runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jytte Andersen (S), 2000-03-15:
Fru Anni Svanholt peger på den risiko ved mainstreaming, at det bliver usynligt, men det er jo lige præcis derfor, regeringen har valgt en ny organisering, har valgt en organisering, hvor der en minister, hvor der er en departemental enhed, hvor der er et videnscenter, hvor der er et debatforum, og hvor der en gang om året gives Folketinget en redegørelse for, hvordan udviklingen så har været både kommunalt, amtskommunalt og statsligt.
Det ligger også i lovforslaget, at ligestillingsministeren en gang om året skal fremlægge en perspektiv- og handlingsplan for Folketinget, der skal pege på, hvad det er for nogle mål, vi skal sætte os, og hvad det så er for nogle midler, vi skal bruge.
Det får Folketinget lejlighed til i åbenhed at diskutere en gang om året.
Jeg tror ikke, at ligestillingen bliver glemt eller puttet hen i et hjørne.
Jeg vil i hvert fald gerne gøre mit til, at den ikke bliver det.
Men jeg anerkender sådan set fru Anni Svanholts motiv til et udvalg.
Det vil jeg godt sige at jeg gør.
Det er frygten for, at det bliver usynligt, og det er lige præcis derfor, jeg i lovforslaget har tænkt, at der skal være den der forpligtelse til at skubbe tingene frem, så vi hvert år kan se: Er vi i år nået længere i forhold til det perspektiv og de mål, som Folketinget sidste år opstillede? Jeg synes, vi skal prøve at hjælpe hinanden med at få lovforslaget igennem Folketinget med et bredt flertal og så sørge for i vores partier - for det er jo også her, det skal ske - at fremme synliggørelsen af mainstreaming af ligestillingsarbejdet.
Anni Svanholt (SF), 2000-03-15:
Jeg vil sige til fru Pia Christmas-Møller, at jeg deler altså slet ikke den opfattelse, men jeg er jo naturligvis meget tilfreds med, at Folketinget, som ligestillingsministeren også lige har fremhævet det, får lejlighed til at diskutere det hvert år.
Så må vi jo tage det op og se, hvordan det nu går, om vi synes, at tingene flytter sig, eller om der er behov for nye initiativer, om der f.eks. er behov for et egentligt ligestillingsudvalg.
Der er hele den internationale del, der er det nordiske samarbejde, der er arbejdet i forhold til OSCE, der er Europarådet, der er FN.
Det er jo ikke alene danske forhold, det er også de internationale forhold.
Den del af sagen skal jo også behandles.
Pia Christmas-Møller (KF), 2000-03-15:
Fru Anni Svanholt mener, at et nyt ligestillingsudvalg skulle beskæftige sig med indstillinger til Europaudvalget vedrørende international ligestilling.
Jamen vi har jo et udvalg for international ligestilling, som fru Anni Svanholt selv er medlem af.
Altså jeg synes, at det kører lidt rundt for SF's ordfører her i dag, og jeg har ikke fået noget særligt argument for, at vi skulle have et særligt ligestillingsudvalg her i Folketinget.
Jeg kan ikke se det, og jeg har ikke hørt et argument for, at vi skulle nedsætte det.
Hvad skal det lave?
Hvad er det for en lovgivning
, det skal lægge op til?
Vi behandler nu et lovforslag, og jeg går ud fra, at vi under udvalgsarbejdet finder frem til de ændringer, der er nødvendige for at skaffe et solidt flertal bag loven.
Men så er lovgivningen faktisk på plads.
Det handler om at få lovens intentioner og regler omsat til praktisk virkelighed, og det kan man altså ikke gennemtvinge med et ligestillingsudvalg her i Folketingssalen.
Det hjælper ikke noget.
Det er ikke dér, virkeligheden laves om.
Loven er jo sådan set god nok, når vi får de her ting på plads.
Anni Svanholt (SF), 2000-03-15:
Jeg vil gerne oplyse fru Pia Christmas-Møller om, at Det Internationale Ligestillingsudvalg er et ganske udmærket udvalg, men det har jo ingen kompetence.
Det er baggrunden for, at jeg fortsat er af den opfattelse.
Jeppe Kofod (S), 2000-03-15:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge, om det ikke er rigtigt, at der er stor forskel mellem lønnen for mænd og kvinder, især når det ikke gælder dem, som Venstres ordfører taler om, nemlig de veluddannede og de unge, men når man taler om dem, som er på arbejdsmarkedet, som får en dårlig løn i forvejen, nogle af de fag.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge Venstres ordfører: Er det ikke rigtigt, at der er stor forskel på lønninger?
Og er det ikke rigtigt, at vi, der er aktive i politik, skal gå ind og rette op på det?
Derfor kan det også være nødvendigt i nogle tilfælde at lave positiv særbehandling
Jeg kan ikke forstå, at Venstres ordfører fuldstændig ignorerer, at der rent faktisk er ligestillingsproblemer, og at denne uligeløn er en central del af dem.
Rikke Hvilshøj (V), 2000-03-15:
I Venstre mener vi ikke, at alle ligestillingsproblemer er løst.
Det, som vi har indvendinger imod, er, at vi forsøger at lave en masse lovgivning på det her område.
Det her konkrete lovforslag handler jo heller ikke om spørgsmålet om lige løn.
Der er ikke absolut lige løn.
Det er jo også et af de problemer, vi har, at vi ikke har en ordentlig statistik til at forholde os til det spørgsmål.
Og det mener vi er rigtigt.
Lad os få tilvejebragt det.
Se, hvad der er af problemer.
Jeg tror ikke kun, det er et spørgsmål om de lavtlønnede områder.
Jeg tror måske endda, at forskellene kan være mindst lige så store i de højt lønnede, hvor det er individuelle forhandlinger, der ligger til grund.
Men grundlæggende mener vi ikke, at det er noget, der kan lovgives om.
Det er et spørgsmål om holdninger.
Det er spørgsmål, der skal klares ude på arbejdsmarkedet, og jeg tror, at meget af det kommer af sig selv, når de nye generationer kommer til, præcis som hr. Jeppe Kofod er citeret for at sige.
Anni Svanholt (SF), 2000-03-15:
Til Venstres ordfører vil jeg gerne som en, der har været med i mange år, sige: Ja, gid det var sådan, at det ville blive let ned ad bakke, gid det var sådan!
Men jeg deler ikke den opfattelse, at der er udsigt til, at det bare bliver så legende let, og at vi har løst næsten alle problemer.
Jeg vil godt spørge Venstres ordfører om Venstres holdning til det danske demokrati.
For SF er den ulighed, der er mellem kønnene, utilfredsstillende for et dansk demokrati, og det er et demokratisk problem.
Deler Venstre den opfattelse?
Og dét kunne også være rart at få at vide af ordføreren med hensyn til de andre problemstillinger, der er.
Nu er det jo et spørgsmål om ligeløn: Det kan jo dokumenteres og er blevet dokumenteret igen og igen, at der er en kraftigt ulige løn kønnene imellem, og at det gab, der er, bliver større.
Er det ikke et problem, som Venstres ordfører mener vi skal tage fat på?
Og i øvrigt med hensyn til repræsentationen i de demokratiske forsamlinger: Er det et spørgsmål, som er Venstre helt uvedkommende, hvordan repræsentationen er?
Rikke Hvilshøj (V), 2000-03-15:
Lad mig starte med først at kommentere det her med ligeløn én gang til.
Altså dels har jeg forstået, at den statistik, som bliver fremført, er på et generelt niveau.
Man er nødt til at sammenligne i forhold til de samme job, som bliver udført, for ellers er det jo et spørgsmål om, hvilken form for job
der bestrides; man kan ikke sammenligne forskellige lønniveauer.
Men lad os få en ordentlig statistik at drøfte det her ud fra.
Det er ikke noget, som Venstre benægter, men vi mener til gengæld ikke, det er noget, som vi kan lovgive om.
Vi mener selvfølgelig, at der skal være lige løn for det samme job, uanset om det bliver udført af en mand eller en kvinde.
Med hensyn til det demokratiske problem, som fru Anni Svanholt henviser til i forbindelse med ligestillingsproblematikken, jamen så er vores holdning i Venstre, at det ikke er en kvalifikation bare at have det ene eller det andet køn.
Den lov om en mere ligelig repræsentation, der har fungeret indtil nu, har vi sådan set selv været med til at gennemføre.
Nu får ministeren et redskab til simpelt hen at sige nej til den repræsentation.
Men hvis vi f.eks. ser vores Folketing - det har jeg også hørt nogle fremføre - så ønsker man, at der skal være ligelig fordeling mellem kønnene.
Det er ikke et spørgsmål om, hvorvidt det er en mand eller en kvinde, men et spørgsmål om de synspunkter, der bliver repræsenteret, og vi mener sådan set, at det skal være det, der skal være dominerende i vores demokratiske samfund.
Jeppe Kofod (S), 2000-03-15:
Nu har Venstres ordfører flere gange fremført, at der mangler statistik om ligelønsforhold.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge Venstres ordfører, om hun ikke vil opfordre Dansk Arbejdsgiverforening til igen at lave en kønsopdelt statistik, som man jo afskaffede i 1992.
Det kunne være, at vi på den måde kunne se, om de her uligheder stadig væk eksisterer, når det gælder lønninger, mellem mænd og kvinder på arbejdsmarkedet.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-03-15:
Forslaget her kunne jo godt minde om noget, som Kristeligt Folkeparti kan støtte. Vi støtter jo gerne børnefamilierne og børnefamiliernes vilkår eller muligheder for at passe egne børn, men først og fremmest mangler vi en konsekvensberegning af, hvad det her koster, og vi vil gerne opretholde vores velfortjente ry for at være økonomisk ansvarlige og spørger derfor, hvad sådan noget som det her koster.
Vi tror, at det er meget dyrt.
Den anden side er jo så, at vi gerne støtter børnefamilierne, men det her giver jo en yderligere skævhed i forhold til de børnefamilier, som ikke er tilknyttet arbejdsmarkedet.
Vi erkender, at det ikke er en stor gruppe, men det er en gruppe, som vi ønsker fortsat skal have mulighed for indrette sig.
Den mulighed mener vi fortsat skal være til stede for dem, der ikke er tilknyttet arbejdsmarkedet.
Men også f.eks. unge studerende, som vi mener har for ringe vilkår, og som vi også slog et slag for under finanslovsforhandlingerne, bliver jo yderligere ringere stillet, hvis det her lovforslag bliver gennemført til gunst for dem, der er tilknyttet arbejdsmarkedet.
Vi kan med de to begrundelser ikke støtte forslaget her.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-03-15:
Forslaget her består jo af tre forskellige ting, men for dem, det drejer sig om, er det den samme ting.
Det første er, at det foreslås, at den del, som arbejdsgiveren betaler til pensionsordningerne for en arbejdstager, skal staten betale under graviditet, orlov osv.
Det andet er, hvis man læser i bemærkningerne til forslaget, at forslagsstillerne forestiller sig, at staten går ind og betaler arbejdstagerens del til pensionsordningen, når vedkommende har orlov eller er på barsel.
Det tredje er, at forslagsstillerne foreslår, at regeringen skal arbejde for, at arbejdsmarkedets parter helt skal afskaffe det, der hedder karensreglerne. Alle tre ting er noget, som de forskellige arbejdsparter aftaler, når der er en arbejdsoverenskomst. Derfor mener vi, det vil være en fejl, at vi her fra Folketingets side går ind i det her, og i øvrigt, som det er blevet nævnt, er vi også overbevist om, at på mange arbejdspladser er det her på vej til at blive løst.
Det gælder for de forskellige områder, hvor der mere og mere tales om, at man skal have fuld løn under barsel og under orlov, men det er noget, som parterne rundtomkring selv skal aftale.
Man kan selvfølgelig have den mening, at staten skal gå
ind og kompensere, så snart der er noget, i det tilfælde her barsel- eller orlovsordninger, men vi må tænke på, at det er andre, der skal betale.
Det mener vi ikke kan være rigtigt.
Vi kan ikke støtte det her.
Bjarne Laustsen (S), 2000-03-15:
SF taler meget om at afskaffe alle ulighederne i systemet.
Så kan det jo godt undre lidt, at SF konstruerer et sådant forslag her, hvor man siger, at man vil øge kvindernes pensionsopsparing, og man taler om det med hensyn til børnepasningsorloven.
Men det samme forhold må jo være gældende, hvis det er mændene, der tager børnepasningsorloven, så er der jo heller ikke indbetaling dér.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-03-15:
Jeg vil benytte lejligheden til at forklare SF's ordfører lidt om den dér problematik, som fru Svanholt spørger efter, om, hvorfor det skal gå ud over dem på arbejdsmarkedet, at de andre ikke får.
Det er sådan et gennemgående problem, at jo flere ydelser, offentligt betalte ydelser vel at mærke, de får, dem der er tilknyttet arbejdsmarkedet, jo højere bliver vores beskatningsniveau i Danmark, og det gør det stadig vanskeligere for de familier, der vælger at leve på én eller halvanden indkomst, altså prøver at indrette sig lidt alternativt i samfundet.
Det gør det stadig sværere for dem at have den mulighed, for deres skat stiger, fordi de over skatten skal betale til dem, som, skal vi tillade os at sige, belaster samfundet ved at være på arbejdsmarkedet begge to.
Jeg ved godt, det ikke svarer til regeringens og SF's holdning, at man belaster arbejdsmarkedet ved at være på arbejde, men i de her sammenhænge er det faktisk sådan, at når der er offentligt betalte ydelser til dem, der er på arbejdsmarkedet, så belaster det de familier, som er uden for arbejdsmarkedet, for deres beskatning bliver højere ved, at de skal bidrage til dem, der er på arbejdsmarkedet.
Det er en ganske fundamental holdning og problemstilling
for Kristeligt Folkeparti, som ikke kun har noget med det her forslag at gøre, men med masser af forhold på arbejdsmarkedet.
Anni Svanholt (SF), 2000-03-15:
Jeg vil godt starte med at sige til hr. Bjarne Laustsen, at naturligvis gælder det også for mænd i denne her sammenhæng, og vi håber naturligvis på, at det bliver sådan, at der er langt flere mænd, der vil tage forældreorlov.
Men der har jo ærlig talt nu været en del år, hvor det har kunnet lade sig gøre, og de har jo ikke ligefrem stået i kø.
Men jeg håber, at der er nogen, der også på deres arbejdspladser vil sige, at det vil de, og siger det til arbejdsgiveren.
Jeg håber, at det må være holdningen.
Hvis de skævheder blev rettet op, ville det naturligvis
være med til at udligne noget.
Men der må arbejdes på flere felter her, for det er meget skævt.
Og så til hr. Ole M. Nielsen, som siger, at det belaster nogen, som ikke er på arbejdsmarkedet: Jamen i vores samfund er det jo almindeligt, at både mænd og kvinder er på arbejdsmarkedet.
Det er de fleste i hvert fald.
Og det er jo det, man ønsker.
Men så er der altså nogen, der skal føde børnene, og det er jo altså ikke sådan, at det er mænd, der gør det endnu.
Så kvinder kommer i en særlig situation.
Og der må vi vel også som samfund sige: Jamen er det så kvinderne i den sammenhæng, der skal stilles dårligere?
Det kan vel ikke være rigtigt, og det håber jeg ikke er holdningen.
Og hvis man i øvrigt har den holdning med hensyn til familiepolitikken, at det er godt for børnene, at der er nogen, der kan være hjemme i en periode - og det er det jo - kan det jo ikke være sådan, at det så er den ene part, der skal betale prisen, måske ikke umiddelbart, men senere, når kvinden bliver gammel og ikke kan få så meget i pension.
Nej, lad os få rettet op på de skævheder reelt.
Bjarne Laustsen (S), 2000-03-15:
Jeg er glad for, at fru Anni Svanholt bekræfter, at der ikke bør være forskel mellem mænd og kvinder, heller ikke når det drejer sig om en eventuel pensionsindbetaling, hvis det er mændene, der tager barselorloven.
Men jeg vil så også godt gøre fru Anni Svanholt opmærksom på, at ikke mindst det forbund, jeg er medlem af, Dansk Metal, i forhold til CO-Industri-overenskomsterne netop har været nogle af dem, der har fået lavet en lang række aftaler i forhold til barsel og forlængelse af indbetalinger osv.
Det har været nogle af dem, der virkelig har slået et slag for, at forholdene også på det område er blevet kraftigt forbedret i de senere år.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-03-15:
Det var den dér med, hvorfor det skulle gå ud over kvinderne, at det var dem, der skulle føde børnene, og hvorfor de skulle have mindre i pension i den sidste ende.
I Kristeligt Folkeparti går vi stærkt ind for familien som enhed, også som forsørger- og økonomisk enhed, for det er jo heldigvis stadig væk sådan, at de fleste kvinder har en far, en mand eller en samlever, som de har mulighed for at etablere fælles økonomi med, i hvert fald i den periode, hvor de lever sammen.
Og det går vi stærkt ind for at man skal, og derfor mener vi bestemt ikke, at det er kvinden, der skal betale, men altså at der sker en overførsel mellem parret om den økonomi dér.
Så vi mener, at det er familiens opgave at sørge for det, og at det ikke er dem, som vælger at indrette sig på en anden måde her i samfundet, som vi meget gerne støtter.
Vi vælger, at man skal have ansvar for den livsstil, man vælger, og vælger man at få børn, må det også have en eller anden pris.
Selvfølgelig ikke bare for kvinden, men også for den mand/forsørger, som kvinden måtte have.
Anni Svanholt (SF), 2000-03-15:
Til hr. Ole M. Nielsen: Det er jo nok dér, vandene skilles:
Vi i SF ser os som selvstændige individer og økonomisk uafhængige - må vi tilstræbe.
Vi tror, det giver de bedste forhold, at der er den mulighed for selvstændighed i et samliv, og derfor vil vi gerne være med til at sikre, at der ikke opstår de uligheder på grund af nogle biologiske forhold.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-03-15:
Nu støttede vi jo tidligere det ligestillingsforslag, som blev behandlet med ligestillingsministeren på ministerbænken
dér, men der indgik jo heller ikke i det ligestillingsforslag, at mændene skulle føde lige så mange børn som kvinderne.
For det var jo selvfølgelig den optimale ligestilling, men den har jeg alligevel endnu ikke hørt at nogle partier her i Folketinget går ind for.
Det er bedst, at der er to om det forhold dér, at man har sådan en vis arbejdsdeling, og den arbejdsdeling må også godt medføre, at man har sådan en økonomisk overførsel i den dér lille økonomiske enhed, som hedder en familie eller et parforhold.
Det er det, vi går ind for.
Bjarne Laustsen (S), 2000-03-15:
I Socialdemokratiet er vi sympatisk indstillede over for det ligestillingsaspekt, der ligger i SF's forslag om statslig indbetaling af arbejdsgiverbidrag under barsel- og børnepasningsorlov.
Men samtidig finder vi, at det er en afgørende indvending imod forslaget, at arbejdsmarkedets parter i vid udstrækning selv har klaret eller er på vej til at klare problemet omkring løn under barselorlov, så det inden for en overskuelig fremtid helt er løst. Hvad angår børnepasningsorlov, erkender vi ligeledes problemet, men ser ikke umiddelbart nogen muligheder for at indføre et system, som afhjælper det.
I øvrigt har alle jo vidst, hvilke vilkår der var gældende.
Socialdemokratiet kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-03-15:
Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte SF's forslag om, at staten skal påtage sig forpligtelsen til at indbetale arbejdsgiverbidraget til pensionsordninger under henholdsvis barselorlov og forældreorlov.
Først og fremmest vil det blive ganske dyrt.
Skal der gennemføres ændringer af den karakter, som SF her foreslår, bør det være en sag, der tages op under kommende overenskomstforhandlinger mellem parterne på arbejdsmarkedet.
Det er her, finansieringsopgaven rettelig hører hjemme.
Som sagt kan vi ikke støtte SF's forslag.
Ritt Bjerregaard (S), 2000-03-15:
Jeg kan da svare - og det er i højere grad mit tidligere embede, jeg svarer på baggrund af - at Danmark undervejs i hele behandlingen af lovforslaget har stillet kritiske spørgsmål.
Det vil vi gøre i Danmark, for det er vi forpligtede til, og vi vil selvfølgelig indhente alle de oplysninger, der overhovedet er tilgængelige, når vi skal foretage en sådan konkret vurdering.
Søren Kolstrup (EL), 2000-03-15:
Lad blot ministeren svare.
Ritt Bjerregaard (S), 2000-03-15:
Det har været endog særdeles lang tid undervejs.
Der er meget kritiske røster både i Parlamentet og i Rådet, og derfor har det haft en meget lang ekspeditionstid.
I øvrigt synes jeg, man kan henholde sig til, hvad miljøministeren her har sagt om den danske holdning og den forsigtighed, vi har udvist.
Heller ikke jeg kan nikke genkendende til, at Danmark i det her spørgsmål skulle ligge bag efter Storbritannien.
Frank Aaen (EL), 2000-03-15:
Det kan vi jo så få vished om, når der er sket en endelig gennemgang af materialet.
Det er jo helt korrekt, at det er vores interesse for værnemagersager, der fik os til at stille spørgsmålet, og vi fik det svar, der faktisk overraskede os. Jeg vil bare sige, at vi vil følge det her op med et skriftligt spørgsmål til ministeren, hvor vi gerne vil have en redegørelse for, på hvilken måde man mener at kunne tolke arkivloven, sådan at man i de her tilfælde har kunnet fravige den generelle frist på 30 år.
Hermed sluttede spørgsmål.
»Vil ministeren oplyse, hvilke sager vedrørende politiets virksomhed under besættelsen Justitsministeriet ikke har fundet det nødvendigt at aflevere til offentligt arkiv?«
Frank Jensen (S), 2000-03-15:
Jeg kan henvise spørgeren til min besvarelse af det foregående spørgsmål, som jo i høj grad også knytter sig til besvarelsen af dette spørgsmål.
I øvrigt kan jeg oplyse, at spørgsmålet om tilgængelighed til arkivmaterialet afgøres efter arkivlovens regler.
Det gælder også i en situation som den foreliggende, hvor arkivmaterialet ikke er afleveret til Rigsarkivet.
Det fremgår således af arkivlovens § 20, stk. 2, at den pågældende myndighed i sådanne tilfælde træffer afgørelse om arkivadgang efter drøftelser med Rigsarkivet.
Det fremgår endvidere af bestemmelsen, at arkivlovens almindelige hensyn til tilgængelighed finder tilsvarende anvendelse ved myndighedernes afgørelse om arkivadgang.
En afgørelse om arkivadgang vil derfor efter arkivloven skulle træffes efter en konkret vurdering af ansøgningen og af det materiale, der ønskes adgang til.
Jeg mener derfor ikke, at jeg i dag i Folketingets spørgetid kan redegøre mere detaljeret for indholdet af materialet.
Frank Aaen (EL), 2000-03-15:
Hvis ikke ministeren er i besiddelse af oplysninger, er det selvfølgelig ikke muligt at give oplysningerne videre; det er jeg med på.
en journal over alt det materiale, der ligger i de pågældende arkiver, så man er i stand til at se, hvad der er, og også, hvilke sager der ikke er tilgængelighed til
Og den anden ting er: Er ministeren ikke enig i, at når man tager stilling til tilgængelighed til materialet, også efter at det er overleveret til et arkiv, så kan den tilgængelighed ikke vurderes ud fra hensynet til myndigheders optræden, men alene ud fra f.eks. hensyn til personoplysninger? Og hvis det sidste er tilfældet, er ministeren da enig i, at det så nogle gange vil kunne betinge, at man anonymiserer materialet, og at man ikke kan afvise tilgængelighed generelt under hensyn til, hvad myndigheder måtte have ønske om at skjule?
Frank Jensen (S), 2000-03-15:
Det vil nok føre for vidt her i Folketingets spørgetid at gå igennem en anden ressortministers lovgivning og se på undtagelsesbestemmelserne, der ligger deri.
Jeg kan garantere spørgeren for, at Justitsministeriet til punkt og prikke overholder arkivlovens bestemmelser for arkivadgang, også i de tilfælde, hvor Justitsministeriet selv ligger inde med arkivalier, som er blevet mere end 30 år gamle.
De bestemmelser om undtagelse, der er, er bl.a., når det drejer sig om enkeltpersoner.
Jeg har tilkendegivet, at det arkivaliemateriale, som Justitsministeriet på fjernarkiv ligger inde med for den pågældende periode, består af sager, der knytter sig til enkeltpersoner; det er straffesager, og det er andre sager, bl.a. arveretlige sager.
Der kan også være sager, der knytter sig til rigets sikkerhed, og der kan være efterretningsmæssige spørgsmål, og dér vil der jo også være mulighed for undtagelser.
Det er vi i gang med, og så snart vi har gennemført de drøftelser med Rigsarkivet, vil vi overføre det til Rigsarkivet.
Frank Aaen (EL), 2000-03-15:
Kan vi så i den forbindelse være sikre på, at vi får en journalliste over det materiale, man af en eller anden grund beslutter sig for at beholde i Justitsministeriet efter aftale med Rigsarkivet.
Hvad er det for noget materiale, man beholder i ministeriet?
Det andet opfølgende spørgsmål er: Kan vi nu være sikre på med det, der henvises til i besvarelserne i dag, at vi dermed har fat i alt materiale beliggende i Justitsministeriet, som er mere end 30 år gammelt?