runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Jespersen (SF), 1999-02-10:
Da mit partis ordfører, hr. Steen Gade, ikke kan være til stede i dag, skal jeg på SF's vegne komme med følgende betragtninger vedrørende det foreliggende lovforslag:
Med gennemførelsen af IPPC-direktivet sker der en markant styrkelse af miljøgodkendelserne for de særlig forurenende virksomheder i EU.
Der er altså tale om meget klare forbedringer på EU-niveau.
Forbedringerne i Danmark er mindre, men de er dog også til stede. For de 2.200 IPPC-virksomheder foreslås, at forpligtelserne udvides ud over direktivteksten med shreddervirksomheder og alle landbrug med over 250 dyreenheder.
De bliver altså omfattet af de nye og bedre regler.
Det er vi enige i, men vi spørger os selv, om der ikke burde være flere virksomhedstyper med.
Direktivets bestemmelse om inddragelse af offentligheden foreslås løst ved annoncering i dagspressen ved planer om udvidelser og ændringer, samt når der træffes afgørelser.
Her mener vi, at der er brug for at lade os inspirere af lande, som er gået videre og påtager sig en langt mere opsøgende informationsvirksomhed.
Det er et klart fremskridt, at måleresultater skal stilles til rådighed for offentligheden.
Det har vi manglet i mange år.
Det er urimeligt fortsat at lægge op til, at langt de fleste virksomheder forsat kan bevare den 8-årige retsbeskyttelse.
Det er efter vores opfattelse urimelig lang tid, og denne lovændring bør benyttes til at forkorte denne periode. Direktivet lægger i virkeligheden op til det, og det er for ringe, at regeringens forslag på dette område kun opfylder det, man er absolut nødt til, nemlig når ny viden om risiko for de specielle risikovirksomheder, f.eks. raffinaderier, dukker op.
En beskyttelsesperiode for stærkt forurenende virksomheder er efter vor opfattelse ude af trit med den hurtige teknologiske udvikling, som foregår, og derfor vil vi under udvalgsarbejdet kulegrave de nye muligheder i direktivet, og vi vil foreslå ændringer, som styrker denne del og forkorter retsbeskyttelsesperioden væsentligt.
Ministeren foreslår for alle kapitel 5-virksomheder, at der indføres bestemmelser om medarbejderindflydelse, og det er et tiltrængt fremskridt, men vi bør under udvalgsarbejdet dykke nærmere ned i, hvordan det skal ske i praksis.
Ministerens bemyndigelse på det her punkt vil vi godt give ham, men vi mener, at Folketinget bør angive mere detaljerede og præcise forskrifter for, hvordan inddragelsen af medarbejderne skal ske.
Så alt i alt kan man sige om lovforslaget, at det er fremskridt, der er tale om, som SF vil støtte, samtidig med at vi vil presse på for at komme videre på nogle af de områder, som jeg her har nævnt.
Tom Behnke (FP), 1999-02-10:
Fru Elisabeth Arnold sagde tidligere i debatten i en kort bemærkning, at der jo heller ikke var nogen grænsekontrol mellem de nordiske lande.
Jo, det er der.
Der forefindes en grænsekontrol mellem de nordiske lande, og hvis fru Elisabeth Arnold ikke har set den, så kan vi da følges ad ned i Havnegade, og så kan fru Elisabeth Arnold se, at der er en grænsekontrol. Næ, det, man har mellem de nordiske lande, er en pasfrihed.
Det er noget helt andet, end at man fjerner grænsekontrollen.
Nej, vi ønsker den grænsekontrol, der er i dag, og den vil fru Elisabeth Arnold vel ikke karakterisere som et jerntæppe.
Men når nu vi taler om et jerntæppe, er virkeligheden så ikke, at man bare flytter det gamle jerntæppe lidt længere østpå og så genetablerer det?
Er det i virkeligheden ikke det, der er tale om?
Så i forhold til de nordiske lande og deres mulighed for politimæssigt samarbejde om bekæmpelse af kriminalitet: Ja, det fungerer ganske fint.
Det fungerer ganske fint, uden at man er nødt til at lave en konstellation, som man er i gang med at gøre i EU.
Det kunne jo også være sjovt, for så ville man jo få både Interpol, Europol og Nordpolen, og Nordpolen eksisterer jo sådan set i forvejen, men det er jo en helt anden historie. Næ, sagen er, at det samarbejde, der fungerer mellem de nordiske lande, fungerer ganske perfekt, uden man er nødt til at have et overstatsligt politi.
Hvorfor dog ikke lave den glimrende ordning for resten af Europa?
Hvorfor ikke lave den glimrende ordning med, at der er pasfrihed, men at der stadig væk er en grænsekontrol mellem resten af de europæiske lande?
Hvorfor dog ikke bruge det pragteksemplar, vi kender fra de nordiske lande?
Svend Aage Fauerholdt (DF), 1999-02-10:
Det sker med jævne mellemrum, at der er yderligere tiltag på miljøområdet.
I dag behandler vi også et EU-direktiv, men det er jo ikke alt, som er med i lovforslaget, som er omfattet af dette EU-direktiv.
Skal vi så her i Danmark igen lave et sæt regler, en lovgivning, der rammer produktionsdelen?
Føler vi i dag, at vi alle er miljøkriminelle?
Hvad skal vi frem i tiden med konkurrencen, hvis vi er så langt foran her i Danmark med vor produktion?
Spørgsmålet er jo: Kan vi så konkurrere med de andre lande?
Dansk Folkeparti føler, at vi har i øjeblikket en skrap miljøkontrol, f.eks. er alle shreddervirksomhederne, som er nævnt i lovforslaget, jo i løbet af de sidste par år blevet miljøgodkendt, og så har vi også med i lovforslaget, at større husdyrbrug også skal indbefattes af de her regler.
Det er igen noget, som vi kun laver her i Danmark, og det går måske igen på længere sigt ud over vores konkurrenceevne.
Medarbejderindflydelse?
Jamen det kan vi da godt bruge alle sammen, for den er der jo i dag.
Når man sådan er ret ny her i Tinget og virkelig kommer fra produktionsvirksomheder,
så ved man jo, at det fungerer, og er der ikke lige direkte et miljøudvalg, så indgår det jo i det store sikkerhedsarbejde i udvalgene, der foregår rundt omkring.
Så det er faktisk i funktion utrolig mange steder, i hvert fald alle steder, hvor der er brug for det, og det er noget, som medarbejderne allerede har forlangt, at man er med i den proces.
Det er sagt før her fra talerstolen: Dansk Folkeparti vil være med, når det virkelig drejer sig om at gøre nogle tiltag for miljøet, hvor der virkelig trænges til det, men vi føler med det lovforslag, der er lavet her, at det - vi kan sådan set bruge udtrykket »skejer lidt ud« i forhold til direktivet, og vi vil sætte store spørgsmålstegn ved, om vi kan være med.
Men vi vil selvfølgelig under udvalgsarbejdet være med til at diskutere tingene og se på, om der eventuelt kan ske småændringer.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-02-10:
CD ser positivt på det overordnede formål med det her lovforslag og mener på mange måder, at det er et flot stykke arbejde, der er lavet.
Vi er samtidig også enige i forslaget om at få en liste fra ministeren, som også i denne situation fortæller, hvad der er EU-delen.
Det vil sige, hvad det er
for en implementering af EU-lovgivningen, vi skal have ind, og hvad det er, vi lægger oven på som særlige danske forhold.
Ikke dermed sagt, at vi har skudt alt ned med det samme, men vi er interesserede i at se, hvad det er for nogle ting.
Vi er også, som så mange andre gange, betænkelige ved, at lovkomplekset - ja, det er en rammelovgivning - består af mange ministerbemyndigelser, og det vil sige, at det så senere skal udmøntes.
Det, der er vores betænkelighed i miljøsammenhæng, er ikke, at vi skal have et godt miljø, og at den type lovgivning, som vi har her, ikke er nødvendig for en række virksomheder, men betænkeligheden går på, at der ofte i disse tider er en tendens til at give den en tand mere.
Der er somme tider lidt tro og lidt nu er vi i gang-stemning over det.
Derfor må vi sige, at vi ser hen til at få listen.
Vi vil under udvalgsbehandlingen gå ind på de enkelte områder, hvis vi kan se, at der er steder, hvor det ikke er nødvendigt. Den del, der handler om medarbejderinddragelsen, er da ganske fornuftig, og CD er almindeligvis ikke spor berøringsangste, når det gælder om at lovgive også på de områder; men når det gælder medarbejderinddragelse, er det jo ofte sådan, at hvis man kan lade det ligge på overenskomstsiden, er det det sundeste og fornuftigste.
Vi skal først skride til lovgivning, hvis vi politisk ser, at det ikke til at opnå en fornuftig enighed dér.
Derfor går betænkeligheden ved medarbejderinddragelse selvfølgelig ikke på, at medarbejderne ikke skal inddrages, men vi skal ikke danne den tendens, at vi lovgiver i forhold til medarbejdere og medarbejderinddragelse, undtagen når vi har nogle helt specielle emner, når vi kan se, at det ikke muligt at opnå det i det almindelige overenskomstsystem. Som sagt: CD er positiv over for lovforslaget.
Vi tager selvfølgelig de forbehold, som jeg her har lagt op til, og når vi går i udvalg og skal kigge nærmere på den her sag, der er ret omfattende, vil vi arbejde positivt.
Men som sagt er der forbehold: Vi skal se listen, vi skal have drøftet spørgsmålet om medarbejderinddragelse, og vi skal have drøftet spørgsmålet om de mange bemyndigelseslove.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-02-10:
Ja, det kan nok ikke undre nogen, at et medlem af Det Radikale Venstre hilser et forslag som det her velkommen, og jeg vil godt benytte lige præcis det her forslag til at gå lidt tilbage i historien og fortælle lidt om, hvordan det grønne flertal op igennem 1980'erne var med til at drive miljølovgivningen. Jeg vil godt sige, at på det tidspunkt var altså både Venstre og De Konservative med til de her ting - om ikke ad frivillighedens vej, så stemte de dog for en lang del af den.
Dernæst vil jeg sige, at det, som det her forslag lægger op til, det, der er forhandlet i EU, altså det, der er direktivdelen af det, er jo noget, som vi har gjort her i landet i de sidste 20 år eller længere måske.
Og det vil sige, at de omkostninger, virksomhederne måtte have haft, nu er integreret - kan man sige - i virksomhedernes miljøarbejde.
Når andre lande i EU, der jo også skal følge det her, nu kommer bagefter, så er det jo sådan, at Danmark er på forkant.
Det har vi været på mange områder, og jeg vil da ikke skamme mig over at sige, at på nogle miljøområder er vi stadig væk et foregangsland. Hvis nogen husker nitratdirektivet, og det er der jo nok mange der gør,
så vil man vide, at det var på en dansk i øvrigt en borgerlig regerings forslag, at vi fik det.
Med hensyn til selve forslaget kan jeg faktisk ikke forstå, at nogen kan gå så meget op i, at man nu f.eks. også skal tage kvægbesætninger med, når man går ind og kan godkende og give påbud.
Det synes jeg er fuldstændig naturligt, og hvis man henviser til vandmiljøplanen, er der jo også nogle forpligtelser i forhold til kvægbestande dér.
Så for mig eller for os er det ikke noget problem overhovedet.
Skal vi se sådan præcist på det, er det her en rammelovgivning, der er fyldt ud.
Det er et minimumsdirektiv, og i ethvert minimumsdirektiv er der jo en mulighed for nationalt at bygge ovenpå.
Endelig er jeg meget optaget af, at medarbejderindflydelsen kommer med.
Det gælder på arbejdsmiljøområdet, det gælder på miljøområdet, at mange får gode ideer til, hvordan ting kan gøres bedre.
Vi kan altså støtte forslaget.
Christian Jensen (FP), 1999-02-10:
Da Fremskridtspartiets ordfører på området, hr. Thorkild Fransgaard, er forhindret, skal jeg i dag fremføre Fremskridtspartiets synspunkter:
Alle ved jo, at Fremskridtspartiet synes, at det er slemt nok i sig selv, at danske politikere allerede har medvirket til at reducere det danske Folketing til en slags ekspeditionskontor for EU-anliggender.
Men det er selvfølgelig en naturlig følge af de vedtagelser, der er foregået ved diverse folkeafstemninger, hvoraf nogle har været med mindst muligt flertal, så det må vi så acceptere.
Men hvor længe skal vi finde os i, at hver gang, der fremsættes et forslag i dette Ting og især på miljøområdet, så fremsætter man et forslag under dække af, at lovforslaget kun skal gennemføre Rådets direktiver, her direktiv 96/61?
Når man så kommer ind i materien i lovforslaget, ja, så opdager man, og det er også denne gang tilfældet, at man går
meget længere, end direktivet foreskriver.
Fremskridtspartiet har heldigvis ikke del i de ting, som miljøministeren har fået igennem på denne måde.
Det er dog glædeligt at kunne konstatere her i dag, at netop Venstres ordfører bider godt fra sig grundet rækkevidden af forslaget, som går langt længere, end direktivet foreskriver.
Fremskridtspartiet kan dermed tilsige Venstre støtte i arbejdet fremover på området, dersom det er linjen fremover.
Men har ministeren aldrig tænkt den tanke, at det ønske, man har i næsten alle anliggender om bæredygtige løsninger,
kunne gå hen og vende modsat, idet man netop ved at fremtvinge disse bæredygtige løsninger kunne fjerne konkurrenceevnen netop på landbrugsområdet.
Fremskridtspartiet opfordrer til, at hetzen mod dansk landbrug stopper.
Danmark har ikke råd til at miste landbruget som det gode eksporterhverv, det er.
Fremskridtspartiet kan selvsagt ikke støtte dette forslag.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-02-10:
Kristeligt Folkeparti kan i princippet tilslutte sig det lovforslag her, der dels har til formål at gennemføre EU's IPPC-direktiv eller rettere sagt lave grundlag for det
, men så vidt jeg har forstået, er der også en hel del nationale tiltag. Jeg var desværre ikke med i den tekniske gennemgang af lovforslaget i går, som jeg sikkert kunne være blevet meget klogere af at deltage i, men jeg er glad for, at man dér fik tilsagn om at få fremsendt en oversigt over, hvor meget der er EU-afledt, og hvor meget der er nationale tiltag. Men vi er absolut generelt positive over for de ting, det handler om her.
Og medarbejderindflydelse er jo pr. definition ganske udmærket og ikke mindst i miljøarbejdet.
Så vi er positive, men kritiske.
Søren Kolstrup (EL), 1999-02-10:
Ministeren påpegede, at der ikke finder nogen udhuling sted af den gældende lovgivning, at det havde jeg nærmest misforstået.
Men så står der i bemærkningerne, at der vil finde en mindre reduktion sted af den danske liste for godkendelse.
Svend Auken (S), 1999-02-10:
Den liste over 7.000 virksomheder, vi i dag arbejder med, blev i sin tid fastsat for adskillige år siden ud fra datidens viden og datidens forudsætninger.
Nu har vi siden da indhøstet en masse erfaringer.
Og dér er det jo meget rimeligt, at vi diskuterer, om vi kan opnå det samme resultat med smidigere metoder end det, vi hidtil har haft.
Men jeg kan forsikre hr. Kolstrup om - og det er jeg selvfølgelig villig til under udvalgsarbejdet at understrege - at der ikke sker nogen forringelse af beskyttelsesniveauet i den forbindelse.
Der bliver ikke tale om forringelser i forbindelse med vedtagelsen af dette forslag.
Lotte Bundsgaard (S), 1999-02-10:
Det lovforslag, vi skal behandle, er en sammenskrivning af lov om husdyrsygdomme samt lov om zoonoser, hvor der så er tilføjet forskellige EU-regler.
Lovforslag nr. L 160 er blevet til i regelforenklingens navn.
Men ud over regelforenklingen opnår vi også, at kontrollen med sygdomme og zoonoser bliver samlet i ét regelsæt.
Afbureaukratiseringen betyder, at vi får langt bedre mulighed for at skabe et ordentligt overblik over hele området.
Lovforslaget opstiller regler om forebyggelse og bekæmpelse af husdyrsygdomme og infektioner samt de såkaldte zoonoser.
Formålet med lovforslaget er primært to ting, nemlig at fremme en sund husdyrbestand og samtidig bevare og forbedre folkesundheden.
Det gøres ved at iværksætte foranstaltninger mod zoonotiske smitstoffer i animalske levnedsmidler og andre animalske produkter.
Det er bestemt et skridt i den retning, vi i Socialdemokratiet ønsker at gå.
I Socialdemokratiet er vi også glade for, at vi på fællesskabsplan i EU strammer op på kontrollen af personer, selskaber m.v., der handler med kvæg og med svin.
Et nyt element i dette lovforslag er, at det skal være muligt for private at overtage udgifterne til etablering af de veterinære grænsekontrolsteder, så de, der har kommercielle interesser for grænsekontrollen, betaler omkostningerne.
Derudover foreslås det, at de omkostninger, der er forbundet med kontrollen, og som ikke kan pålægges im- eller eksportørerne som brugerbetaling, afholdes af lokale erhvervsmæssige interesser.
Vi finder det rigtigt, at det ikke er staten, der skal afholde disse udgifter.
I Socialdemokratiet er vi glade for den store indsats, vores fødevareminister har gjort for at forbedre vores fødevaresikkerhed, en indsats, som har båret frugt.
Der er dog stadig områder, hvor vi kan gøre det bedre, både hvad angår kvalitet, sikkerhed og gennemskuelighed på fødevareområdet.
Lovforslaget er en del af den stadige forbedring af fødevaresikkerheden, som både Socialdemokratiet og regeringen lægger så stor vægt på.
I Socialdemokratiet vil vi derfor gerne opfordre til, at lovforslaget vedtages, og vi ser frem til et positivt udvalgsarbejde.
Bodil Thrane (V), 1999-02-10:
Bekæmpelse af sygdomme og infektioner hos dyr er et af de tiltag, der er i alles interesse.
Hensigten med indsatsen mod dyresygdomme er først og fremmest at sikre sundhedstilstanden blandt dyr og samtidig beskytte menneskenes sundhedstilstand.
Derfor vil jeg tilkendegive, at Venstre støtter lovforslaget og sigtet med det.
Samtidig finder vi det positivt, at ministeren nu har taget initiativ til at lave en samlet lov på området som et led i regelforenklingen.
Det er vi meget tilhængere af.
Der er ingen tvivl om, at alle Folketingets partier er enige om, at det er et meget vigtigt spørgsmål, vi behandler i dag, et spørgsmål, der kræver en ordentlig sagsbehandling, og derfor mener jeg faktisk, at det er utilfredsstillende, at høringsperioden kun har udstrakt sig over en uges tid,
hvilket adskillige af de høringsberettigede organisationer og berørte har bemærket.
Forslaget indeholder dog en række punkter, som Venstre vil se nærmere på trods af vores støtte til lovforslaget i al almindelighed.
Det er selvfølgelig afgørende, at vi har en række fleksible regelsæt, der tager højde for situationer, der kræver øjeblikkelig handling, men det skal samtidig sikres, at de, som kontrollen rettes imod, får en ordentlig retsbeskyttelse.
Derfor er vi imod § 40.
Lovforslaget indeholder nemlig forslag om embedsmænds adgang til at trænge ind på privat ejendom uden retskendelse, og der er ikke blot tale om adgang til driftsbygninger, nej, der er også tale om adgang til driftslederens private bolig.
Det er for os at se
Der er et andet forhold, vi gerne vil se nærmere på, og det er den fremtidige finansiering af kontrolforanstaltninger.
Men vi skal passe på, at vi ikke laver et kontrolsystem, der kan bevilge sig selv større og større opgaver for derefter at skubbe udgifterne over på erhvervslivet.
Her tales om rent driftsmæssige, men også om langsigtede investeringer i bygninger og i systemet, når vi taler om grænsekontrolstederne.
Derfor skal vi passe på og undgå systemfejl, specielt i en tid, hvor dansk konkurrenceevne er under pres.
Så skal jeg lige nævne, at der i bemærkningerne til § 16 står, at man kan forvente, at der bliver registrering af svin, det almindelige svin, i de kommende år.
Det er vi imod.
Det er fint nok, at der er registrering af søer og de svineavlere, der har det, men hvis man skal til at lave en registrering af almindelige slagtesvin, bliver det utrolig bureaukratisk for vores svineavlere.
Derudover er der nogle områder for dambrug, som vi heller ikke rigtig er tilfredse med, og der er også nogle karantæneregler for kreaturer, som vi vil se nærmere på.
Men i øvrigt er mange af forslagets udmærkede punkter affødt af vedtagelser i EU, og her mener jeg selvfølgelig, at det er afgørende, at vi, når direktiverne skal udmøntes i dansk lovgivning, tilstræber, at kontrolmekanismerne og godkendelsesprocedurerne så vidt muligt tager udgangspunkt i de regler, som brancherne selv praktiserer og organiserer. Men vi vil se frem til udvalgsarbejdet og til at få nogle af de her spørgsmål afklaret, inden vi tager endelig stilling til, om vi tilslutter os lovforslaget, som det foreligger.
Jørn Jespersen (SF), 1999-02-10:
Med hensyn til placeringen af de kommende grænsekontrolsteder forstod jeg nærmest den konservative ordfører sådan, at markedsstyring er meget godt i princippet, men når det kommer til stykket, er der en lang række problemer i det.
Vi har heller ingen problemer med sammenskrivningen af de to hidtidige love, og vi ser heller ikke problemer i de nye muligheder for at bekæmpe sygdomme i forbindelse med akvakultur, og endelig er der jo spørgsmålet om at registrere personer og selskaber, som handler med kvæg og svin.
Det er ud fra en veterinær og sundhedsmæssig betragtning udmærket at gøre det. Så vi ser ikke de store problemer i det her forslag og vil kigge velvilligt på det under udvalgsarbejdet.
Christian H. Hansen (DF), 1999-02-10:
Ja, jeg vil så starte med at undskylde.
Loven her er en sammenskrivning af to love, nemlig loven om husdyrs sygdom og lov om zoonoser.
at få en mere overskuelig lov, som dækker begge områder.
Det skal så ende med en lov om sygdomme og infektioner hos dyr.
Det hænger også efter Dansk Folkepartis mening godt sammen med jord til bord-princippet.
Når man ser på de høringssvar, der er kommet til lovforslaget, tyder noget på, at høringsfristen har været alt for kort.
Det må være naturligt, at de berørte parter også har den fornødne tid til at drøfte tingene ordentligt igennem og komme med deres svar.
Det hænger efter vores opfattelse også meget sammen med det begreb, vi diskuterer meget herinde i øjeblikket, nemlig lovkvalitet.
Da der i lovforslaget er lagt op til, at de interessenter, der ønsker at oprette godkendte grænsekontrolsteder, nu også skal dække tomgangsfristen, er det ikke noget, vi sådan umiddelbart finder særlig bekvemt i denne lovgivning, og det er noget, vi meget gerne vil have diskuteret under udvalgsarbejdet.
Der ligger ligeledes nogle ting i lovforslaget omkring brugerbetaling, som jeg gerne vil have belyst nærmere under udvalgsarbejdet.
Vedrørende § 13 og offentliggørelse, hvor det fremgår, at ministeren på ethvert tidspunkt kan videregive oplysninger til en ubestemt kreds af modtagere, må vi slå fast, at det skal foregå på en 100 pct. sikker måde, så man undgår fejlmeldinger, som kan være med til at skade den enkelte virksomhed.
Endelig mener jeg, at man i udvalget bør se nærmere på oversigten over de smitsomme husdyrsygdomme, som jo er delt op i to grupper, nemlig gruppe I og gruppe II.
Det kan selvfølgelig også have lidt med udtalemulighederne at gøre, men jeg mener blot, at vi skal tage en drøftelse af, om der skulle være nogle af sygdommene, som ligger i gruppe II, som egentlig burde føres over i gruppe I.
Annie Lunde Hansen (CD), 1999-02-10:
Lad mig med det samme slå fast, at vi i CD synes, at det er meget vigtigt, at man sikrer en sund dyrebestand både af hensyn til folkesundheden, af hensyn til samfundsøkonomien og naturligvis også af hensyn til dyrene.
Samtidig hilser vi enhver regelforenkling særdeles velkommen, og derfor støtter vi da også ministeren i bestræbelser på at sammenskrive loven om zoonoser og loven husdyrssygdomme, uden at der sker forringelse af kontrolfunktionerne, hvilket er meget vigtigt for CD.
Lovforslaget er jo i hovedtræk en videreførsel af de gældende regler, og selv om vi jo i CD ikke altid er lige begejstrede over et meget stort antal bemyndigelsesbestemmelser, må vi nok erkende, at en hurtig regulering og et hurtigt indgreb på dette område forudsætter en hurtig beslutningsproces.
Jeg vil derfor nøjes med kort at kommentere forslaget om de veterinære grænsekontrolsteder.
Umiddelbart synes vi i CD, det er positivt, at andre end staten vil kunne oprette disse grænsekontrolsteder.
Det er selvfølgelig en klar forudsætning, at man opretholder en effektiv ensartet kontrol, hvilket vel også vil ske, da staten jo fortsat er kontrolmyndighed.
Jeg har dog ikke kunnet undgå at bemærke den massive modstand i mange af høringssvarene mod den foreslåede finansieringsform, særligt hvad angår de såkaldte tomgangsudgifter, og derfor synes vi i CD, at udvalgsbehandlingen må vise, om det er rimeligt, at disse tomgangsudgifter væltes over på operatørerne.
Med dette forbehold er vi altså positive over for det fremsatte lovforslag.