Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-03-15:
Til hr. Frank Dahlgaard: Se, den fælles valutas succes skal
først og fremmest måles på det, den er sat i verden for, nemlig at sikre stabilitet, når det gælder inflation, og når det gælder offentlige finanser, og danne grundlag for at sikre en bedre fremgang i hele området og dermed en bedre beskæftigelse, som vi jo var inde på lige før.
Den skal ikke måles på sin kurs i forhold til dollaren og andre valutaer.
Det kan man godt gøre, og det gør man jo også, men det er ikke noget, der kan defineres som succes.
I øvrigt er det jo ikke bare sådan, at man kan sige, at det at have en meget stærk valutakurs i forhold til dollaren er en fordel.
Så blev jeg spurgt om indflydelsen på rentepolitikken.
Det er sådan i Den Europæiske Centralbank, at hvert lands nationalbankdirektør har én stemme, og det er jo sådan, at rentepolitikken sammensættes efter den samlede økonomiske vurdering i hele det fælles valutaområde.
Sådan er det i dag, og sådan var det i virkeligheden også, før den fælles valuta blev en realitet.
ved godt, at den danske pengepolitik, når det gælder renten, i helt afgørende omfang afstemmes efter, hvordan den store tyske nabos rente er.
De to ting kan vi ikke bare diskutere løsrevet fra hinanden.
Til hr. Thulesen Dahl vil jeg sige, at Danmark fører en selvstændig politik, når det gælder det sociale område og arbejdsmarkedsområdet.
Det er hr. Thulesen Dahls parti ikke enig i, det ved jeg godt.
Hr. Thulesen Dahl vil jo helst have, at arbejdsmarkedets parter helt skal finansiere arbejdsløshedsdagpengene, og hvis det skete, havde vi virkelig problemer i Danmark.
Men hvis vi et øjeblik glæder os over, at hr. Thulesen Dahls og Dansk Folkepartis forslag heldigvis ikke kan komme igennem, står tilbage, at Danmark naturligvis fører sin selvstændige, succesfyldte arbejdsmarkeds- og socialpolitik, og det bliver vi ved med.
Der kommer ikke nogen ændringer i dét.
Hr. Holger K. Nielsen stillede mig et spørgsmål, som jeg gerne vil svare på.
Spørgsmålet lød: Hvorfor i alverden skal vi gå ind i en usikker fremtid inden for den fælles valuta, når det går så godt?
Det vil jeg gerne svare klart på.
Det skal vi, for at vores land kan få så sikkert og trygt et grundlag for at fastholde den fremgang, der er i gang lige nu i Danmark, som muligt.
Jeg er interesseret i at give Danmark det allerallertryggeste og bedste grundlag og beskyttelse for, at vi kan føre netop den offensive økonomiske og beskæftigelsesmæssige politik, som vi fører nu, i fremtiden.
De bliver større.
Som en af de internationale spekulanter, George Soros, har sagt: Jeg kan på én eftermiddag tilvejebringe lige så meget spekulationskapital som hele det danske bruttonationalprodukt for 1 år.
Det er jo ikke småpenge, vi taler om her. Så kan man godt mene, at det ikke er så alvorligt, og det kan da godt være, at man mener dét.
Det er i givet fald
spørgernes holdning, men det er ikke min holdning.
Danmark har brug for at være med i et fællesskab og derigennem sikre sig maksimal indflydelse på sin egen fremtid og få den bedste tryghed for sin beskæftigelsespolitik og sin økonomiske politik, og det er det, der optager mig.
Til hr. Thulesen Dahl, som jo altid helt konsekvent fordrejer tingene: Vi fører en selvstændig arbejdsmarkedspolitik og en selvstændig socialpolitik.
Sådan er det, og det bliver vi ved med.
Men dens fulde succes har jo først gennemslagskraft for alvor, hvis det sker i en fremgangsperiode generelt set.
Det tror jeg alle her er opmærksomme på.
Og endelig en gang til til hr. Holger K. Nielsen: Arbejdsløsheden blandt de små lande inden for det fælles valutaområde er på niveau med arbejdsløsheden blandt de små lande udenfor.
Arbejdsløsheden i Sverige er højere end arbejdsløsheden i Holland, hvis vi endelig skal tage et tal.
Nu var det ikke mig, der startede med de tal, men skal vi tage en leg med tallene, er det ikke sådan, at man kan sige, at de små lande udenfor generelt har en lavere arbejdsløshed end alle landene indenfor, tværtimod.