runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-03-19:
Jeg takker for hr. Bjarne Laustsens tillid til mine evner som beskæftigelsesminister til, at jeg kan modarbejde en international økonomisk krise.
Men jeg beder om, at vi afventer, at den nuværende krise i verdenssamfundet afklares, før vi gør os overvejelser om, hvad vi kan gøre.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Hr. Bjarne Laustsen spurgte også, om forliget »Flere i arbejde« er tilstrækkeligt til at imødegå den nuværende situation.
Der vil jeg godt sige ja, jeg mener, at »Flere i arbejde« har været et fremtidsrettet og et rigtigt initiativ.
Det har tilføjet yderligere fleksibilitet til de arbejdsmarkedspolitiske redskaber.
Dermed mener jeg også, at den i øjeblikket stigende ledighed kan håndteres med de redskaber, som
arbejdsmarkedspolitikken rummer.
Reformen har bl.a. medført, at der er en større regional frihed i tilrettelæggelsen af indsatsen, at der er øget inddragelse af andre aktører, hvilket øger mulighederne for at inddrage ny og specialiseret viden i forhold til forskellige ledighedsgrupper, fleksibel aktivering, der ikke længere skal leve op til et bestemt kvantitativt krav, men derimod tilpasses den enkelte og arbejdsmarkedets behov.
Et intensiveret kontaktforløb med fokus på jobsøgning, vejledning og jobformidling, bedre jobmatch-muligheder med Jobnet.dk, og der er desuden afsat omkring 1 mia. kr. til arbejdsmarkedspolitikken, så indsatsen over for den enkelte ledige ikke forringes, selv om der sker
en stigning i ledigheden.
Carsten Hansen (S), 2003-03-19:
»Kan ministeren bekræfte, at Tietgenskolen i Odense har fået udmeldt lofter for AMU-IT og »AMU-almen«, der omregnet til elevuger betyder en nedgang i aktiviteten på henholdsvis 56 pct. og 66 pct. i forhold til den afholdte aktivitet på skolen i 2. halvår 2001 og 1. halvår 2002?«
Skriftlig begrundelse
Det er blevet oplyst spørgeren, at rammerne for de pågældende AMU-kurser på den pågældende skole vil være opbrugt ved udgangen af marts måned.
På den baggrund frygtes det, at såvel beskæftigede, som ledige og GVU-kursister vil blive afvist i hele resten af 2003, når de søger de pågældende kurser på Tietgenskolen.
Det forekommer spørgeren politisk ansvarsløst, at man i en periode med stigende ledighed vælger at begrænse AMU-uddannelsesaktiviteten, i et sådant omfang som oplysningerne fra Tiegenskolen kun er ét af mange eksempler på.
»Under hvilke omstændigheder vil de ledige, der som led i deres selvvalgte 6 ugers uddannelse eller supplerende uddannelse får finansieret AMU-kurser af AF, kunne optages på AMU-kurser uden for de udmeldte tilskudsrammer for it, kommunikation og »bløde« fagkurser?«
Skriftlig begrundelse
Ministeren har ved besvarelsen af mundtligt § 20-spørgsmål nr. S 1968 stillet onsdag den 19. februar 2003 givet udtryk for, at den pågældende kursistgruppe er indregnet i de udmeldte tilskudsrammer.
Imidlertid giver ministerens svar på mundtligt § 20-sprøgsmål nr. S 2119 stillet onsdag den 26. februar 2003 anledning til forvirring, idet hun her fortæller, at arbejdsformidlingen kan »finansiere uddannelserne også uden om lofterne«.
Sandy Brinck (S), 2003-03-19:
»Vil ministeren oplyse, i hvilket omfang sænkningen af væksten i de offentlige budgetter, som regeringen baserer finansieringen af sine skattejusteringer på, vil ramme Socialministeriets område samt kommuners og amters sociale budgetter?«
Jacob Buksti (S), 2003-03-19:
»Vil ministeren redegøre for sine overvejelser i relation til overvismand Torben M. Andersens udtalelse om højtuddannedes hjerneflugt i et skattefinansieret uddannelsessystem med fri ret til efterfølgende at flytte til lavere skatter i udlandet?«
Skriftlig begrundelse
I Berlingske Tidende 2. marts 2003 foreslår overvismand Torben M. Andersen at lade »flygtende hjerner delvist betale for deres uddannelse i Danmark«, f.eks. gennem en »uddannelseskonto« med deraf følgende større egenbetaling af uddannelsen, hvortil ministeren udtaler, at det er et problem, som vi er nødt til at forholde os til, og som han derfor vil arrangere en større konference om.
»Mener ministeren, at det med den aktuelle udvikling i bilsalget fortsat er realistisk at opretholde regeringens skøn om en stigning i bilsalget på 7 pct. i år i forhold til 2002, jf. regeringens Budgetoversigt 3 2002 s. 46?«
»Hvornår forventer ministeren, at regeringen vil fremsætte forslag om omlægning af registreringsafgiften, og hvorledes vil en sådan omlægning imødegå de massive prisstigninger for nye biler, der allerede er indtruffet, og som må imødeses i fremtiden?«
Ole Vagn Christensen (S), 2003-03-19:
»Hvornår kan barmarksværkerne forvente, at ministeren indfrier sine valgløfter om, at varmeprisen skal sættes ned?«
»Vil ministeren oplyse, om det var regeringens formål, at det skulle føre til dyrere strøm, da regeringen fratog Nordvestjysk Folkecenter for Vedvarende Energi dets basisbevilling?«
Lotte Bundsgaard (S), 2003-03-19:
Jeg vil godt først spørge ministeren, om ministeren mener, at det er vigtigt, når man skal rådgive iværksættere, at man har et lokalt kendskab, så man f.eks. kan matche virksomheder, der står over for et generationsskifte, med en, som gerne vil opstarte en virksomhed.
Er det vigtigt at have et lokalkendskab, eller kan man lige så godt kan sidde meget langt væk og rådgive iværksættere?
Derudover vil jeg godt spørge ministeren, om der bliver ved med at være lige så mange penge til iværksættere, eller om regeringen som på så mange andre områder vil bruge det her til at lave en massiv besparelse over for noget, der faktisk virker.
Det, der bliver sagt fra erhvervslivets side, er jo, at den her kæmpeindsats, som den tidligere regering satte i gang for at få flere iværksættere, faktisk nytter noget og nytter langt mere end alle de ord, som den nuværende regering bruger.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-03-19:
Det er altså en omvendt verden.
Uanset hvor meget ministeren sådan set vil prøve at forklare os alle sammen, at det, som ministeren vil, er meget bedre, håber jeg, at ministeren vil erkende, at ministeren har skåret ned på de beløb, der er til rådighed til at lave service over for iværksættere - det kan være meget nemt at svare på - og at den situation har fremkaldt, at det er yderområderne, at det er de områder uden universiteter, der bliver særlig hårdt ramt.
Det kunne jo godt være, at der her faktisk var et stort vækstpotentiale, som i virkeligheden har mere brug for disse tilskud, end man har omkring universitetsbyerne.
Villy Søvndal (SF), 2003-03-19:
»Hvilke indtryk har de store folkelige demonstrationer i weekenden mod krigen i Irak efterladt hos statsministeren?«
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-19:
Skriftlig begrundelse
Det er blevet spørgeren bekendt, at Undervisningsministeriets udmøntning af besparelser på finansloven for 2003 har beskåret EUC NORDs tilskud med tilbagevirkende kraft, hvilket rammer især de unge.
Spørgeren ser en stærk modsætning mellem denne besparelse og regeringens erklærede ønske om at gøre finanslov 2003 til »ungdommens finanslov«.
Villy Søvndal (SF), 2003-03-19:
»Vil den danske regering tage initiativ til at ekstraindkalde FN-generalforsamlingen i forbindelse med Irakkrisen i en situation, hvor Sikkerhedsrådet står dybt splittet, og verden står over for en trussel om amerikansk enegang?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-03-19:
Regeringen ønsker ikke at ændre de nye regler om familiesammenføring, simpelt hen fordi de virker og virker hensigtsmæssigt.
De virker fuldstændig efter hensigten, nemlig at begrænse antallet af tvangsægteskaber.
Den skrappe regel om en 24-års-grænse for familiesammenføring er jo bl.a. indført for at beskytte unge indvandrerpiger mod tvangsægteskaber.
Det er selvfølgelig en barsk regel, men man må sige, at den virker efter sin hensigt, og jeg tror egentlig, at mange unge indvandrerpiger er meget glade for, at de gennem denne håndfaste regel har fået en beskyttelse, som de ellers savnede. Derfor har regeringen ingen planer om at ændre reglerne, og som bekendt er vi heller ikke forpligtet til at gøre det.
Jan Petersen (S), 2003-03-19:
Der henvises til Ritzaus telegram af 5. marts 2003: »K går til angreb på efterlønnen.«
Som tidligere meddelt er dette spørgsmål udgået af dagsordenen i dag.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-03-19:
Det vil fremgå klart af referatet, at det ordvalg var forkert og upassende i situationen.
Det glæder vi os til at se også på skrift.
Mit spørgsmål til udenrigsministeren skal gå på den her juridiske vurdering, som vi har brugt meget tid på i dag, og som vi skal forfølge yderligere i udvalgsbehandlingen.
Der står, at våbeninspektørernes bestræbelser på trods af et meget betydeligt internationalt politisk og militært pres har været forgæves, ligesom en fortsættelse heraf er udsigtsløs.
Mit spørgsmål til udenrigsministeren er: Er udtrykket »forgæves« samt udtrykket »udsigtsløs« en ren juridisk vurdering?
Per Stig Møller (KF), 2003-03-19:
Jeg skal over for hr. Niels Helveg Petersen klart beklage, hvis jeg er kommet til at sige absurd. Jeg har dyb respekt
for hr. Niels Helveg Petersens indsats, ikke mindst i 1998, så det skal jeg beklage.
Det, jeg mener at kunne påstå og påpege, er, at jeg ser en selvmodsigelse mellem 1998-standpunktet og det, at man ikke vil være med nu, hvor det er gået værre til.
Jeg forstår og respekterer det, men jeg må sige til hr. Morten Helveg Petersen, at det er gået værre til i Irak.
Der er flere af de våben.
Så enkelt er det jo.
Det var meget, meget let at aflevere de beviser for destruktionen.
Det er altså blevet værre.
Det er så dér, vi er uenige.
Vi opfatter situationen som værre end i 1998.
Vores juridiske eksperter vurderer mandatet som stærkere end i 1998.
Det er der så uenighed om, fordi Det Radikale Venstre ikke mener, at det er stærkt nok.
Jeg har lov at påpege, at vores juridiske eksperter vurderer det som stærkere, og så mener vi altså, at så er det nødvendigt.
Som jeg spurgte før: Hvis ikke nu, hvornår så? Skal det bare blive værre og værre, farligere og farligere?
Det vil det jo blive.
Og hvis ikke vi, hvem så, når man først har sagt, hvis ikke nu, hvornår så? Til hr. Mogens Lykketoft vil jeg sige, at jeg kender godt både Socialdemokratiets og Det Radikale Venstres indstilling, og jeg beklager, at det ikke blev en så klar afslutning af FN-sporet, som ville have gjorde, at det danske Folketing kunne samles.
Det havde været betydeligt at foretrække, at vi havde kunnet samles i det danske Folketing, når der sendes soldater af sted.
Der kom altså ikke en sådan definitiv klarhed i sidste runde i Sikkerhedsrådet.
Derfor må man forholde sig til, hvad Sikkerhedsrådet har opfordret til.
Der har Sikkerhedsrådet så i resolution 1441 opfordret til, at man reagerer.
Så mener jeg ikke, at man kan sige, at det er jungleloven, når nu jeg og juristerne har prøvet at forklare hr. Ole Sohn det.
Det vil jeg godt afvise.
Ellers skulle Chirac jo pludselig også nu gå ind for jungleloven, eftersom han bebuder, at Frankrig kan gå med, hvis de i området bliver angrebet af kemiske og bakteriologiske våben.
Vil han bryde?
Vil han gå ind for jungleloven?
Det vil han jo nok ikke.
Så det tyder nok på, at der trods alt er et mandat i resolution 1441.
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-03-19:
Udenrigsministeren bruger meget stærke ord, når udenrigsministeren betegner mit standpunkt som absurd.
Jeg er nødt til at sige til udenrigsministeren, at der ikke er noget som helst absurd i, og det tror jeg ikke at der er ret mange i Danmark der mener, at man melder sin modstand imod, at Danmark og Storbritanien som de eneste to EU-lande skal deltage med militære bidrag i en militær aktion imod Irak.
Det er ikke absurd.
Det er udtryk for, at vi har gjort os umage og kan tænke den her problemstilling igennem og er nået til den konklusion, at vi altså er nødt til i denne situation at sige nej.
Mogens Lykketoft (S), 2003-03-19:
Udenrigsministeren kan ikke være bare noget som helst i tvivl om, hvad Socialdemokratiets holdning har været til dansk militær deltagelse.
Vi sagde allerede i november, at er der en klar, positiv beslutning i FN om, at krigen er den eneste og sidste udvej, er vi med, så mener vi, at Danmark skal deltage, ellers er vi imod.
Jeg sagde det meget udtrykkeligt til udenrigsministeren.
Det var mit indtryk, at det også var udenrigsministerens holdning.
Jeg synes i hvert fald, det er fuldstændig ufatteligt til dette øjeblik, hvorfor Danmarks statsminister synes, det er vigtigere at tale præsident Bush efter munden i telefonen end at fastholde en bred enighed om, hvordan dansk udenrigspolitik skal være forankret - så meget mere ufatteligt, som vi nu må konstatere, at vi står helt alene i EU-kredsen sammen med premierminister Blair som krigsdeltagere på amerikansk side.
Ole Sohn (SF), 2003-03-19:
Jeg synes, at der i udenrigsministerens besvarelse er en irritation over forsøget på at sammenstille situationen Irak-Israel, hvor ulige de situationer i øvrigt er.
Den ene har haft 12 år til at rette sig efter det, og nu kommer bomberne - i øvrigt har der 10 år forud været FN-sanktioner.
Den anden, Israel, har brudt en resolution i 30 år, og der har ikke været nogen restriktioner.
Det er en forskelsbehandling, og når regeringen nu bevæger sig væk fra FN-sporet og sammen med USA kaster sig ud i jungleloven i forhold til Irak, kan man da ikke fortænke palæstinenserne i at spørge om, hvorfor der skal være forskel på det ene brud på en FN-resolution i forhold til det andet brud.
Men det illustrerer jo meget fint den farlige kurs, regeringen bevæger sig ind på ved netop at forlade FN-sporet.
Per Stig Møller (KF), 2003-03-19:
Hr. Keld Albrechtsen har jo fået svar, men nu siger jeg det for sidste gang: Der gælder overflyvningstilladelser, som blev givet af den daværende regering i oktober 2001; andet er ikke relevant i forhold til Færøerne og Grønland i forbindelse med denne problematik.
Men vi kan jo vende tilbage til det i udvalget.
Grundloven gælder, der er givet de overflyvningstilladelser, og de blev givet i oktober 2001 af min forgænger.
Til hr. Niels Helveg Petersen: Jamen vi kan jo stadig diskutere, hvad der var sket, hvis man havde stemt.
Der er altså stadig seks ukendte, og det er det, jeg har meddelt Folketinget.
Hvad de ville have stemt, er der ingen af os der ved.
Det er der ingen af os der ved.
Jeg er da også enig i hr. Niels Helveg Petersens betragtning, nemlig at 1998 ikke er emnet i dag, og jeg har heller ikke brugt det meste af min tid på det.
Men det relevante i forbindelse med 1998 er jo, at der mente SR uden nogen ny Sikkerhedsrådsbeslutning, at man skulle gribe ind. Og situationen er jo blevet værre i Irak siden 1998.
Så derfor er det lidt absurd at renvaske hænderne i dag, når man i øvrigt var villig til at bruge dem i 1998.
Det er absurd.
Til hr. Mogens Lykketoft: Jeg kan ikke sige andet, end at vi hele tiden har sagt »forankret i FN«.
Det er det, der så også sker.
Det siger også den juridiske ekspertise, som vi har, og som jeg har overtaget fra hr. Mogens Lykketoft, som jeg går ud fra har lavet et ordentligt arbejde under hr. Mogens Lykketoft, og som man derfor også har tillid til nu.
Om der er modtaget noget tilbud fra os?
Jamen hvis man har bemærket, hvad vi har gjort, har man da bemærket, at vi havde lyttet.
Det ved jeg at hr. Mogens Lykketoft også har fået direkte præsenteret af mig undervejs: at de humanitære bidrag er blevet skrevet op, at der også er kommet en genopbygnings- og stabiliseringsindsats ind, og at der er blevet ændret i styrkesammensætningen.
Vi har lyttet til oppositionen, vi har lyttet til Dansk Folkeparti, til Kristeligt Folkeparti, til Det Radikale Venstre og til Socialdemokratiet.
Derfor ser det jo sådan ud, som det gør.
Så kan man lade være med at honorere det, man kan sige, at man er ligeglad med det, men man kan ikke benægte, at det er der.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-03-19:
Det er jo rigtigt, at vi ikke er forpligtet til at gøre det, fordi vi heldigvis har vores forbehold.
I Jylland ville man sige, at det her virker, som om regeringen både vil blæse og have mel i munden, for på den ene side siger man, at man gerne vil ophæve forbeholdet på de indre retlige anliggender, og samtidig siger man, at man er glad for sit forbehold.
Jeg synes ikke, at der er sammenhæng i regeringens politik.
Jeg kan heller ikke forstå, at statsministeren synes, at det er på sin plads, at det i dag er sådan, at det er meget nemmere for en EU-borger, der bor i Danmark, at få familiesammenføring, end det er for en dansk statsborger.
Det er i dag sådan, at en dansk statsborger, der tager til et andet EU-land og arbejder eller bor der et stykke tid og vender tilbage til Danmark, vil have ret til at få familiesammenføring, fordi han kan påberåbe sig et EU-borgerskab, i modsætning til den dansker, der har passet den daglige dont i Danmark.
Den danske statsborger vil ikke have ret til familiesammenføring.
Synes statsministeren, at det er rimeligt, at vi på den måde forskelsbehandler EU-borgere og danske statsborgere?
Er det rimeligt, at danske statsborgere skal have langt dårligere vilkår for at leve sammen med deres familiesammenførte kone eller mand her i landet end en EU-borger?
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-19:
Det er jo den væsentligste forudsætning for, at folk kan komme i arbejde.
Der kan vi opleve på alle områder, at der har været et markant fald i beskæftigelsen.
Der har været en voldsom stigning i ledigheden.
Og ministeren ligger åbenbart ikke søvnløs om natten over at udbetale flere milliarder kroner i passiv overførselsindkomst, selv om det er regeringens politik, at flere skal i arbejde, færre skal være på overførsel.
Dette fører jo bare til, at landet på længere sigt får en dårligere økonomi.
Når vi ellers har siddet og talt om »Flere i arbejde«, har det drejet sig om at få folk i arbejde og få dem til at bestille noget.
Det er godt for den enkelte, det er godt for samfundet osv.
Nu må jeg konstatere, at regeringen har givet op over for den stigende ledighed og overhovedet ikke har et eneste forslag til, hvordan man kan få hjulene i gang igen.
Det tror jeg interesserer de 17.000 mennesker, som har mistet deres arbejde inden for det sidste år, at regeringen ikke vil dem noget godt, hvad det angår.
Inden vi slukker lyset, skal vi lige have svar på et par spørgsmål, og det drejer sig om, at Undervisningsministeriet har meddelt EUC NORD, som er en handelsskole og en erhvervsskole i det nordjyske, at de får 6 mio. kr. mindre at disponere over.
Det var nogle penge, som de havde regnet med, og dermed må det betyde, at de skal ud og foretage en besparelse.
Jeg synes, det er ganske uhensigtsmæssigt, at man laver en besparelse med tilbagevirkende kraft.
Jeg synes ikke, der er sammenhæng imellem, at statsministeren indleder sin valgkampagne i netop Frederikshavn og lover flere penge til erhvervsskolerne, og det resultat, vi nu ser.
Det betyder, at den der ungdommens finanslov nu er aflyst, og at vi får besparelser på ungdomsuddannelserne.
Jeg synes, det er ganske uhørt, at man laver lovgivning med tilbagevirkende kraft.
Det er jo fint, at ministeren opholder sig ved, hvordan det kan være, at tallene er, som de er.
Men vi må konstatere en stigning.
Jeg har heller ikke hørt, at ministeren er uenig med undertegnede i, at der har været en stigning på 17.000 ledige.
Det, der står tilbage, er jo, om det er noget, vi kan gøre noget ved nu og her, eller om vi bare skal afvente.
Jeg synes, regeringen har ventet nu i godt og vel 1 år, hvor den har set, at tallene er gået den forkerte vej, og hvor den intet har foretaget sig undtagen at gøre ondt værre ved også at afskedige folk i den offentlige sektor. En tese, som ministeren måske ikke var så meget inde på, er jo, at vi også ser en stigning i efterlønnen.
Måske var det en bemærkning omkring den demografiske udvikling.
Men når vi oplever, at folk trækker sig tilbage fra arbejdsmarkedet og går på efterløn, så kan vi jo se, at stillingerne ikke bliver genbesat, og det betyder jo, at arbejdsstyrken falder.
Jeg ved ikke, om de bemærkninger, som ministeren havde omkring deltid, er nogle, man kan dokumentere i forhold til ATP-ledigheden, som også bliver gjort op.
For der kan man jo se direkte med det samme, om der kommer færre indbetalinger i forhold til ATP, og det ville der jo gøre, hvis man bliver deltidsansat.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-03-19:
Det er jo ganske mange spørgsmål, hr. Bjarne Laustsen kan komme med i løbet af relativt kort tid.
Men må jeg godt sige, at usikkerheden omkring den internationale økonomiske udvikling er ganske stor, og vi er nødt til at afvente Irakkrisens udvikling nærmere.
Som jeg også sagde tidligere, har vi dog ingen forventning om, at verdensøkonomien er på vej ind i en decideret recession, og der bliver forhåbentlig ikke behov for et indgreb.
Men jeg vil godt lige opholde mig lidt ved spørgsmålet
I samme periode er ledigheden steget med knap 10.000 fuldtidspersoner.
Dertil er det eksisterende talgrundlag for spinkelt.
En af forklaringerne er formentlig, at en del fuldtidsbeskæftigede i de senere år er gået på deltid.
Det viser andre nye tal.
Årsagen kan være, at medarbejdere på nogle virksomheder vælger at gå på deltid i en periode, hvor virksomhederne har afsætningsproblemer.
Derved kan fyringer måske undgås.
Når fuldtidsmedarbejdere går på deltid, vil det vise sig i statistikken som et fald i beskæftigelsen.
Men der er også andre grunde til den faldende arbejdsstyrke.
Den demografiske udvikling trækker i retning af en faldende arbejdsstyrke, fordi de ældre årgange er større end de unge årgange.
For eksempel er der i øjeblikket ca. 57.000 20-årige, men der er 70.000 59-årige.
Det betyder, at flere automatisk forlader arbejdsmarkedet, end der kommer ind.
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-19:
Tak for svaret.
Nu kan jeg forstå, at ministeren mener, at det er godt med noget ledighed, fordi lønudviklingen er højere, end ministeren bryder sig om.
Derfor kan vi måske spørge: Hvor mange flere ledige skal der til?
Det synes jeg da er en ret interessant betragtning.
Men det kræver vel - er det ikke korrekt, hr. minister - at der rent faktisk er et arbejde?
Det, vi oplever, er, at en lang, lang række virksomheder afskediger folk, og derfor er det jo ikke efterspørgsel efter folk, der er hovedproblemet.
Men den politik, som regeringen har ført, har jo betydet, at mange, mange flere er blevet arbejdsløse, og der er trukket flere over på overførselsindkomst - totalt det stik modsatte af, hvad regeringen ellers går og siger.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-03-19:
Det er rigtigt, at der for nylig er kommet tal for, at beskæftigelsen har været faldende i sidste halvdel af 2002.
Faldet i beskæftigelsen er udtryk for den afmatning, der sker i økonomien for øjeblikket, og som forstærkes af usikkerheden
omkring de internationale konjunkturer især i relation til Irakkrisen.
Regeringen har i sin seneste konjunkturvurdering regnet med en faldende beskæftigelse og en stigende ledighed.
Så udviklingen er ikke kommet bag på os.
Regeringens forventning, som svarer til de fleste konjunkturprognoser, f.eks. OECD's, er, at den økonomiske aktivitet også internationalt vil begynde at tage til igen i løbet af andet halvår 2003.
Usikkerheden er dog større nu, end den har været længe omkring konjunkturprognoserne.
Det skyldes ikke mindst Irakkrisen, som har betydet høj oliepris og udskudte investeringer.
Jeg er helt opmærksom på, at flere økonomer anbefaler indgreb af forskellig karakter for at imødegå yderligere stigning i ledigheden.
På den anden side mener
f.eks. nationalbankdirektøren, at der ikke er aktuelt behov for at gribe ind.
Trods ca. 10.000 flere arbejdsløse
er vi heldigvis langt fra situationen i starten af 1990'erne, og samtidig er lønudviklingen i øjeblikket stadig i overkanten af udlandets. Med reformen »Flere i arbejde« bliver indsatsen mod ledigheden styrket og gjort mere fleksibel.
Den nye beskæftigelsespolitik står således bedre rustet til både en situation med midlertidig stigning i ledigheden og til den langsigtede udfordring om at øge arbejdsstyrken i overensstemmelse med 2010-målsætningerne.