Frank Jensen (S), 2001-10-24:
Efter de oplysninger, jeg har, kan jeg sige, at den person, som spørgeren har stillet spørgsmål om, som sagt efter de oplysninger, jeg har, opholder sig på et asylcenter.
Jeg vil ikke nærmere sige hvor.
Jeg tror, at hr. Helge Adam Møller vil være bekendt med, hvad der så vil ske, hvis vi står her i Folketingssalen og laver sagsbehandling og fortæller om folks opholdssted. Jeg vil ikke gå længere end til at sige, at efter de oplysninger, jeg har, opholder den pågældende sig på et asylcenter. Hvad indenrigsministeren så i øvrigt kan gøre efter sin egen lovgivning, vil jeg heller ikke stå her og gennemgå.
Det er som sagt indenrigsministerens kompetence, ressortmæssige ansvar at administrere udlændingeområdet, og det har jeg fuld tillid til at indenrigsministeren gør, som det også er vist i virkelighedens verden at hun gør.
Og så til hr. Skaarup: Vi taler om to forskellige ting.
Så skal de altså udvises; men man kan ikke effektuere en udvisning, fordi man vil sende dem tilbage til f.eks. eksekvering af en dødsstraf eller meget alvorlig personlig forfølgelse.
Det problem, hr. Skaarup spørger til, er jo ikke de
personer.
Det problem, hr. Skaarup spørger til, er de personer, hvis hjemland ikke vil hjemtage dem.
Jeg er sikker på, at nogle af dem, der måtte være her på det såkaldt tålte ophold, vil de gerne have fingrene i. Ja, man kan nærmest se det for sig, hvordan de står dernede, og det kribler i fingrene for at få fat i dem for at kunne eksekvere en meget alvorlig straf, f.eks. en dødsstraf.
Det spørgsmål, som hr. Skaarup stiller, drejer sig altså om de personer, hvis hjemland ikke vil tage dem, og jeg kan love spørgeren, at her lægges der både et internationalt pres og et nationalt pres på dem.
Indenrigsministeren og jeg har drøftet det også med udenrigsministeren.
Vi skal gøre, hvad vi kan for at lægge pres på de lande, som ikke lever op til deres internationale forpligtelser til at hjemtage egne statsborgere.
Det er vi fuldstændig enige om.
Indenrigsministeren og jeg besvarede den 11. oktober i år samrådsspørgsmål B og G om bl.a. udlændinge med såkaldt tålt ophold i Danmark.
Det skete i et åbent samråd i Folketingets Retsudvalg, hvor spørgeren også var til stede.
Ved den lejlighed beskrev indenrigsministeren og jeg bl.a. udlændingemyndighedernes og anklagemyndighedens behandling af sager, hvor udlændinge udelukkes fra asyl på grund af mistanke om, at de har begået alvorlige forbrydelser.
Jeg omtalte også de grundlæggende forudsætninger for anklagemyndighedens eventuelle strafforfølgning i sådanne sager, herunder spørgsmålet om dansk straffemyndighed.
Jeg kan oplyse, at Rigsadvokaten i den konkrete sag, som spørgsmålet drejer sig om, forventer inden for de nærmeste dage at kunne træffe afgørelse om, hvorvidt der også efter anklagemyndighedens opfattelse er dansk straffemyndighed i sagen.
Sagen vil herefter i givet fald blive oversendt til politiet til videre efterforskning.
Med hensyn til spørgsmålet om frihedsberøvelse af udlændinge på tålt ophold redegjorde indenrigsministeren under samrådet for vilkårene for de personer, der opholder sig i Danmark på det såkaldt tålte ophold.
For mit eget vedkommende redegjorde jeg for de almindelige regler i retsplejeloven, der gælder i forbindelse med en eventuel frihedsberøvelse som led i en strafforfølgning.
Retsplejelovens regler gælder naturligvis også i forhold til frihedsberøvelse af udlændinge med såkaldt tålt ophold i Danmark, og jeg kan ikke rigtig i dag føje nyt hertil ud over det, som vi allerede har redegjort for i det åbne samråd for ganske nylig, og hvor vi brugte jeg tror knap 3 timer på at gennemgå de retsprincipper, der gælder både i forhold til almindelige asylansøgere og også i forhold til de asylansøgere, der får afslag på deres ansøgning, men som ikke kan udsendes, og som er her på det, der i offentligheden er blevet kaldt tålt ophold.
Jeg deler fuldt og helt hr. Keld Albrechtsens ønske om klare bestemmelser, også når vi laver nye fælles bestemmelser på europæisk plan.
Lovgivningen skal være klar og forståelig, den skal afgrænse, hvornår man er inden for et strafbart område, og det er jo noget, vi deler som en grundopfattelse i en retsstat.
Det skal være kendt for borgerne, hvornår man kan strafforfølges efter den lovgivning, der er vedtaget, så vi har fuldstændig den samme grundlæggende retsopfattelse.
Når hr. Keld Albrechtsen spørger til en terrordefinition, knytter det sig til den rammeafgørelse, som Kommissionen her i september har fremlagt om strafferetlige foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme.
Forslaget indeholder bl.a. bestemmelser, der forpligter EU-landene til at kriminalisere terrorhandlinger, og forslaget definerer i den forbindelse, hvad der skal forstås ved terrorhandlinger.
Til spørgsmålet om, hvorvidt vi fra dansk side ønsker en præcis terrordefinition, er mit svar et klart ja.
Vi er ikke færdige med forhandlingerne, men jeg mener til gengæld, at alt tyder på, at vi kan få meget klare definitioner, og jeg kan love hr. Albrechtsen, at vi i den nærmeste fremtid også vil konsultere både Folketingets Retsudvalg og Folketingets Europaudvalg i de videre forhandlinger, vi har frem mod det, som er målet, nemlig at kunne nå til politisk enighed om de nye bestemmelser i EU den 6.-7. december. Vi går altså efter en meget klar definition, og vi går også efter - det kan spørgeren sige sig selv - at der skal være begået en meget alvorlig forbrydelse, og den alvorlige forbrydelse skal også være begået med henblik på at fremkalde en terroristisk handling, en forandring af samfundsordenen, en påvirkning af vore vigtige demokratiske samfundsinstitutioner og hele vort demokrati. Jeg er sikker på, at hr. Albrechtsen og jeg fuldt og helt deler opfattelsen af, at de bestræbelser, vi har for at nå en fælles definition af terrorisme, skal resultere i klare definitioner.
Mit udgangspunkt er som sagt, at det når vi også, og vi vil inddrage Folketinget i den videre debat.