Lars Barfoed (KF), 2002-04-18:
»Mere Europa« er de ord, det spanske formandskab har valgt som overskrift eller hovedtema for sin formandsperiode i Den Europæiske Union i dette halvår, og hvad menes der egentlig med det?
Ifølge det spanske formandskabs program betyder det for det første, at Europa skal have sin rette plads og indflydelse i international sammenhæng, og for det andet afspejler ordene - stadig ifølge formandskabets program - at europæisk integration altid har været en meget vigtig og positiv inspiration til moderniseringer og sociale forandringer i Spanien.
Så vil jeg tilføje for egen regning, at »Mere Europa« vel også må betyde et udvidet EU, for det er uden sammenligning det vigtigste tema lige nu og i resten af året.
Så langt så godt
Men hvad er det mere konkret, spanierne har villet med deres formandskab?
Bekæmpelse af terrorisme er det første af de seks højt prioriterede områder, der er fremhævet i formandskabets program, og netop det område demonstrerer da også med al tydelighed, at der er brug for mere Europa, både internationalt og når det gælder det indre samarbejde i Den Europæiske Union.
Ikke mindst efter angrebet på den frie verden den 11. september står det lysende klart, at EU har en stærk forpligtelse til at bidrage i den internationale kamp mod terrorismen, for terrorismen kender ingen landegrænser.
Samtidig står det lige så klart, at den grænseoverskridende karakter, terrorismen har, betyder, at vi i EU skal have et stærkt samarbejde om netop bekæmpelse af terrorisme.
Derudover har Spanien sine egne sørgelige erfaringer med terrorisme, der sikkert også har bidraget til at sætte tempoet så højt op på netop dette område.
I Det Konservative Folkeparti er vi fuldstændig enige i, at der er brug for mere Europa, når det gælder bekæmpelse af terrorismen.
Derfor er det vigtigt at følge op på Det Europæiske Råds møde i Laeken og de tidligere konklusioner fra rådsmødet i Tampere.
Derudover er de emner, som det spanske formandskab har prioriteret højest, introduktionen af den fælles mønt, euroen; at der skal yderligere tempo på Lissabonprocessen; udvidelsen af EU med de øst- og centraleuropæiske lande; styrkelsen af de eksterne relationer, bl.a. gennem sikkerheds- og forsvarspolitisk samarbejde og styrkelse af de transatlantiske relationer, og endelig arbejdet med det fremtidige traktatgrundlag for EU.
Det er alt sammen temaer, der både før og også nu under det spanske formandskab er meget aktuelle og meget væsentlige for EU og for borgerne i EU, og det er temaer, der også vil være væsentlige under det danske formandskab.
Det er lykkedes ganske godt for det spanske formandskab at gøre gode fremskridt allerede på nuværende tidspunkt på en række områder.
Forhandlingerne om udvidelsen med de nye medlemslande forløber planmæssigt, euroen kom endda meget fint fra start, og også for så vidt angår de eksterne relationer er der på en række felter gjort gode fremskridt.
Konventet om EU's fremtidige traktatgrundlag er også kommet
godt i gang med arbejdet.
Ganske vist er der på Barcelonatopmødet truffet en række vigtige beslutninger, men beslutningerne er jo i vid udstrækning beslutninger om målsætninger for, hvad der skal nås i det næste halve år, altså i den danske formandsperiode.
Der er heller ingen tvivl om, at der er lang vej endnu, hvis vi skal nå Lissabonprocessens mål, nemlig at Den Europæiske Union skal være verdens mest dynamiske og videnbaserede økonomi i år 2010.
I de kommende måneder bevæger vi os fra spansk formandskab i EU til dansk formandskab.
Vi skal jo nok fra dansk side finde et andet hovedtema for vores formandskab end »Mere Europa«, men de sager, vi kommer til at beskæftige os med i den danske formandsperiode, vil i meget høj grad være de samme.
I det hele taget er der ved skift fra ét formandskab til et andet ikke megen plads til at introducere en række nye sager og forslag.
Nogle er der selvfølgelig mulighed for at tilføje, men det vil i høj grad være sådan, at der bliver tale om at arbejde videre på de forslag, der allerede er under behandling.
Dér, hvor det politiske valg i høj grad vil ligge, er i prioriteringen, af hvilke af de verserende sager der skal fremmes, altså hvor man skal sætte tempo på processen, så forslagene bliver vedtaget inden formandskabets afslutning, og her er der især to kriterier, som vi fra konservativ side mener, regeringen bør lægge vægt på i sine prioriteringer.
Der er for det første et væsentlighedskriterium og for det andet et nærhedsprincip.
Samtidig bør det danske formandskab demonstrere en respekt for nærhedsprincippet.
Det må være sådan, at Danmark nedprioriterer initiativer og regler, herunder ikke mindst detailregulering, der lige så godt eller bedre kan varetages af medlemslandene selv.
Til gengæld skal vi opprioritere områder, hvor det virkelig har betydning, at EU-landene har fælles initiativer og fælles regler, og styrkelsen af det retlige samarbejde, ikke mindst med henblik på bekæmpelse af terrorisme, bør derfor fortsat være et højt prioriteret område.
Også det indre marked og Lissabonprocessen skal have høj prioritet i det danske formandskab.
Et effektivt, dynamisk og konkurrencedygtigt marked er en helt afgørende forudsætning for EU's videre udvikling og i sidste ende for den enkelte borgers velstand og velfærd.
Det bør netop være respekten for den enkelte borger, der er ledetråden for det danske formandskab, ikke mindst nu, hvor vi har fået en liberal-konservativ regering i Danmark.
Det er uacceptabelt at accelerere den europæiske udvikling i et tempo, som borgerne ikke kan eller vil følge med i. Jo mere man fjerner beslutninger fra den enkelte borger og det enkelte land, des mere risikerer vi, at borgerne føler sig magtesløse over for EU og opfatter EU som udemokratisk og centralistisk. I Det Konservative Folkeparti er vi på en række områder enige i, at vi skal have mere Europa, som det spanske formandskab har formuleret det.
Nye problemer af grænseoverskridende karakter trænger sig hele tiden på, og de kræver fælleseuropæiske løsninger, fordi de ikke kan løses af de enkelte lande hver for sig.
Det betyder flere beslutninger i Ministerrådet og Europa-Parlamentet og dermed også mere Europa, men det er vel at mærke mere Europa til gavn for borgerne.
Europa skal hele tiden finde en fornuftig balance.
Nærhedsprincippet skal tages alvorligt, så vi undgår unødvendig centralisme, og udgangspunktet skal være, at medlemsstaterne har kompetencen, hvis der ikke er meget gode grunde til at flytte kompetence til EU.
Men dér, hvor EU har kompetence, skal EU også kunne agere stærkt og beslutningsdygtigt.