Per Clausen (EL), 2006-02-23:
Det her forslag til ændring af retsplejeloven indeholder dels en regulering af dommeres bibeskæftigelse og sætter et loft over deres biindtægter, dels en nedsættelse af det såkaldte bibeskæftigelsesnævn, som skal varetage en række opgaver, herunder træffe beslutning om konsekvenserne, hvis en dommers biindtægt overstiger loftet.
Der er ikke nogen tvivl om, at den her sag har været debatteret meget længe.
De mennesker og de organisationer, der nu skriver høringssvar til os og påpeger de problemer, der kan være ved det her lovforslag, har jo haft mange år til at forsøge at gøre noget ved det.
Det har været et vigtigt tema for Enhedslisten, også i de sidste 10 år, at få reduceret dommernes biarbejde, og derfor er vi selvfølgelig i udgangspunktet meget positive over for det her lovforslag.
Jeg synes også, at vi må sige, at i den her sag har den lovgivende magt, Folketinget, udvist al den langmodighed og tålmodighed, som man kan forlange fra organisationer og grupper ude i samfundet, så det er på høje tid.
Men jeg tror på den anden side også, at det er godt, at det kommer nu.
Det er vigtigt, at der bliver klare linjer omkring dommernes bijobberi, hvis befolkningen skal bevare tilliden til domstolene og dommernes uafhængighed, og det er jo det, det handler om: at befolkningen skal bevare tilliden og ikke mene og tro, at der måske kunne være grund til at være i tvivl om tilliden.
De historier, der har været fremme i pressen om dommere, der tjener mere eller lige så meget ved bijobbet som ved hovedjobbet, har i hvert fald medvirket til at skabe mindre tillid til dom merstanden blandt almindelige mennesker, end der var i forvejen.
Så vi er sådan set enige med Højesterets præsident, Torben Melchior, når han til Berlingske Tidende den 30. januar udtaler, at alene mistanken om, at dommernes bijob forhindrer dem i at passe deres primære job, kan skade domstolenes omdømme, og derfor støtter han jo også en regulering af biindtægterne.
Enhedslisten vil gå konstruktivt ind i udvalgsarbejdet med det her lovforslag.
Det kan godt være, at nogle af de undtagelsesbestemmelser, der er, ikke er helt så velbegrundede, som vi kunne ønske de skulle være, og det må vi selvfølgelig prøve at se kritisk på.
Der kan også være spørgsmål, som andre har nævnt, om sammensætningen af det her bibeskæftigelsesnævn.
Men de enkelte punkter, der måske kunne være at rejse lidt kritik af, skal ikke forandre noget ved den kendsgerning, at Enhedslisten betragter det her som et vigtigt skridt fremad, og at Enhedslisten derfor under alle omstændigheder vil ende med at stemme ja til forslaget, når det kommer til tredje behandling.
Nu er det jo ikke noget nyt, at regeringer sammenblander forslag, som indeholder en række meget forskellige elementer, og så forventer, at vi tager samlet stilling til det.
Men det, at det ikke er noget nyt, ændrer jo ikke noget ved, at det er forkert, og at det er en uskik.
Så fra Enhedslistens side er vi helt enige i de bemærkninger, som hr. Holger K. Nielsen kom med, om, at det her lovforslag bør opdeles i hvert fald i to dele.
Det vil vi så også arbejde videre med i udvalget.
For så vidt angår det forslag, som handler om forbud mod at indføre, udføre, transportere, erhverve osv. masseødelæggelsesvåben, kunne det have været et rigtig godt forslag, som havde fået Enhedslistens ubetingede støtte, hvis det altså ikke lige var, fordi regeringen endnu en gang har bøjet sig for nogle snævre økonomiske interesser, i det her tilfælde Danmarks Rederiforenings interesser i fortsat at kunne transportere masseødelæggelsesvåben for vel først og fremmest det amerikanske militær.
Hvad er det, der er sket?
Ja, regeringens oprindelige forslag ville have medført, at Danmark og danske skibe ikke kunne transportere masseødelæggelsesvåben overhovedet.
Det ville have været et godt signal at sende til alle de lande, der måtte ønske sig sådanne.
Det ville have været et godt signal at sende til f.eks. Iran, at Danmark er imod masseødelæggelsesvåben, at Danmark heller ikke tillader danskindregistrerede skibe at transportere dem, uanset hvem der måtte have sådanne, og selv om det i øvrigt er i overensstemmelse med internationale aftaler.
Danmark er imod masseødelæggelsesvåben.
Færdig.
I stedet sender vi nu et signal om, at Danmark er lidt imod masseødelæggelsesvåben, men de af vores venner, der har sådanne, hjælper vi gerne med at få dem fragtet rundt.
Det er jo konsekvensen af den tilføjelse til våbenlovens § 5, regeringen har lavet på foranledning af Danmarks Rederiforening og vel især A.P. Møller, så rederiet fortsat kan have sine lukrative kontrakter med det amerikanske militær.
Denne tilføjelse sår efter vores mening tvivl om Danmarks engagement i at få fjernet alle masseødelæggelsesvåbnene.
Det er en skammelig indrømmelse, og Enhedslisten vil prøve at få tilføjelsen til § 5 ud af forslaget i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Det ændrer dog intet ved, at Enhedslisten grundlæggende synes, det er fornuftigt, at man forsøger at implementere de her FN-regler i dansk lovgivning, og derfor mener vi trods alt, at den del af forslaget er udtryk for en forbedring.
For så vidt angår det andet forslag om de krigsmaterielproducerende virksomheder i Danmark, er Enhedslisten imod dette forslag.
Vi synes i hvert fald, at man burde have opretholdt de nuværende regler, som siger, at de pågældende virksomheder maksimalt må have 40 pct. udenlandsk ejet kapital, og at alle direktører skal være danske statsborgere.
Der har altså været et forbud mod kontrollerende udenlandsk ejerskab.
Nu vil regeringen så acceptere udenlandsk ejede våbenfabrikker i Danmark, selv om vi selvfølgelig erkender, at de skal have tilladelse fra Justitsministeriet.
Det kan vi ikke opfatte på anden måde, end at det nu er blevet en del af regeringens erhvervspolitiske strategi, at våbenproduktionen i Danmark skal vokse, at Danmark skal tjene flere penge på at producere våben.
Det skal være en del af vores rolle i globaliseringen.
Jeg har ikke set, at det er fremgået af Globaliseringsrådets arbejde, men det har jeg måske overset.
Det skal være en del af Danmarks rolle i globaliseringen at have en øget indtjening på våben.
Det får jo i hvert fald den afgørende konsekvens, at vi så vil få mennesker i Danmark, som faktisk har en solid økonomisk interesse i, at der fremover bliver produceret flere våben, at vi får øget oprustning osv.
Vi synes grundlæggende, at Danmarks rolle i verden skulle være en anden.
Vi synes, der er en lang række andre områder, hvor det ville være godt og gunstigt, hvis Danmark blev drivende i at udvikle nye produkter og på den måde kunne komme med et positivt bidrag til globaliseringen.
At blive en større aktør på våbenindustriens område har kun én effekt, og det er en negativ effekt.