinger?
Birthe Skaarup (DF), 2004-03-24:
Jamen det er jo nogle af de ting, vi skal have udredt her under behandlingen af forslaget.
Jeg er da udmærket klar over, at i Jasonsagen fik vi oplyst, at der var 90 pct. chance for, at Jason kunne reddes.
Det var efter to hormonbehandlinger.
Jasons mor fik en hormonbehandling derovre, og derefter følte de ikke, at de kunne klare mere.
Det er da nogle hårde behandlinger, som forældrene er udsat for.
Det er da klart, at forældre da må gøre alt muligt for at redde deres barn, men Jasons forældre ønskede tillige at få et barn yderligere.
Jeg ved udmærket, at der er nogle mennesker her i Danmark, der har et anderledes syn på, hvordan man skal gå ind og redde liv.
Jeg ved bare, at her er tale om nogle ulykkelige forældre, og at der er tale om en dreng, der har en sygdom, så vi bliver nødt til at lave en ny lovgivning.
Det er jo det, vi skal tage stilling til nu, og så må vi jo have en afklaring af alle spørgsmålene.
Tove Videbæk (KD), 2004-03-24:
I begyndelse af fru Birthe Skaarups ordførertale lød det næsten, som om det var sådan, at hvis vi trykker på ja ved tredjebehandlingen, så er det det samme som liv til den lille dreng
, og hvis vi trykker på nej, så er det det modsatte.
Men er fru Skaarup overhovedet bekendt med tilfælde, hvor denne her behandling er lykkedes, altså ægsortering, hvor der både er sket fravalg af æg med alvorlige sygdomme, og hvor der er sket tilvalg af æg med det rette væv?
Vi har selv tjekket i England, hvor man siger det er foregået i nogle år, og der er det endnu ikke lykkedes i et eneste tilfælde.
Ved fru Skaarup, om behandlingen er lykkedes i andre lande eller eventuelt i USA, hvor vi hører, at det foregår?
Vi ved, at der er foretaget mange forsøg derovre.
Ved fru Skaarup, om det er lykkedes i nogen tilfælde
, så vi i det mindste ved en smule om sandsynligheden og ikke bare får en udtalelse fra en, som vi kalder ekspert i Danmark, men som aldrig har været med til noget af det her?
Birthe Skaarup (DF), 2004-03-24:
Med hensyn til den korte sagsbehandlingstid har jeg givet udtryk for, at hvis vi skulle behandle hele L 187, så syntes jeg, at der var en utrolig kort sagsbehandlingstid.
Nu er der taget en del ud af denne her lovgivning, og lad os håbe på, at vi kan få klarlagt alle de spørgsmål, der allerede er stillet i denne her sag, for der er jo allerede indløbet spørgsmål.
Efter det, vi har besluttet på vores gruppemøde, har vi fastsat en nogenlunde tidsplan, så vi på ordentlig vis skulle kunne behandle det her.
Det er klart, at denne her lovgivning er en hastelovgivning, men vi har tid til at stille spørgsmål og få svar, og vi tager det op på gruppemødet igen på tirsdag, når vi har set svarene.
Lene Garsdal (SF), 2004-03-24:
Skal det forstås sådan, at den korte sagsbehandling, som er blevet besluttet i Sundhedsudvalget, synes Dansk Folkeparti ikke man skal tage?
Det var det ene.
Det andet: Finder fru Birthe Skaarup, at der er væsensforskel på den type, hvor vi laver et barn kun for at behandle sygdomme, og så den type, hvor genetisk dårlige fosteranlæg frasorteres?
Birthe Skaarup (DF), 2004-03-24:
Det her er jo fuldstændig op til forældrene også at vurdere, hvordan de vil tackle denne her sag.
Det er alt det, vi skal have udredt.
Det er ikke et lovforslag, vi bare lige kan vedtage med et snuptag.
Det har diskussionen her i Folketingssalen vist, og det tror jeg også har vist sig i grupperne, det har det i hvert tilfælde i Dansk Folkeparti.
Vi vil have klare svar på de spørgsmål, vi har, og det skal der ekspertise til at udrede for os.
Lene Garsdal (SF), 2004-03-24:
Jeg vil gerne sige, at jeg synes, det er glædeligt, at der ikke er taget endelig stilling.
Men jeg vil godt spørge, om ikke fru Birthe Skaarup synes, at der er forskel på den sag, vi behandler i dag, bl.a. med Patricksagen, og så de tidligere, der har været inde i debatten.
I de andre tilfælde har der været en genfejl, lad os bare kalde det det, men i det her tilfælde kan man ikke lave ægsortering på grund af generne.
Der laver man kun sortering i forhold til vævstype, og det vil sige, at parret aldrig ville skulle have den også noget vanskelige behandling, som det her indebærer, hvis ikke det lige var, fordi man kun havde det formål at skabe et barn og ikke sortere noget fra - altså en sygdom.
Birthe Skaarup (DF), 2004-03-24:
Jamen det er jo derfor, jeg siger, at vi vil stille nogle spørgsmål omkring det her, for vi har i Dansk Folkeparti diskuteret det meget grundigt på vores gruppemøde her i dag, og der er flere medlemmer, der har rejst nogle spørgsmål.
Jeg rejser også nogle spørgsmål, men vi skal være afklarede vedrørende det her, og det er derfor, jeg siger: Lad os få ekspertisens svar på de spørgsmål, vi har lagt op til her i dag.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-03-24:
Ja, Vesten er medskyldig i forhold til Saddam Hussein.
Det er en meget vigtig præmis for den her diskussion.
Saddam Hussein kunne ikke have fået opbygget sit magtimperium, hvis ikke han havde fået støtte fra Vesten. Det er en meget ubehagelig sandhed for de vestlige regeringer, men det er ikke desto mindre en sandhed, som også den danske regering er nødt til at forholde sig til.
Så siger statsministeren, at han ikke har kendskab til det.
O.k., siger vi så.
Men er problemet ikke så alvorligt, at han burde undersøge det nærmere?
Bør det ikke give anledning til, at man virkelig fik en gennemgribende undersøgelse af, i hvilket omfang Danmark bidrog til at bygge Saddam Hussein op og støttede ham i hans despotiske regime i 1980'erne?