Jacob Buksti (S), 2002-04-23:
Jeg tror, jeg vil starte med at sige tak til husets ledelse, Folketingets formand og også til partierne, fordi man har givet mulighed for, at vi kunne have den første behandling, vi har her i dag.
Den gør det jo muligt, at de to forslag kan passere parallelt, og det tror jeg er praktisk. Jeg vil også sige, at jeg selvfølgelig ikke er overrasket, men alligevel ville jeg nu nok være blevet i bedre humør, hvis jeg kunne fornemme, at det bare gjorde et vist indtryk på skatteministeren, at fem partiers ordførere heroppefra i rimelig klare vendinger giver udtryk for ægte bekymring over, hvorvidt man kan klare overgangen fra det system, vi har, til et eventuelt nyt system. Jeg kan ikke forstå, at Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti ikke vil give det brede samarbejde en chance.
Det er meget godt, at man siger, at der bliver stillet spørgsmål, og at der bliver svaret på spørgsmål, men der er jo overhovedet ikke skyggen af forhandlinger.
Det er nu engang sådan - det har statsministeren jo også sagt så sent som i sin grundlovstale sidste år - at brede løsninger holder bedst, og det tror jeg i høj grad de ville på det her område.
Jeg er ked af, at skatteministeren fuldstændig og totalt rammer ved siden af skiven.
Det er jo ikke rimeligt, at skatteministeren i sine indledende betragtninger heroppefra står og siger, at det her bare er et spørgsmål om holdningsforskelle: Regeringen har gennemført et skattestop, og det kan vi andre ikke lide.
Det er selvfølgelig interessant, at vi i dag fik at vide af økonomi- og erhvervsministeren, at skattestoppet jo ikke varer i al evighed, og at det i hvert fald ikke varer til 2010.
Så kan man spørge sig selv: Hvad skal der så ske, når vi ikke har noget skattestop?
Ja, det kunne jo være interessant.
Skatteministeren mener også, at forslagsstillernes modvilje mod skattestoppet er det eneste, vi er optaget af i den her sag, og at vi bare er interesseret i, at skatterne skal stige og stige og stige.
Det er faktisk ikke det, der er blevet sagt herfra.
Det, der er blevet sagt, er, at vi er alvorligt optaget af, at vi får en moderne, tidssvarende og tilpasset vurderingsorganisation.
Det, som vi er optaget af, er, at folk kommer til at betale den ejendomsskat, de skal, hverken mere eller mindre, og ikke, som skatteministeren siger, at boligskatterne bare skal stige og stige og stige.
Det, som vi føler er et problem, og som vi ikke får svar på, er, at med den sammenkædning af fastfrysningen af ejendomsværdiskatten og nedlæggelsen af vurderingsorganisationen sker der en skævvridning på boligmarkedet til fordel for dem med de dyre villaer på Strandvejen.
Det er også sådan, at vi virkelig ikke føler os overbeviste om - heller ikke i dag - at det kaos, som vi mener vil opstå, ikke opstår.
Det er jo fantastisk at læse i høringssvarene, bilag 26, at Vurderingsforeningen siger: Hvorfor vælger man en model
med beskedne besparelser om nogen overhovedet, men med en stor risiko for, at man i overgangsperioden ikke kan magte opgaven og meget let kommer i kaoslignende situationer?
Så svarer skatteministeren: Kun tiden kan vise, om Vurderingsrådsforeningen får ret i sin spådom om, at den nye vurderingsorganisation vil give anledning til kaoslignende situationer, og at den ikke vil være til gavn for kunderne.
Det er jo i sandhed et klart svar: Kun tiden vil vise.
Nu er vi altså ovre i trosafdelingen.
Når skatteministeren står heroppe, er det jo nærmest, som om at han vil have en fremtid i Cirkus Benneweis som jonglør: Så har vi en bunke her, og vi har en bunke der, og vupti, så er det puttet væk, og ingen kan finde ud af, hvad der er oppe og nede på noget som helst.
Det, der er bærende, og det, vi er optaget af, er sådan set: Hvordan opfattes det her af folk ude i det åbne land?
Det er i hvert fald indiskutabelt, som også hr. Ole Stavad var inde på, at den vurdering, som nu kommer, er den, som kommer til at danne grundlaget for hele fremtiden.
Så tror skatteministeren, at det varer længere end økonomi- og erhvervsministeren, men det vil jo vise sig.
Derfor må det jo være næsten omkostningsfrit for folk at klage, for det kan kun gå bedre.
Det er altså det, som de kommer til at skulle svare skat af i fremtiden.
Vi har fået at vide, at folk, der bliver ansat i Told og Skat, nu nærmest er lokale repræsentanter.
Det synes jeg er en meget, meget interessant fortolkning af, hvad en statslig styrelses opgave er, for er det at sidde og varetage lokale interesser?
Jeg havde sådan set forstået det sådan, at Told og Skats opgave ude i regionerne var at sørge for, at de lokale forskelle ikke bliver alt for store.
Men jeg kan forstå, at nu skal der virkelig sprudlende initiativer til her.
Det er jo en illusion.
Det er jo bare en bortforklaring af, at man fjerner det folkelige element, som Venstre mere end nogen har stået for, altså det nære samfund.
Nu kan jeg bare sige: Sådan nogle betonhoveder, som nu render rundt i Venstre og lægger cement ud over det hele, og som ødelægger det nære samfund og ødelægger den nære borgerdeltagelse.
Jeg siger bare: Velbekomme!
Det bliver vi jo bestyrket i, når vi læser, hvad skatteministeren siger til Jyllands-Posten den 20. april i år.
Her siger skatteministeren: »Hvis vi skulle vente med at ændre systemet til næste år, ville vi gå glip af en besparelse på 125 mio. kr.«.
Det vil sige, at det, det altså handler om, er, at man skal have 125 mio. kr., og derfor vil man ikke give det brede samarbejde en chance.
Det synes jeg er for dårligt.
Jeg synes også, at det er for dårligt, når Kommunernes Landsforening og andre gode folk alvorligt kan sætte spørgsmålstegn ved, om de 125 mio. kr. overhovedet er der.
Så jeg håber, at skatteministeren vil være i stand til at vise, at det er de.
Det, som vi har været optaget af, er, at man afskaffer den instans, som skal sikre borgernes retssikkerhed, før og i det øjeblik klagerne kommer ind; at man ikke giver tid til, at man får en ordentlig behandling af klagerne, så man sikrer, at der kan være en rimelig sikring af befolkningens retssikkerhed.
Vi mener derfor, at man skal give tid.
Vi mener, at man skal give tid til også at inddrage de berettigede organisationer, hvilket ellers i andre sammenhænge er noget, som står skatteministerens hjerte nær, så man kan give det brede samarbejde en chance.
Man skal sikre, at der kan være forhandlinger, og det er samtidig sådan, at vi har sagt, at vi mener, at der skal kunne komme et nyt forslag fra skatteministeren her efter sommeren.
Jeg håber, at man i Venstre, De Konservative, Dansk Folkeparti og også hos de enkelte folketingsmedlemmer er helt klar over, hvad det, man er i færd med at gøre, egentlig betyder.
Der er god tid.
for nogle interesser, der er
Det handler ikke om at sætte boligskatter op.
Det handler om at få en god, effektiv og moderne vurderingsorganisation og ikke noget, som er lavet i en snæver sammenhæng i en finanslovaftale, som man alvorlig kan betvivle at alle deltagerne i aftalen har forstået dybden af.