Tom Behnke (FP), 1998-04-14:
Jeg havde jo håbet på, at indenrigsministeren var kommet lidt grundigere ind på besvarelsen og havde taget nogle flere aspekter med, men det er der jo ikke noget at gøre ved.
Vi må tage ved lære, og forespørgslerne må have
Det finder vi nok ud af.
Indenrigsministeren har fuldstændig ret i, at det, som vi her tager fat i, er en lille afgrænset del af hele Schengensamarbejdet.
Og det er helt bevidst, for det er lige præcis den her del af Schengensamarbejdet, som vi er nervøse ved.
Resten af Schengensamarbejdet har vi ikke noget imod.
Det, at man samarbejder landene imellem med at bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet osv., er fint nok.
Dér, hvor vi er nervøse, er, når vi begynder at tale om, at man med Schengenkonventionen ophæver personkontrollen ved de danske grænser.
Det er dét, vi har et problem med, og det er ikke mindst på baggrund af den udvikling, der har været i EU igennem de sidste år.
Regeringen har nemlig fået mandat til, at man i EU arbejder frem mod, at man skal dele udgifterne til flygtninge i EU.
Det betyder, at det land, der modtager et antal flygtninge, sender regningen videre til EU.
Det giver imidlertid et dårligt incitament til, at man ligesom prøver at holde lidt igen i forhold til, hvor mange der kommer ind i ens land.
Det kan nemlig i virkeligheden være ligegyldigt, for man sender jo bare regningen videre. Det bliver selvfølgelig sådan, at man selv skal være med til at dække udgiften, for den bliver jo fordelt mellem landene i en eller anden størrelsesorden, men alene det dårlige incitament, man kommer til at give landene, er udtryk for, at man i EU-regi ikke har de store intentioner om at prøve at begrænse, hvor mange flygtninge der kommer til EU.
Man arbejder tværtimod i den modsatte retning.
Så sagde indenrigsministeren, at man altid vil kunne udpege et land som værende første asylland, men det har man ikke kunnet hidtil, og derfor er det lidt interessant, at ministeren står og siger det i dag.
Jeg ved af erfaring, at det på et tidspunkt var så grelt, at hvis man havde mistanke om, at der lå en illegal asylansøger i bagagerummet på en bil, tilkaldte man først det tyske politi, så de kunne stå ved siden af, når man åbnede bagagerummet, for hvis nu man havde haft det åbnet, og det tyske politi kom, ja, så kunne de danske myndigheder jo i virkeligheden bare selv have proppet asylansøgeren derned.
Så slemt var det på et tidspunkt ved den dansk-tyske grænse.
Derfor er det ikke bare ligetil, og det er heller ikke bare ligetil, at man altid kan udpege det første asylansøgerland.
Så nemt er det nemlig ikke.
Så sagde ministeren, at den aftale, man fik lavet i forbindelse med Dublinkonventionen, allerede på nuværende tidspunkt havde været meget positiv, og at man allerede på nuværende tidspunkt havde fået sendt 440 asylansøgere tilbage til de respektive første asylansøgerlande.
I avisen fremgår det ganske vist, at direktøren i Udlændingestyrelsen, hr. Claes Nilas, har oplyst, at det er 377.
Men lad det nu ligge, for det er ikke det, der er interessant.
Det, der er interessant, er det, der står længere nede i artiklen, og som ministeren ikke omtaler, og som formentlig også er pinligt og ubehageligt at skulle ind på.
Man har ganske vist været i stand til at sende 377 tilbage, man har altså gennem grundig politiefterforskning kunnet dokumentere, at de kom fra et andet land, hvor de har været først, og så har man kunnet sende dem tilbage, men det, der er interessant, er et helt andet tal, nemlig hvor mange man ikke har kunnet sende tilbage til første asylansøgerland, og her gør det sig gældende, at i 104 tilfælde har andre landes myndigheder ikke ment, at de havde pligt til at tage den pågældende tilbage.
Det giver selvfølgelig et væsentligt problem, for det er 1/4 af dem, der kommer hertil.
Hvis man så kigger på et andet forhold, nemlig paskontrollen ude i Københavns Lufthavn, så har de ligesom alle mulige steder i det danske samfund ved de danske grænser prøvet at indrette sig og tilpasse sig efter det, der kommer til at ske, men selv om Københavns Lufthavn har investeret millioner af kroner i en splinterny lufthavnsfinger, der forbinder udenrigsterminalen med indenrigsterminalen, så er passagererne i dag alligevel tvunget til at gå udenfor og tage transitbussen frem og tilbage.
Det er altså ikke helt problemfrit, hvordan man løser de her problemer. Jeg havde egentlig håbet, at ministeren var kommet lidt mere ind på dette og ikke kun på de for ministeren positive tal, men altså også de for ministeren negative tal.