Villy Søvndal (SF), 2004-03-23:
Tak for en, synes jeg, på mange måder spændende debat om de ældres forhold og specielt den gruppe, som er afhængige af, at nogle hjælper dem, fordi de ikke længere kan selv.
Det er rigtigt, som socialministeren bemærkede, at det ikke er første gang, vi har fremsat det her forslag.
Men sådan er det jo.
Jeg synes ofte, det har været SF's rolle at pege på nødvendige lovændringer, og så har det varet nogen tid, inden de så blev virkeliggjort, og den rolle kan vi sagtens leve med.
Der er ét sted, hvor vi skiller i udgangsdiskussionen, hvor det simpelt hen er forskellige opfattelser - det var det, fru Tove Videbæk også rundede af med at sige - nemlig: Hvad er billedet?
Bliver der faktisk skåret, eller bliver der udvidet inden for hjemmehjælpen?
De tal, vi har, er fra Danmarks Statistik.
Fru Pia Kristensen var inde på dem i sit svar, og jeg tror også, hun medgiver, at de viser, at der bliver skåret.
Regeringen siger så: Jamen vi har givet en halv milliard.
Men det har ikke den store betydning for de ældre, hvis der er taget endnu mere, ved at man har klemt kommunerne på budgetterne.
De ældre er jo ikke optaget af, hvor pengene kommer fra, de er optaget af, hvordan hjælpen har udviklet sig.
Det synes jeg bliver spændende at se under udvalgsarbejdet, også svarene på fru Tove Videbæks spørgsmål, som jeg tror vil bekræfte de oplysninger, vi har fra Danmarks Statistik, og som meget godt svarer til de indtryk, jeg har ude fra verden, ude fra kommunerne, om, at der faktisk bliver skåret.
Hr. Flemming Oppfeldt var ikke tilhænger af minimumskrav og mente, at det ville baste og binde kommunerne fuldstændig.
Det er jeg slet ikke enig i.
Jeg kan slet ikke forstå, at man mener, at det at lægge et nederste niveau skulle binde.
Jo, det binder i forhold til at lave et niveau, der er lavere end det underste niveau, det er rigtigt.
Det er SF's opfattelse, at der skal være den retssikkerhed for borgere, at der er et niveau, hvor man ikke kan gå under, hvis de ikke selv kan vaske, hvis de ikke kan klare rengøringen selv, hvis de ikke kan klare indkøbene selv osv.
Men det er fair nok, at der er en reel skillelinje, hvor vi simpelt hen har en forskellig opfattelse af, om det er nødvendigt at hjælpe i de tilfælde eller ej.
Jeg skal takke for støtten fra fru Grete Schødts.
Jeg synes, det bliver rart, når den nuværende regering bliver opposition, at vi kan parre forskellige forslag i de partier, der jo kommer til at udgøre alternativet på det tidspunkt, og det er oplagt, at vi også skal sikre i et kommende flertal, at nogle af de velfærdsforbedringer, som jeg tror folk synes er vigtige at vi laver, faktisk bliver gennemført. Jeg tror, at en af grundene til, at det tegner til et politisk skifte, er, at folk synes, de hører for mange ord fra den nuværende regering, men de synes ikke rigtig, der sker noget.
Og det er jo det, man er optaget af rundtomkring, ikke af løfterne op til et valg, eller når der holdes store taler, men af, hvordan virkeligheden udvikler sig. Jeg tror, at et af problemerne for regeringen og også for Dansk Folkeparti er, at når afstanden mellem virkeligheden og løfterne bliver for stor, så opfatter folk det, som om politikerne svigter deres løfter.
Fru Pia Kristensen lavede med meget stor elegance, synes jeg, et forsøg på at lave et herresving væk fra Dansk Folkeparti.
Da Dansk Folkeparti var i opposition op til valget støttede man, at det var vigtigt at lave et minimumsniveau for hjemmehjælp.
Nu er Dansk Folkeparti blevet støtteparti til regeringen og mener derfor, som regeringen gør.
Når regeringen så afviser forslaget, afviser Dansk Folkeparti også forslaget.
Undskyld mig, jeg synes næsten, det er for lyst til, at det ikke er til at gennemskue, hvad det er, vi har med at gøre.
Jeg håber, at Dansk Folkeparti, næste gang man går til valg, vil gå ud og sige: Alt det, vi lovede sidste gang om bedre forhold for de gamle, kan I godt glemme, i hvert fald hvis vi bliver støtteparti for den nuværende regering, for så mener vi ikke de ting, vi mente op til valget, længere, for det passer sig ikke rigtig som støtteparti for en regering. Så havde fru Pia Kristensen i sit indlæg også nogle indvendinger, nogle principielle argumenter om, at det her minimum kunne betyde, at det så også blev standarden.
Det er i så fald en ny erkendelse for Dansk Folkeparti, der indtil nu faktisk har støttet forslaget.
Jeg synes, at man næsten må rose dem for den tilpasningsevne, det er pludselig at annamme de argumenter, som man tidligere afviste, men som nu er nødvendige for at være støtteparti.
Det tyder på en kolossal omstillingsevne, som man tit kvitterer for, men som måske politisk er farligt, hvis de, der stemmer på Dansk Folkeparti, går rundt i den salige forvisning, at de kan tro på det, Dansk Folkeparti siger.
Men sådan er det formentlig heller ikke så meget længere.
Fru Charlotte Dyremose talte for fleksibiliteten.
Jeg dokumenterede med den undersøgelse, der ligger - og jeg citerede fra Ugebrevet A4 fra i forgårs - at sådan ser virkeligheden bare ikke ud. Virkeligheden er, at fleksibiliteten bliver stadig mindre, at ydelserne bliver stadig mere standardiserede.
Det viser den mest omfattende undersøgelse, der er lavet i Danmark af det her område nogen sinde.
Derfor synes jeg, det er underligt, at der for regeringen er så stor afstand til den virkelighed, der er udeomkring, at man ikke lader sig inspirere af virkeligheden.
Jeg er tilhænger af, at vi med fru Margrethe Vestagers ord, tror jeg det var, giver hjemmehjælpen fri, yes.
Jeg er tilhænger af, at vi afskaffer de bindinger osv., som vi lægger ind, for at forsøge at få det til at fungere; hvor vi bygger op med en hel masse ting rundtomkring for at forsøge at få det til at fungere.
Jeg synes, man skal turde tage det skridt, der hedder at lægge et minimum, så vi slipper for i øvrigt at pakke hele området ind i regler.
vi en bedre hjemmehjælp
Ellers er det nemlig farligt at give det fuldstændig fri, for så er risikoen ved at give det fuldstændig fri, at vi vil opleve nogle beskæringer, som jeg heller ikke tror fru Margrethe Vestager synes vi skal gennemføre.
Svaret på det spørgsmål synes jeg kan give os alle sammen større viden, men det må så betyde, at hvis det viser sig, at der sammenlagt er skåret ned på ældreområdet, så vil Kristendemokraterne formentlig også være med til at sikre, at vi får en standard på ældreområdet, der gør, at alle de pæne ord, fru Tove Videbæk også sagde om, hvad vi kan være bekendt over for de ældre, holder; at vi giver dem den lovmæssige sikkerhed, der jo gør, at mange af de kommuner, der klarer det her fint, ikke behøver at få noget som helst besvær af det her lovforslag.
På den måde er det jo, ligesom når vi lovgiver på andre områder: Folk, der opfører sig ordentligt og pænt, kommuner, der opfører sig ordentligt og pænt, bliver ikke berørt af et minimum, fordi de allerede har etableret en hjemmehjælp, der er over det minimum. De kommuner, vi derimod fanger med sådan et forslag, er dem, der i dag har en standard, der er utilfredsstillende.
Sådan er det stort set med al lovgivning, at vi regulerer i forhold til dem, der ikke lever op til de normer, de forventninger, vi har om, hvordan et område skal udvikle sig.