runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2001-05-15:
Jamen der var gode ting i den plan, boligministeren fremlagde i går, men der var ikke speed nok, hvad angår almindelige almennyttige boliger, for der er ambitionsniveauet alt for lavt.
Jeg havde håbet på, at vi fra Socialdemokratiet kunne have fået et tilsagn om, at man ville komme længere på det område, for der er masser af mennesker, der mangler at få en god og billig bolig.
Og når fru Pernille Blach Hansen sagde, at Enhedslisten og regeringen nok er enige i målsætningen om at mindske den økonomiske ulighed i samfundet, så er det muligvis rigtigt, men man kan bare ikke se det i virkeligheden.
Dér øges den økonomiske ulighed, og dér øges indkomstforskellene.
Derfor bliver vi nødt til at bede om et helt klart svar fra Socialdemokratiet: Vil man være med til at mindske indkomstulighederne i samfundet ved at give dem, der har allermindst at leve for, et indkomstløft? Og vil man, hvad angår de arbejdsløse, give dem flere reelle tilbud, der kan hjælpe dem i arbejde, i stedet for det tvangsregime, man har gennemført?
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-15:
Hr. Ole M. Nielsen kom ind på miljøområdet i sit indlæg.
Der mener jeg faktisk, at vi er godt på vej, også når det drejer sig om at opfylde målsætninger og vise bæredygtig politik. Vi har jo netop med andre partier i Folketinget, godt nok ikke med Kristeligt Folkeparti, indgået en aftale om revision af Vandmiljøplan II.
Den trækker efter Socialdemokratiets opfattelse i den rigtige retning.
Det bliver ikke nemt, og nogle områder har, som hr. Ole M. Nielsen påpeger, jo sværere ved det end andre, det er rigtigt.
Men vi mener nu stadig væk, at vi skal fastholde målsætningen og arbejde i den retning, og det tror jeg heller ikke at hr. Ole M. Nielsen og Kristeligt Folkeparti vil være uenige i.
Og det er jo rigtigt, at det er lidt paradoksalt, at man har partier, der er svorne tilhængere af det kommunale selvstyre, men hver eneste gang, der er et problem et eller andet sted i det kommunale selvstyre, så skal man drage en minister til ansvar og forsøge at hive det ind i Folketinget og tage en diskussion om det her.
Men helt ærligt, uanset hvor mange penge vi afsætter til kommuneøkonomi, kommer vi jo aldrig nogen sinde ud over det problem.
Det er jeg i hvert fald ikke overbevist om.
Det kan godt være, at hr. Aage Frandsen kan overbevise mig om noget andet, men som sagt har jeg fuld tillid til, at finansministeren også vil varetage folkestyrets interesser og danskernes interesser i de kommende kommuneforhandlinger.
Hr. Keld Albrechtsen mener, at diskussionen og ikke mindst vedtagelsen er for lidt konkret over de næste 10 år, men det henholder sig vel også lidt til det, som jeg var inde på i min ordførertale, nemlig at vi ikke forsøger at lave en facitliste over, hvad der skal ske de næste 10 år.
Det er jo heller ikke det, regeringens år 2010-plan gør.
Den opstiller rammerne, nogle udfordringer, som man kan forholde sig til, og så kan vi tage en diskussion om de overordnede prioriteringer.
Jeg er faktisk glad for de forskellige ting på boligområdet, som boligministeren fremlagde i går.
Jeg mener, der bliver taget hånd om problemerne.
Det kan godt være, at hr. Keld Albrechtsen eller andre mener, der skal tages endnu mere hånd om nogle af problemerne, også nogle af dem, der ligger ude i kommunerne, men jeg synes faktisk, at der i det her med at lave ungdomsboliger, støttede andelsboliger og ændrede regler for pensionskasser faktisk er nogle bud, som giver nogle ekstra boliger de steder, hvor man mangler dem. Men billedet er jo også meget forskelligt over det ganske land, ikke mindst på boligområdet.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-15:
Når man læser det forslag til vedtagelse, som fru Pernille Blach Hansen har fremsat, så kommer man til at undre sig lidt over, at regeringspartierne indkalder til en debat, hvor vi skal kigge ikke mindre end 10 år frem i tiden.
Og så er der så lidt konkret bud på, hvad der skal ske i de 10 år, at man faktisk må sige, at hvis det bliver vedtaget, som det står beskrevet af regeringen, så må man regne med, at problemerne om 10 år vil være de samme.
Så kan man sådan set gentage debatten om 10 år og så starte dér, hvor man står.
Det gælder ikke mindst på boligområdet.
Der er en kæmpe boligmangel, men hvor er afsnittet om boligproblemet i det forslag, fru Pernille Blach Hansen har fremsat?
Jeg havde regnet med, at der ville være et konkret forslag om det i forbindelse med den her vedtagelse, man har fremsat.
Jeg synes godt, man kunne gøre det bedre, og vi håber i hvert fald på, at regeringspartierne her under debatten vil tilkendegive noget, som er bedre, noget, som er mere konkret end det, der står i forslaget nu.
Aage Frandsen (SF), 2001-05-15:
Fru Pernille Blach Hansen sagde, at Socialdemokratiet havde meget tiltro til, at finansministeren i forhandling med kommunerne nok ville sørge for, at der kom orden på det, sådan at kommunerne kunne løse deres opgaver.
Det håber jeg da også.
Men det, der jo er problemet, er, at vi fra den side hører om forskellige ting, der ikke bliver løst, og det er jo en kommunal opgave, man henviser til, og så må det være, fordi kommunerne ikke har pengene.
Fru Tove Fergo fra Venstre taler om hjemløse, taler om narkomanerne, taler om de psykisk syge.
Det er kommunale opgaver, som ikke bliver løst.
Hvordan kan man løse disse kommunale opgaver?
Ja, dem kan kommunerne løse, ved at kommunerne har en økonomi, der er i orden.
Det er jo ikke staten, der kan løse opgaverne. Men så må det jo også være afgørende, at regeringen ikke giver Venstre disse muligheder for hele tiden at sige: Problemerne bliver ikke løst.
Og grunden til, at man kan sige, at de ikke bliver løst, er enten, fordi der sidder Venstrekommunalpolitikere og ikke løser dem, eller fordi regeringen ikke har sørget for, at den kommunale økonomi er i orden.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-05-15:
Det var vist hr. Duetoft, der sagde om det her forslag til vedtagelse, at de to tredjedele kunne samle bredt flertal.
Det kan de da sikkert, men man kan jo ikke tro på det, og man kan ikke have tillid til det.
O.k. ja, nogle af dem.
I forhold til f.eks. landbruget knokler man jo vældig på.
Men regeringens CO2-plan for trafikområdet gør det i hvert fald ikke.
Den kan man ikke have tillid til.
Der står man af på alting.
Man planlægger at udbygge motorveje i hovedstadsområdet, hvor man er i gang med kæmpeinvesteringer i kollektiv trafik, som har til formål at gøre udbygning overflødig.
Men så sikrer miljøministeren jo behovet for stadig udbygning af motorvejsnettet ved at give dispensation til at bygge et indkøbscenter i Ørestaden, så det private forbrug også kan bære den økonomiske udvikling og sikre, at vi stadig væk har en stor CO2-udledning.
Det passer bare ikke sammen, vil jeg sige til de kære regeringspartier.
Vi er så trætte af alt det der.
Det der med Ørestaden er stik imod planlovens bestemmelser om detailhandel, som vi har støttet i alle ting, og stik imod alle de smukke ord, der er i landsplanlægningen.
Men det passer i hvert fald heller ikke med den fjerde pind her, hvor man vil opfylde miljømålsætningerne.
Det vil
Ester Larsen (V), 2001-05-15:
Der er ét punkt i det fremsatte vedtagelsesforslag, der er særlig interessant.
Det er nemlig den formulering, der går i retning af, at der ikke skal være betaling mellem behandler og patient.
Betyder det, at regeringen nu vil afskaffe brugerbetalingen på sundhedsområdet?
Vi har faktisk en brugerbetaling på ca. 20 pct. på sundhedsområdet i Danmark.
Der er penge mellem behandler og patient.
Det gælder for tandlæger, fysioterapeuter, kiropraktorer og en lang række andre tilbud.
Så hvis regeringen vil afskaffe brugerbetalingen, er det jo interessant, og hvis ikke, så er det jo ikke bare hul, men decideret falsk tale, der kommer frem.
Højere kvalitet og kortere ventetid på sygehuse er også et godt mål.
Men jeg vil godt lige sige, at med hensyn til den fremstilling, fru Pernille Blach Hansen gav af de midler, der har været til rådighed for sundhedsvæsenet, skal man jo se det i forhold til, at pengene er fosset ind i de offentlige kasser.
Sundhedsvæsenets andel af bruttonationalproduktet i 1993 var 5,6 pct.; i dag er det nede på 5,2-5,3 pct. Sundhedsvæsenet har altså en faldende andel af væksten.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-15:
Fru Anne Baastrup spørger, om den ene pind i vedtagelsen er ment alvorligt.
Ja, selvfølgelig er den ment alvorligt; ellers ville vi da ikke skrive det. Vi vil gerne være med til at bidrage til, at folk får hjælp til at komme ud på arbejdsmarkedet.
Og ligesom SF vil vi også gerne have en bedre aktivering.
Det er jo netop det, arbejdsministeren har givet udtryk for. Men samtidig har arbejdsministeren jo også indbudt til, at nu skal debatten løbe sommeren over, og så bliver der først konkluderet på den på et senere tidspunkt for ligesom at få alle relevante parter til at spille med.
Så vil jeg gerne vende tilbage til fru Anni Svanholt, der spurgte om sygehusene.
Det er klart, at Socialdemokratiet er optaget af, at vi over en bred front får bragt ventelisterne ned.
Vi kan ikke vælge at sætte ind på alle områder inden for sundhedsvæsenet på én gang; vi er nødt til at prioritere.
Vi er gået fra hjerteområdet til kræftområdet, og så skal vi selvfølgelig også på et tidspunkt videre, om end det skal indgå i den samlede prioritering.
Så vi er helt enige med SF i, at der selvfølgelig også skal kigges på andre ting inden for sundhedsvæsenet.
Hr. Jørgen Winther lagde mig nogle ord i munden, jeg aldrig har sagt.
Jeg har aldrig sagt, at ventetiden for de kirurgiske patienter var faldet.
Det sagde jeg faktisk ikke.
Jeg sagde, at ventetiderne generelt er på vej ned inden for sundhedsvæsenet.
Det er de også.
Ifølge sundhedsredegørelsen for 2000 faldt de gennemsnitlige ventetider fra 100 dage i 1994-1995 til 91 dage i 1998.
Vi vil meget gerne have dem længere ned, men fakta er, at de gennemsnitlige ventetider rent faktisk er faldet.
Fakta er også, at der er ingen regering i nyere tid, der har brugt så mange ekstra penge på sundhedsvæsenet som den nuværende regering.
Vi har puttet mere end 10 mia. kr. ekstra i det danske sundhedsvæsen inden for de sidste 8 år.
Det er langt, langt mere, også når man regner i procenter og pr. år, end den borgerlige regering nogen sinde opnåede, den borgerlige regering, der for øvrigt er skyld i, at vi i dag mangler læger og sygeplejersker.
Det er i dansk politik usædvanligt, at en regering fremlægger så langsigtede økonomiske planer, som den nuværende regering har gjort senest med »Danmark 2010«.
Jeg ser frem til at høre regeringen uddybe sine synspunkter på dette område, og ikke mindst glæder jeg mig til at høre Folketingets øvrige partier give deres bud på fremtidens økonomi og Danmark.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2001-05-15:
Jeg er ganske enig med spørgeren i, at det er et vigtigt fokusområde, og det er også baggrunden for, at der faktisk er mange initiativer i gang.
Vi er i gang med at lave en markedsføringsuddannelse, musikproducentuddannelse i Kulturministeriets regi, fordi vi har fundet ud af, at noget af det, der er problemet inden for dansk musikliv, er, at man ikke har tilstrækkelig stor professionalisme, når det drejer sig om markedsføring.
Her håber vi meget, at den ny uddannelse kan hjælpe.
Dertil kommer, at med henblik på at få spillet mere musik for at øge efterspørgslen efter dansk musik har vi lavet en arbejdsgruppe i Kulturministeriet bestående af de kommercielle radioer og en række pladeselskaber og kunstnere med det formål at øge de kommercielle stationers interesse for at spille dansk musik.
Her må man sige, at Danmarks Radio, altså vores public service-station, gør det ganske glimrende og har øget procentsatsen for, hvor meget dansk musik der spilles, på både P3, P2 og P1, og det synes jeg vi kan glæde os over.
Endelig har vi sat en undersøgelse i gang i Statens Musikråds regi for at finde ud af, hvordan det økonomiske kredsløb ser ud inden for musikbranchen i disse år.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Sohn (SF), 2001-05-15:
Jeg er glad for, at regeringen har taget de initiativer, for det er ret væsentligt, også for at få debatten til at dreje sig om, hvilke ressourcer kulturen giver samfundet, når vi snakker kulturpolitik.
Der er en tendens til, at hver gang vi diskuterer kultur og kunst, går debatten på spørgsmålet om, at samfundet skal yde noget til kunstnerne.
Men der er rent faktisk også en modsat vej, for kulturen og kunsten giver ikke kun samfundet en oplevelse, men også en ressource, som kan bidrage til at afhjælpe nogle af de problemer, der er på det sociale område.
Derfor mener vi, det er ret væsentligt, at regeringen netop med hensyn til musikeksporten smeder, mens jernet er varmt, for vi har et kæmpepotentiale, som jeg håber, at vi med den indsats, der er lagt op til, kan få fuld valuta for.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2001-05-15:
Netop dette er et af de store temaer i den kultur- og erhvervspolitiske redegørelse, bl.a. fordi vi hvert år har en eksport på omkring 500 mio., når det drejer sig om musik; med andre ord er det en betragtelig musikeksport, vi har. Lige så klart er det, at vi ønsker at forbedre rammebetingelserne for musikeksporten og for produktionen af dansk musik i det hele taget.
Det har vi bl.a. gjort ved at sikre, at Eksportrådet nu er gået ind i en dialog med hele musikbranchen med henblik på at finde ud af, hvordan vi kan fremme eksporten af dansk musik, og hvilken professionel hjælp musikerhvervene har behov for med henblik på at gøre det bedre i udlandet.
I forbindelse med det internationale Melodi Grand Prix har vi også taget en række initiativer for at udnytte, at vi en hel uge har haft 800 musikjournalister i København.
Vi har bl.a. lavet en promotion-cd med alle mulige forskellige typer popmusik, også en lille smule klassisk musik, som er blevet delt ud til samtlige journalister.
Der har været et utal af pressemøder, og vi havde en stor musikfestival i forbindelse med åbningen på Københavns Rådhus sidste mandag - alt sammen med henblik på at gøre den store verden interesseret i dansk musik.
Jeg håber meget, det vil lykkes, for forudsætningen for at udvikle vores kultur, herunder udvikle vort sprog, er jo, at alle de forskellige sprog, vores kultur udgøres af, får de bedste udviklingsbetingelser.
Det kræver selvfølgelig, at vi eksempelvis spiller meget musik i Danmark, men det kræver altså også, at der er en økonomi i det, og her betyder eksporten vældig meget.
Ole Sohn (SF), 2001-05-15:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om regeringen gør sig overvejelser om dansk musikeksport.
Vi er jo i en situation, hvor dansk musik faktisk har mange succeser, og set i lyset af det blændende arrangement, som blev holdt her i weekenden med Melodi Grand Prix, tror jeg, det kunne være interessant, hvis man holder den kulturelle vinkel sammen med den erhvervspolitiske og dermed placerer dansk musik meget mere centralt på internationalt plan.
Har regeringen gjort sig nogle overvejelser om, hvordan vi på den måde kan være med til at koble kulturen og erhvervet sammen til gavn for både kunstnerne og samfundsøkonomien?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2001-05-15:
Med andre ord: Kulturen er med til at give livet fylde. Hertil kommer, at vi for næsten 6 måneder siden offentliggjorde en kultur- og erhvervspolitisk redegørelse, der viser, at der er en meget tæt sammenhæng mellem kulturens niveau og kvalitet og erhvervslivet muligheder; med andre ord er en af forudsætningerne for fremtidens økonomiske vækst, at der også er en kulturel vækst. For hovedstadsområdet eksempelvis er det fuldstændig oplagt, at der er en meget, meget tæt sammenhæng mellem det at have et stærkt kulturliv og at tiltrække international kapital.
Lad mig nævne det internationale Melodi Grand Prix, som var en stor kulturbegivenhed, og som har betydet en kolossal omsætning for erhvervslivet i København og forhåbentlig også i Danmark.
Jeg regner ikke med, at skuespilhuset i sig selv behøver at medføre forøget driftstilskud til Det Kongelige Teater.
Peter Skaarup (DF), 2001-05-15:
Jeg vil godt spørge ministeren, om det slet ikke skurrer i ministerens ører, når regeringen vil være med til at give næsten 1 mia. kr. til et kulturprojekt, samtidig med at vi har mangel på plejehjem, mangel på hjemmehjælp og mange andre ting, som er vigtige for den almindelige danske befolkning, men som den ikke kan få i det omfang, den gerne vil, bl.a. fordi der skal bruges penge på kulturen.
Så vil jeg godt spørge ministeren: Hvad forventer regeringen med hensyn til driften fremover, både når det gælder operahuset og Det Kongelige Teater på Kvæsthusbroen?
Forventer regeringen, at der skal gives årlige driftstilskud fra både staten og Københavns Kommune til henholdsvis operahuset og Det Kongelige Teater på Kvæsthusbroen?
Hvis det er tilfældet, er der jo tale om, at der igen skal udskrives en ny regning til skatteborgerne i årene fremover.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2001-05-15:
Vi har bl.a. inden for de senere år afsat en bevilling på omkring 65 mio. kr. om året i Lokal- og Anlægsfonden.
De penge bruges til støtte af kulturbyggerier overalt i landet, og en meget stor del af de byggerier ligger uden for hovedstadsområdet.
Hertil kommer, at på de årlige finanslove er der næsten altid blevet vedtaget midler til kulturbyggerier i provinsen. Sidste år
der blev der givet ekstra penge til en række forskellige kulturinstitutioner, og vi fik bl.a. mulighed for at etablere Musisk Center i Aalborg.
Poul Nødgaard (DF), 2001-05-15:
Denne gang skal jeg love formanden, at jeg ikke bruger hele min taletid, for jeg har faktisk kun ét helt præcist spørgsmål til kulturministeren.
Når man nu laver så store kulturinvesteringer her i hovedstaden - og det kan man så diskutere rigtigheden af -
får det mig til at spørge kulturministeren: Glemmer man ikke de mange kulturelle institutioner ude i provinsen?
Jeg ved, at der er store ønsker om kulturbygninger af forskellig art ude omkring i provinsen, teaterudvidelser og så fremdeles.
Har kulturministeren nogen plan for, i hvilken udstrækning man vil hjælpe kulturinstitutionerne i den danske provins?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2001-05-15:
Også jeg og regeringen i det hele taget er taknemlig for den gave, vi har fået fra Mærsk McKinney Møller.
Men problemet med hensyn til at sige tak er, at man faktisk først kan sige tak i det øjeblik, man har fået gaven, og vi var vel nok i den situation, at der blev skrevet om gaven, inden den reelt var givet eller tilbudt.
Dertil kommer, at forudsætningen for at sige tak for denne gave selvfølgelig var, at der også kunne puttes et indhold i et operahus, og jeg var nødt til at sikre, at det indhold var på plads, inden vi sagde ja tak til gaven.
Derfor må jeg endnu en gang sige, at det er glædeligt, at et stort flertal i Folketinget har været parat til at øge driftsbevillingen til Det Kongelige Teater med henblik på at sikre, at vi kan få opera- og balletforestillinger i det nye hus.
Angående skuespilhuset må man jo sige, at selv om vi får et operahus, er det jo ikke ensbetydende med, at skuespillets problemer lige pludselig er løst.
Vi har vidst de sidste mange år, at skuespillet havde meget, meget dårlige betingelser på Nye Scene, og det er selvfølgelig baggrunden for, at vi er nødt til at lave et skuespilhus med henblik på at sikre, at vi stadig har en national kulturinstitution i form at Det Kongelige Teater, som rummer alle tre kunstarter.
Poul Nødgaard (DF), 2001-05-15:
Tak for redegørelsen.
Jeg er glad for, at ministeren lige fik nævnt, at vi har fået en gave på 1,5 mia. kr. fra A.P. Møller til et nyt operahus, men jeg skulle måske lige hælde lidt malurt i bægeret ved at sige, at jeg synes, regeringen var utrolig længe om at få sagt tak for den gave.
Jeg har indtryk af, at man havde meget lang betænkningstid med hensyn til at sige ja tak til en så fornem gave.
Men når vi nu har Det Kongelige Teaters nuværende bygning, hvor operaen rykker ud fra om 3, 4, 5 år, når A.P. Møllers fornemme gave er færdig, kunne jeg da godt tænke mig
at spørge, hvorfor i alverden skuespillet så ikke kan blive tilbage på Det Kongelige Teater.
744 mio. kr. på et nyt skuespilhus, når man tager i betragtning, hvilke sociale problemer vi står med her i landet, bl.a. for de sindslidende
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2001-05-15:
Det er sådan set meget almindeligt, vil jeg mene, at man indkalder de partier, som er forligspartnere, til den type drøftelser.
til den løsning, der nu er lagt frem.
Takket være en stor gave fra Mærsk McKinney Møller får vi bygget et operahus på Dokøen, og et flertal i Folketinget har allerede tilkendegivet, at det er parat til at øge driftbevillingen til Det Kongelige Teater med henblik på at skaffe et solidt kunstnerisk indhold i det nye operahus.
Ovre på den anden side af havnen får vi altså i løbet af de kommende år bygget et nyt skuespilhus.
Jeg synes alt i alt, at der er meget stor grund til at glæde sig over den fremgang, Det Kongelige Teater er inde i lige nu, og jeg håber selvfølgelig, at også Dansk Folkeparti vil stemme for forslaget i Finansudvalget.
Poul Nødgaard (DF), 2001-05-15:
Man læser jo lidt aviser indimellem, når der er tid til det, og jeg kunne se forleden dag, at kulturministeren har holdt et natligt møde med en lang række partier, nemlig alle partier bortset fra Dansk Folkeparti og Kristeligt Folkeparti fremgik det af den avis, jeg har læst.
Her blev man enige om at lægge de sidste brikker på plads i planerne
for et nyt skuespilhus
Jeg finder, at den fremgangsmåde er helt uantagelig i et demokratisk samfund, hvor det må være sådan, at de partier, der er repræsenteret i Folketinget, naturligvis også har indflydelse på og deltager i sådanne forhandlinger.
Jeg vil godt bede kulturministeren om at redegøre lidt for det projekt, i hvert fald over for os i Folketinget, der ikke ved, hvad der er foregået bag de lukkede døre.
Tom Behnke (KF), 2001-05-15:
Fru Pernille Blach Hansen talte om velfærdssamfundet, og at vi skal tage hånd om dem, der har brug for hjælp.
Overser Socialdemokratiet ikke det helt afgørende for en fortsat udvikling af velfærdssamfundet og evnen til i fremtiden at tage hånd om dem, der har brug for hjælp, nemlig en produktion i erhvervslivet?
Uden erhvervslivet kan det ikke lade sig gøre.
Uden en produktion er der ingen penge til at drive velfærdssamfundet.
Uden et erhvervsliv er der ikke nogen arbejdspladser.
Finansministeren varslede jo nye skattestigninger i sit indlæg.
Er det specielt motiverende for at yde en ekstra indsats?
Det er det vel ikke.
Jørgen Winther (V), 2001-05-15:
Jeg er blevet forvirret, ja, jeg er blevet mere og mere forvirret.
Fru Pernille Blach Hansen siger, at ventetiderne for kirurgiske patienter i Danmark er faldende.
Jeg står her med en blå bog.
Den er fra Sundhedsministeriet og er udgivet for nylig, for et par måneder siden, og der står i den, at i 1992 var den gennemsnitlige ventetid for kirurgiske patienter 86 dage, og ved den sidste opgørelse i 2000 var den 101 dage.
Fru Pernille Blach Hansen bedes forklare mig, hvordan ventetiderne kan falde, når der her står, at de er steget fra 86 til 101 dage.
Det er en stigning på hele 17-18 pct., og det vil sige, at hvert eneste år, Poul Nyrup Rasmussen har været statsminister, er ventetiderne steget med gennemsnitlig 2 pct., i alt 17 pct.
Der er behov for virkelige sundhedsreformer, og jeg synes også, der er behov for, at man er ærlig i debatten.
Jeg er enig med hr. Frank Aaen, når han siger, at det er en gang selvros fra regeringens side, og jeg er enig med mange andre ordførere, der kritiserer, at ventetiderne er steget.
Anne Baastrup (SF), 2001-05-15:
I en af pindene i regeringspartiernes forslag til vedtagelse er det anført, at man ønsker at hjælpe de udsatte, herunder hjælpe dem til at komme ud på arbejdsmarkedet.
Nu har vi jo løbende diskuteret spørgsmålet om de reelle muligheder, der er for at komme ud på arbejdsmarkedet, og vi har haft adskillige forespørgselsdebatter her i salen, hvor Socialdemokratiet har flyttet sig lidt i retning af de kronikker, arbejdsministeren er kommet med, hvor han påpeger og erkender, at der er alvorlige problemer med at få aktiveret folk, der er specielt udsatte på arbejdsmarkedet.
Jeg vil derfor bede Socialdemokratiets ordfører om her fra talerstolen at præcisere: Hvad ligger der konkret i denne pind?