runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2003-03-21:
Så vil jeg bare lige erindre hr. Niels Helveg Petersen om, at da hr. Niels Helveg Petersen var udenrigsminister under Kosovokrisen, oplevede vi faktisk, at en radikal udenrigsminister accepterede en aktion uden en vedtagelse i FN's Sikkerhedsråd.
Det vil jeg bare lige minde hr. Niels Helveg Petersen om, der i denne sag hænger sin hat på FN's Sikkerhedsråd.
Så vil jeg også spørge hr. Niels Helveg Petersen, om hr. Niels Helveg Petersen kan bekræfte, at Sverige i 1998 mente, at det folkeretlige grundlag for at lave en aktion i forhold til Irak dengang var utilstrækkeligt i forbindelse med det beslutningsforslag, som den gamle regering fremsatte. Endelig vil jeg spørge hr. Niels Helveg Petersen, om den radikale gruppe stemmer samlet i denne sag.
Jeg har lagt mærke til udtalelser fra det radikale folketingsmedlem hr. Naser Khader, der til Ekstra Bladet den 9. februar siger: FN-mandat eller ej, masseødelæggelsesvåben eller ej, Saddam Hussein skal bare væk, uanset et FN-mandat.
Troels Lund Poulsen (V), 2003-03-21:
I sin ordførertale kom hr. Niels Helveg Petersen til sidst ind på spørgsmålet om et mandat fra FN's Sikkerhedsråd, hvis man i Det Radikale Venstre skulle have støttet en dansk aktion.
Petersen om, hvad den store forskel er i forhold til 1998, hvor man jo ikke havde et mandat fra FN's Sikkerhedsråd, hvor hr. Niels Helveg Petersen jo var udenrigsminister, og hvor man ikke tillagde det den samme vægt, som hr. Niels Helveg Petersen gør det i dag, at få FN-mandatet.
Hvad er det, der er den store forskel fra 1998 og frem til 2003, hvor det netop er en anden situation, og hvor det ikke er som i 1998?
I 1998 mente De Radikale noget andet.
Derudover vil jeg spørge hr. Niels Helveg Petersen om, hvor lang tid våbeninspektørerne skal have.
Er det måneder, vi taler om?
Er det år?
Hvad skal være deadline?
Skal der stilles en ultimativ deadline for Saddam Hussein, eller er det noget, der skal være til forhandling?
Jens Rohde (V), 2003-03-21:
Jeg synes, at hr. Niels Helveg Petersen glemmer, at i 1998 var det jo slet ikke i Sikkerhedsrådet.
Der var slet ingen behandling i Sikkerhedsrådet.
Det er en historie, som jeg synes at hr. Helveg Petersen glemmer at fortælle.
Så nævner hr. Niels Helveg Petersen også den splittelse, som statsministeren har bidraget til.
Jeg kvitterer for, at hr. Niels Helveg Petersen nævner både Tyskland og Frankrig, men hvem var først ude?
Jeg er faktisk meget glad for, at vores statsminister var ude sammen med syv andre regeringschefer og netop slog fast, at den holdning, som var meget firkantet fra navnlig Tyskland, og som man her gav udtryk for, ikke sådan var en holdning, som tyskerne automatisk kunne diktere de andre EU-lande.
Det var med meget velberåd hu, at man gik ud og sagde
: At Gerhard Schröder står i valgkamp og svinger sig op, er altså ikke ensbetydende med, at det er holdningen i EU.
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-03-21:
Der er åbenbart ingen ende på, hvor mange hvis-situationer hr. Aage Frandsen og andre kan opstille omkring den irakiske hærchef.
Jeg mener, han er dybt kriminel, han skal retsforfølges.
Det ændres der altså ikke på ved den kendsgerning, at han er flygtet.
Han skal retsforfølges, og det hjælper heller ikke, at han pludselig måtte dukke op i kampen mod Saddam Hussein.
Det kan ikke pludselig bortviske alle hans ugerninger.
Den mand skal retsforfølges.
Det mener jeg klart og tydeligt, og det synes jeg også jeg har prøvet at sige.
Aage Frandsen (SF), 2003-03-21:
Det er for at være helt sikker på, at vi forstår hinanden.
Fru Pia Christmas-Møller siger, at den pågældende person, som af Det Konservative Folkepartis leder er omtalt som en person, der havde blod helt op under armhulerne, naturligvis skal retsforfølges.
Og hvis den pågældende person senere optræder i en regering på en eller anden måde, vil man også stille krav om det? Det er altså ikke nok at sige, at vedkommende skal retsforfølges?
Vil man gå til dem, der har mulighed for at sørge for, at han bliver retsforfulgt, dvs. USA?
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-03-21:
Jeg kan bekræfte endnu en gang, denne gang over for hr. Aage Frandsen, at Det Konservative Folkeparti mener, at kriminelle skal retsforfølges, og det gælder også forhenværende irakiske hærchefer.
Om det foregår her, eller det foregår i Haag, skal jeg ikke gøre mig klog på, men han skal retsforfølges.
Det kan der ikke være nogen tvivl om, og det er ikke nogen undskyldning, at han er flygtet, måske snarere tværtimod.
Jeg forstår det godt, men jeg synes ikke, det er klædeligt, at man vælger at skyde våbeninspektører og jurister foran sig i sin vægren imod at tage ansvaret på sig.
Sagen er, at våbeninspektørerne hele tiden vil blive præsenteret for en situation, hvor de kan sige ja til, at de gør fremskridt, men de må samtidig konstatere, at de ikke kan løse opgaven, uden at de får det fulde og helhjertede samarbejde af Saddam Hussein.
Det har man ikke fået.
Det siger Blix jo gang på gang i de rapporter, vi har fået fra hans hånd.
Man har givet tid.
Man har givet 12 år og 4 måneder.
Nok er nok.
Vi mener i Det Konservative Folkeparti, at tiden er inde til at gemme juristeriet, til at gemme alle undskyldninger bort, tage det politiske, moralske ansvar på sig og sige: Nu må der sættes handling bag ordene, nu skal Saddam Hussein afvæbnes.
Aage Frandsen (SF), 2003-03-21:
Jeg må forstå det sådan, at fru Pia Christmas-Møller bekræfter det, vi har efterlyst, nemlig et klart udsagn om, at uanset hvor generalen fra Sorø, hvis vi skal kalde vedkommende sådan, dukker op, vil han blive retsforfulgt, man vil sørge for at få fat i ham.
Uanset om han dukker op i sammenhæng med de lande, som fører krig mod Irak, dvs. på de allieredes eller USA's side, vil man kræve ham retsforfulgt.
Jeg erindrer jo, at der var en partifælle til fru Pia Christmas-Møller, der sådan lidt bramfrit udtrykte det, at den pågældende Sorøgeneral havde blod helt op under armhulerne.
Det er jo stærke ord.
Det er jo ret voldsomt.
Hvis der er så meget blod, at det går helt deroptil, må vi sige, at der er grund til, at dommeren i Sorø får fingre i ham.
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-03-21:
Til hr. Ole Sohn: Der er en arrestordre, den er ikke trukket tilbage, og det betyder naturligvis, at den mand skal retsforfølges.
Han er da ikke pludselig blevet afkriminaliseret, fordi han er flygtet, eller fordi der er krig i Irak.
Jeg kan ikke sige det meget tydeligere.
Til fru Marianne Jelved: Den tale, som hr. Kofi Annan har givet,
var jo en tale, som rummede en tak til våbeninspektørerne for det arbejde, de havde ydet indtil videre.
Og må jeg så ikke sige, at det, der jo er lagt op til i resolution 1441, var, at man skulle give en sidste chance, last opportunity, og det har man givet Saddam Hussein.
Men han har jo ikke villet lade sig afvæbne. Våbeninspektørerne siger: Vi gør fremskridt.
Ja, men vi kan ikke løse opgaven, medmindre vi får Saddam Husseins positive og aktive og helhjertede medvirken.
Den har han på intet tidspunkt ydet.
Tålmodigheden er opbrugt, nu må der sættes handling bag ordene.
Det må der ikke mindst af hensyn til det internationale samfund og respekten for de krav, der stilles
af det internationale samfund.
Ole Sohn (SF), 2003-03-21:
Jeg takker for et halvt svar, men den afgørende pointe mangler i svarene omkring den irakiske hærchef.
Vi er vidende om, at der ligger en arrestordre, men vil Det Konservative Folkeparti kræve ham udleveret og i givet fald også, hvis han dukker op i krigen, kræve af vore allierede, USA, at de omgående udleverer ham, sådan at han kan blive strafforfulgt for de forbrydelser, han er mistænkt for?
Det er jo det, der er det helt afgørende, faktisk meget centrale, som jeg mener, at det vil være vigtigt at få Det Konservative Folkepartis bud på.
Marianne Jelved (RV), 2003-03-21:
Jeg kan konstatere, at hverken Venstres ordfører eller Det Konservative Folkepartis ordfører overhovedet svarer på de spørgsmål, jeg stiller.
Det betyder, at jeg har en rigtig god pointe her.
Der er nemlig ingen sammenhæng imellem det, Kofi Annan siger den 19. marts, og folkeretsnotatets politiske vurdering af situationen.
Det er Folketinget, der har ansvaret for de beslutninger, der træffes, og ikke et folkeretskontor.
Derfor bliver fru Pia Christmas-Møller nødt til endnu en gang at gøre et forsøg på at svare på mit spørgsmål.
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-03-21:
Jeg forstår godt, at fru Marianne Jelved og i øvrigt også hendes partifæller hele dagen har brugt mange kræfter på at gøre et stort nummer ud af det folkeretlige, for det må da være et problem for Det Radikale Venstre at være uden for de ansvarsbærendes kreds, når man nu var blandt de ansvarsbærende partier i 1998.
Jeg kan godt forstå, at der er et behov for at hænge sin hat på en krog, og det har man altså så valgt skal være folkerettens krog.
Det korte af det lange er, at vi har et juridisk notat fra Udenrigsministeriets folkeretseksperter.
Det notat siger klart, at der er et mere opdateret og klarere grundlag at holde sig til, end der var i 1998.
Så FN-sporet, FN-forankringen er klarere i dag, end den var i 1998.
Det siger notatet meget præcist, og det er betryggende for os i Det Konservative Folkeparti, og det kan fru Marianne Jelveds forskellige forsøg altså ikke ændre på.
Jeg kan kun beklage, at Det Radikale Venstre ikke er at finde bag de partier, der tør påtage sig ansvaret for en militær afvæbning af Saddam Hussein.
Til hr. Ole Sohn og også fru Line Barfod
: Den irakiske hærchef har vi en arrestordre på, det er der ikke ændret på. Den fastholder vi naturligvis, uanset hvor han så måtte dukke op.
Ole Sohn (SF), 2003-03-21:
Jeg synes, det var lidt synd for fru Pia Christmas-Møller, at hun ikke fik overskud til at svare Enhedslistens ordfører omkring den irakiske hærchef.
Derfor vil jeg gerne gentage spørgsmålet, om fru Pia
Christmas-Møller på De Konservatives vegne vil garantere, at hvis den irakiske hærchef dukker op et eller andet sted, eksempelvis i en ny irakisk ledelse, vil Det Konservative Folkeparti kræve ham udleveret, sådan at han kan blive strafforfulgt for de krigsforbrydelser, han er mistænkt for.
Marianne Jelved (RV), 2003-03-21:
Det hjælper ikke, at fru Pia Christmas-Møller snakker meget hurtigt om mange ting.
Jeg har et meget enkelt spørgsmål.
Til forskel fra tidligere er det nu godtgjort, også i det svar, udenrigsministeren har givet Forsvarsudvalget, at der i folkeretsnotatet ikke kun er juridiske forhold beskrevet, men der er også et omdrejningspunkt, der er en politisk vurdering, og det er noget andet end jura.
Og det er hele forudsætningen for konklusionen i folkeretsnotatet. Så spørger jeg: Hvordan harmonerer den politiske vurdering, der siger, at videre arbejde er udsigtsløst, med det, Kofi Annan siger i tredje afsnit i sin tale den 19. marts, og som jeg har citeret flere gange her fra Folketingets talerstol?
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-03-21:
Jeg er fuldt bekendt med de spørgsmål og svar, der er omdelt i Forsvarsudvalget, det kan jeg bekræfte over for fru Marianne Jelved.
Jeg kan også bekræfte, at jeg er bekendt med Kofi Annans tale.
På samme måde er jeg bekendt med det notat, som er udarbejdet i Udenrigsministeriets Folkeretskontor, og jeg er bekendt med den tale, som den norske statsminister har holdt.
Man prøvede lige præcis på den samme måde, som fru Marianne Jelved gør det nu, at gøre folkeretten til et problem.
Her svarede hr. Jørgen Estrup: Derfor er det afgørende, at regeringen uden tøven eller forbehold fastslår, at man har det nødvendige FN-grundlag.
Denne melding fra regeringen er aldeles afgørende.
Vi tager det til efterretning, og det betyder, at vi uden forbehold kan støtte den beslutning, der nu er lagt op til.
Der er flere gode citater fra den debat, hvor hr. Jørgen Estrup henviser til, at det er regeringens opgave at fastslå det folkeretlige, og at der ikke er nogen tvivl i Udenrigsministeriets Folkeretskontor.
Det var nok og tilstrækkeligt for Det Radikale Venstre i 1998.
Vi har præcis samme tillid i dag, som Det Radikale Venstre havde i 1998, til Udenrigsministeriets folkeretseksperter, og det har vi desto mere, da det er de samme personer, der er tale om.
Line Barfod (EL), 2003-03-21:
Fru Pia Christmas-Møller snakker udenom.
Derfor vil jeg gerne gentage mine to meget enkle spørgsmål, som bør kunne besvares meget enkelt med et ja eller nej.
For det første: Kan fru Pia Christmas-Møller garantere, at hverken den danske regering eller danske myndigheder har medvirket til, at den irakiske hærchef kunne rejse ud af landet?
Og for det andet: Kan fru Pia Christmas-Møller garantere, at hvis amerikanerne vil lade hærchefen indgå i et nyt styre i Irak, så vil den danske regering protestere kraftigt og kræve, at han bliver udleveret, så han kan blive retsforfulgt for de krigsforbrydelser, han er mistænkt for?
Marianne Jelved (RV), 2003-03-21:
Jeg går ud fra, at fru Pia Christmas-Møller er bekendt med spørgsmål og svar under udvalgsbehandlingen og dermed også er bekendt med, at ministeren har svaret, at den vurdering, der ligger i Udenrigsministeriets folkeretspapir, som drejer sig om en vurdering af, hvorvidt våbeninspektørernes arbejde er udsigtsløst eller ej, er en fortrinsvis politisk vurdering.
Jeg går også ud fra, at fru Pia Christmas-Møller har læst den tale, som Kofi Annan holdt den 19. marts, det vil sige i onsdags, hvor han anerkender det store arbejde, FN's medarbejdere har udført, og beklager, at de ikke har kunnet gøre arbejdet færdigt.
Jeg går ud fra, at fru Pia Christmas-Møller har fulgt det spørgsmål, jeg stillede til hr. Jens Rohde tidligere på dagen, og som jeg ikke fik noget svar på.
Hvordan er der sammenhæng imellem det, som hr. Kofi Annan siger, og den politiske vurdering, der er i folkeretsnotatet?
Søren Gade (V), 2003-03-21:
Debatten er ved at komme lidt på vej væk fra det, det handler om, nemlig afvæbning af Irak med baggrund i FN-resolutionerne.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Frank Jensen i, at det også er vigtigt at få Saddam Hussein fjernet, men nu er det jo ikke det, det handler om, det handler om en afvæbning af Irak, og der vil jeg sige til hr. Frank Jensen, at en afvæbning af Irak netop har den positive sideeffekt, at Saddam Hussein bliver fjernet ved samme lejlighed.
Derfor mener jeg, at Socialdemokraternes nej i dag til at hjælpe med afvæbningen af Saddam Hussein er ulogisk. Jeg skylder så lige at sige til hr. Frank Jensen, bare som en oplysning, at den tale, der blev holdt i Stortinget, faktisk er fra i dag.
Udvalgsbehandlingen sluttede i går, og den tale, Kjell Magne Bondevik har holdt, er dateret i dag, den 21. marts 2003.
Ole Sohn (SF), 2003-03-21:
Man skal være parat til at uddele ros, når der er anledning til det, og jeg synes, det er rimeligt at rose hr. Jens Rohde for nu efter halvanden times forløb at bekræfte, at Tyrkiet faktisk under påberåbelse af 1441 kan gribe ind med den begrundelse, at man vil afvæbne.
Der står ikke nogen steder noget om, hvornår man skal gå ud igen, og den amerikanske administration har jo planer om at være der i mindst 1 år og indsætte en administration, så Tyrkiet kan gøre det samme med den samme påberåbelse.
Det synes jeg ikke er rart at få bekræftet, det er faktisk meget bedrøveligt at få det bekræftet, for det er jo konsekvensen af den nye verdensorden, som hr. Jens Rohde arbejder for.
Men hr. Jens Rohde svarede ikke på det andet spørgsmål:
Hvad er det, der berettiger fire lande i Sikkerhedsrådet til at vurdere, at nu er nok nok, når flertallet har en anden vurdering?
Hvordan kan man komme til den konklusion, at fire lande i Sikkerhedsrådet kan bestemme, at nu er nok nok, når et flertal har udtalt det modsatte?
Jens Rohde (V), 2003-03-21:
Hr. Aage Frandsens spørgsmål har jeg jo svaret på.
Jeg ved ikke, om det var derfor, SF var så meget imod, at den daværende regering dengang sagde, at der var et folkeretligt grundlag, men reelt set vil det altid forholde sig sådan.
Man skal spørge sig selv, hvad der er hypotetisk, og hvad der ikke er hypotetisk, og så skal man huske, at ingen af de FN-resolutioner giver nogen ret til at erobre noget territorium fra nogen.
Det giver FN-resolutionerne overhovedet ikke belæg for, og det er vigtigt at holde sig det for øje.
Derudover vil det altid være sådan, at når man som i 1998 har en beslutning om, at man kan gå tilbage til resolution 678 og anvende magt, er der selvfølgelig denne hypotetiske, teoretiske åbning for, at lande kan gøre det.
Sådan er det, men det er stadig hypotetisk, og det spørgsmål har jeg altså svaret på.
Fru Marianne Jelved synes, det er en underlig måde at argumentere på.
Jeg ved det ikke, for det kommer an på, hvad det er, vi diskuterer, og hvis vi diskuterer Hans Blix' rapporter, synes jeg, de er meget klare.
Der tales om fremskridt, javel, men er det fremskridt, der er blevet bedt om fra FN, eller er det øjeblikkeligt samarbejde fuldt ud, og at Irak selv beviser, hvad de har?
Er det dét, FN-resolutionerne taler om?
Marianne Jelved (RV), 2003-03-21:
Hele regeringens konklusion bygger på ét bestemt punkt, nemlig en politisk vurdering af, hvorvidt våbeninspektørernes arbejde var udsigtsløst.
Regeringen skriver i svaret på spørgsmål nr. 177, at regeringen ikke har anledning til at betvivle, at der har været en overvejelse i Rådet, og at der er konstateret et sammenbrud i Rådets overvejelser, fordi våbeninspektørernes arbejde må anses for udsigtsløst.
Det er jo en underlig måde at argumentere på, og jeg spørger hr. Jens Rohde: Hvordan hænger det sammen med den tale, Kofi Annan holdt i forgårs, den 19. marts, hvor han stærkt beklagede, at våbeninspektørernes arbejde blev afbrudt, men anerkender deres arbejde lige til det sidste øjeblik?
Pernille Blach Hansen (S), 2003-03-21:
Det er rigtigt, at vi er uenige i den beslutning, regeringen har truffet, men det bør vel ikke afholde hr. Jens Rohde fra at svare på de spørgsmål, han bliver stillet, og derfor vil jeg gerne spørge endnu en gang: Statsministeren har i slutningen af januar udtalt en meget klar definition af, hvad en forankring i FN er.
Det er drøftelser og beslutninger i Sikkerhedsrådet, og det er, at de fem permanente medlemmer af Rådet først skal være enige. Hvorfor vil hr. Jens Rohde ikke vedstå, at det ikke er den definition, Venstres ordfører lægger for dagen i dag?
Man har skiftet standpunkt, man har skiftet holdning undervejs, og det, man først mente var en FN-forankring, mener man nu ikke længere er nødvendigt.
Jeg synes, det er nødvendigt for Venstres ordfører at forklare os, hvorfor Venstre og regeringen har skiftet synspunkt, og hvorfor det nu ikke længere er nødvendigt med beslutninger i Sikkerhedsrådet, før man har en FN-forankring.
Det er jo relevant, også i mulige kommende situationer i fremtiden.
Aage Frandsen (SF), 2003-03-21:
Der er flere folketingsmedlemmer - og jeg vil bede hr. Jens Rohde om at høre efter - der har bedt hr. Jens Rohde om at forholde sig til svarene 178 og 179.
Hvis konsekvensen af regeringens egen argumentation er, at rent folkeretligt er det, USA og Danmark gør, lovligt, er man også nødt til at sige, at det er i orden, hvis Iran eller et andet land anvender samme argumentation og derfor kan foretage en afvæbning. Det kan godt være, de har andre, dybereliggende begrundelser, men vi ved da ikke, om de, der i dag indgår i aktionen, også har en dybereliggende begrundelse.
Vil hr. Jens Rohde ikke godt bekræfte det?
Og vil hr. Jens Rohde ikke også bekræfte, at regeringen og Venstre på alle punkter har afvist at indhente enhvert andet forsøg på en folkeretlig vurdering end den, der foreligger fra Udenrigsministeriet, herunder fremsende, hvad man gør i andre lande?
Disse vurderinger synes man er uvedkommende, har man sagt fra regeringens side.
Sandy Brinck (S), 2003-03-21:
Jeg reagerer sådan set på, at hr. Jens Rohde bliver ved med at sige, at der er jo ikke blevet stemt om det, det har jo ikke været til afstemning.
Jeg ved det ikke, men jeg tror, at mange ligesom jeg har det sådan, at man spørger: Hvorfor tog man det ikke til afstemning?
Det leder mig så hen til det næste spørgsmål: Hvorfra ved Venstre, at Frankrig vil nedlægge veto uanset hvad?
Hvor ved Venstre det fra?
Det, jeg frygter - mit trusselsbillede - er, at regeringen nu er ved at skabe en situation, hvor enhver statsmand, uanset hvad verdenssamfundet måtte mene,
kan drøne af sted og spille stærk mand, og hvor vi ikke har nogen verdensorden.
Det er faktisk alvorligt.
Hr. Jens Rohde stod selv heroppe og medgav, at våbeninspektørerne gjorde fremskridt.
Jens Rohde (V), 2003-03-21:
Til alle parter vil jeg sige, at der jo ikke har været nogen afstemning.
Hvis vi går ind i hele den diskussion, som fru Sandy Brinck forsøger at løfte her - må jeg ikke svare færdigt, eller vil fru Sandy Brinck måske hellere formulere sine spørgsmål inden? - om, at resolution 1441 blev vedtaget i enstemmighed.
Det er rigtigt, men herefter meddelte Frankrig, og det kan fru Sandy Brinck måske bekræfte, at man ville stemme imod og nedlægge veto, uanset hvad der kom.
Det var det, Frankrig meddelte.
Hvad er det så for en situation, man kaster FN og Sikkerhedsrådet ud i?
Efter mine bedste begreber er det en fuldstændig umulig situation, for hvis der ikke er nogen, der fastholder viljen, så løber alle hver til sit, alle løber i hver sin retning, presset på Saddam Hussein forsvinder.
Hvad sker der så?
Saddam Hussein kan sidde i mange, mange, mange år endnu.
Han kan genopruste, udgøre en endnu større trussel mod verdensfreden, end han gjorde i 1998, end han gør nu, og på den måde være med til at destabilisere hele regionen dernede og udgøre den trussel for verdenssamfundet, som vi alle sammen bør frygte.
Det er jo kernen i det.
Det er den ting, vi står over for.
Det er det trusselsbillede, vi står over for.
Det er en Saddam Hussein, som er klar til at bruge våben, og som ikke vil samarbejde.
Det er jo det, Hans Blix siger.
Der er ikke nogen »immediate cooperation«.
Det er der ikke.
Den seneste rapport fra Hans Blix siger ganske klart, at Saddam Hussein ikke samarbejder fuldt ud og øjeblikkeligt, sådan som der står i FN's resolutioner, at han skal gøre.
Og hvis man ikke er villig til at sætte handling bag ordene, er det kun Saddam Hussein, der vinder på det.
Det synes jeg man skulle tænke lidt over.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-03-21:
Jeg står her med det referat i hånden, som vi forsøger at få hr. Jens Rohde til at forholde sig til.
Jeg prøvede før at spørge, om Venstres ordfører kunne bekræfte, at for 48 timer siden var der kun 4 ud af 15 medlemmer af Sikkerhedsrådet, der gik ind for en militær aktion på det foreliggende grundlag.
Venstres ordfører valgte ikke at svare.
Det kan skyldes, at Venstres ordfører ikke har læst referatet fra FN's Sikkerhedsråd.
Det kan være helt fair.
Jeg skal overbringe Venstres ordfører en kopi, så han ved selvsyn kan konstatere, at det forholder sig sådan.
Men lad os lige få et svar fra talerstolen.
Vil hr. Jens Rohde bekræfte, at kun 4 ud af 15 medlemmer af Sikkerhedsrådet går ind for en militær aktion?
Det hænger ikke sammen.
Ole Sohn (SF), 2003-03-21:
Jeg tror, det kan være formålstjenligt for den videre debat, hvis udenrigsministeren går på talerstolen og enten bekræfter eller afkræfter det referat, som hr. Niels Helveg Petersen har bragt på bane fra den 19. marts, hvori der står, at et flertal af Sikkerhedsrådets medlemmer har talt for, at våbensinpektørerne skulle have mere tid til deres arbejde, og at der kun er 4 lande, der er gået imod.
Når hr. Jens Rohde ikke kan eller vil svare, så mener jeg, at udenrigsministeren bør gå på talerstolen og redegøre for det referat fra FN's Sikkerhedsråds møde af 19. marts, sådan at vi kan få en lidt mere kvalificeret debat.
Det næste spørgsmål til hr. Jens Rohde er, om hr. Jens Rohde ikke kan bekræfte, at konsekvensen af svaret på spørgsmål 179 om, hvorvidt man kan gå ind i Irak, er, at Tyrkiet under påberåbelse af resolution 1441 kan meddele: Vi går ind i Irak med henblik på afvæbning af Saddam Hussein?