Lene Garsdal (SF), 2003-03-13:
I SF er vi enige i, at en patient og lægen ofte kan mangle et overblik over, hvilke lægemidler patienten får.
Det er et problem, ikke mindst for patienten, hvis hun får flere slags medicin, som eventuelt kan reagere med eller imod hinanden. En medicinprofil vil kunne reducere risikoen for fejlmedicinering, hvis oplysningerne bruges til sikring af kvaliteten af behandlingen.
Det er godt, at der med dette lovforslag tages hul på etableringen af personlige, elektroniske medicinprofiler, som kan blive et skridt i retning af kvalitetssikring af den enkelte borgers medicinbrug.
Forslaget indebærer meget vidtgående beføjelser til ministeren med hensyn til at fastsætte nærmere regler for registret.
De fyldige høringssvar bekræfter, at et register med så følsomme oplysninger kan give anledning til mange indvendinger og bemærkninger.
Vores bekymring ligger i, at alle recepter, som udleveres på apoteket, skal indberettes, og at borgeren ikke får mulighed for at sige nej.
Det ville især gælde, hvis oplysningerne i registeret senere suppleres med endnu mere følsomme oplysninger, f.eks. diagnoser, som der er lagt op til.
Det finder vi katastrofalt i SF.
Følsomme persondata bør ikke ligge samlet i én stor
database.
Som Datatilsynet også påpeger, vil der blive indsamlet en meget stor datamængde, der kun i visse tilfælde vil være brug for, og som kun bør oprettes, hvis der er væsentlige samfundsinteresser, der taler for det.
Jeg har svært ved at se, hvilke samfundsinteresser der skulle gøre det nødvendigt, at al receptpligtig medicin skal udleveres til registeret, og hvorfor den enkelte ikke kan få mulighed for at sige nej.
Der er efter SF's opfattelse behov for i udvalgsarbejdet nøjere at se på, hvilke oplysninger der bør ligge i databasen, og om al receptpligtig medicin skal registreres for hver enkelt borger.
Det Etiske Råd har tilsvarende grundlæggende betænkeligheder ved et centralt register med den type oplysninger.
SF støtter, at der i første fase indberettes de oplysninger, som fremgår af forslaget.
Vi støtter også, at oplysningerne kan gemmes i et tidsrum, der svarer til den generelle forældelsesfrist for sager til Patientklagenævnet, og at de derefter slettes.
Er det ikke problematisk at oprette et så stort register, hvis der ikke er sikkerhed for, at det bruges? Kan man forvente, at en vagtlæge vil bruge registeret, hvis patienten ikke har direkte adgang fra hjemmet?
Og tilsvarende: Må apotekerne kun få adgang efter samtykke, når han rækker medicinen over disken?
Hvis patienten ikke henter sin medicin selv, får apotekeren ikke mulighed for at kvalitetssikre den udleverede medicin.
Den enkelte borger får uhindret adgang til sin egen profil og kan udlevere den udskrift fra registeret til hvem, han eller hun vil.
Da der ikke er nogen sikkerhed for, at f.eks. hjemmeplejen, kommunen eller et forsikringsselskab ikke kan presse en person til at udlevere sin profil, er det efter SF's opfattelse vigtigt, at der ikke ligger flere følsomme oplysninger end nødvendigt på den enkeltes profil.
Alt i alt finder SF, at der er mange gode tanker i forslaget, men der er væsentlige mangler, hvad retssikkerhedsområdet angår.
Til slut kan det undre, at forslaget om opkrævning af gebyrer finder plads i et forslag som det her.
Men i SF afventer vi udvalgsarbejdet og er positive over for at arbejde videre med det.