runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Jespersen (SF), 2001-01-11:
Jeg vil da godt sige, at det var mit indtryk, da Vandmiljøplan II blev vedtaget, at Venstre bestemt ikke syntes, at den var optimal, men det må Venstre jo sådan set selv tage sig af.
For SF er det ikke så meget, hvem vi samarbejder med, men indholdet i det, vi samarbejder om, der er vigtigt, og når Enhedslisten på dette punkt har valgt at holde sig uden for indflydelse, er det klart, at så tæller stemmerne ikke så meget.
Så må vi andre jo gøre arbejdet, det er vi vant til på en række områder, og så klarer vi det nok også her.
Med hensyn til de mere konkrete spørgsmål: Der blev spurgt om afgifter, og ja, det er bestemt en mulighed efter SF's opfattelse. Det vil vi se helt åbent på.
Jeg vil ikke på nuværende tidspunkt lægge mig fast på, hvilken model for afgifter det skal være, for det synes jeg hører forhandlingerne til.
Men vi er åbne over for flere forskellige modeller og vil inddrage dem i forhandlingerne og se, hvor langt vi kan komme med det. Så vil jeg også godt sige til hr. Søren Kolstrup
, at det er vores grundlæggende opfattelse, at sådan som den er i dag, er hele den generelle regulering af landbruget utilstrækkelig, og vi gør os sådan set ikke illusioner om, at vi kan rette op på det forhold hele vejen rundt i forbindelse med vandmiljøplanen.
Vi tror, der er brug for yderligere en lang række diskussioner, for det viser sig jo f.eks., at VVM-redegørelser ikke er et tilstrækkeligt grundlag.
Det viser sig, at man ikke kan stille tilstrækkeligt med miljøkrav til de enkelte bedrifter på under 250 dyreenheder.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
Jeg synes, det er vigtigt, at jeg forstår hr. Jørn Jespersen korrekt, så kan SF's ordfører, hr. Jørn Jespersen, bekræfte, at han mener, der er behov for nogle initiativer uden for kredsen af forligspartier bag vandmiljøplanen, f.eks. hvad angår regulering af husdyrproduktionen i Danmark?
Pernille Blach Hansen (S), 2001-01-11:
Et godt vandmiljø står meget højt på Socialdemokratiets dagsorden for det 21. århundrede og fremtidens Danmark.
Der er mange grunde til, at indsatsen for at sikre et godt vandmiljø fortsat skal prioriteres højt.
Det handler om at sikre grundvandet, således at også de kommende generationer kan drikke rent drikkevand direkte fra hanen.
Det handler om at sikre rent vand i vores have, åer, søer
, så vi i fremtiden ikke kun kan høre vandet risle gennem det danske landskab, men også rent faktisk se bunden.
I dag kan vi konkludere, at flere af de ambitiøse målsætninger fra slutningen af 1980'erne og 1990'erne er blevet til virkelighed.
Midtvejsevalueringen af Vandmiljøplan II viser, at med de nuværende virkemidler vil vi nå en årlig kvælstofreduktion på ca. 93.000 t pr. år i 2003.
Det er et resultat, der nok er værd at fremhæve, for det viser, at både handlingsplanerne, strategierne og aftalerne har virket til gavn for det danske vandmiljø.
Resultatet af evalueringen er da også, at vi i 2003 vil mangle en reduktion på ca. 7.000 t kvælstof pr. år i forhold til målet om en samlet reduktion på 100.000 t kvælstof.
Vi er i Socialdemokratiet meget optaget af at nå målet
på de 100.000 t kvælstof, og derfor er vi meget åbne over for at diskutere indsatsen over for de virkemidler, der ifølge analysen ikke får den ventede effekt.
I forhold til denne mere konkrete debat vil vi dog afvente den redegørelse, som
fødevareministeren og miljø- og energiministeren ifølge Vandmiljøplan II skal komme med indeholdende eventuelt supplerende initiativer.
Vi ser frem til de kommende drøftelser med forligspartierne bag vandmiljøplanen.
I forhold til hele debatten om ammoniakfordampning har vi stadig væk en stor opgave foran os.
Vi mener, det er tid til at fokusere mere på netop dette emne.
Vi er i hvert fald dybt bekymrede over, at luftens ammoniak belaster vores heder, vores højmoser og vores overdrev.
Det går ud over både sårbare naturområder og nabolag.
Vi støtter derfor fuldt ud regeringens tanker om en ammoniakhandlingsplan, der skal reducere ammoniakfordampningen fra husdyrproduktionen, f.eks. med opstramninger af reglerne om flydelag.
Det er vores håb, at vi på baggrund af eventuelle, kommende justeringer af Vandmiljøplan II og en kommende ammoniakhandlingsplan kan nå frem til nogle gode holdbare løsninger, der sikrer en fortsat dansk kurs mod et renere og bedre miljø i det nye årtusind.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-01-11:
Jeg er altså nødt til at foreslå hr. Søren Kolstrup, at man går hjem og får sat sig ind i den her vandmiljøplan, for det bærer jo tydeligt præg af, at man ikke har været en del af den, og det er vel også den ærgrelse, der kommer til udtryk her ved behandlingen i dag.
Men jeg er nødt til at sige til hr. Søren Kolstrup: Vi har ikke aftalt noget om ammoniak i Vandmiljøplan II.
Hvis hr. Søren Kolstrup hørte det, som miljøministeren sagde for et øjeblik siden, så var det netop, at i Vandmiljøplan II er der aftalt, at regeringen fremlægger deres bud på en ammoniakplan.
Det er helt fint.
Jeg synes også, vi er de rigtige at diskutere det med, men jeg siger det kun.
Og så er der et spørgsmål, om forureneren betaler.
Og der vil jeg gerne sige, at der skal man lige gå ned og kigge på, hvordan tallene hænger sammen.
Landbruget bærer sin del af byrden i den aftale, vi har lavet i Vandmiljøplan II.
Det, vi taler om, når vi er inde på vådområderne, er, at der er for få penge afsat, og når nu det var en aftale, at det var staten, der afsatte pengene og gav dem ud som bloktilskud, så er det vel også rimeligt at sige, at de penge altså åbenbart ikke har været nok til det, eller også er de blevet fordelt på en forkert måde.
Vibeke Peschardt (RV), 2001-01-11:
Forespørgeren, fru Aase D. Madsen, rejser to spørgsmål:
Og det næste spørgsmål: Kan det være rigtigt, at det kun er en del af de 6 øre pr. kWh, forbrugerne betaler for el, der indgår i Elsparefonden?
Om det sker med en gennemsigtighed, der er stor nok, er svært at sige, men i Det Radikale Venstre er vi ikke i tvivl om, at det rent faktisk sker, og at forbrugerne, hvis de selv vil og er interesserede, godt kan finde rundt både på bagsiden af elregningen og i, hvad de får for pengene, også finde rundt i, hvor meget de betaler til vindmøllestrøm osv. Det kræver naturligvis en ikke ringe indsats at sætte sig ind i disse ting, men at det er muligt, og at elselskaberne udfører anstrengelser for at oplyse om det, det er der ingen tvivl om.
Det næste spørgsmål, som jeg for overskuelighedens skyld kalder cigarkassespørgsmålet,
er det, der formentlig er den egentlige grund til forespørgslen, nemlig om elsparebidraget på 6 øre pr. kWh skal gå uden om statskassen og direkte ned i cigarkassen og bruges efter formålsparagraf og indhold i elspareloven, altså direkte til elbesparelser, omstillinger osv.
At det teknisk/juridisk er sådan, sådan som elspareloven og den tilhørende opkrævningslov for bl.a. de 6 øre er skruet sammen, er jeg ikke i tvivl om.
Jeg er godt nok ikke ekspert i afgiftssystemer, men det er en del af børnelærdommen at vide, at cigarkasser som den her godt kan underkastes besparelser.
Det kræver bare, at finanslovpartierne, og i den her sammenhæng forligspartierne, er enige om at gøre det.
Vi har taget til efterretning, at Miljø- og Energiministeriet nu ved et aktstykke til Finansudvalget overfører 30 mio. kr. mere til Elsparefonden end forudsat i finanslovaftalen.
Man skal bare være klar over, at det går fra andre budgetposter inden for ministeriets samlede område.
Og det vil så sige, at det er andre dele af miljøet, der sådan set kommer til at betale for det her; men sådan er det, og det har flertallet besluttet.
Vi kan støtte det fremsatte forslag til vedtagelse, herunder specielt støtte, at der bliver lavet en handlingsplan for energibesparelser.
Eva Møller (KF), 2001-01-11:
Jeg vil godt sikre mig, at jeg forstår baggrunden og intentionerne med det forslag til vedtagelse, som jeg skønner vil blive vedtaget, hvis jeg ser, hvem der har fremsat det.
Når jeg lyttede til hr. Søren Kolstrups bemærkninger, så synes jeg bestemt, at de intentioner, som hr. Søren Kolstrup lagde ind i den sidste del af forslaget til vedtagelse, nemlig med hensyn til spørgsmålet om, hvad Elsparefondens midler kunne anvendes til, ikke var ganske de samme toner som dem, jeg lyttede mig til hos den socialdemokratiske ordfører og hos SF's ordfører. Så jeg vil da gerne bede hr. Søren Kolstrup uddybe, hvordan han mener, at den sidste del af forslaget til vedtagelse skal udmøntes.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
Hvis fru Eva Møller tænker på den passus, der hedder, at man skal fremme køb af energieffektive apparater, er det Enhedslistens opfattelse - jeg forstod også, at det var Socialdemokratiets opfattelse, og at vi var enige om det; det var netop derfor, jeg spurgte den socialdemokratiske ordfører, hr. Erik Mortensen - at de erfaringer, den knowhow, som Elsparefonden har fået i sit eksisterende virke, netop bliver brugt til, at man også giver handel og service og produktionssektoren muligheden for at købe f.eks. billigt apparatur inden for armaturer, inden for edb osv., eller andre elbesparelsesforanstaltninger, så man kan gøre nytte af nogle erfaringer og stordriftsfordele på området.
Eva Møller (KF), 2001-01-11:
Jeg tænkte umiddelbart mest på den rolle, som hr. Søren Kolstrup ønskede at tillægge det offentlige for Elsparefondens midler.
Peter Hansen-Nord (V), 2001-01-11:
Det synes jeg faktisk er en meget interessant indgangsvinkel
til det sidste afsnit i det forslag til vedtagelse, der ligger
Er parterne, der står som forslagsstillere, enige om, hvad de mener med det sidste afsnit?
Jeg er også klart af den opfattelse, at den udlægning, jeg har hørt fra CD, og som jeg også forventede at høre, ikke stemmer overens med den version, hr. Søren Kolstrup kommer med, og måske heller ikke er helt i overensstemmelse med den, fru Anni Svanholt kom med, men nu er det til hr. Søren Kolstrup, jeg stiller spørgsmålet: Har man helt klart defineret de øvelser, man har tænkt sig, og er man blandt forslagsstillerne enige om teksten og om indholdet af teksten?
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-01-11:
Jeg vil gerne spørge hr. Søren Kolstrup, om elvarmekonverteringer i område 4 går på noget, der kunne tyde på kollektiv varmeforsyning i sådan mere bred forstand.
Går det på andet end fliskedler, træpiller eller noget andet for dem, der måtte ønske at skifte - en ordning, som vi i øvrigt har haft i forvejen, der mangler lidt penge for tiden, men det finder vi vel ud af - men at der i øvrigt, også hos Enhedslisten, er en vis grænse for, hvor meget man vil give for 1 ton CO2 i form af hjælp eller tilskud til at fortrænge CO2, for hvis det er mange, mange penge, kan man dermed skade miljøet, fordi de kunne have været brugt bedre?
Peter Hansen-Nord (V), 2001-01-11:
Jeg skal måske nok være lidt mere præcis omkring det sidste afsnit.
Man kunne da godt spørge Socialdemokratiet - nu er det jo ikke Socialdemokratiets ordfører lige i øjeblikket, det er Enhedslistens, men der står noget om, at Elsparefondens indsats skal udvides til handels-, service- og produktionssektoren osv. osv.: Har man gjort sig nogen tanker om, hvad den her stakkels Elsparefond skal udøve?
Eller er det, man siger her, at det kan produktionssektoren ikke selv finde ud af?
Eller står vi i en situation, hvor det her ikke kan lade sig gøre, uden at det skal notificeres i EU?
Har man overhovedet haft nogen idé om, hvad det er, man begynder at vedtage her, og hvad man kan bruge det til?
Der kan jeg kun henvise til en diskussion, der har fundet sted tidligere på dagen, og her vil jeg gerne høre hr. Søren Kolstrups opfattelse af elvarmekonvertering i område 4.
Eva Møller (KF), 2001-01-11:
Jeg ved godt, at det kan være svært at nå at svare på alle spørgsmål, men jeg fik ikke svar på, om det var hr. Søren Kolstrups opfattelse, at Elsparefondens midler også skulle kunne bruges til offentlige projekter.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
Til de to borgerlige ordførere fra Venstre og De Konservative må jeg oplyse, at det ikke står i min magt at granske andres hjerter og nyrer; det formår jeg ikke, jeg ville aldrig udtale mig på CD's eller SF's vegne.
Jeg har udelukkende udtalt mig på Enhedslistens vegne og sagt, at det da er den tolkning, vi har af teksten.
Det var også derfor, at jeg havde en dialog med den socialdemokratiske ordfører, og på det tidspunkt forstod jeg, at netop den socialdemokratiske ordfører og jeg var enige om tolkningen. Derfor må jeg henholde mig til de tidligere faldne ord, og dem vil jeg da godt gentage af hensyn til Venstres ordfører, nemlig at vi var enige om at udnytte en spin off-effekt, som ligger på baggrund af de erfaringer, Elsparefonden har. Så enkelt er dét; men jeg modtager gerne lidt mere præcise spørgsmål om Enhedslistens tolkning - og kun om Enhedslistens tolkning.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-01-11:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører på området, hr. Jann Sjursen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Dansk Folkeparti har i dag ønsket miljø- og energiministerens stillingtagen til to forskellige ting.
For så vidt angår spørgsmålet om, hvordan der kan skabes gennemsigtighed i de aktiviteter på energiområdet, der finansieres gennem tarifsystemets PSO'ere, skal jeg henvise til ministerens besvarelse af denne del af forespørgslen.
Kristeligt Folkeparti har som forligsparti et medansvar for det nuværende system, og vi finder ikke, at der er behov for at ændre det.
Når det gælder den anden del af forespørgslen, nemlig spørgsmålet om Elsparefonden, så er vi fra Kristeligt Folkepartis side fornøjede med, at Dansk Folkeparti har taget initiativ til, at vi får en samlet debat herom.
Det er der brug for på baggrund af finansloven for år 2001.
Overordnet set er Kristeligt Folkeparti overordentlig tilfreds med Elsparefondens arbejde.
Fondens arbejde og samarbejde med forskellige aktører på markedet
har helt klart givet elbesparelser og CO2-reduktioner på en forholdsvis billig måde sammenlignet med andre tilskudsordninger. Det er således Kristeligt Folkepartis opfattelse, at fondens arbejdsområde med fordel kunne udvides.
Det har regeringen beklageligvis ikke villet.
Tværtimod begrænsede finanslovforslaget for 2001 fondens dispositionsmuligheder, og det på trods af at vi har hårdt brug for at styrke energibesparelsesindsatsen for at leve op til vore nationale energi- og klimamålsætninger.
Dertil kommer mere principielt, at det er Kristeligt Folkepartis helt klare opfattelse, at det særlige elsparebidrag fra forbrugerne på 0,6 øre pr. kWh skal gå ubeskåret til Elsparefonden.
Anderledes kan sammenhængen mellem lovgivningen om Elsparefonden og lovgivningen om elbidraget ikke forstås.
Vi betragter med andre ord elsparebidraget som et øremærket bidrag.
Ellers kunne man jo i sin tid blot have nøjedes med at hæve elafgifterne for så efterfølgende at bruge en del af merprovenuet til Elsparefonden og til en del andre ting.
Det var ikke det, man ville, sagde regeringen dengang i 1996, da lovene blev behandlet i Folketinget, men det var jo ikke desto mindre det, man gjorde med finanslovforslaget for 2001.
Ud fra det stillede Kristeligt Folkeparti også et ændringsforslag til finansloven om at forøge bevillingen til Elsparefonden med 30 mio. kr., så den samlede bevilling kom til at svare til provenuet af elsparebidraget.
Forslaget blev desværre ikke vedtaget.
Nu kan vi så konstatere, at ministeren har fremsendt et aktstykke til Finansudvalget, som tilfører Elsparefonden de 30 mio. kr., som er fundet ved at støvsuge andre konti for tilskudskroner til i øvrigt nyttige formål.
Folketinget har i dag brug for, at regeringen garanterer, at provenuet for elsparebidraget ikke bare i år, men også fremover bliver afsat og brugt til det formål, hvortil det opkræves, nemlig Elsparefonden.
Derfor anbefaler og støtter vi selvfølgelig det forslag
Svend Auken (S), 2001-01-11:
Det første, jeg vil sige, er, at jeg er glad for, at der er en så bred tilslutning her i Folketinget, som tilfældet er, til det system for såkaldte PSO'ere, som vi har etableret efter energireformen.
Det andet, jeg er glad for, er, at der er så bred interesse for energibesparelse.
Jeg vil gerne sige til hr. Kolstrup, at partier, der ikke er med i energiaftalen, selvfølgelig er meget velkomne til at komme med deres konstruktive bidrag til løsning af problemerne.
Men hensyn til juraen i elsparebidraget og sammenhængen med finansloven og tilførsel af midler vil jeg henvise til min redegørelse, som jeg har givet her i dag, og som ingen har anfægtet.
Der har været en række spørgsmål om det forslag til vedtagelse, som regeringen naturligvis kan tilslutte sig.
Den første forudsætning er, at gennemførelsen af vedtagelsen ikke fører til initiativer, der kræver notificering af nye tilskudsordninger i forhold til EU.
For det tredje er det vigtigt, at man ikke nedprioriterer de opgaver, der er skitseret i selve loven.
Endelig for det fjerde er det en forudsætning, at vi respekterer, at der er en bestyrelse for Elsparefonden, som selvfølgelig må have mulighed for at påvirke tilrettelæggelsen af arbejdet.
Med disse ord vil jeg gerne sige tak til ordførerne her i dag.
For god ordens skyld og bare for at vise, at der er en nok så god overensstemmelse omkring de overordnede store spørgsmål, skal jeg også understrege, at hvis hr. Hansen-Nords forslag til vedtagelse var kommet til afstemning, så kunne regeringen også have tilsluttet sig det.
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-11:
Jeg vil også gerne takke for debatten i dag.
Jeg er glad for, at partierne og ministeren nu har redegjort for deres synspunkter.
Så ved vi da, hvor vi står.
Man deler ikke Dansk Folkepartis bekymring, ej heller Dansk Industris og hele elsektorens bekymring over den uigennemskuelige del af finansieringen af dansk energipolitik, som i stadig stigende omfang finansieres uden om finansloven.
Det tager Dansk Folkeparti til efterretning, men finder det dybt beklageligt.
Jeg vil lige sige et par ord om Elsparefonden.
Dansk Folkeparti har ikke i dag fremsat et forslag til vedtagelse med hensyn til ministerens ansvar for Elsparefondsagen, for når selv en juraprofessor giver op på forhånd over for ministerens tekniske og praktiske politiske evner til at vende problemerne til sin egen fordel, så kan Dansk Folkeparti godt se, at det kan vi ikke rigtig hamle op med.
Men jeg skal love ministeren, at Dansk Folkeparti vender tilbage, når ministeren har svaret i sagen om kontrolregistrene, der ligger i Rigsrevisionen, og når sagen bliver afsluttet.
Så får vi en debat om ministeransvaret her i Folketinget.
Peter Hansen-Nord (V), 2001-01-11:
Jeg konstaterer i ministerens indlæg til sidst, at ministeren siger: Jamen var det kommet dertil, kunne han jo egentlig lige så godt stemme for det forslag, der er fremsat af Venstre og De Konservative.
Så har jeg slet ikke forstået hele debatten i dag, eller også har jeg ikke forstået alle dem, der har lavet de her forskellige forslag til vedtagelse, som har rodet debatten godt og grundigt sammen.
Jeg vil gerne over for ministeren kvittere for, at ministeren er blevet klogere.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-11:
Hr. formand!
Jeg bladrer lidt i mit manuskript, men herregud, jeg tager det live.
Enhedslisten har fire motiver til at ønske den her drøftelse, som vi skal have i dag.
For det første kan vi konstatere, at vores havvand har det skidt.
I 1999 oplevede man i havet omkring Fyn et af de mest alvorlige iltsvind i mands minde.
Vi ved, at der er varslet iltsvind i nogle jyske fjorde, simpelt hen fordi iltsvindet jo afhænger meget af, hvordan nedbøren forløber, og eftersom vi har forholdsvis våde somre, så ligger vi også højt rent risikomæssigt.
Det er det ene argument, altså hensynet til vores havmiljø.
For det andet er der hensynet til vores grundvand, hvor vi har kunnet konstatere gennem Geo's overvågningsprogram, at det faktisk står meget alvorligt til med nitrat.
For det tredje har vi selvfølgelig også hensynet til vores natur og mangfoldigheden i naturen.
Ja, statsministeren var jo inde på det i sin nytårstale. For det fjerde er der faktisk også hensynet til de mennesker, der lever i det her landområde, som vi nu er med til at skulle tage vare på.
For det første må mennesker have krav på at kunne færdes i en alsidig natur, og for det andet gør den produktionsform, vi for øjeblikket har valgt inden for landbruget, at den kan genere mennesker, der bor tæt på især landbrugsproduktion, hvor man har store dyrehushold, ikke mindst svinefarme. Det er disse fire hensyn, der gør, at der er grund til at revurdere vores vandmiljøplaner.
Besvarelse
I diskussionen om elvarmekonvertering synes jeg, det er vigtigt at have to niveauer i debatten, hvor man kan spørge til, hvad der er min principielle holdning, hvad der er Enhedslistens principielle holdning, og her er svaret, at vi overhovedet ikke er til elvarme, sådan er dét princip.
Så kommer det næste niveau, hvor vi tager fat på nogle konkrete afgrænsede midler.
I den forbindelse har det været vores opfattelse, og det er så et generelt svar på, hvad den her øvelse går ud på, at de penge, der ligger i Elsparefonden, primært skal bruges til den målrettede indsats i forhold til den offentlige sektor.
Så bliver der nogle penge tilovers i forhold til husholdninger, og der er det oplagt, at hvis vi gik ud og indfriede vores målsætning på det område bare inden for den pind, der hedder elvarmekonverteringen, så ville vi skyde os selv i foden, for det kunne ikke lade sig gøre.
Derfor må vi være meget nøjeregnende med, hvad midlerne skal anvendes til, og det er derfor, at det ikke er det primære mål for os.
Det er først og fremmest de mål, der har været hidtil, altså de øvelser, man hidtil har gjort i Elsparefonden.
Men på det principielle niveau er der ikke nogen tvivl
om, at der er en klar uenighed.
Vi er til en konvertering af elvarmen, men med de midler, der er, er det forkert at bruge dem til en så ambitiøs målsætning.
Til fru Eva møller: Husholdningerne er den ene målsætning.
Den anden målsætning er klart den offentlige sektor.
Og vi ser meget gerne og vil presse på for at få nogle målrettede projekter.
Margrete Auken (SF), 2001-01-12:
Det var godt at få slået fast, at personerne selv kunne få de oplysninger, selv om arbejdsgiveren ikke fik dem.
Så for mit vedkommende er jeg i hvert fald beroliget i første omgang.
Så vil jeg lige sige med hensyn til offentlighedsloven: Det er simpelt hen ikke rigtigt.
I offentlighedsloven er det sådan, at meroffentlighed selvfølgelig kun må gives inden for de områder, hvor det er lovligt at give den.
Det vil sige, at der i offentlighedsloven er bestemmelser om, hvad der ikke må offentliggøres, og hvis det indskrives i offentlighedsloven eller i loven her, at det og det ikke må offentliggøres, så må det ikke offentliggøres, heller ikke under henvisning til meroffentligheden. Jeg forstår ikke rigtig, hvem der måtte have vejledt ministeren på det punkt.
Nu har jeg arbejdet en hel del med offentlighedsloven og kan den faktisk godt.
Vi har lige fået taget personalesager ud også, dem har man ikke adgang til, det havde man tidligere. Så må der selvfølgelig ikke gives offentlighed dér, det går vi ud fra, at selv SLV kan finde ud af, sådan at de ikke klumrer der.
Så dét var ikke så godt.
Men så vil jeg så spørge til sidst: Hvornår bliver de her grænser trukket?
Det er der jo flere, der har spurgt om, jeg har jo i hvert fald her, men der er også flere, der har gjort det i høringssvarene, mener jeg.
Hvornår kommer der oplysninger om, hvad det er, der skal ind under denne her skærpede oplysningspligt, som vi jo alle sammen er enige om skal igennem nu?