runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2005-05-17:
Jeg kan ikke forstå, hvad det er for forlig, som man mener blev indgået.
Jeg kan derimod godt forstå, at Det Radikale Venstre har brug for at forklare sine handlinger i denne her sag.
Sagen er jo nemlig den, at vi torsdag eftermiddag havde en reel forhandling.
Det var torsdag eftermiddag, vi havde sat som den dag, hvor vi skulle mødes og aftale, hvorvidt der skulle være et forlig, en aftale, på skatteområdet.
Da vi forlader mit kontor, er der en skriftlig aftale, en fem-punkts-plan, som skulle bekræftes af regeringens folketingsgrupper og af oppositionens folketingsgrupper.
Den blev bekræftet af Det Konservative Folkeparti, den blev bekræftet af Venstre, den blev bekræftet af Dansk Folkeparti.
Det er da pudsigt, at det sker, samtidig med at regeringen blev beskyldt for hverken at ville forhandle eller indgå aftaler.
Vi forhandlede, vi lavede en aftale, og så var det, at SR sprang i målet.
Det synes jeg er en skam.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Første behandling 1/3 2005.
Betænkning 27/4 2005
Der var ikke stillet ændringsforslag.
Lovforslaget sattes til forhandling.
Ingen bad om ordet.
Afstemning
Morten Østergaard (RV), 2005-05-17:
På den radikale gang på Christiansborg fik vi flere gange i løbet af sidste uge kage om eftermiddagen, fordi hr. Poul Erik Christensen kom hjem fra forhandlingerne og fortalte, at nu var der lavet en aftale om at få et skattecenter i Sønderborg.
Det er selvfølgelig rart, at vi flere gange i løbet af ugen kan få kage, fordi der er indgået forlig rundtomkring.
Men det belyser jo bare, hvor svært det er at føre denne her form for forhandlinger, når skatteministeren insisterer på, at det skal foregå som en yoyo og i sidste ende ikke engang har den anstændighed at sige, at der forhandles generelt om personaleforhold i forbindelse med kommunalreformen; selvfølgelig skal vi ikke lave et delforlig for skattemedarbejderne, som naturligvis skal behandles fuldstændig på lige fod med alle andre.
Connie Hedegaard (KF), 2005-05-17:
Det er jo givet, at når det handler om udmøntning af en vandmiljøplan III, som der er tre af Folketingets nuværende partier, Dansk Folkeparti, De Konservative og Venstre, der står bag, er det jo også der, hvor vi først skal forhandle udmøntning af den del af det.
Derudover er der alt det, der handler om de 75 dyreenheder osv
Her vil det jo være sådan, som fru Pernille Blach Hansen også godt ved, at der vil jeg da klart også invitere andre til at tage del i den diskussion – det er givet.
Til det om de eksisterende landbrug: Jeg er meget fokuseret på, at det med udvidelse og nyetablering er det, der må være hovedfokus, og det er der, vi har en nøgle med hensyn til den nye teknologi.
Men det er da givet, at når vi sidder og taler om eksisterende landbrug og taler om udmøntning, om lugtgener og miljøgodkendelse, og hvad det ellers er, så er meningen selvfølgelig at komme i en situation, hvor det kan komme til at gælde alle landbrug.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-05-17:
Vi synes allerede, det har ventet for længe, og vi synes, at nogle af de tiltag, der er iværksat af regeringen indtil nu, når det handler om landbrug, hvad enten det er vandmiljøplan eller pesticidhandlingsplaner, har været for slappe.
Nu nævner ministeren selv, at man i øjeblikket sidder med nogle udmøntninger af vandmiljøplan III, og at det er det, vi venter på.
Det får mig til at spørge: Betyder det så, at ministeren er bundet op på den forligskreds, der var der, i forhold til den kommende regulering af individuelle miljøgodkendelser?
For så er regeringen og ministeren isoleret med Dansk Folkeparti.
Det synes jeg vil være synd, selvfølgelig for ministeren, men jo især for dansk natur, drikkevand, naboer ude i det ganske land.
Det ene er: Er ministeren så villig til at åbne og sige, at vi tager en bred forhandling med dem, der vil være mest ambitiøse?
Der må jeg i al beskedenhed sige, at det tror jeg Socialdemokratiet kan opfylde.
Det andet er: Vil ministeren også være med på at se på de landbrug, der fungerer i øjeblikket, som har fået tilladelser og kører videre, så der ikke nu slipper en masse eller i hvert fald nogle godkendelser igennem, som så er fredede, så vi der ikke har mulighed for at stramme op?
Der er jo lugtgener, der er forureningsproblemer i dag, og jeg synes, at det ville være ærgerligt alene at se på fremtidige godkendelser.
Connie Hedegaard (KF), 2005-05-17:
Det gør der i løbet af meget kort tid.
Det sidder vi og forhandler for tiden.
Lige så snart vi er færdige med det – og det håber jeg og tror jeg på at vi er meget snart – så kommer vi til næste skridt, som er sådan, som det også står i regeringsgrundlaget, at vi ønsker, at landbruget i højere grad skal behandles som en industri.
Vi ønsker, at hvis man har 75 dyreenheder eller derover, skal man have en miljøgodkendelse fuldstændig som industrien.
Det glæder mig, at fru Pernille Blach Hansen ligesom giver tilsagn om, at når vi kommer frem til at kunne forhandle videre om det, er der sådan et vist pres i forhold til timingen, så vi hurtigt kan få det til at træde i kraft.
Den deadline, jeg har i sidste ende, er, at det vil være fikst, hvis disse nye regler for miljøregulering af landbruget kunne træde i kraft den 1. januar 2007, altså samtidig med kommunalreformen.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-05-17:
Jeg vil gerne spørge lidt ind til miljø og landbrug.
Noget af det, som Socialdemokratiet har arbejdet med i årevis, er, at vi ønsker, at landbruget skal reguleres som al anden industrivirksomhed og underlægges individuelle miljøgodkendelser.
Nu forstår jeg så, at det er regeringen også kommet til en erkendelse af, og det er vi da glade for, men jeg synes, det er lidt bekymrende, at der ikke sker noget.
Derfor vil jeg gerne høre miljøministeren: Hvornår påtænker miljøministeren at komme med et udspil, som strammer op på landbrugets forurening af natur, drikkevand, lugtgener fra naboerne osv.?
Jeg synes, det begynder at haste, for i øjeblikket maler møllen jo videre som hidtil.
Der sker stadig væk godkendelser og tilladelser rundtomkring i amterne – med god ret, for der er ikke hold på processen.
Vi har bare en interesse i i fællesskab, tror jeg, at sørge for, at det ikke fortsætter i det uendelige, og derfor vil jeg gerne spørge miljøministeren: Hvornår kommer der noget, og hvor ambitiøst bliver det?
Connie Hedegaard (KF), 2005-05-17:
Vi må omvendt bare også sige, at det er klart nok, at når det er en forsøgsordning, skal der jo også være en eller anden proportionalitet i forhold til, hvad det er for en økonomisk byrde, der pålægges.
Det er jo det, der ligesom er opgaven her: at prøve at finde et gyldent snit, hvor tingene kan gå op i en højere enhed.
Jeg er fuldstændig enig med spørgeren i, at nu skal det ikke tage hundrede år en gang til, nu skal det helst meget hurtigt afklares: Er der dog ikke en fornuftig, afbalanceret model, så vi kan få gang i forsøget og dermed høste nogle erfaringer og i sidste ende få færre partikler og få flere til at installere partikelfiltre?
Det er jo det, der er det politiske ønske bag det her, og det er det politiske ønske, vi deler.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Per Clausen (EL), 2005-05-17:
Det håber jeg da også at Københavns Kommune vil være, selv om jeg må sige, at der sådan set ingen tvivl set fra mit synspunkt er om, at den model, Københavns Kommune har fremlagt, sagligt set er den bedste, hvis det handler om at få stoppet den her forurening i de bynære områder, og at de andre modeller, der nu fremlægges, i virkeligheden er dårligere, og at vi altså ender med at få et dårligere resultat end det, vi kunne have opnået.
Men pointen er, at da der her er tale om en forsøgsordning, må det vel også være sådan, at det for det første må kunne komme rimelig hurtigt i gang – jeg forstår på ministeren, at nu taler vi altså om måneder og ikke om år – og for det andet vel også sådan, at når man så får gang i sådan en forsøgsordning, er det vel også værd at undersøge og arbejde videre med, hvordan man kan sikre, at det bliver i alle bymæssige bebyggelser i Danmark, man får sikret sig imod den her forurening.
For det er jo ikke bare dyrt, det koster også menneskeliv, og derfor synes jeg, det er meget vigtigt, at vi kommer hurtigt i gang.
Connie Hedegaard (KF), 2005-05-17:
Jeg er hundrede procent enig i, at det nu er vigtigt, at der hurtigt kan ske noget.
Der er ingen diskussion om, at hvis man tager den moderne by, er et af de indiskutabelt største forureningsproblemer partikler.
Det skal vi have gjort noget ved.
Vi har jo også inden for Miljøministeriets ressort lavet en støtteordning for partikelfiltre til lastbiler, som netop skulle prøve at være med til at trække det her i gang.
Derfor har jeg selvfølgelig også en meget stærk interesse i, at det ikke nu igen bliver et langt tovtrækkeri, at man måske ligesom lidt kortslutter skrivelserne frem og tilbage, men får sat sig over for hinanden.
Jeg må så sige, at det jo også er vigtigt, at Københavns Kommune er villig til at gå ind og prøve at være imødekommende.
Kan man ikke starte med en lidt mindre model end en, der går helt ud til Ring 2 og et pænt stykke ud på Amager osv. osv., hvis det nu er det, der er problemet?
Jeg vil da også appellere til Københavns Kommune om at være imødekommende over for, at vi kan starte med et kompromis.
Per Clausen (EL), 2005-05-17:
Det er jeg selvfølgelig glad for at høre, for pointen i den her sag er jo, at når man ser de beløb, som justitsministeren siger at det her vil koste, set i forhold til de samfundsmæssige omkostninger ved ikke at etablere de her zoner, ikke at få indført de her partikelfiltre, er omkostningerne jo meget, meget hurtigt dækket ind igen.
Jeg må så sige, at jeg er lidt uforstående over for, men nu er jeg jo heller ikke jurist, at det at stille krav til kvaliteten af de køretøjer, der kører rundt på vores gader og veje, og den forurening, de udsender, skulle være ekspropriation.
Jeg håber i hvert fald, at jeg må forstå miljøministeren sådan, at det ikke er meningen, at der nu skal gå 3-4 år mere, før det her problem bliver løst, men at der kommer en hurtig løsning, og at der kommer en effektiv løsning, sådan at vi kan undgå de stadig stigende samfundsmæssige omkostninger ved ikke at få etableret de her filtre.
Connie Hedegaard (KF), 2005-05-17:
Det var ikke bare så sent som under valgkampen, jeg har også i fredags, da jeg samtidig med hr. Per Clausen blev opmærksom på denne afgørelse fra Justitsministeriets jurister, i den grad givet udtryk for opbakning til synspunktet om, at det ville være godt, om der kunne komme miljøzoner i København.
Man må så bare sige, at det, der ligger i den juridiske afgørelse, er et synspunkt om, at det er for voldsom en model, det er for stor en model geografisk og på anden vis.
Men det ligger jo også meget klart i skrivelsen fra Justitsministeriet, at man inviterer Københavns Kommune til en dialog ud fra ønsket om, at det skal være muligt at finde en miljøzonemodel, som ikke bliver ekspropriation i samme grad som den model, der lægges op til.
Det har jeg så sent som i dag vendt med justitsministeren, og vi er enige om, at Justitsministeriets jurister og Københavns Kommune hurtigst muligt bør sætte sig sammen med henblik på at finde en model, der hurtigt kan blive til noget, og som ikke er ekspropriativ i den udstrækning, som juristerne vurderer at det foreliggende forslag er.
Per Clausen (EL), 2005-05-17:
I sommeren 2002 skrev den daværende miljøminister og trafikminister et brev til bl.a. Københavns Kommune, men også andre kommuner, hvor de opfordrede til, at der blev etableret miljøzoner, sådan at man kunne få forpligtet lastbiler til at køre med partikelfiltre i de områder.
Københavns Kommune har efterfølgende søgt om at få en sådan tilladelse.
Jeg kan på baggrund af et svar, jeg har fået af justitsministeren, konstatere, at der har været en uhyre grundig sagsbehandling.
Det har jo også taget meget lang tid.
Så er der nu kommet et svar fra justitsministeren, der går ud på, at det ikke kan lade sig gøre, at der ikke er lovhjemmel til det, og justitsministeren er heller ikke indstillet på at sikre, at der kommer en sådan lovhjemmel.
Mit spørgsmål er så til miljøministeren i dag, både fordi den tidligere miljøminister var meget positiv over for det her, og fordi den nuværende miljøminister har været det, i hvert fald så sent som i valgkampen: Hvad vil miljøministeren foretage sig for at få det her problem løst?
Charlotte Fischer (RV), 2005-05-17:
Så er vi da i hvert fald lidt mere enige om, at det ikke er manglende præcision, der er hovedproblemet.
Kunne man så ikke sige ud fra den betragtning, at der skal to til en tango, at regeringen måske også burde forklare lidt mere præcist, hvor den er villig til at forhandle om nogle ændringer.
Det er jo sådan set derfor, at det har været et hovedproblem for os igennem meget lang tid – vel også præget af, at man i Socialdemokratiet for nu at være ærlig har haft brug for at bruge energi på andre ting af sådan mere indvortes karakter – at man ikke har været i stand til ret præcist at sige, sådan som det er normal kutyme i lovgivningsarbejdet, at her er altså L 74 til behandling i Folketingssalen, og forudsætningen for, at vi kan stemme grønt til L 74, er, at der ændres i den bestemmelse, der hedder § 3, stk. 3, og så fremdeles.
Det er jo den normale måde, vi arbejder på, og der har det knebet med at få de præcise tilkendegivelser, og jeg synes sådan set, at det fortsat kniber med det på en række områder, når man læser skrivelserne her, også fordi der på en del af områderne jo er lagt op til nogle ønsker, som gør vold på grundarkitekturen i kommunalreformen ved massivt at flytte opgaver, der ellers var lagt ud til kommunerne, væk fra kommunerne igen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg synes, det er vigtigt at få at vide, hvad problemet er, bl.a. hvis vi tager udgangspunkt i sundhedsområdet: Er problemet manglende præcision, eller er problemet, at man ikke kan lide de krav, der er præciseret fra vores side?
Det er jo to forskellige situationer, så jeg ville godt have ministeren til at sige helt præcist: Er problemet manglende præcision, f.eks. på det her område, hvor vi stiller med meget konkrete forslag til ændrede paragraffer?
Jeg vil da gerne sige, at de er af meget svingende karakter.
Der er en række af de henvendelser, der er afgået til regeringens ministre, som er præcise, og hvor man også har fornemmelsen af, at de to oppositionspartier ligesom har vejet for og imod og så har valgt at sætte angrebet ind eller vise imødekommenhed, eller hvad udtryk man nu vil bruge, altså være ret præcis, men så er der unægtelig også andre skrivelser, hvor man sidder tilbage med et noget flimret indtryk.
Det er jo sådan set også, hvad der flyder af direkte aftale fra det møde, der var på mit kontor i dagene op til Kristi himmelfart-ferien.
Vi har jo aftalt, at der skal være drøftelser rundtomkring hos de respektive ministre i denne og i næste uge, og så må man jo se ministerium for ministerium, lovforslag for lovforslag, om enderne kan mødes.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-05-17:
Jeg takker for ministerens tilkendegivelse af, at man så i første omgang ser på udvidelse af husdyrbrug og samtidig også nyetableringer og så måske efterfølgende kan kigge på det etablerede landbrug.
Jeg vil gerne sige for Socialdemokratiet vedkommende: Selvfølgelig skal vi se på nye landbrug, på udvidelser, for det er oplagt, at der har folk brug for en ekstra tilladelse, men vi er også nødt til at kigge på dem, der fungerer på de eksisterende vilkår, for der er mange steder i landet i dag store problemer.
Jeg håber så bare, at også det andet regeringsparti er indstillet på, at her er dansk landbrug nødt til at oppe sig.
Der skal stilles nogle skrappere krav, ellers kommer det til at gå ud over fremtidige generationer.
Jeg vil i hvert fra Socialdemokratiets side sige, at vi gerne vil være med til at presse på, for at der stilles krav om den bedst tilgængelige teknologi, for at vi ser på den konkrete udledning, men også tager fat om dem, der er der i dag, og at de ikke får lov til at slippe igennem nåleøjet med en frist på så mange år, at det reelt ikke giver nogen mening.
Connie Hedegaard (KF), 2005-05-17:
Der er ingen diskussion om, at det reelt skal give mening, men jeg må så sige, og det er nok lidt i modsætning til fru Pernille Blach Hansens tilgang til det, at jeg også er overbevist om, at den fornuftige del, den konstruktive del af dansk landbrug også ønsker det.
Jeg er ikke i tvivl om, at dansk landbrug også kan se, at hvis man ønsker udvikling og ikke afvikling, er vejen frem, at vi finder ud af at bruge bl.a. ny teknologi på en hensigtsmæssig måde, men hvor det selvfølgelig omvendt er vi politikeres opgave hele tiden at sørge for, at der er proportionalitet i de krav, vi stiller.
Det er jo derfor, jeg mener, at det interessante er at gøre det især ved udvidelser og ved nyetablering, for det er jo der, at den enkelte landmand også har et incitament til at gøre tingene på en anden måde, end man måske hidtil har gjort tingene på, og det er det, der grundlæggende skal trække en udvikling frem i dansk landbrug.
Spm. nr. US 51
Jørn Dohrmann (DF), 2005-05-17:
Det, jeg gerne vil spørge om, omhandler også de her såkaldte miljøzoner samt de her partikelfiltre.
Alle ved jo godt, at Dansk Folkeparti og regeringen har lavet en aftale på det her område, hvor vi afsatte de her 30 mio. kr., som de vognmænd kunne søge om for at få monteret det her partikelfilter.
Der vil jeg så gerne spørge: Hvad har regeringen tænkt sig helt konkret at gøre for at komme de her partikler til livs?
Der hørte vi så tidligere på dagen, da det blev nævnt, at der ligesom var for voldsomme konsekvenser i det, der var lagt op til.
Men hvad er så for voldsomme konsekvenser?
Hvor mange kvadratmeter er det så, der ligesom bliver betegnet som værende for voldsomme?
Det kunne jeg godt tænke mig at få belyst fra miljøministeren.
Man må have gjort sig nogle overvejelser fra regeringens side om, hvad man har tænkt sig at gøre i fremtiden.
Connie Hedegaard (KF), 2005-05-17:
Som jeg nævnte i svaret til hr. Per Clausen, har jeg så sent som i dag drøftet netop det spørgsmål med justitsministeren, som er enig i, at man fra Justitsministeriets side, og det er jo dem, der har haft denne her sag til behandling, meget hurtigt vil tage kontakt til Københavns Kommune med henblik på at se, om der ikke kan findes en løsning, som begge parter kan leve med.
Der er jo ikke et færdigt facit på: Hvad er lige for voldsomt?
Men vi må jo tage ad notam, at de jurister, der er blevet bedt om at vurdere det her, siger, at der er for meget ekspropriation i det, og så må der jo findes et andet snit.
Men det, jeg kan forstå, er, at der sådan set også i Justitsministeriet er en forventning om, at det vil være muligt at finde noget, der er miljømæssigt, noget, der batter noget, og samtidig noget, der ikke i for høj grad er ekspropriation.
Så et kompromis mellem kommunen og Justitsministeriet burde være en mulighed.
Kristian Jensen (V), 2005-05-17:
Det er klart, at når man som minister sidder og skal lave en forhandling og få en aftale på plads, skal man sikre sig, at den aftale, der så kommer frem, ligger inden for mandatet.
Det betød nemlig, at både Venstres folketingsgruppe, den konservative folketingsgruppe og regeringen og for den sags skyld også Dansk Folkepartis folketingsgruppe har bakket op om den aftale, der lå.
Vores mandater var på plads, Det Radikale Venstres mandat var ikke plads, Socialdemokratiets mandat var ikke på plads.
Det var forudsat, at aftalen skulle hjem og godkendes i folketingsgrupperne.
Det blev den ikke.
Det var ikke, fordi regeringen ikke havde et mandat.
Nej, det skyldtes, at forhandlerne fra oppositionen ikke havde mandatet til den aftale, de indgik.
Det er en skam, for det var en god aftale.
Morten Østergaard (RV), 2005-05-17:
Man kan jo blive en lille smule forundret, når man hører skatteministeren tale om sit mandat, fordi vi jo tidligere har hørt indenrigs- og sundhedsministeren forklare den måbende offentlighed og Folketinget, at der er ét aftalegrundlag, og at det derfor naturligvis ikke er sådan, at en minister kan indgå forlig på sit eget område uden først at skulle i audiens i Koordinationsudvalget og ikke mindst hos hr. Kristian Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti.
Er det ikke korrekt, at skatteministeren ikke har bemyndigelse til at indgå nogen former for aftaler, uden at han først må gå tilbage til indenrigs- og sundhedsministeren, Koordinationsudvalget og hr. Kristian Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti?
Kristian Jensen (V), 2005-05-17:
Det er jo lidt pudsigt at skulle høre, at jeg ikke havde noget mandat, når den aftale, der blev indgået, blev bekræftet både af regeringen og regeringspartiernes folketingsgrupper, mens de, der indgik aftalen og ikke havde noget mandat, var Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet, hvis folketingsgrupper underløb forhandlerne og sagde, at de ikke kunne gennemføre den aftale, der var blevet indgået.
Det viser jo også bare endnu en gang, at påstanden om, at vi ikke ville mødes og forhandle, er falsk.
Vi har mødtes, vi har drøftet det, og vi havde i torsdags en god aftale, som jeg den dag i dag er klar til at stå ved, men det er den aftale, der blev indgået og forhandlet på plads torsdag eftermiddag, og ikke det helt andet tilbud, der kom fredag formiddag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Poul Erik Christensen (RV), 2005-05-17:
Jamen sandheden er jo, at skatteministeren løb fra et tilbud, som han fik fra Det Radikale Venstre og Socialdemokraterne.
Men det er jo meget pudsigt: Vi har været igennem en måneds skinforhandlinger.
Den ene gang efter den anden har skatteministeren indkaldt forligsparterne samtidig med S og R, enten enkeltvis eller samlet.
Hver eneste gang har skatteministeren sagt: Jeg har ikke noget forhandlingsmandat, men jeg skal gå op og spørge.
Vi fik jo lovet et skattecenter i Sønderborg, og vi havde det i ca. 24 timer, men skatteministeren løb fra det.
Hvorfor skal vi forhandle med en skatteminister, som intet mandat har?
Hvorfor ikke gå direkte til statsministeren eller til indenrigsministeren?
Kristian Jensen (V), 2005-05-17:
Først og fremmest ønsker vi en aftale, og vi indgik også en aftale, der blot skulle godkendes af grupperne.
Det viste sig så, at det der »blot« jo så ikke holdt stik hos Det Radikale Venstre og hos Socialdemokratiet, som ikke ønskede at indgå den aftale, der blev forhandlet på plads rundt om mit skrivebord.
Bare for at give ét eksempel på en ret grundlæggende forskel, der var, så var vi enige om, da vi sad og forhandlede ovre hos mig, at det, at man sluttede op om de fem lovforslag på skatteområdet, ikke betød, at man var bundet til at opnå enighed om det lovforslag, der hedder L 67, hvorimod det svar, jeg fik fredag formiddag, var, at ud over at to af punkterne helt var fjernet, ja, så var det her punkt ændret sådan, at regeringen nu var bundet til om et lovforslag, der lå i et helt andet ministerium, at blive enig med Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre.
I stedet for at parterne stod frit, ønskede oppositionen nu at binde regeringen og dermed være langt fra det, der var aftalt.
Derfor må jeg bare beklage, at den aftale, der blev indgået, ikke kom hjem, fordi S’ og R’s folketingsgrupper ikke bakkede aftalen op.
Poul Erik Christensen (RV), 2005-05-17:
Jamen skatteministerens udmelding efter telefonsamtalen fredag formiddag er jo netop, at man ikke ønsker en aftale.
Der blev afleveret et forslag fra Det Radikale Venstre, og hvad er der i det forslag, i vores tilbud, som gør, at skatteministeren ikke kan få lov til det af indenrigsministeren?