runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Klaus Hækkerup (S), 1998-04-22:
Hr. Keld Albrechtsen spørger, hvilke betingelser der skal stilles fra dansk side for kronens tilknytning til euroen.
Så det får hr. Keld Albrechtsen ikke lokket mig til.
Og så siger hr. Kim Behnke, at vi i Socialdemokratiet skulle have et hjerte, der banker i takt med euroen. Dertil vil jeg godt sige, at det må man sandelig ikke håbe, for euroen er jo slet ikke startet endnu.
Men jeg vil godt tilføje, at vi ikke har skrevet noget i vores hjerte om, at vi helst vil opgive det danske forbehold på ØMU-området.
For mig at se
er det et praktisk spørgsmål, og sådan som det ser ud i dag, har vi en tilfredsstillende løsning, som vi kan leve med.
Og som jeg sagde i mit indlæg, kan vi endda leve rimelig godt med det forbehold, vi har.
Fælles skattepolitik står ikke på dagsordenen.
Det står ikke på min dagsorden, og det står ikke på Socialdemokratiets dagsorden, og mig bekendt står det heller ikke på regeringens dagsorden.
Men noget andet er, at vi selvfølgelig mellemstatsligt uden at overdrage kompetence til EU kan forhandle om skattespørgsmål, og det kan være hensigtsmæssigt på mange forskellige områder, f.eks. for at begrænse skattesnyd.
Charlotte Antonsen (V), 1998-04-22:
Jeg vil spørge hr. Klaus Hækkerup
, om hr. Klaus Hækkerup ikke er enig i, at det danske forbehold respekteres fuldt ud med Amsterdamtraktaten, fordi man jo netop kan sige - og det var det, som hr. Kim Behnke også var inde på - at det danske forbehold, når vi taler om ØMU'en, i praksis går ud på, at Danmark ikke må få indflydelse på sit eget renteniveau.
Det er det, der står i det danske forbehold, hvis man omskriver det til almindeligt dansk: Danmark må ikke få indflydelse på sin egen rente.
Og så vil jeg spørge hr. Klaus Hækkerup: Er det ikke korrekt, at i dag er det den tyske nationalbank, der afgør den danske rente, og om en uge, når tredje fase i ØMU'en træder i kraft, er det 11 europæiske lande, altså 11 europæiske regeringer og centralbanker, der bestemmer det danske renteniveau? Så til den tid har Danmark stadig væk ingen indflydelse på det danske renteniveau, og derfor er spørgsmålet altså: Respekterer vi ikke fortsat det danske forbehold?
Kim Behnke (FP), 1998-04-22:
Nu må hr. Klaus Hækkerup jo ikke løbe fra sin egen argumentation, for argumentationen både fra hr. Hækkerups og fra ministerens side har i dag været, at når nu alle disse elleve lande får indført euroen som fælles valuta og har en stabil økonomisk udvikling og alt det dér, så får vi en masse konkurrence og lavere priser, og uha, hvor det går!
Og mit spørgsmål er så: Hvad vil Socialdemokratiet sige den dag?
Og dér minder jeg om, at Socialdemokratiet jo har mistet sin jomfruelighed, hvad det angår, al den stund man har støttet en fælles CO2-afgift og støttet en fælles selskabsskat i EU.
Så hvad bliver det næste skridt?
Er det vores moms?
Og hvad siger Socialdemokratiet da?
Lene Espersen (KF), 1998-04-22:
Jeg hørte Socialdemokratiets ordfører, hr. Klaus Hækkerup, sige, at det er meget vigtigt, at vi lægger op til den politik, som økonomiministeren har lagt op til, nemlig at Danmark skal have så snævert et bånd til euroen som overhovedet muligt.
Og jeg vil bede Socialdemokratiets ordfører bekræfte, at om vi så lavede et bånd på 0 pct. til euroen, ville det stadig væk være i overensstemmelse med det danske forbehold.
Vi deltager nemlig ikke i euroen, men selv om vi af økonomiske årsager knytter vores krone meget tæt til euroen, vil det stadig væk være i fuld overensstemmelse med det forbehold, som Danmark har på området.
Søren Kolstrup (EL), 1998-04-22:
Jeg skal blot anbefale, at man er særligt opmærksom på den støjemission, der kommer fra godstog og det materiel, vi har inden for godstog i Danmark.
Jeg synes, det lyder betryggende, at ministeren vil se med skærpet opmærksomhed på de her problemer, men jeg håber især, at det også vil ske inden for godsområdet.
Klaus Hækkerup (S), 1998-04-22:
Fru Charlotte Antonsen spørger, om det danske forbehold ikke respekteres fuldt ud med Amsterdamtraktaten, og det mener jeg helt bestemt det gør; jeg kan faktisk ikke se andet.
Men så siger fru Charlotte Antonsen, at det er den tyske nationalbank, der afgør den danske rente i dag, og det er jeg uenig i.
Det er ikke den tyske nationalbank, der har besluttet, at renteforskellen på den korte rente fra sidste år til i dag skulle falde fra 0,4 til 0,2 pct.
Det, at man har fulgt den økonomiske udvikling i Tyskland,
er lige så meget en følge af den økonomiske politik, som Folketinget har vedtaget.
Hr. Kim Behnke mener nærmest, forstår jeg,
at markedskræfternes frie spil inden for EU vil tvinge os til at indføre en fælles skattepolitik, og det vil jeg godt sige at jeg ikke er enig i.
Og for nu at foretage en sammenligning kan jeg nævne, at der i Danmark i dag er store forskelle fra kommune til kommune: Der er nogle kommuner, der ønsker et højt serviceniveau og en høj skat, og nogle, der ønsker et lavt serviceniveau og en lav skat, og det kan vi sagtens leve med, det har ikke givet anledning til de store problemer, som hr. Kim Behnke synes at forestille sig.
Og jeg vil også godt sige, at vi jo heller ikke har en fælles selskabsskat i EU, sådan som hr. Kim Behnke synes at forestille sig.
Og jeg vil godt bekræfte over for fru Lene Espersen, at hvis vi skulle være i den situation, at vi kunne få forhandlet os frem til et udsvingsbånd på nul til begge sider - det kan jeg nu ikke forestille mig, men hvis vi kunne - ville det selvfølgelig principielt stadig væk være i overensstemmelse med det danske forbehold, for det, der ligger i forbeholdet, er jo en principiel mulighed for at foretage en devaluering, hvis den økonomiske udvikling på et eller andet tidspunkt gør det nødvendigt og ønskeligt.
Og det vil der også være mulighed for, uanset om udsvingsmarginen er på 15 pct., på 2,5 pct. eller på 0 pct.
Kim Behnke (FP), 1998-04-22:
Det var jo én lang reklametale for euroen, hr. Klaus Hækkerup kom med, og der er jo næppe nogen tvivl om hvorfor, for inderst inde i enhver socialdemokrat banker der jo et hjerte, der helst vil banke i takt med euroens udvikling frem for at respektere det danske forbehold, som den danske befolkning
har taget.
Mit spørgsmål drejer sig om den stabile økonomiske udvikling, som økonomiministeren også var inde på, og hvor ministeren sagde, at når man nu får euroen som valuta i alle disse lande, vil der blive konkurrence osv., for hvornår melder det spørgsmål sig, om der ikke også skal være
fælles skattepolitik i landene?
Jeg ved jo, at man fra dansk side allerede har taget hul på diskussionen, fordi man fra dansk side vil have en fælles CO2-afgift og fra dansk side støtter bestræbelserne på at få en fælles selskabsskat.
Mit spørgsmål til hr. Klaus Hækkerup er derfor: Hvornår melder man også rent ud fra Socialdemokratiet og erklærer, at man er parat til at underkaste dansk skattepolitik beslutninger i EU?
Søren Kolstrup (EL), 1998-04-22:
»Vil ministeren overveje at indføre bindende støjgrænser for togdrift og samtidig sikre berørte borgere mulighed for et konstruktivt samarbejde med Banestyrelsen om løsning af konkrete problemer?«
Sonja Mikkelsen (S), 1998-04-22:
Støjbekæmpelsen langs jernbanestrækninger er ikke omfattet af miljølovgivningens reguleringsmuligheder.
For nye jernbanestrækninger er det imidlertid praksis, at støjkravene reguleres med udgangspunkt i de samme krav, som regioner, kommuner og lokalplaner stiller til nye arealanvendelser langs eksisterende strækninger.
Langs de eksisterende strækninger styres indsatsen af Banestyrelsens støjpulje, der også har faste støjgrænser og kriterier som udgangspunkt.
På den måde er der således faste krav til grænserne for støj
langs de danske jernbaner
, men det har hidtil været politisk accepteret, at indsatsen langs de eksisterende strækninger af økonomiske og praktiske hensyn strækker sig over en årrække.
Banestyrelsen modtager jævnlig henvendelser om støjproblemer fra naboer til banen.
Sagerne behandles altid individuelt, men naturligvis i overensstemmelse med de regler og kriterier, der gælder på området.
I forbindelse med opsætning af støjskærme afholder Banestyrelsen i øvrigt borgermøder i de berørte kommuner for at orientere lokalbefolkningen grundigt om projektforslaget, og jeg har i forbindelse med min tiltrædelse som trafikminister understreget, at regeringen lægger vægt på, at borgerne inddrages i beslutninger, der vedrører dem.
Det gælder naturligvis også udformningen af konkrete støjdæmpende projekter langs jernbanen.
Søren Kolstrup (EL), 1998-04-22:
Jeg synes, det lyder betryggende, at ministeren agter virkelig at inddrage borgerne i planlægningen af disse jernbanestrækninger, så også borgerne kan få en positiv holdning til jernbanedriften.
Men jeg vil godt spørge, om ministeren dog ikke forestiller sig, at man før eller siden bliver nødt til at hæve Banestyrelsens årlige støjpulje, for vi kommer jo ikke uden om, at den positive holdning også må have et par mønter med bag sig.
Sonja Mikkelsen (S), 1998-04-22:
Som jeg også nævnte i afslutningen af svaret på det forrige spørgsmål, er jeg indstillet på at tage denne problemstilling op i forbindelse med en samlet drøftelse af de økonomiske rammer for fremtidens jernbanedrift i Danmark.
Aase D. Madsen (DF), 1998-04-22:
I forbindelse med den store udbygning til 6 mia. kr. har der jo været rapporter fremme fra Carl Bro og Institut for Fremtidsforskning, der sår meget stor tvivl om, hvorvidt det overhovedet er nødvendigt med den store udbygning, der kræver nye arealer.
For ikke at udsætte nye arealer for den støjpåvirkning, der bliver talt om her, vil ministeren så iværksætte en ny, uvildig ekspertundersøgelse, der kan bortvejre den tvivl, der i øjeblikket er om, om 6 mia. kr.s-løsningen er den rigtige løsning eller ej?
Kristian Jensen (V), 1998-04-22:
»Er ministeren villig til, i forhold til andre regioner i landet, at drage konsekvensen af det løfte, som ministeren forleden gav kredse i Århus Amt om at stille ministeriets ressourcer til rådighed for en undersøgelse af det økonomiske og tekniske grundlag for en ny international lufthavn i Østjylland, således at tilsvarende ressourcer vil blive tilbudt de pågældende?«
Skriftlig begrundelse
Som det sikkert er ministeren bekendt, er Østjylland ikke det eneste område i landet, hvor kredse i tilknytning til erhvervsliv, kommuner og amtskommuner ønsker foretaget eller allerede har foretaget tilsvarende undersøgelser, som den der nu forudses i Østjylland. Hvad enten det drejer sig om nyanlæg eller udvidelse og modernisering af eksisterende lufthavne, vil de pågældende kredse utvivlsomt forvente, at ministeren tilsvarende stiller ministeriets ressourcer til rådighed eller eventuelt refunderer udgifter, som inden for de seneste år allerede er anvendt til de pågældende formål uden statsstøtte.
Det fremgår af Jyllands-Postens tillæg JP Århus fra den 29. marts, at trafikministeren stiller sit ministeriums ressourcer til rådighed for at undersøge grundlaget for en ny international lufthavn i Østjylland, og jeg citerer: »
« Jeg mener som sådan, at det er forkert at give
offentlig statsstøtte til lufthavne og lufthavnsprojekteringer, og ved at gå ind og betale for en enkelt lufthavns udbygning eller projektering til anlæg giver man netop støtte til den lufthavn frem for andre.
Hvis man kigger på de andre lufthavne både i området og i hele landet generelt, er der brugt i hundredtusindvis af kroner på at beregne udvidelser, omlægninger og nybygninger, og det er så det, jeg læser ud af rapporten her, at trafikministeren går ind på.
Jeg vil gerne høre, om trafikministeren, hvis hun ønsker at opretholde løftet til Østjylland, så også ønsker at udvide det løfte til resten af landet.
Sonja Mikkelsen (S), 1998-04-22:
Som spørgeren sikkert også er bekendt med, har vi netop afsluttet projektets første offentlighedsfase, som har været
en idéfase.
Jeg er bekendt med, at bl.a. repræsentanter fra Institut for Fremtidsforskning har haft holdninger til denne sag, og jeg går ud fra, at de er fremsendt til Banestyrelsen i forbindelse med den offentlighedsfase, som vi har været igennem.
Derfor vil også de synspunkter, der er tilkendegivet fra forskningsinstituttet, indgå i de samlede overvejelser om, hvilket projekt der i givet fald skal fremmes i sidste ende.
Der er på nuværende tidspunkt ikke truffet beslutning om, hvilket projekt det skal være, og dermed heller ikke om, hvor mange penge der skal bruges på et givet projekt.
Kristian Jensen (V), 1998-04-22:
For god ordens skyld vil jeg gerne spørge, om ministeren er enig med mig i, at etablering og drift af lufthavne som udgangspunkt er et privat anliggende uden statsstøtte, herunder også betaling af udviklings- og oprettelsesomkostninger.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-22:
Jeg har som århusianer naturligvis fulgt ministerens besvarelse med stor interesse, og jeg vil godt høre, om jeg har forstået det rigtigt: at der ingen opmuntring overhovedet ligger fra regeringens side i forhold til de kræfter, der arbejder på at få en ny lufthavn tæt ved Århus, snarere tværtimod, synes jeg at kunne høre af ministerens besvarelse.
Hvis jeg har hørt rigtigt, er jeg godt tilfreds, for det vil jo bl.a. ud fra miljømæssige årsager være en helt forfejlet disposition, hvis man begyndte at bruge milliarder af kroner på at bygge en ny lufthavn ved Århus.
Sonja Mikkelsen (S), 1998-04-22:
Jeg er enig med hr. Kristian Jensen i, at lufthavne i Danmark er private foretagender, og det vil der i givet fald også være tale om, hvis man bygger en ny lufthavn.
Jeg forholder mig afventende og ser, hvilken beslutning der bliver truffet i Østjylland, og derudfra vil jeg så se, om der er behov for, at regeringen tager initiativer af hensyn til at sikre, at der trafikmæssigt fortsat er en god forsyning i det jyske på samme måde som i resten af landet.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-22:
Alt i dag tyder desværre på, at de endelige beslutninger om at indføre euroen pr. 1. januar 1999 vil blive truffet på et ØMU-topmøde den 2. maj i EU.
Dette vil ske, selv om de lande, der skal deltage i euroen, i virkeligheden er rygende uenige om hele projektet og der er en oplagt risiko for, at euroen bliver en ustabil valuta.
Derfor stiller den tyske regering nu krav om yderligere stramninger af den såkaldte stabilitetspagt, så det bliver endnu vanskeligere at gøre noget ved de store problemer med arbejdsløshed i mange af de europæiske lande.
Så vidt jeg har forstået på pressen i dag, har ministeren tilsluttet sig disse skærpede tyske krav, som blev drøftet på et økonomiministermøde i går.
Det vil jeg vende tilbage til senere, og jeg håber, at ministeren også vil redegøre for det i sin besvarelse.
Forberedelsen af den fælles mønt har allerede i en række EU-lande kostet dyrt i form af øget arbejdsløshed, og hvis og når euroen gennemføres den 1. januar 1999, vil lande som f.eks. Frankrig, Italien og Belgien komme i en fortvivlet situation, fordi de på den ene side er nødt til at gøre noget ved arbejdsløsheden, men det kan de på den anden side ikke, fordi de skal skære ned på grund af euroen.
Det hænger ikke sammen, og det vil kaste disse lande ind i en ond cirkel med nedadgående økonomi.
Euroen er et dybt udemokratisk skrivebordsprojekt, der bygger på en forældet økonomisk teori, som slet ikke passer til den situation, vi desværre har i dag, hvor arbejdsløsheden er det helt afgørende problem i EU-landene.
Euroen vil blive en møllesten om halsen på de regeringer, der kæmper med voksende arbejdsløshedsproblemer, og som i forvejen er hårdt trængt.
Derfor bør Danmark efter Enhedslistens opfattelse holde sig på så stor afstand
som muligt fra dette risikable eksperiment, og det er derfor, vi ønsker denne debat i dag med ministeren.
Den danske befolkning har jo besluttet, at vi ikke deltager i den fælles mønt.
Alligevel vil regeringen gerne med i det såkaldte Euro-X-Råds møder, og regeringen planlægger nu at indgå en snæver aftale mellem Danmark og den
ny EU-centralbank i Frankfurt
Efter Enhedslistens opfattelse er det ikke en fordel for Danmark at indgå en sådan aftale, og England og Sverige ønsker det jo heller ikke; de vil ikke have en sådan aftale. En snæver aftale vil reelt forpligte Danmark til at følge centralbankens beslutninger.
Dermed undermineres den danske undtagelse, og der er reelt tale om et første skridt ind i den fælles mønt.
Derfor strider en sådan aftale efter Enhedslistens opfattelse imod resultatet af folkeafstemningen den 18. maj 1993.
Besvarelse
Sonja Mikkelsen (S), 1998-04-22:
I første omgang er beslutningen om at ansøge om tilladelse til anlæg af en ny lufthavn
et lokalt og regionalt anliggende, og regeringen har ikke planer om at bidrage til en sådan beslutning.
En eventuel ny lufthavn i Østjylland vil imidlertid få stor betydning for de eksisterende lufthavne, Tirstrup Lufthavn og også Billund Lufthavn og Karup Lufthavn
, og det har derfor også stor betydning for flykunderne.
Mit tilbud, som desværre ikke er blevet helt korrekt gengivet i dele af pressen, er, at jeg gerne vil stille Trafikministeriets ekspertise til rådighed for nærmere at analysere konsekvenserne, som kan blive ret dramatiske for de eksisterende lufthavne, der vil blive berørt af en eventuel beslutning af den karakter, men det forudsætter selvfølgelig, at de er interesseret i det.
Det er altså et tilbud, som primært retter sig mod de eksisterende lufthavne, hvis de er interesseret i det i samarbejde.
Det er tidligere mere præcist refereret i Børsen, hvor man har kunnet læse det direkte citat på dette område.
Mit tilbud ændrer ikke ved de krav, der er fastsat i disse love.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-04-23:
Nu kan man jo i lang tid diskutere grundlovsspørgsmål og forfatningsretlige spørgsmål, som knytter sig til dette emne, og det er allerede blevet gjort lidt i det små, og det vil givet også blive gjort under udvalgsarbejdet.
Når jeg læser det her forslag, må man kunne koge det ned til, at det handler om, hvorvidt vi i højere grad skal forpligte regeringen til at indhente forudgående samtykke hos Folketinget, før den foretager sig noget, eller om vi ikke skal gøre det, og med hensyn til det signal er der ingen tvivl om, hvor Dansk Folkeparti står.
Vi ønsker at give det signal, at regeringen i størst muligt omfang skal være forpligtet til at indhente forudgående samtykke hos Folketinget. Så kan man have en lang diskussion og være enige eller uenige med Enhedslisten i begrundelsen for og bemærkningerne til forslaget, men sagen er, at det, vi tager stilling til i selve beslutningsforslaget, er de første to linjer, som står på forsiden, og dem synes jeg ikke, man med rimelighed kan anfægte.
Derfor kan Dansk Folkeparti støtte det beslutningsforslag, der her er fremlagt til behandling.
Kim Behnke (FP), 1998-04-23:
Lad mig først komme med et stilfærdigt pip til Enhedslisten.
Jeg synes, fremsættelsen af forslaget tyder på, at man måske i Enhedslisten er ved miste troen på, at vi den 28. maj kan opnå et nej, for hvad i alverden skal vi med det her forslag, når vi den 28. maj rent faktisk får den danske befolkning til at forkaste Amsterdamtraktaten?
Så er der jo ingen grund til at vedtage regler om, hvordan tingene skal forelægges i Folketinget.
Derfor synes vi, at dette forslag burde have afventet resultatet af folkeafstemningen, og lad mig slå fast, at i Fremskridtspartiet arbejder vi stadig væk med den ambition, at vi får et nej den 28. maj.
Skulle uheldet imidlertid være ude, er Enhedslistens forslag overordentlig relevant, for disse rammeafgørelser skal ikke bare forelægges på et eller andet tilfældigt fredagseuropaudvalgsmøde, hvor ministeren mellem 28 andre punkter får et forhandlingsmandat og så efterfølgende kommer tilbage og orienterer om, at nu er sagen gået til beslutning. Det bør være sådan, at man følger den faste procedure med forelæggelse her i Folketingssalen.
I den forbindelse skal jeg minde om, at da spørgsmålet om EU-sagers forelæggelse i Folketinget sidst var til debat her i huset, kom Fremskridtspartiet med det forslag, at man lavede en månedlig EU-dag, det kan være den første tirsdag eller den første onsdag i hver måned, hvor grønbøger og hvidbøger og andre relevante dokumenter - og det kunne så også være disse rammeafgørelser - fremlægges til forhandling i Folketingssalen og til afstemning, i det omfang der er brug for det.
Vi håber stadig væk på, at afstemningen fuldstændig overflødiggør dette beslutningsforslag nr. B 6.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-23:
Vi skriver også i bemærkningerne, at den sikreste løsning på dette problem jo er, at Amsterdamtraktaten ikke træder i kraft.
Vi synes imidlertid, det er meget væsentligt, at befolkningen får at vide, hvad det er, vi stemmer om den 28. maj, om det er en situation, hvor man agter at bruge Amsterdamtraktaten, hvis den bliver vedtaget, på en sådan måde, at man omgår og bryder grundlovens § 19.
Vi har jo desværre under debatten i dag fået bekræftet, at det er det, man vil gøre, og det ved vælgerne så, når de skal stemme den 28. maj.
Vi synes, det er væsentligt at have dette kendskab til konsekvenserne af et ja eller et nej.
Jann Sjursen (KRF), 1998-04-23:
Kristeligt Folkeparti kan ikke støtte det beslutningsforslag, som Enhedslisten her har fremsat.
Derimod er vi meget enige i de betragtninger, som tidligere ordførere og også ministeren har givet udtryk for her.
Men jeg vil også understrege, at jeg her hørte, at ministeren gav tilsagn om eventuelt at drøfte nye procedurer med Folketingets Europaudvalg og eventuelt også med Folketingets Europaudvalgs underudvalg med henblik på at sikre Folketinget et bedre indblik i disse rammeafgørelser og i processen, der fører frem til dem i EU-sammenhæng.
Med disse bemærkninger en afvisning af forslaget fra Kristeligt Folkepartis side.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-23:
Om regeringens holdning vil jeg sige, at den er jeg dybt skuffet over, ikke fordi regeringen har
en anden politisk opfattelse af tingene, end Enhedslisten har, og ikke ønsker den samme grad af parlamentarisk kontrol, som Enhedslisten gør, for det er en politisk uenighed, men jeg er dybt skuffet over, at man forsøger at feje det juridiske problem ind under gulvtæppet
Så kan fru Charlotte Antonsen jo godt mene, at fordi statsministeren har vundet én retssag, behøver man fremover aldrig nogen sinde tage juridiske problemer alvorligt.
Det synes jeg er en lemfældig måde at se tingene på, og vi vil i hvert fald bekymre os om, at paragrafferne bliver overholdt også i fremtiden.
Det, der ryster mig ved ministerens besvarelse, er, at ministeren jo erkender, at afgørelser og rammeafgørelser er folkeretligt bindende for Danmark.
Den socialdemokratiske ordfører erkendte også, at der her er tale om instrumenter, som reelt er traktater.
Alligevel vil man ikke forpligte sig til at overholde grundlovens § 19, hvor der ganske præcis står, at Folketingets samtykke skal indhentes, når man indgår i mellemfolkelige forpligtelser, som der her er tale om.
Det synes jeg er ganske rystende, fordi man dermed i virkeligheden skyder hul i grundlovens § 19, og jeg forstår slet ikke, at ministeren kan henvise til, at når man tidligere har kunnet vedtage fælles aktioner inden for politisamarbejdet uden at bruge grundlovens § 19, kan man fremover også gøre det, hvis der er tale om afgørelser og rammeafgørelser. Der er jo den fundamentale forskel i forhold til det, som man hidtil har kunnet vedtage som aktioner, at de ikke er folkeretligt forpligtende for Danmark.
De har karakter af resolutioner, hensigtserklæringer og holdninger, som man er blevet enige om, men de er ikke folkeretligt forpligtende.
Men det må vi så konstatere, og så må det altså være vores opgave nu at gøre det klart i debatten frem til folkeafstemningen, at hvis man stemmer ja til Amsterdamtraktaten, stemmer man altså ja til en undtagelse fra reglerne i grundlovens § 19, så stemmer man ja til, at der er et område, hvor man fremover agter at indgå folkeretligt bindende traktattekster uden at indhente Folketingets samtykke, sådan som man rent faktisk skal.
Så ved vælgerne det, når vi stemmer den 28. maj, og så kan det indgå i overvejelserne, om man ønsker at støtte en sådan traktat med den måde, som det nu ligger klart, at et flertal ønsker at bruge den på.