Karen Jespersen (S), 2001-05-30:
Enhedslisten vil med beslutningsforslaget pålægge regeringen snarest at fremsætte lovforslag om, at kommuners og amtskommuners gebyrer i forbindelse med udsendelse af rykkerbreve, tilsigelser til udlægsforretninger og begæringer om indeholdelse eller tilbageholdelse i løn m.v. højst må udgøre det samme beløb, som gælder for den private sektor.
Beslutningen er en delvis genfremsættelse af B 121, som Enhedslisten fremsatte den 17. marts sidste år, og som regeringen sammen med Venstre og Konservative var imod.
Regeringen kan fortsat ikke støtte Enhedslistens forslag.
Hvis beslutningsforslaget bliver vedtaget, vil det bl.a. medføre en ændring af gebyrloven.
Gebyrloven giver kommunerne mulighed for at opkræve et gebyr på op til 250 kr. for udsendelse af rykkerbreve m.v. Det fremgår af Enhedslistens bemærkninger til beslutningsforslaget, at Enhedslisten finder det urimeligt, at kommunerne i medfør at gebyrloven kan opkræve gebyrer, der er større end de omkostninger, der er forbundet med udsendelse af rykkere.
Regeringen mener ikke, at det er urimeligt, at kommunerne har mulighed for at kræve gebyrer, som overstiger omkostningerne ved eksempelvis at udsende rykkere.
Formålet med gebyrloven har været og er stadig væk at mindske restancerne på den kommunale sektors område ved at give skyldnerne et incitament til at indbetale de skyldige beløb til tiden.
Loven må siges at leve op til sit formål.
De samlede restancer til det offentlige stagnerede fra 1991 til 1994 med en svagt nedadgående tendens, og efter 1994 er der sket et kraftigt fald.
Af en opgørelse fra Kommunernes Landsforening fremgår det, at de restancer, som kommunerne inddrev i 1994, blev opgjort til 16,6 mia. kr. og i 1998 til 13 mia. kr. og i 1999 til 12,3 mia. kr.
Dette fald i størrelsen af de kommunale restancer på næsten 25 pct. over en 5-årig periode må bl.a. tilskrives de gennemførte forbedringer af mulighederne for restanceinddrivelse, herunder gebyrlovens bestemmelser.
Kommunernes Landsforening har endvidere oplyst over for Indenrigsministeriet, at man i kommunerne vurderer, at opkrævning af gebyrer med udsendelse af rykkerbreve har en god effekt over for specielt mindre restancer og sjuskeri, hvilket giver opkrævningsafdelingerne bedre mulighed for at koncentrere sig om opkrævningerne af de store udeståender.
Hermed være naturligvis ikke sagt, at der ikke kan være en god grund til i kommunerne at overveje, om kommunen bør have en differentieret gebyrpolitik.
Det er således den enkelte kommunalbestyrelse, der ud fra sit kendskab til forholdene i kommunen bestemmer, om der skal opkræves gebyr ved den første rykker, og hvilken størrelse gebyret skal have, f.eks. om gebyret skal være mindre netop ved den første rykker, og mange kommunalbestyrelser benytter sig rent faktisk af muligheden for at differentiere gebyrerne.
I bemærkningerne bliver det også fremhævet, at det typisk er personer med lave indkomster, der kommer til at være i restance og dermed rammes af gebyrer. Jeg vil nu godt i den forbindelse understrege, at det jo normalt er muligt at lave en afdragsordning med kommunen, og at mennesker, som har indgået og overholder en sådan afdragsordning, ikke vil blive ramt af rykkergebyrer.
Det fremgår endvidere, at Enhedslisten mener, at der bør være ens regler om gebyrer for private virksomheder og kommuner.
Det er regeringen ikke enig i.
Det er en væsentlig forskel på offentlige og private kreditorer, bl.a. fordi det offentlige ved udførelse af sine offentlige opgaver ikke selv vælger sine skyldnere, og i en række tilfælde i modsætning til en privat kreditor ikke kan afbryde kundeforholdet. For så vidt angår den del af forslaget, der handler om, at tilsigelser til udlægsforretninger og begæringer om indeholdelse eller tilbageholdelse i løn ikke må kunne udsendes, før der er udsendt gentagne rykkerbreve med mindst 10 dages mellemrum, vil jeg gerne bemærke, at det ikke forekommer hensigtsmæssigt, at kommunernes mulighed for at inddrive et krav ved at foretage udlæg i alle tilfælde skal afvente, at der udsendes gentagne rykkerbreve.
Det kan således i mange sammenhænge være væsentligt for kommunernes faktiske muligheder for at inddrive et krav, at kommunerne har mulighed for hurtigt at foretage udlæg for kravet.
Der kan imidlertid ikke i alle tilfælde siges at være nogen saglig begrundelse for at udsende og opkræve gebyr for flere rykkerbreve, f.eks. hvis en skyldner efter første rykker meddeler kommunen, at han eller hun bestrider hovedkravets berettigelse og ønsker sagen prøvet i fogedretten. I et sådant tilfælde vil det være i strid med den gældende gebyrlov at opkræve gebyr for mere end én rykker.
Jeg vil gerne til sidst understrege, at en vedtagelse af Enhedslistens forslag om at nedsætte gebyret vil få væsentlige økonomiske konsekvenser for kommunerne og indebære et brud på de aftaler om kommunernes økonomi, som både denne regering i 1997 og den tidligere i 1991 har indgået med Kommunernes Landsforening.
Regeringen kan altså ikke støtte beslutningsforslaget.