runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2002-11-15:
Lovforslaget indeholder tre hovedpunkter, som gennemfører to EU-direktiver.
Første del af lovforslaget er stærkt tiltrængt for dansk erhvervslivs konkurrenceevne inden for ydelser leveret ad elektronisk vej.
Dette er et erhvervsområde i rivende vækst over alt i verden.
På grund af internettet og de andre elektroniske kommunikationsmidler kender dette erhvervsområde ikke til grænser, afstande eller handelshindringer.
Derfor skal vi harmonisere vore afgiftssystemer med omverdenen for at få lige konkurrencevilkår.
Som loven ser ud i dag, betaler forbrugerne ikke moms af elektroniske tjenesteydelser fra virksomheder uden for EU, men hvis leveringen sker fra en virksomhed i et EU-land, pålægges der moms i virksomhedens hjemland.
Det vil sige, at ikke alene EU-virksomheders leverance til private i andre EU-lande pålægges moms, men også EU-virksomheders leverancer til private uden for EU pålægges moms.
Disse regler fører selvsagt til uholdbar konkurrenceforvridning, som stiller EU-virksomheder i en ufordelagtig position i forhold til virksomheder uden for EU.
I sin yderste konsekvens opfordrer det til udflagning af danske virksomheder til tredjelande.
Endvidere må vi erkende, at de gældende regler ikke er tilstrækkelig klare og fyldestgørende.
Det fremsatte lovforslag sætter klare regler for, at EU-virksomheder ikke skal opkræve moms af elektroniske tjenesteydelser til lande uden for EU og tilsvarende, at en elektronisk tjenesteydelse fra tredjelandes virksomheder skal pålægges moms i EU-forbrugslandet.
Der er hermed skabt harmonisering, lige konkurrencevilkår, og det støtter vi i Det Konservative Folkeparti.
Derfor går vi ind for forslaget.
Mikkel Dencker (DF), 2002-11-15:
I Dansk Folkeparti siger vi ikke bare ja og amen, når vi får øje på noget, som kommer fra EU.
I tilfældet her er der dog tale om et ganske fornuftigt indhold af to momsdirektiver, som præciserer en del ting, og da der jo som sagt er tale om fornuftige ting - jeg skal ikke gå i dybden med, hvad det er, det har Venstres ordfører allerede udmærket redegjort for - skal jeg blot sige, at Dansk Folkeparti kan støtte denne lov.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-11-15:
Jeg vil til sidst på en god lang dag endnu en gang sige tak for fuld tilslutning til et forslag, som alle kan se nytten af.
Der er stillet en række spørgsmål af teknisk karakter.
Dem svarer vi selvsagt på i udvalget, men som sagt: Tak for en positiv modtagelse.
Jens Rohde (V), 2002-11-15:
Hvad er det så, man vil have?
Hvad er det, Socialdemokratiet ikke fik under de forhandlinger, som de forlangte at få?
Det svar har vi aldrig fået.
For alle de krav, som Socialdemokratiet stillede til sidst, blev opfyldt.
Det samme gælder for Det Radikale Venstre, det vender vi tilbage til.
Men man vidste jo allerede fra den første forhandlingsrunde, at det var et kardinalpunkt, og hvis det er det, man har et problem med, og man synes, det er så forfærdeligt, vidner det jo bare om, at man har forhandlet på skrømt.
Det er ganske enkelt ikke korrekt, for med hensyn til de krav, der blev stillet i forbindelse med den ledelse, og hvordan det skulle formuleres i forhold til det købsudbud, blev man imødekommet.
Og alle de krav, som man fremsatte under forhandlingerne, blev imødekommet, og man var enige om, at det var så det, og det var derfor, kulturministeren blev sendt ind for at skrive det færdigt.
Jeg har ikke fået noget svar på fra Socialdemokratiet: Hvad er det, som man gjorde klart fra starten, som man ikke har fået?
Hvad er det i den her aftale, som man ikke fik opfyldt, som man stillede krav om, og som man til allersidst i den allersidste forhandlingsrunde havde nikket ja til?
Det står stadig væk meget uklart, og vi har i hvert fald ikke fået svaret fra fru Jytte Wittrock.
Naser Khader (RV), 2002-11-15:
Vi i Det Radikale Venstre synes, at der er mange gode elementer i forslaget, og jeg indrømmer, at vi fik en række indrømmelser.
Af samme årsag deltog vi i forhandlingerne, så langt det var muligt.
Den del af forslaget, der handler om digitalisering, om mulighederne for at udbyde jordbaseret digitalt tv, kan vi tilslutte os.
Da Det Radikale Venstre forlod forhandlingerne, gjorde vi det ikke, fordi vi nægter at privatisere TV 2.
Vi er parate til at diskutere en privatisering, men vi ønsker at se et klart beslutningsgrundlag, før vi kan træffe en så markant afgørelse.
Vi støtter, at man gennem et udredningsarbejde undersøger mulighederne for at privatisere TV 2, men vi vil ikke sige ja til den privatisering, før der foreligger et fornuftigt beslutningsgrundlag, og før alle betingelser er opfyldt.
Vi er imod, at det i sidste ende er kulturministeren, som skal beslutte, om TV 2 privatiseres eller ej, uafhængigt af arbejdsgruppens konklusioner.
Der bør være enighed mellem forligspartierne om arbejdsgruppens konklusioner.
Vi er i den meget gode position, at danske seere foretrækker de danske public service-stationer.
Ca. 70 pct. af de danske seere foretrækker at se dansk public service-tv.
Det er et enestående aktiv, og den position vil vi gerne fastholde, for det er med til at styrke den danske kultur og det danske sprog.
For Det Radikale Venstre er det afgørende at fastholde kravene til TV 2's programflade, og at TV 2's indhold kan forblive det samme efter en privatisering, men vi frygter, at kravene til TV 2 bliver udvandet.
En del af begrebet mangfoldighed og kvalitet er vel også at henvende sig til snævre målgrupper.
Vi må desuden sætte spørgsmålstegn ved de regler, der skal ligge til grund for public service-kontrakterne.
Kulturministeren har påpeget, at det ikke er jagten på lyttere og seere, der skal være det afgørende, men jeg vil da gerne vide, hvordan ministeren mener, at det hensyn skal varetages.
Vi vil på alle måder, og vi skal på alle måder værne om pressefriheden.
Det Radikale Venstre mener ikke, at det er op til politikerne at blande sig i programindholdet, som f.eks. Dansk Folkeparti forsøgte med deres kritik af nyhedsdækningen på tv. Hvis vi følger det spor, ender vi med DDR-tilstande.
Men jeg vil gerne have ministeren til at uddybe, hvor meget bestyrelsen for Danmarks Radio fremover skal være i stand til at blande sig i programlægningen, og hvordan det kan forenes med public service-kontrakter.
Afslutningsvis vil jeg gerne give min støtte til de fleste forslag om lokalradio og -tv.
Det er godt, at man fastholder tilskud til ikkekommerciel lokalradio og -tv, og at de nu også skal rumme medieskoletjenester.
Men overordnet mener Det Radikale Venstre, at regeringens prioriteringer, specielt i forhold til TV 2, bærer præg af hastværk snarere end et solidt bud på, hvordan en så væsentlig del af det danske mediebillede skal udvikle sig fremover.
På den baggrund kan Det Radikale Venstre ikke støtte forslaget.
Jens Rohde (V), 2002-11-15:
Jeg er nødt til at sige til min gode ven hr. Naser Khader, at det jo var et helt klart kardinalpunkt og et givet vilkår -
det var Det Radikale Venstre blevet gjort opmærksom
, og hr. Aage Frandsen nævnede det også - at vi ønskede at privatisere TV 2, og at den beslutning i sidste ende skulle træffes af kulturministeren. Så kan man selvfølgelig sige: Det er jo utænkeligt, at man står i en forligskreds, og så alle andre er imod eventuelt en privatisering, og så gennemfører man den alligevel.
Men den tillid har man åbenbart ikke hos Det Radikale Venstre.
Men De Radikale Venstre kendte vilkårene, og det var ikke det, der var kardinalpunktet under de sidste forhandlinger, næ, det var syv andre ministerbeføjelser, der skulle pilles ud.
Kan hr. Naser Khader bekræfte, at alle disse ministerbeføjelser blev pillet ud, og at det var dem, som var helt centrale for Det Radikale Venstre på det tidspunkt?
Så vil jeg spørge hr. Naser Khader, når han nu taler om jagten på lytter- og seertal i forbindelse med TV 2: Tror hr. Naser Khader virkelig på, at TV 2 ikke jagter seertal i dag?
Poul Nødgaard (DF), 2002-11-15:
Lad os forestille os, at de, der sidder og overværer Folketingets forhandlinger - det er ikke så mange lige i øjeblikket - har hørt hr. Khaders ordførertale og tager den sidste linje ud.
Her siger hr. Khader, at Det Radikale Venstre ikke kan støtte lovforslaget, men hvis man har hørt alt det andet, var det faktisk én positiv opremsning af alle de gode ting, der er ved medieforliget, og så er vi tilbage ved det, der har været sagens kerne under hele debatten her i dag: specielt angående Det Radikale Venstre og til dels også Kristeligt Folkeparti er det komplet uforståeligt, at de ikke er med i det. Lad os tage et brudstykke af hr. Khaders tale, det om TV 2. Jamen TV 2 skal jo kun privatiseres, hvis udredningsrapporten og hvad der ellers følger i kølvandet af den lysende klart viser, at der er basis for at privatisere TV 2.
Hvis der er den mindste uklarhed, og forligspartierne er famlende over for det, bliver TV 2 ikke privatiseret, og det har jeg sagt så ofte, at jeg næsten ikke gider gentage det.
Vi gambler ikke med TV 2's fremtid, vi skal have et TV 2 af mindst samme høje kvalitet som det TV 2, vi har i øjeblikket, og jeg tør godt sige, at TV 2 er et stærkt medie.
Kan hr. Khader ikke være enig med mig i, at det er rent ud sagt noget sludder, når han ligesom påstår, at det går helt ad Pommern til, hvis TV 2 bliver privatiseret?
Naser Khader (RV), 2002-11-15:
På side 12 i notatet fra den 2. juni står det, at der er enighed om, at såfremt udvalgsarbejdet vedrørende TV 2 sandsynliggør, at de public service-forpligtelser, som fremgår af aftalen, kan indgås, træffer kulturministeren afgørelse om privatisering, og det var det, vi forholdt os til.
Det er kulturministeren, der træffer afgørelsen, men hvis nu det er sådan, at alle forligspartierne skal være enige, hvorfor stod det så ikke eksplicit i teksten?
TV 2 jagter ganske rigtigt også seere, men alligevel skal de holde fast ved nyheder, dokumentarudsendelser osv., så de overholder public service-forpligtelserne.
Jens Rohde (V), 2002-11-15:
Lige netop det, hr. Naser Khader står og læser op her, burde jo simpelt hen gøre, at man siger ja.
Der står, at såfremt forligspartierne er enige om, at man kan opfylde public service-forpligtelserne, træffer kulturministeren i sidste ende afgørelsen.
Men det kan hr. Naser Khader og ingen af de andre partier have været i tvivl om på noget som helst tidspunkt, for det gjorde vi klart på det første møde med hvert enkelt parti: såfremt forligspartierne kunne blive enige om public service-forpligtelserne, var det kulturministeren, der skulle træffe afgørelsen. Men på den sidste aften fik Det Radikale Venstre jo indrømmelse på indrømmelse på indrømmelse på indrømmelse. Kulturministeren var hele tiden ude i baglokalet med sine embedsmænd for at skrive en ny tekst, specielt af hensyn til Det Radikale Venstre, som kom med mange gode input.
Det var fint nok, og på den baggrund vil jeg sige, at det er mig fuldstændig ubegribeligt, at man ikke kan være med, og slet ikke når der står, at forligspartierne skal være enige om, at public service-forpligtelsen skal overholdes og skal kunne overholdes.
Det er ren nonsens, hr. Naser Khader kommer med - ja, undskyld, men det er det altså.
Naser Khader (RV), 2002-11-15:
Hr. Jens Rohde citerer mig, som en bestemt person citerer en bestemt bog, men nu skal jeg læse det op igen: Der er enighed om - der står ikke »enighed blandt forligspartierne«, men enighed om, at såfremt udredningsarbejdet vedrørende TV 2 sandsynliggør, at de public service-forpligtelser, som fremgår af aftalen, kan opfyldes, træffer kulturministeren afgørelsen om privatisering - træffer kulturministeren afgørelsen om privatisering!
Poul Nødgaard (DF), 2002-11-15:
Det her er ganske enkelt en strid om ord.
Jeg ved godt, at hr. Khader ikke har været medlem af Folketinget så længe, men jeg går ud fra, at de parlamentariske spilleregler har han gjort sig bekendt med, inden han kom i Folketinget.
Hvis man forestillede sig, at landets kulturminister ville privatisere TV 2, og der var et flertal her i Folketinget, der vendte tommelfingeren nedad, ville jeg godt se den kulturminister, der turde gå i gang med et projekt med at privatisere en station, når han vidste, at han havde et flertal i Folketinget imod sig.
Derfor synes jeg altså, det er lidt billigt, at vi skal bruge en fredag eftermiddag på at skære det ud i pap for hr. Naser Khader.
Men vi gør det gerne, for vi er venlige mennesker, og det vil vi også blive ved med at være.
Jens Rohde (V), 2002-11-15:
Lige netop den formulering, som hr. Naser Khader kommer med, var så åbenlys og så klar og så eksplicit formuleret over for hr. Naser Khader på det første møde og senere også over for fru Marianne Jelved, da hun deltog i forhandlingerne lidt senere i forløbet.
Allerede da kunne man jo have sagt fra og sagt, at det kunne man under ingen omstændigheder være med til.
Men det gjorde man ikke.
Man fortsatte møderække på møderække på møderække på møderække lige til den store aften til sidst, hvor vi kom med alle indrømmelserne, men selv om Det Radikale Venstre den aften fik alle de indrømmelser, man forlangte, valgte man alligevel at sige fra.
Min teori er, at det var, fordi man havde indgået en musketered med de andre partier, selv om man i virkeligheden gerne ville have været med, for når vi kommer til det indholdsmæssige, er det et meget, meget, meget, meget tyndt grundlag at sige fra på.
Det er et helt usædvanlig tyndt grundlag at sige fra på set i lyset af de imødekommelser og de ønsker, som Det Radikale Venstre fik opfyldt.
Hr. Naser Khader har netop fint og godt gjorde rede for det, man på forhånd støttede, og det vil jeg godt kvittere for.
Men det andet er for tyndt.
Naser Khader (RV), 2002-11-15:
Jamen vi var tilfredse med forhandlingsprocessen.
Jeg indrømmer, at vi fik mange indrømmelser og fik sat mange fingeraftryk, og jeg er også glad for, at de ikke er blevet slettet af hr. Poul Nødgaard.
Men vi blev også enige om, at vi skulle tilbage til vore forskellige partigrupper for at diskutere resultatet.
Sådan er det ofte: man skal lige have gruppen med.
Der var enighed om, at det pågældende afsnit ikke var eksplicit og klart, og så var der også det med Danmarks Radios bestyrelse og politikernes indblanding.
Jeg kan kun sige, at det altså var to vigtige punkter for os, der gjorde, at vi var nødt til at sige nej til mange af de gode ting, der også er i forliget.
Pernille Falcon (EL), 2002-11-15:
Lovforslaget er en udmøntning af regeringens mediepolitiske aftale med Dansk Folkeparti.
Det forlig er Enhedslisten ikke med i, fordi vi forventer, at resultatet vil blive dårligere og dummere tv.
Enhedslisten har ingen tiltro til, at privatiseringer fører til bedre kvalitet eller løser nogen som helst problemer, og det gælder også forslaget om privatisering af TV 2.
Alligevel deltog vi i forhandlingerne om det nye medieforlig, fordi vi mener, det er afgørende at sikre, at der fortsat er to konkurrende public service-kanaler i Danmark, og at dagbladene sikres bedre muligheder for at overleve.
Desværre viste forhandlingerne og det fremsatte lovforslag, at regeringens ideologisk bestemte ønske om privatisering af TV 2 i praksis stiller sig i vejen for, at TV 2's public service-forpligtelse og kvalitet sikres.
TV 2 anførte også i sit høringssvar, at det kan true TV 2's medlemskab af European Broadcasting Union.
Opfyldelsen af EBU's public service-krav er ellers fremhævet i forliget som et vigtigt element til at sikre TV 2's public service-forpligtelser, men det har hele tiden stået klart, at det ikke ville gå sådan.
Af et notat fra Kulturministeriet, udarbejdet i forbindelse med medieforhandlingerne, fremgår det klart, at det danske markeds begrænsede størrelse gør, at der er snævre grænser for, hvor store public service-forpligtelser der kan pålægges en kommerciel tv-station
Der kunne ellers være brug for forbedring og præciseringer, som det bl.a. er påpeget af de handicappedes organisationer.
De rammes allerede under de nuværende forhold af den begrænsede tilgængelighed, som præger vore medier.
Privatiseringen vil også føre til flere reklamer og til, at programmerne ødelægges, fordi de bliver splittet op af reklamer, de såkaldte breaks.
Det betyder, at det er slut med at se gode film uden afbrydelser på TV 2, og at programmerne i øvrigt vil blive bygget op omkring reklamerne, så reklamerne får en mere direkte indflydelse på det enkelte program.
Det er også problematisk, at der bliver åbnet op for reklamer for alkohol og medicin.
Det hænger ikke sammen med ønskerne om at begrænse alkoholforbruget og undgå unødvendigt medicinforbrug.
Sammenholdt med, at regeringen vil give bedre vilkår for de kommercielle lokale radio- og tv-stationer og dårligere vilkår for de ikkekommercielle, tyder meget på, at det snarere er erhvervsinteresser end ønsket om at sikre public service-elementet i det danske mediebillede, som har været afgørende for regeringen, og derfor vil Enhedslisten stemme imod lovforslaget.
Jens Rohde (V), 2002-11-15:
Jeg vil bare kort sige til fru Bodil Kornbek, at der ikke var tale om retorik af nogen speciel art.
Det var ment, som det blev sagt.
Der er tale om - og det har jo stået klart hele tiden - at der skal laves public service-kontrakter, som skal laves i forligskredsen.
Jeg begræder meget, at Kristeligt Folkeparti ikke er med til at udforme de public service-kontrakter.
Det tror jeg vi kunne have fået en glimrende dialog om, og jeg er sikker på, at vi også kunne have fået et glimrende resultat ud af det.
Sådan skulle det så ikke være, men det er Kristeligt Folkepartis valg, og det respekterer vi naturligvis.
Carina Christensen (KF), 2002-11-15:
Jeg hæfter mig ved, at Kristeligt Folkepartis ordfører siger, at det var reklamereglerne, der var en væsentlig årsag til, at Kristeligt Folkeparti ikke kunne gå med i aftalen.
Men reklamer, bl.a. for alkohol og håndkøbsmedicin, bliver jo også sendt på alle de udenlandske kanaler.
Det er jo nogle kanaler, som vi alle sammen kan se hjemme i vores stuer, når vi tænder for fjernsynet, og som mange børn og unge sådan set er vant til at forholde sig til. Jeg vil gerne spørge Kristeligt Folkepartis ordfører: Tror Kristeligt Folkeparti, at vi kan isolere Danmark og så bare fortsætte med ikke at have reklamer på det her område, eller ville det ikke være bedre, at vi sætter forebyggende ind og laver en masse oplysningsarbejde, for at man kan forholde sig kritisk til reklamer?
For de er der jo - hvis det stod til Kristeligt Folkeparti måske ikke på de danske kanaler, men de vil jo være på alle de andre kanaler.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-11-15:
Vi ønsker i allerhøjeste grad at forebygge, og det er også at sige nej til alkoholreklamer, når det drejer sig om børn og unge.
Ja, andre gør det, men jeg så også gerne, at man på EU-plan tog de hersens ting op, når det netop drejer sig om børn og unge, og det har jeg også sagt under forhandlingerne.
Jeg mener ikke, at fordi andre gør noget, skal man også selv gøre det, hvis man faktisk synes, det er dårligt, og det synes vi i Kristeligt Folkeparti at det er.
Alkohol og børn og unge er en problemstilling, som vi skal forholde os til.
Vi vil gerne forebygge, og det gælder så også på reklamedelen.
Til hr. Jens Rohde: Hvis det ikke er en særlig retorik, må jeg bare erkende, at jeg ikke har fået et særlig godt svar.
Jeg har egentlig ikke fået svar på mit spørgsmål, for den justering, der er tale om på public service-området, er kun hæftet på TV 2 i lovforslaget.
Det undrer mig, hvis det bare drejer sig om udvikling, handicappede og døve og alle mulige pæne ting, som nu er kommet med, at det så ikke også er hæftet på Danmarks Radio.
Og det er det ikke i lovforslaget.
Det har jeg bare studset over, fordi jeg dermed tolker, at det er, fordi man kobler det til salget, og derfor skal man måske nedjustere kravene
Aage Frandsen (SF), 2002-11-15:
Politik drejer sig bl.a. om at forandre og påvirke udviklingen, og det drejer sig selvfølgelig også om at tage ansvar for den konkrete udvikling.
Det er en afvejning, man må tage, og i det konkrete tilfælde, hvor min magtposition
Det måtte jeg vurdere, og i det her tilfælde skulle jeg så vurdere dét, at man kunne få nogle korte landvindinger lige nu.
Jeg noterede mig naturligvis, at der var to små indrømmelser, men de var altså ikke særlig store.
Men dét var, hvad man får kontant i hus, og det var ikke meget, synes jeg.
Så er det rigtig, at der i politik og også i disse forlig lidt mere er, at det, der sker på længere sigt, også skal med.
Det er jo det, man skal afveje med sig selv: Hvad får man ud af at være med i en forligskreds på længere sigt i forhold til det ansvar, man tager for noget, man ikke synes er en tilfredsstillende udvikling?
Den afvejning foretog jeg.
Jeg skal gerne røbe for hr. Jens Rohde, at jeg i mit sind havde den klar, allerede da mødet var slut
Men mit synspunkt ændrede sig ikke, efter at jeg havde sovet på det.
Jens Rohde (V), 2002-11-15:
Danmarks Radio og TV 2 skal jo ikke opfylde de samme public service-krav.
De har jo vidt forskellige midler og vidt forskellige udgangspunkter, og sådan er det også i dag.
Det må vel være meget fair.
Men det ændrer ikke ved det faktum, at der bliver lavet en public service-kontrakt for Danmarks Radio; den er ikke statisk.
; den er heller ikke statisk.
Det er lige for begge parter, men selvfølgelig skal indholdet ikke være det samme.
Hvorfor skulle indholdet være det samme for de kanaler, vi har?
Det giver da ingen mening.
Hvis vi gerne vil have ordentlige, differentierede og brede tilbud, giver det jo ingen mening, at der er de samme krav over hele linjen.
Det er såmænd bare det, der ligger i det.
Jamen det er jo, fordi vi ikke sælger Danmarks Radio.
Så skriver vi jo ikke i forbindelse med et salg af Danmarks Radio, at public service-kravene skal justeres.
Det er jo, fordi der kommer en anden økonomisk stilling for TV 2, at det bliver skrevet ind i loven.
Der kommer jo ikke nogle nye økonomiske vilkår eller andre indtjeningsmuligheder for Danmarks Radio, og så behøver man ikke skrive det ind i loven.
Virkeligheden er jo, og det ved fru Bodil Kornbek godt, at der bliver lavet public service-kontrakter for begge kanaler, og at ingen af disse public service-kontrakter er statiske.
Man behøver ikke at se spøgelser, sådan bare for at ville se dem.
Brian Mikkelsen (KF), 2002-11-15:
Tak for de rigtig mange bemærkninger til dette spændende forslag.
Jeg kunne godt være fristet til, når jeg står heroppe,
at kommentere historieskrivningen, de ting, der er sagt om forløbet, og de ting, som forskellige ordførere siger heroppefra.
Det vil jeg undlade denne gang.
Det er nok meget heldigt.
Men for historieskrivningens skyld tror jeg, at jeg bliver nødt til at skrive lidt mere om det her forløb.
Men det undgår vi nu.
Det er fortid.
Nu kigger vi fremad.
Sagen er den, at regeringen sammen med Dansk Folkeparti har skabt et grundlag for en aftale, som forbereder hele vores medieområde til de udfordringer, der ligger foran os.
Vi har etableret en politik, som står på to ben.
Det ene ben er det ben, som skaber en kvalitetsorientering for hele medieområdet.
Det er den tobenspolitik, som aftalen har som grundlag og som hovedindhold.
Så er der jo en masse andre enkeltheder, der er kommenteret i løbet af dagen, og der er svaret nok så smukt fra forskellige ordføreres side, så det vil jeg ikke kommentere videre, men blot sige, at denne aftale, der er lavet nu, er en fremtidssikring af hele Danmarks mediepolitik.
Den stiller på en afbalanceret måde op imod de udfordringer, vi står over for, da den samtidig sikrer frihed for den enkelte og sikrer det hensyn, vi har til almenvellet ved at sikre kvaliteten i vores public service-funktion.
Så i al ubeskedenhed synes jeg egentlig, at det er en rimelig god aftale, vi har fået lavet her.