runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-04-02:
Den 1. januar 2003 trådte den ny førtidspensionsreform i kraft.
Et væsentligt element her er, at personer, der har en arbejdsevne, der muliggør en tilknytning til arbejdsmarkedet, også reelt får mulighed for at bruge ressourcerne gennem et arbejde.
Målet må altid være beskæftigelse på det ordinære arbejdsmarked og kun, hvis det ikke er muligt, i støttet beskæftigelse f.eks. i form af et fleksjob.
Sigtet med reformen er således at styrke den aktivrettede indsats og sikre, at der er de fornødne fleksjob.
Førtidspensionsreformen bygger bl.a. på den aftale om det rummelige arbejdsmarked og en førtidspensionsreform, som blev indgået i december 2000.
I forbindelse med aftalens indgåelse blev det samtidig aftalt, at gennemførelsen af aftalen skulle følges tæt.
Der var ligeledes enighed om, at aftaleparterne har en forpligtelse til at finde en løsning, såfremt forudsætningerne for aftalen ikke holder.
Endelig var der enighed om, at der skal udarbejdes en redegørelse til Folketinget i folketingsåret 2006 og 2007 om udviklingen på det rummelige arbejdsmarked og på førtidspensionsområdet.
Forligspartierne har således forpligtet sig til at følge aftalen op og reagere, hvis udviklingen ikke lever op til forudsætningerne.
Der er derfor nedsat en projektorganisation med henblik på, at Beskæftigelsesministeriet og Socialministeriet i fællesskab kan følge udviklingen og løse
de problemer, der eventuelt måtte opstå som et led i implementeringen af aftalen.
Et væsentligt punkt i denne opfølgning er naturligvis at følge statistikken for antallet af personer i fleksjob.
Der er således allerede taget skridt til at sikre, at der kan sættes ind med de fornødne initiativer, hvis udviklingen ikke går den rette vej.
Det er jo desværre rigtigt, som spørgeren konstaterer, at arbejdsløsheden har været stigende.
Vi har jo kunnet se, at statistikken fra andet kvartal 2002 viser, at ledigheden har været stigende.
Ser vi på antallet af personer i fleksjob og skånejob, så har der i 2002 i alle kvartaler været en stigning i antallet af personer i fleksjob og i skånejob.
I første kvartal 2002 var der 17.280 personer i fleksjob.
Det er en stigning på 4.312 personer i fleksjob.
Ser vi på antallet af personer i skånejob, var der i første kvartal 5.734 personer i skånejob.
I fjerde kvartal var der 5.987 personer i skånejob, og det er en stigning på 253 personer i skånejob.
Selv om der altså i den periode har været en stigning i antallet af ledige, så har vi altså ikke kunnet se indtil nu, at det har påvirket antallet af ansatte i fleks- og skånejob, og som situationen er nu, mener jeg derfor ikke, der er grundlag for at tage særlige initiativer for at sikre antallet af personer i fleksjob og skånejob.
Nicolai Wammen (S), 2003-04-02:
Om den kritik, der kommer derfra, bliver der bare sagt: Jamen det er jo det, vi er vant til, og det er det rituelle, og vi får nok nogle gode forhandlinger, tjuhej hvor det går.
Det er ikke nok at sige, at man nok skal prøve at finde
en god løsning, hvis ikke man forholder sig til det, der er det helt afgørende, nemlig at vi forud for Kommunernes Landsforening har den hårdeste kritik, der er rettet mod nogen regering i mands minde, fordi den løber fra sine løfter samtidig med, at den sender regningen videre til kommuner og amter.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2003-04-02:
Jeg går ud fra med det, hr. Kristen Touborg svarede, at SF dog vil overholde de regler, der er om, at pengene kun kan udbetales til institutioner, at man ikke kan udbetale pengene til enkeltpersoner, og at man heller ikke kan udbetale pengene til enkeltfirmaer.
For sådan er reglerne i dag.
Og sådan er de jo bundet op på EU's lovgivning.
Det er vel ikke det, man vil lave om på, så man laver sådan en støtteordning til enkeltpersoner og enkeltfirmaer.
Ole Stavad (S), 2003-04-02:
»Hvordan vil ministeren sikre, at ældre i de hårdest trængte kommuner ikke fortsat skal udsættes for forringelser på baggrund af den stadig strammere økonomiske politik, regeringen lægger op til?«
Nicolai Wammen (S), 2003-04-02:
Til hr. Thor Gunnar Kofoed vil jeg sige, at vi ikke har noget imod, at der også sidder repræsentanter for store virksomheder.
Det, vi har noget imod, er, når et monopol får den afgørende indflydelse, og det er jo det, det drejer sig om.
Angående økologidelen er vores målsætning og det, der er hele intentionen og tanken bag forslaget, at økologerne skal have lige vilkår, at de skal have ordentlige forhold, og
at de skal have et udbytte, der svarer til det, de bidrager med.
Det vil jeg da håbe at Venstre kan støtte, og det er i hvert fald Socialdemokratiets holdning.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2003-04-02:
Vi er meget interesserede i at se på de regler, men som forslagsstillerne selv siger, sidder de, der indbetaler pengene, på en meget stor del af den danske produktion, og så må der jo være et vist forhold mellem produktion og indbetaling og den indflydelse, man har.
En anden ting er: Hvis man ser på det forhold, der er mellem økologisk landbrug og konventionelt landbrug, er det økologiske landbrug så blevet meget dårligt stillet i den fordeling?
Jeg har lige et lille spørgsmål.
Hvis man nu er en almindelig landmand, en lille landmand, og producerer til Arla Foods og sidder i afgiftsfondens bestyrelse, er man så Arla-mand?
Eller er man landmand, hvis man er valgt af Familielandbruget?
Er man valgt af Dansk Landbrug eller af Landboforeningerne, som det hed i gamle dage, og producerer til Arla Foods, er man så Arla-mand?
Eller er man landmand?
Hvis man er valgt af Andelsselskabet Arla, kan man også være økologisk landmand og levere til Arla, og er det landmænd alle sammen eller Arla-folk?
Eller vælger man at opfatte disse landmænd som selvstændigt tænkende individer?
Rent faktisk er der meget stor forskel på, hvem man repræsenterer i disse bestyrelser.
Det er absolut selvstændigt tænkende mennesker, og det tror jeg nok referaterne fra bestyrelsesmøderne kan bekræfte.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2003-04-02:
Der var en afgørelse for mange år siden, der bestemte, om det er landbrugets penge eller det offentliges penge.
Men det er sådan i dag, at der er mange aftaler mellem landbruget og staten om, hvad pengene skal gå til.
De er medfinansierende for en masse aktiviteter, som er til gavn for landbruget, og som også er til gavn for de samfundsrelaterede interesser, der er i det, så det er ikke kun landbrugsinteresser, promilleafgiftsfondspengene går til.
Derfor kan man ikke bare sige, at det er statspenge, for disse promilleafgiftsfonde har en helt speciel funktion.
De bruges til fremadrettede aktiviteter til gavn for landbruget i samfundsrelaterede interesser.
Kristen Touborg (SF), 2003-04-02:
Jeg vil sådan set godt have det præciseret nok så konkret, som det blev gjort.
For mig at se er det sådan, at man under ingen omstændigheder kan sige, at promilleafgiftsfondene er landbrugets egne penge.
Jeg vil gerne spørge
Venstres ordfører, om man er enig i, at man ikke under nogen omstændigheder kan sige, at promilleafgiftsfondene er landbrugets egne penge, og at den naturlige konsekvens derfor naturligvis må være, at ud over at man kan lave en anden form for bestyrelse, kan man også anvende pengene på en noget anden vis, end man gør i dag.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2003-04-02:
Det er rigtigt, at jeg talte meget om produktionsafgiftsfondene, som er indbetalte penge fra landbruget.
Der indgår mange penge i promilleafgiftsfondene, derfor er der selvfølgelig forskel på, hvordan bestyrelserne skal sammensættes, og derfor er vi også åbne for at se på en ny sammensætning for promilleafgiftsfondenes vedkommende.
Men der er én ting, vi skal huske hele tiden, og det er: Hvad skal og kan pengene bruges til i henhold til nationale og EU-regler?
Der er mange af de tilbageførselsmidler, der går i promilleafgiftsfondene, man også kan se på: Er det penge, der skal opkræves fremover, eller er det penge, som vi fremover bare skal lade blive hos landbruget?
Det er disse ting, vi skal have med i de kommende drøftelser
, fordi promilleafgiftsfondene er noget helt andet end produktionsafgiftsfondene.
Kristen Touborg (SF), 2003-04-02:
For os at se er der ret stor forskel på, om vi snakker produktionsfonde eller promillefonde
De er frembragt på to forskellige måder, og derfor vil det også af min efterfølgende tale komme til at fremgå, at vi lægger lidt forskellig vægt på dem.
Men mit spørgsmål til Venstre er: Er der efter Venstres mening slet ingen forskel på de to former for fonde?
Hr. Gunnar Kofoed nøjedes med at snakke om produktionsfonde, men undlod helt at snakke promillefonde.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2003-04-02:
Vi behandler nu et beslutningsforslag fra Socialdemokratiet, der, hvis man gennemfører det, som det er skrevet, vil ødelægge noget grundlæggende, der har været set på med misundelse af andre lande.
Promille- og produktionsafgiftsfondene er nemlig en genial tankegang, der blev skabt i begyndelsen af 1970'erne.
De har været en afgørende faktor for, at dansk landbrug har kunnet gennemføre den udvikling på alle niveauer, der har bevirket, at dansk landbrug i dag rent faktisk er førende på verdensplan inden for de fleste af vores produktionsgrene.
Midlerne i fondene er opkrævet i jordbruget og anvendes i jordbruget til medfinansiering af fremadrettede, samfundsrelaterede aktiviteter.
Der er ikke tale om en omfordeling af midler fra andre erhverv eller grupper i samfundet til jordbruget.
Tag f.eks. Fåreafgiftsfonden, hvor det er fåreavlerne, der indbetaler pengene til fonden, alt efter, hvor meget man producerer.
Pengene fordeles inden for fårebrugets interesser og af fåreavlerne.
Det er det, de skal være til.
Midlerne kan ikke anvendes til hvad som helst, for der er helt klare regler for, hvad midlerne skal og kan bruges til.
Der er også klare regler for administrationen af disse midler, og der er klare regler for, hvordan de skal kontrolleres.
Midlerne er begrænset af EU's konkurrence- og statstøtteregler.
Det indebærer bl.a., at fondene under ingen omstændigheder kan yde tilskud til enkeltpersoner eller enkeltvirksomheder.
Midlerne medfinansierer fremadrettede aktiviteter, der løser fremadrettede opgaver, som de enkelte jordbrugere ikke selv kan løse.
Opkrævningsformen for produktionsafgifterne sikrer, at alle, der indbetaler til indsatsen, også får gavn af indsatsen.
Midlerne er afgørende for forsknings- og innovationsindsatsen, så der via fondene kan opkræves midler fra alle producenter og allokeres penge til konkrete projekter.
Hvis ikke jordbrugerne finansierede dette via disse lovbundne fælles afgiftsfonde, ville der kun i begrænset omfang ske forskning i dansk landbrug til skade for hele det danske samfund.
Der er jo sket meget siden 1972.
Strukturen i dansk landbrug har ændret sig meget siden dengang, og det er derfor nærliggende at se på, om der skulle være uhensigtsmæssigheder i dag.
Det er muligt, at vi skal se på fordelingen ved at inddrage forbrugerne og forskningen, så de også kan sidde med i bestyrelserne. I dag vil jeg lige gøre opmærksom på, at arbejderbevægelsen sidder med i alle bestyrelser.
Jeg er også bekendt med, at nogle produktionsafgiftsfonde har helt nye sammensætninger, hvor ingen instans har mere end én repræsentant, hvor det er sagligheden, der bestemmer, hvad pengene og midlerne skal bruges til. Derfor er vi i Venstre meget opmærksomme på, at de ændringer, der måtte komme, ikke vil komme til at ødelægge den genialitet, som fondene har været for dansk landbrug og for samfundet. Jeg må desværre sige, at med det beslutningsforslag, som vi har set fra Socialdemokratiet, er det ikke ligefrem saglighed, der skal bestemme, hvad midlerne skal bruges til. Forslagsstillerne forsøger at lovgive sig til brugsretten over andre folks indbetalte penge.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-04-02:
Det, flere af de tidligere ordførere har nævnt, hvad angår fødevaresikkerhed og forsigtighedsprincippet, er også noget, vi i Kristeligt Folkeparti sætter højt.
Det skal jeg undlade at sige mere om.
I forhold til fødevareerhvervet mener vi faktisk, at forslaget vil have en positiv effekt.
Det gælder i forhold til det nationale såvel som det internationale marked.
I vores optik er dette forslag i det danske fødevareerhvervs egen interesse, og det synes vi også fremgår af høringssvarene.
Når det så kommer til spørgsmålet om, hvem der skal betale for den øgede kontrol og analyse, mener vi faktisk, at de omkostninger, erhvervet direkte såvel som indirekte påføres, er tjent ind igen ved en øget forbrugertillid til det danske fødevareerhverv. Når det er sagt, er det også ganske væsentligt for Kristeligt Folkeparti, at erhvervets faktiske udgifter harmonerer med erhvervet i resten af EU.
Hvis de faktiske udgifter harmonerer, står det danske fødevareerhverv fortsat rigtig godt rustet til at imødegå nutidens kritiske forbrugere.
Kristeligt Folkeparti vil derfor gå positivt ind i udvalgsarbejdet.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-02:
Dette forslag ser jo vældig pænt ud.
Men jeg bliver alligevel nødt til at spørge ministeren, om det her ikke er mere gebyrbureaukrati, end det er forsigtighed.
Det er jo ikke, fordi vi ikke ved, hvor der er problemer.
Og så er det jo et spørgsmål, om man skal til at opbygge et vældigt bureaukrati.
Der kan så godt være en diskussion af, hvis det er nødvendigt med et vældigt bureaukrati, hvem der så skal betale det.
Det er så også en diskussion.
Men vi vil godt i udvalget sætte en lille smule
spørgsmålstegn, for det her er jo noget, der er udtænkt i Europa-Kommissionen.
Nu har vi jo ikke set høringssvarene, skal jeg lige konstatere ...
Men vi vil i hvert fald godt se lidt dokumentation for, at det her er mere forsigtighed end gebyrer.
Martin Lidegaard (RV), 2003-04-02:
I takt med den stigende og øgede handel med landbrugsvarer og fødevarer inden for EU er det selvfølgelig dybt relevant at sikre ensartede produktionsformer og krav til fødevarerne, og alene derfor kan vi støtte forslaget fra radikal side, så meget desto mere som det jo også er et forslag, der skærper sikkerheden omkring foderstoffer osv. Jeg kan jo forstå på indtil flere ordførere, at det ikke er i dag, vi skal have den store principielle debat om, hvem der egentlig skal betale for, at vi har en ordentlig fødevaresikkerhed - det er så også i orden, det er allerede sent på aftenen - men jeg synes dog, det er en debat, det er værd at tage på et tidspunkt, for jeg synes ikke nødvendigvis, at det er skatteborgerne, der hver gang skal betale.
Men den debat gemmer vi til en anden gang.
Det Radikale Venstre kan tilslutte sig lovforslaget, som det ligger, og synes, det er et skridt fremad i bestræbelserne på at sikre fødevaresikkerheden i EU.
Kristen Touborg (SF), 2003-04-02:
Lovforslaget her bygger på forsigtighedsprincippet, hvilket medfører, at der på et tidligt tidspunkt kan reageres over for indikatorer af, at foderstof muligvis kan udgøre en fare.
Der er således behov for, at myndighederne kan forhindre anvendelse og salg af produkter, der antages at udgøre en fare for menneskers eller dyrs sundhed eller for miljøet.
Det hovedsigte er SF helt enig i, især det, at myndighederne kan gribe ind imod forringelse af fødevaresikkerheden allerede ved en mistanke om dette.
Det er jo nok sådan, at i en række tilfælde sker der
en uhensigtsmæssig udvikling, fordi man lovgivningsmæssigt ikke har haft mulighed for at gribe tilstrækkeligt tidligt ind.
Så det hilser vi med tilfredshed.
Vi har noteret os, at Landbrugsraadet og fødevareindustrien m.fl. brokker sig over, at de nye foranstaltninger vil give en forøget udgift for erhvervet.
Principielt finder vi, det er i orden, at erhvervet selv betaler for at bevare en høj grad af fødevaresikkerhed.
Det vil jeg nu gerne lige se lidt nærmere på under udvalgsarbejdet.
Principielt må jeg sige, at jeg mener, at rykkergebyrer altid bør være omkostningsbestemte, og at det i hvert fald ikke er en vej, man skal gå for at skaffe yderligere indkomster.
Men SF kan støtte forslaget.
Christian H. Hansen (DF), 2003-04-02:
Forslaget fremsættes som beskrevet som led i jord til bord-strategien, som også fremgår af Europa-Kommissionens hvidbog om fødevaresikkerhed.
Med strategien her indføres der et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, og vi får så denne her lovændring, hvor man også går ind på at udvide anvendelsesområdet, således at det bliver muligt at efterleve de her fælles bestemmelser.
Loven tilpasses ligeledes de krav, der stilles i forbindelse med myndighedernes håndtering af bl.a. forsigtighedsprincippet.
Vi synes, det er rigtig godt, at man laver den her lovændring, og Dansk Folkeparti kan støtte forslaget fuldt ud.
Efter Dansk Folkepartis opfattelse er der ingen tvivl om, at
nogle af de intentioner, der ligger i beslutningsforslaget fra Socialdemokratiet, er rigtige
Der er efter vores opfattelse heller ingen tvivl om, at det er godt, at vi får debatten om sammensætningen af bestyrelserne i begge disse former for fonde.
Midlerne, der forefindes i fondene, er jo erhvervets egne midler - lad mig skynde mig at indskyde, at nu snakker jeg produktionsfonde, for der er jo lidt forskel på midlerne i fondene. Dansk Folkeparti vil meget gerne være med til at kigge på, hvorledes man i dialog med erhvervet og også ud fra den dialog, der kommer om beslutningsforslaget, kan finde frem til en model for, hvordan man kan styrke den offentlige repræsentation, og det gælder selvfølgelig for både produktionsafgiftsfondene og promilleafgiftsfondene.
For Dansk Folkeparti hersker der ingen tvivl om, at som det også er beskrevet, spiller landbrugets promille- og produktionsafgiftsfonde en væsentlig rolle for udviklingen i landbrugsproduktionen og for fødevareindustrien i hele Danmark.
Vi vil gerne være med til at se på en bredere sammensætning af bestyrelserne, men for os at se er det ikke direkte ulogisk, at det er landmændene, der har flertal i de fonde, der råder over deres egne midler.
Her snakker jeg igen om produktionsafgiftsmidlerne, men jeg mener i virkeligheden, at når vi skal kigge på sammensætningen af bestyrelserne, er vi nødt til at dele det op og se på forskellen mellem de to fonde.
Dansk Folkeparti kan som sagt følge nogle af intentionerne, der ligger i forslaget.
Vi er ikke i tvivl om, at den debat, der efterfølgende vil komme om forslaget her, også kan være med til at belyse nogle af de spørgsmål, der sikkert vil være.
Vi hilser i Dansk Folkeparti med tilfredshed, at ministeren i dag har konstateret, at regeringen er ved at finde frem til et forslag og vil fremsætte det i den nye folketingssamling, så på den baggrund vil vi sige, at Dansk Folkeparti gerne vil være med til, at vi fra nu af får taget en bred debat omkring det her.
Der bliver jo også mulighed for at stille spørgsmål om det her beslutningsforslag fra Socialdemokratiet, som kan være med til at løfte regeringens forslag i en rigtig god ånd.
Så derfor vil vi i første omgang afvente og se
regeringens udspil.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-02:
For det første: Vil udenrigsministeren ikke bekræfte, og er udenrigsministeren ikke enig i, at en central grund til, at sikkerhedsrådsmedlemmerne muligvis ikke kan blive enige, er den amerikanske insisteren på at få en signifikant dominerende rolle?
Det er klart, at det er der ikke andre der vil acceptere, og derfor er USA med deres krav om en signifikant dominerende rolle en afgørende hindring for, at der kan nås en enighed i FN om en humanitær genopbygning af Irak.
For det andet vil jeg godt lige høre, om udenrigsministeren er enig i, at hvis der ikke ligger et klart FN-mandat, en ny resolution omkring genopbygning, humanitær genopbygning af Irak, så er det helt uomgængeligt, at regeringen må gå i salen for at få et mandat til en fortsat dansk tilstedeværelse i området.
Ritt Bjerregaard (S), 2003-04-02:
Til hr. Thor Gunnar Kofoed: Det tror jeg virkelig at vi skal bore lidt i under udvalgsbehandlingen, for det er de faktisk.
De er faktisk gået til - kan man sige - én selv.
Hvis ordføreren kigger på sammensætningen af bestyrelsen, kigger på navnene og ser, hvor folk sidder, er det jo fuldstændig åbenlyst, hvad det er, der har været tale om.
Jeg går også ud fra, at det er derfor, ministeren har sagt, at der selvfølgelig skal kigges på sammensætningen af bestyrelsen.
Der er helt klare habilitetsproblemer.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2003-04-02:
Derfor undrer det mig, at man bliver ved med at tale om, at man bevilger penge til sig selv. Prøv at tænke på, hvis vi fjerner disse produktionsafgiftsfonde, hvor stor en katastrofe det ville have været for hele den økologiske tankegang eller for hele den økologiske produktion, hvis der ikke havde været disse midler til at sætte gang i den økologiske udvikling. Hvis man nu forestillede sig, at dette - i forslagsstillerens tankegang - kæmpestore selskab, der hedder Arla, ikke havde været med til at indkræve disse penge, havde der ikke været penge at fordele til hele den mangfoldighed af projekter, der har fået disse penge.
Derfor tror jeg, at man skal tænke lidt på, at det ikke altid er et spørgsmål om habilitet.
Man skal se på, hvad pengene er gået til.
De er ikke gået kun til et stort
selskab
Det kan ikke lade sig gøre ifølge reglerne.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-02:
Jeg var glad for fru Ritt Bjerregaards bemærkning om, at når der står i det socialdemokratiske forslag, at det maksimalt er 40 pct., er det fra landbrugets organisationer.
Det indebærer nemlig, at vi kan finde den løsning, når vi ser på produktionsafgiftsfondene, at der godt kan være tale om, at man vælger landmænd fra primærorganisationerne, men ikke være tale om, at vi har den situation, at det er landbrugets interesseorganisationer, så vi ikke får et kasketproblem.
Jeg er altså enig med fru Ritt Bjerregaard i, at hr. Thor Gunnar Kofoed her har et alvorligt forklaringsproblem, for han lader, som om der ikke er et habilitetsproblem, og det ved alle jo, undtagen hr. Thor Gunnar Kofoed åbenbart, at der er.
Ritt Bjerregaard (S), 2003-04-02:
Jeg kan helt bekræfte, at tilsynet, som det jo fremgår af lovgivningen, har været det samme i den periode, jeg har siddet som fødevareminister.
Det blev klart for mig i forbindelse med sammenlægningen til Danish Crown, at det var uholdbart, og det gav jeg allerede meddelelse om, mens jeg sad som minister.
Der har jeg også haft tid til at se, at det var mindst lige så uholdbart på mælkeområdet, og derfor foreligger det her forslag.
Jeg mener, det er nødvendigt at anskue det her ligesom andre fonde og ikke lave særordninger på området.
Så vil jeg sige, at det virkelig undrer mig, at hr. Thor Gunnar Kofoed ikke kan se, at det her jo ikke er et spørgsmål
om den ene økolog eller den anden økolog.
Det er et spørgsmål om koncentration.
Det er et spørgsmål om en monopoldannelse, der betyder, at man sidder og bevilger penge til hinanden.
Det har simpelt hen været en rigtig god og flot tanke engang.
Derfor er der ikke nogen, der har været imod det.
Der har været nævnt her fra talerstolen fremragende eksempler på, hvordan det har fungeret.
Tiderne er anderledes.
Vi lever i en anden verden, og vi kan ikke opretholde monopoler, der sidder og bevilger til hinanden, sådan som vi tydeligt kan se det, og derfor bliver vi nødt til at lave det om.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2003-04-02:
Jeg stiller mig noget undrende over, at fru Ritt Bjerregaard nærer tvivl om det tilsyn, ministeriet foretager over for de her afgiftsfonde. Mig bekendt er tilsynet nemlig fuldstændig det samme, som da fru Ritt Bjerregaard selv var minister, og da var tilsynet nede i mindste millimeterdetalje.
Der var ikke tvivl om noget som helst, der ikke var tilset og kontrolleret i det tilsyn.
Den anden ting: Er fru Ritt Bjerregaard enig i, at der er en forskel på promilleafgiftsfondene og produktionsafgiftsfondene?
Også med hensyn til hvordan man fremover eventuelt skal sammensætte disse bestyrelser?
Det tredje spørgsmål er: Er der forskel på økologer?
Er det sådan, at det kun er visse økologer, der er medlem af visse organisationer, som producerer til visse ikke-Arla mejerier, der er de rigtige økologer, og så er der alle de andre økologer, der producerer til de store andelsselskaber? Er de kun andenrangsøkologer, og derfor kan man ikke betragte deres forskning og forsøg osv. som rigtig økologisk forskning?