runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-13:
Jeg vil kun over for hr. Frank Jensen give garantier for ting, som jeg selv direkte har med at gøre, andet vil jeg ikke give garantier for.
Det er mærkeligt for mig at opleve, at hr. Frank Jensen gør det her til et stridspunkt, for jeg tror, at vi er fuldstændig enige.
Jeg går ud fra, at vi er fuldstændig enige om, at når der kommer henvendelser fra udenlandske magter med alvorlige påstande, beskyldninger, mistanker om terrorister, der skulle opholde sig på dansk jord, skal det selvfølgelig tages dybt alvorligt.
Jeg synes ikke, at jeg kan sige det klarere, end jeg gjorde før: Så skal der ske umiddelbar sagsbehandling og orientering af de relevante, selvfølgelig skal der det.
Hvis vi nu er enige om det, hvad er der så mere at strides om?
Jeg synes virkelig, at det her er skyggeboksning; det må jeg ærligt tilstå. Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg kan svare hr. Holger K. Nielsen, at i NATO er man enige om, at spredningen af missiler og masseødelæggelsesvåben udgør en alvorlig trussel.
Og et af de centrale spørgsmål på NATO's topmøde i Prag vil derfor være, hvordan vi imødegår disse nye trusler.
Spørgsmålet om missilforsvar vil være en vigtig del af drøftelserne på topmødet.
Der er lagt op til en beslutning om at undersøge mulighederne for at beskytte alliancens territorium og befolkningscentre mod det fulde spektrum af missiltrusler.
Og jeg kan sige til hr. Holger K. Nielsen, at regeringen agter at støtte denne beslutning.
Lene Espersen (KF), 2002-11-13:
Min tidsplan er naturligvis, at vi skal have det her afklaret så hurtigt som overhovedet muligt.
Lidt af det er desværre ikke noget, som ligger inden for Justitsministeriets rækkevidde at få fuldstændig bestemmelse over, for vi bliver nødt til at spørge udenlandske myndigheder om, hvad deres erfaring er.
Men vi håber naturligvis på, at de vil svare tilbage så hurtigt, som det overhovedet er muligt, så vi kan få taget en endelig stilling til denne sag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Per Dalgaard (DF), 2002-11-13:
Jeg er helt enig i, at vi skal have en stram våbenlovgivning, selvfølgelig skal vi det, men at karakterisere en spraydåse med peber som et angrebsvåben tror jeg nu nok er lidt langt ude.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvilken tidsplan
justitsministeren egentlig har for at finde ud af, om det her er noget, der skal være tilladt eller ikke tilladt.
Lene Espersen (KF), 2002-11-13:
Til hr. Per Dalgaard kan jeg sige, at jeg nu heller ikke har forestillet mig lange undersøgelser af denne sag, men jeg har tilkendegivet, at jeg vil undersøge, hvilke erfaringer
man har gjort sig i de lande, hvor det er tilladt, før der træffes endelig stilling.
Derudover vil jeg altså meget gerne holde fast i, at jeg mener, det er helt centralt, at vi har en meget, meget stram våbenlovgivning.
Problemstillingen er jo ikke den, at det alene er uskyldige, der benytter den som forsvarsvåben, men at man meget nemt kan komme i den anden situation, hvor det så bliver et alment eje, der bliver benyttet i mange sammenhænge, plus at det bliver en glidebane mod, at der er alt muligt andet, der også skal til at være lovligt, bare fordi det jo bliver brugt som forsvarsvåben.
Og jeg må sige, at de erfaringer, som vi har set fra bl.a. USA, hvor man har en meget, meget, meget liberal våbenlovgivning, i hvert fald ikke er noget, der får mig til umiddelbart at mene, det skulle være fornuftigt at gå i den retning.
Jeg mener, det er i vores alle sammens tryghedsinteresse, at man fastholder en stram våbenlovgivning.
Per Dalgaard (DF), 2002-11-13:
At peberspray skulle være utrolig farligt, kan jeg ikke se er helt i overensstemmelse med udtalelser fra bl.a. en af forsvarets gaseksperter fra ABC-skolen i Farum, der siger, at peberspray er udviklet til selvforsvar, og at det ingen kendte bivirkninger har.
I dag kan kvinder f.eks. sige: O.k., da det er forbudt at gå med en peberspray, så jeg lægger en hårlak i min taske.
Hårlak i øjnene er betydelig mere farlig end peberspray.
Hvis der kræves undersøgelser for at finde ud af, hvordan sådan noget virker i praksis, kan man jo bare tage over grænsen til Tyskland, hvor det har været lovligt i mange år.
Så jeg kan med min bedste vilje ikke se, hvilke lange undersøgelser, og jeg ved ikke hvad, der skal til for at lovliggøre noget sådant.
Det vil jeg gerne have en kommentar til.
Lene Espersen (KF), 2002-11-13:
Til hr. Per Dalgaard vil jeg sige, at jeg synes, det er vigtigt, at vi sikrer borgernes tryghed bedst muligt, og her mener jeg, at en stram våbenlovgivning er et helt centralt element.
Jeg er derfor også meget skeptisk over for tanken om at legalisere peberspraydåser, fordi problemstillingen er jo, at det nemt kunne blive en glidebane, også i forhold til andre former for våben, der på samme måde kan anvendes til selvforsvar.
Man skal jo være opmærksom på, at en peberspraydåse som ethvert andet våben også kan anvendes som angrebsvåben.
Jeg synes, at man må foretage en modprøve inde i hovedet på sig selv: Vil vi borgere føle os trygge, hvis alle rockere, hvis alle voldsmænd får lov til lovligt at gå rundt med peberspray, fordi vi lovliggør det?
På trods af min meget store skepsis, fordi jeg mener, en stram våbenlovgivning er fuldstændig central for trygheden i samfundet, og da sagen har givet anledning til så meget debat, og da man kan sætte spørgsmålstegn ved farligheden af peberspraydåsen, har jeg tilkendegivet, at jeg vil undersøge, hvilke erfaringer man har gjort sig i de lande, hvor peberspraydåsen er tilladt, før jeg træffer endelig stilling.
Derfor dette lidt lange svar på spørgsmålet.
Per Dalgaard (DF), 2002-11-13:
... hr. Jens Rohde siger: Når min datter engang bliver så gammel, at hun er stor nok til at gå i byen, vil jeg decideret pålægge hende at gå rundt med en sådan peberspray.
Jeg vil gerne høre justitsministerens opfattelse af de her udtalelser, og om hun stadig væk er meget negativ over for, at denne uskyldige lille dåse skal kunne anvendes lovligt.
Der har i den sidste tid været utrolig megen omtale af en lille dåse indeholdende peberspray, og der har været mange forvirrende udtalelser fra regeringsmedlemmer og fra regeringspartiernes side.
Hr. Helge Adam Møller har f.eks. sagt: Vi skal overveje meget kraftigt at gøre det tilladt at bruge den slags spray, for der er ingen tvivl om, at det giver både fru Pia Kjærsgaard og andre en tryghed, hvis de har ret til at bære en sådan.
Jens Rohde siger: Når min datter engang bliver ...
Lene Espersen (KF), 2002-11-13:
Det har været helt konkrete personer, man meget gerne ville have skulle sidde i udvalget, og som krævede en vis overtalelse.
Men nu er udvalget heldigvis ved at være sammensat på en fornuftig og en forsvarlig måde til at tage sig af de her meget store spørgsmål.
Her har jeg måttet erkende, at de udfordringer, som udvalget står over for omkring spørgsmålet om dobbelt strafbarhed, i en lang række sager har et sådant omfang, at det udvalg ikke kan blive hurtigt færdigt med arbejdet.
Det vil komme til at tage noget tid, hvis lovkvaliteten skal være fornuftig efterfølgende.
Derfor har jeg valgt at skønne, at i og med at vi har en ret akut situation - vi har imamer, der opfordrer til, at man skal tage til udlandet - bliver vi nødt til at foretage os noget inden for en overskuelig fremtid.
Og derfor har vi til hensigt så hurtigt, som vi kan, at gøre et lovudkast færdigt, men naturligvis præsentere det for udvalget og lade jurisdiktionsudvalget se på det, for jeg er meget optaget af, at når vi laver lovgivning, skal vi også sørge for, at der er en ordentlig kvalitet i tingene.
Men jeg er overbevist om, at vi også kan nå at få lovforslaget vedtaget i denne folketingssamling, så vi får lukket dette hul i lovgivningen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-11-13:
I Det Radikale Venstre er vi helt enige i, at der skal sættes en stopper for disse lemlæstelser af pigebørn, og vi var da også i sommer, da denne her diskussion var oppe sidst, tilfredse med, at justitsministeren nedsatte et jurisdiktionsudvalg, som skulle undersøge muligheden for at fravige princippet om dobbelt strafbarhed.
Stor er imidlertid vores forbløffelse, da vi nu erfarer, at dette jurisdiktionsudvalg efter et halvt år overhovedet ikke er kommet i gang. Desuden er vi også meget overraskede over, at ministeren nu pludselig siger: Der er brug for et hasteindgreb, og derfor vil vi nu fremsætte et forslag i foråret, som måske kan blive vedtaget inden sommer.
Er det på den måde og med den hastighed, justitsministeren synes man skal arbejde med den slags sager?
Lene Espersen (KF), 2002-11-13:
Til det første vil jeg sige, at det jo bliver yderligere kriminaliseret nu, og da der er foretaget opstramning af udlændingeloven, som hører under integrationsministeren, er det sådan set integrationsministeren, der skal stilles spørgsmål til, for så vidt angår spørgsmålet om udvisning.
Men jeg vil gerne understrege, at den straffelovsparagraf, som finder anvendelse på disse meget voldsomme overgreb, er den hårde voldsparagraf, og det vil altså efter straffeskærpelsespakken sige fængsel i op til 6 år og i skærpede tilfælde i op til 10 år.
Det mener jeg bestemt er noget, der har indflydelse i forhold til udvisningssager.
Jeg vil også gerne tilføje, at for så vidt angår spørgsmålet om imamer, der opfordrer til disse gerninger, er det jo sådan, at ifølge straffelovens § 136 kan også de, der offentligt tilskynder til forbrydelsen, straffes. Så det er altså ikke kun de personer, som rent faktisk omskærer pigebarnet, men også dem, der medvirker og tilskynder, som kan idømmes en straf.
Og så vil jeg sige omkring sundhedsplejersker, skolelærere og mange andre offentlige myndighedspersoner, at alle har et ansvar.
Det har man sådan set også, hvis man som privatperson, f.eks. som nabo, mener, at der er et menneske, der er ved at blive legemsbeskadiget.
Så der er ingen undskyldning for at vende det blinde øje til.
Pia Kristensen (DF), 2002-11-13:
Tak for svaret.
Der er nogle ting, jeg godt kunne tænke mig at sætte spørgsmålstegn ved.
Vi er enige i, at man skal kriminalisere de pågældende forældre og udøvere, bl.a. imamerne.
Det har også været fremme i medierne de sidste par dage, at både sundhedsplejersker og til dels skolelærere faktisk er medvidende om, at der er somaliske pigebørn, der er blevet omskåret, men de indberetter det ikke.
Hvad vil man gøre ved det?
Lene Espersen (KF), 2002-11-13:
Jamen jeg deler fuldt ud Dansk Folkepartis holdning til spørgsmålet om omskæring, herunder også, at der er tale om en situation, der er så alvorlig, at vi bliver nødt til at skride til lovgivning.
De initiativer, som nu er taget, er, at vi i Justitsministeriet er gået i gang med at lave et lovforslag, som først og fremmest har til formål at gøre det strafbart at foretage omskæring på piger i udlandet, helt specifikt i lande, hvor omskæring er tilladt.
Det er jo sådan i dag, at vi ifølge straffeloven kan straffe dem, der foretager omskæring i Danmark eller i lande, hvor omskæring er ulovligt i forvejen.
Men på grund af reglerne om dobbelt strafbarhed og de juridiske komplikationer, der er i den forbindelse, har det i hvert fald ikke tidligere været klart, at det også var strafbart at foretage omskæring i lande, hvor det er tilladt.
Det forsøger vi at råde bod på, og det er regeringens hensigt at fremsætte lovforslag om dette, så snart det udvalg, der sidder og arbejder med dobbelt strafbarhed, har haft en chance for at kigge det igennem, så vi ved, at lovkvaliteten hænger hundrede procent sammen.
Det vil blive fremsat næste år og forhåbentlig vedtaget inden sommerferien.
Og så vil jeg gerne tilføje: En ting er lovgivning, at vi straffer dem, der har begået dette forfærdelige overgreb på pigerne.
Jeg mener bestemt ikke, det betyder, man skal ligge på den lade side, indtil den del af lovgivningen så er endeligt vedtaget.
Vi skal jo gøre, hvad vi kan for at redde pigerne fra overhovedet at komme i den situation, og der mener jeg, at de sociale myndigheder, folkeskolelærerne og alle andre, der omgås pigerne i det daglige, må være særdeles agtpågivende, også mere agtpågivende, end det indtil videre har været tilfældet, så man får forhindret det her i at foregå.
Pia Kristensen (DF), 2002-11-13:
I Dansk Folkeparti vil vi gerne have stoppet den afskyelige omskæring af pigebørn, der tilsyneladende finder sted i stor stil blandt somaliske asylansøgere.
Religiøse ledere og også muslimske imamer er citeret i dagbladet Information for bl.a. at sige: Det er godt for pigerne at blive omskåret.
Det er et tegn på, at man er rettroende muslim.
Og omskæring er påbudt af profeten Muhammed og derfor en religiøs pligt for muslimer.
I Dansk Folkeparti mener vi imidlertid, at dansk lovgivning overdøver Koranens ord, og vi mener, at der omgående skal sættes en stopper for den forfærdelige børnemishandling, der finder sted. Mit spørgsmål til justitsministeren er: Hvad vil regeringen gøre for at løse problemet?
Vi mener, der er tale om en hastesag.
Lene Espersen (KF), 2002-11-13:
Jeg vil godt fastholde, at jeg finder ingen anledning til at gå ind i konkrete vurderinger af, hvorledes domstolene træffer beslutninger.
Men jeg mener bestemt, at i forhold til den verserende sag og den pressemæssige diskussion, som foregår, er det nødvendigt og rigtigt, at regeringen også oplyser ting udadtil i forhold til pressen.
I den konkrete sag skal man naturligvis have så meget åbenhed, som det overhovedet går an, men det er selvfølgelig også klart, at det ikke er alle oplysninger, som bare frit vil kunne tilgå offentligheden, som jeg også forsvarede over for hr. Keld Albrechtsen.
Så det er altså en balancegang, hvor meget man kan informere om hvornår.
Men jeg mener bestemt, vi har gjort en dyd ud af at få forklaret processen, men også indholdet i den sag, som er under bearbejdning i Justitsministeriet for øjeblikket.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Sandy Brinck (S), 2002-11-13:
Jeg er sådan set helt overbevist om, at vi nok skal få alle de tekniske henvisninger i de redegørelser, som vi også har bedt ministeren komme med efter gårsdagens retsmøder.
Men jeg erindrer også meget tydeligt, at statsministeren ved regeringens tiltrædelse gjorde meget ud af, at denne regerings ministre skulle være politiske frem for administrative chefer.
Og det her drejer sig altså om helt basale borgerlige rettigheder.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren, om ministeren finder det i overensstemmelse med den åbenhed og ytringsfrihed, som ministeren med rette gjorde meget ud af at slå fast over for de russiske myndigheder i forbindelse med den tjetjenske verdenskongres, og om det ikke også kan irritere ministeren lidt, at med de hændelser, der var i går, så giver det altså mulighed for en mistænkeliggørelse omkring sagen, som jo også er et politisk diskussionsemne imellem de danske myndigheder og de russiske myndigheder.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-11-13:
Det var jo et interessant svar.
Jeg er glad for, at der kommer en besvarelse på det her spørgsmål, men jeg må sige, at jeg finder det lidt overraskende, at man skal have et svar på så vigtigt et spørgsmål på den måde, det er sket her.
Jeg havde da regnet med og også fået det indtryk, at regeringen først ville træffe sin endelige beslutning efter en grundig debat her i Folketinget.
Men den debat har jo ikke været der.
Der har været givet nogle fortrolige redegørelser til Det Udenrigspolitiske Nævn.
Så er der sivet lidt til pressen og kommet en pressemeddelelse, og nu i dag får vi så et svar om, at man vil støtte missilforsvaret.
Jeg vil godt høre statsministeren, om han synes, det er redeligt og fair, at en så vidtgående beslutning bliver støttet af den danske regering uden nogen som helst form for debat hverken i Folketinget eller i befolkningen.
Lene Espersen (KF), 2002-11-13:
Jeg ser ingen grund til at kritisere den retsplejelov, som vi har her i landet; jeg mener, at den er meget velfungerende.
Men naturligvis vil jeg besvare spørgsmål.
Såfremt hr. Keld Albrechtsen stiller spørgsmål til mig, vil vi forsøge at udarbejde svar på de detaljer, som hr. Keld Albrechtsen vil ønske vi undersøger.
Men generelt vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg simpelt hen synes, det er upassende, hvis man i Folketingssalen begynder at kommentere dommerens stillingtagen i den her sag.
Hverken hr. Keld Albrechtsen eller jeg har været til stede ved de retsmøder, der har
, og er derfor ikke i stand til at redegøre for, hvad der er foregået, hvad der er blevet sagt på de måder, eller hvad der ligger 100 pct. til grund for de beslutninger, der er blevet truffet.
Derfor vil jeg fastholde, at jeg ikke mener, det er rigtigt at gå ind og kommentere den konkrete sag, men at vi naturligvis gerne besvarer generelle spørgsmål vedrørende retsplejeloven.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-13:
Jeg tror, at hr. Holger K. Nielsen må have misforstået mit svar.
For det, jeg sagde vi ville støtte i Prag, er beslutningen om nu i NATO-regi at undersøge mulighederne for at etablere et sådant missilforsvar.
I det ligger der jo ingen stillingtagen til det i dets endelige form, hvordan denne form end måtte blive.
Her og nu er det en beslutning - og det er det, der er lagt op til i Prag - om at undersøge mulighederne, og det er det, vi agter at støtte.
I det ligger der ikke nogen endelig stillingtagen til et missilforsvar, for vi kender ikke i dag et sådant projekt.
Frank Jensen (S), 2002-11-13:
Udenrigsministeren taler om, at det, der forandrer hele sagen, er, at man om tirsdagen får beviser.
I samme moment taler udenrigsministeren om synet på retsstaten osv.
Jeg vil opfordre udenrigsministeren til, i øvrigt sammen med statsministeren, at tage en lille lektion i, hvordan vores retsstat og forholdet mellem magterne i vores retsstat egentlig er indrettet, for det her drejer sig i bund og grund om, hvorvidt regeringen giver oplysninger til Folketinget og til offentligheden om oplysninger, regeringen er i besiddelse af, der knytter sig til terrormistænkte, der befinder sig i Danmark.
Det har jo altså ført til anholdelse, det må vi konstatere, en anholdelse, som regeringen har taget til efterretning.
Det var det, der fandt sted i regeringens sikkerhedsudvalg tirsdag nat.
Men jeg vil gerne stille spørgsmålet: Alle de her oplysninger, som udenrigsministeren siger er tilflydt hans ministerium, udenrigsministerens ministerium, dem bliver udenrigsministeren først orienteret om tirsdag forinden mødet i regeringens sikkerhedsudvalg.
Er det virkelig korrekt, at udenrigsministeren ikke kendte til alle de oplysninger, der er gået fra PET i løbet af mandagen til Udenrigsministeriet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-13:
Hr. Villy Søvndal har overhovedet ingen baggrund for at kunne drage sin konklusion.
I virkeligheden er der ikke noget nyt i det, jeg siger.
Jeg siger, at regeringens linje er uændret, nemlig at vi ikke tager stilling til spørgsmålet om missilforsvar, før der er et projekt og for Danmarks vedkommende en anmodning om deltagelse på den ene eller på den anden måde.
Det, vi siger ja til, er at iværksætte en undersøgelse.
Nu går hr. Holger K. Nielsen så højt op i, hvordan et sådant missilforsvar overhovedet kan medvirke til at løse problemer.
Det er simpelt hen det rene hykleri.
Hr. Holger K. Nielsen siger også, om vi ikke kan være enige om, at det vigtigste i vore dage er at bekæmpe terrorismen, og derfor skal man ikke gå så højt op i det med missilforsvar.
Jeg synes ikke, man kan stille de to ting op over for hinanden og vægte det ene i forhold til det andet.
For mig er begge dele ret alvorligt.
Terrorisme, som vi så det på Bali, som vi så det i New York, og som vi desværre har set det andre steder, er dybt alvorligt.
Men derfor kan man da ikke sige, at fordi vi skal bekæmpe det, så skal man se bort fra, at der faktisk er en betydelig risiko for, at slyngelstater råder over missiler, der kan sendes af sted mod vor befolkningscentre med biologiske, kemiske eller måske endda med atomvåben.
Man kan da ikke lade det ene udelukke det andet, og det er derfor, jeg siger, at vi må sætte ind på begge fronter og da i det mindste åbne for, at man kan undersøge mulighederne for at lave et missilskjold.
Det er altså underligt for mig, at den danske venstrefløj er gået i den grad holdningsmæssigt og åndeligt og mentalt i stå, at den ikke engang vil tillade en undersøgelse af den nye tids trusler, vi står over for.
Det er ubegribeligt.
Villy Søvndal (SF), 2002-11-13:
Det er egentlig med en fantastisk energi, statsministeren konstant forsøger at komme til at snakke om helt andre ting end det spørgsmål, det drejer sig om, nemlig missilskjoldet.
Vi kan godt tage en diskussion om USA's rolle med en meget konfrontatorisk administration i forhold til verdens konflikter i Mellemøsten, i Irak osv., men den diskussion synes jeg jo ikke spørgsmålet i så høj grad drejer sig om.
Jeg forstår godt, at statsministeren ikke har så meget lyst til - når man dels har sagt, at vi skal undersøge et projekt, men på forhånd har udnævnt det projekt til at være det store fredens projekt - at sige, at så er det jo kun teknikaliteter, der ligger tilbage.
Derfor er den store nyhed i dag, og jeg forstår ikke, at statsministeren ikke siger det direkte, at den danske regering har besluttet, at Danmark vil være aktiv bærer af det her projekt.
Jeg synes, det er katastrofalt, fordi det er konfliktskabende.
Der har vi ikke samme opfattelse, men det er egentlig heller ikke det, diskussionen drejer sig om.
Den store nyhed i dag er, at statsministeren reelt har besluttet sig.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-11-13:
Jeg må sige, at der så også er en forklaring på hykleriet fra regeringens side, når man stiltiende anerkender, at Rusland slagter civile i Tjetjenien, som vi har diskuteret tidligere her i dag.
Men jeg synes virkelig, at befolkningen har krav på et svar på, hvordan det her missilforsvar skal forholde sig til de nye konflikter, der er i verden.
Der har vi jo næsten fået en tilståelsessag her i dag, hvor statsministeren siger, at i forhold til terrorismen virker det her ikke.
Jamen er det ikke terrorismen, man er enige om, er det vigtigste at bekæmpe i øjeblikket? Når man så hører statsministeren komme med det her glødende forsvar for missilforsvaret, hvorfor kunne man så ikke forvente, at han meldte klart ud, var ærlig, og sagde til Folketinget, sagde til befolkningen: Jo, vi synes, det her er en fremragende idé, og det støtter vi ét hundrede procent?
Det ville da være ærlighed i stedet for den her form for stikken ting under stolen, som vi har set fra regeringen også her i dag.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-13:
Jeg vil ikke på nogen måde gå ind i hr. Villy Søvndals mange spekulationer om, hvad der skal til for at sige ja, eller hvad der skal til for at sige nej.
Nu griber vi det an i den rigtige rækkefølge, nemlig at
vi først og fremmest i NATO-regi beslutter at iværksætte undersøgelser.
Alene dét er jo et stort fremskridt i forhold til, hvordan sagen lå for måske 1½ til 2 år siden.
Dengang var der tale om, at der var udsigt til et amerikansk missilskjold.
Nu opererer man pludselig på det i NATO-regi, og dér skal man huske: NATO-regi er jo også et samarbejde med Rusland i vore dage, så der sker hele tiden noget.
Men jeg må sige, at der sker ingenting, når det gælder
venstrefløjens holdninger til sikkerhedspolitik.
De er fuldstændig støbt i beton.
Der kan man i hvert fald tale om en total fasthed og forudsigelighed, for det er, som det var i 1980'erne.
Og når hr. Holger K. Nielsen siger, at han var stolt af fodnoteperioden, fodnotepolitikken, så fortæller det alt.
Så giver det os svaret på, hvorfor hr. Holger K. Nielsen og hr. Villy Søvndal kappes om nu at være den mest venstreorienterede, når det gælder sikkerhedspolitikken.
Hr. Holger K. Nielsen og hr. Villy Søvndal vil have, at Danmark igen skal indlede en fodnoteperiode, hvor Danmark skal melde sig ud af det internationale samfunds kamp mod slyngelstater og ikke engang vil undersøge, om vi har en mulighed for at beskytte os mod dem.
Det er en tilbagevenden til den fodnoteperiode, som hr. Holger K. Nielsen var så stolt af, men det forklarer også det hele.