Mariann Fischer Boel (V), 2001-03-01:
Skatteministeren gjorde jo i sit indlæg lidt ud af, hvor inspirationen til det her forslag var kommet fra, og skatteministeren foreslog så den svenske model.
Der bliver jeg altså nødt til at skuffe skatteministeren, for inspirationen kommer sådan set fra skatteministeren.
Der er også et par andre ordførere, der har været inde på, at inspirationen kommer fra en artikel den 29. december i dagbladet Børsen: »Jeg vil gerne være med til at ændre det ...«, og det er det, der ligger forud, » ...for det ligner et oplagt problem,« siger den nyudnævnte skatteminister.
Det var det, der bragte et antal partier på sporet af, at der måske kunne være en åbning fra skatteministerens side til at prøve at kigge på det her forslag.
Vi må så desværre konstatere, at det var et af de talrige løfter, der blev udstedt, men som øjensynlig ikke vil blive indfriet.
Hr. Aage Frandsen siger, at det her forslag vil give skattelettelser for en bestemt gruppe personer, og at det vil begunstige dem, der tjener en høj løn.
Sådan er det jo ikke.
De skattelettelser er jo givet, de begunstigelser er jo givet, og dem har SF støttet.
Det, der ligger i beslutningsforslaget, er jo blot, at de personer skal have lov til at blive i Danmark.
Så der ligger i og for sig ikke nogen begunstigelse, for hvis ikke vi ændrer på loven, vil de personer forsvinde ud af landet. Det er indlysende, at der er ingen, der vil acceptere en ekstrabeskatning for de første 3 år, de har været i landet.
På den måde går vi glip af nogle relativt høje skatteindtægter, for det er jo ikke lavtlønnede, vi snakker om; for at komme ind i ordningen
skal man i det hele taget have en månedlig indtægt på lige i underkanten af 51.000 kr. Så jeg kan ikke rigtig se ideen i at jage folk ud af landet efterfølgende.
Der er det jo sådan i dag, at der stilles nogle specielle krav for at komme ind i ordningen, f.eks. må man ikke i de foregående 3 år have været fuldt skattepligtig i Danmark, og man må ikke have været ansat i en forsikringsinstitution eller i en virksomhed, der har været den samme som den, man har været ansat i i Danmark, eller i koncernforbundne virksomheder.
Men forslagsstillerne vil da være meget åbne over for at diskutere en opstramning, sådan at man sikrer, at ordningen ikke bliver brugt af danskere, der vender tilbage til Danmark, altså på samme måde som den svenske model. Hvis det er det, der er anstødsstenen for hr. Aage Frandsen, så er vi meget positive over for at kigge på nogle stramninger, der sikrer, at vi ikke får et misbrug på den måde, at det er danskere, der vender tilbage til Danmark. Jeg har altid respekt for den konsekvens, som hr. Frank Aaen lægger for dagen, og jeg var da glad for at høre, at der var logik i forslaget.
Det var da altid en vis positiv udmelding om forslaget, og det var vel også, hvad det så kunne blive til i denne omgang.
Hr. Klaus Kjær fra Dansk Folkeparti spørger, om det er meningen, at der i givet fald skal sådan en tidsklausul på, når vi nu ændrer på gældende lovgivning.
Det er ikke forslagsstillernes mening, for hvis man først er ude over de 7 år, man har besluttet, man vil blive i Danmark, så har man mulighed for at fortsætte med at være medarbejder i en virksomhed i Danmark.
Så der er ikke noget med, at man, hvis der går 3 år mere, skal ud af klappen.
Det ville også være en dårlig løsning.
Jeg tror såmænd ikke, der vil komme så mange flere ind i ordningen.
Vi vil bare komme i den situation, at nogle af dem, der ellers ikke ville være rejst ud, og som er dygtige og skattede medarbejdere i virksomheden, vil forsvinde fra det danske arbejdsmarked, og det synes jeg er en utrolig uheldig situation.
Jeg er da utrolig taknemmelig for de positive udmeldinger, der har været fra i hvert fald næsten halvdelen af Folketingets medlemmer.
Vi står altså igen i en 89-90- situation, men tak for de positive tilkendegivelser.
Nej, den opfattelse, som hr. Frank Aaen bringer for dagen her, er ikke den opfattelse, man får, når man kommer ud og snakker med virksomhederne.
Problemet er jo, at vi har en skattebelastning i Danmark, der er væsentlig højere end i de lande, vi ofte konkurrerer med, og for at kompensere for, at vi har en højere skat i Danmark, er man nødt til at have den her specielle model, ellers kommer de overhovedet ikke.
Jeg hører, at hr. Ole Hækkerup har bidt sig fast i de dér 2,7 mia. kr.
Det er jo sådan, at det er en påvirkning på aftalebogen i år 1, og det giver, som jeg sagde før, ikke noget retvisende billede af, hvordan udviklingen og påvirkningen af statens likviditet vil være de efterfølgende år.
Så til skatteministeren: De to udregninger fra henholdsvis Skatteministeriet og Finansministeriet er begge dateret i oktober måned, så jeg tror, det må være regnemaskinerne, man betjener sig af, som må være kodet på en forskellig måde.
Men det er jeg sikker på at man kan finde ud af efterfølgende.
Så siger skatteministeren, at man sikkert kan rekonstruere bilagene, når man skal hen og finde ud af, hvornår man har købt en maskine.
Altså det er jo ikke sådan, når man skal aflægge regnskab i en virksomhed, at det her med at rekonstruere er det, der sådan ligger nærmest for.
Der er det facts, bilagene skal være der, og de skal være i orden.
Rekonstruktion er vist noget, man bruger i andre situationer.