runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Behnke (FRI), 1999-11-17:
Det er fuldstændig korrekt, når hr. Jens Peter Vernersen i sin ordførertale loyalt refererer til, at spørgsmålet om diæter osv. for rejsemontører og håndværkere osv. jo før har været til debat i Folketinget.
Senest var det jo den 26. maj, bl.a. på min foranledning.
På daværende tidspunkt afviste Socialdemokratiets ordfører og Socialdemokratiets folketingsgruppe at gå ind på at ændre på de regler.
Nu får vi at vide i dag, at nu kan man godt se, at reglerne bør ændres, tak for det, men hvordan er man nået frem til lige præcis de beløb, der nu fremgår af lovteksten?
Er det et terningkast, man har foretaget i Socialdemokratiets folketingsgruppe eller i ministeriet?
Hvorfor har man ikke taget udgangspunkt i de mange, mange, mange veldokumenterede opgørelser, der ligger fra en lang række fagforbund osv., som jo peger på højere beløb end dem, der nu står i lovteksten?
Hvor er de her tal kommet fra, hr. Jens Peter Vernersen?
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-17:
Det er jo sådan, at vi har vurderet på, hvad niveauet er, og det, vi specielt har haft inde i billedet, har været spørgsmålet om sparet hjemmeforbrug.
Det er det tillæg, der gør, at vi kommer op på det beløb, som nu kendes for et døgns rejsegodtgørelse.
Jeg synes, det er vigtigt, at når man har sådan et forslag, så undersøger man det nøje.
Det er jo ikke sådan, at folk ikke har stået i kø for at byde over på det her område, og det tror jeg såmænd også nok vi skal se fremover.
Vi har altså realistisk vurderet: Hvad er den ekstra udgift
ved en rejse, og ud fra det har vi beregnet rejsegodtgørelsen.
Det er den måde, vi har gjort det på.
Derudover har man jo så den mulighed, at man i stedet for også kan rejse efter kvittering osv., og det er hr. Kim Behnke naturligvis også velbekendt med.
Kim Behnke (FRI), 1999-11-17:
Nu er jeg ked af, at hr. Jens Peter Vernersen siger, at det her er en sag, der ofte har været genstand for overbudspolitik.
Og det er jo altså beløb, der ligger højere end de 100 kr., der nu tales om for udokumenterede udgifter.
Mit spørgsmål er igen til hr. Jens Peter Vernersen: Når nu det er det, fagforbundene har indsamlet af oplysninger fra deres medlemmer, så kan det vel ikke være udtryk for simpel overbudspolitik.
Så må det være, fordi det har baggrund i virkeligheden.
Hvor kommer de 100 kr. fra, der nu står, ud over at det er et pænt rundt tal, hvor kommer det tal så fra?
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-17:
Jeg går da ud fra, at det er hr. Kristian Jensen bekendt, at dér, hvor der er sat ind, har det været et spørgsmål om at lave en bedre ældrepleje, har det været et spørgsmål om at lave et bedre sundhedsvæsen, har det været et spørgsmål om at lave daginstitutionspasningsmuligheder.
Det er bl.a. dér, regeringen har brugt mange penge.
Jeg må så forstå det på den måde, at skal der spares, er
det også dér, der skal sættes ind.
Lad mig så sige til hr. Kristian Jensen, at dét har jo ingen - stort set ingen - betydning for betalingsbalancen.
Det har en betydning, der ligger i størrelsesordenen 10 pct. Jeg vil også minde om, at det private forbrug faktisk siden 1993 er steget med 25 pct.
Det vil sige, at det jo ikke er sådan, at danske borgere er blevet ringere stillet, tværtimod.
Det går faktisk meget bedre, end det nogen sinde har gjort.
Klaus Kjær (DF), 1999-11-17:
Jeg vil godt spørge hr. Aage Frandsen, som jo indrømmer, at det står skralt til med at få bygget de her ungdomsboliger, hvordan hr. Aage Frandsen så konkret vil løse de unges boligproblem.
For den metode, som hr. Aage Frandsen anviser, med at bygge flere boliger, kan man jo ikke komme igennem med.
Kunne hr. Aage Frandsen fremsætte andre forslag om, hvordan de her boligproblemer bliver løst, også gerne på en hurtig og effektiv måde?
Kim Behnke (FRI), 1999-11-17:
Ja, det er jo ikke første gang, skatteministeren må komme til Folketinget og bede om at få ændret i pinsepakken.
Sidst var det et forslag vedrørende den finansielle sektor, hvor hr. Frank Aaen havde lokket regeringen til at vedtage noget, der så viste sig ikke at kunne lade sig gøre, og så måtte skatteministeren komme til Folketinget og bede om at få ophævet loven igen. Det er ikke det, der er tilfældet nu.
Denne gang er det 141 siders såkaldt justering af pinsepakken.
Nu kan justeringer være mange ting.
Justeringer kan jo være i en positiv retning, og dem har jeg fået øje på et par enkelte af.
Det er naturligvis en fornuftig ting.
Det samme gælder de maksimale nedslag i ejendomsværdiskatten for pensionister, der bor i sommerhus.
Men det er jo kun en brøkdel af det, regeringen lægger op til med ændringer og opstramninger af afskrivningsloven og ejendomsavancebeskatningsloven, kildeskatteloven, dødsboskatteloven, boafgiftsloven, osv. osv. Og som det jo efterhånden er blevet en fast rutine, når det gælder den nuværende skatteminister, ja, så er de økonomiske konsekvenser altid til ugunst for befolkningen.
De 25 mio. kr. ekstra, som man gerne vil have befolkningen til at aflevere til statskassen, ser vi ikke nogen grund til at aflevere.
Det er 25 mio. kr. mere, som regeringen så kan bortødsle på alle hånde formål, som vi ofte slet ikke er enige med regeringen i.
Derfor er der ingen grund til at gå ud og genere befolkningen med yderligere konsekvenser af en i forvejen forfejlet pinsepakke, som vi på daværende tidspunkt stemte imod, og derfor indstiller vi i Frihed 2000 også lovforslag nr. L 85 til forkastelse.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-11-17:
At studerende skal have rimelige boligforhold, er der vist ikke mange der kan være uenige i.
Gode rammer, bl.a. i form af ordnede boligforhold, er selvfølgelig væsentligt for også at klare sig ordentligt op gennem studierne.
Men om det skal ske på den måde, som foreslås her, ved at sætte fradragene op for private udlejere, er en ganske anden sag. Standardreglerne for værelsesudlejning er gunstige for udlejerne, der allerede i dag får et ganske betragteligt bundfradrag i huslejeindtægten og samtidig opnår, at der ikke skal føres regnskab med udlejningen.
Jeg synes også, man er nødt til at spørge sig selv, om der vil være den nødvendige effekt af det her forslag, altså en nødvendig effekt i form af flere udlejede værelser.
Det er jeg ret skeptisk over for. Alt i alt kan Det Radikale Venstre ikke støtte forslaget.
Vi er ikke overbeviste om, at man opnår hensigten.
Jeg har lovet at sige på vegne af CD's ordfører
, at CD heller ikke kan støtte det fremsatte forslag.
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-11-17:
USA overvejer at opstille et såkaldt begrænset nationalt missilforsvarssystem, forkortet NMD.
NMD skal kunne forsvare - eller være virksomt - imod et enkelt eller nogle få missiler.
Baggrunden er, at det vurderes, at truslen mod USA fra langtrækkende missiler er stigende.
Det er vurderingen, at en række fjendtlige stater, bl.a. Nordkorea, anvender mange ressourcer på at udvikle missiler, der kan true oversøiske amerikanske mål, men også mål i USA.
USA har i NATO og har bilateralt - altså direkte over for Danmark - orienteret om NMD-planerne.
USA har oplyst, at en eventuel beslutning om at etablere et begrænset NMD er under overvejelse.
Der kan tidligst forventes stillingtagen
til noget sådant i løbet af næste sommer
Der er således heller ikke taget stilling til systemets konkrete indhold og struktur.
Regeringen ønsker fortsat, at Thuleradarernes anvendelse ikke skal være i strid med gældende international ret.
USA og Rusland er blevet enige om at drøfte en tilpasning af ABM-traktaten i lyset af planerne om det amerikanske NMD.
Der er tale om bilaterale drøftelser, tosidede drøftelser mellem USA og Rusland.
En tilpasning af ABM-traktaten kræver begge parters indforståelse.
Det er ikke muligt på nuværende tidspunkt at spå om udfaldet af disse forhandlinger.
Det er mit indtryk - mit klare indtryk - at USA gør sig store anstrengelser for at nå til enighed med Rusland.
USA har givet udtryk for, at man er umiddelbart juridisk forpligtet til og politisk indstillet på at bevare ABM-traktaten som en hjørnesten i den strategiske stabilitet.
Holger K. Nielsen (SF), 1999-11-17:
Jeg vil godt takke for svaret og er meget tilfreds med, at regeringen som udgangspunkt har den holdning, at anvendelsen af Thuleradaren skal følge indgåede traktater og aftaler.
Da Senatet stemte testbanratifikationen ned, var det udtryk for en ny linje i amerikansk politik, og meget tyder på, at der op til det amerikanske præsidentvalg er meget stærke kræfter, der ønsker at gennemføre denne her modernisering, ligegyldigt om det strider mod ABM-traktaten. Dertil kommer, at der i Rusland har vist sig en overraskende negativitet i forhold til at forhandle med USA. Og det vil sige, at det her er ved at blive en konflikt mellem USA og Rusland, hvor parterne tilsyneladende går i hver sin retning i øjeblikket.
Derfor synes jeg, at det ville være klogt, hvis den danske regering allerede nu klart og utvetydigt siger til den amerikanske regering, at vi ikke vil acceptere en modernisering af Thuleradarerne, medmindre det sker på et lovligt grundlag, medmindre Rusland har godkendt en sådan ændring af Thuleradarerne, og at dette siges klart og utvetydigt fra den danske regering.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-17:
foretager en selvstændig analyse af dette her og lytter til de efterhånden mange forskere, ikke alene i Danmark, men også i udlandet, som er dybt bekymrede for, at det her er begyndelsen til enden for atomnedrustningen.
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-11-17:
Lad mig først sige til hr. Holger K. Nielsen, at jeg deler aldeles hr. Holger K. Nielsens stærke bekymring over, at det amerikanske senat ikke har ratificeret CTBT.
Denne aftale om et omfattende forbud mod atomprøvesprængninger er kolossal vigtig, og jeg er skuffet over, og lad mig sige deprimeret over, at det amerikanske senat har valgt ikke at ratificere denne aftale, i hvert fald ikke endnu.
For så vidt angår ABM-traktaten, så er det jo noget andet.
Her er der tale om en traktat, som USA har undertegnet.
Derfor er problemstillingen omkring ABM jo en anden end over for en aftale, som endnu ikke er undertegnet.
Så det afgørende her er, synes jeg, at USA har givet udtryk for, at man er umiddelbart juridisk forpligtet til og politisk indstillet på at bevare ABM-traktaten som en hjørnesten i den atomnedrustning, der er gennemført.
Den amerikanske regering kender selvfølgelig det danske synspunkt.
Vi er jo enige i, at man er umiddelbart juridisk forpligtet i henhold til ABM-traktaten.
Det er selvfølgelig også noget, der har gjort et negativt indtryk i USA.
Men man har påbegyndt forhandlingerne mellem Rusland og USA allerede om START III, som gerne skulle videreføre atomnedrustningen.
Og vi skal altså ikke et øjeblik glemme, når vi diskuterer dette her, at så skal vi alligevel vurdere, at der rent faktisk inden for de senere år er sket en meget betydelig reduktion af antallet af atomvåben i verden.
Vi er ikke kommet langt nok, vi er kommet et stykke, og ingen ville mere end jeg beklage, hvis der iværksattes et nyt våbenkapløb.
Holger K. Nielsen (SF), 1999-11-17:
Udenrigsministeren siger, at den amerikanske regering kender den danske regerings opfattelse.
kunne det ikke være muligt at få et tindrende klart svar på følgende spørgsmål her i Folketinget: Vil regeringen sige til den amerikanske regering, at Danmark under ingen omstændigheder vil kunne acceptere de amerikanske planer, medmindre Rusland er indforstået?
Kunne vi ikke få et klart svar, ja eller nej til, om den danske regering vil give en sådan utvetydig erklæring til den amerikanske regering?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-17:
Jeg kan forstå, at ministeren deler den bekymring, at atomoprustningen kan gå i gang igen, hvis dette her får lov til at fortsætte.
Men jeg vil godt bede om et mere præcist svar på det spørgsmål, om udviklingen af antimissilforsvarssystemer, som USA nu ser ud til at gå i gang med desværre, er en udvikling, som den danske regering ser på med bekymring?
Altså jeg synes
ikke rigtig, ministeren går ind i en egentlig stillingtagen til, om den danske regering synes, det er klogt eller uklogt af USA at lave et sådan antimissilforsvarssystem.
Det handler jo ikke bare om ABM-traktaten, det handler også om forholdet
til Kina f.eks.
, så det er jo ikke løst alene med, at Rusland laver en ny aftale med USA.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-17:
Og der må jeg sige, at der vil min anbefaling til udenrigsministeren være at sige nej til det, for siden hvornår har vi givet Rusland vetoret over, hvad vi ville gøre med hensyn til at forsvare os mod atomangreb fra andre lande?
Det kan vi ikke være med til; det mener jeg i hvert fald ikke vi kan.
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-11-17:
Til hr. Holger K. Nielsen kan jeg sige helt utvetydigt, at der ikke er truffet nogen beslutning fra amerikansk side om at gå i gang med udvikling af en NMD, og jeg kan også sige helt utvetydigt, for nu at blive i det ordvalg, at USA har givet udtryk for, at man er juridisk forpligtet til og politisk indstillet på at bevare ABM-traktaten.
ABM-traktaten kan ikke ændres, uden at begge parter, både USA og Rusland, er indforstået.
Det er en aftale, der er indgået mellem USA og det tidligere Sovjetunionen, og som kun kan ændres, hvis parterne er enige.
Til hr. Keld Albrechtsen: Jo, jeg forstår til fulde bekymringerne, hvis tendensen imod atomnedrustningen skulle ophøre, men jeg må altså også slå fast, at der ikke er truffet nogen beslutning i USA om at iværksætte det; det kan tidligst ske i løbet af sommeren.
Til hr. Peter Skaarup
Man kan også sige det mere fredsommeligt: Det kræver enighed fra begge parter.
Og hvad hr. Motzfeldts udtalelser angår, så vil jeg henvise til hans egne dementier af den gengivelse, der er foretaget, og det mener jeg man må henholde sig til.
Der er ingen europæiske stater, der mig bekendt har nogen planer om at udvikle et sådant missilforsvarssystem.
Holger K. Nielsen (SF), 1999-11-17:
Der er ikke kommet en beslutning endnu fra amerikansk side, men som ministeren også ved, er det her et meget stort emne i den amerikanske præsidentvalgkamp, som er gået i gang, og den generelle stemning, der er i USA i øjeblikket, risikerer jo til sin tid at trække begge partiers kandidater i en retning, hvor man er ligeglad med internationale traktater.
Derfor tror jeg, at det kunne være en god idé, også i forhold til den amerikanske diskussion, at den danske regering allerede nu - og for at bruge udtrykket igen - utvetydigt siger, at vi kan ikke acceptere, at Thuleradarerne vil indgå i det nye forsvarssystem, medmindre de
Peter Skaarup (DF), 1999-11-17:
Udenrigsministeren sagde, at der ikke ham bekendt var nogen planer fra europæiske stater om at lave sådan et missilforsvar.
Men der må jeg bare sige, at når nu amerikanerne vurderer det som meget vigtigt, at man kan forsvare sig mod f.eks. en ubåd eller andet, der kommer tæt ind på den amerikanske kyst, hvor advarselstiden bliver meget kort, så mener jeg da måske lige så vel, at det kunne blive tilfældet i Europa, hvor stater, der er interesseret i at øve terrorisme mod europæiske storbyer, også kan komme meget tæt på kysterne.
Derfor vil jeg da godt spørge, om ikke det var noget, man så skulle overveje at tage op i NATO-regi at lave et sådant missilforsvar.
Endvidere vil jeg godt spørge i forhold til Grønland i det hele taget: Kan ministeren oplyse, om den aftale fra 1951, der regulerer vilkårene på Grønland, når det gælder dansk brug af basen og lignende, om den 1951-aftale i virkeligheden ikke giver mulighed for, at man helt uden at spørge Grønland - jeg er enig i, at man skal spørge Grønland og snakke med dem - men at man helt uden at spørge Grønland faktisk godt kan lave en sådan radartilførsel?
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-11-17:
Jeg har allerede givet udtryk for min stærke beklagelse af, at det amerikanske senat ensidigt valgte ikke at ratificere CTBT.
Derfor er der jo et klart træk i den amerikanske politik i retning af at gå alene, kan man sige.
På den anden side hører det også med til billedet, at USA lige har forhandlet en stor aftale med Kina om Kinas optagelse i WTO.
Det er altså ikke sådan, at det kun er en enkelt tendens, der gør sig gældende i den amerikanske politik.
Til hr. Peter Skaarup: Jeg gentager, at der mig bekendt ikke er nogen europæiske stater, der har planer om at udvikle et sådant system.
Og for så vidt angår 1951-aftalen, så tror jeg, at vi skal vente og se, om der kommer en anmodning fra USA om at vurdere forholdet til 1951-aftalen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-17:
»Vil regeringen garantere, at der ikke uden forudgående accept fra såvel Grønlands landsstyre som Qaanaaq Kommune fra dansk side gives tilladelse til USA til anvendelse af Thulebasen i forbindelse med et kommende amerikansk antimissilforsvar?«
Nu har vi jo drøftet spørgsmålet om Ruslands holdning, men jeg synes jo under alle omstændigheder, det må være fuldstændig afgørende, hvad Grønland mener, og ikke mindst også hvad beboerne i Thule i Qaanaaq-området mener om sagen.
Vi skulle jo nødig ud i gentagelser af den politik, som blev ført fra dansk side i 1953.
Derfor håber jeg, ministeren kan give tilsagn om, at der under ingen omstændigheder bliver installeret noget som helst i Thule, som Grønland og kommunen ikke kan acceptere.
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-11-17:
Regeringen har lagt helt afgørende vægt på at holde både hjemmestyret og Landstinget orienteret om de amerikanske overvejelser.
Det er sket samtidig med og parallelt med, at Folketinget gennem Det Udenrigspolitiske Nævn er blevet orienteret om de amerikanske overvejelser om NMD.
Der er tale om en løbende dialog.
Der er såmænd ikke truffet nogen beslutning fra amerikansk side; der foreligger ikke en konkret anmodning om etablering af faciliteter i Thule.
Lad mig understrege, bare for at det skal være gjort klart i diskussionen, at dette naturligvis ikke handler om opstilling af raketter på Thule.
Det handler om på radar at kunne opfange signaler om, at der er affyret fjendtlige raketter.
Og der kan ikke alene være tale om atomraketter.
Den voksende trussel fra kemiske og biologiske våben og konventionelle våben fra slyngelstater står helt centralt i de amerikanske overvejelser.
I forhandlingerne mellem Danmark og USA vil regeringen inddrage Grønlands hjemmestyre.
Det er helt naturligt, og det er helt nødvendigt.
Samtidig vil regeringen selvfølgelig fortsat rådføre sig løbende med Det Udenrigspolitiske Nævn i sagen.
Jeg havde den glæde under mit nylige besøg i Grønland
for et par uger siden, at man fra Grønlands side gav udtryk for tilfredshed med den måde, man var blevet orienteret og holdt orienteret på i denne sag
Det vil også ske i fremtiden.
Holger K. Nielsen (SF), 1999-11-17:
»Er regeringen enig med den grønlandske landsstyreformand i, at en accept af de amerikanske planer om en modernisering af radarerne på Thulebasen forudsætter en accept fra Rusland, og er det fortsat regeringens opfattelse, at ABM-traktaten under alle omstændigheder skal respekteres?« Skriftlig begrundelse
De amerikanske planer har medført skarpe reaktioner fra Rusland og Kina, og der ligger det problem i planerne, at de strider imod ABM-traktaten.
Dette erkendes også af den amerikanske administration, men der er kommet meldinger om, at USA under alle omstændigheder vil opbygge sit nye forsvarssystem.
Dette er i sig selv dybt problematisk, men det vil sætte den danske regering under pres.
Det er hidtidig dansk politik, at ABM-traktaten skal overholdes, hvilket bl.a. kom til udtryk i en dagsorden fra 1987, der forholdt sig til Reagans stjernekrigsprojekt.
Jonathan Motzfeldt har meldt ud, at det grønlandske landsstyre vil kunne acceptere en modernisering, forudsat at ABM-traktasten overholdes.
Hvilket i praksis indebærer, at også Rusland er indforstået.
Det er afgørende, at den danske regering vil give en utvetydig melding om, at det også er den danske regerings holdning.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-17:
Tak for svaret.
Jeg synes også, det er godt og fornuftigt, at regeringen naturligvis har orienteret Grønlands hjemmestyre om sagen løbende, og at man også vil fortsætte med det.
Men det, der kan bekymre mig lidt, er ministerens udtryk: at Grønland vil blive inddraget
Jeg må sige, at det synes jeg ikke er nok.
Jeg synes, det må være fuldstændig enkelt og ligetil, at den danske regering slår fast, at der naturligvis ikke vil blive tale om nogle nye installationer af radar eller ændret anvendelse af radar som led i et amerikansk system, uden at Grønlands hjemmestyre har accepteret det.
Jeg synes også, det må være fuldstændig ligetil og naturligt, at man giver et tilsagn til kommunen om, at naturligvis vil der ikke blive lavet noget, som kommunen ikke kan acceptere, for det vil jo være sådan, at hvis man begynder at lave nye installationer, hvad der jo kan ende med en helt ny radar, ja, så vil det også få konsekvenser for den fremtidige arealanvendelse, og jeg har ikke indtryk af, at det ligefrem har været kommunens ønske, at der skulle være nye militære installationer i området, tværtimod.
Derfor håber jeg, ministeren kan give det meget enkle og klare svar, at der ikke vil blive gennemført noget her, som den grønlandske befolkning ikke kan acceptere.
Jeg må sige, at jeg synes ikke, ministerens svar er godt nok.
Det må jo så føre til en dybere diskussion.
Jeg havde egentlig forstået det sådan, at vi var kommet nogle skridt videre i forholdet mellem Grønland og Danmark, således at Grønland og Danmark blev betragtet som ligeværdige dele af rigsfællesskabet, men det kan jeg forstå åbenbart stadig væk ikke er tilfældet.
Grønland kan »blive inddraget« i beslutninger, som faktisk er grønlandske anliggender helt og holdent.
Jeg må indrømme, jeg forstår ikke svaret.
Jeg håber da, det skyldes, at jeg har misforstået det, men ordet inddrage, vil jeg sige til ministeren, er altså ikke godt nok. Jeg vil godt spørge ministeren: Vil den inddragelse af Grønlands hjemmestyre og af kommunen indebære, at hvis
Grønland siger, at dette kan vi ikke acceptere, så vil det heller ikke blive sådan?
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-11-17:
Ja, jeg tror, jeg er nødt til at henholde mig til min tidligere besvarelse.
Jeg synes, den er tydelig og klar nok.
Den er i hvert fald helt tilfredsstillende klar for mig selv.
Vi vil inddrage Grønland.
Det er nødvendigt, det er naturligt, og hele forløbet viser, at det er regeringens standpunkt.
Hr. Keld Albrechtsen bevæger sig nu ind i spekulationer over, hvorledes situationen vil være, i det øjeblik der måtte være indgået en form for aftale mellem Rusland og USA.
Og jeg må sige, at jeg synes, at det klogeste ville være at indtage den holdning, at foreligger der sådan en aftale, så må vi se på den, så må vi se, hvad den indeholder, og så må vi lægge den til grund for de videre overvejelser.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-17:
»Vil regeringen tage afstand fra amerikanske planer om etablering af et antimissilforsvar?«
Når jeg har stillet det spørgsmål, er det, fordi jeg synes, vi også har brug for en helt principiel diskussion her i Danmark og i Europa.
Hvordan skal man forholde sig til atomproblemet og truslen om et nyt atomoprustningskapløb?
Vi ved jo, at en mulig konsekvens af de amerikanske planer kan blive, at man f.eks. i Rusland installerer flere sprænghoveder på raketterne, at man indfører et skærpet beredskab, således at man vil være i stand til på et tidligere tidspunkt at affyre flere raketter for at undgå, at de bliver ødelagt ved et amerikansk overraskelsesangreb og lignende.
Det er ret uhyggelige diskussioner, som er sat i gang i Rusland som følge af de amerikanske planer.
Jeg går ud fra, at ministeren er opmærksom på de diskussioner, og derfor synes jeg, at der er brug for en klar dansk holdning til selve det principielle spørgsmål: Er det en god idé, at der er nogle, der begynder at lave sådan et antimissilforsvar?