Line Barfod (EL), 2004-11-18:
I Enhedslisten synes vi, der står mange fornuftige ting i SF’s beslutningsforslag.
Mange af dem har også stået i Enhedslistens retspolitiske program i adskillige år.
Vi er ligesom SF optaget af, som fru Elisabeth Arnold også gav udtryk for lige før, hvordan vi sikrer, at vi har et straffesystem, hvor vi gør, hvad vi kan for at forebygge, at der bliver begået ny kriminalitet.
Derfor mener vi, at det er meget vigtigt at se på de midler, vi har, og derfor undrede jeg mig ligesom flere andre også over justitsministerens skønmaleri af, hvordan der skulle se ud i kriminalforsorgen i dag, for det, vi hører gang på gang, det, man også selv kan se, hvis man tager på besøg i fængslerne, er, at selv om mange ansatte prøver at gøre en stor indsats, så er der simpelt hen så stor en overbelægning og alt for få ansatte, at der er elendige forhold både for ansatte og for indsatte.
Det kan man jo også se på de elendige arbejdsmiljøvilkår, der er i fængslerne, hvor alt for mange fængselsbetjente bliver nødt til at blive førtidspensioneret alt for tidligt på grund af de elendige vilkår.
Derfor synes vi, det var fornuftigt, hvis man fra regeringens side vågnede op og begyndte at sige, at vi må gøre noget andet, og at vi må sætte flere ressourcer af på det her område, ikke til at blive ved med at bygge nye pladser hele tiden, følge i USA’s fodspor og få flere og flere fanger, men til at sikre, at vi har nogle fornuftige straffe, som kan hjælpe folk til ikke at komme igen, og de, der begår kriminalitet, fordi de har brug for hjælp, f.eks. fordi de er ude i et misbrug, nytter det altså ikke noget at sætte i fængsel.
Der er ikke mange af dem, der arbejder i systemet, hverken politi, dommere eller andre, som synes, det er fornuftigt, at vi bliver ved med at sætte narkomaner i fængsel.
Dem burde vi langt hellere få i narkobehandling, så de holder op med at være afhængige af deres stoffer, holder op med at begå kriminalitet for at få råd til deres stoffer, holder op med at blive ved med at komme i fængsel, fordi de er involveret i småhandel med narko.
Derfor burde vi følge den del af forslaget, der handler om, at folk, der er ude i misbrug, skal i behandling i stedet for at sidde i fængsel.
I forhold til dem, der er ansat i fængslerne, er vi meget enige i, at det ville være fornuftigt at have mange andre faggrupper.
Fru Elisabeth Arnold fortalte om nogle af de ting, vi hørte, da vi var i Canada.
En af de andre ting, vi hørte, var, at man i kriminalforsorgen i Canada havde en målsætning om, at alle ansatte skulle have et uddannelsesniveau, der mindst svarede til bachelorniveau.
Så synes vi også, det er vældig fornuftigt at lave små fængsler.
Endelig vil jeg sige, at så har vi det store problem med kriminalforsorgen, at den del, der tager sig af alle dem, der ikke sidder i fængsel, er blevet udsultet igennem mange, mange år.
Da vi forhandlede kriminalforsorgsforlig for et par år siden, hvor mange af os desværre ikke kunne være med, bl.a. fordi man ville tage pengene fra en række områder som byfornyelse og andet, som vi ikke ville være med til at tage penge fra, fik vi en rapport, der viste, at der manglede 2025 årsværk, hvis man bare skulle kunne leve op til de opgaver, der var på det tidspunkt, og siden er der blevet tilført flere opgaver.
Derfor er der behov for, at vi sætter langt flere ressourcer af til kriminalforsorgen i frihed, så de kan gøre deres arbejde med at sikre, at dem, der bliver prøveløsladt, eller dem, der får en betinget dom, ikke begår ny kriminalitet, men får den støtte, der skal til for at kunne få arbejde, et sted at bo osv., i stedet for bare at blive udskrevet til ingenting.
Så der er masser af områder at tage fat på, hvis det, man virkelig var interesseret i, var at forebygge, at de, der har begået kriminalitet en gang, begår ny kriminalitet, og ikke kun var optaget af at lave længere og længere straffe og få større og større problemer både for ansatte og indsatte.