Thomas Krog (SF), 2006-03-15:
Jeg kan berolige ministeren med, at vi snakker sammen i SF, og at vi har respekt for den aftale, som er indgået.
Men det ændrer jo ikke ved, at vi godt kan diskutere, hvordan der skal administreres – det er det, jeg har prøvet at spørge ministeren om nogle gange – og det ændrer heller ikke ved, at vi godt kan diskutere, hvad vi skal gøre for de mennesker, der bliver ramt af, at loven ikke bliver administreret ordentligt.
Derfor er mit spørgsmål: Hvad kan vi gøre for at hjælpe de mennesker?
Statistikkerne viser, at i Nordjylland har halvdelen af de mennesker, der har klaget over en fleksjobafgørelse i kommunen, fået helt eller delvis medhold i det sociale nævn, og når vi kan straffe kommunerne, hvis de ikke opfører sig ordentligt over for staten, kan vi så ikke også sige til de mennesker: Hvis I klager og faktisk får ret, kan vi på en eller anden måde idømme kommunerne en bod eller i det mindste betale sagsomkostningerne?
På den måde ville der være mulighed for at straffe kommunerne, hvis de ikke gør det ordentligt, og det ville også hjælpe de mennesker, som rent faktisk bliver ramt, som mit eksempel tydeligt viser.
Det nytter jo ikke noget, at vi diskuterer spørgsmålet uden at vide, på hvilket grundlag kommunerne visiterer til fleksjob.
Derfor har forligskredsen nu strammet reglerne op, og jeg tror, at vi om et stykke tid vil kunne agere på et betydelig større faktuelt vidensgrundlag.
Vi kan se af de rapporter, der er afleveret, at der er noget galt med visitationen, og nu vil vi gerne have, at kommunerne dokumenterer, hvorfor de har visiteret mennesker til fleksjob.
I øvrigt vender vi jo tilbage til spørgsmålet, når hele førtidspensionsreformen skal evalueres til næste år.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Forslaget sattes til forhandling.
Forhandling
Oplysning og debat er naturligvis utrolig vigtigt, ikke mindst set i lyset af de store udfordringer, som globaliseringen indebærer, så når jeg anbefaler en afvisning, er det, fordi de målsætninger, som forslaget indeholder, allerede kan opfyldes inden for de rammer for oplysningsvirksomhed, som vi har i dag.
Man kan selvfølgelig altid bruge flere penge – det er jo ikke nogen kunst – og man kan selvfølgelig også bruge flere penge til oplysning her i Danmark.
Men det er fortsat regeringens opfattelse, at de flest mulige offentlige midler skal gå direkte til konkrete projekter i udviklingslandene, og at man fremover skal tage mere kritisk stilling til værdien af hvert oplysningsprojekt set i forhold til værdien af konkrete projekter i udviklingslandene.
Regeringen har som bekendt i forbindelse med finansloven for 2006 besluttet, at ngo’er, der udfører projekter i udviklingslandene med støtte fra Danidas ngo-bevilling, fortsat kan få støtte til oplysningsformål på op til 2 pct. af deres bevillinger.
Andre ngo’er vil fortsat kunne søge Danidas oplysningsbevilling om støtte til konkrete aktiviteter, men oplysningsbevillingen reduceres med 12 mio. kr., som i stedet skal bruges til flere konkrete udviklingsprojekter i udviklingslandene.
Regeringen afsætter allerede omkring 46 mio. kr. om året til oplysningsformål vedrørende udviklingslandene, heraf 26 mio. kr. gennem Danidas oplysningsbevilling, rejsestipendier og Danidas egen oplysningsvirksomhed, samt ca. 20 mio. kr. til projektrelateret oplysning, som kan tildeles private organisationer i forbindelse med projekter godkendt under ngo-bevillingen.
Oplysningsbevillingen kan søges af private organisationer, der ikke modtager midler under ngobevillingen, samt af institutioner, skoler, foreninger, massemedier og enkeltpersoner.
Oplysningsmidlerne anvendes allerede bredt til en lang række temaer, bl.a. i relation til 2015-målene, og i dag er der intet, der forhindrer ansøgere i at søge om støtte til oplysning i relation til globaliseringsproblematikken.
Ansøgere til rejsestipendierne er dels den almindelige brede befolkning, dels freelancejournalister og fotografer.
Gennem en begrænset støtte til rejseudgifterne gives mulighed for videreformidling af problemstillinger i udviklingslandene til en stor del af den brede danske befolkning.
Danidas egen oplysningsvirksomhed retter sig mod bredere målgrupper, bl.a. undervisningssektoren og fagligt orienterede målgrupper inden for ulandsmiljøet og i erhvervslivet.
Der fokuseres på temaer som 2015-målene, dansk udviklingsbistand, globaliseringsaspekter og internationalt samarbejde.
Blandt aktiviteterne kan nævnes skolemateriale i forbindelse med Børnenes Ulandskalender, Danidas månedsavis Udvikling samt en række forskellige hjemmesideaktiviteter.
Den projektrelaterede oplysning er karakteriseret ved, at organisationerne i oplysningsarbejdet bygger på den viden og erfaring, der er opnået gennem deltagelse i konkrete ulandsprojekter.
Aktiviteterne foregår rundtom i lokalsamfundene i Danmark og er i vidt omfang rettet mod den brede offentlighed.
Unge og uddannelsesinstitutioner er allerede en prioriteret målgruppe for de indsatser, der støttes med de statslige oplysningsmidler.
En undersøgelse af ansøgningerne til oplysningsbevillingen i 2005 har vist, at 81 pct. af alle ansøgninger er målrettet undervisningssektoren, og nogle er også målrettet den brede befolkning.
Jeg mener, det er væsentligt at sikre undervisningsmateriale om ulandsforhold af høj kvalitet i skolerne, og derfor vil jeg nøje følge udviklingen med henblik på, at det undervisningsmateriale, vi støtter, er af høj kvalitet og svarer til det behov, der er.
Hvad angår forslagsstillernes ønske om at få foretaget en analyse af den hidtidige oplysningsindsats, vil jeg godt gøre opmærksom på, at der allerede er flere initiativer i gang, dels en undersøgelse, som skal danne grundlag for de videre drøftelser om forbedring af undervisningsmaterialerne om ulandene, dels planlægges en forundersøgelse målrettet den brede befolkning vedrørende udviklingen af en hjemmeside for oplysningsmaterialer.
Som det vil være fremgået af det, jeg har sagt, er der altså gode muligheder for at opfylde de målsætninger, som forslaget indeholder, inden for de rammer for oplysningsvirksomhed, vi har i dag.
Jeg vil derfor afslutningsvis gentage, at jeg vil afvise forslaget, fordi oprettelse af en ny oplysningspulje vedrørende udviklingslande ikke vil indebære noget indholdsmæssigt nyt.
Tværtimod vil det arbejde imod regeringens ønske om, at mest muligt af udviklingsbistanden skal bruges til at hjælpe fattige mennesker, samt at ngo’erne skal tage større ejerskab til oplysningsaktiviteterne fremover.