runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2000-11-17:
Jeg vil gerne spørge fru Eva Kjer Hansen, om hun vil prøve at give mig en forklaring på, hvordan man via et servicejob kan skubbe folk ud af det ordinære arbejdsmarked, holde ældre ude af det ordinære arbejdsmarked?
Jeg troede i al min naivitet, at forudsætningen for, at man kunne komme ind i et servicejob, var, at man var blevet skubbet ud af arbejdsmarkedet, at ingen havde ønsket at gøre brug af ens arbejdskraft, hvorfor man havde gået ledig i mindst 1 år og var kommet ind i aktivperioden, uden at private arbejdsgivere eller offentlige arbejdsgivere havde ønsket at gøre brug af ens arbejdskraft.
Men jeg ser meget gerne på, om vi kan bløde op for det, hvis det er det, Venstre ønsker, for at gøre det mere smidigt.
Men jeg kan simpelt hen ikke se, hvordan man kan skubbe nogen ud, som i forvejen er skubbet ud, og som bare bliver forhindret i at komme tilbage igen.
Eva Kjer Hansen (V), 2000-11-17:
Umiddelbart skulle man jo tro, at når et forslag viser sig at være en dårlig idé og der ingen efterspørgsel er efter en bestemt ordning, så ville man droppe den idé eller den ordning, men her gør regeringen altså det stik modsatte.
Siden forsøgsordningen om servicejob trådte i kraft den 1. januar, er der oprettet i alt 800 servicejob.
Forventningen i indeværende år var 6.500 og 10.000 næste år. Nu skal der så igennem en række nye tiltag, udvidelse af ordningen, genoptjeningsret, supplerende tilskud på 50.000 kr. inden for ældresektoren, gøres endnu et forsøg på at få ordningen til at blive en succes.
Jeg har tidligere tilkendegivet Venstres principielle holdning til den her ordning.
Vi er imod den, og specielt er vi imod den her kategorisering af ledige over 48 år som tilhørende de ældre, som tilhørende de svage på arbejdsmarkedet.
Men med de ændringer, der her er foreslået, bliver det endda endnu mere alvorligt.
Der er jo tale om en række afgørende brud med hidtidige principper i arbejdsmarkedspolitikken.
Hvorfor er det, at de ældre ledige skal skubbes ud af det ordinære arbejdsmarked gennem denne tilskudsordning?
Kan ministeren bekræfte, at ledigheden for de 50-59-årige nu ligger 1,1 pct. højere end landsgennemsnittet, og kan ministeren bekræfte, at for øjeblikket stiger beskæftigelsen tre gange så kraftigt for den aldersgruppe som for befolkningen som helhed?
Hvorfor forlænge denne ordning, som er stik imod det, der burde være ideen i det, der burde være en fornuftig seniorpolitik, nemlig at få skabt plads til denne aldersgruppe i ordinære job, fastholde folk i deres nuværende job og i det hele taget få fastslået denne generations værdier og evner?
Med den ene hånd sender regeringen en opfordring om at se det værdifulde i denne generations arbejdskraft, taler positivt om seniorpolitik m.m., og med den anden hånd ødelægger regeringen enhver forestilling om, at ældre ledige kan bruges til noget, medmindre de får 100.000 kr. eller 150.000 kr. med sig i rygsækken. Så må jeg også sige, at jeg er forbavset over, at regeringen nu vil åbne for optjening af ret til dagpenge i offentligt støttede job, så man via et servicejob kan sikres ret til en ny dagpengeperiode.
Hvad er forklaringen på, at regeringen pludselig ændrer sine holdninger på dette område? Hvorfor vil man løbe fra aftalen om en ydelsesperiode på 4 år?
Endelig: Hvorfor skal servicejob prioriteres på linje med ordinær beskæftigelse?
for, at regeringen er ligeglad med, om folk bliver ansat under den her ordning eller i et almindeligt ordinært job.
Det syn deler vi ikke i Venstre, så ligesom vi var imod ordningen, da vi debatterede den for et års tid siden, så er vi også imod at fortsætte og forlænge ordningen.
Bjarne Laustsen (S), 2000-11-17:
Der er jo mange paradokser i Venstres politik.
Et af dem går ud på, at man siger, man vil afskaffe offentlige tilskud, og i næste omgang, inden man er færdig med at trække vejret, ja, så har man foreslået nye offentlige tilskud til private arbejdsgivere.
Vi har fremsat forslag, og som det måske er fru Eva Kjær Hansen bekendt, så kommer det oprindelige forslag jo fra Kommunernes Landsforening, hvor der også sidder Venstrefolk, endda ret markant, som har været med til at bede om, at man fik lavet en ordning, hvor man netop kunne få de lidt ældre i arbejde og få et tilskud dertil.
Det har vi lyttet til, og det har vi gjort bedre.
Vi har gjort ordningen bedre end det oprindelige forslag fra KL, og vi har gjort den endnu bedre med den aftale, vi har lavet i forligskredsen, omkring servicejobbene ved den her lejlighed.
Eva Kjer Hansen (V), 2000-11-17:
Det er jo altid dejligt at høre en ordfører udtale sig positivt om udvalgsbehandlingen.
Men jeg vil nu gerne spørge hr. Bjarne Laustsen: Hvordan skal den der positive holdning forstås?
Betyder den, at Socialdemokratiet vil komme med et forslag om, at også private firmaer, der udbyder service inden for det her område, skal have del i de her muligheder og dermed ligestille udbyderne på de forskellige områder?
Altså skulle det forstås sådan, at Socialdemokratiet vil sige ja til at give den ligebehandling?
Bjarne Laustsen (S), 2000-11-17:
Jeg var glad for, at fru Eva Kjer Hansen omtaler de emner, jeg selv har været inde på, som positive forbedringer.
Venstre og fru Eva Kjer Hansen vil åbenbart have ordningen gjort endnu bedre, og dér ser jeg da frem til, at vi under udvalgsbehandlingen eventuelt kunne få et forslag fra Venstre, der siger noget om de ting her.
Jeg har ikke hørt Venstre være på banen i den her sag
tidligere og heller ikke, at de har bakket op omkring ordningen.
Eva Kjer Hansen (V), 2000-11-17:
Jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører: Når man nu efter ordførerens opfattelse gør en ordning endnu bedre, f.eks. ved at udvide ordningen til, at den også kan bruges af selvejende institutioner, hvorfor må f.eks. et privat firma, der driver et plejehjem, så ikke også få mulighed for at deltage i den her ordning? Altså det er jo lidt af et tilskud at få 150.000 kr. med sig ved at udvide servicen på det her område, og hvis man skal følge den socialdemokratiske argumentation i det her spørgsmål, så bliver der jo reelt tale om en forskelsbehandling af de ældre, afhængig af f.eks. hvilken institution de befinder sig på.
Så hvorfor denne forskelsbehandling?
Bjarne Laustsen (S), 2000-11-17:
Lovforslaget her handler jo om servicejob.
Selve tanken om servicejob er faktisk en genial tanke, som vi nu gør endnu bedre.
Den oprindelige tanke var jo egentlig at slå to fluer med ét smæk, at give de lidt ældre ledige muligheder for et fast job, samtidig med at man i kommunerne på områder, hvor der kunne være behov for mere offentlig service, netop kunne oprette de her job, specielt inden for ældresektoren.
Når jeg nu siger, at vi gør det endnu bedre, så er det, fordi vi for det første udvider ordningen lidt, ved at vi siger, at den også kan bruges på selvejende institutioner og humanitære organisationer.
Dernæst gør vi det - det er jo en forsøgsperiode, vi er inde i - at vi forlænger den yderligere med 1 år.
Og dernæst er der det kritikpunkt, der har været nævnt, og som vi i Socialdemokratiet er meget glade for, som vi nu kan gøre noget ved, nemlig at man nu i servicejobbene kan medregne optjening af dagpengeretten.
Og som noget, der er afgørende vigtigt for at få ordningen sat helt i gang, ja, så udloddes der en pulje på 100 mio. kr., hvoraf man kan få 50.000 kr. til hvert servicejob, der oprettes inden for ældresektoren.
Det ekstra tilskud svarer således til en 3-4 måneders efterlønsudgift.
Det er mit håb med det forslag, vi nu fremsætter, at vi kan få sat yderligere skub i servicejobbene.
Og det hænger selvfølgelig lidt sammen med de forslag, vi efterfølgende skal behandle.
Servicejobbene her er også godt for det forhold, at hvis man står over for at falde ud af a-kassen, ja, så kan man få et job i kommunen.
Og jeg tror, mange kommuner vil tænke sig godt og grundigt om, for ikke at folk falder ud af dagpengesystemet, så man her giver dem et servicejob, for på den måde kan man netop slå de to omtalte fluer med ét smæk.
Ove Hygum (S), 2000-11-17:
Hr. Mogens Andreasen forstod åbenbart ikke under det forrige punkt på dagsordenen, at jeg sagde, at der var noget vrøvl i sætningen, at »man pumper afgifter ud«.
Det må da være at suge afgifter ind, hvis det skal være rigtigt beskrevet.
Ikke mere om det.
Jeg vil understrege, at lovforslaget her jo fremsættes som et led i den samlede finanslovaftale.
Jeg vil gerne takke forligspartierne for, at vi har kunnet opnå enighed om, at der også fra dette område skal ydes et bidrag til at få den samlede samfundsøkonomi til at hænge sammen.
Det er glædeligt, at der er et flertal, der vil tage det ansvar på sig at sørge for, at der er dækning for de udgifter, vi er enige om skal afholdes.
Mogens Andreasen (UP), 2000-11-17:
Nu lagde jeg jo mærke til, at arbejdsministeren, da vi behandlede det foregående lovforslag, ikke var klar over, at der var lagt afgifter og byrder, økonomiske byrder, på virksomhederne.
Det her er jo en gentagelse af det, vi gjorde sidste år.
Om man kalder det en afgift eller en kompensationsnedsættelse, kan jo være bedøvende ligegyldigt, for det er faktisk en omkostning mere for virksomhederne, når man fremsætter sådan et lovforslag som det her.
Det er uforståeligt for mig, at regeringen bliver ved på den måde.
Det er uforståeligt, at man ikke kan se, at virksomhederne skal have de vilkår til at skabe arbejdspladser, de skal have vilkårene til den konkurrenceevne, der er nødvendig.
Og dem kan man jo ikke blive ved med at beskære på den her måde, uden at det giver bagslag på et tidspunkt.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-17:
Kristeligt Folkeparti kan ikke støtte forslaget her.
Så det kan vi selvfølgelig ikke.
Hr. Ole Sohn forstod ikke min argumentation før, kunne jeg forstå på hr. Sohns svar.
Det, jeg mente, var, at det er bedre at have 2 pct. højere aktieselskabsskat, for skat betaler man trods alt kun, når man har tjent penge.
Det er bedre end at have højere generelle omkostninger, som man får ved det tiltag, som regeringen står for her med at fjerne den ATP-kompensation.
Og det er det, der er for meget af i finansloven, altså en belastning af erhvervslivet, og så giver man dem det der lille plaster på såret ved at nedsætte aktieselskabsskatten, som jo især kommer den finansielle sektor til gode, og den har jeg såmænd ikke så meget til overs for.
Det er måske noget sludder, men de klarer sig jo nok, tror jeg.
Så vil jeg sige, at så er hr. Ole Sohn og undertegnede jo selvfølgelig fuldstændig enige om, at både virksomhederne og befolkningen i det hele taget har det bedre efter den 28. september.
Jette Gottlieb (EL), 2000-11-17:
Vi ser det nedsatte bidrag som en del af finansieringen af de små sociale forbedringer, der er en del af finansloven, og det er jo ikke så ringe endda.
Vi går såmænd også ind for, at de grønlandske og færøske virksomheder bliver ligestillet med de danske og udenlandske i forbindelse med det.
Endelig kan vi tilslutte os udvidelsen af pensionsinformationssystemet, specielt fordi det i forslaget er præciseret, at oplysningerne kun tilgår den, som de vedrører, så vi støtter forslaget i sin helhed.
Anders Samuelsen (RV), 2000-11-17:
Lovforslaget består af tre dele: For det første en nedsættelse af arbejdsgivernes kompensationsbidrag ved erhvervsrettet voksen- og efteruddannelse, hvilket er en del af finanslovaftalen for 2001. For det andet foreslås kompensationsordningen udvidet til også at gælde Færøerne og Grønland, hvilket giver en beskeden forventet merudgift.
Endelig indebærer forslaget et forbedret lovgrundlag for opfyldelsen af en central pensionsoplysning, som kan hjælpe den enkelte borger med at holde styr på den samlede pension fra forskellige pensionsordninger, hvilket vil være særdeles relevant for fremtidens pensionister, som vil få pension fra mange forskellige steder.
Samlet set kan Det Radikale Venstre støtte forslaget.
Ole Sohn (SF), 2000-11-17:
Min viden om dansk økonomi og dansk erhvervslivs forhold har jeg sådan set bare fra KFX-indekset og fra avisernes erhvervssektioner og kronekurser og det hele.
Jamen alle parametrene går op.
Finansministeren er lykkelig, når han ser de her tal.
Lone Yalcinkaya (CD), 2000-11-17:
Nu ved jeg ikke, hvor hr. Ole Sohn har det fra med, at erhvervslivet har det meget bedre i dag end før nejet, hvor der trods alt er gået meget, meget kort tid.
Jeg skal så også understrege, at CD var ikke det parti, der førte an med at komme med trusler, men vi har understreget, at det kunne have negative konsekvenser, uden at bruge det som en trussel, og de konsekvenser ville vi gerne se, hvis der er nogle. Derfor er det vigtigt, at man ikke belaster dem, der skal betale for, at vi kan have et rart samfund.
Ole Sohn (SF), 2000-11-17:
Nu tilkommer det jo ikke mig at kommentere, hvad ja-partierne blev enige om før folkeafstemningen, men sådan som jeg husker det, var det jo sådan, at hvis den profeti, som ja-partierne havde om, at dansk økonomi ville gå ned ad bakke og erhvervslivet ville få væsentlig dårligere forhold, gik i opfyldelse, så måtte man ikke foretage belastninger.
Men nu viste virkeligheden jo, at de profetier eller påstande eller illusioner, som ja-partierne gjorde sig, blev gjort til skamme.
Dansk erhvervsliv, dansk økonomi har det væsentligt bedre efter nejet.
Lone Yalcinkaya (CD), 2000-11-17:
CD kan ikke støtte forslaget, da det er en ekstra belastning af erhvervslivet, som vi mener er urimelig.
Efter nejet den 28. september har CD argumenteret stærkt for - og her mener jeg, at vi japartier var enige deri - at der ikke må ske yderligere belastninger for erhvervslivet, da det netop er dette erhvervsliv, der skal sikre, at de negative konsekvenser, der måtte være af nejet, ikke bliver for store.
Vi ville i CD faktisk gå den modsatte vej, end dette lovforslag gør, nemlig ved at give lettelser for erhvervslivet.
Forslaget her er forkert, og derfor kan vi ikke støtte det.
Annette Jørgensen (DF), 2000-11-17:
I Dansk Folkeparti er vi skeptiske over for det fremsatte lovforslag, fordi det igen er et felttog, der vil ramme vores virksomheder.
Af pressen har det fremgået, at Dansk Arbejdsgiverforening har udtalt, at det vil medføre en ekstraregning på 100 mio. kr.
Det er ikke netop øgede omkostninger, virksomhederne har brug for.
Dansk Folkeparti må afvise det foreliggende lovforslag, men vil naturligvis under udvalgsarbejdet konstruktivt arbejde for at få afklaret specielt de økonomiske aspekter for vores virksomheder.
Ole Sohn (SF), 2000-11-17:
Til hr. Ole M. Nielsen: Jamen hvis man ser tingene isoleret, så kan de altså nogle gange se anderledes ud, end de gør, hvis de ses i en sammenhæng.
Man tager en samlet oversigt, fordi virksomhederne jo lykkeligvis er utrolig kloge og fremadrettede.
De ser på helheden.
De ser på: Er infrastrukturen i orden, er de sociale forhold i orden, kan man få børnene passet, er der uddannelsesmuligheder?
Og det er jo netop det, finansloven er et udtryk for.
Man har set på det samlede billede, og samlet set mener jeg faktisk, at erhvervslivet kan være tjent med de initiativer, der ligger i finansloven, hvilket flere og flere af organisationerne faktisk også ....
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-11-17:
Tak til hr. Ole Sohn for den store kompliment, at jeg levede op til partinavnet.
Det er jeg utrolig glad for at også hr. Ole Sohn kunne høre i mit indlæg. Hvad den her problemstilling angår, synes jeg egentlig, at den er meget enkel.
I 1988 blev der indgået en aftale mellem det politiske system og parterne på arbejdsmarkedet, herunder virksomhederne.
Virksomhederne skulle betale noget mere på ét område og slap så for nogle udgifter på et andet område.
Det var en aftale, som man selvfølgelig skal stå ved.
Hvis man vil lave en ny aftale med arbejdsmarkedets parter og dermed med virksomhederne om en ny fordeling af det her, hvor man giver noget fra virksomhedernes side til gengæld for at få nogle goder, jamen så vil det da være helt i orden, men her griber man altså ensidigt ind i en gammel aftale.
Det er meget lidt hensigtsmæssigt for aftalekulturen i det danske samfund.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-17:
Til hr. Ole Sohn: Men det er jo også rigtigt, at i finansloven er nedsættelse af aktieselskabsbeskatningen med 2 pct. en fordel for erhvervslivet, som jeg ikke kan argumentere for.
Jeg går stik imod det forslag her, men jeg går heller ikke ind for at sætte aktieselskabsskatten ned.
Der er nemlig det, at dette forslag her øger virksomhedernes omkostninger, hvorimod skat kun er noget, man betaler af sit overskud.
Og tror hr. Ole Sohn virkelig, at de virksomheder - og det er argumentationen for den lavere aktieselskabsskat - der overvejer, hvor de skal investere i Europa, er så dumme, at de kun ser på aktieselskabsbeskatningen, men ikke ser på, hvordan det generelle erhvervsklima og hvordan den generelle omkostningsbelastning er for erhvervslivet?
Ole Sohn (SF), 2000-11-17:
Jeg skal lige indledningsvis slå fast, at SF kan støtte lovforslaget, som er fremsat.
Men der er noget, der har undret mig lidt ved debatten.
Det er den måde, som Venstre og De Konservative har behandlet sagen på ved at sige, at nu stjæler man fra erhvervslivet igen, og nu går det bare skidt.
Jamen er man slet ikke opmærksom på, at når vi nu har en finanslov, og vi gerne skulle have lavet en fremadrettet erhvervspolitik, hvor det også er nødvendigt, at vi understøtter fra samfundets side, fra Folketingets side, så må alle da bidrage?
Det er jo ikke et spørgsmål om, at vi tager nogle penge.
Det er jo et spørgsmål om, at vi med en finanslov har lavet, jeg kan i hvert fald roligt sige, årtusindets mest fremadrettede erhvervspolitik.
Jeg tror i øvrigt også, at vi kan tage det forrige årtusinde med.
I denne finanslov ligger der milliardinvesteringer til
uddannelse, forskning - til gavn for hvem
Erhvervslivet!
Der ligger milliardinvesteringer i dk21-planen, som er med til at understøtte den nye økonomi, nye innovative virksomheder osv., osv.
Der ligger forslag om, at vi, når erhvervslivet ikke af sig selv har kunnet finde ud af at lave en aftale, så lige giver dem lidt gulerod/pisk og er med til at sikre, at de unge, som ikke kan få praktikpladser, kommer ud.
I det ene eksempel efter det andet er den finanslov skruet sådan sammen.
Den har jo desværre lidt forfejlet fået betegnelsen en rød finanslov, men er jo i virkeligheden en meget fremadrettet erhvervspolitisk finanslov.
Det er klart, at nogle af initiativerne skal sættes i gang med et input fra samfundet, og det kræver nogle penge.
Det ligger der bl.a. heri.
Men jeg må sige, at Det Konservative Folkeparti lever jo meget flot op til deres partinavn: at være konservative.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-11-17:
Med dette forslag griber regeringen endnu engang ensidigt ind
i den gamle aftale med arbejdsmarkedets parter fra 1988, hvor arbejdsgiverne som kompensation for først arbejdsmarkedsbidraget, senere tillægsmomsen, helt eller delvis slap for en række betalinger, som relaterede til antallet af medarbejdere i virksomhederne - alt sammen med det gode formål at styrke beskæftigelsen.
Som bekendt var også de nuværende regeringspartier med i den omtalte aftale.
Allerede sidste år kastede regeringen
al skam over bord, og til trods for den gamle aftale ranede man flere hundrede millioner kroner til sig fra arbejdsgiverne. Nu gentager man så plyndringstogtet, hvad der vil komme til at koste arbejdsgiverne godt 700 mio. kr. om året.
Hvad der er godt for erhvervsvirksomhederne, er også godt for Danmark, sagde statsministeren under EU-kampagnen for få måneder siden.
Og heraf følger naturligvis, at hvad der er skidt for virksomhederne, er også skidt for Danmark. Men det har regeringen tilsyneladende fuldstændig glemt allerede nu.
Vi stemte imod det tilsvarende lovforslag sidste år, og det vil vi også gøre i år.
Rikke Hvilshøj (V), 2000-11-17:
At det går godt for det danske erhvervsliv, kan vi og skal vi alle sammen være glade for, for det er det, der er med til at finansiere, at vi overhovedet kan have et velfærdssamfund, og derfor ser vi ingen grund til at slå det oven i hovedet ved at give det færre indtægter eller flere udgifter.
Dette lovforslag er en del af regeringens øvelse i at tage med den ene hånd og give med den anden over for erhvervslivet.
Og den store taber i denne øvelse er erhvervslivet. 719 mio. kr. hiver man her ud af erhvervslivet, og der er absolut ingen substansmæssige argumenter fra regeringen for, at kompensationsbidraget til de private arbejdsgivere skal nedsættes.
Forslaget har ene og alene det formål at hive penge ud af erhvervslivet, og det er absolut ikke, hvad der er behov for, tværtimod.
Jo flere penge, man hiver ud af erhvervslivet, jo dårligere bliver deres konkurrenceevne.
I forhold til regeringens finanslovoplæg er skruen endda blevet strammet, og man pålægger nu erhvervslivet nye omkostninger med tilbagevirkende kraft.
Således vil nedsættelsen af ATP-kompensationen komme til at berøre beskæftigelsen allerede i 4. kvartal for år 2000, og erhvervslivet har haft en berettiget forventning om størrelsen af det her kompensationsbidrag siden slutningen af 1999.
Det er ikke rimelige vilkår at give erhvervslivet.
Denne del af lovforslaget, der hiver 719 mio. kr. ekstra ned i statskassen, er alene årsag til, at Venstre ikke kan støtte det samlede lovforslag.
Henning Grove (KF), 2000-11-17:
Jeg står her på denne talerstol som konservativ ordfører og udtaler mig for Det Konservative Folkeparti.
Morten Helveg Petersen (RV), 2000-11-17:
Det er vigtigt med gode rammer for virksomhedernes aktiviteter med hensyn til forskning, innovation og udvikling; det tror jeg alle ordførere kan være enige om.
Innovationsevnen er en afgørende forudsætning for at overleve og udvikle sig i vidensøkonomien.
Og adgang til risikovillig kapital er hermed også en afgørende forudsætning for, at der også satses på de projekter, hvor der er en vis risiko for, at de ikke lykkedes.
Og at markedet ikke selv tilbyder denne form for risikovillig kapital, er vel i princippet eksistensberettigelsen for VækstFonden, altså at der er et hul i markedet, særlig i de helt tidlige faser, i de initiale faser af forskellige projekter.
Det er også derfor, vi fra radikal side støtter VækstFondens arbejde og eksistens. Forslaget lægger op til, at VækstFonden vil kunne indgå som investor på lige vilkår med andre private investorer.
Hensigten er at supplere de eksisterende tilbud, private tilbud, der er på markedet, og det er for så vidt i orden.
Vi lægger særlig vægt på spørgsmålet om upsidefinansiering, altså at der er, kan man sige, incitament
til, at man også får en stor del af gevinsten, i fald at projektet går godt
Det er i øvrigt en argumentation, som den borgerlige del af lejren jo flittigt benytter i alle mulige andre sammenhænge.
Jeg synes også, at der er perspektiver i de forslag, der ligger vedrørende såkaldte spin-off-aktiviteter, altså et nyt begreb for iværksætteri, der ikke nødvendigvis foregår som Ole Opfinder alene i garagen, men lige så vel kan være udbrydere af eksisterende virksomheder.
Og det at kunne gå ind og støtte den type af aktiviteter er der faktisk stor fornuft i.
Altså mit indtryk af det her forslag og VækstFondens virke generelt er altså, at det er på frivillig basis.
Når man hører de borgerlige ordførere, så får man lidt indtryk af, at det er tvangssocialisme, og at danske virksomheder skal tvangsfordres med VækstFondens instrumenter, men som jeg forstår lovforslaget, så er der altså tale om frivillighed.
Jeg synes, at retorikken fra borgerligt hold har været lige lovlig opskruet i forhold til, hvad der egentlig ligger i lovforslaget, og det bærer altså stadig væk lidt præg af koldkrigstænkning og vanetankegang også på det her område.
Vi kan støtte forslaget fra radikal side.
Vi finder, der er gode perspektiver i det med henblik på innovation i dansk erhvervsliv.
Henning Grove (KF), 2000-11-17:
Jamen det er da rigtigt, at vi har stemt for den, for vi vil gerne have et godt miljø, ingen diskussion om det.
Men hvad har det med sagen her at gøre?
Det er jo ikke mig, der påstår, at et fald i jordskatterne øger jordpriserne.
Det er hr. Touborg, og hvis hr. Touborg erkender, at de ting, vi laver her, koster landbruget betydelige summer, og at der skal købe mere jord, var den bedste måde at hjælpe landbruget på jo at tage jordskatterne væk, for så får de råd til hele miljøplanen.