runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nødgaard (DF), 2006-10-26:
Faktisk kan jeg måske godt respektere det synspunkt, men nu er reglerne altså fastlagt sådan, som de er i lovforslaget, og det synes jeg vi kan støtte, fordi de ønsker, man eventuelt ikke kan gennemføre i 2007 ud fra det spareprincip, som fru Line Barfod fremfører, kan gennemføres senere.
Der kommer også en tid i 2008 og 2009 og 2010, så jeg synes, man skal tage det fuldstændig roligt.
Kan vi ikke lige slå en ting fast?
Jeg har været medlem af en kommunalbestyrelse i 16 år, og jeg kan se, hvad der er lavet af aktiviteter på børneområdet i min egen kommune.
Fru Barfod er velkommen til at komme til Ringsted, hvor jeg bor, og se, hvad vi har lavet af institutioner til gavn for alle de unge familier, der flytter til vores by.
Jeg er sikker på, at enhver kommune med respekt for sig selv har lavet noget lignende, for i dag er det sådan, at en ung familie, der flytter til et sted, ser på, om børnepasningen er i orden, og om andre ting, ældreområdet og så fremdeles, fungerer.
Jeg har desværre kun 1 minut til at svare, for det spørgsmål kunne godt kræve et længere svar, men det tillader reglerne jo ikke.
Men jeg vil sige, at med hensyn til overophedning må selv Enhedslisten kunne være talsmand for, at hvis vi slipper den offentlige økonomi i kommunerne fuldstændig løs og siger, at vi skal have alle ønsker opfyldt her og nu – der er ønske om en børnehave her, der er ønske om en tilbygning der, og sådan kunne jeg blive ved – ja, så kan selv fru Line Barfod og Enhedslisten formentlig indse, at så ville det hele løbe fuldstændig løbsk.
Må jeg erindre fru Line Barfod om, at dengang man lavede kommunalreformen i 1970 – da var fru Line Barfod ganske ung, jeg var også meget ung dengang, men i hvert fald lidt ældre end fru Barfod – skete der jo desværre det, uden at jeg skal fordybe mig i detaljer, at det faktisk gik temmelig skævt.
Økonomien løb noget løbsk i 1970, og det er det, som regeringen, støttet af Dansk Folkeparti og sikkert også andre partier her i Folketinget, vil forhindre sker igen.
Jeg synes altså, ligesom den socialdemokratiske ordfører gav udtryk for, at man skal passe på, det ikke går for stærkt i kommunerne.
Der skal stadig være ønsker for årene fremover, alt kan jo ikke ske på én gang.
Line Barfod (EL), 2006-10-26:
Hr. Poul Nødgaard fortæller selv, at det jo var Dansk Folkeparti, der alene udgjorde flertallet for kommuneaftalen, og jeg kan godt forstå, at hr. Poul Nødgaard kalder det »den såkaldte kommuneaftale«.
Det væsentligste, nemlig den økonomiske ramme, var jo et diktat fra regeringen og Dansk Folkeparti og ikke noget, der var til forhandling.
Så vil jeg gerne høre, hvorfor Dansk Folkeparti mener, at hvis man skal gøre noget for at forhindre den overophedning i samfundet, som man siger man er bange for, skal børnehaven ikke have lov til at bygge den legeplads, den har sparet op til, og den renovering af plejehjemmet, der var planlagt, må ikke gennemføres.
Hvorfor er det den slags ting, der skal undgælde?
Hvorfor er det dér, man skal sætte ind mod overophedning?
Hvorfor er det ikke det store privatforbrug, der eskalerer i øjeblikket, man i stedet skal sætte ind over for?
Poul Nødgaard (DF), 2006-10-26:
Regeringen og Kommunernes Landsforening er enige om dette lovforslag, der er en udløber af den såkaldte kommuneaftale af 12. juni 2006.
Forslaget indeholder to hovedelementer.
For det første forlænges den nuværende deponeringsaftale om overskudslikviditet i kommunerne med 1 år frem til den 1. januar 2008.
Da der er enighed om dette, kan Dansk Folkeparti, der har støttet kommuneaftalen gennem et såkaldt aktstykke i Finansudvalget, naturligvis også støtte denne del af aftalen, og det er med glæde, Dansk Folkeparti har noteret sig, at hvis forholdene taler for det, kan der gives dispensation.
Som noget nyt bliver der for det andet tale om, at i de kommuner, der har budgetteret med et overskud på forsyningsområdet i 2007, skal et sådant eventuelt overskud deponeres fra den 1. januar 2007 til den 1. januar 2009, altså i 2 år, med eventuel regulering i såvel op- som nedadgående retning, alt efter hvad regnskabet for 2007 viser.
Da regeringen og Kommunernes Landsforening også er enige om dette, kan Dansk Folkeparti tilslutte sig lovforslaget i sin helhed, som det foreligger, og vil bidrage til en hurtig behandling her i Folketinget.
Troels Christensen (V), 2006-10-26:
Ordføreren blander altså pærer og æbler sammen, vil jeg stadig hævde.
Det er sådan nogle ting som udvidelse og vedligeholdelse af børnehaver osv., altså anlægsarbejder, og der er trods alt sat 15 mia. kr. af til det.
Det er i gennemsnit 150 mio. kr. til serviceforbedringer til hver af de nye kommuner, så jeg vil altså ikke købe det med, at vi begrænser servicen.
Vi beder bare de rigeste kommuner, der har mest på kistebunden, om at være med til at tage et økonomisk ansvar for den politik, der bliver ført her i landet.
Line Barfod (EL), 2006-10-26:
Jeg forstår det stadig væk ikke.
Hvis Venstres baggrund for at gå ind for de regler er, at vi skal undgå overophedning af samfundsøkonomien, som åbenbart er blevet det store, truende dyr for Venstre, hvorfor skal der så sættes ind over for de institutioner, der i fuld tillid til, at økonomien er fornuftig, har sparet op over nogle år for f.eks. at kunne lave den nye legeplads, man har behov for?
Hvorfor er det dem, man mener udgør en trussel om overophedning af samfundsøkonomien, og f.eks. ikke de mange direktører, der har fået millionbonusser?
Selv om vi har fået at vide, at millionbonussen kun er på 29 mio. kr. efter skat, er det jo immervæk en masse penge at smide ud i forbrug, og hvorfor er det ikke her, man sætter ind, i stedet for over for de børnehaver, der har sparet op til en legeplads?
Forklar med helt almindelige ord, hvorfor det er det ene sted, man sætter ind, og ikke det andet.
Jeg snakker overhovedet ikke om, at alt skal ske på én gang.
Jeg snakker om institutioner, der har sparet op i tillid til det, man har gjort gennem flere år.
I stedet har man sparet op og langtidsplanlagt.
Man har f.eks. i flere år sparet op til at bygge en ny legeplads, fordi man kan se, at den, man har, er slidt ned, eller sparet op til at renovere plejehjemmet, fordi det trænger til en renovering.
Det har man sparet op til, men nu kan man ikke få lov til at gennemføre det som planlagt.
Så er det jeg spørger: Hvorfor er det de aktiviteter, der skal undgælde, hvis man mener, der er en fare for overophedning?
Hvorfor er det ikke det, der godt kan vente 1 år?
Leif Mikkelsen (V), 2006-10-26:
Nu er der ikke sådan noget mærkeligt hokuspokus i at holde fast i, at vi altså har en beskatning af produktionsjord i Danmark, som gør det vanskeligere for dansk landbrug at konkurrere på lige vilkår sammenlignet med så mange andre lande.
Hr. Ole Glahn betaler jo ikke mere for sine fødevarer, fordi de direkte tilskud reduceres, altså bliver situationen ringere.
Det var sådan set ikke hensigten.
Derfor er der meget fornuft i at reducere omkostningerne.
Jeg pegede bare på, at der et langt stykke hen ad vejen stadig er muligheder, fordi man stadig væk betaler en lille milliard kroner i beskatning af produktionsjord i Danmark, så der kan vi se størrelsen på det konkurrenceforvridende element, som vi stadig væk har i Danmark.
Ole Glahn (RV), 2006-10-26:
Jeg kan gøre det forholdsvis kort.
Forslaget indebærer, som vi har hørt, en nedsættelse af ejendomsskatten på 0,7 promillepoint, og de kommuner, der opkræver ejendomsskatter, kompenseres enkeltvis for de 59,2 mio. kr., forslaget vil koste.
Som det også er fremgået af nogle af spørgsmålene, bruger staten altså skattekroner til at kompensere først og fremmest landbruget, men også skovbrug, gartnerier, planteskoler og frugtplantager for den nedsatte EU-støtte.
Som det også er fremgået af debatten, er det en særordning, man har for disse erhverv.
Vi mener, det er forkert, og det er også fremgået af debatten, at det altid har været radikal politik, at det er rimeligt, at der er en ejendomsbeskatning.
Jeg kan i øvrigt oplyse, at ude i kommunerne er det sådan, at Venstrefolk somme tider er med til at sætte ejendomsskatterne meget højt, hvis der er mange sommerhuse, for så er man sikker på at få en ydelse, som kan kompensere for nogle af de omkostninger, der er.
Det betyder altså også, at landbruget skal betale noget mere i ejendomsskat.
Jeg har oven i købet også været ude for, at Venstrelandmænd har stemt for det og har syntes, det var rimeligt, bl.a. med den begrundelse, at man jo kan fradrage det i sin indkomst.
Men det forudsætter selvfølgelig, at man har en skattepligtig indkomst, for hvis man ikke har det, har man selvfølgelig ikke så meget fornøjelse af det.
Men fra Det Radikale Venstres side er vi imod forslaget, og vi er også imod de konsekvenser, som er kommet frem under debatten.
Regeringen har lavet en aftale om, at på vejen hen imod en liberalisering, skal landbruget fortsat kompenseres.
Jeg er blevet yderligere betænkelig ved at lytte til debatten her, for jeg er betænkelig ved, med hvilken kraft en dansk landbrugsminister vil argumentere for at nedsætte EU-støtten.
Der kan være nogle økonomiske interesser fra en finansministers side med hensyn til, hvad skatteborgerne skal være med til at betale til et enkelt erhverv, så vi er imod forslaget.
Leif Mikkelsen (V), 2006-10-26:
Der skal ikke herske tvivl om, at Venstre fuldt og helt støtter regeringen i at leve op til regeringsgrundlaget.
Og i regeringsgrundlaget står der meget, meget klart, at i takt med reduktion af EU-tilskuddet i den direkte støtte til jordbrugserhvervet vil regeringen i samme takt sænke beskatningen af produktionsjord – det kan man så gisne om hvor længe kan vare.
Det er der ingen tvivl om står fuldstændig klokkerent i regeringsgrundlaget, og den her regering har for vane at leve fuldt og helt op til sit eget grundlag.
Line Barfod (EL), 2006-10-26:
Enhedslisten er imod dette forslag.
Det drejer sig om det konkrete omkring dna-registeret.
Det er ikke, fordi vi er imod et dna-register, men vi var imod, at man udvidede registeret, så det blev muligt at lade uskyldige blive stående i det.
Vi mener, at uskyldige skal slettes fra dna-registeret, således at det kun er dem, der faktisk bliver dømt, der står i registeret.
Vi mener, det er et problem, at man kan stå der, hvis man er uskyldig.
Det andet og store principielle problem, som også har været oppe tidligere i debatten, er, at det her jo er et led i de mange rammeafgørelser på det strafferetlige område, som EU har gennemført siden 2002, hvor man startede med rammeafgørelsen om den europæiske arrestordre og i den anledning glædestrålende fra Kommissions side udråbte, at nu var EU blevet ét retligt område.
Og man har bygget hele ordningen med rammeafgørelserne op på, at vi ikke skal ud at kontrollere lovgivningen i de forskellige lande, vi skal bare have fuld tillid til, at alle de lande, der er med, har en høj retssikkerhedsmæssig standard og nogenlunde følger de samme regler alle steder.
Men der er ingen, der på noget tidspunkt i forbindelse med alle disse mange rammeafgørelser har undersøgt retstilstanden i alle de mange EU-lande.
Det er også et problem, at vi behandler sagerne på den måde, vi gør i Folketinget, altså at vi ikke har den debat i Folketingssalen, som vi har nu, og en grundig udvalgsbehandling, før Danmark skal tage stilling til, hvorvidt man skal sige ja til rammeafgørelsen, men at vi først har denne debat, når vi er blevet bundet af en rammeafgørelse og skal til at implementere den i lovgivningen.
Derfor er noget af det, vi vil arbejde for fra Enhedslistens side, at man skal ændre den måde, man arbejder på i Folketinget, så man kan have denne debat åbent i Folketingssalen, have udvalgsbehandlingen og få belyst de mange tvivlsspørgsmål, inden Danmark skal sige ja til rammeafgørelsen, frem for at det først sker, når vi er bundet.
Vi mener, at det er et stort problem, at det fungerer på den måde.
Til sidst skal jeg bare lige sige, at det her problem med udlevering af dna-registre jo bliver endnu større, når vi på et tidspunkt senere i år skal behandle den anden rammeafgørelse om bevissikringskendelse, hvor udenlandske myndigheder altså får krav på at få udleveret oplysninger ikke kun på dna-området, men på alle mulige områder; det drejer sig også om oplysninger, som dansk politi ikke selv ville have adgang til at indhente, men som de kan blive pålagt at skulle indhente af udenlandske myndigheder.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-10-26:
CAP-reformen, som er en individualisering af EU-tilskuddet, betyder jo et gradvis fald af EUtilskuddet, og vi har besluttet at reducere grundskylden i samme takt, som det falder, indtil vi får en situation, hvor grundskyldsniveauet og dermed dansk landbrugs omkostningsniveau gør, at landbruget kan konkurrere med de øvrige lande, og vi har en tilfredsstillende situation for erhvervet.
Derefter må vi så tage stilling til, hvad vi skal gøre, og her er det, jeg advarer imod en denationalisering af landbrugspolitikken, fordi de store lande altid kan betale deres landbrug mere, end vi kan.
Vi er en lille åben økonomi, og vi har simpelt hen ikke penge til at kompensere for nedsættelser, når man for alvor tager fat på de 7,5 mia. kr.
Ole Glahn (RV), 2006-10-26:
Jeg forstår godt, at hr. Christian Wedell-Neergaard nu taler om den set med vores øjne – vi, der ønsker landbrugsordningerne i EU afskaffet – ideelle situation.
Men vejen frem til den situation kan jo medføre, at landbrugsstøtten gradvis nedsættes, og jeg har ikke hørt hr. Christian Wedell-Neergaard sige, at der ikke skal kompenseres over ejendomsskatterne, så længe der er penge til det.
Det er 1 mia. kr., vi taler om, og hvis der ikke er penge til det længere, skal man måske kompenseres andre steder fra.
Men jeg vil gerne høre hr. Christian WedellNeergaards mening om dette
: Hvis man hele vejen hen imod afskaffelse af ordningen skal kompensere landbruget, kan det så ikke få den konsekvens, at når man skal forhandle nedsættelse af EU-støtten, kan man komme i en situation, hvor regeringen siger, at det bliver for dyrt, fordi skatteyderne skal betale den kompensation?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-10-26:
Nu tror jeg ikke, der er nogen grund til hr. Ole Glahns forvirring, og hr. Ole Glahn plejer heller ikke at være forvirret.
Der står jo i lovforslaget, hvordan det hænger sammen, og derfor siger jeg også, at nu spørger man til en teoretisk situation, som kan opstå.
Men i den situation kan man jo ikke og skal heller ikke kompensere fra dansk side, for så konkurrerer samtlige EU-lande jo på lige vilkår.
Alle har fået afskaffet det direkte EUtilskud.
Men det er vigtigt, at med hensyn til ligestilling skal man ikke foretage sig noget i Danmark, som stiller dansk landbrug dårligere end andre landes, og derfor har vi også besluttet os for at reducere grundskylden.
Ole Glahn (RV), 2006-10-26:
Jeg blev lidt forvirret over at høre hr. Christian Wedell-Neergaards svar, for hr. Christian Wedell-Neergaard siger, at det skal være et samlet EU, der skal foretage det, ellers vil man ikke gøre det.
Men er det ikke et samlet EU, der har vedtaget at nedsætte tilskuddet og lave de nye ordninger?
Og hvorfor skal der så kompenseres?
Har man virkelig prøvet at gøre meget ud af økonomisk ansvarlighed i regeringen?
Har man virkelig regnet på konsekvenserne, hvis der sker det, at fødevareministeren argumenterer i EU for, at EU-støtten til landbrugsordningerne skal nedsættes, gennem EU, og de danske skatteborgere så skal kompensere landbruget for det, indtil støtten er fuldstændig afskaffet?
Havde man virkelig regnet det igennem, da man lavede regeringsgrundlaget?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-10-26:
Svaret er nej.
Det er ikke rigtigt forstået.
Jeg har prøvet at forklare det to gange nu, og jeg vil gerne prøve en tredje gang, men starte omvendt og sige: Dette lovforslag er svaret på dansk landbrugs situation her og nu, hvor man reducerer tilskuddet med 60 mio. kr.
Vi går ind for en reduktion af EU’s samlede tilskud, men det er klart, at det vil stille situationen helt anderledes.
Vi har det synspunkt, at vi vil kompensere, hvis EU reducerer sit direkte landbrugstilskud til alle medlemslande, for så har vi en ny situation.
Men der kan slet ikke blive tale om at kompensere beløbet nationalt.
Kristen Touborg (SF), 2006-10-26:
Jeg synes, det er lidt underligt, at regeringen på den ene side siger, at den støtter reduktion/afvikling af EU-landbrugsstøtteordningerne, og på den anden side straks kompenserer landbruget, når EU nedbringer støtten en smule.
Det kunne tyde på, at regeringen ikke helt mener det, den siger om afviklingen, men sådan er der jo så meget.
Ét er teori, og noget andet er praksis.
SF er imod denne nedsættelse af grundskatten, bl.a. fordi vi faktisk mener, at EU’s landbrugsstøtte skal afskaffes, og fordi enhver lempelse af grundskat på landbrugsjord alt andet lige betyder yderligere jordprisstigninger.
Så har vi oplevet her i dag, at der er strid blandt de lærde, eller i hvert fald strid mellem Venstre, De Konservative og regeringens støtteparti angående frivillig modulation.
Hvor Venstre klart siger, at der ikke skal kompenseres for en eventuel modulation, siger De Konservative, at det skal der, og Dansk Folkeparti ved faktisk hverken ud eller ind.
De vil i hvert fald ikke svare på spørgsmålet på nuværende tidspunkt, så det er i hvert fald et spændende punkt, hvordan man vil tackle en frivillig modulation.
John Dyrby (S), 2006-10-26:
Jeg kan bekræfte, at de tal, vi har fra vores analyseafdeling, er lavet til denne lejlighed, for det er jo et led i forberedelserne.
Men jeg kan også sige, at de tal, vi har, er taget direkte fra de enkelte lovforslag, så jeg håber, det er de samme tal, ministeren har.
Ellers er der i hvert fald noget rivende galt.
Jeg blev måske ikke så meget klogere, men det kan være, at det er mine ringe evner, der gør det, og derfor bliver jeg nødt til at spørge igen: Er det rigtigt forstået, at når EU’s landbrugsstøtteordninger nedsættes, skal vi her i Danmark kompensere landbruget, således at effekten i Danmark er nul, bortset fra at det nu er de danske skatteydere, der betaler til landbruget, hvor det tidligere var EU, der betalte til landbruget?
Er det ikke en særdeles dårlig handel?
Her kan ordføreren se tallene, og det vil jeg gerne gøre.
Jeg forstår, at Det Konservative Folkeparti i lighed med regeringen godt vil sætte EU’s tilskud på landbrugsområdet ned, og jeg forstår, at når det sker, skal vi her i Danmark kompensere landbruget for de penge, der mistes.
Man kan jo sige, at det i virkeligheden ikke er en særlig smart handlemåde, for det, der vil ske, er jo, at alle skatteborgere i Danmark skal betale for, at EU’s landbrugsstøtte går ned.
Er det ikke en anelse usmart?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-10-26:
Det er indgået i debatten, at det samlede provenu af grundskylden er ca. 1 mia. kr.
Hvis der sker en nedskæring af EU’s direkte tilskud til dansk landbrug på linje med tilskuddet til de øvrige EU-lande – noget, som Det Konservative Folkeparti støtter – vil det være ganske umuligt at fortsætte den politik.
Så vil situationen jo være ganske anderledes i EU som helhed, og dermed vil der være åbnet for en ny og spændende debat med en ny prioritering, som vil se ganske anderledes ud.
Men lovforslaget her er svaret på udviklingen i dansk landbrug her og nu under de kendte forudsætninger.
Line Barfod (EL), 2006-10-26:
Skal jeg forstå den konservative ordfører sådan, at man sådan set synes, at landbruget skal støttes med 7,5 mia. kr.?
Det er jo en meget rar melding at give borgerne: De skal være klar over, at når de oplever nedskæringer i børnehaver, i ældrepleje osv., er det bl.a., fordi regeringen og Dansk Folkeparti faktisk ønsker at give milliarder i skattelettelser til ét bestemt erhverv, nemlig landbruget.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-10-26:
Jamen det eneste, jeg kan sige, er, at hvis man fjernede tilskuddet til dansk landbrug, ville det dreje sig om 7,5 mia. kr., og det ville betyde, at man samtidig kunne frigøre midler i EU til andre ting.
Det er jo også det, man gerne vil, og det er den proces, som Det Konservative Folkeparti støtter, bare det foregår i EU som en helhed.
Vi er i den situation, at den reduktion, der sker i 2007, vil vi gerne kompensere med en tilsvarende nedsættelse af grundskylden, og vi betragter det ikke som en skattelettelse, men som en kompensation.
Så vil jeg i hvert fald sætte spørgsmålstegn ved, om de 600 mio. kr. i samlet lettelse af grundskylden er det rigtige tal.
Jeg kender ikke det rigtige tal, jeg ville gerne se det rigtige tal og lade det indgå i debatten, men jeg kender det ikke.
Line Barfod (EL), 2006-10-26:
Det er rart at høre, at hr. Christian Wedell-Neergaard nu siger, at det faktisk er store beløb, vi snakker om.
Som hr. John Dyrby har været inde på, har vi hidtil snakket om omkring 600 mio. kr., og når man fortsætter med at afvikle EU’s landbrugsstøtte, kan det blive op til adskillige milliarder, vi skal snakke om.
Selv om dette lille, konkrete forslag kun drejer sig om 60 mio. kr., er det jo et led i en større omlægning, hvor man giver skattelettelser til landbruget på meget betragtelige beløb, samtidig med at man siger til alle de mange borgere, der ønsker bedre velfærd ude i kommunerne, at det synes man ikke rigtig der er penge til, fordi man hellere vil give dem i skattelettelser til nogle af dem, der har de største godser i Danmark.
De skal kunne tjene mange penge, fordi skatten sættes ned, når landbrugsstøtten reduceres.
Det er rigtigt, at der bliver givet landbrugsstøtte i dag, og at den bliver reduceret.
Men hvis der ikke blev givet denne skattelettelse, ville det jo være noget, man måtte regne med, nøjagtig som hr. Christian Wedell-Neergaard har sagt flere gange fra talerstolen, at kommunerne jo godt vidste, at tilskuddet til dem blev sat ned, og at de derfor måtte indrette sig efter det.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-10-26:
Jeg synes, det er en meget tænkt situation, for hvor skulle vi dog finde 1,4 mia. kr. som kompensation?
Det er et fuldstændig ubalanceret, uklogt og urimeligt forslag, og derfor vil jeg da ikke tage stilling til, hvad vi vil gøre, når katastrofen opstår, hvis et flertal skulle finde på at gå den ulykkelige vej at gennemføre modulation, hvad vi kraftigt vil advare imod.
Man vi vil være uden midler til at foretage en kompensation, for hvor skulle vi finde pengene?
For det første vil jeg sige, at det, som Socialdemokratiets analyseenhed når frem til, jo kan være en smule beregnet på debatten her, og det kan jo være, at beregningen er foretaget på en måde, som tilgodeser de socialdemokratiske synspunkter, så jeg synes, vi skal prøve at spørge ministeren: Hvad er det samlede beløb?
Med hensyn til reduktionen af EU-støtten har jeg jo hele tiden sagt, at det er vores ønske, at den bliver reduceret, men at vi ikke ønsker en kompensation.
Jeg siger netop, at vil man reducere støtten, er det en ny situation, og så må man starte forfra med retænkning.
Det er det, vi prøver at kæmpe imod, og det er også derfor, jeg siger vedrørende modulation, at det er en dårlig måde at gøre det på, for det er en renationalisering.
Hvis man laver en modulation i Danmark, er det en renationalisering af landbrugspolitikken.
Dermed får vi forskellige vilkår fra det ene EU-land til det andet, og det er helt forkert.
Kristen Touborg (SF), 2006-10-26:
Nu var spørgsmålet ikke, om De Konservative er for eller imod modulation.
Det er ikke utænkeligt, at et flertal i Folketinget vil være med til at indgå en frivillig modulation – jeg tror ikke, den bliver på 20 pct., det ville undre mig, men det kunne meget vel tænkes, at den indgås –
Frank Aaen (EL), 2006-10-26:
Nu havde vi jo tidligere en ekspert, en godsejer på talerstolen.
Han forsvarede lovforslaget, og jeg spurgte lidt omskrevet, hvad det kunne betyde – ikke for at være privat, men bare for at få en idé om, hvad det kan give en godsejer.
Nu ved jeg, at hr. Kristen Touborg ikke er godsejer, men jeg vil alligevel godt stille det samme spørgsmål: Hvad betyder forslaget i kroner for et almindeligt landbrug?
Det er dog en social fordeling, som er til at få øje på.