runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 1998-01-21:
Nu kommer så spørgsmålet til statsministeren.
Jeg synes, statsministeren skuffede - nej, ikke skuffede, for gentlemen bliver ikke skuffede, de bliver bedrøvede - bedrøvede mig ved, at statsministeren benyttede sin nytårstale til at komme med et fuldstændig uidentificerbart angreb på sine politiske modstandere.
Det, der skiller statsministerens og vores parti, er jo vores forskellige opfattelse af, hvordan man sikrer velfærdssamfundet.
Det er vores opfattelse, at statsministeren udsætter det for fare ved ikke at foretage de fornødne reformer, hvorimod vi ved at foretage de fornødne reformer gennemfører det.
Har man ikke en forpligtelse til at løfte sig den dag?
For ellers risikerer vi jo, at medierne benytter deres frihed til at opsige aftalen med Statsministeriet.
Det ville vi være kede af, for vi vil gerne holde den i det kommende år.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-01-21:
Til hr. Keld Albrechtsen kan jeg sige: Jeg vil stadig væk ikke opgive at holde nytårstale.
Og til hr. Per Stig Møller vil jeg sige: Tja.
Jeg tror ikke, at den tid er forudsebar, hvor hr. Per Stig Møller får lejlighed til at holde nytårstale.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-01-21:
Nu kan jeg forstå, at statsministeren også agter at holde nytårstale den 1. januar næste år, og det kan vi andre så ikke gøre noget ved.
Det er jo, som hr. Per Stig Møller var inde på, i virkeligheden pressen, der afgør, om statsministeren får denne mulighed for at holde nytårstale.
Men så vil jeg godt spørge statsministeren, om han belært af de dårlige erfaringer fra de sidste to taler med sammenkædningen af dronningens nytårstale og statsministerens nytårstale dog ikke i det mindste vil give de embedsmænd, der skriver taleudkastene, besked på, at den går altså ikke én gang til at bruge dronningens tale som afsæt for regeringens politiske propaganda dagen efter. Det håber jeg, for dronningen kan vel heller ikke være tjent med, at hun bruges på den måde i statsministerens politiske kampagner.
Per Stig Møller (KF), 1998-01-21:
Statsministeren startede med at sige tja, og derefter fortsatte han i virkeligheden kun med at sige bom, bom.
Jeg forstår, det drejer sig om en tilståelsessag, og dem er der jo mange af fra denne regerings side.
Statsministeren tilstår, at han egentlig ikke havde noget belæg for at sige, at nogle vil skære ned i velfærdssamfundet, og det opfatter jeg som alt det, man kan få ud af statsministeren her, thi statsministeren er jo ikke villig til og formentlig heller ikke i stand til at svare.
Det kan vi konstatere.
Bertel Haarder (V), 1998-01-21:
Jeg vil gerne opfordre statsministeren til at give hr. Per Stig Møller et ordentligt svar.
Jeg kan godt lide korte og klare svar, men det, der blev sagt her, var altså meget arrogant.
Det drejer sig om, hvorvidt statsministeren mener, det er rimeligt at bruge den sidste tredjedel af nytårstalen til et angreb på politiske modstandere og tilmed et angreb, som virkede umådelig perfidt og malplaceret, og som må have fået en meget stor del af befolkningen til at føle, at statsministeren misbrugte lejligheden til at føre valgtale.
Jeg synes, det er relevant at svare på det spørgsmål her i parlamentet, og det kan man ikke besvare med et tja og en perfid bemærkning til en af oppositionens ledere.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-01-21:
Jeg kan fortælle spørgeren, at efter hvad der er blevet oplyst for mig, går traditionen med nytårstaler af såvel dronningen og tidligere konger som statsministeren tilbage til 1940.
Under krigen var der en lidt skiftende praksis, men i 1940 blev den første radiotransmitterede nytårstale holdt af statsministeren.
Indtil da var statsministeren, efter hvad jeg har fået oplyst, ofte kommet med en nytårsudtalelse, der blev trykt i de skrevne medier.
I hele perioden fra 1940 og frem til 1958, igen med lidt variation i krigsårene, holdt statsministeren og kongen nytårstale den samme dag, nemlig den 1. januar.
Journalist Poul Jørgensen fortæller i sin bog »Danmarks Dronning«, at kongens tale oprindelig blev holdt ved nytårstaflet nytårsdag om aftenen, og at radioen transmitterede talen herfra, men nytårsdag 1958 transmitterede fjernsynet for første gang kongens tale direkte.
Da der normalt ikke kommer fotografer ind til nytårstaflet, besluttede Kong Frederik IX, at han fremover ville holde nytårstalen nytårsaften fra sin egen bolig, og fra den 31. december 1958 blev kongens nytårstale derfor rykket en dag frem til den 31. december om aftenen.
At hr. Keld Albrechtsen ikke har været tilfreds med mine seneste nytårstaler, kan ikke få mig til at bryde en næsten 60 år gammel tradition for, at såvel statsministeren som regenten holder en nytårstale.
Med formandens tilladelse vil jeg også godt gøre en enkelt bemærkning til hr. Per Stig Møller, som havde et spørgsmål til mig. Mit svar vil være: Jeg kan ikke frigøre mig for - det er også til hr. Bertel Haarder - at det forhold, at hr. Bertel Haarder og hr. Per Stig Møller ikke kan lide min nytårstale, ikke nødvendigvis behøver at være en objektiv betragtning, som hele befolkningen i Danmark deler. Jeg har været gladere for at se hr. Peter Duetofts karakteristik af min nytårstale, som jeg selv deler: En rund tale til hele nationen, som det nu sig hør og bør.
Den vurdering deler jeg, og derfor vil det være mit svar til hr. Per Stig Møller.
Til hr. Bertel Haarder mener jeg faktisk at jeg bør sige, at der er en gang imellem tradition for, at hvis et enkelt ord, f.eks. arrogance, optræder, bliver det genbrugt og genbrugt og genbrugt; men det behøver det jo ikke blive mere rigtigt af.
Hvis hr. Per Stig Møller har et nyt spørgsmål, besvarer jeg det derfor gerne.
Per Stig Møller (KF), 1998-01-21:
Hr. Keld Albrechtsen kommer med nogle meget interessante meldinger, som jeg glæder mig til at se, om han kan indfri på tirsdag, idet han jo håber, at et flertal ikke vil acceptere statsministerens arrogante facon.
Så kan jeg da kun sige til hr. Albrechtsen, at han på tirsdag får rig mulighed til at vise, at han ikke kan acceptere statsministerens måde at lede landet på.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-01-21:
»Er det statsministerens opfattelse, at dronningen bruges i markedsføringen af regeringens politiske budskaber?«
Skriftlig begrundelse
Siden ministeriet Nyrup Rasmussen overtog regeringsmagten i 1993, er dronningen i stigende grad efter spørgerens opfattelse blevet anvendt i markedsføringen af regeringens - specielt Socialdemokratiets - politiske mærkesager.
En systematisk gennemgang af dronningens nytårstaler de seneste tre år foretaget af Børsens Nyhedsmagasin den 9. januar 1998, siderne 4, 5 og 6, dokumenterer således, at regeringen har haft held til at lade dronningen promovere socialdemokratiske mærkesager.
Ebbe Lundgaard (RV), 1998-01-21:
Nu er der forhåbentlig ikke ret mange beslutninger, som vi træffer her, der kun baserer sig på løse fornemmelser, så derfor vil jeg gerne sige, at helhedsplanen naturligvis er vigtig, men der er også et tidsperspektiv, før der kan ligge en eller anden løsning på pladsproblemet på Det Kgl. Teater, også hvis man skulle beslutte sig for at bygge noget helt andet i et skuespilhus.
Derfor ser jeg Den Ny Scene og dermed Stærekassen som det sted, hvor det kongelige skuespil skal finde sted på kort sigt, og det har jeg som minister og ansvarlig for dette område et ansvar for kan foregå under rimelige forhold, så derfor kommer en indvendig renovering under en eller anden form også på tale, men den diskussion vil jeg naturligvis gerne have med forligspartierne, så det ikke støder imod ønsket om at se det hele i en sammenhæng.
Jeg ønsker meget gerne at se det hele i en sammenhæng, men der er altså også nogle løsninger på det korte sigt, som Det Kgl. Teater skal have mulighed for at gennemføre, for at skuespillet ikke skal være helt tabt i den proces og i den ulykkelige situation, som vi står i i øjeblikket, og som jeg forstår, at forligspartierne generelt mener er ulykkelig.
Jeg mener nu, der har været ganske mange med i denne debat og også partier, der ikke var med i forligskredsen, men jeg synes nok, at ved næste skridt må forligspartierne se hinanden i øjnene først, og så har jeg personlig ikke noget imod, at vi udvider kredsen.
Der skal også varmes op til en ny, 4-årig aftale, og der er ikke patent på, hvem der skal være med i den.
Jeg tror, alle partier vil blive indbudt til den, hvis de så også vil være med til at træffe alle former for beslutninger i den proces.
Jeg vil meget gerne gå ind for den åbne samtale og den fri dialog.
Det ved jeg, at fru Margrete Auken også ved, så det tilsagn vil jeg gerne give.
Men det er i første omgang forligspartiernes opgave at sætte sig sammen, og derefter er ingen udelukket fra at deltage i diskussionen.
Ester Larsen (V), 1998-01-21:
Teaterfuglen er nu død.
Kulturministeren valgte at lægge sagen i mølpose allerede for 3/4 år siden, dengang projektet efter alle solemærker at dømme ikke kunne blive vedtaget i Borgerrepræsentationen.
Nu har ministeren minsandten dekreteret, at der er brug
for en tænkepause.
Jamen betyder det, at man slet ikke i det 3/4 år har tænkt over, hvad man skulle stille op, hvis sagen fik det udfald, som al sandsynlighed talte for?
Mit spørgsmål er nu: Vil ministeren garantere, at et nyt forslag til byggeri til Det Kongelige Teater kommer til at hvile på en grundig analyse af, hvilken eller hvilke kunstarter der skal bygges for?
Det er vigtigt, når det nu er fastslået, at kunstarterne ikke kan være sammen, at man så træffer beslutning om et nyt byggeri på et gennemanalyseret grundlag.
Ebbe Lundgaard (RV), 1998-01-21:
Når jeg har udtalt, at der er behov for en tænkepause, så er det ikke, fordi vi ikke har tænkt meget - det tror jeg også fru Ester Larsen ved - på baggrund af den sag, der har været til behandling og den ansøgning til Københavns Borgerrepræsentation, som har været afsendt for at få dispensation fra lokalplanen.
Hele det byggeprojekt, som altså nu ikke kan gennemføres, hviler naturligvis på et stærkt og grundigt forarbejde, og jeg har - uanset om spørgeren føler sig overbevist om det eller ej - været ret optimistisk med hensyn til muligheden for at gennemføre projektet helt frem til, at jeg ved konstitueringsaftalerne i Københavns Borgerrepræsentation oplevede og kunne se, at løbet var ved at være kørt.
Det tog jo altså så kun 14 dage ind i det nye år, før vi måtte konstatere, at vi ikke kunne komme igennem med Sverre Fehns projekt til et skuespilhus ved Det Kongelige Teater.
Det er fortsat ambitionen at leve op til det tilsagn, den del af aftalen, som også partiet Venstre er med i, om, at der skal bygges et nyt skuespilhus til Det Kongelige Teater.
Det er skuespillet, der skal have nye vilkår.
Det er den del af aftalen, der fortsat står.
Den agter jeg naturligvis at forhandle med forligspartierne - de partier, der er med i aftalen om Det Kongelige Teater - for på den baggrund at vurdere, hvordan vi kommer videre.
Tænkepausen behøver ikke at vare meget længe, men det kræver altså, at forligspartierne sætter sig sammen og i god tid begynder at forberede den næste 4-års-aftale for Det
Ester Larsen (V), 1998-01-21:
Må jeg forstå ministerens svar sådan, at man ikke agter at foretage en analyse af, hvilken kunstart det er mest hensigtsmæssigt at bygge for?
Der har været sat store spørgsmålstegn ved, om det var korrekt, at det var skuespilkunsten, der skulle tilgodeses med et nybyggeri.
Jeg må forstå, at ministeren vil arbejde videre uden at sikre sig, at grundlaget for beslutningen er gennemanalyseret.
Ebbe Lundgaard (RV), 1998-01-21:
Sådan skulle mit svar faktisk ikke forstås.
Det er jo sådan, at en tænkepause jo godt kan bruges til analyser.
Jeg mener, det er vigtigt, at jeg gør mig nogle overvejelser, og at også forligspartierne eventuelt gør sig nogle overvejelser om, hvordan vi på ny får gennemtænkt de argumenter, der var i den seneste beslutning: at kunstarterne skulle være samlet.
Det er altså fortsat det, der ligger i forliget, men det behøver da ikke at være sådan til tid og evighed.
Og jeg er da meget indstillet på, at vi kan se på det og få det gennemanalyseret og begrundet endnu en gang.
Derfor er det vel stadig væk, og det er det jeg fastholder, et skuespilhus, der er på dagsordenen.
Og det er det, der foreløbig er regeringens ambition at få gennemført på et tidspunkt, når vi har fået tænkt os om.
Margrete Auken (SF), 1998-01-21:
Det der med, at vi vil have Gamle Scene bygget om, tager jeg i næste spørgsmål.
Jeg vil her godt spørge ministeren om, hvad det er for et grundlag, der ligger.
Det er jo ikke kun forligspartierne, der har kunnet tænke i den her tid.
Jeg har faktisk også kunnet gøre det, og jeg har faktisk spurgt ministeren, om jeg godt måtte se den generalplan, den udviklingsplan, der ligger for alle kunstarterne, og som ligger bag den store beslutning om at investere nærmest l mia. kr. i en ombygning.
Jeg har ganske vist fået dem to gange, så der er fire sider, men det er de samme sider, og de er fra 1992.
Det er, hvad jeg kunne få, og det har jeg fået fra ministeren, som har bedt om at få dem fra Det Kongelige Teaters bestyrelse. Jeg vil gerne spørge: Foreligger der andet, som ministeren så ikke har sendt over til os, siden ministeren siger, at der ligger et stort, grundigt forarbejde?
Eller er det det, han kalder et grundigt forarbejde?
Ebbe Lundgaard (RV), 1998-01-21:
Ministeren har naturligvis sendt det frem, som der formelt foreligger.
Udgangspunktet for begrundelsen om at bevare kunstarterne sammen er jo Det Kongelige Teaters historie i Danmark, dvs. en historisk begrundelse, og den har de fem forligspartier bag forliget om Det Kongelige Teater og den 4-års-aftale, der er nu, ikke haft grund til at anfægte.
Jeg har med det svar, jeg har givet fru Ester Larsen, sagt, at jeg gerne vil diskutere det her på ny.
Jeg har i øvrigt også sagt til fru Margrete Auken undervejs, at jeg vil gerne diskutere et nyt beslutningsgrundlag.
Men jeg mener ikke, at beslutningsgrundlaget er fjernet, og det er stadig væk ambitionen.
Det er vel også det, der er omfattet af aftalen!
Men jeg ser frem til en diskussion af det her, og det er også derfor, jeg mener, at vi har brug for en tænkepause hver for sig.
Tænkepausen kan bruges til at diskutere og evt. finde frem til et nyt beslutningsgrundlag.
Det står fortsat fast, at Det Kongelige Teater mangler plads til skuespillet, mangler bedre forhold for skuespillet, sådan som situationen er i dag.
Det tror jeg ikke nogen kan være ret uenige med mig i.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ester Larsen (V), 1998-01-21:
Jeg tror ikke, der er nogen her i Tinget, som sætter sig imod, at statens bygninger bliver løbende vedligeholdt, og hvis det drejer sig om at istandsætte Stærekassen udvendigt, ser jeg ikke noget problem i det.
Det, jeg gerne vil efterspørge, er, om ministeren er sindet at lave en indretning af Stærekassen fuldstændig uafhængigt af en helhedsløsning på hele Det Kgl. Teaters problem.
Det er da ret afgørende, hvad teatret får at spille på ved siden af Stærekassen.
Det må have stor, afgørende betydning for, hvad Stærekassen overhovedet skal bruges til, så denne snak i forligskredsen baserer sig da formentlig på en helhedsplan og ikke bare på løse fornemmelser.
Margrete Auken (SF), 1998-01-21:
Så kan vi direkte i forlængelse af dette sidste gå videre og forstå, at ministeren stadig væk bliver fejlinformeret om, hvad det var, der skete i midten af 1980'erne med Gamle Scene.
Jeg har set, at teaterchefen - men han siger nu så meget - har været ude flere gange både på skrift og mundligt og sige, at det var en stor ombygning, der blev lavet til ære for operaen.
På det møde, som blev holdt på Kunstakademiet, hvor ministeren som sædvanlig ikke kom, på trods af at han som sædvanlig var inviteret - der var heller ingen fra ministeriet - oplyste Niels Koppel, som var arkitekt på den ombygning, at der intet var i den opbygning, som var specielt
Det var alt sammen generelle teaterforbedringer inde bagved, og der var intet, der ikke i lige så høj grad gavnede de andre kunstarter inklusive skuespillet.
Det eneste, man her kunne diskutere, var udvidelsen af orkestergraven, som i øvrigt kom senere. Med hensyn til den udvidelse af orkestergraven vil jeg godt spørge ministeren, om han er klar over det her.
Ved han det?
Og ved han også, at den orkestergrav kan overdækkes?
Det vil sige, at den oven i købet i sig selv kan blive en gevinst for skuespillet.
Jeg vil godt have ministeren til at bekræfte, at han får ordentlig information om den ombygning, og jeg går ud fra, at Niels Koppel ikke lyver.
Ebbe Lundgaard (RV), 1998-01-21:
Jeg forstår, at teaterchefen har et troværdighedsproblem i forhold til fru Margrete Auken.
Det har jeg forstået også her på det seneste.
Med hensyn til den ombygning, der er foretaget løbende af Det Kongelige Teater, mener jeg allerede, at jeg har svaret.
Ester Larsen (V), 1998-01-21:
Der er sat spørgsmålstegn ved, om det måske var mere hensigtsmæssigt at bygge for operaen end for skuespillet.
Og jeg bliver nødt til, selv om ministeren hævder, at der er foregået tænkning i det trekvarte år, der er gået, at spørge, om vi kan drøfte resultaterne af tænkningen.
Om den tænkepause, som ministeren dekreterede, ikke meget nyttigt kunne bruges til at gå ind og analysere, hvad det er for en kunstart, vi har behov for at bygge for?
Ebbe Lundgaard (RV), 1998-01-21:
Jeg mener, at jeg har givet tilsagn om, at jeg gerne vil være med til det.
Men jeg må også minde fru Ester Larsen om, at når påstanden om, at der ikke har været tænkt i den periode, hvor vi har overvejet byggeriet, kommer, så er det jo, fordi forligspartierne har fastholdt ambitionen om at stå ved forliget og bygge det skuespilhus, som man faktisk var enige om.
Vi har haft adskillige møder undervejs, hvor det er blevet bekræftet.
Derfor har jeg ikke haft brug for officielt at etablere andre byggeplaner.
Det håber jeg fru Ester Larsen har forståelse for.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Torben Rechendorff (KF), 1998-01-21:
Også jeg konstaterer, at fuglen er fløjet eller død, eller hvad det er, den er.
Jeg beklager, at det forholder sig sådan, men sådan forholder det sig.
Derfor kan forligskredsens forslag til, hvordan vi løser skuespillets problem, altså ikke gennemføres.
Altså skal der efter min opfattelse laves en ny helhedsplan for, hvordan skuespillets problemer løses.
I den forbindelse vil jeg gerne spørge ministeren: Er ministeren enig i, at der nu må laves en helhedsplan for, hvordan vi nu arbejder os frem mod det mål?
Og er ministeren også enig i, at før den helhedsplan foreligger, kan vi ikke begynde at afholde udgifter til restaurering af den ene eller den anden eller den tredje scene, i hvert fald ikke udgifter, der ligger ud over Det Kongelige Teaters eget budget?
Jeg synes, det er meget vigtigt, at forudsætningerne for helhedsplanen nu bliver bragt i orden.
Det er så muligt, at den første forudsætning i den helhedsplan skal være en istandsættelse, men helhedsplanen må være der først.
Er ministeren enig i det?
Ebbe Lundgaard (RV), 1998-01-21:
Jeg er enig med hr. Torben Rechendorff i, at det er vigtigt, at forligspartierne sætter sig sammen og tænker over, hvad der nu skal ske.
Jeg mener også, at der i den plan, vi allerede havde - næsten uanset byggeriet - er nogle ting, der skal gøres ved Ny Scene og dermed ved Stærekassen; at vi også har en forpligtelse til at vedligeholde Stærekassen udvendigt f.eks., så den bliver respekteret som den fredede bygning, den er, hvad vi nu end måtte mene om fredningen, for det kan der også være forskellige meninger om.
Det at sikre Det Kongelige Teaters skuespil nogle muligheder for at udfolde sig er også en opgave, vi har på kort sigt.
Ny Scene er stadig væk anvendelig, men den kunne godt kræve lidt renovering, både med hensyn til tilskuerfaciliteter og med hensyn til scenefaciliteter.
Og dermed mener jeg også, at forsøgsscenen, Turbinehallerne, som Det Kongelige Teater har, også kræver en kærlig hånd. Det vil alt sammen kunne afholdes inden for nogle beløb, der er forsvarlige, for det vil være permanente forbedringer.
Men det er naturligvis ting - og det er så et tilsagn
til hr. Torben Rechendorff - vi skal diskutere med forligspartierne, inden vi sætter det i gang.
Og det agter jeg at vi får diskuteret, inden der er gået alt for lang tid.
Torben Rechendorff (KF), 1998-01-21:
Jeg er sådan set tilfreds med ministerens svar, idet jeg understreger, at det, ministeren selv sagde, var, at det var en plan, som vi havde, og ikke en plan, som vi har.
Planen er faldet på gulvet.
Derfor takker jeg for tilsagnet om, at det første, der sker i denne sag, er, at forligskredsen sætter sig sammen og drøfter, hvor vi er nu. Er det rigtigt forstået?
Ebbe Lundgaard (RV), 1998-01-21:
Det tror jeg hr. Rechendorff vil have forståelse for, sådan at vi ikke skal forsinkes i den proces. Så mener jeg i øvrigt, at løbende vedligeholdelse af Det Kgl. Teaters bygninger også er en opgave, som en minister i hvert fald hele tiden må forholde sig til, og som han skal sikre kan gennemføres, og det skal der også skaffes de fornødne økonomiske midler til.
Efter at chokket over, at Fuglen faldt, har lagt sig, vil vi kunne se på det her med friske øjne.
Margrete Auken (SF), 1998-01-21:
For en gangs skyld er jeg enig med ministeren.
Det ville være godt, hvis Det Kgl. Teater vedligeholdt sine bygninger.
Der er altså nogle, som undrer sig over, at det er, som om man har ment, at Stærekassen var fredet helt ned til nullermændene, så der ikke engang kunne gøres rent.
Jeg synes, det er fint, at man får gjort bygningen i stand, og jeg mener, at fredningen i og for sig giver vide rammer for en ordentlig istandsættelse, men jeg vil godt spørge ministeren: Vil det stadig væk være sådan, at vi andre ikke må være med i den samtale?
Jeg kan forstå, at der hele tiden bliver sagt forligspartierne, og jeg synes, det er lidt ærgerligt, at denne debat om Det Kgl. Teater kører så underligt sådan på siden også af Folketinget.
Jeg har ikke noget imod, at man selvfølgelig snakker med forligspartierne også, men jeg vil godt spørge ministeren, om det ikke godt må blive en debat, som alle kan være med i.
Jeg kan forstå på ministeren, at det jo altså ville være meget godt alligevel, hvis ministeren blev informeret af andre end teaterchefen, som jo - det kan vi se af Det Kongelige Teaters beretning - er meget, meget skæv i sine informationer, for dér refererer han også diskussionen internt på teatret forkert.
Og det gør han så efter, at han har givet stort set alle andre grupper end dem, der snakker ham efter munden, mundkurv på.
Jeg vil godt spørge ministeren, om han ikke godt vil fortælle mig, hvad der specielt ved den ombygning - jeg var selv i Folketinget dengang, jeg husker det - er til gavn for operaen og balletten bortset fra orkestergraven.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-01-21:
Jeg tror, det korteste svar til hr. Thulesen Dahl er at svare nej, og i øvrigt kan jeg henvise til min besvarelse af spørgsmål nr. S 1077.
Ebbe Lundgaard (RV), 1998-01-21:
Jeg går også stærkt ud fra, at teaterchefen på Det Kongelige Teater ikke lyver over for kulturministeren.
Men jeg tror i øvrigt, at jeg er ret velinformeret om alle årsagerne til ombygningerne og tilpasningerne i Det Kongelige Teater frem til nu.
Som situationen er i dag, er Ny Scene beregnet primært til ballet og til opera.
Jeg er godt klar over teknikken også omkring overdækningen af orkestergraven osv., så jeg har alle de informationer, som fru Margrete Auken oplister.
Når jeg ikke kan deltage i alle møder, er det jo, fordi ministeren ikke kan komme til alle møder, der omhandler Det Kongelige Teater, for så ville jeg have haft overordentlig travlt.
Det har jeg også haft med andre sager i det år, der er gået.
Jeg er indstillet på at diskutere de her ting, og det er det tilsagn, jeg gerne vil give fru Margrete Auken på baggrund af det spørgsmål, der er stillet.