Peter Duetoft (CD), 2000-11-21:
CD havde to mål med at gå ind i de forhandlinger, der var.
Det ene var at være med til at sikre, at de to nye radiokanaler ikke blev foræret til nogen stationer
- oprindelig var det jo meningen, at man ville forære dem væk - og det andet var, at vi ville være med til at forebygge for mange ulykker omkring børnereklamerne.
Vi må jo sige, at i begge tilfælde er vi da tilfredse med resultatet. For at starte et andet sted
så er vi enige i de udvidelser af public service-begrebet, der ligger i lovforslaget, men for os er det altså også vigtigt, at de gamle public service-regler, altså alsidighed, fairness og alle de her ting, som vi har kæmpet meget med igennem årene, rent faktisk stadig eksisterer og står lige så stærkt i public service-beskrivelserne, som de har gjort før.
Så det er jo sådan set meget godt.
Så er der udbudet af de to radiokanaler, og der har det jo for alle forligspartierne været vigtigt, at udbudet blev fair.
Det er jo derfor vi har inddraget Konkurrencerådet, og hvad ved jeg, i beskrivelsen af udbudsmaterialet, sådan at ingen kan komme og påstå, at en af kanalerne er skræddersyet f.eks. til Danmarks Radio.
Noget af det, det var yndet at sige lige efter, at forliget var indgået, var jo, at det var åh så Danmarks Radio det hele, men vi har jo på alle mulige måder sikret os, at det netop ikke er foruddiskonteret, hvem der skulle have det.
Omkring Radio og tv-nævnet kan man jo diskutere sammensætningen, og man kan selvfølgelig også diskutere, hvad det er, de skal lave.
For os betyder det, at der står, at der skal være erhvervsmæssig kompetence i Radio og tv-nævnet
, at brancher, at erhvervslivet skal være repræsenteret i nævnet.
Og vi er også tilfreds med, at det er blevet understreget, at udpegning af nævnet sker af ministeren, men efter orientering af Kulturudvalget, og det vil sige, at der kommer en offentlig debat om det nævns sammensætning, og det mener vi faktisk er væsentligt, bl.a. fordi en del af dets beslutninger ikke kan ankes til anden myndighed.
Og så er der jo reglerne om børnereklamerne.
Ja, det er ikke noget, der er vokset i CD's baghave; det er der vist ikke så mange, der tvivler på, men alternativet var for os værre, og da det hele endte med nogle frivillige aftaler, så mener vi faktisk, at det er den bedst mulige løsning, der har været, og vi går ud fra og regner med, at den aftale, vi har om, at der bliver forhandlet med alle parter, holder, og det har vi ingen grund til at tvivle på.
Til gengæld vil jeg godt sige til ministeren, at jeg går ud fra, at de aftaler, vi nu har lavet omkring børnereklamer, naturligvis lægger en bremse på, hvad ministeren så kan begynde at arbejde for i EU. Forestiller man sig i det svenske formandskabs tid, at der pludselig kommer forslag om et egentligt forbud mod børnereklamer, så går jeg ud fra, at regeringen og ministeren i den periode, denne aftale handler om, naturligvis må støtte regler, der ligner dem her, og ikke støtter regler, der er svagere.
Ellers vil det være en lidt underlig situation for forligsparterne, at man indgår en aftale om, hvordan det skal være i Danmark, og så kan man bruge EU; det vil jeg bare lige sikre mig. Så kan der jo være mange diskussioner og udeståender om småting hist og her, der kan være noget med medarbejderrepræsentation osv.
Jeg har aldrig hørt det.
Men jeg må jo så sige, at det, der ligger i aftalen, er, at TV 2 skal have nogle penge for at styrke børneprogrammerne, og der vil jeg da godt i dag blot sige, at hvis vi i løbet af licensperioden i forbindelse med de rapporter, der kommer om virksomheden, oplever, at TV 2 ikke styrker kvalitetsmæssigt eller mængdemæssigt sine børneprogrammer, så vil jeg gerne allerede nu annoncere, at vi i hvert fald rejser spørgsmålet om, hvorvidt den licensstigning og dermed overførsel af penge til TV 2, der ligger i forslaget, så skal fortsætte.
De 60 mio. kr., de får om året, er for os bundet sammen med en styrkelse af børneprogrammer, og så kan de hyle og skrige nok så meget om, hvem der må blande sig i hvad.
Vi har altså også et ansvar for de penge, vi er med til at kradse ind hos lyttere og seere, lige så vel som vi i øvrigt har det, når vi gør det med skatten, og derfor er det ikke bare en blankocheck, TV 2 får udbetalt.
Det er bundet i den forstand, at vi godt vil se nogle resultater i en retning, som forliget dækker, og derfor gør det mig ked af det, når direktøren i TV 2 melder meget firkantet og meget kraftigt ud.
Jeg håber, at hendes ord bliver gjort til skamme om et par år, når vi så gør regnskabet op og ser, at vi faktisk fik bedre og flere børneudsendelser ud af at give de her penge.