runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2004-10-19:
Når vi taler om ideologi, tror jeg såmænd snarere, at det er hr. Bjarne Laustsen, der er ude i et ideologisk felttog her i dag.
Når han ikke kan finde nogen problemer i det lovforslag, der er fremsat, og når nu tiden skal gå med noget, har hr. Bjarne Laustsen altså fundet anledning til at bruge dagen i dag til at rejse en mere ideologisk debat om medlemskab af a-kasse i denne sammenhæng.
Men det er en del af forliget, at det kan man ikke være, og sådan vil det også fortsat være.
Vi har ikke nogen intentioner om at ændre på de grundlæggende principper i det forlig, der er indgået, og derfor står vi fast ved tingene, som de er.
Bjarne Laustsen (S), 2004-10-19:
Det anerkender jeg ikke.
Det kan være, hr. Lars Barfoed har andre aftaler efter dette møde, det skal jeg ikke gøre mig klog på, men jeg vil bare forholde mig til, at det ligger sådan, at når hr. Lars Barfoed siger, at de skal have ens vilkår, er det da nærliggende at komme på den tanke: Det kunne da være, at De Konservative var blevet klogere efter et par år, og det skal man jo have lov til.
Men så siger man, at det er alligevel ikke helt det samme.
Med hensyn til ideologien ser vi ingen problemer i, at de er medlemmer af en a-kasse.
De må selv vælge, om de vil være det, og så kan de selv vælge, om de vil have fleksydelse eller ej, ligesom alle andre kan, altså et fuldstændig frit valg.
Men hr. Lars Barfoed og regeringen siger, at det vil man ikke være med til at åbne mulighed for, og derfor har de ikke hele paletten.
Når vi har lokaliseret, at der er så mange problemsæt, faktisk de fleste, hvor vi er enige, vil hr. Lars Barfoed så også være enig i, at ejendomsskatten kan indefryses for fleksydelsesmodtagere?
Lars Barfoed (KF), 2004-10-19:
Det er jo også det, indenrigsog sundhedsministeren allerede har svaret én gang, men hvis hr. Bjarne Laustsen ønsker ministerens svar uddybet, synes jeg, at hr. Bjarne Laustsen skal bede ministeren om at uddybe det.
Det synes jeg ikke tilkommer mig på nuværende tidspunkt.
Ida Jørgensen (RV), 2004-10-19:
Vi anser dette lovforslag for at være en helt fornuftig tilretning af reglerne ud fra de erfaringer, man har fået med fleksydelsen.
Det kunne jo lyde, som om vi får en temmelig bred debat i udvalgsarbejdet, og den går vi da gerne ind i, selv om vi måske kommer ind på nogle andre ministeriers områder og også på retten til 6 ugers selvvalg.
Det hører jo nok ikke lige under loven om fleksydelse, men kommer det op, vil vi da være positivt indstillet over for det.
Men samlet set går vi ind for lovforslaget, som det ser ud nu.
Pia Boisen (EL), 2004-10-19:
I Enhedslisten har vi hele tiden været og er stadig tilhængere af, at fleksydelsesordningen kommer til at ligge så tæt på efterlønsordningen som overhovedet muligt, og det ligger jo i forlængelse af det, hr. Bjarne Laustsen har sagt tidligere i debatten.
Nogle af manglerne er fremhævet i høringssvarene fra Det Centrale Handicapråd og fra DSI.
Når høringssvarene påpeger, at der ikke i fleksydelsesordningen er mulighed for at optjene præmie for arbejde efter det fyldte 62. år, som man kan i efterlønsordningen, affærdiger ministeren og ministeriet det med, at det offentlige giver et stort tilskud til lønnen i fleksjob.
Det argument kan jo i og for sig bruges til en hvilken som helst form for diskrimination af folk på fleksydelse i forhold til efterlønnen, men argumentet udmærker sig først og fremmest ved at tage udgangspunkt i systemet og ikke de mennesker, som uforskyldt har mistet en del af deres erhvervsevne.
Tilbage står, at folk på fleksydelse ikke bare tilnærmelsesvis er ligestillet med efterlønnere, når det gælder muligheden for præmiering af senere tilbagetrækning, eller har mulighed for at komme på et beløb svarende til de maksimale dagpenge, men uanset hvad må nøjes med 91 pct. I øvrigt er det også værd at hæfte sig ved, at en del af begrundelsen for indførelse af en karensperiode, som betyder, at nyvisiterede til fleksjob ikke kan overgå til fleksydelse, er frygten for kommunal kassetænkning.
Jeg vil ikke påstå, at kassetænkning er et ukendt fænomen hverken fra kommuners eller statens side, men det giver mig lejlighed til at fremhæve den eneste langtidsholdbare løsning, nemlig 100 pct.s statsrefusion på ydelser af den her art, så folk ikke kastes rundt i systemerne med hensyn til, hvem der nu skal betale.
Jeg har bemærket, at problemet om kassetænkning i nogle af de bilag, der ligger, kommentarerne til høringssvaret, af ministeriet vurderes til at handle om ti personer om året, og jeg må så sige, at som nybegynder begynder jeg at forstå, hvorfor man har så megen lovgivning i Folketinget, hvis det er sådan, at man skal lave lovgivning for at forhindre kassetænkning af det omfang.
Men Enhedslisten kan altså principielt støtte forslaget.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-10-19:
Jeg kan konstatere, at der er ved at være tale om bred enighed i Folketingssalen, og det er jo da spændende, når det opleves.
At der så hen ad vejen kan komme nogle ting, som nødvendigvis må tilrettes for at gøre noget godt bedre, finder vi Kristendemokrater naturligvis er helt fint.
Der kan jo så under udvalgsarbejdet komme ting frem, og der er i debatten her kommet ting frem, som vi bør se på, bl.a. fra hr. Bjarne Laustsen.
Det vil vi selvfølgelig gerne være med til at se på under udvalgsarbejdet, for selv om der ligger et lovforslag nu, så skal det jo ikke forhindre os i under udvalgsarbejdet at gøre det endnu bedre.
Så vi vil da gerne være med til at se på, om der er nogle ting der, som vi bør lave om på.
Bjarne Laustsen (S), 2004-10-19:
Selv om det ikke er så lang tid siden, vi lavede aftalen, så er der jo kommet nye folk på gården, og der er kommet nye koste til.
Derfor vil jeg godt spørge – det er det principielle spørgsmål, jeg har prøvet at rejse i dag – om Kristendemokraterne, om hr. Mogens Nørgård Pedersen har noget imod, at de her fleksjobpersoner eksempelvis kunne være medlem af Kristelig A-kasse, at de kunne få mulighed for det her frie valg.
Vi ved, at godt og vel 20 pct. af de her folk kommer ud for ledighedsperioder.
De skal stå til rådighed.
Konsekvenserne er der på næsten lige fod som for almindelige lønmodtagere, men det kniber med rettighederne, fordi man har valgt at konstruere en lovgivning, der ligger sådan parallelt her.
Derfor opfylder de ikke alle betingelserne, og de har altså heller ikke rettighederne, og det er, fordi de ikke kan være medlem af en akasse.
Det principielle spørgsmål er, om ikke Kristendemokraterne synes, at de burde have den valgmulighed.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-10-19:
Principielt er det ligegyldigt for os, hvilken a-kasse folk er medlem af, og vi går ikke ud og anbefaler nogen specielt.
Jeg synes, vil jeg gerne sige til hr. Bjarne Laustsen
, at det er en spændende problemstilling.
Vi skal selvfølgelig sørge for, at tingene i givet fald bliver skruet sådan sammen, at det er befordrende både for medlemmet og for de muligheder, der så efterfølgende bliver for medlemmet, for det er jo sådan, at når man er i fleksjob, er der også på anden vis taget hånd om ens uddannelse og beskæftigelsessituation.
Men principielt må jeg sige, at jeg ikke ser nogen hindring for, at folk kan være med i en akasse, fordi de er i fleksjob.
Bjarne Laustsen (S), 2004-10-19:
Jeg var selvfølgelig godt forberedt på, at der blev kvitteret for den lille finte.
Jeg synes heller ikke, at alle mennesker behøver at være medlem af eksempelvis Dansk Metalarbejderforbund eller en anden a-kasse.
Det er mere princippet, vi diskuterer her i dag.
Ved det kunstgreb, man lavede dengang, fik de ikke nødvendigvis helt præcis de samme rettigheder.
Derfor er jeg glad for, at hr. Mogens Nørgård Pedersen siger, at han principielt går ind for det.
De her personer har nedsat erhvervsevne, men der findes ikke noget særligt uddannelsesprogram for dem, medmindre kommunen tager tegnebogen op og giver dem noget uddannelse.
Det findes der trods alt for alle mulige andre, der er arbejdsløse.
Det er hele det principielle spørgsmål, jeg har forsøgt at rejse i dag.
Så er der de andre ting med ejendomsskat, mimrekort, og hvad ved jeg, som jeg tror også Kristendemokraterne synes kan være udmærket.
Det her var sådan mere det der principielle spørgsmål.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-10-19:
Når det lige gælder mimrekort, er det vel sådan, at der ikke er ret mange folk, der er tilknyttet arbejdsmarkedet, der har den mulighed at have et mimrekort – det er så en anden sag – så lige dér tror jeg nu nok, at vi må sige, at den idé frafalder vi.
Derfor mener jeg, at der er grundlag for at indføre en karensperiode, men det kan vi jo vende tilbage til under udvalgsbehandlingen, hvor vi kan se på de eksempler.
Jeg takker for tilslutningen til forslaget.
Bjarne Laustsen (S), 2004-10-19:
Jeg vil meget gerne kvittere for ministerens bemærkninger på det her felt, for det var hele vejen omkring bordet intentionen, at de folk, som arbejder i fleksjob i den her ordning for folk med nedsat erhvervsevne, skal have mulighed for at trække sig tilbage på nogle vilkår, der ligner efterlønsmodtagernes.
Det drejer sig selvfølgelig om, at vi, uanset hvad vi finder på her, ikke laver en mulighed for, at folk kan falde ned mellem to stole, hvis man kan bruge det udtryk.
Hvis vi er enige om det, så vil vi også meget gerne kigge på, om der kan være behov for det, men jeg har efterlyst at få nogle eksempler på det fra det virkelige liv, eksempler på, hvordan og hvorledes det her sker, for man kan først få fleksydelse, når man er 60 år, og der kan jo være folk, der er meget tæt på de 60 år, der bliver visiteret til et fleksjob.
Vi har også begrænsninger på en kortere periode, hvor man kan gå efter 60 år.
Så det kan være helt rimeligt og fint nok.
Og så vil jeg gerne bede ministeren om at kigge på det der med ejendomsskatten.
For så vidt angår det andet spørgsmål om ejendomsskatter, må jeg henvise til det, som også hr. Lars Barfoed sagde: at det henhører under indenrigsministeren.
Men det kan der naturligvis stilles spørgsmål om under udvalgsarbejdet.
Afstemning
Per Kaalund (S), 2004-10-19:
Jeg går ud fra, at fru Line Barfod erkender, at der er et vist fundament af retssikkerhed og gældende regler EU-landene imellem; det er ikke en bananrepublik eller lignende, vi taler om, der er et vist grundlæggende niveau i det her – og så kan det være forskelligheder i de enkelte lande.
Lad mig så spørge om et konkret tilfælde: En forbrydelse begået i Litauen – Litauen er fru Line Barfod meget optaget af – af en litauer, og efter litauisk domstolspraksis/retspraksis bliver der idømt en bøde på 50.000 kr.
Denne litauer opholder sig i Danmark.
Hvordan skal de der 50.000 kr. hentes hjem med retssikkerhed?
Skal der køres en ny retssag i Danmark?
Og hvad skal den i givet fald falde ud til?
Eller skal vi ikke være Litauen behjælpelig med at inddrive de penge, som er idømt efter litauisk ret?
Bent Bøgsted (DF), 2004-10-19:
Jamen generelt har vi sådan set ikke noget imod, at fleksjobbere kan tage noget uddannelse.
Men spørgsmålet er, om det er et andet sted, de skal puttes ind, eller om det skal med i lovforslaget her, at de kan få ret til noget uddannelse.
Det skal jeg ikke lige umiddelbart kunne sige.
Men hr. Bjarne Laustsen ved jo også godt, at mange af de uddannelser, der findes, er aftalt mellem arbejdsmarkedets parter, og at der er tilskud fra arbejdsgivere og fagforeninger og akasser, og hvad det nu ellers kan være.
Der er mange, der giver tilskud, staten og kommunerne giver også tilskud til uddannelser, så man kan nok ikke bare sådan lige umiddelbart sige, at fleksjobbere skal have noget uddannelse.
Det skal også gerne være noget uddannelse, der fører til noget, men selvfølgelig har jeg ikke noget imod, at de får en uddannelse.
Bjarne Laustsen (S), 2004-10-19:
Jeg tror, at tidligere konservative ordførere har sagt, at de jo ikke direkte vil stille krav til arbejdsgiverne, men at de, hver eneste gang de har møder med dem, vil appellere til deres gode vilje, fordi vi her har en sag, som vi skal have løst.
Der synes jeg bare ikke, at det må afhænge af det ene eller det andet.
Derfor var jeg sådan set glad for hr. Barfoeds bemærkninger om, at det her skal være noget, der er tilegnet de virksomheder, som godt vil lukke deres virksomheder op, for der skal også i virksomhederne afsættes ressourcer til at tage sig af de her unge.
Der skal tages hånd om dem, ligesom der skal om vores lærlinge osv., og måske ekstraordinært her, fordi det er nogle unge mennesker, som har haft visse vanskeligheder ved at begå sig i det øvrige samfund, og som der derfor skal tages hånd om.
Jeg kan sige, at det har den gjort på hel normal vis, den har orienteret om, at den ville komme med et lovforslag indeholdende disse forskellige punkter.
Det er helt fint, og vi har så kigget på sagen hen over sommeren.
Jeg har bare tilladt mig i dag at rejse et yderligere spørgsmål om ejendomsskatten.
Hvis man siger, at alle skal have fuldstændig ens vilkår, er det så en forglemmelse, at det ikke er kommet med?
Det kan være, vi får et svar fra ministeren, men ellers er det en af de ting, vi sammen vil forfølge i udvalgsarbejdet, og det skulle da glæde mig meget, hvis det er sådan, at også Dansk Folkeparti og hr. Bent Bøgsted vil støtte en sag, som er så god, også med hensyn til transportudgifter i forhold til efterlønsmodtagere osv.
Men en ting, som jeg gerne vil have hr. Bent Bøgsted til at svare på, er: Hvorfor kan folk i fleksjob f.eks. ikke få ret til 6 ugers selvvalgt kursus?
Hvad har Dansk Folkeparti imod det?
Det kunne jeg godt tænke mig at vide.
Jeg tror, hr. Bent Bøgsted skal holde sig til den sidste del: at man måske ikke kender alle reglerne.
Det er netop bestemt, at de ikke kan være medlem af en a-kasse.
Hvis man så det fra den anden vinkel, skulle alle bare frit kunne melde sig til, men det kan de personer ikke.
Det er bestemt ved lov, at de ikke kan være medlem af en a-kasse, men hvis vi vil give folk lige vilkår, var det da rimeligt, at de selv kunne vælge, om de ville være det ene eller andet sted.
Det er sådan bare det, hele manøvren her handler om.
Det, man forlangte fra den daværende oppositions side, altså fra Venstres og især De Konservatives side, var, at de folk ikke skulle have nogen adgang til at være medlem af en a-kasse.
Det var synspunktet, det er ideologisk for mig at se, det klinger lidt fælt og lidt hult, og der er i øvrigt ingen begrundelse for det.
Jeg synes, det var langt bedre, hvis de havde de muligheder, for så kunne de komme med på 6 ugers selvvalgt kursus og alle de andre ting, men nu skal vi til at finde på forklaringer på, hvorfor de ikke kan være med.
Problemet bunder altså i noget, som hr. Bent Bøgsted ikke er skyld i, men nu kan jeg forstå, at hr. Bent Bøgsted deler De Konservatives opfattelse, og det skuffer mig lidt, for jeg synes, det ville være dejligt, hvis folk fik frit valg af, hvor de ville være medlemmer.
Ole Sohn (SF), 2004-10-19:
Med hr. Lars Barfoeds afslutningsbemærkning kunne man næsten forledes til at tro, at hr. Bjarne Laustsen havde sagt noget forkert.
Jeg vil sige som udgangspunkt, at jeg selv synes, det her er et godt forslag.
Vi har set nogle af de erfaringer, der har været fra projektet Spydspidsen i København, som det ville være fint at udbrede på landsplan, og derfor er vi i udgangspunktet positive over for forslaget om at få integreret denne gruppe unge i samfundet og på arbejdsmarkedet.
Men jeg forstår ikke helt, hvorfor det har været magtpåliggende at bryde med pointen i erfaringerne fra Spydspidsen, nemlig hvordan man sikrer, at de unge oplever det projekt, det engagement, de bliver involveret i, som en normaliserende indsats for at komme ind både på arbejdsmarkedet og i samfundet.
Hvorfor har man pillet netop den pointe ud af forslaget?
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren: Hvad er den dybere begrundelse for ikke at følge evalueringsrapportens anvisninger fra Spydspidsen?
Det er det ene.
Det andet er: Hvad er forskellen på at give en overenskomstmæssig løn til de unge, altså den godtgørelse, som regeringen foreslår?
Hvori ligger den reelle forskel?
Det håber jeg at vi kan få afklaret under udvalgsbehandlingen, sådan at vi i denne her sag kan ende med at sige, at her er der et godt både socialpolitisk og arbejdsmarkedspolitisk forslag, som kan bæres bredt igennem af Folketinget.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-10-19:
Der er ikke for mange solstrålehistorier om, hvordan unge kriminelle kommer tilbage til et regelret og lovlydigt liv igen, og hvis der er projekter, som har haft succes, så skal vi gøre, hvad vi kan for, at erfaringerne fra disse succeser bliver udbredt til hele landet.
Det var det positive, at vi synes, det er godt, at man prøver at udbrede en succesrig ordning fra København til hele landet, og det bør vi støtte.
Det ser ud til, at kommunen efter eget skøn kan reducere en ydelse, som den unge fik et retskrav på, da aftalen blev indgået.
Hvis det virkelig er sådan, at kommunen efter eget skøn kan reducere, så bør vi i hvert fald have at vide i bemærkningerne, hvad det er for betingelser, der skal til for at reducere ydelserne.
Det skulle jo nødig være sådan, at de unge blev underbetalt, eller at de ligefrem blev udnyttet som billig arbejdskraft af den arbejdsgiver, der har vist sig villig til at prøve at hjælpe dem.
Vi er i udgangspunktet positive, men vi vil meget gerne have nogle beskrivelser af, hvad det er for nøjere vilkår, som de unge kan blive underkastet under disse praktikophold.
Med de ord vil jeg anbefale, at vi går videre i udvalgsarbejdet.
Bjarne Laustsen (S), 2004-10-19:
Jeg har bare et enkelt spørgsmål, og det er det, som står i lovforslaget om, at det skal forhandles med kommunerne.
Jeg vil godt i den forbindelse spørge, hvad en sådan forhandling indebærer.
Kan kommunerne sige, at det synes de ikke, det kan vi ikke blive enige om, og så trækker regeringen forslaget?
Og har spørgsmålet været drøftet i forbindelse med kommuneforhandlingerne om næste års økonomi?
KL tager i deres høringssvar forbehold for de økonomiske konsekvenser.
Men har der i hele det spil været drøftelser, hvad er de i givet fald mundet ud i, og hvad med forhandlingerne med kommunerne?
Skal de køre parløb med forhandlingen her i Arbejdsmarkedsudvalget?
Må jeg bare sige, at det, der er afgørende, er, at vi giver kommunerne et redskab, som har vist sig at være utrolig nyttigt.
Det er jo ikke noget, vi kan diktere at man bruger, men når der er en god ordning, der har vist gode resultater, så synes jeg, at jeg vil åbne mulighed for, at kommunerne kan anvende det her redskab, og så må vi jo så snakke med kommunerne om DUT-midler, og hvad der derudover hører til.
Jeg har været med til forhandlinger med ministeren om forskellige punkter, og der synes jeg, at det en gang imellem har karakter af en forhandling.
Jeg spørger bare, fordi der står her i det lovforslag, som ministeren selv eller måske embedsmændene har skrevet, at lovforslaget skal forhandles med kommunerne.
Det, jeg forstår på ministeren nu af svaret på mit første spørgsmål, er, at man sådan set er ligeglad med, hvad kommunerne mener, de kan tage det her eller lade være, de kan bruge det eller lade være.
Jeg spørger: Hvilket indhold skal der være i den forhandling med kommunerne om det her konkrete lovforslag?
Resultaterne af Spydspidsen i København er så overbevisende, at det redskab mener jeg vi skal stille til rådighed for alle kommuner, men vi skal da selvfølgelig være lydhøre over for, om der kan være ting, som vi har overset i lovforslaget.
Det må vi jo så høre hvad kommunerne mener om.
Afstemning
Irene Simonsen (V), 2004-10-19:
Dette her forslag handler så om fleksydelsesordningen, og det har også en masse gode intentioner.
Lovforslaget har seks elementer, der skal ændres, og nogle tekniske og administrative rettelser.
Nr. 1.
Karensperiode for overgang til fleksydelse efter visitation til fleksjob.
Nr. 2.
Omberegning af fradrag for indbetalinger til pensionsordninger efter § 15 a i pensionsbeskatningsloven.
Nr. 3.
Fradrag
fleksydelse
Nr. 4. Løbende indsendelse af oplysninger om arbejde ved siden af fleksydelsen.
Nr. 5. Overgangsbestemmelser for personer født før 1. juli 1964.
Nr. 6.
Medregning af medlemsperioder af en arbejdsløshedskasse uden betaling af efterlønsbidrag til opfyldelse af anciennitetskravet.
Det lyder jo alt sammen meget teknisk, og når man så skal til at kigge på, hvad det her handler om, så kan vi sige, at det er en hel masse tekniske rettelser, som giver nogle fordele på forskellig vis.
Med hensyn til omregningen af fradraget for indbetaling til pensionsordningerne er det sådan, at der så bliver samme pensionsrettigheder som for efterlønsmodtagerne, og derfor er det også en fordel for fleksydelsesmodtagerne.
både fleksydelse og feriepenge, men at det sidestilles med alt mulig anden lovgivning, sådan at når man får feriepenge, så skal de dække den periode, hvor man afholder ferie, så man ikke får en dobbeltbetaling.
Med hensyn til det sjette punkt om medregning af medlemsperiode af en arbejdsløshedskasse uden betaling af efterlønsbidrag, så kommer det punkt også til at være en fordel for fleksjobbernes situation i forhold til de anciennitetskrav, de ikke opfyldte før.
Alt i alt kan man sige, at det er en masse teknik, som kommer hele systemet til gode.
Da der er en bred forligskreds omkring det her, ser jeg heller ikke de store problemer i det, og jeg formoder, at vi alle sammen er enige og dermed også kan få de her småting sat på plads, sådan at den gode ordning, som vi jo netop har med fleksjob og fleksydelse, kan fungere endnu bedre og blive mere progressiv.
Bjarne Laustsen (S), 2004-10-19:
På baggrund af tidligere hændelser i dag skal jeg nok lade være med at bore i de enkelte punkter.
Når man har sådan en parallellovgivning til efterløn, og når vi hele tiden taler om, at det skal være på samme vilkår, synes fru Irene Simonsen så ikke, at det ville være meget bedre, hvis man kun havde én ordning, og at de her fleksjobbere var medlemmer af a-kassen og havde den efterlønsordning, som vi kender for alle andre medlemmer på det danske arbejdsmarked?
Irene Simonsen (V), 2004-10-19:
Nu er det ikke mit normale ordførerområde, og det er hr. Bjarne Laustsen også godt bekendt med, men jeg forsøger at sætte mig ind i det så godt som muligt.
Altså så vidt jeg er orienteret om fleksjobordningen, så fungerer den godt, og man er faktisk sikret økonomisk lige så godt, som hvis man var medlem af en a-kasse.
Bjarne Laustsen (S), 2004-10-19:
Jamen jeg anerkender det svar.
Det, det sådan set bare mere handler om, er, at jeg en gang imellem hører, at vi ikke skal have mere lovgivning, end der er behov for, og kan vi fjerne noget, regelforenkle osv., så er det med at komme af sted med det.
Her burde vi jo stort set kun have én lovgivning, der gælder for alle de folk, der er på arbejdsmarkedet.
Irene Simonsen (V), 2004-10-19:
Jeg synes, at det, hr. Bjarne Laustsen siger, da lyder meget positivt.
Så det var da dejligt, hvis hr. Bjarne Laustsen sådan rent generelt kunne være med til at forenkle mere inden for arbejdsmarkedslovgivningen i stedet for måske somme tider at gøre tingene lidt mere komplicerede end nødvendigt.
Så hvis det er et tilsagn fra hr. Bjarne Laustsen om, at uanset hvad er man parat til at forenkle fremover, så er jeg altid åben for at lytte.
Irene Simonsen (V), 2004-10-19:
Det er rigtigt, at jeg ikke var medlem af Folketinget på det tidspunkt, da man vedtog loven.
Jeg var uden for murene, men jeg kunne jo også følge lidt med i debatten.
Jeg husker godt, at Socialdemokratiet stillede det op som lidt af et skrækscenario, at man ikke skulle være medlem af en a-kasse.
Jeg mærkede også, fordi jeg netop arbejdede med det område dengang, en stor usikkerhed blandt fleksjobbere, hvorimod jeg nu i dag, hvor det har fungeret i 3 år, overhovedet ikke mærker den usikkerhed mere.
Det, jeg kan mærke, er, at det, der betyder noget, er, at de er økonomisk sikrede, og det er de jo.
Jeg vil gerne have hr. Bjarne Laustsen til at bekræfte, at den usikkerhed, som Socialdemokratiet var med til at sprede dengang, også lidt via fagbevægelsen, sådan set ikke findes mere blandt fleksydelsesmodtagere, fordi det er den økonomiske sikkerhed, der betyder noget for dem.