Ole Donner (DF), 1997-11-28:
Jeg vil gerne starte med at takke ministeren for redegørelsen.
Vi synes, det er godt, at vi for en gangs skyld får lejlighed til at diskutere kulturpolitik her i salen.
Jeg kan huske, at lige efter at ministeren var tiltrådt, havde vi i Dansk Folkeparti anmeldt en forespørgselsdebat om »Kulturby 96«, og i sagens natur var det dengang svært for ministeren at komme rundt i alle hjørnerne i debatten.
Men allerede på det tidspunkt bekendtgjorde ministeren, at der ville komme en sådan redegørelse, og redegørelsen indeholder jo, som det er sagt tidligere, en masse store ord om kulturpolitikken, men måske knap så meget om, hvad der skal ske fremover.
Vi mener helt klart i Dansk Folkeparti, at biblioteksloven bør ændres. Kulturministeren har været ude med nogle meldinger om brugerbetaling, og vi håber selvfølgelig, de bliver fulgt op med et forslag om brugerbetaling på en eller anden måde.
, så derfor håber vi, at der sker en væsentlig opstramning.
Der er virkelig behov for at ændre biblioteksloven, når man tænker på den moderne teknologi, der er kommet i de seneste år.
Man bliver nødt til at forholde sig til de store databaser, der ligger ude i verden, og som man kan trække hjem på bl.a. Internettet.
Vi mener godt, der kunne være brugerbetaling under en eller anden form.
Hr. Søren Hansen gav udtryk for, at brugerbetaling
fortrinsvis skulle pålægges erhvervsvirksomhederne, der - som han sagde - skummer fløden af den viden, man henter på biblioteket; men det er vi ikke helt enige i.
De medarbejdere, der læser gode bøger og dygtiggør sig, har da også stor glæde af det og kan måske oven i købet skumme fløden på et senere tidspunkt ved at få en bedre stilling på et senere tidspunkt, så vi mener, at det fortsat skal være gratis at låne faglitteratur og vel nok også gratis at komme ind i de databaser, jeg omtalte tidligere.
Som sagt indeholder redegørelsen efter vores mening en hel del almindeligheder og ikke så mange facts, og når fru Ester Larsen fra Venstre udtaler, at det er svært at være uenig og svært at diskutere de selvfølgeligheder, der er nævnt i redegørelsen, er vi enige i det.
Vi mener også i Dansk Folkeparti, at støtten til kunstnere bør ændres radikalt.
Vi mener, at Kunstfonden skal nedlægges, og vi mener ikke, at der skal flere kunstnere på finansloven, og derfor kan jeg allerede nu varsle, at vi selvfølgelig ikke kan støtte det lovforslag, vi skal behandle efterfølgende.
Vi mener, der skulle gives nogle bedre skatteforhold for kunstnerne, og så mener vi i øvrigt, at de kunstnere, der laver noget, der kan sælges, såmænd også godt kan leve af det.
Vi mener også, at der bør foretages nogle ændringer inden for idrætslivet, så man i højere grad respekterer de mange tusinde frivillige ledere, der bruger deres fritid på at hjælpe til som trænere og hjælpetrænere.
Vi mener ikke, de bliver tilgodeset nok.
Vi mener, man jagter dem skattemæssigt, og vi mener, man bør yde det arbejde, de laver, større respekt.
Uden det arbejde var der ikke megen kultur på det område.
Vi mener også, at politikere, ministre og kulturpersoner bør afholde sig fra at være smagsdommere og finde ud af, hvad der er god kunst og god kultur.
Borgerne i Danmark må selv bestemme, hvad de synes, der er godt, og som det også er sagt tidligere, er det, der er godt for den ene, måske ikke godt for den anden og omvendt. Der er ingen tvivl om, at god kunst, god kultur og god sport trækker fulde huse.
Brian Nielsen trækker fulde huse, uanset om han bokser i KB-Hallen, Brøndbyhallen eller Randershallen, og det næsten uanset hvad billetpriserne er.
De danske jernladies trækker fulde huse, og selv en fodboldkamp i Parken i København mellem to superligaklubber kan trække op til 40.000 tilskuere.
Folk går alligevel til fodbold, og det samme gælder, når der er tale om udenlandske rockorkestre og koncertarrangementer. Uanset hvad det koster, møder folk også op til disse arrangementer.
Inden for tv-området og det øvrige medieområde mener vi også, der bør ske nogle ændringer, så staten ikke blander sig så meget, som den tidligere har gjort.
Vi mener, der skal være bedre konkurrencemuligheder mellem de forskellige tv-stationer. Man skal efter vores mening ophæve tvangslicensen og på længere sigt indføre pay per view
, så folk betaler for det, de ser. Problemerne med public service kommer hele tiden frem, og her har vi den klare holdning, at de ting, der skal ud, og som borgerne skal informeres om, må staten betale de pågældende tv-stationer for at bringe.
Selvfølgelig har meget af det, der er public service, ikke noget ret stort publikum, men det er klart, at der er nogle ting, der skal ud, og det må man så betale for, samtidig med at man må give bedre muligheder for at indføre betalings-tv på de resterende kanaler.
Desuden mener vi ikke, at EU bør have så en fremtrædende rolle i den danske kulturpolitik, som der lægges op til.
Vi mener, at det er Danmark og danskerne, der skal tilrettelægge den danske kulturpolitik, og ikke EU.
Hr. Torben Rechendorff fortalte, hvordan han havde gennemgået redegørelsen og sat mange jaer og mange udråbstegn, og det forstår jeg godt.
Jeg havde svært ved at holde mig vågen den første gang, jeg læste redegørelsen igennem, men efterfølgende lykkedes det mig at komme igennem den nogle gange.
Jeg er helt enig med hr. Rechendorff i, at 11 intetsigende sider ikke er meget på 8 år, for det er jo 8 år siden, vi sidst så en sådan redegørelse.
Men lad os håbe, at den kan være startskud til, at der sker noget inden for de områder, jeg har nævnt: biblioteksområdet, en ændring af støtteordningerne for kunstnere og bedre forhold for idrætten og for de frivillige ledere.
Her er der jo nogle muligheder inden for tips- og lottosystemet, og så mener vi som sagt også, at der skal ske nogle store ændringer af medielovgivningen.
Jeg håber, at man vil gøre det nogle år endnu.