Birthe Skaarup (DF), 2006-01-24:
Forslaget fra Socialdemokraterne lægger i hovedtræk op til, at der er behov for en national handlingsplan, som fru Lone Møller lige har omtalt, og at der skal ske en forskningsmæssig indsats over for gigtsygdomme.
Vi er i Dansk Folkeparti klar over, at rigtig mange mennesker lider af forskellige sygdomme i bevægeapparatet, og at det har nogle samfundsmæssige konsekvenser.
Desuden skyldes mange af de daglige kortidssygemeldinger også denne sygdom.
Socialforskningsinstituttet har opgjort, at 43 pct. af alle sygemeldinger – det ligger måske meget godt i tråd med de 48 pct. som tidligere nævnt – over 9 ugers varighed også skyldes lidelser i bevægeapparatet med et samfundsøkonomisk tab til følge.
Når vi taler om slidgigt, ved vi, at det har stor betydning for det enkelte menneske, fordi der følger begrænsninger med i det daglige, ud over at man kan have stærke smerter.
Der findes ingen helbredende behandling for slidgigt, og der mangler grundlæggende viden om sygdommens opståen, udvikling og forebyggelse, selv om vi af og til hører, at det gælder om at bevæge sig, til trods for at det kan gøre ondt, og også at raske led tager over og dermed tager belastningen fra de slidte led.
Men konsekvenserne af den manglende viden gør måske, at patienterne får oplyst, at udviklingen af slidgigt ikke kan forebygges, at det er et aldersfænomen, samt at man blot må lære at leve med sygdommen.
Nu er det jo sådan, at ikke alle mennesker stiller sig tilfreds med at skulle fortsætte en livslang behandling med smertestillende medicin, som vi ved kan give bivirkninger, eller operationer.
Når Gigtforeningen oplyser, at ca. 220.000 danskere har en slidgigtdiagnose, mens andre eksperter anslår, at hen imod 500.000-700.000 danskere også lider af sygdommen, så kan vi i Dansk Folkeparti godt forestille os, hvorledes konsekvenserne vil blive fremover. Med en stigende levealder vil sygdommens hyppighed forventelig tiltage betydeligt.
Det er også på den baggrund, at vi ved finanslovforhandlingerne foreslog at give et løft til den gruppe førtidspensionister, der fik det mindste beløb, men at der også var en idé i samtidig at få afsat penge til forskning i gigt for at få klarlagt, hvor og hvordan der kan sættes ind mod denne sygdom, og at der mere præcist og detaljeret kan laves en diagnostik for slidgigt, at effekten af forskellige behandlingstiltag kan vurderes over tid, samt at det kan vurderes, i hvilket omfang forebyggende tiltag mod udviklingen af slidgigt har effekt.
På den måde kan vi nu sammen med regeringen skabe et grundlag for at give det markante løft, der skal til, for at hjælpe de mange mennesker, der lider af slidgigt.
Denne indsats skal efter vores vurdering på plads, før vi taler om en national handlingsplan.
Derfor har vi da også i det foregående år været med til at afsætte ressourcer til dette område.
Vi forventer os desuden en del af den forebyggende indsats, som kommunalreformen skal være med til at styrke, og vi kan forstå på ministeren, at der skal nedsættes en gruppe, som sikrer udviklingsarbejdet mere målrettet med forløbsprogrammer, og som styrker grundlaget for patienternes egenomsorg, nemlig via patientuddannelsen, som også er et af elementerne i Socialdemokraternes forslag.
Jeg må også sige, som andre har været inde på, at vi forventer os meget af sundhedscentrene.
Vi havde jo selvfølgelig dengang et mål med, at vi skulle oprette nogle sundhedscentre, når vi så, hvad kommunerne skulle til at tage sig af.
De får pålagt den forebyggende indsats over for borgerne, sundhedsfremme og rehabilitering.
Det er vores opfattelse, at det er udmærket, at vi får debatten her i dag, og at Folketinget fokuserer på, at gigt er en folkesygdom.
Hele forsknings- og forebyggelsesområdet er væsentligt for ikke at glemme effekten og udviklingen af biologisk medicin, for det er også en vigtig del af indsatsen mod gigtsygdomme.
Som sagt vil vi følge det her område meget nøje fremover.
Vi har også bemærket, at andre partier er meget interesserede i, at vi virkelig kommer til bunds i at få hjælp til de folk, der har gigt, hvad enten det foregår i kommunalt regi eller i sundhedsvæsenet.