runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Irene Simonsen (V), 2004-11-18:
Man er i hvert fald ikke i tvivl om, at hr. Ole Vagn Christensen er i fuld gang med valgkampen, for både retorikken og det hele går godt.
Godt scoret, vil jeg sige, det går flot og højt, men jeg vil sige, at hvis ikke lige hr. Ole Vagn Christensen førte valgkamp, kunne det jo godt være, at han tværtimod ville synes, der er ret fornuftige ting i forslaget.
Der er lige nogle ting, jeg gerne vil have på det rene: Er hr. Ole Vagn Christensen ikke enig i, at reglerne om kontanthjælp tager udgangspunkt i det generelle princip, vi har om gensidig forsørgelsespligt, og at hvis den ene ægtefælle ikke står til rådighed, bliver der også sanktioneret over for den anden ægtefælle?
Jeg kunne godt tænke mig at spørge, om hr. Ole Vagn Christensen ikke er enig i, at det faktisk er det generelle princip, som Socialdemokraterne altid har støttet – åbenbart lige bortset fra når de er i valgkamp?
Irene Simonsen (V), 2004-11-18:
Jeg kan sige, at efter at have læst i forslaget, hvad det giver, giver det mig bekendt rent faktisk en indtægt, fordi man får standset noget snyd.
Man skønner, at lovforslaget vil medføre positive økonomiske konsekvenser for både stat og kommuner, nemlig for statens vedkommende 25,9 mio. kr. og for kommunerne 0,3 mio. kr. årligt.
Hr. Ole Vagn Christensen, undskyld.
Nu ser jeg det jo ikke udelukkende som en straf, at der skal foregå en hurtig aktivering.
Man kunne jo forestille sig, at når vedkommende har kunnet arbejde sort, så er det, fordi den pågældende virkelig vil arbejde og gerne vil i gang, og så skal man sandelig da også have hjælp og i gang hurtigt.
Det er jo det, vi tager udgangspunkt i.
Det er virkelig vigtigt her, at man går i gang.
Der er jo allerede noget iværksætteri i gang med at tage arbejde og søge arbejde, og så skal vi videre med det samme.
Sådan kunne man også se det.
At det er en hjælp til, at de pågældende kommer ud af den negative ramme med at tage det sorte arbejde og bliver hjulpet hurtigt over i noget reelt lovligt arbejde, vil jeg gerne pointere over for hr. Ole Sohn.
Bent Bøgsted (DF), 2004-11-18:
Jeg hørte hr. Ole Vagn Christensen snakke om at straffe arbejdsgiverne.
Her i sommer har jeg selv talt for, at vi måske skulle genindføre næringsbrev for alle erhvervsdrivende og finde frem til et eller andet, hvorefter de kan miste retten til at drive virksomhed, hvis de overtræder reglerne et vist antal gange, på samme måde som med kørekortet på fødevareområdet.
Jeg vil godt høre, om det er den slags, hr. Ole Vagn Christensen tænker på, for jeg har selv nogle af de tanker.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-11-18:
... også er af stor værdi for dem.
Det er jo ikke nok.
Vi har jo set, at man kan tjene penge på at gøre de der ting.
Derfor er vi nødt til at gøre det også af hensyn til den vedtagelse, vi lavede i Nordisk Råd, hvor vi sådan set sagde, at vi skulle kunne straffe ejerne af virksomhederne ved at fratage dem retten til at drive virksomhed, hvis de beskæftigede sort arbejdskraft, illegal arbejdskraft.
Derfor vil jeg bede ministeren om at give os et tilsagn om, at ministeren ønsker at være med til at indføre de sanktioner, der gør, at det er muligt at få overholdt bestemmelsen om en logbog, uden at nogen kan betale sig fra det.
Det, jeg kan sige, er, at hvis arbejdsgivere overtræder de her regler, så falder der en sanktion i form af en bøde, og vi skærper det sådan, at man nu skal føre en logbog, og at man ikke kan bruge undskyldningen om, at en ansat lige er kommet ind ad døren.
Irene Simonsen (V), 2004-11-18:
Venstre vil bestemt ikke være med til at ændre på jobtræningen i private virksomheder, for det er jo her, resultaterne fremkommer, og det ved hr. Ole Sohn også godt, når han kigger på de situationer, hvor det rent faktisk fører til ordinært job.
Det er utrolig vigtigt at gøre her.
Jeg ved ikke, hvad det er for en opfattelse, hr. Ole Sohn har af regeringen.
Jeg vil bare sige, at når vi kommer med et lovforslag, så vil hr. Ole Sohn gerne fremføre, at vi sådan er et piskeparti, et parti, der bare går ud og pisker hele befolkningen.
Og det vil sige, at vi også tilgodeser de behov, folk har, og det gør vi jo netop ved at lave det, der hedder en straksindsats, hvor man kan blive formidlet videre i aktivering.
Og så vil jeg gerne sige til hr. Ole Sohn, at hvis der er nogen, der har afskaffet nytteløs aktivering, så er det vist den her regering.
Det vil jeg gerne rose regeringen for at have gjort.
Poul Fischer (DF), 2004-11-18:
Europa-Kommissionen har i april 2000 sendt en åbningsskrivelse til den daværende regering, hvori man påpeger, at visse bestemmelser i lov om Københavns Lufthavne A/S er i strid med EU-rettens regler om det indre marked.
Den daværende regering afviste Kommissionens synspunkter.
I en supplerende åbningsskrivelse i februar 2003 til den nuværende regering fastholder Kommissionen sine synspunkter, men endnu en gang blev synspunkterne afvist af den nuværende regering.
I maj 2003 blev der ved EF-Domstolen afsagt to principielle domme, der gik Danmarks afvisninger imod, hvorefter man endelig bed til bolle og anerkendte, at en lovændring var nødvendig, og det er så den lovændring, der er til behandling her i dag.
Hvorfor den tidligere og den nuværende regering har strittet imod Kommissionens krav, er for Dansk Folkeparti uforståeligt, da kravene både er åbenlyse og logiske.
Kommissionen anfægter tre væsentlige områder: Ingen aktionær bortset fra den danske stat kan eje mere end 10 pct. af aktiekapitalen i Københavns Lufthavne A/S.
Det er logisk, at man i 2004 ikke kan have sådan en præferencestilling til en enkelt aktionær, og dette er også for nærværende løst ved en vedtægtsændring på seneste generalforsamling.
Endvidere anfægter Kommissionen, at trafikministeren kan udstede direktiver til lufthavnen i lov om Københavns Lufthavne A/S, og det virker også ret åbenlyst, at man ikke kan have det stående i en lov for en virksomhed, men at det skal placeres andetsteds, hvilket også sker i dette lovforslag ved at indskrive det i lov om luftfart.
Endelig anfægter Kommissionen trafikministerens ret til at skulle godkende selskabets vedtægter og eventuelle ændringer i disse, og dette er i lovforslaget helt taget ud af lov om Københavns Lufthavne A/S, hvilket vi også er enige i.
Der er herefter rene linjer med hensyn til statens ejerskab og statens myndighedsrolle, og Dansk Folkeparti kan naturligvis godkende lovforslaget.
Helge Mortensen (S), 2004-11-18:
Som netop nævnt af Venstres ordfører er der en historie forud for dette lovforslag, nemlig nogle åbningsskrivelser i 2000 og 2003 og navnlig en domstolsafgørelse i maj 2003, hvorefter regeringen meddelte, at nu ville den rette ind efter de henstillinger, de afgørelser, der var truffet i EU.
Resultatet er her i form af et lovforslag, der klart deler den tidligere lovgivning op, sådan at selve selskabet, dets stiftelse, dets regulering og tjenestemændene ligger i lov om Københavns Lufthavne A/S, og resten af den regulerende lovgivning overføres til lufthavnsloven.
Vi er enige i det synspunkt.
Vi har noteret os, at Københavns Lufthavne A/S kan eje eller være medejer og drive andre lufthavne, men ikke længere har nogen pligt til det, hvilket for Roskilde Lufthavn betyder, at den pligt forsvinder for Roskildes vedkommende.
Vi kan støtte lovforslaget.
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-11-18:
Københavns Lufthavn i Kastrup er en lufthavn af vital betydning for Danmarks trafikforbindelser nationalt og internationalt.
Det er der vist ingen der er i tvivl om.
Derfor er det vigtigt, at der er den nødvendige kapacitet, som kan tilgodese væsentlige samfundsmæssige og overordnede trafikale hensyn.
Europa-Kommissionen har i flere omgange lagt an til at rejse sag mod den danske stat, mest på grund af ejerskabsbegrænsninger med hensyn til Københavns Lufthavne A/S, og EU har anset det som værende i strid med EU’s regler om kapitalens frie bevægelighed.
Kommissionen har også haft indvendinger mod trafikministerens ret til at udstede direktiver, godkende vedtægtsændringer m.v.
Den forrige regering afviste i 2000 Kommissionens henvendelse, og den nuværende regering har faktisk også afvist henvendelsen i 2003.
Efter den tid er der afsagt to principielle domme af EF-domstolen mod Storbritannien og Nordirland og mod Spanien.
Efter domstolsafgørelserne har regeringen taget konsekvensen og meddelt Kommissionen, at regeringen nu er indstillet på at få reglerne i overensstemmelse med EU-retten.
Formålet med det lovforslag, som vi så behandler i dag, er at modernisere og præcisere reguleringen af Københavns Lufthavne A/S med henblik på at sikre, at lovgivningen er i overensstemmelse med EU-retten.
Lovforslaget indebærer, at myndighedsreguleringen af Københavns Lufthavne indarbejdes i lov om luftfart, så der gælder samme regler for lufthavne generelt.
Den eksisterende lov om Københavns Lufthavne A/S indeholder alene bestemmelser med relation til selskabets oprettelse og statens ejerskab, A/S’et omfatter både Kastrup og Roskilde.
Herved skabes lovgivningsmæssigt en klar sondring mellem statens ejerskab på den ene side og myndighedsrollen på den anden side.
Lov om Københavns Lufthavne A/S giver i dag trafikministeren ret til at give selskabet direktiver for lufthavnsvirksomheden.
Endvidere skal trafikministeren godkende selskabets vedtægter.
Lovforslag nr. L 76 indebærer, at disse kompetencer ophæves, således som Kommissionen også har påpeget det, og at Københavns lufthavne i Kastrup og Roskilde bliver underlagt de almindelige regler om flyvepladser i lov om luftfart.
I lov om luftfart indsættes samtidig bestemmelser, som sikrer, at det danske samfund også fremover vil have en international lufthavn med den nødvendige kapacitet, og her tænkes naturligvis på Kastrup.
Sikkerheden kommer i form af, at der kræves tilladelse til at drives lufthavn, og at der skal stilles vilkår for tilladelsen.
Hvis vilkårene ikke overholdes, kan tilladelsen tilbagekaldes, og i yderste konsekvens kan trafikministeren overtage en flyveplads, der er af vital betydning for at sikre nødvendig kapacitet.
Det skal i så fald være efter reglerne om ekspropriation og mod fuld erstatning.
Det er ganske udmærket at få præciseret, hvad der er ejerskab, og hvad der er myndighedsudøvelse.
Ved lovforslaget ophæves i øvrigt pligten til at fortsætte med navnet Københavns Lufthavne A/S.
Det rettes i teksten, at statens ejerskab varetages af finansministeren, hvor det har ligget siden regeringsdannelsen den 27. november 2001.
Venstre kan støtte lovforslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2004-11-18:
Nu går jeg lige ud fra, at ministeren tjekker, hvordan det er i overenskomsterne, for i overenskomsterne er det sådan, at en arbejder kan komme ind i en virksomhed og arbejde på prøve uden at være ansat, og det kan måske gøre, at man efter 2 timer, 3 timer eller 4 timer siger, at det her kan vedkommende ikke klare, og så er det ud.
Det punkt vil jeg godt have at ministeren får tjek på, for det kan være, at der så er nogle, der fejlagtigt kommer ind i det system.
Det er gældende i mange overenskomster, at man kan komme ind på prøve på denne måde.
Jeg vil godt lige høre ministeren, om ministeren kan forklare, hvordan man regner det ud for arbejdsgiveren.
Hvor får arbejdsgiveren de penge, som arbejdsgiveren bruger til at betale for det sorte arbejde, fra, og hvordan beregner man det ud af virksomhedens indtjening?
Det er ikke sikkert, at ministeren kan svare på det nu, det kan godt være, at det skal sendes videre til skatteministeren.
Men i denne situation taler vi jo om at arbejde, samtidig med at man modtager en offentlig ydelse.
Og hvis det er tilfældet, at man er i virksomhedspraktik, er det jo efter aftale med kommunen eller efter aftale med arbejdsformidlingen, at sådanne ansættelser finder sted.
Jeg skal ikke kunne sige, om der kan være mulighed for, at man ifølge en overenskomst kan arbejde gratis, men lovforslaget her handler altså om modtagelse af offentlige ydelser, samtidig med at man får en timeløn og arbejder sort.
Jeg vil godt lige vende tilbage til den logbog.
For det første vil jeg lige høre ministeren, om vi ikke kan kalde det en ansættelsesbog i stedet for en logbog.
Det virker jo sådan lidt mærkeligt, at der skal være en logbog i en virksomhed.
Så vil jeg høre, om det er en fysisk bog eller er noget, der ligger på en pc, og om der bliver skelnet imellem førstedagsansatte og en, der er ansat på prøve, for der er mange af de firmaer, som får en ansat ind, og så skal de lige prøve, om de nu kan klare det arbejde, men det er jo ikke det samme, som at de er ansat fra dag et.
Hvordan skelner man imellem det?
Det skal selvfølgelig gøres på en måde, der er nem, og som er også svær at forfalske.
Det kan være en fysisk bog, der ligger i virksomheden.
Det er meningen, at når der kommer folk ind og udfører arbejde på virksomheden, skal navn og adresse og timetal og den slags ting opføres i denne logbog, så man kan konstatere, at de mennesker også arbejder i virksomheden.
Jeg vil ikke tro, at man bare kan sige, at folk er på virksomhedspraktik, eller er der for lige at se, hvordan det egentlig er at være på virksomheden.
Søren Søndergaard (EL), 2004-11-18:
... den ledelsesret, som ministeren intet vil gøre ved.
Beskæftigelsesministeren snakker jo udenom, eller rettere sagt så svarer beskæftigelsesministeren overhovedet ikke på det, der er det centrale i det, jeg spurgte om.
Er der noget i dette forslag, der bare antyder, at en arbejdsgiver kan komme til at miste et halvt års indtægt, fordi vedkommende accepterer sort arbejde i sin virksomhed?
Nej, det er der ikke.
Og beskæftigelsesministeren vil ikke være med til at lave nogle forslag, der fratager arbejdsgivere, der svindler og bedrager og dermed laver unfair konkurrence over for arbejdsgivere, der opfører sig ordentligt, deres ret til at drive virksomhed.
Det vil beskæftigelsesministeren ikke.
Hvis man sammenligner det med færdselsloven, så ville det svare til, at man kun opstiller fartfælder i Gentofte, Hørsholm og Søllerød og ikke nogen andre steder.
Det er kun folk, der modtager de lave indtægter, der bliver ramt.
Det er i orden.
Men hvad med også at tage fra dem, som er ansvarlige og som har ledelsesretten ...
Man kan konstatere, at forslaget jo altså indeholder muligheden for en sanktion på op til 962 timer ved bevidst svig.
Det er et halvt års indtægt.
Jeg vil godt høre, om der andre steder i forslaget er en antydning af, at en arbejdsgiver kommer op på en bøde, der svarer til et halvt års indtægt.
Derfor skal der naturligvis være en sanktion på de her områder.
Jeg synes, at vi for ofte konstaterer, at der er et skred i opfattelsen – det kan vi jo konstatere gennem de mange razziaer – og derfor er vi også nødt til at understrege over for modtagere af offentlige ydelser, at man ikke både kan have et sort arbejde og modtage offentlige ydelser, for ingen hæderlige virksomheder kan overleve i det her land, hvis de skal konkurrere mod sort arbejde og offentlige ydelser.
Den timeløn er der ingen virksomheder der kan konkurrere mod. Derfor skal der selvfølgelig være skærpede sanktioner på det her område.
Specielt de mennesker, der laver sort arbejde, har vist, at de ingen problemer har i forbindelse med at arbejde.
Jeg kan forstå, at mennesker kan have psykiske eller fysiske problemer, men lige præcis den gruppe, vi støder på her, er jo bare kanonegnede til at tage et lovligt arbejde, og derfor er vi selvfølgelig nødt til at indrette lovgivningen sådan, at vi ikke kan se igennem fingre med bedrageri.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-11-18:
Der er sådan set megen fornuft i, at man sørger for, at der ligger et papir på, at folk er ansat, og hvis ikke det papir ligger der, så er jeg nødt til at spørge ministeren, om ministeren så er indstillet på, at den virksomhed begår en ulovlighed, og at virksomhedsejeren så skal kunne fratages sin ret til at drive den virksomhed.
Man skal selvfølgelig sikre, at virksomheden bliver straffet, og det er da klart, at hvis virksomheden bliver taget flere gange, vil straffen også blive hævet.
Det er hele formålet med forslaget.
Det sidste er vi helt enige om, kan jeg sige til ministeren.
Med hensyn til de værktøjer, der er lagt op til her, er jeg nødt til at spørge ministeren, hvordan det er gået med den her ansættelsesattest.
Havde det ikke været rimeligt, at en ansættelsesattest blev afleveret på førstedagen, således at ingen var i tvivl om, hvordan folk er beskæftigede på den her virksomhed?
Nu forstår jeg, at ministeren laver det om til, at nu kan det så blive en logbog, men skal vi forstå, at det gælder fra førstedagen, således at man er i stand til, når man kommer ud og foretager kontrollen, at opfange det sorte arbejde, der foregår i virksomheden?
Så kommer det næste spørgsmål: Er ministeren indstillet på at være med til at gennemføre en lovgivning, der gør, at vi kan fratage de virksomheder, der misbruger de regler, som ministeren sådan set siger er med til at undergrave andre virksomheder, deres ret til at drive virksomhed?
Derfor stilles der jo krav om, at arbejdsgiveren skal føre en logbog.
Det kan være, hvis man har fanget medarbejdere på en virksomhed, men det kan da også være, at vi udsteder nogle regler for hele brancher, for der er jo noget, der tyder på, at der inden for specielle brancher, pizzeriaer osv., er udbredt svindel.
Der er det da meningen, at den skal ligge der, når myndighederne kommer, og at de medarbejdere, der er der, er registreret.
Det er for ligesom at kunne følge arbejdsgiveren, for vi kan jo ikke stå i den situation, hvor alle kan påstå, at de lige er kommet, og at det var lidt ærgerligt, at man ikke kom 5 minutter senere, for så havde alle papirerne været udfyldt.
Ole Sohn (SF), 2004-11-18:
Vi er enige om, at der skal slås hårdt ned.
Spørgsmålet er bare, hvordan man gør det, så det virker effektivt.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor regeringen ikke vil være med til at sørge for at forhindre virksomheder i at kunne fortsætte, hvis de tager folk ind som sort arbejdskraft.
Jo, jeg forstår det godt, for det er jo ideologisk betinget, det er jo derfor, vi har konflikten, det er jo sådan set virkelig en værdikamp, vi har.
Det, der sker nu, er, at man laver nogle straffeforanstaltninger over for dagpengemodtagere, bistandsmodtagere, som slet, slet ikke står mål med straffen for tilsvarende forseelser i andre dele af samfundet.
Det blev konstateret i år 2000, da man gennemgik a-kasse-reglerne, at der er en lang række straffe, som sådan set er uforholdsmæssigt for hårde, og de bliver nu strammet yderligere.
Derfor er proportionalitetsprincippet helt skævvredet med dette lovforslag.
Hvis arbejdsgivere, som vi hørte forleden dag, svindler med sygedagpenge og lader folk arbejde, skal der selvfølgelig gribes ind over for det.
Så jeg vil da anbefale hr. Ole Sohn lige at læse forslaget en gang til, for det rummer jo en balance over for både arbejdsgiver og lønmodtager, og den balance lægger jeg da meget vægt på.
Det er da ikke et spørgsmål om, at arbejdsgivere skal slippe af sted med noget, det er da et spørgsmål om, at vi fremmer, at hæderlige virksomheder, der overholder landets lovgivning, også har en chance for at overleve.
Som sagt tror jeg, at alle i Folketinget er enige om, at svig, svindel og sort arbejde skal bekæmpes.
Uenigheden opstår om midlerne.
Når ministeren er færdig med overskrifterne, så kommer fokus direkte på dagpengemodtagere og kontanthjælpsmodtagere.
Ville det ikke være mere nærliggende at sige, at hvis arbejdsgivere gør brug af illegal arbejdskraft eller folk på overførselsindkomster, så bliver de straffet, så bliver de frataget muligheden for at drive virksomhed?
Der ville sanktionen have en reel funktion, for straffer man en person, der er på bistandshjælp, så straffer man børnene.
Det er i forvejen dem, der er nederst på den sociale rangstige, så hvorfor ikke sætte ind der, hvor det har en reel virkning, og hvor man også kan være med til at sikre, at de, som driver en fair virksomhed, kan få lov at virke i fred?
Det straffer arbejdsgivere, det straffer lønmodtagere.
Jeg bliver lidt bedrøvet, når jeg hører venstrefløjens tale her i dag, for det er, som om man vil dække lidt over sort arbejde og snyd med de velfærdsydelser.
Specielt hr. Ole Vagn Christensens indlæg giver mig anledning til dyb bekymring, for
Derfor burde hr. Ole Vagn Christensen og venstrefløjen her i dag sige, at de vil slå hårdt ned på det her, for vi har jo til sidst ingen ærlige virksomheder, hvis vi lader det skred i opfattelsen fortsætte.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-11-18:
Snyd er snyd, og jeg synes, det er vigtigt, at vi holder fast i, og det er snyd, uanset om det er i det offentlige system, eller det er i det private.
Om det er illegalt arbejde, eller det er sort arbejde, må vi naturligvis bekæmpe det i et retssamfund.
Det, som vi synes er bemærkelsesværdigt, er, at det er lige her, regeringen tager fat i første omgang.
Når man stiller indtægter og udgifter op mod hinanden i det her forslag, så vil det offentlige tjene 14 mio. kr. – 14 mio. kr.!
Der er andre steder, hvor man i langt højere grad burde sætte ind, og vi har også tidligere i debatten været inde på de ressourcer, som Told og Skat har til rådighed.
Vi kan tænke på større virksomheder, vi kan tænke på organiseret sort arbejdskraft.
Der, hvor det for alvor kammer over, er, når momsregistrerede virksomheder benytter sig af sort arbejdskraft, og når det ligefrem bliver organiseret.
Vi har i den seneste tid set nogle forskellige udsendelser i fjernsynet, som påpeger, at der er et stort problem her.
Vi vil gerne være med til at sætte ind over for alle, der snyder, men skulle vi ikke hurtigst muligt flytte fokus over til dem, der er stærkest?
Med lovforslaget mener regeringen at have foreslået nogle nødvendige skridt for at bekæmpe misbruget af sociale ydelser.
Ved at skærpe de gældende og indføre nye sanktioner sikrer vi, at det får konsekvens, når man snyder samfundet.
Samtidig sender vi et klart signal om, at misbrug og snyderi ikke tolereres.
Den hurtige beskæftigelsesindsats betyder, at vi får sikret, at de, der snyder, straks kommer i gang med lovligt arbejde eller aktivering.
Den udvidede kontroladgang betyder, at myndighederne kan få efterset brancher og arbejdssteder, hvor de ikke har mulighed for at komme i dag.
For lovlydige virksomheder betyder sort arbejde og misbrug af sociale ydelser, at de får unfair konkurrence fra de virksomheder, der benytter sort og illegal arbejdskraft, og som derfor kan sælge deres ydelser billigere og dermed underbyde de lovlige virksomheder.
Vi kan som samfund ikke bare se til, at nogle grupper udvikler deres helt egen moral, hvor det er i orden at snyde det øvrige samfund.
Det er krænkende for vores retsbevidsthed, og for os alle betyder det, at vi skal betale mere i skat til velfærdssamfundet, for at nogle kan få offentlig forsørgelse, samtidig med at de arbejder.
Det kan i længden betyde, at den folkelige opbakning bag vores velfærdssamfund forsvinder.
Det er derfor magtpåliggende for regeringen, at vi både gør en indsats for at ændre holdningen til sort arbejde og misbrug af sociale ydelser og sikrer, at det får konsekvens, hvis man misbruger velfærdssamfundet.
Så er der rejst nogle juridiske spørgsmål i forbindelse med den gensidige forsørgelsespligt, spørgsmålet om sanktionerne, og jeg står naturligvis til rådighed under udvalgsarbejdet med at besvare alle disse spørgsmål.