runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 1999-12-07:
Ja, det er jo rigtigt, som det er blevet sagt, at de her afgifter og brugerbetalingen var noget, der kom frem i forbindelse med forhandlingerne om politiforliget, hvor det var ultimativt fra V og K, at de ikke måtte være med til at finansiere politiet.
Så kom jo den lykkelige situation, at der kom et flertal uden om V og K.
Det beskriver hr. Anders Fogh Rasmussen ganske godt i det nye blad Magasinet Liberal, hvor han skriver: »I en anspændt fase af forhandlingerne var vi nødt til at sige nej til at medvirke til et politiforlig.
Årsagen var, at Mogens Lykketoft stædigt insisterede på at betale regningen for et bedre politi med øgede skatter og afgifter.«
Venstre og De Konservative var altså ude.
Men så skete der det, at da Venstre og De Konservative lige var gået, blev de øvrige partier åbenbart grebet af en eller anden form for bondeanger, og så opgav de fuldstændig det dér med, at de, der bruger pengene, også skal være med til at skaffe dem.
Så fandt de lige pludselig en anden finansieringskilde, og den finansieringskilde er altså en finansieringskilde, som Venstre og De Konservative bedre kan lide.
Det er den, der bygger på, at der skal være en vis mængde kriminalitet i samfundet, for er der ikke kriminalitet i samfundet, så er der ikke penge til at finansiere politiet.
Det fremgår klart af finansloven.
Så kunne man forestille sig, at de besparelser her så var ude.
Og hvor optræder de så?
Ja, de optræder under afsnittet om aftalen om Måltidens Hus, børn m.v. Det er dér, man lægger penge på pas - undtagen for børn - og det er så dér, man laver de højere retsafgifter.
Fra Enhedslistens side har vi altså det princip, at vi godt vil være med til at skaffe penge til de udgifter, som vi ønsker at afholde.
Vi ønsker faktisk ikke at afholde nogen udgifter uden også at være med til at skaffe pengene.
På den anden side har vi det altså også sådan, at vi ikke føler nogen forpligtelse til at skaffe penge til hvad som helst.
Derfor kunne vi sådan set ikke drømme om at stemme for det her forslag.
Faktisk er det vores principielle opfattelse, at pas i et moderne samfund burde være gratis.
Hvad er baggrunden for, at man ikke skulle have et pas gratis?
Skal vi ikke også begynde at tage betaling for et sygesikringsbevis, så folk skal betale en eller anden afgift for at få et sygesikringsbevis?
Det synes vi ikke.
Vi synes, et pas er til for, at man kan komme uden for landets grænser, og det burde være en del af det at være statsborger i Danmark, og det burde sådan set være gratis.
Så vi kan ikke støtte lovforslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-12-07:
Det politiforlig, som blev indgået i 1995 for en 4-årig periode, udløber med dette årsskifte, og der har rejst sig røster fra flere partier om, at der i et kommende politiforlig skulle være flere politifolk, at der skulle være mere udstyr og bedre udstyr, og at der i det hele taget skulle være en stærkere indsats for at opklare kriminalitet.
Men det har været beskæmmende at observere, at de partier, der har råbt højest om flere ressourcer til politiet, har været absolut modvillige til at skaffe finansieringen for disse øgede midler.
Disse to afgiftsforslag, om en retsafgift og om pasloven, er en del af politiforliget - nå nej, det må jeg forresten ikke sige; det er ikke en del af politiforliget, men det er nogle afgifter, som skaffer nogle penge i kassen, som nogle af os finder velkomne, fordi vi derved skaffer en del af den finansiering, som er nødvendig for at skaffe de ekstra midler, politiforliget medfører. Jeg synes, der er grund til at takke de partier, der har været med til at bidrage til denne finansiering, og det vil selvfølgelig i første omgang sige SF og CD, som har været regeringen en stor hjælp i arbejdet for at få disse afgifter
igennem.
Det Radikale Venstre har ingen betænkeligheder ved at indføre disse afgiftsforhøjelser, som vi synes er ganske beskedne, og som dårligt kan betyde ret meget i en almindelig families økonomi.
Der er derfor tilslutning til en hurtig udvalgsbehandling og til gennemførelse af disse forslag.
Sonja Albrink (CD), 1999-12-07:
Jeg skal kort på CD's vegne tilkendegive, at vi kan støtte det foreliggende lovforslag.
Vi er utrolig glade for, at vi fik det flotte politiforlig hjem, og vi vil gerne være med til at finansiere det, og derfor støtter vi også det foreliggende forslag.
Egil Møller (DF), 1999-12-07:
Da vores normale ordfører på området, hr. Peter Skaarup, ikke har mulighed for at være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre følgende: For at der ikke skal være nogen som helst tvivl: Dansk Folkeparti kan naturligvis ikke støtte dette lovforslag.
For at få finansloven på plads er det set med Dansk Folkepartis øjne fuldstændig uacceptabelt, at borgerne, pensionisterne, erhvervslivet, ja alle i det danske samfund, må holde for med højere skatter og afgifter.
At hæve retsafgifterne betyder store ekstraomkostninger for de borgere og virksomheder m.fl., der nu skal betale 2 pct. mod tidligere 1 pct. af den del af sagsværdierne, der ligger over 6.000 kr. i civile sager.
Derudover ryger der ekstra 200 kr. til anskaffelse af pas, dvs. en forhøjelse fra 400 kr. til 600 kr.
Men folkepensionisters pasgebyr skal af en eller anden grund stige med forholdsvis langt mere - fra 150 til 350 kr., hvilket er en stor byrde for en folkepensionists økonomi - uden at der samtidig sker nogen som helst kompensation. Afgiftsforhøjelserne skulle oprindelig være med til at finansiere politiforliget.
Venstre og De Konservative ønskede
ikke, at de skulle finansiere politiforliget, men i stedet finansierer de nu en anden del af regeringens finanslovforlig med venstrefløjen.
Hermed er Venstre og De Konservatives forsikringer om, at politiforliget ikke indebærer skattestigninger, gjort totalt til grin.
Enhver kan se, at finansminister Mogens Lykketoft har jongleret lidt med tallene, så skatterne og afgifterne med dette og andre forslag stadig forhøjes, men blot finansierer en anden del af finanslovpuslespillet.
SF's finansordførers, hr. Jes Lundes, udlægning af sagen over for Ritzaus Bureau, var faktisk meget rammende.
Her sagde han: »Finansieringen er blevet på en anden måde end tidligere, fordi der er flyttet rundt på nogle brikker, men det synes jeg da er meget kreativt, for nettoresultatet er det samme.«
Som Venstres ordfører, fru Birthe Rønn Hornbech, selv har erkendt, indeholder politiforliget i dag kun en lille udvidelse af politistyrken, og når den indirekte finansiering reelt bibeholdes med et ekstra gebyr for pas på 200 kr. og den forhøjede retsafgift, er det ikke meget, Venstre og De Konservative har opnået i retning af færre og mindre skatter.
Derfor burde de naturligvis hellere have holdt fingrene væk fra aftalen.
Desværre har Venstre og De Konservative med forliget givet regeringen vetoret på politiets område langt ind over næste folketingsvalg, og det er ikke særlig betryggende, må man sige.
Til gengæld har man indirekte medvirket til højere skatter.
Ja, taget ved næsen er man blevet.
Aage Frandsen (SF), 1999-12-07:
Til hr. Søren Søndergaard: Det er ikke mig, der inviterer til forhandlinger, men hvis hr. Søren Søndergaard gerne ville have været med til forhandlingerne, tror jeg godt, han kunne have givet et praj et sted og sagt: Jeg vil gerne være med til forhandlingerne.
Så tror jeg også hr. Søren Søndergaard var blevet inviteret til forhandlingerne.
Og hvis pengene ikke kommer ind i denne forbindelse, må vi sørge for, at pengene kommer ind på anden vis.
Det er klart, at der ingen sammenhæng er mellem, at bøderne stiger, og at vi ønsker en finansiering - undtagen måske på den måde, at man kan konstatere, at hvis der kommer flere penge i kassen, er der en finansiering, men kommer der ikke flere penge i kassen, må pengene findes et andet sted, og det er vi til enhver tid villige til.
Helge Adam Møller (KF), 1999-12-07:
En enkelt bemærkning til hr. Søren Søndergaard ...
Søren Søndergaard (EL), 1999-12-07:
Grunden til, at der ikke blev lavet noget resultat med Enhedslisten, var bl.a., at vi ikke blev inviteret til forhandlingerne, og det er jo svært at forhandle, når man ikke er til stede.
Men lad det nu det ligge.
Hvis kriminaliteten falder, er det et ufinansieret politiforlig, og det vil sige, at de herrer må arbejde for, at kriminaliteten holdes på det aktuelle niveau, eller i hvert fald arbejde for, at det bødebeløb kommer ind.
Så er der nemlig ikke penge til politiet.
Aage Frandsen (SF), 1999-12-07:
Nu var det ikke noget færdigt resultat, men det kunne vi eventuelt have fundet ud af sammen, hr. Søren Søndergaard og regeringen og SF.
Jeg ved det ikke, men dertil kom vi ikke.
Så vil jeg også godt sige uden omsvøb: Det var da ikke vores idé, at man skulle frafalde den form for finansiering, det var overhovedet ikke vores idé.
Det var andres idé, det var regeringens idé, og det står vist helt klart, tror jeg, at det var regeringen, der ønskede en anden form for finansiering, men alligevel opretholdt den indtægt, som dette lovforslag er udtryk for.
Så til hr. Søren Søndergaards bemærkning om stigningen i bøder i forhold til finansieringen
: Det, der er tale om her, er, at vi kan konstatere, at i det omfang Rigspolitichefen sørger for, at bøderne stiger - og det er hans opgave alene, det har vi overhovedet intet med at gøre - vil der være indtægter, og i det omfang det ikke sker, er der en manglende indtægt, og så er der en ikkefinansiering, i det omfang der ikke kommer flere penge i bødekassen.
Sådan er det og det er under ingen omstændigheder sådan, at Folketinget ved denne ...
Søren Søndergaard (EL), 1999-12-07:
Jeg er fuldstændig enig med SF's ordfører i, at hvis man vil have noget, skal man også finansiere det. Så meget desto mere undrer det mig, at man fra SF's side accepterede at gå bort fra, at de ting skulle finansiere det politiforlig, man var en del af, og derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge SF's ordfører: Hvad var årsagen til, at man opgav at stille krav om, at de ting skulle finansiere politiforliget, og i stedet accepterede noget, som jeg aldrig har opfattet som SF's politik, nemlig at politiforliget bl.a. skal finansieres ved hjælp af højere bøder?
Det vil sige, at hr. Aage Frandsen nu sammen med hr. Helge Adam Møller og andre gode folk skal rende rundt ude i den danske befolkning og sige: For guds skyld, overhold ikke loven, for så kan politiforliget ikke finansieres!
Hvad er grunden til, at man frafaldt det oprindelige forhandlingsresultat?
Aage Frandsen (SF), 1999-12-07:
I politik er det jo sådan, at hvis man gerne vil have gennemført noget, som koster penge, må man også sørge for, at der er en finansiering af det, og man kan sige, at i den sidste måneds tid har der været mange øvelser i retning af at finde ud af, hvem der ville bidrage med hvad, hvis de gerne ville have nogle bestemte ting gennemført.
Der var nogle partier, som absolut gerne ville være med i en aftale om politiet, og det er da i øvrigt helt i orden og helt legitimt.
Men ikke engang en ekstra betaling for pas og en højere retsafgift kunne de være med til.
Nu bliver det altså sådan, at Venstre og De Konservative bliver fri for at stemme for forslaget her, og det håber jeg da de har det godt med.
Jeg håber også, de har det lige så godt med, at de ved, at der var en anden finansieringskilde, der blev anvendt
samtidig
Det er jo somme tider, man har det sådan i politik, at man i hvert fald er ren på den måde, at man ikke stemmer for det, man ikke kan lide; men til gengæld ved man, at andre alligevel gennemfører det, man ikke kan lide, og sådan vil det være i dette tilfælde.
Det er så sådan, at vi stemmer for forslaget her, ligesom vi stemmer for en række andre indtægter til det offentlige, men også for nogle besparelser, og det gør vi ud fra den betragtning, at der er en række ting, som vi gerne vil have opfyldt i forbindelse med finansloven.
Jeg kan sige, at den ændring, som er foretaget i forhold til det første udkast, er, at børn ikke er omfattet af takstforhøjelsen med hensyn til pas, og det synes vi er godt.
Vi er ikke interesserede i, at det indtægtsforslag skulle opretholdes, med den smule indtægter, det ville give.
Helge Adam Møller (KF), 1999-12-07:
Det Konservative Folkeparti ønsker ikke højere skatter og afgifter.
Vi ønsker, at nye initiativer eller ønskede forbedringer inden for den offentlige sektor finansieres ved besparelser eller omprioriteringer, og derfor siger vi nej til dette forslag om en øget retsafgift og et ekstra gebyr for pas.
Til slut skal jeg sige, at jeg mener, der er en enkelt fejl i bemærkningerne til lovforslaget, idet det af bemærkningerne på side 3 fremgår, at man skønner, at de øgede retsafgifter delvis skal betales af erhvervslivet, og det mener jeg er et rigtigt skøn.
Men når man så ser i skemaet lige nedenunder, står der omhyggeligt, at forslaget ingen negative konsekvenser af økonomisk art har for erhvervslivet.
Der er ingen sammenhæng her, men det er en teknisk fejl, og det ændrer ikke på, at vi ikke kan stemme for dette lovforslag.
Vi stemmer imod forslaget.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1999-12-07:
Jamen jeg vil da ikke skuffe fru Dorte Bennedsen.
Det er rigtigt, at Venstre er imod dette lovforslag.
Vi synes, der er meget lidt perspektiv i, at man skal finansiere nødvendige udgifter i det offentlige med skatter og afgifter, og at det er så vanskeligt overhovedet at få en diskussion om besparelser med regeringen.
Så vi er altså imod dette forslag.
Til gengæld er vi ironisk sagt lidt imponerede af, at det er lykkedes justitsministeren i et så ordløst lovforslag, der fylder så lidt, alligevel at indføre så mange gebyrkategorier for betaling af pas og beskrive dem på en sådan måde, at det er komplet uforståeligt for almindelige mennesker, hvilke grupper de forskellige gebyrstørrelser vedrører.
Jeg kunne godt tænke mig, at justitsministeren selv var i stand til her fra Folketingets talerstol at oversætte, hvem det egentlig er, der skal betale 360 kr., og hvornår, og hvem det egentlig er, der skal betale 600 kr., og hvornår, men det tror jeg ikke ministeren kan.
Dorte Bennedsen (S), 1999-12-07:
Disse forhøjelser af afgifter på civile domssager og på betalingen for pas har unægtelig haft en finurlig tur i den borgerlige politiske karrusel.
De blev fremlagt af justitsministeren, bragt i forslag af ham under politiforhandlingerne for at de partier, som ville indgå i et politiforlig, også kunne leve op til at finansiere dette forlig inden for Justitsministeriets budget.
Men det modsatte Venstre sig med næb og klør, for at sige det mildt.
Politiforliget skulle finansieres med besparelser.
Ergo fandt man så en besparelse
andetsteds til at dække udgifterne til politiforliget
Men dermed opstod der jo en manko i statsbudgettet, som dækkes ind af de her foreslåede afgiftsforhøjelser.
Man skal vistnok være Venstreløve for at fatte visdommen i dette og for med oprejst pande at hævde, at man ikke har lod og del i afgiftsforhøjelsen.
Når det er sagt, skal det også siges, at når der skal findes afgiftsforhøjelser til at dække nye initiativer, er det et fornuftigt sted, man har valgt.
Afgiftsforhøjelsen friholder de små civile sager, og hvad angår pas, vil en forhøjelse på 200 kr. pr. voksenpas, som skal betales én gang hvert 10. år ved pasfornyelse, næppe vælte nogen af pinden.
Socialdemokratiet kan støtte dette lovforslag, samtidig med at vi glæder os over det indgåede politiforlig.
Jytte Andersen (S), 1999-12-07:
Jeg vil godt sige til hr. Jens Hald Madsen omkring det dér med, at folk skal være klienter, før man kan hjælpe dem, at det synes jeg simpelt hen er en forkert socialpolitik.
Jeg synes, det ville være meget bedre at skabe nogle fysiske rammer og nogle sociale rammer om folks liv.
De bor jo i deres boliger, de bor i deres nærmiljø, som gør, at de ikke får sociale problemer, så man senere skal hjælpe dem.
Jeg vil godt sige, at det er det rene nonsens at sige, at det er hasard, rent nonsens, og det er misbrug af nationalbankdirektørens udtalelser - jeg har ikke selv hørt dem, jeg har fået dem refereret - som alene har været en appel og en løftet pegefinger til de mange private, som omkonverterer uden helt at tænke over, at der naturligvis er en mindre risiko ved det, men som ligger lidt under for nogle af de meget aggressive og meget pågående pengeinstitutter og realkreditinstitutter, som næsten ikke kan se, at der er bare en lille friværdi i folks huse, før der skal omkonverteres og pumpes ud i nyt privatforbrug.
Men det er slet, slet ikke det, der er tale om her.
Absolut ikke.
Men så har jeg konstateret, at Venstre siger, at byfornyelse skal foregå på markedsvilkår.
Det synes jeg faktisk er et meget vigtigt statement.
Byfornyelse skal foregå på markedsvilkår.
Der er ganske, ganske mange små håndværkere, Håndværksrådet, små selvstændige, som meget gerne ville have, vi satte byfornyelsesrammen endnu mere op, end vi har gjort nu.
Men jeg kan altså konstatere, at det er Venstres synspunkt.
Tak for det.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-12-07:
Jeg vil sige til ministeren, at jeg ville have været meget overrasket, hvis ministeren var kommet med et lovforslag, som gik uden for ministerens ressortområde.
Jeg havde såmænd været tilfreds med to lovforslag.
Det synes jeg blot jeg skal sige til præcisering.
Så når jeg er så beskeden, og ministeren var så imødekommende, så forudser jeg, at det bliver sidste gang, at vi får fem forskellige elementer bragt i ét lovforslag.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-07:
Tak for vejledningen, hr. formand.
Søren Søndergaard (EL), 1999-12-07:
Jeg må indrømme, at jeg ikke helt forstår justitsministerens måde at fremstille tingene på.
Var det ikke sådan, at i forhandlingerne var det lige præcis fra borgerligt hold, vi fik fremlagt den idé at finansiere politiforliget ved hjælp af kriminalitet?
Og var det ikke sådan, at lige præcis justitsministeren gentagne gange tog afstand fra den tankegang?
Eller er det mig, der har misforstået noget?
Frank Aaen (EL), 1999-12-07:
Man behøver ikke at have studeret emnet om, hvordan man er økonomisk stillet, hvis man er efterlevende ægtefælle.
Det er et lotteri afhængig af, hvad man selv er på det pågældende tidspunkt: i arbejde eller pensionist eller efterlønsmodtager, om den afdøde er i arbejde, pensionist eller efterlønsmodtager, og om det sker først på måneden, eller det sker sidst på måneden, om det sker først på året, eller om det sker sidst på året.
Det er i det hele taget fuldstændig uoverskueligt for nogen som helst borger her i landet at finde ud af, hvordan man er stillet på det tidspunkt, hvor man eventuelt bliver alene.
Derfor er det en meget god idé, at man nu tager fat i at få ryddet lidt op i det og sørge for, at man, i stedet for at det er tilfældigheder, der afgør, om der er noget eller der ikke er noget fra det offentliges side, så sørger for ensartede regler, således at alle, der har trang og behov på grund af lav indkomst, lav formue, får en efterlevelsesydelse, uanset på hvilket tidspunkt og i hvilken beskæftigelsesmæssig, pensionistmæssig situation dødsfaldet er foregået i.
Meget fornuftigt.
Vi er tilhængere af det, og da det her går ud på at fjerne nogle regler og skal ses i sammenhæng med, at vi så indfører nogle andre, der er mere retfærdige og mere fornuftige, så støtter vi selvfølgelig også det her forslag.
Og så vil jeg sige endnu en gang, at jeg synes, det er uanstændigt, at de, der på tilsvarende måde tager penge i samme situation, så bare hælder dem over i en anden kasse, der hedder politiet, uden at have krævet, som vi har gjort, at der selvfølgelig skulle laves en reform, der sikrede, at de, der ingen penge havde på efterlevelsesydelsen, at de fremover så får nogle penge.
Jann Sjursen (KRF), 1999-12-07:
Kristeligt Folkeparti kan heller ikke støtte dette lovforslag om retsafgifter og pasafgifter.
Det er jo en af de finansieringskilder, som var på bordet under de politiforhandlinger, som allerede har været omtalt en del gange her under debatten, også en finansieringskilde, som vi fra Kristeligt Folkepartis side sådan set var villig til at diskutere, ikke bare i forhold til et eventuelt politiforlig, men også i forhold til den samlede finanslovaftale. Det fik vi som bekendt ikke lov til.
Regeringen holdt fast på, at finansloven skulle hakkes op i stumper og stykker og man skulle se de enkelte delområder for sig og også deres finansiering for sig.
Dermed kunne Kristeligt Folkeparti ikke deltage i de videre forhandlinger om et politiforlig.
Vi finder egentlig, at det er en kritisabel måde at forhandle finanslov på overhovedet, at regeringen fra starten totalt nægter at se på den samlede finansiering af finansloven i en sammenhæng, og at man i den forbindelse blot beder de enkelte partier om at finansiere delområde for delområde.
Vi mener ikke, at det er det, der giver mening med hensyn til at diskutere en finanslov og vedtage den ved en tredjebehandling, for dér gælder det jo den samlede finansiering og ikke, hvordan de enkelte områder finansieres som sådan.
Jeg synes også, at det, der allerede har været berørt her i debatten, vedrørende den kreativitet, som er blevet udfoldet i slutfasen af forhandlingerne om politiforliget, i virkeligheden udstiller konsekvenserne af en sådan forhandlingsstrategi fra regeringens side.
Det bliver jo bare, at man rykker lidt rundt på cigarkasserne, så det samlede hele passer, i hvert fald set fra finansministerens side, men hvor de enkelte partier så i virkeligheden efter Kristeligt Folkepartis opfattelse bliver gidsler i regeringens overordnede spil uden den egentlige indflydelse på, hvordan den samlede finansiering ser ud, selv om man indirekte såvel som direkte bidrager til den. Kristeligt Folkeparti kan ikke støtte det foreliggende lovforslag.
Kim Behnke (FRI), 1999-12-07:
Det er sjovt at høre så mange ordførere, der sådan set ikke har nogen argumenter for, at de har tænkt sig at støtte forslaget, men bare erklærer, at nu har de indgået en finanslovaftale, og så må de jo tage det med, der kommer.
Et eller andet sted har de pågældende partier vel siddet ved et forhandlingsbord og har accepteret det her.
Derfor synes vi, det er en lidt underlig argumentation, at det kun er, fordi man er med i finanslovforlig, at man vil acceptere det her.
Det burde være sådan, at når der forelægges lovforslag i Folketinget, tager man stilling til lovforslagets indhold og det moralsk rimeligt retfærdige og acceptable i, at Folketinget går ind og lovgiver på det pågældende område.
Og på det her område er vi ovre i afdelingen for nekrofili.
Vi er ovre i den afdeling, hvor staten tjener penge på, at folk de dør.
Hvis de pågældende mennesker lever videre, har de muligheden for selv at disponere pengene i ægteskabet, uden at der skal afleveres særlig skat.
Men blot fordi den ene ægtefælle dør, udløser det lige pludselig en særlig skat til staten.
Hvorfor i alverden skal staten tjene penge på, at folk dør?
Det har vi aldrig kunnet forstå.
Derfor glædede vi os, da vi for et par år siden fik hele dødsbobeskatningslovgivningen moderniseret og gjort langt mere rimelig og retfærdig, end den var hidtil.
Men lige siden har vi, som Venstres ordfører jo så glimrende redegjorde for, i Folketinget ødelagt det, der var ret og rimeligt for få år siden. Dette lovforslag, som jo har tre elementer, har to, som man kunne argumentere for måske var rimelige nok, men absolut i småtingsafdelingen, nemlig forhøjelsen af beløbsgrænsen og den mindre nedsættelse af bofradraget.
Men det er jo ingenting i forhold til selve omdrejningspunktet i forslaget, nemlig at skatteministeren har fået en arbejdsordre fra finansministeren: Skaf 200 mio. kr., om du så skal tage pengene fra de døde.
Når man går ind og laver reglen om at ændre det dobbelte personfradrag, skal man jo være opmærksom på, at i det øjeblik, der pludselig sker et dødsfald, kan man jo ikke som en computer fra time til time omstille sin økonomi.
Det tager tid.
Der er boligøkonomi; der er leveomkostninger i det hele taget.
Der er en lang, lang række ting, som skal tilpasses.
Den mulighed fratager skatteministeren nu de arme mennesker.
Vi synes, at det hverken moralsk, politisk eller økonomisk er rimeligt, at det her forslag bliver vedtaget.
Derfor vil vi i Frihed 2000 komme med klare og utvetydige nejstemmer.