Anne Baastrup (SF), 2006-03-14:
SF er som udgangspunkt tilfreds med, at justitsministeren nu endelig har skabt muligheden for, at vi kan få moderniseret og reformeret dansk politi og de danske domstole.
Det har været en utilfredsstillende situation for borgere og politi, at vi længe har vidst, at der skulle komme en reform, men ikke har fået et udspil fra regeringen før nu.
Mange tanker og ideer fra politi og fra borgere landet over har måttet afvente dette udspil.
For SF er det afgørende i de kommende forhandlinger, at vi får et politi, der er fremtidssikret i sin organisatoriske opbygning, fremtidssikret i sin geografiske placering, og som giver størst mulig garanti for tryghed, sikkerhed, fred og orden i samfundet.
Et politi, der skal kunne klare fremtidens opgaver, skal som grundlag have større politikredse, og SF er enig med Visionsudvalget i, at et befolkningsunderlag på 400.000 borgere må være et udgangspunkt for en politikreds' størrelse.
Samtidig skal et politi, der skal kunne sikre tryghed, være lokalt forankret.
Vi skal i den forbindelse også fremhæve værdien af, at Beredskabstjenesten også tager udgangspunkt i det lokale.
Det er fint at udnytte den nye teknologi, fint, at der er en central vagtcentral, men det må ikke betyde, at man starter døgnberedskabet på hovedpolitistationen.
Det lokale politi skal også være engageret i kriminalitetsforebyggelsen, og vi har da også bemærket, at Justitsministeriet er omhyggelig med at beskrive denne indsats.
Men den lokale forankring handler jo også om, at den store by, der ikke har en hovedpolitistation, kan være tryg ved, at der kan etableres døgnberedskab på de ugedage, hvor der traditionelt er behov herfor.
Med politireformen ser vi imidlertid gerne at ministeren får gennemført konfliktråd i hele landet.
Vi har så gode erfaringer med disse konfliktløsningsmetoder, der er opbakning til dem blandt alle partier stort set, og det koster i den store sammenhæng intet – jeg vil endda påstå, at der er penge at spare ved at gennemføre konfliktråd over hele landet.
Ministeriet foreslår, at der skal etableres kredsråd.
Det kan være en god idé, men vi skal i den forbindelse anbefale, at man derudover opretter mere formaliserede forpligtelser for den lokale politileders engagement og kontakt med egen kommune.
Der er nogle ord i lovforslaget om det, men vi så gerne, at det blev mere formaliseret.
Samtidig mener vi, at der skal være mulighed for, at en borgmester kan indkalde kredsrådet til et møde ud over de fire, man er forpligtet til fra politidirektørens side.
Herved bliver der mulighed for at få afklaret konkrete problemer, før der opstår konflikter mellem det lokale niveau og selve politikredsen.
Som det må være bekendt, har SF gennem mange år presset på for at sikre Rigsadvokaten en højere grad af uafhængighed af politiet.
Vi finder, at den særlige danske model for en samlet ledelse af politi og anklagemyndighed er betænkelig, hvad angår retssikkerheden.
Vi er opmærksomme på, at Justitsministeriet har forsøgt at lave en større adskillelse og give Rigsadvokaten større beføjelser, men vi mener dog ikke, at man er gået langt nok, ikke fordi vi ønsker, at Rigsadvokaten skal samle en frygtelig masse magt her i København, men fordi det lokalt kan være vanskeligt at fastholde uafhængigheden, hvis det daglige arbejde er meget tæt tilknyttet politiarbejdet.
Vi vil derfor godt annoncere spørgsmål om det område, og i den forbindelse har vi en stille undren over argumentationen for, at der skal være denne tætte tilknytning mellem politi og anklagemyndighed.
Det overordnede budskab i argumentationen er legalitetskontrollen, som derved nemmere skulle kunne udføres.
Men samtidig lægges der op til, at alle jurister som udgangspunkt skal arbejde på hovedpolitistationen.
Jeg spørger derfor: Er der ikke behov for legalitetskontrol på lokalpolitistationen?
Er det ikke meningen, at borgerne skal kunne komme på deres lokale station, hvis der er konkrete problemer, der involverer jurister, eller skal de tage til hovedpolitistationen?
Tilsvarende vil jeg godt annoncere et tema om, hvorvidt rigspolitichefembedet er blevet tilstrækkeligt slanket ved den udvikling, der er lagt op til.
Reelt er det jo ganske, ganske få stillinger, der udlægges, og argumentationen for, at der ikke udlægges flere stillinger, er en anelse tynd.
Vi ser i SF gerne, at der tages hul på diskussionen om et nyt politiklagesystem.
Vi har i Rets udvalget gennem flere år diskuteret mulighederne for at få ændret på systemet, og vi så gerne, at vi fik et nyt politiklagesystem i forbindelse med den her reform.
Under alle omstændigheder forventer vi, at ministeren vil være indstillet på at tage hul på den drøftelse, når reformen er gået i gang.
Sagen er jo, at vi, i hvert fald ifølge lovforslaget, skal i gang med at diskutere statsadvokaturen, statsadvokaternes arbejdsområder og opgaver fremover, og derfor ville det være naturligt, at man i den forbindelse også tog politiklagesystemet op.
Når det drejer sig om politireformen, vil jeg afslutningsvis godt understrege, at vi ikke på nuværende tidspunkt har taget endelig stilling til den konkrete fordeling af hovedpolitistationerne, da vi bør afvente, at alle, der måtte være interesserede, får en chance for at præsentere deres synspunkter i Retsudvalget.
Vedrørende domstolsreformen ønsker SF tilgængelighed, overskuelighed, hurtig sagsbehandling, minimale sagsomkostninger og kvalitet i afgørelserne, og derfor er vi overordnet set tilfredse med, at ministeren kommer med dette udspil.
Men også her vil vi tage forbehold for de indvendinger, der måtte komme og er kommet vedrørende antallet af retskredse og placeringen af disse.
For SF er det samtidig vigtigt, at domstolene kan yde en effektiv, retssikkerhedsmæssigt optimal behandling i et attraktivt fagligt miljø, og i den forbindelse er vi enige i, at der med domstolsreformen skal gives mulighed for en vis specialisering af dommerne.
Domstolsreformen har været ventet med længsel i adskillige år, og derfor er det fint, at vi nu får den til behandling.
Det er uholdbart, at de mest alvorlige sager med de mest alvorlige fængselsstraffe i udsigt ikke underkastes to instanser.
Det er afgørende for retssikkerheden i et land, at det er muligt nemt at komme til domstolene.
Der er i reformens fysiske fordelinger af hovedtingstederne derfor områder, som vi ikke mener bliver tilfredsstillende betjent.
Men når det er sagt, er der også et andet problem.
Hele tænkningen i reformen lægger op til, at domstolene skal kunne flytte ud til borgerne på faste dage, hvor man kan klare de mindre sager.
Imidlertid virker det i høringssvarene fra Domstolsstyrelsen og de ansatte i øvrigt, som om det forekommer helt uoverskueligt.
Jeg så i den forbindelse gerne, at man havde en årsberetning, at man lavede en årlig redegørelse for, hvor retsdagene ligger i de forskellige kommuner, og – det her tangerer måske et grundlovsbrud – at vi også havde et halvårligt møde med de involverede borgmestre om, hvordan de selv synes det går, om de lokalt oplever, at de ikke får en tilstrækkelig god behandling fra domstolene, og i givet fald, om de har nogle forslag til at få den forbedret.
Som nævnt har vi ikke de store principielle indvendinger mod selve reformen af domstolenes arbejdsfordeling og arbejdsgang.
Jeg tænker her på instansordningen i civile sager, kollegial behandling, modernisering af sagsbehandling i første instans, anvendelse af telekommunikation og småsagsprocessen.
Naturligvis er der nogle temaer undervejs, som vi skal rejse i Retsudvalgets behandling, men generelt ser det o.k. ud.
Derimod er det vores opfattelse, at der er problemer med forslaget om, at dommerne skal votere sammen med nævningene.
Vi ser derfor frem til den høring, vi skal have i Retsudvalget for at få drøftet igennem, om ikke der kan skabes flertal for en anden model.
De indvendinger, der er kommet mod dette forslag, er efter vores opfattelse af meget alvorlig karakter.
Det er heldigvis ikke hver dag, der tales om grundlovsbrud her i Folketinget.
vil SF gå ind i forhandlingerne om denne her reform med et åbent og positivt livssyn.