Jeppe Kofod (S), 2002-11-28:
Da vi i sin tid anmeldte forespørgslen til udenrigsministeren og miljøministeren om opfølgning på Johannesburgtopmødet, var begrundelsen, at efter et topmøde, som efter vores opfattelse har leveret mange skuffelser og ikke særlig mange fremskridt, ville vi prøve at se på, hvilke initiativer Danmark og ikke mindst EU-formandskabet kunne tage for at følge op på de beslutninger, der trods alt blev truffet på Johannesburgtopmødet.
Sandheden er jo den, når man kigger på mødets resultat, at de tanker, som Folketinget har arbejdet for i flere år - en global aftale, hvor de rige industrialiserede lande på den ene side leverede indrømmelser på områder som handel, bistand, teknologioverførsel, gældslettelse og afskaffelse af subsidier inklusive landbrugssubsidier, og hvor udviklingslandene på den anden side leverede indrømmelser på områder som god regeringsførelse og miljømålsætninger - desværre ikke vandt fremme på Johannesburgtopmødet, og det beklager vi dybt.
Det, der var tanken med forespørgslen, var at se på, hvordan vi i Danmark kunne gå videre og følge konkret op på topmødet i vore nationale strategier for miljø og udvikling, i det internationale arbejde for samme temaer og selvfølgelig også i det lokale arbejde.
Vi mener, der er et stærkt behov
for det, måske mere end nogen sinde tidligere, i en tid, hvor vi desværre så på topmødet, at andre regioner med USA i spidsen konsekvent modsatte sig fremskridt, især på miljøområdet, men også i nogle af de andre globaliseringsspørgsmål
Det har været medvirkende til, at resultaterne på dette verdenstopmøde, som skulle markere 10-året for Rio, desværre var meget, meget små. Derfor håber vi, at regeringen kan byde på nogle konkrete visioner og konkrete forslag til, hvordan man følger op på topmødet, så vi kan komme videre ad det spor, som Folketinget har lagt ved flere debatter i de senere år om disse spørgsmål.
Lad mig indledningsvis også takke miljøministeren for besvarelsen og sige til både miljøministeren og udenrigsministeren, men især til udenrigsministeren, at hele debatten omkring bistandsprocenten og Danmarks udviklingsbistand jo blev startet af Venstre og Venstres ordfører i den her debat i de indlæg, der kom i starten. Derfor synes jeg, det har været nyttigt at se, hvad der har været af holdninger til det her spørgsmål i Folketinget, og jeg synes, det er nyttigt at se, at når det kommer helt ud til Dansk Folkeparti, så argumenterer de i realiteten for, at vi overhovedet ikke skal have nogen udviklingsbistand.
Det er det, der er kommet frem i dag, og det synes jeg selvfølgelig er foruroligende, fordi det er det parti, som regeringen baserer deres vedtagelse på. Så vil jeg gerne takke - og det mener jeg - for den
imødekommelse i forhold til en opfølgningsplan, der er efter Johannesburg
Det er utroligt vigtigt, og hele formen i planen kan vi se meget positivt på.
Vi er uenige om dele af indholdet, og sådan skal det også være.
Jeg mener, at ambitionsniveauet er for lavt.
Det er også sådan, vil jeg sige til udenrigsministeren, at når udenrigsministeren siger i besvarelsen, at: Jamen den tidligere regering strøg jo bare et tyndt lag henover vores indsatser rundt omkring i verden, i programsamarbejdslande og FN-organisationerne må man forstå, så vil jeg bare sige, at det altså ikke er rigtigt. Hvis man ser på den nye regerings nedskæringer, så har kendetegnet jo været, at man har brugt grønthøstermetoden, og at man sådan set har sparet på forskellige FN-organisationer.
Vi nævnte UNDP, FN's Udviklingsprogram, vi nævnte UNICEF, organisationen for børn
i verden osv., hvor man hovedløst bare har skåret beløb væk og dermed har en mindre indsats, end man havde tidligere.
Så hvis der er nogle, der står til at smøre tyndt på, så er det den nye regering i forhold til nogle indsatser.
Vi beklager også meget, at man ikke i regeringen vil arbejde for en styrkelse af ideerne bag den globale aftale.
Vi har godt noteret, at der i regeringens forslag til vedtagelse står, at man vil arbejde for en global aftale.
Derfor er man nødt til at styrke hele indsatsen, hele tanken, ideerne bag en global aftale, som jo blev formuleret, da vi var formand for OECD i begyndelsen af 2001, og som er en meget god ramme for også at kunne levere konkrete indrømmelser til udviklingslandene, som vi mangler i det spil her.
Afslutningsvis vil jeg bare spørge: Er det nu også sådan, når vi diskuterer miljøindsatser, udviklingsbistand, at vi i Danmark er blevet så fattige, at vi ikke engang kan holde fast i en indsats, som vi har haft igennem en årrække i miljøstøtte, i udviklingsbistand, i afhjælpning af verdens fattigdom, i indsatser i Østeuropa osv.? Er det sådan, at vi er blevet så fattige, at vi må skære ned på de områder her? Er det ikke sådan, at vi tilhører et af verdens rigeste lande og derfor med rette kan spørge os selv, om vi ikke også har en forpligtelse til at fastholde vores høje engagement, også når vi selv skal ofre noget i processen?
Det er det spørgsmål.
Og der må man jo sige, at Folketinget er delt.
Det vil vi fra Socialdemokratiets side deltage aktivt i, og vi vil gøre alt for at sikre, at den på indholdssiden bliver god.
Tak for debatten.