Peter Skaarup (DF), 2004-02-20:
Jeg vil opsummere debatten ud fra de holdningstilkendegivelser, der er kommet, og jeg må sige, at det undrer stadig væk Dansk Folkeparti og vel sikkert også andre - der er da andre partier, som det undrer her i Folketingssalen - at vi her i år 2004 stadig væk kan have et problem med at sige ja til, at en stor demokratisk nation kan få observatørstatus i Verdenssundhedsorganisationen.
Det virker utroligt, at den danske regering åbenbart heller ikke mener det eller heller ikke vil argumentere kraftigt for det i de fora, man nu har.
Derfor er vores holdning fortsat, at uanset om der er den ene eller den anden eller den tredje undskyldning, så bør den danske regering arbejde aktivt for det her.
Det er klart, som også formanden for Udenrigsudvalget har været inde på, at vi da ikke vil sætte alt på et bræt, for kan vi opnå det, vi gerne vil, nemlig give Taiwan den observatørstatus, på et senere tidspunkt, vil vi selvfølgelig gerne vente på det.
Med de bemærkninger, der har været sagt i dag, må vi se, når udvalgsbehandlingen fortsætter.
Der skal stilles en række spørgsmål, og der skal også være en anden behandling i Folketingssalen inden sommer, hvor tingene er afklaret på Taiwan.
Så hvis der er nogen, der bruger det som argument, er den afklaring i hvert fald på plads, når udvalgsbehandlingen af forslaget fortsætter.
Når vi synes, det er vigtigt, er det selvfølgelig, fordi Taiwan har mange indbyggere, og Taiwan bør naturligvis ligesom andre lande have fuld gavn af, hvad det er Verdenssundhedsorganisationen diskuterer.
Det bør ikke være sådan, at hvis der opstår en epidemi - SARS-epidemien har først og fremmest været i Asien - skal man håndtere bekæmpelsen af den epidemi fra andre lande.
Der bør det være sådan, at man er på stedet, og at samarbejdet er et hundrede procent i orden. Jeg synes, at der under debatten i dag er blevet rejst berettiget tvivl om, hvorvidt det samarbejde er helt på plads.
Det er i hvert fald sådan, at man på Taiwan mener at kunne nå klart mere, hvis man havde denne her observatørstatus.
Fru Margrete Auken har jo også været inde på under debatten i dag, at holdningen på Taiwan ikke er, at tingene er i orden; man mangler samarbejde; man mangler den her observatørstatus i WHO.
Der er en række lande, der anbefaler det her; Europa-Parlamentet anbefaler det; USA har gentagne gange rejst problematikken ved møderne i Genève i Verdenssundhedsorganisationen; Japans parlament anbefaler det; og det europæiske parlament anbefaler det som sagt.
Så der er ikke nogen undskyldninger, synes vi, for ikke at føre den linje igennem, som man vel dybest set som et demokratisk parti i et demokratisk land må mene: At demokratier skal vi under alle omstændigheder gavne, skal vi under alle omstændigheder give medvind i forhold til hensynet til Kommunistkina, som ligger lige ved siden af.
Nu skal statsministeren så en tur til Kina, og der synes
Det er jo ikke, fordi der er nogen forhindringer i WHO.
Som jeg har redegjort for tidligere, og som det også nævnes i bemærkningerne til forslaget, er der lande, der ikke er medlem af FN, som er medlem af WHO.
Der er også organisationer og lande, der heller ikke er medlem af FN, men som har observatørstatus i WHO.
Jeg kan ikke se, at der er nogen problemer
i det.
Vi synes, det er meget farligt, hvis Danmark med manglende engagement i sager som den her er med til at sige til Kommunistkina: Jamen I kan også gøre, hvad der passer jer.
Og at man i øvrigt også siger: Jamen det er i orden; vi fjerner våbenembargoen mod Kina.
Det fornemmer jeg også at der er en tendens til at man gerne vil fra dansk side og fra EU's side.
Det vil være meget uheldigt, fordi det vil være at sige til Kina: Det er i orden, I kan godt true Taiwan i forbindelse med en folkeafstemning, i forbindelse med det valg; det er i orden; gør I bare, som I vil.
Kina har sagt: Vi vil ikke afstå fra at bruge våben i den konkrete situation. Men det er en anden sag.
Det, vi diskuterer i dag, er det meget sparsomme, moderate ønske, som vi tidligere har fremført, om, at Taiwan bliver observatør i den her verdenssundhedsorganisation.
Der er så nogle, der siger, at tidspunktet ikke er rigtigt, fordi der er en folkeafstemning og et valg på vej.
O.k., så har vi altså muligheden for på et senere tidspunkt at tage stilling til de her ting. Vi håber så, at det får den konsekvens, at regeringspartierne, Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre, som i dag har meddelt, at de ikke vil støtte forslaget, så til den tid bakker forslaget op, så Danmark kommer med i den kreds af lande, der arbejder positivt for, at det her kommer igennem.