Pia Gjellerup (S), 2005-11-24:
Jeg kan konstatere, når vi taler om principielle synspunkter – og det er jo det, vi gerne gør under forespørgselsdebatter – at det altså ikke er nok for Venstre, at vi har anmeldt debatten i meget, meget god tid, og at der ikke er nogen forstyrrende elementer i form af embedsmandsindspil eller andet.
Der er de rene principper at forholde sig til.
Men det er altså hverken tiden eller stedet, kan vi forstå.
Det er ærgerligt, for jeg synes, at det er et spørgsmål, som vi har kredset om så lang tid, at vi godt kunne forvente, at der fra det store regeringspartis side var et indspil.
Når jeg siger lang tid, er det, fordi vi jo har nævnt nogle gange, at det første skridt blev taget i efteråret 2000, hvad angår at skulle kigge på, hvad det er, der ligger af opgaver i forbindelse med en ny udligningsreform.
Det var med afsæt i spørgsmålet om førtidspension og revalidering, som vi ændrede på for at skabe nogle bedre incitamenter, og det var spørgsmålet om gennemførelse af grundtakstfinansieringen.
Der var man klar over, at det ville føre til nogle ret store udfordringer for udligningssystemet, at man satte et arbejde i gang.
Siden – for der har jo været en lang ventetid – er der altså kommet en ret klar stigning i antallet af overførselsindkomster, og der er senest kommet diskussionen om plejeboliggaranti og daginstitutionstakstnedsættelse.
Der er spørgsmålet om sygehusbidrag, som er blevet vedtaget, der er flytning af skatteopgaven, der er blevet vedtaget, og der er nu nye grænser mellem og nye opgaver i kommunerne.
Selv betænkningen fra januar 2004, som i virkeligheden er det bedste og mest grundige værk, vi har til rådighed for at vurdere nogle af de mere indholdsmæssige ting, blev pakket væk; den skulle ikke bruges.
Nu skulle der laves en ny inddeling og nye opgaver, og så kunne man se på økonomien efter reformen og efter valgene.
Nu er der så en forventning om et kvalificeret indspil, som vi så i modsætning til Strukturkommissionens indspil til en kommunalreform må håbe bliver lagt til grund i de diskussioner om løsningsmuligheder, som Folketinget efterfølgende skal have.
Det har jo ellers været en sport på det kommunale område at lade, som om man har et godt grundlag, og så finde på en hel anden handel
M021S13541431NAKL.FM Page 1391
Tuesday, January 31, 2006 1:41 PM bagefter, som ikke har noget med eksperternes indspil og råd at gøre.
Men hvad enten man gør det ene eller det andet, om det er principielt, eller om det er konkret, så er der ingen, der gør sig illusioner om, at det bliver ganske enkelt, hverken at se på det, når vi har lavet det, eller for den sags skyld at lave det.
For der er mange ambitioner.
Vi skal kunne udligne forskellig opgavetyngde i forskellige kommuner; vi skal kunne udligne helt forskellige udfordringer i befolkningsudviklingen og beskæftigelsen, og vi skal kunne udligne meget forskellige indkomstforhold.
Der vil jeg gerne anerkende den ambition, som indenrigsministeren i hvert fald forleden præsenterede i forbindelse med et åbent samråd, om, at det vil være vigtigt at skabe et samlet system, der på et kendt og objektivt grundlag kan bruges til udligning, altså til erstatning for mange forskellige særordninger og puljer, som den lange ventetid har givet anledning til.
Økonomien i kommunalreformen er, som det er fremgået af debatten og også langt tidligere, ikke blevet søgt afklaret på nogen som helst måde af regeringen, og det på trods af at vel alle partier mener, at det nuværende udligningssystem er udslidt og ubrugeligt til at fordele de enorme beløb, som kommunalreformen flytter rundt på.
Ikke desto mindre besluttede et flertal at flytte livligt rundt på opgaverne uden at kende en flig af de økonomiske konsekvenser.
Jo, pengene er der fortsat – jamen hvor?
Dette lille præcise spørgsmål skal vi se at finde svaret på det næste halve års tid.
Det er efter Socialdemokratiets opfattelse ikke en hensigtsmæssig rækkefølge, men som hr. Leif Mikkelsen jo også sagde, er det blevet sådan, fordi regeringen nu ville det sådan.
Det bliver så meget sværere at lave et ordentligt resultat, men det er så også regeringens valg.
Der er faktisk kun to ting, der kan være værre end at lave en ordentlig udligningsreform så utrolig sent; det er at lave en dårlig reform, og det er helt at lade være.
Så vi har altså en opgave foran os, og der vil jeg gerne præsentere nogle enkelte bidrag til nogle af de principper, Socialdemokratiet vil lægge til grund.
Det er først og fremmest det, vi også har fået ind i vedtagelsen, som fremsættes af alle oppositionspartierne, nemlig at sikre en klar og ordentlig social profil i opgaverne.
For det, vi har set gentagne eksempler på, og det, der har gjort, at vi har bedømt det udligningssystem som nedslidt, er, at pengene ikke følger de sociale opgaver og dermed altså også hindrer vækst i hele landet.