Aase D. Madsen (DF), 1999-11-02:
Jeg vil gerne takke ministeren for den kortfattede redegørelse.
I det sidste stykke tid har jeg bekymret set på stablen af det materiale, der har vokset og vokset på mit skrivebord dag efter dag.
Det er derfor utroligt, at en redegørelse kan koges ned til kun 8 sider, men det er jo altså lykkedes.
Når man ser mængden af de forskellige mærkesager, som er iværksat under de forrige formandskaber, og de nye, som kommer til - man lægger så at sige lag på lag - så melder tanken sig, om ikke Nordisk Råd har alt for mange skud i bøssen, og at man derved taber det oprindelige mål med Nordisk Råd af syne.
Når det er sagt, kan Dansk Folkeparti i øvrigt erklære sig tilfreds med, at det danske formandsprogram for det næste år skal dreje sig om de nordiske velfærdsstater.
Det er en meget spændende dagsorden, der er sat her, og som nok skal få afdækket de mange forskelligheder, der ligger på dette område, og få dem frem i lyset. Fra Dansk Folkepartis side så vi gerne en udvikling hen imod et meget tættere samarbejde mellem Sverige, Norge, Danmark, Island og Finland.
Det er økonomisk stærke lande, som tilsammen kan mønstre 24 mio. mennesker, som stort set forstår hinandens sprog, har samme livsopfattelse, som lever
et ikkekorrupt dagligliv og som nærer tillid til hinanden.
En verden til forskel fra det virvar, der hersker i Den Europæiske Union.
Det kunne være interessant at gå ud og spørge folk på gaden i Norden, om de føler sig mest som nordboere, eller om de føler sig mest som europæere.
Jeg tror næsten, jeg kan forudsige resultatet af den undersøgelse.
Dansk Folkeparti er ikke i tvivl om, at den kommende Øresundsbro nu skal stå sin prøve med hensyn til de nye perspektiver, der forhåbentlig åbner sig i et tættere dansksvensk samarbejde på alle områder.
Derfor var jeg meget skuffet, da jeg så debatten om lukkeloven.
Her havde vi netop et dansksvensk samarbejde, som kunne bevise, at her gør vi noget, her tager vi nogle fælles tiltag.
Men det lykkedes desværre ikke.
Jeg kan i øvrigt nævne, at jeg hver onsdag morgen kan glæde mig over de fælles regionale udsendelser mellem Københavns Radio og Radio Malmøhus.
Dette er et eksempel på et godt nordisk samarbejde på et gedigent græsrodsplan.
Det føles vedkommende for de mange tusinde borgere, der lytter, og det giver mere nordisk forståelse end mange af de fine, dyre og elitære rekommandationer, der arbejdes med i Nordisk Råds regi.
Med hensyn til Nærområdeudvalget lægger Dansk Folkeparti vægt på det meget store aktivitetsniveau, der er i forbindelse med de baltiske lande og de russiske nærområder, bl.a. med hensyn til samarbejdet om demokratiudviklingen.
De russiske parlamentarikere har da også givet udtryk for, at de vil udnytte de erfaringer, de har fået fra Norden, i lovgivningsarbejdet i deres eget land, og det er et eksempel på et værdifuldt stykke nordisk arbejde, som har givet resultater. Med hensyn til energi- og miljøområdet ser
Dansk Folkeparti meget positivt på de tiltag, der kommer i den kommende tid, bl.a. med hensyn til CO2-kvoter, med hensyn til joint implementation, og hvad der ligger i det.
En nordisk harmonisering på dette område er meget, meget væsentlig.
Dansk energipolitik ligger jo ligesom i øjeblikket under en osteklokke, hvor man meget nødigt ser, at man kommer op på et niveau med hensyn til forskellige tiltag, og hvor det på en eller anden måde kan skade dansk miljøpolitik, som den føres i øjeblikket.
Jeg er i øvrigt enig med ministeren, der gerne ser overflytning af bevillinger til miljø- og energiformål, ikke mindst i det kæmpebehov, der er for at få nedbragt forureningen i Østersøregionernes energiproduktion.
Nordisk Ministerråd har oprettet en tænketank.
Den har fået opgaven at revurdere, hvordan det nordiske samarbejde fremover skal fungere, og nu refererer jeg: Tænketanken skal dog ikke opfattes som de sidste krampetrækninger, siger stabsrådgiver i Nordisk Råd Niels Refslund, der forsigtigt fortsætter: Vi leder ikke med lys og lygte efter en berettigelse for det nordiske samarbejde.
Og det er udtalt til Aktuelt den 3. juli 1999.
Om Nordisk Råd har sin berettigelse set i forhold til EU,
er netop det, jeg lægger vægt på i mine indledende bemærkninger.
Dansk Folkeparti er derfor meget tilfreds med, at alle stenene nu bliver vendt, og at slutresultatet forhåbentlig bliver et styrket og tættere samarbejde i Norden.