runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lissa Mathiasen (S), 2005-11-02:
Først og fremmest siger man jo meget klart fra Fængselsforbundets side, at den besparelse på de 8,8 mio. kr., som man mener man kunne få ved at lukke tidligere af til nat, kan man i hvert fald ikke leve op til.
Det vil ikke kunne lade sig gøre at finde så mange penge der.
Men nu kan jeg forstå, at ministeren altså ikke vil stå ved det, som ministeren er citeret for i de ansattes blad, Fængselsfunktionæren, om, at det ikke er frontpersonalet, der vil ske nednormeringer på.
Egentlig synes jeg næsten, at svaret, ministeren giver, er: Vi kan forvente, og man kan forvente, at der sker en nednormering.
Så vil jeg godt spørge, om ministeren vil fremlægge dokumentation for, i hvilket omfang kriminalforsorgens institutioner selv vurderer, at de udmeldte besparelser i 2006 vil betyde nednormeringer blandt fængselsfunktionærerne i frontlinjen.
Vil ministeren fremlægge den?
Lene Espersen (KF), 2005-11-02:
Jeg vil sige, at det nu alle dage har været sådan, og det har været uanset, hvem der har siddet som minister, at effektiviseringer skal udmøntes ved, at man finder penge forskellige steder, og det er der mange forskellige måder at gøre på.
Det virker, som om man i hr. Morten Bødskovs socialdemokratiske begrebsverden ligesom kan gøre nogle ting, uden at det forandrer hverdagen.
Det er meget, meget vanskeligt at få konkrete beløbsmæssige effektiviseringer, hvis ikke man må lave om på nogle rutiner.
Som jeg allerede har nævnt over for fru Lissa Mathiasen, er der lokalt nok lidt forskellige måder at løse det på.
Og jeg vil da ikke stå her i dag og begynde at diktere, hvilke løsninger man lokalt skal synes er de bedste.
Det betyder naturligvis, at der skal være færre på daghold, og at man kan gå over til natbemanding hurtigere.
Men det har personalet ment var den mest fornuftige måde, og så synes jeg ikke, at vi i Folketinget skal blande os i det.
Morten Bødskov (S), 2005-11-02:
Men det vil altså sige, at vi heller ikke kan få en garanti for, at der så ikke bliver lagt en urimelig byrde på de ansatte i frontpersonalet i kriminalforsorgen, for det er jo det, det handler om.
Vi har jo i den ene regionaludsendelse efter den anden set fængselspersonalet stå frem og sige, at de her besparelser vil blive indhentet ved, at man ikke vil genbesætte stillinger.
Er det ikke det samme som at pålægge de her grupper en byrde?
For når man ikke genbesætter stillinger, er der jo et hul i en periode på den pågældende afdeling, hvor der ikke vil være nogen personer, hvor der vil mangle arbejdskraft, og den byrde vil jo blive pålagt de øvrige medarbejdere på den her afdeling.
Så det kan godt være, at justitsministeren siger, at der ikke vil ske afskedigelser, men er det, at man ikke vil genbesætte stillinger, ikke det samme som nednormeringer?
Lene Espersen (KF), 2005-11-02:
Ja, nu ved jeg godt, at det er sent, og at mørket falder på også her over Slotsholmen, men jeg mener nu, at de citater, som hr. Morten Bødskov kommer med her, ikke stammer fra min person, men fra fru Pia Kjærsgaard.
Vi er begge to lyshårede, men derudover mener jeg sådan set ikke, at vi udseendemæssigt sådan har det store sammenfald.
Det, jeg har sagt til fængselsfunktionærernes blad, har været, at der ikke må være en urimelig byrde på enkelte personalegrupper.
Og det har bl.a. betydet, når vi taler effektiviseringer, at ud af den samlede effektivisering på 90 mio. kr. har man valgt at sige, at de 20 af dem skal findes i direktoratet, og de 70 skal så spredes ud på de mange tusinde ansatte, der er i kriminalforsorgens institutioner.
Jeg ville gerne kunne redegøre klart for, hvordan man i hvert enkelt fængsel har valgt at gennemføre effektiviseringerne for også at tilfredsstille fru Lissa Mathiasens interesse for sagen.
Jeg vil sige til fru Lissa Mathiasen, at vi jo har valgt at sige, og det tror jeg faktisk var et princip der blev knæsat under den tidligere SR-regering, at det er vigtigt, at flest muligt beslutninger af den her karakter bliver lagt ud og bliver truffet lokalt, så man ikke fra centralt hold ligesom definerer, at der kun er én måde at løse en given sag på.
Og som jeg har sagt til fru Lissa Mathiasen, er man i gang med lokalt at drøfte, hvordan man gennemfører effektiviseringerne.
Som jeg tidligere her i Folketinget har redegjort for, har der været mange forskellige forslag fremme om, hvordan man kunne nå effektiviseringerne.
Nogle steder, i nogle fængsler, har man valgt at sige, at de indsatte bliver lukket tidligere ind i deres celler og der bliver lukket af, så man kan gå over til natbemanding; andre steder er man modstander af den model.
Men jeg kan altså ikke i dag over for fru Lissa Mathiasen sådan se i krystalkuglen og sige med hensyn til hvert enkelt fængsel, hvad man ender med at se er den mest fornuftige vej.
Det, jeg kan sige, er, at jeg naturligvis holder fast i, at en aftale er en aftale, og at vi forventer, at effektiviseringerne bliver gennemført.
Lissa Mathiasen (S), 2005-11-02:
Når man hører ministerens svar her i dag, lyder det, som om ministeren fuldstændig har glemt det forløb, der har været.
Hvis man kigger på, hvad der skete, dengang den eksterne undersøgelse blev gennemført, kom der jo bogstavelig talt en total nedsabling, også fra ledelsen i Kriminalforsorgen, som efter at have undersøgt tingene konstaterede, at både beregninger og konklusioner byggede på helt forkerte antagelser, så det, der forelå fra det eksterne udvalg, ikke kunne bruges til noget.
Der var enighed om, at man så nu skulle komme med nogle bud ude fra de enkelte fængsler, og det gjorde man også her i foråret 2005.
Men sådan som vi nu ser besparelserne udmeldt, ser det ikke ud til, at man overhovedet har lyttet.
Når jeg ser på, hvad der er udmeldt til f.eks. Nyborg og Horsens, der er nogle af de fængsler, som i den grad har negativt stærke fanger, så personalet er i frontlinjen, ja, så er det store besparelser, som kommer til at få meget alvorlige konsekvenser for personalets sikkerhed og sikkerheden generelt i fængslerne.
Det lyder, som om ministeren slet ikke kan huske forløbet.
Ja, nu ved vi jo, at alt tegner til, at der nok bliver indgået en finanslovaftale hen over weekenden, og det vil sige, man må formode, at de partier, der indgår finanslovaftalen, inklusive ministeren, også ved, hvad det er, man siger ja til.
Så må jeg også formode, at det er sådan, at ministeren i den forbindelse er i stand til at kunne give forligspartierne det svar, som jeg her efterlyser, for jeg bliver ved med at spørge.
Da vi ved, at der mangler personale ude i vores fængsler, spørger jeg: Betyder det her, at der kommer til at ske nednormeringer i frontlinjen?
Det kan vel ikke være rigtigt, at ministeren rent faktisk vil lave en finanslovaftale med en besparelse på omkring 35 mio. kr. uden at kunne svare på, om det her kommer til at betyde en nednormering af personalet.
Spørgsmålet her drejer sig om, at vi nok en gang har haft en episode, hvor softguns er blevet anvendt af store drenge, her var det i forbindelse med en beskydning af en politibil.
Dette instrument, en softgun, er ikke legetøj, og derfor spørger jeg: Hvad vil ministeren gøre?
Er det rimeligt, hvad jeg ikke mener det er, at vi kan blive ved med at købe den her form for legetøj i vores legetøjsbutikker, da det ikke er beregnet til unge under 18 år?
Hvad vil ministeren gøre?
Jens Peter Vernersen (S), 2005-11-02:
Jo, men det er jo en gentagelse af, hvad vi også har set på andre områder, at man accepterer, at der nu altså skal gå yderligere 1 år.
Det, som der viser sig, er, at 2005 indtil nu ser ud ligesom 2004: Det er galt med en fjerdedel af transporterne, og formentlig vil det også være det samme resultat, at det i halvdelen af disse transporter er dyrene, det går ud over.
Det forstår jeg ikke at ministeren vil acceptere, for det er jo sådan set det, der kommer til at ske, at det også får lov at køre videre i 2006.
Det kan man selvfølgelig finde ud af, hvis man laver flere kontroller, for det er jo heller ikke så uendelig stor en andel, der kontrolleres – man taler om 220 køretøjer ud af 57 rapporter – men det antal, der kører, er jo meget, meget stort, og hvis det, man har fundet ud af her, svarer til helheden, så er det jo altså omkring 1 million svin, der lider under disse transporter ud af landet.
Og hvis det er rigtigt, at det ser sådan ud, synes jeg ikke, vi bare kan lade det køre 1 år frem i tiden.
Det synes jeg ministeren burde være enig med os i.
Lene Espersen (KF), 2005-11-02:
Det kommer som en komplet overraskelse, nu hvor man har fået uddannet personale, fået tilknyttet dyrlæger, at der her kunne være et problem med regeloverholdelse, men nu bliver der taget fat om det.
Reglerne er blevet skærpet, og kontrollen er blevet intensiveret de sidste år.
Jeg vil sige til hr. Jens Peter Vernersen, at der er mere, der samler os to, end der skiller os.
Vi er fuldstændig enige om, at de her regler skal overholdes, og som jeg har tilkendegivet under samrådet, så tror jeg faktisk også, at den kontrol, der har været, og de resultater, der er forelagt, sammenholdt med at jeg har udmeldt, at der kommer endnu mere kontrol næste år, vil have en gavnlig effekt.
Men jeg vil sige, at min tålmodighed ikke varer evigt, og hvis der ikke er en gavnlig effekt, så har jeg også tilkendegivet over for hr. Jens Peter Vernersen, at så kommer der yderligere stramninger.
Sådan må det være.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-11-02:
Det fremgår jo ganske præcist af den rapport, der er sendt til udvalget, at for så vidt angår halvdelen af disse 25 pct., angår fejlene dyrene, i særdeleshed lastetæthed, transporttid og strøelse.
Der er altså en meget stor andel af disse transporter, hvor man simpelt hen overtræder gældende regler ifølge de statistikker, de undersøgelser, der er lavet af sagen.
Hvis man gangede det op til samtlige transporter – og der transporteres vel omkring 3 millioner svin i øjeblikket ud af landet – er det jo altså voldsomt mange dyr, der lider under disse transporter, som er af op til 8 timers varighed.
Der forstår jeg ikke et sekund, at ministeren accepterer, at der så skal få lov at gå yderligere 1 år, altså inklusive 2006.
Ministeren har redegjort for, at 25 pct. af alle dyretransporter, herunder også svinetransporter naturligvis, foregår på ulovlig vis.
Det har været drøftet i udvalget, og ministeren har tilkendegivet, at det skal der så ikke gøres noget ved her i 2005, og nu må vi se tiden an i 2006.
Så sent som dagen efter, den 28. oktober 2005, er der en stor artikel i dagbladet Politiken om slagteriernes transportselskab, der bevidst bryder dyreværnsloven.
Finder ministeren virkelig, at det kan være rimeligt, at der skal gå yderligere 1 år, hvor der ikke tages fat om det kæmpeproblem, som det jo rent faktisk er?
»Vil ministeren med baggrund i, at ca. 25 pct. af alle svinetransporter er foretaget med overtrædelse af gældende regler, oplyse, hvilke initiativer hun vil tage for at sikre, at svin, der transporteres, behandles korrekt?«
Lene Espersen (KF), 2005-11-02:
Jeg tager da som en fuldstændig given ting, at de hensyn bliver taget også hos Direktoratet for Kriminalforsorgen.
Det ville da være det mest indlysende.
Der kan det ikke være rigtigt, at det bare er dem, der råber højst, der får mest.
Der har været en tendens til i lidt for mange sager i samfundet, at det har været de stærke grupper, der råber og skriger, som rager til sig, og det så er de andre, der må bøde.
Jeg tager hatten af for, at man mange steder i kriminalforsorgen meget aktivt og konstruktivt har medvirket til at gennemføre effektiviseringer, som har været annonceret og kendt igennem flere år.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Bødskov (S), 2005-11-02:
Tilbage står dog billedet af en kriminalforsorg, hvor det stadig væk halter gevaldigt og hvor der er flere dømte kriminelle uden for fængselsmurene, end der er indsatte inden for fængselsmurene.
Nu lykkedes det pø om pø at få justitsministeren til at tilkendegive, at de her afdelinger i kriminalforsorgen, hvor man har negativt stærke fanger, skulle man være lidt varsom med at pålægge de her besparelser.
Vi ved jo også fra samråd med justitsministeren i Retsudvalget, at der også er afdelinger, hvor arbejdsmiljøet har det værre end andre.
Kunne man forestille sig, at man, når man nu skal til at pålægge kriminalforsorgen de her besparelser, lægger det ind som et kriterium under hensyn til – og jeg går ud fra, at vi begge og at alle har en interesse i det – at arbejdsmiljøet bliver bedre i kriminalforsorgen?
Lene Espersen (KF), 2005-11-02:
Jeg må sige til fru Lissa Mathiasen, at der jo en gang imellem sker det, at hvis man løber tør for argumenter, så finder man på nogle, som slet ikke sagligt holder vand.
Nu siger fru Lissa Mathiasen, at der går over 4.000 mennesker og venter på at komme ind.
Fru Lissa Mathiasen ved jo udmærket godt, at en meget stor andel af dem, som fru Lissa Mathiasen her taler om, langt over de 3.000 er folk, der slet ikke har fået deres sag afsluttet, som, uanset om ventelisten var nul, ikke kan komme ind og afsone.
Jeg må sige, at det ryster mig, at fru Lissa Mathiasen, der trods alt har været Socialdemokratiets kriminalordfører i en meget lang årrække, ikke er bekendt med, at der er nogle regler, der skal overholdes: muligheder for at anke, tilsigelsesfrist, vurdering af den pågældende.
Jeg vil fastholde, at det går i en meget, meget positiv retning, men også sige til fru Lissa Mathiasen, at jeg også synes, at det er et problem, at der er så forfærdelig mange mennesker, der ikke kan fortsætte deres arbejde i kriminalforsorgen.
Men vi gør noget ved det.
Lissa Mathiasen (S), 2005-11-02:
Det kan jo godt være, at ministeren ikke synes, at man kan bruge en gennemsnitsalder til noget,
Men det, der måske er endnu værre, er, at vi ser en udvikling, som går på, at de bliver yngre og yngre.
Derfor spurgte jeg, om ikke ministeren selv synes, at det er dybt alarmerende, hvortil ministeren bare siger, at nej, det går i den mere positive retning.
Jeg synes, det forekommer dybt alarmerende, at vi ser, at nogle på 26 år, på 34 år rent faktisk er nødt til at stoppe, fordi de er nedslidte.
Det siger noget om, at vi har en fuldstændig overophedet situation i vores fængsler, hvor der er mere end propfuldt, hvor der er en venteliste, hvor folk hele tiden står og trænger sig på.
Vi har stadig væk, uanset hvad ministeren siger, langt flere, over 4.000, der venter, som er dømt, som der ikke er plads til, og som går ude på vores gader og stræder.
Det presser vores fængselspersonale, og det er det, der giver de her uhyggelige resultater, at man som 26-årig, som 34-årig havner i en nedslidning og rent faktisk må forlade sin arbejdsplads.
Det er menneskeligt uacceptabelt.
Jeg vil godt spørge en gang til, om ministeren ikke vil erkende, at da den eksterne undersøgelse var tilendebragt, sagde man selv fra Kriminalforsorgens side: Den er ufuldstændig, og der er så mange fejlvurderinger, at den ikke kan bruges.
Der kom en indmelding her i foråret, men man er langtfra i stand til at levere den vare, som ministeren rent faktisk kræver man skal levere, medmindre der skæres i frontlinjen.
Og når der skal skæres i frontlinjen, betyder det, at selv de steder, hvor man har negativt stærke fanger, vil frontlinjen af personalet blive beskåret.
Vil ministeren ikke bekræfte, at når vi ser på den udmelding med forslag til besparelser, Direktoratet for Kriminalforsorgen er kommet med, er det faktisk helt klart, at der bliver skåret ned på personalet, også hvor der er negativt stærke fanger?
Lene Espersen (KF), 2005-11-02:
Det, jeg er optaget af, er, at der er en mindre andel af personalet, der skal afskediges på grund af dårligt helbred.
Og om det siger jeg, at der er igangsat en masse initiativer, men jeg tror også, vi må erkende, at noget af det, man skal være bedre til, er i rekrutteringsfasen at bruge erhvervspsykologer til at vurdere, om folk magter den opgave, de står over for.
Det er et stort psykisk pres at være fængselsbetjent, og derfor er der også meget, meget, meget stor forståelse for de fængselsansattes vilkår, men jeg mener altså ikke, at man sådan kan pege på, at der er en eller to årsager til det.
Jeg tror, det er en meget bredspektret løsning, der skal til, for at vi får rigtig bugt med det her.
Der tror jeg på, at mange af de initiativer, der er sat i gang, har haft en gavnlig effekt.
Der er måske en gruppe – det er der noget, der kan tyde på med den modstand, der er – der synes, at det er fedt at have tre afspadseringsdage mere, som man så kan bruge.
Men jeg tror egentlig, at der er en meget stor gruppe, også generelt i den danske befolkning, der vil have det bedre med at have en mere normal arbejdsdag.
Og det er jo bl.a. noget af det, der er konsekvensen af det her tiltag.
Man får ikke så mange penge ud af det, og man får ikke så meget frihed ud af det.
Til gengæld får man en mindre stressende hverdag.
Så det er nok lidt forskelligt, alt efter hvem man er, og hvordan man ser på det.
Men jeg vil da gerne sige til hr. Morten Bødskov: En af de ting, jeg ser for mig der skal igangsættes i kriminalforsorgen, og som man er i gang med, er bl.a. at benytte sig mere af erhvervspsykologer, for jeg tror, at det mentalt kræver utrolig meget af mennesker at være ansat i kriminalforsorgen.
Og vi skal måske være bedre til at udpege, hvem der har svært ved at leve med det pres, det f.eks. er at være fængselsbetjent.
Morten Bødskov (S), 2005-11-02:
Også her er vi jo altid glade for den ros, vi får fra justitsministeren, for sandheden er jo også, at vi jo har sat meget i gang med hensyn til arbejdsmiljøet, når det handler om de ansatte i fængslerne.
Er det noget, som fuldstændig vil frigøre dem fra nogen som helst merpåvirkning af deres samlede indsats?
Lene Espersen (KF), 2005-11-02:
Jeg vil sige til hr. Morten Bødskov, at det jo har været et problem i en meget, meget, meget lang årrække under skiftende regeringer, at netop kriminalforsorgen har haft et stort problem med personalet og en alt for hurtig tilbagetrækning fra kriminalforsorgen.
Jeg har nu den opfattelse, som jeg ikke bygger på større dokumenteret forskning, men nærmere på, hvor mange sager der bliver forelagt mig, at jeg tror, vi er ved at komme ind i en mere positiv udvikling.
Der er nogle af de mange initiativer, der er taget, og nogle af dem vil jeg gerne anerkende blev taget under SR-regeringen.
Men der er taget mange initiativer, og der bliver taget mange initiativer, som rent faktisk har en gavnlig effekt.
Det tror jeg kan medvirke til dels at løse noget af sygefraværsproblemet, dels måske også medvirke til at reducere antallet af personer, der skal afskediges på et alt, alt, alt for tidligt tidspunkt.
Morten Bødskov (S), 2005-11-02:
Jeg synes, at justitsministeren kommer rimelig let hen over, at der faktisk er temmelig store problemer.
Hvis man ser på antallet af det, man sådan kalder helbredsbetingede afskedigelser blandt de ansatte i kriminalforsorgen, så har gennemsnitsalderen for dem, der bliver afskediget, heller aldrig nogen sinde været lavere, end den er på nuværende tidspunkt.
Og der synes jeg da, at man bør gøre sig nogle overvejelser, når man jo, og det indrømmer vi gerne, vil gøre noget ekstra for arbejdsmiljøet i kriminalforsorgen.
Hvordan vil en besparelse her påvirke de helbredsbetingede afskedigelser, der finder sted lige i øjeblikket, hvor situationen altså er den, at gennemsnitsalderen aldrig nogen sinde har været lavere?
Det er sådan set bare det, vi beder om justitsministerens refleksion over, for når justitsministeren bare siger, at man finder ud af de her besparelser lokalt, og så håber, at det hele går, synes jeg, vi mangler en refleksion over, at de helbredsbetingede afskedigelser faktisk er et kæmpe problem for fængselspersonalet lige i øjeblikket.
Lene Espersen (KF), 2005-11-02:
Jeg vil sige til hr. Morten Bødskov, at det, jeg først og fremmest tror og har en meget klar opfattelse af betyder noget for kriminalforsorgens personale, er, at vi får belægningen ned.
Hr. Morten Bødskov sagde under drøftelsen af det tidligere spørgsmål, at der blev flere og flere, der ventede på at komme ind i fængslerne, og der må jeg desværre skuffe hr. Morten Bødskov og Socialdemokratiet: Ventekøen falder, og den falder drastisk.
Og jeg tror, at det med de nye initiativer, som er iværksat, bl.a. den elektroniske fodlænke, men også de kraftige kapacitetsudvidelser, vil være muligt at få belægningen ned på 92 pct., og det er noget af det gode, vi kan gøre for arbejdsmiljøet.
Derudover er der en hel stribe arbejdsmiljørelaterede initiativer, der er blevet iværksat gennem det seneste år.
Der er blevet fulgt op på omsorgs- og sygefraværssamtaler, og der er lavet handleplaner til forbedring af arbejdsmiljøet.
Der er også blevet gennemført en benchmarking og en analyse og en opfølgning på sygefravær, og noget af det, jeg tror har betydet meget for fængselspersonalet, har været den konsekvente gennemførelse af en nultolerance, som regeringen har stået for.
Det er i hvert fald noget, som vi har fået mange kvitteringer for fra fængselspersonalet, og som er med til at skabe et bedre arbejdsmiljø, ligesom, som jeg nævnte tidligere, den særlige disciplinærafdeling har haft den mirakuløse effekt.
Og jeg må sige, at det var denne regering og ikke den tidligere, der gennemførte det initiativ, der gjorde, at hvor fængselspersonalet førhen måtte opleve at blive truet og chikaneret på negativt stærke-afdelingerne, så sker det ikke mere, og det har en meget positiv effekt.
Morten Bødskov (S), 2005-11-02:
Det er endnu et element i de her millionbesparelser, som regeringen har pålagt kriminalforsorgen, nemlig spørgsmålet om personalets arbejdsmiljø, for situationen er jo den, at det er ikke for godt i forvejen, for nu at sige det meget, meget pænt.
Der findes vel nærmest ikke nogen gruppe på arbejdsmarkedet, som har et dårligere arbejdsmiljø end de ansatte i fængslerne.
Jeg vil gerne spørge justitsministeren i forlængelse heraf, om man har gjort sig nogen overvejelser om, hvordan de her millionbesparelser vil påvirke denne udvikling, vi helst gerne snart skulle se, nemlig i retning af en forbedring af fængselspersonalets arbejdsmiljø.
»Mener ministeren, at de millionbesparelser, som regeringen har pålagt kriminalforsorgen i 2006, er forenelige med ønsket om at sikre et bedre arbejdsmiljø for de ansatte i kriminalforsorgen?«
Lene Espersen (KF), 2005-11-02:
Jeg vil sige, at jeg simpelt hen ikke er bekendt med, hvad man diskuterer i Horsens, og hvordan man vil gennemføre effektiviseringerne.
Men jeg vil da gerne sige, så alle de, der sidder og lytter til denne her debat, kan forstå, hvad det er, det handler om: Jeg har ikke noget som helst imod, at rockerne bliver lagt lige så hurtigt i seng som alle de andre indsatte, og det ville da være et besynderligt synspunkt at have, at blot fordi de er negativt stærke fanger, så skal de være længere tid oppe, og så skal der bruges mere personale på dem.
Hvis det er den diskussion, vil jeg sige, at jeg ikke har noget som helst problem med, at de også bliver lukket inde noget hurtigere om aftenen.
Og jeg vil sige, at det hverken tjener kriminalforsorgen eller personalet til gavn, hvis det er den slags eksempler – og det ved jeg ikke om det er, for jeg har ikke hørt det eksempel, som hr. Morten Bødskov kommer med – man fremturer med for at undgå effektiviseringer.
Jeg synes, at vi skylder hinanden og de danske skatteborgere, at man de steder, hvor man kan blive bedre til at tilrettelægge sine arbejdsopgaver, gør det, også i kriminalforsorgen.
Hermed sluttede spørgsmålet.