runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2002-04-19:
Fru Gudrun Laub siger, at det er op til enkelte kommune selv at fastsætte gebyret, og det er da også korrekt op til den maksimumsgrænse.
Dengang man vedtog loven om gebyrer i 1991, var det den daværende borgerlige regerings anbefaling, at man satte gebyret til maksimum, og det også fremgår af kommuneaftalerne, som indenrigsministeren også gjorde opmærksom på, at man regner det beløb med, der kommer ind i gebyrer.
Da man indførte loven i 1991, regnede man med en indtægt på 150 mio. kr. til kommunerne på gebyrer.
For nogle mennesker er 163 kr. altså mange penge, og det kan da godt være, at en måned prioriterede man altså at betale huslejen frem for daginstitution eller andet, og så kommer der automatisk de her gebyrer og retsafgifter på.
Jeg vil gerne høre, om fru Gudrun Laub finder, at det er rimeligt, at man sætter så store gebyrer på i forhold til også små beløb, man kommer til at skylde kommunen.
Jeg synes ikke, vi skal bruge lang tid på konkret ordlæsning og på, hvordan man kan læse de sætninger, der står.
Jeg vil bare sige, at jeg ikke håber, at de bemærkninger, fru Gudrun Laub er kommet med både under denne debat og de foregående beslutningsforslag, skal tages som udtryk for, at fru Gudrun Laub egentlig mener, oppositionen helst skal afholde sig fra at fremsætte beslutningsforslag og især ikke genfremsætte beslutningsforslag, og at det er lidt besværligt, at man ikke bare kan overlade til regeringen at komme med lovforslag.
Vi mener sådan set, det er meget vigtigt, at oppositionen har mulighed for at komme med beslutningsforslag og også genfremsætte dem og også genfremsætte dem igen flere gange.
Nogle gange betyder det faktisk, at der, efterhånden som man har debatterne her i Folketinget og også uden for Folketinget, så kommer opbakning bag nogle synspunkter, der måske ikke var flertal for i første omgang.
Line Barfod (EL), 2002-04-19:
Det er ikke, fordi jeg vil ind i en større polemik med ministeren her, jeg har bare et par konkrete spørgsmål.
Har ministeren nogen som helst viden om, at det er på grund af de indførte gebyrer, at de offentlige restancer er faldet så meget, eller kunne det tænkes, at det er, fordi der i de år samtidig skete en meget positiv økonomisk udvikling, og folk derfor generelt kom til at skylde mindre?
Er der nogle undersøgelser, der viser, at det er gebyrerne, der har været årsag til faldet i restancerne?
Og et spørgsmål til omkring rådgivning.
Ministeren sagde, at rådgivning og forebyggende foranstaltninger var fuldstændig utilstrækkelige.
Foreligger der nogen som helst undersøgelser og nogen som helst forsøg med at rådgive folk, der har økonomiske problemer?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-04-19:
Som jeg oplyste i mit første indlæg, er det en vurdering, der også er gjort i Kommunernes Landsforening, at gebyrloven i sit hele, herunder muligheden for at fastlægge gebyrer op til 250 kr., har været medvirkende til, at der har været en bedre udvikling i de samlede restancer til det offentlige.
Jeg må i øvrigt også sige med min egen baggrund, at det er fuldstændig i overensstemmelse med de egne oplevelser, jeg har haft - nu taler jeg ikke om mig selv som potentiel debitor, men om mig selv som tidligere aktiv kommunalpolitiker - at tilrettelæggelsen af en mere offensiv inkassovirksomhed i høj grad har været bidragende til, at de samlede restancer har været for nedadgående, ikke mindst i forhold til det, jeg her omtalte som sjuskeriet.
Jeg er meget opmærksom på, at der jo er to grupper af debitorer.
Der er dem, som ikke har betalingsevnen til fuldt at kunne matche den fordring, der er, og så er der dem, der ikke har betalingsviljen.
Og jeg kan ikke forestille mig, at der er nogen, der kan være uenige i, at for så vidt angår de mennesker, der skylder det offentlige, og som har betalingsevnen, men blot ikke vilje, skal man tage den hårde handske på.
For det er jo i virkeligheden den højeste grad af usolidaritet, man overhovedet kan vise, når man som forbruger af et offentligt servicetilbud ikke honorerer regningen efterfølgende, hvis man har mulighed for det.
For så vidt angår de mennesker, der ikke har betalingsevnen, er det jo deres betalingsvilje, der er afgørende for, om de bliver mødt med disse gebyrer.
Hvis man indgår en tilbagebetalingsaftale og overholder den aftale, så kan vi i andre sammenhænge, hvad vi også har gjort, diskutere rammerne for de tilbagebetalingsaftaler, der så indgås: Hvad er det for en vurdering af folks betalingsevne, der skal ligge til grund?
Hvor ensartet foregår det fra kommune til kommune?
Alle de spørgsmål kan være relevante at diskutere i en anden sammenhæng
Når der er indgået en tilbagebetalingsaftale, der tager de hensyn, og hvis man respekterer den, bliver man ikke mødt med de gebyrer her.
Derfor er det altså min vurdering, at vi skal stå fast her.
Der er også det særlige forhold, at det offentlige i modsætning til så mange andre, der agerer på det private marked, jo ikke selv vælger sine kunder.
Der er ingen mulighed for i forhold til et forældrepar, der skal have passet børn, eller hvad det nu måtte være for en situation, der opstår i den virkelige verden, at kommunen på forkant kan sige: Da du optræder i et kreditinformationsbureau, så ønsker vi ikke at indgå aftaler med dig, der er for stor en risiko ved at have fordringer på dig.
Det kan man sige er en supplerende begrundelse for, at der kan være fornuft i, at de værktøjer, som kommunerne har til rådighed for at inddrive restancer, kan være afvigende fra de værktøjer, der findes på det marked, hvor man jo dybest set selv bestemmer, om man vil sælge en ferierejse eller en bil, eller hvad det nu måtte være, til en privat kunde.
Line Barfod (EL), 2002-04-19:
Det var sådan set to konkrete spørgsmål, jeg stillede.
Hvis ministeren ikke ved det, kan vi jo stille dem som skriftlige spørgsmål.
Det var ikke for at få en hel masse argumenter igen.
Ganske kort: Er der nogen undersøgelse af, hvorvidt gebyrerne har været hovedårsagen til, at restancerne er faldet så meget, som de gjorde især i begyndelsen af 1990'erne, hvor der samtidig var et økonomisk opsving?
Og det andet spørgsmål: Er der nogen som helst undersøgelser af, hvorvidt man ved at lave forebyggende arbejde og rådgivning til dem, der har økonomiske problemer, kan få nedbragt restancerne?
Uno Larsson (DF), 2002-04-19:
Sæt nu, at folk blev så ærlige og betalte deres regning til tiden eller fik en eller anden ordning med den pågældende kommune, hvad ville Københavns Kommune, der budgetterer med en indtægt på 40 mio. kr., så gøre?
Det kunne jeg da godt lide at vide.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-04-19:
Jeg må sige til hr. Uno Larsson, at hvis Københavns Kommune har lagt nogle budgetter på nogle forudsætninger, som så over tid viser sig at forandre sig, ja, så er der en udfordring for Københavns Kommune.
Hvad angår fru Line Barfods spørgsmål, har jeg for så vidt allerede svaret på spørgsmålet, for jeg refererede jo allerede i min svartale og i mit supplerende indlæg til de vurderinger, man foretager i Kommunernes Landsforening.
Det er vurderinger i retning af, at disse gebyrer har været en medvirkende faktor.
I forhold til mit standpunkt om, at rådgivning alene ikke er nok, er det jo en logisk slutning af - fru Line Barfod nikkede jo også til det - denne opdeling af folk med restancer i to grupper, givetvis med masser af glidende overgange.
Det ene yderpunkt er dem, der ikke har betalingsevnen, det andet yderpunkt er dem, der ikke har betalingsviljen.
Hvis man har betalingsevnen og ikke betalingsviljen, er det næppe en problemstilling, der kan løses ved rådgivning.
Så er det en problemstilling, der kan løses ved, at man har en effektiv, håndfast, hård, retfærdig og fair inkassopolitik, og her medvirker bl.a. disse gebyrer til at fremme det formål.
Gudrun Laub (V), 2002-04-19:
Her vil jeg navnlig lægge vægt på, at i den private sektor kan man vælge sine kunder, man kan tage kreditoplysninger, før man indlader sig i forretningsaftaler, og man kan vælge kunder fra.
Derfor må der også være forskel i mulighederne for at inddrive ydelser.
Man må jo ikke glemme, at borgerne kan undgå gebyrer for rykkerbreve ved at betale rettidigt.
Gebyrernes størrelse er tænkt som incitament til at betale skyldige beløb rettidigt, og som ministeren gjorde rede for, ser det ud til, at det virker.
Så Venstre kan ikke støtte Enhedslistens forslag.
Da den konservative ordfører er forhindret i at være til stede, har jeg lovet at meddele, at Det Konservative Folkeparti heller ikke kan støtte forslaget.
Line Barfod (EL), 2002-04-19:
Fru Gudrun Laub sagde, at man kan undgå gebyrerne ved at betale rettidigt.
Det gælder jo sådan set også i det private.
Hvordan kan det så være, at man for de private synes, det er rimeligt, at der skal være et loft over rykkergebyrernes størrelse?
Og så vil jeg gerne høre, om fru Gudrun Laub finder det rimelig, at hvis man f.eks. som anført i bemærkningerne til vores forslag er kommet for sent med at betale 163 kr. - det kan der være mange forskellige årsager til; der kan være en regning, der er smuttet, det kan være ens bank, der er kommet til at betale for sent - kommer til at betale i alt 550 kr. i gebyrer og retsafgift.
Henriette Kjær (KF), 2002-04-19:
man vil jo heldigvis også gerne være sammen med dem
Der synes jeg jo nu, at regeringen har lavet noget, der er en forbedring.
Til fru Sophie Hæstorp Andersen vil jeg til gengæld sige: Vi ved jo godt, at det har nogle konsekvenser, men vi vejer det op mod hinanden, og så ender vi med at træffe en beslutning.
Vi er jo gået ind i det her med åbne øjne.
Men jeg synes, det er fair nok, at man giver de familier, der vil gøre det her, mulighed for at gøre det. Mere er der sådan set ikke at sige til det.
Vi har haft debatten mange gange.
Jeg synes også, det er godt, at man har ladet det blive, indtil vi så laver en slags afløser for den nu.
Det var præcis samme problem dengang, men da gik man jo ikke rundt og kritiserede det forslag og ændrede på det.
For det var også kvinderne, der tog forældreorloven.
Man kan sige, at der f.eks. med den forlængede barselorlov faktisk er bedre muligheder for mænd, for ydelsen er højere end den var i f.eks. forældreorloven.
Derfor synes jeg ikke, at det alene er negativt, sådan som det bliver fremstillet.
Anne Baastrup (SF), 2002-04-19:
Jeg vil godt spørge fru Line Barfod, om hun ikke er enig i, at man i Norge giver familien kompensation for den forskel, der kan være indtjeningsmæssigt, hvis manden holder orlov.
Da den regel blev indført, steg andelen af mænd, som benytter sig af muligheden for at holde barselorlov, fra 7 pct. til et sted mellem 80 og 90 pct. Så det handler om penge.
Er fru Line Barfod ikke enig?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-04-19:
Jeg er selvfølgelig utrolig glad for ligestillingsministerens tilkendegivelse af, at man vil følge området tæt, altså det her forslag om, at forældrene pludselig skal betales for at passe deres børn selv, og hvilke konsekvenser det vil få for ligestillingen.
Men jeg synes også, at man med det samme kunne have fået nogle grå hår af bekymring, når man ser udeomkring.
Man har allerede indført pengene følger barnet-princippet i Norge, og der viser alle undersøgelser indtil videre, at ordningen sænker kvindernes deltagelse på arbejdsmarkedet og forringer ligestillingen mellem mænd og kvinder.
Mændene bliver på arbejdspladsen, kvinderne udskyder karrieren og ordningen forringer integrationen af flygtninge/indvandrere, fordi mange kvinder af anden etnisk herkomst tager barnet ud af de offentlige institutioner og dropper deres arbejde.
Ordningen koster mange penge for det offentlige, og dermed øges trykket på skatteyderne, eller rettere sagt: Der kommer pres på, at man nedprioriterer nogle andre ting.
Til sidst vil jeg også sige: Ja, børn får man da, fordi man har lyst.
Det gør man da heldigvis i dagens samfund.
Men jeg vil også gøre opmærksom på, at det ikke er mange år siden, at man fik børn af så mange andre årsager. Min mors mormor fik 16 børn, og det tror jeg bestemt ikke hun havde lyst til, men det var ikke et valg fra hendes side, og det er det stadig væk heller ikke for en lang række forældre.
Line Barfod (EL), 2002-04-19:
... at det er vigtigt med integration.
Bent Bøgsted (DF), 2002-04-19:
Nu kan jeg da høre, at det er ved at dreje sig meget ind på barselorloven, og så vil jeg lige høre, om hr. Troels Lund Poulsen kan bekræfte, at der ved barselorloven er lagt op til, at manden faktisk kan holde næsten hele orloven, bortset fra de obligatoriske uger, som kvinden af gode grunde er nødt til at holde.
Det er det, der er lagt op til.
Så manden kan faktisk få den største del af barselorloven, og det har han ret til, på samme vilkår, som kvinden har, ved at bede om barselorlov på sin arbejdsplads.
Samtidig vil vi selvfølgelig heller ikke være med til at lukke af for, at kvinden har mulighed for at få hele barselorloven.
I de tilfælde, hvor kvinden er undertrykt af manden og manden absolut ikke vil være med til noget som helst, vil vi selvfølgelig ikke lukke af for, at det er uger, som kvinden kan få.
Troels Lund Poulsen (V), 2002-04-19:
Først et svar til hr. Bent Bøgsted: Jo, jeg er meget enig i betragtningerne om, at der er tale om en klar forbedring i forhold til, hvordan det ellers har været.
Og vi noterer selvfølgelig med glæde, at der har været et flertal i Folketinget, der har støttet den kurs.
De mange spørgsmål, der går på barselorloven, vil jeg bare give nogle korte bemærkninger: at orloven bliver mere fleksibel, at der bliver mulighed for at tage orlov på deltid; at der bliver en rettighed for den enkelte mand til at tage 32 ugers orlov; at der bliver en længere periode til deling mellem faren og moren.
Det er nogle af de ting, som styrker barselorloven for familien.
Og det er det, jeg håber er ved at være klart, og som jeg bliver ved med at svare, fordi det har været en prioritet for regeringen at sikre, at barselorloven bliver bedre for den enkelte familie.
Det er kommunerne, der bestemmer det.
Jeg kan så sige til fru Mette Frederiksen, som spørger om, hvad Venstre har tænkt sig at gøre, at jeg bare vil beklage, at fru Mette Frederiksen ikke var i Folketingssalen, da jeg læste min ordførertale op, for der var nogle helt konkrete bud på, hvordan og hvorledes vi skulle gøre noget mere aktivt for at sikre, at vi har en bedre ligestilling.
Jeg har bare noteret mig i debatten i dag, at du så også synes, at der findes totalitære ...
at fru Line Barfod også har noteret sig, at der findes totalitære indvandrergrupper.
Det ord synes jeg ikke man skulle bruge.
Det var derfor, jeg valgte at sige, at det var en vigtig prioritet, og det er derfor, at arbejdsmarkedet er nøglen til succes - plus at man selvfølgelig også skal bruge andre virkemidler.
Louise Frevert (DF), 2002-04-19:
Jeg har stadig væk den forståelse, at Venstres ordfører tror, at man bare kan kaste kvinderne ud på arbejdsmarkedet.
Det kan man altså ikke, for der skal ske en proces inden; at processen sker i hjemme, er også rigtigt.
Derfor vil jeg spørge Venstres ordfører helt konkret, om Venstres ordfører ikke mener, at det er en tidlig indsats, der skal til, for at vi kan få denne her integration.
Hvad har Venstre helt konkret tænkt sig at gøre i det opsøgende arbejde for at få mændene til at forstå, at der skal være ligeberettigelse i indvandrergruppen?
Det er jo mændene, der skal have en forståelse af det, det er ikke nok, at man kun sender sundhedsplejersken ud og laver opsøgende arbejde i indvandrergrupperne i forhold til kvinderne.
Mændene skal gøres opmærksom på det.
Hvad har Venstre helt konkret tænkt sig at gøre ved denne her sag?
Mette Frederiksen (S), 2002-04-19:
Det bliver jo tydeligere og tydeligere, at Venstre ikke interesserer sig for emnet, men det skal sådan set ikke komme danske kvinder og mænd til belastning.
Så jeg bliver nødt til igen at spørge hr. Troels Lund Poulsen: Hvad har Venstre egentlig tænkt sig at gøre på området?
Når vi kigger på de forhold, der gør sig gældende for kvinder, når de så at sige rammer pensionsalderen, er der tre ting, nemlig at kvinder i gennemsnit har haft en dårligere og dermed lavere løn end mænd; at kvinder i gennemsnit har en løsere tilknytning til arbejdsmarkedet, bl.a. på grund af graviditet og større ledighed og sidst, men ikke mindst bliver kvinder på grund af en forlænget barselorlov, som kommer fra regeringen, taget ud af arbejdsmarkedet i nogle ganske, ganske vigtige år.
Alt det her gør tilsammen, at langt de fleste danske kvinder får mindre udbetalt, har mindre at gøre godt med, har færre penge til rådighed i alderdommen, end mænd har.
Hvad mener hr. Troels Lund Poulsen om det?
Er det overhovedet noget, der bekymrer regeringen?
Vi har ikke hørt et ord om det.
Jeg har ikke kunnet få svar på mit spørgsmål, øjensynligt interesserer det ikke hr. Troels Lund Poulsen, men det interesserer faktisk alle os andre, så derfor spørgsmålet igen.
Troels Lund Poulsen (V), 2002-04-19:
Først et svar til fru Louise Frevert om kvinder og arbejdsmarkedet.
Jeg tror, at fru Louise Frevert har meget ret i, og det har jeg også givet udtryk for tidligere, at det er en tidligere indsats, der bl.a. skal til.
Jeg gav også udtryk for i mit sidste svar til fru Louise Frevert, hvad man kan gøre for at sikre, at mændene, også visse indvandrermænd, får opfattelsen af, at der skal tales om ligestilling.
Der talte jeg meget varmt for, at man skal sikre en bedre oplysning.
Jeg tror ikke, det er noget, vi kan lovgive os ud af.
Jeg synes, at man skal lave en bedre oplysning.
Det er bl.a. konkret i skolerne, hvor man kan sørge for at sikre, at man oplyser om den danske historie og om de danske værdier og om, hvordan ligestillingen er.
Det sagde jeg også til fru Louise Frevert i min ordførertale.
Jeg beklager, at det ikke står mere tydeligt.
Til fru Mette Frederiksen, som bliver ved med at stille de samme spørgsmål, kan jeg kun sige, at fru Mette Frederiksen bliver ved med at få de samme svar.
Det, vi diskuterer i dag, er perspektiv- og handlingsplanen, og det er klart, at jeg i min ordførertale klart har givet udtryk for, hvad Venstres holdning er.
Det er jo ikke, fordi der mangler konkrete initiativer til, hvad regeringen vil gøre på ligestillingsområdet.
Det er bare at gøre sig den umage at læse perspektiv- og handlingsplanen, så kan man se, hvad det er for nogle områder, regeringen prioriterer.
Troels Lund Poulsen (V), 2002-04-19:
Jeg vil gerne spørge fru Sophie Hæstorp Andersen om, hvorvidt Socialdemokratiet støtter den styrkelse af barselorloven, som regeringen har præsenteret.
Derudover vil jeg gerne spørge fru Sophie Hæstorp Andersen, hvad den tidligere regering har gjort for at sikre Den Særlige Pensionsopsparing i de over 8 år, den tidligere regering havde magten.
Jann Sjursen (KRF), 2002-04-19:
Et af de punkter, som er fremhævet i ligestillingsministerens redegørelse, er det punkt, som vedrører sammenhængen mellem arbejdsliv og familieliv, et punkt, som jeg synes er særdeles vigtigt, og i den forbindelse faktisk også bestræbelserne på at fremme deltidsarbejde.
Når man hører fru Sophie Hæstorp Andersen her i debatten i dag, kunne man nærmest få det indtryk, at Socialdemokratiet principielt er imod deltidsarbejde.
Jeg erkender, at man kan lave forskellige lovgivninger om det og udforme det forskelligt, men jeg vil godt spørge: Hvordan ser Socialdemokratiet sådan helt principielt på deltidsarbejde?
Vil man være med til at fremme det, eller vil man ikke?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-04-19:
Til hr. Troels Lund Poulsen vil jeg først sige, at vi ikke støttede regeringens forslag om en forlængelse af barselorloven, fordi den ikke er fleksibel, fordi der ikke er et eneste ord om pasningsgaranti med i den her lov, fordi det ikke giver forældrene en reel valgmulighed for, hvornår de vil vende tilbage på arbejdsmarkedet.
Tværtimod har man ledsaget det med besparelser i kommunerne, som vil benytte sig af denne her nye forlængede barselorlov til netop at skære ned på daginstitutionspladserne.
Det er det, vi forudser, og det er også det, vi har hørt fra mange kommuner.
Omkring Den Særlige Pensionsordning og hvad vi har gjort for at styrke, at kvinder får en bedre alderdom og ikke fortsætter fattigdommen ind i alderdommen eller bliver stillet dårligere, vil jeg sige: Ja, vi oprettede Den Særlige Pensionsordning, der jo netop skulle sikre, at der blev tilført midler fra dem, der havde tjent mest op til pensioner, til dem, der havde optjent mindre.
Med hensyn til deltidsarbejde vil jeg sige, at vi ikke har noget forhold til, om folk vil ønske at gå på deltid eller ej, men vi vil ikke have det som regeringen, at folk skal tvinges på deltid.
Det lovforslag, regeringen har fremsat om deltidsarbejde, handler om, at arbejdsgiverne skal kunne komme og fortælle: Nu har vi ikke længere brug for at have dig på fuldtid, nu skal du på deltid.
Hvis folk ønsker at gå på deltid, kan man tage en snak med arbejdsgiveren om det, men det skal ikke være arbejdsgiveren, der dikterer, om folk kan gå på fuldtid eller kan komme tilbage på fuldtid, når de har været på deltid.
Og hvorfor har vi ikke løst de ligestillingsproblemer
tidligere?
Ja, nu sagde jeg før, at denne her debat om ligestillingen har været en del af samfundsdebatten gennem hundrede år.
Men den regering her har lavet en redegørelse, en masse smukke ord om en masse indsatsområder, men den handling, vi har set indtil videre omkring barselorlov, omkring børnepasning, jamen den går i den stik modsatte retning.
Troels Lund Poulsen (V), 2002-04-19:
Jeg vil gerne spørge fru Sophie Hæstorp Andersen, om der ifølge Socialdemokratiet er tale om en forbedring eller en forringelse i forhold til den tidligere barselorlov.
Bent Bøgsted (DF), 2002-04-19:
Det lyder, som om fru Sophie Hæstorp Andersen vil til at foretage indgreb i det kommunale selvstyre.
Pasningsgarantien ligger under det kommunale selvstyre, og der er ikke lagt op til fra regeringens side, at regeringen skal foretage indgreb i pasningsgarantien ude i kommunerne.
Hvis det er dér, vi skal ind, så skal vi have lavet et eller andet indgreb over for kommunerne og fratage dem noget af deres selvstyre, og det tror jeg nok kunne blive vanskeligt, bl.a. også i de socialdemokratisk ledede kommuner.
Jann Sjursen (KRF), 2002-04-19:
Jeg er for så vidt glad for de meldinger, som fru Sophie Hæstorp Andersen gav om deltidsarbejde.
Jeg er også enig i, at man kan diskutere regeringens konkrete forslag og dets virkning i øvrigt.
Jeg synes sådan set også, at fru Sophie Hæstorp Andersen måske er lige voldsom i sin retorik i dag, når man tænker på, hvad den tidligere regering formåede, bl.a. når vi taler om pasningsgaranti.
Det, der sker med barselorlovforslaget, som regeringen har fremlagt, og som nu er vedtaget, er jo rent faktisk, at man trækker børn ud af daginstitutionerne, og at man i virkeligheden får mere plads.
Det var jo ikke, hvad den tidligere regering opnåede med de forslag, man fremlagde på det område.
Så glæder det mig, at man åbenbart fra Socialdemokratiets side også har skiftet holdning til sådan et spørgsmål som »business med bukserne på«.
Da jeg tidligere selv rejste det spørgsmål over for tidligere ministre, var svaret negativt.
Det glæder mig, at man nu i opposition godt kan støtte det fra Socialdemokratiets side.