runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2005-06-02:
Jeg forstår ikke helt, hvordan den konservative ordfører kunne komme ud i den vildfarelse.
Det, vi diskuterer, er jo, at det herskende flertal har fået bildt danskerne ind, at vi er så fattige, at vi ikke kan nøjes med 99 pct. til os selv, men bliver nødt til at have 99,2 pct. til os selv, for at vi kan leve godt og grundigt.
Så det er sådan mere et spørgsmål, om de argumenter, der har været for at skære i bistanden, ikke synes lidt malplacerede, når vi faktisk er rigtig gode til at yde bistand, og vi faktisk både på niveau og på måden, vi yder bistand, kunne være et forbillede for det internationale samfund.
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-06-02:
Jeg ved ikke, om fru Margrethe Vestager har gennemtænkt konsekvensen af budskabet i det indlæg, hun lige har leveret, for så kunne man jo sige, at vi stort set skulle bruge hele nationalbudgettet på bistand, og hvad skulle der så blive tilbage til den danske befolkning?
Altså undskyld, vi er selvfølgelig primært sat i verden for at sikre vores befolkning, vores borgere en god tilværelse eller rammerne for en god tilværelse.
Vi har en særlig forpligtelse over for vore egne borgere.
Margrethe Vestager (RV), 2005-06-02:
Jeg har det indtryk, at Det Konservative Folkeparti er et parti, som går ind for, at man skal gøre det, man er bedst til.
Og derfor som opfølgning på nogle af ordførerens tidligere svar synes jeg sådan set, det er lidt ærgerligt, at vi i Danmark drosler ned, når vi nu har ord for, at vi faktisk er rigtig gode til at yde bistand.
Egentlig kunne man sige, at det er meget hensigtsmæssigt, at Danmark øger sin bistand i stedet for at sætte den ned, når det faktisk er noget af det, som vi gør rigtig, rigtig godt i den globale arbejdsdeling.
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-06-02:
Punkt 1: Ingen skal være i tvivl om, at Det Konservative Folkeparti prioriterer en meget, meget effektiv anvendelse af vores udviklingsmidler.
Det er altid under lup.
Uanset om det er private, eller det er offentlige, eller det er andre, der får gavn af ineffektiv forvaltning af disse midler, så vil vi gå efter det.
Når det drejer sig om private virksomheders medvirken i forskellige udviklingsbistandsaktiviteter, så er det jo inden for rammen af det, der hedder PS-programmerne, nemlig Private Sector Programmerne, og der er der faktisk lagt op til, at man ved hjælp af bistandsmidler skal sikre, at virksomheder fra den industrialiserede verden skal interessere sig for at investere i disse udviklingslande, og det er der afsat midler til.
Når man ser på, hvordan det fordeler sig inden for Danmarks grænser, så reflekterer det fuldstændig vores erhvervsstruktur.
Der er faktisk ikke tale om, at særlig store virksomheder får en uforholdsmæssig stor andel af bistandsmidlerne på dette her område.
Ca. 8 pct. af de afsatte midler inden for Private Sector Programmerne går til virksomheder, der har mere end 250 ansatte, det har man faktisk undersøgt netop i lyset af de diskussioner, der har været i medierne.
Så, ja, vi er bestemt meget, meget fokuserede på, at udviklingsbistanden bliver formidlet effektivt.
Frank Aaen (EL), 2005-06-02:
Men jeg går da ud fra, at udviklingsordføreren for Det Konservative Folkeparti følger med i dagspressen og har set det utal af eksempler, der er blevet oprullet i TV 2 og i fagbladet 3F om, hvordan millioner, der i princippet er bevilget af Folketinget til verdens fattigste bl.a. i Afrika, havner i lommen på Mærsk, som har milliarder i forvejen, havner i lommen på Group 4 og Falck, som har et kæmpemæssigt overskud i forvejen, og altså også havner i lommen på f.eks. denne Stenild oppe fra Nordjylland, som i forvejen er proprietær og ganske rig og ikke har behov for nogen som helst form for udviklingsbistand, tværtimod.
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-06-02:
Nu har vi jo tidligere fået at vide, at Enhedslisten fører valgkamp hele året.
Det er jo fint nok.
Det her eksempel har jo i den grad farve af valgkampsretorik.
Jeg kan ikke bekræfte eksemplet, og jeg har heller ikke tiltro til, at det er præcist beskrevet, så derfor vil jeg faktisk overhovedet ikke gå ind i en politisk vurdering af det.
Frank Aaen (EL), 2005-06-02:
Nu lykkedes det jo ikke rigtig at få noget svar på hr. Rune Lunds spørgsmål om det ene, at man skærer i bistanden, og det andet, at af det, der så er tilbage, hælder man mange, mange millioner ned i private selskabers lommer.
Lad mig prøve med et spørgsmål mere.
Den konservative toppolitiker hr. Anders Stenild, der sidder i Nordjyllands Amtsråd for De Konservative, som sidder i Naturklagenævnet for De Konservative og er kandidat til Europa-Parlamentet, og som siddet her i Folketinget som suppleant for justitsministeren, har et projekt nede i Ghana med et samlet beløb fra Danida på 2,2 mio. kr. 1,3 mio. kr., altså langt hovedparten, er gået direkte ned i hr. Stenilds egen lommer.
Når han aflønner de ansatte i Ghana, får de 1 dollar om dagen, når han aflønner sig selv, får han 3.000 kr. om dagen.
Er det konservativ udviklingshjælp, der er fattigdomsorienteret?
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-06-02:
Vi er meget varme tilhængere af Kofi Annans forsøg på at revitalisere FN.
Det skal der ikke være nogen som helst tvivl om.
Men når vi kommer til spørgsmålet om alternative finansieringskilder, er det for os en idé, der har to sider.
Den ene side er den positive.
Den kan fremme verdens muligheder for at øge den samlede bistand.
Den negative side af den idé er, at det kan fjerne fokus fra behovet for, at man rent faktisk øger bistanden.
Det er det sidste, der er det afgørende.
Det er selve bidraget, der i virkeligheden er interessant, og som udviklingslandene har interesse i.
Vi afviser ikke princippet, men vi kan ikke give hel tilslutning til, at de alternative finansieringskilder skal bestå af nye skatter og afgifter.
Mette Gjerskov (S), 2005-06-02:
Jeg synes ikke, at der kom ret meget svar på mit spørgsmål.
Jeg fristes til at kalde svaret for en sang og dans fra de varme lande.
Det, jeg spurgte om, var, om Det Konservative Folkeparti er indstillet på at finde alternative finansieringsmuligheder.
Kofi Annan siger: Vi er nødt til at finde alternative finansieringsmuligheder, hvis det her skal gå op i en højere enhed, og hvis vi skal få hjulpet så meget i Afrika, som vi jo gerne vil.
Og de alternative finansieringsmuligheder, som jeg har hørt om indtil videre, er jo afgifter på flybrændstof, kulstof, de fossile brændsler og på våbensalg globalt.
Det, jeg spørger om, er, om Det Konservative Folkeparti er parat til at bakke op om Kofi Annans forslag om alternative finansieringskilder.
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-06-02:
Det er ikke der, man skal løse problemerne.
Vi er åbne for at finde nye finansieringskilder.
Det er vi.
Men det afgørende er, at vi får løftet det internationale bistandsniveau.
Her er det utrolig glædeligt at konstatere, at EU-landene netop har givet hinanden tilsagn om at ville løfte markant.
Sagen er, at Danmark en gang imellem i det mindste må erkende vores egen størrelse, vores egne muligheder for at påvirke resten af verden.
Vi er 5 millioner indbyggere, og vi ligger helt i top, når det drejer sig om bistand.
Hvad betyder det?
Omsat til menneskekroner betyder det, at hver familie, der består af en mor, en far og et par børn, faktisk bidrager med omkring 10.000 kr. om året.
Det svarer til omkring 800 kr. om måneden.
Hvor mange børn med hiv og aids kan vi ikke hjælpe for de penge?
Vi hørte et regnestykke før fra den socialdemokratiske ordfører.
Tyskland ligger og roder rundt på en en tredjedel til en fjerdedel af det danske niveau.
Tyskland har 78 millioner indbyggere.
Prøv lige at tænke på dimensionerne på skalaen.
Det kunne godt være, at det kunne sætte en lille smule perspektiv på diskussionen her i dag.
Mette Gjerskov (S), 2005-06-02:
Inden jeg kommer frem til mit spørgsmål, er jeg nødt til lige at komme med en kommentar til ordførerens svar til hr. Rune Lund, for det er fint, at vi har så effektiv en bistand.
Det er vi alle sammen meget glade for.
Men det undrer mig så bare, at det var ineffektiviteten i dansk bistand, der var årsagen til, at vi skulle skære ned, da regeringen tiltrådte.
Det var jo netop det, vi hele tiden hørte: Det virker ikke alligevel, og så kan vi lige så godt skære ned.
Men det var sådan set ikke det, jeg ville spørge om.
Der er behov for ekstra penge til udviklingsbistanden, det ved vi alle sammen.
Så jeg ville spørge fru Pia Christmas-Møller, om hun vil være indstillet på at arbejde for alternative finansieringskilder, såsom skat på flybrændstof og andre ting.
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-06-02:
Det er helt fair, at Enhedslisten totalt indrømmer, at der er tale om ren retorik og ikke noget, der har med virkeligheden at gøre.
Det er så det.
Men så må vi andre jo forholde os til virkeligheden, for det er den, der bekymrer os.
Her har vi altså at gøre med en dansk udviklingsbistand, som ligger i top, når det gælder effektivitet, som ligger i top, når det gælder bekæmpelsen af fattigdom, og som ligger i top, når det drejer sig om at gøre de fine ord til handling, at gøre strategierne for fattigdomsbekæmpelse til virkelighed.
Det har vi en international måling for, som er bredt anerkendt også blandt danske ngo'er – ngo'er, som i øvrigt måtte være uenige med visse dele af regeringens politik.
Så hus forbi!
Rune Lund (EL), 2005-06-02:
Jeg vil sige, at der ikke er nogen valgkamp, der set fra Enhedslistens side slutter, før vi har fået væltet den regering, der er nu, så vi kan få en fornuftig politik på det her område f.eks. Valgkampen fortsætter, kan jeg berolige ordføreren med.
Men jeg synes ikke rigtig, der blev svaret på spørgsmålet, for hvad angår de 47 mia. kr., har vi egentlig bare brugt regeringens egne tal for, hvor regeringen skærer ned, og så regner vi frem til 2009, og voila, det bliver altså 47 mia. kr.
Det er faktisk meget simpel regning.
Hvad så, når der bliver givet dansk ulandshjælp til et luksuskrydstogtskib på Nilen: 3 mio. kr. til et femstjernet krydstogtskib, hvor Stjernegaard Rejser er medejere?
Er det et fattigdomsorienteret projekt, eller er det skjult erhvervsstøtte?
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-06-02:
Jeg skal nu afsløre en for ordføreren fra Enhedslisten tilsyneladende kæmpe nyhed: Valgkampen er ovre.
Det er den.
Valgkampen er ovre.
Vi har fået talt stemmerne op, og derfor synes jeg også, at Enhedslisten kunne fremme sin politiske sag ved at lægge valgkampsretorikken en lille smule på hylden.
Man har lagt en masse tal sammen, indregnet nogle givne vækstforudsætninger, og så har man sagt: Vupti, i 2009 vil det nok svare til sådan ca. 47 mia. kr.
Det minder mig om »Tænk på et tal«.
Kunne man måske ikke fantasere sig til et endnu højere tal?
Hvorfor ikke sige 100 mia. kr. eller noget andet?
Hør nu her: Det er useriøst, punktum.
Det andet, som Enhedslisten er fremme med, er spørgsmålet om effektiviteten af den danske ulandsbistand.
Der er jeg nødt til at sige, at vi faktisk har fået en international måling, som giver os ros for, at Danmark ligger helt i top, når det gælder effektiviteten i vores udviklingsbistand og formidlingen heraf.
Vi får topkarakterer, og det er bredt anerkendt.
Jeg kan sige, at selv ulandsorganisationen Ibis, som også ligesom Enhedslisten er uenig i nogle af regeringens forskellige prioriteringer, anerkender, at én ting har man virkelig været god til: Det er at give en effektiv udviklingsbistand.
Rune Lund (EL), 2005-06-02:
Én ting er, at ordførerens parti har været med til at gennemføre drastiske nedskæringer i ulandshjælpen, som betyder, at der i perioden fra regeringen kom til i 2001 til 2009 vil blive givet 47 mia. kr. mindre i ulandsbistand, end der ville have været, hvis regeringen ikke var kommet til i 2001.
Det er én ting, og det er dybt usolidarisk.
En anden ting er, at de penge, der så er tilbage, mange gange bliver brugt meget ineffektivt.
Her tænker jeg specielt på meget af den skjulte erhvervsstøtte, der ligger i det, f.eks. at Investeringsfonden for Udviklingslande har været med i investeringer i A.P. Møller – Mærsk for i alt op til næsten 600 mio. kr.
Er der ikke her tale om skjult erhvervsstøtte i stedet for fattigdomsorientering, og hvordan hænger det sammen med de mange fine ord, der kommer fra ordføreren her i dag?
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-06-02:
Nej, jeg mener faktisk, at det er et forkert udgangspunkt.
Jeg mener udgangspunktet må være at søge at sikre det enkelte land en bæredygtig økonomi.
Det skal være udgangspunktet.
Derefter må man så opstille en analyse af, hvad behovet så er, og hvad det er for nogle redskaber, der skal bringes i anvendelse.
Her kan gældssanering være et meget, meget effektivt redskab, som vi bestemt også er parate til at tage i anvendelse.
Det er ikke et selvstændigt mål, det er et redskab, der skal bruges til at forfølge et andet mål, nemlig at bringe Afrika i stand til selv at komme videre, at komme på fode, at få en sund økonomi.
Så det er en lidt anden rækkefølge, vi ser tingene i, må jeg sige til hr. Jeppe Kofod.
Jeppe Kofod (S), 2005-06-02:
Der er mange gode målsætninger og prioriteter i regeringens afrikastrategi.
Problemet kommer, når det handler om kroner og øre til bistand, om viljen til at eftergive gæld og konkret om det forslag, som jeg synes, man burde kunne blive enige om, nemlig at man stopper med at afdrage på gæld, når man nu er enige om hundrede procents gældseftergivelse.
Senere her til sommer skal G8-landene have deres store møde under britisk lederskab.
Den britiske finansminister har stillet forslag om at eftergive gælden til de fattigste lande hundrede procent.
Jeg vil bare vide, om den danske regering er enig, om Det Konservative Folkeparti er enig.
Vil man arbejde for, at indtil man finder ud af, hvordan og på hvilke betingelser man konkret gør det, må man altså arbejde for et moratorium, hvor man stopper med at opkræve renter og afdrag af de her lande, så de kan bekæmpe nogle af de trusler, de står over for.
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-06-02:
Jeg er meget enig med hr. Jeppe Kofod i, at hiv/aids er en fantastisk alvorlig trussel, ikke mindst i den del af verden.
Vi skal gøre, hvad vi kan, for at bidrage til, at det bliver indkapslet i første omgang og dernæst bliver nedbragt.
Der er behov for, at om ikke alle redskaber så alle relevante redskaber bliver taget i brug i den kamp – ingen tvivl om det.
Jeg er også enig med hr. Kofod i, at der er behov for, at man opprioriterer indsatsen i Afrika.
Det ligger også i forlængelse af regeringens afrikastrategi, hvor det er en selvstændig målsætning at sørge for, at vi kommer op på, at to tredjedele af bistanden kommer til at gå til Afrika.
Så rent faktisk er der i regeringens politik taget højde for en opprioritering af indsatsen i Afrika, herunder ikke mindst bekæmpelsen af hiv-spredningen.
Jeppe Kofod (S), 2005-06-02:
Først vil jeg gerne takke fru Pia Christmas-Møller for en, synes jeg, meget god, menneskelig ordførertale om det kæmpe problem, vi står over for med hiv/aids i Afrika.
Ordføreren nævnte selv, at 28 millioner mennesker er smittet med hiv/aids.
I den forbindelse vil jeg bare spørge ordføreren, om ikke ordføreren er enig i, at alle redskaber må tages i brug for at gøre disse lande i stand til at bekæmpe denne her epidemi: både gældslettelse, mere ulandsbistand og penge til Den Globale Fond – og at Danmark i den sammenhæng har en særlig forpligtelse til at øge bistanden til Afrika, for at sikre flere penge til den globale fond og ikke mindst for at arbejde for gældslettelse?
I den forbindelse vil jeg spørge ordføreren, om den idé om et moratorium, sådan at man ikke betaler af på gæld, ikke var en glimrende idé.
Alle landene er jo enige om, at målet må være hundrede procents gældseftergivelse til de fattigste udviklingslande, og hvis de kunne bruge de penge, de sparede i renter og afdrag, til at gøre noget ved de her problemer som hiv og aids, ville ordføreren så ikke synes, at det var en glimrende idé, at Danmark satte sig i spidsen for det?
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-06-02:
Jeg har det grundsynspunkt, at man aldrig skal indsnævre sin fantasi, men altid sørge for at være i den virkelige verden, særlig når man skal træffe beslutninger.
Men hvis man indsnævrer sin fantasi, afskærer man sig selv fra nogle gode ideer, og det er en dårlig idé.
Nok om guldet i IMF.
Med hensyn til behovet for en definition af, hvad en bæredygtig gældseftergivelse er: Det kan jeg godt se nogle perspektiver i, hvis man vel at mærke hele tiden holder sig for øje, at der er forskel på de enkelte landes situationer.
Det må reflekteres i en sådan definition, for ellers er den ubrugelig.
Det mener jeg er helt afgørende.
Jeg vil ikke udelukke, at der i givne situationer kan være behov for at gå helt op til en hundrede procents gældseftergivelse, men det må så være under forudsætning af, at det pågældende land ikke bare farer ud og stifter ny gæld.
Steen Gade (SF), 2005-06-02:
Jeg ved ikke, om jeg skal tolke det i retning af, at fru Pia Christmas-Møller er enig i, at man skal i gang med at få defineret, hvad en bæredygtig gæld er, at man skal i gang med også at kunne gå op på 100 pct.s gældseftergivelse.
Så synes jeg, at fru Pia Christmas-Møller skulle kigge lidt på, om vi ikke skal lade være med at være så valne i det spørgsmål om salg af guldreserver fra IMF.
Tidligere blev det opfattet som sådan en fantasidiskussion, men flere og flere meget ansete folk siger jo, at det både er realistisk og forsvarligt rent økonomisk for IMF.
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-06-02:
Jeg har noteret det forslag blandt flere, og man skal jo ikke afvise forslag for tidligt.
Men om det er helt realistisk, skal jeg måske ikke være den, der afgør.
Det korte af det lange er, at Det Konservative Folkeparti støtter gældssanering i de ulande, hvor der er et problem med at sikre en økonomisk bæredygtig udvikling.
Så vi er med på både det forslag til vedtagelse, vi har til behandling her i dag, og på den internationale bestræbelse, som går i samme retning.
Steen Gade (SF), 2005-06-02:
Det er spørgsmålet om gældseftergivelse.
Nu står vi sammen om et forslag til vedtagelse, som markerer, at vi vil gøre noget mere omkring gældseftergivelse, og i virkeligheden går rigtig langt.
Det er jeg glad for.
Frank Aaen (EL), 2005-06-02:
Vi ved jo, at der ligger planer for nedskæringer også i det kommende år.
Kan hr. Søren Espersen ikke se, at det forekommer en anelse hyklerisk med sådan en tekst?
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-06-02:
Jeg vil helt stille og roligt og meget præcist spørge hr. Jeppe Kofod: Hvordan kan det være, at det ikke af Socialdemokratiets finanslovforslag fremgår, at man gerne vil have ulandsbistanden op på 1 pct. af BNI?
Søren Espersen (DF), 2005-06-02:
Jeg har jo aldrig nogen sinde sagt det.
Nu lægger fru Mette Gjerskov ord i munden på mig.
Jeg har aldrig sagt, at vi ikke har forpligtelser over for resten af verden.
Vi har en forpligtelse til at følge FN's krav om, at der ydes 0,7 pct. af bruttonationalproduktet.
Det er en stor fordel for Danmark.
Det, det drejer sig om her, er jo, at vi er på et utrolig højt niveau, som det også har været nævnt før.
Nu blev England nævnt af hr. Jeppe Kofod tidligere.
Mig bekendt ligger de og skændes om, hvorvidt de skal gå op fra 0,4 til 0,5 pct. Og det er altså et kæmpe land.
Vi er i international superklasse, og det skal vi blive ved med at være.
Ole Glahn (RV), 2005-06-02:
Det var ministeren, der undrede sig over, at vi skiftede ordfører.
Han savnede mig på talerstolen, og derfor er jeg her og vil gerne sige, at ministeren jo godt ved, at skatteområdet, f.eks. inddrivelsesområdet, var et område, vi meget gerne ville have fastholdt i kommunerne, men det har man ikke ønsket fra regeringens side.
Vi har vejene; vi har sundhedsområdet; vi mener, at også folkeskolen er en central del af det.
Det er de opgaver, som jeg bl.a. kan nævne.
Det vil sige, at vi står fast på, at man kunne få den evaluering, som ministeren også gerne ville have.
Den kunne man også godt få, uden at det var staten, der var med inde og skaffe den, og uden at man havde en paragraf i den her lov, hvor det også er ministeren, der kan være med til at bestemme, hvad der skal evalueres.
Det er nøjagtig den paragraf, som vi også er betænkelig ved.
Karen J. Klint (S), 2005-06-02:
Nu har fru Margrethe Vestager været inde på, at to ens modeller ikke nødvendigvis er det rigtige instrument til at løse nogle forskellige opgaver med.
Vi var jo positive i starten, indtil vi så, hvordan ministeren begrænsede det i sine svar.
Formålet står fint nok i lovforslaget, men det hjælper ikke noget, hvis man vil bruge det forskelligt.
Det er det samme, som hvis man køber to biler.
Vi synes faktisk, at de svar, vi har fået, får forslaget til at ligne en mandagsudgave.
Margrethe Vestager (RV), 2005-06-02:
Jeg er fuldstændig sikker på, at hr. Ole Glahn således foranlediget vil ulejlige Folketingets medlemmer, som er klar til at stemme, med listen over, hvad der bør ligge ude i kommunerne, og hvad der ikke bør ligge hos kommunerne.
Jeg synes, det er skammeligt, at ministeren ikke kan kvittere for, at vi faktisk mener, at der er sammenhæng i regeringens politik, og at man bliver nødt til at lave et evalueringsinstitut af den type, som ministeren forestiller sig.
For det er sådan set den halve tilståelse og et af de grundlæggende kritikpunkter fra vores side, nemlig at den mængde af opgaver, man lægger ud i kommunerne, har sådan en karakter, så det bliver for komplekst.
Der er for mange modstridende hensyn, og derfor må man selvfølgelig som ansvarlig minister sørge for, at der er nogle, der ser dem over skulderen.
Karen J. Klint (S), 2005-06-02:
Jeg er på en måde enig med formanden i, at vi kunne have været den her debat foruden, men Venstres ordfører inviterede jo til nogle bemærkninger ved at gå op og sige, at det her var en bred evaluering af strukturen, altså ændringerne for de opgaver, der nu skal decentraliseres.
Det er i hvert fald ikke de svar, vi har fået på det, vi har stillet ved førstebehandlingen.
Nu udtalte vi os vist alle sammen lidt positivt over, at vi nu fik de muligheder, men pludselig blev mulighederne i svarene jo mere og mere krystalliseret ud i, at det var det økonomiske og effektiviseringen, der skulle ses på.
Ministeren går herop og spørger, om vi er imod, at de gode eksempler skal vandre.
Alle de gode eksempler har vi ikke noget imod bliver evalueret.
Men vi har noget imod, hvis det hele kun skal ses med et kasseapparats øjne og evalueringen kun skal tælles på effekten og på økonomien og ikke på indholdet.
Jeg synes, at det skulle være muligt mellem anden- og tredjebehandlingen at tænke sig om en gang mere hos både Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet og nå frem til, at man kan støtte lovforslaget.
For hvis den socialdemokratiske modstand hviler på en vrangforestilling om, at vi nu alene er på jagt efter penge og har fokus på penge, så er det en stor misforståelse.
Så det har et langt bredere sigte.
Fru Karen Klint kan sagtens anbefale sit parti at stemme for, så meget desto mere som fru Karen Klint jo tilhører et parti, som har været med i en regering, der har gjort sig de fuldstændig samme logiske overvejelser, hvad angår hele undervisningssektoren.
Jeg tror endda, at den ordfører, der var på talerstolen for et øjeblik siden, har en meget direkte aktie i den sag.
Vi er nødt til – hvis de gode eksempler skal vandre – at kende de gode eksempler.
I den her konstruktion – de ændringsforslag, som vi diskuterer i dag – er der lavet en opbygning af det her institut, som er fuldstændig parallel i et og alt til den konstruktion, der findes på undervisningsministerens område.
Derfor er det forstemmende, at folk, der har været ansvarlige for at lave sådan en konstruktion og synes, at det er en god idé at vide, hvad der er op og ned i undervisningssektoren, nu kommer og beskylder os for, at det er et statsindgreb og formynderisk, at vi gør os den tilsvarende overvejelse i forhold til hele det danske kommunestyre.
Jeg må sige, at jeg er forvirret, og jeg synes ikke, at der er nogen sammenhæng.
Jeg ærgrer mig også lidt over Det Radikale Venstre, som midt i den her ordveksling foretog et ordførerskift, så vi aldrig kom til at høre hr. Ole Glahns lange liste over de mange opgaver, man havde tænkt sig at lægge ud i kommunerne.