runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2005-11-30:
Regeringen fremsatte et forslag om ændring af gødskningsloven den 9. november 2005.
Forslaget blev førstebehandlet den 17. november 2005, og med lovforslaget blev der givet mulighed for, at kvælstofindholdet i husdyrgødning afbrændt i miljøgodkendte anlæg kan fratrækkes i gødningsregnskabet.
Og selv om der ikke i spørgsmålet er henvist til det lovforslag, går jeg ud fra, at det er det, som spørgeren har i tankerne.
Jeg vil gerne understrege, at lovforslaget bl.a. har til hensigt at fjerne en barriere for hensigtsmæssig afprøvning og udvikling af ny miljøteknologi.
Denne barriere er en blandt flere barrierer, der blev udpeget af en tværministeriel arbejdsgruppe tidligere på året.
Regeringen har i forlængelse heraf besluttet at søge at fjerne barriererne for en lovlig anvendelse af husdyrgødning og samtidig opnå miljømæssige fordele.
Afbrænding af husdyrgødning kan kun ske på miljøgodkendte anlæg, afbrænding af gyllefibre er omfattet af EU's direktiv om afbrænding af affald og den nationale implementering heraf.
Ifølge Miljøstyrelsen vil der ikke være problemer med udledning af hverken NOx, tungmetaller eller lignende, fordi den nævnte regulering stiller krav til grænseværdier og kontrol.
Jeg mener derfor ikke, at man kan sige, at miljøforholdene omkring en afbrænding er helt uafklarede.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-11-30:
Når jeg har stillet det spørgsmål, så er det selvfølgelig, fordi jeg er meget forundret over, at der er oprettet en pulje – faktisk tilbage fra 2004 – der fuldstændig ensidigt skal tilgodese enkelte grupper, nemlig LandboUngdom og 4H. Man kunne forestille sig, selv om det ville være meget, meget svært, at vi under den tidligere Nyrupregering havde haft en minister, der lavede en tilsvarende pulje, som helt ensidigt skulle tilgodese f.eks. DUI-LEG og VIRKE eller DSU.
Jeg ville gerne have oplevet, hvordan oppositionen i så fald ville have optrådt her i Folketingssalen.
Men her finder man altså åbenbart ikke, at der er så meget som skyggen af problem ved helt tilbage i 2004 at lave en sådan bekendtgørelse, som i øvrigt LandboUngdom selv får lov at skrive teksten til, sådan at man ikke laver fejl i, hvem der nu kan søge den.
Det er ud over, hvad de fleste vist har fantasi til at forestille sig.
Per Clausen (EL), 2005-11-30:
»Mener ministeren, at det er forsvarligt at fremsætte lovforslag nu, der tillader afbrænding af gyllefibre, når miljøforholdene omkring en afbrænding er helt uafklarede?«
Jens Peter Vernersen (S), 2005-11-30:
»Vil ministeren oplyse baggrunden for at oprette en pulje, der i 2005 og 2006 åbenbart specielt tilgodeser landboungdommen?«
Bertel Haarder (V), 2005-11-30:
Hr. Carsten Hansen kan ikke sige noget, uden at ordet ressourcer kommer ud af munden.
Og det, jeg startede med at sige til hr. Bjarne Laustsen, var, at hvis ressourcer kunne løse problemerne, så var de allerede løst, for ingen har så mange ressourcer, som vi har.
Vi skal altså et spadestik dybere.
Jeg vil slet ikke bestride, at nogle af de emner, som både hr. Bjarne Laustsen og hr. Carsten Hansen har nævnt, er værd at tage op.
Og vi tager dem op i forbindelse med integrationsforliget, i forbindelse med gennemførelsen af de nye krav, vi vil stille til de unge, så vi er sikre på, de kommer i gang med noget.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Carsten Hansen (S), 2005-11-30:
Det, der er kendetegnende ved sygeplejestuderende, er, at det typisk er meget velfungerende unge med gode karakterer, men alligevel er der en tredjedel, der falder fra.
Så vi er sådan set enige i teknikken omkring Ungdommens Uddannelsesvejledning, vi var bare ærgerlige over, at regeringen skar hele den opsøgende funktion væk over for de svageste grupper.
Men når vi taler om de her grupper, er det ikke nogen, man vil finde ved at styrke vejledningen for de svageste grupper.
Det er et spørgsmål om, at man får styrket vejledningen på uddannelsesinstitutionen, styrket visiteringen og får sat gang i efteruddannelsen.
Det kræver altså både ressourcer og vilje fra regeringen, og det er det, jeg spørger undervisningsministeren om.
Bertel Haarder (V), 2005-11-30:
Det er da muligt.
Det er da muligt, at hr. Carsten Hansen har ret i, at der er svagheder i vejledningssystemet, inklusive i efteruddannelsesmulighederne for vejledere.
Det er muligt, men så kan jeg glæde hr. Carsten Hansen med, at netop Ungdommens Uddannelsesvejledning nu kommer under rigtig grundig behandling i forbindelse med gennemførelsen af integrationsforliget, hvor vi jo helt anderledes skal have taget hånd om de unge, som er i risiko for at falde fra, eller som allerede er faldet fra.
Carsten Hansen (S), 2005-11-30:
I den nuværende form er sygeplejerskeuddannelsen forholdsvis ny, da vi ændrede den for nogle år siden.
Jeg vil høre ministeren, om det ikke giver anledning til overvejelser om, at der bør en bedre efteruddannelsesindsats til.
I det hele taget er vejledningsfunktionen meget vigtig i alle uddannelser, og jeg ved fra erfaringer på pædagogstudiet og andre steder, hvor man tager fat i vejledningen, før man starter, at man i virkeligheden ad den vej minimerer frafaldet.
Giver det ikke ministeren anledning til overvejelser, at man faktisk gør det på en anden måde andre steder, og at der faktisk er systematisk behov for noget efteruddannelse især i forbindelse med vejledningsfunktionen, fordi det er det, der er underprioriteret i uddannelsen i dag?
Hans Christian Schmidt (V), 2005-11-30:
Hr. Jens Peter Vernersen har bedt mig oplyse baggrunden for at oprette en pulje, der i 2005 og 2006 åbenbart specielt tilgodeser LandboUngdom.
Støtten til 4H og LandboUngdom har en lang forhistorie.
Faktisk har ordningen være omfattet af konsulentloven siden 1971.
I forbindelse med afviklingen af tilskuddet til landbrugets konsulentordninger fra den 1. januar 2004 kom det så på tale at videreføre tilskuddet til 4H og LandboUngdoms arbejde.
Det blev så under min forgænger besluttet at udarbejde en ny projektorienteret ordning med hjemmel i landdistriktsstøtteloven, og støtteordningen for 4H- og LandboUngdomprojekter blev iværksat af ministeriet kort tid efter min tiltræden som fødevareminister den 2. august 2004.
Selve finansieringen af støtteordningen for 4H- og LandboUngdomprojekter skete inden for rammerne af landdistriktsprogrammet på finansloven for 2004, og regeringen oplyste den forventede aktivitet på en nyordning for 2005 i finanslovforslaget fra 2005.
Imidlertid skrev SiD – nu 3F – til mig, idet de kritiserede, at Fødevareministeriet havde lavet en støtteordning, der favoriserede 4H og LandboUngdom.
Det resulterede i, at vi lavede en ny bekendtgørelse, der gav mulighed for, at også andre organisationer end 4H og LandboUngdom kunne søge, og samtidig blev de støtteberettigede aktiviteter udvidet.
Endelig har nogle organisationer så klaget over ansøgningsfristen i den nye bekendtgørelse, og jeg har meddelt, at jeg vil udsætte ansøgningsfristen til efter nytår.
Så har jeg i øvrigt udbedt mig en nærmere redegørelse for forløbet, som jeg vil sende til Folketinget.
Bertel Haarder (V), 2005-11-30:
Hvis flere ressourcer kunne løse problemet i den danske undervisningssektor, var det allerede løst, for der er ikke noget land i verden, som bruger så mange ressourcer, som vi gør.
Og ikke mindst de danske sundhedsuddannelser er ganske kostbare, i forhold til hvad de er i andre lande.
Det, jeg sagde, var, at desværre har vi jo tilsvarende frafald i uddannelser, hvor der ikke er klinisk undervisning, og derfor inddrog jeg også andre uddannelsessteder i mine betragtninger, som i øvrigt var ment som en imødekommelse af hr. Bjarne Laustsen.
Jeg synes ikke, hr. Bjarne Laustsen kan få et mere positivt svar end det, jeg gav.
Bjarne Laustsen (S), 2005-11-30:
Det lyder meget godt med universiteter og alt muligt andet, men de rapporter, der ligger, siger jo, at det er i den kliniske del, det sker.
Det er, når eleverne kommer fra skolemiljøet og ud i den virkelige verden, ud på sygehusene eller ud i kommunerne og oplever den verden med de syge mennesker, med stress og tidsfaktorer og alt muligt andet, frafaldet sker.
Så hjælper det jo ikke noget at tale om universiteter eller alt mulig andet, så er det jo forholdene ude på sygehusene, det drejer sig om.
Så bliver der også et sted nævnt sammenhængen mellem teori og praksis, og det er de ting, jeg gerne vil have ministeren til at forholde sig til.
For vi er jo enige om, at der er et problem, og at der skal gøres noget ved det.
Jeg tror bare, ministeren ikke rigtig vil erkende, at vi har et problem derude på stederne, fordi der mangler tid.
De vejledere, der er afsat til det, har ikke den nødvendige uddannelse.
Og så er det sådan, at alle på området, alle sygeplejersker på et sygehus, også skal tage del i undervisningen og hjælpe de nye sygeplejestuderende til rette.
Bertel Haarder (V), 2005-11-30:
Det er også det, der gør, at de samlede studietider bliver for lange, at man bliver for sent færdig.
Og jeg er bange for, at der også er nogle uddannelsessteder, som ikke interesserer sig nok for det problem.
Men det glæder mig, at der nu faktisk er nogle, der gør det – også selv nogle af de store universiteter, som hidtil har været uoverskuelige og ikke har interesseret sig meget for den enkelte elev, er nu begyndt at interessere sig for sådan noget som gennemførelse og studiemiljø.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-11-30:
Det er ikke korrekt, at jeg går ind for at øge uligheden som sådan.
Tværtimod, så handler regeringens politik om at sikre lige muligheder, men også om at have det rigtige incitament, den rigtige incitamentsstruktur, sådan at det kan betale sig at arbejde.
Det, jeg synes er vigtigt også at være opmærksom på, er, at vi sikrer, at den positive udvikling i det danske samfund kommer de svageste og de mest udsatte og dem med de laveste indkomster til gode.
Og det gør vi jo netop bl.a. gennem satsreguleringen og gennem, at vi tager forskellige initiativer målrettet mod de problemer, som folk i de kategorier har.
Så jeg synes faktisk, at der er grund til at fremhæve mange af de initiativer, som regeringen tager, netop fordi de er målrettede og kan gøre en forskel.
Med hensyn til hr. Frank Aaens kommentarer om det lovforslag, der nu er til behandling vedrørende boligstøttereglerne, ser jeg ingen sammenhæng.
Som jeg tror hr. Frank Aaen husker fra debatten forleden i salen, er det jo f.eks. sådan, at det spænd, der er i dag, hvor man regner børn med helt op til 23 år, faktisk ikke engang bliver brugt, fordi 80 pct. af de unge, der bor hjemme, er mellem 18 og 20 år.
Så derfor forventer jeg ikke, at vi vil se den store ændring i mønsteret i forhold til de ændringer af boligstøttereglerne.
I øvrigt er argumentet for at ændre reglerne jo, at vi harmoniserer i forhold til 18-års-alderen, som jo gør sig gældende på andre områder, og at man, når man bliver over 18 år og er voksen, også har mulighed for at bidrage til husstandens indkomst.
Bertel Haarder (V), 2005-11-30:
Jeg kan bekræfte, at tal fra 2003 tyder på, at det kun er godt og vel to tredjedele af de sygepleje studerende, som gennemfører, og det er naturligvis utilfredsstillende.
Desværre er det jo lige så utilfredsstillende mange andre steder, så frafald er et kæmpe problem.
Hvad vil vi så gøre ved det?
Jeg kan i hvert fald nævne én ting, nemlig at vi allerede i 2007 vil akkreditere alle sygeplejeskolerne.
Det er noget, man har gjort i Norge, hvor i øvrigt langt de fleste af skolerne ikke bestod.
Nu begynder vi altså i Danmark på en lignende procedure med akkreditering.
Det, som institutionerne vil blive vurderet på, er bl.a., om de lever op til kravene, der gælder for lærerkvalifikationer, om studiemiljøet fremmer de studerendes mulighed for udvikling og læring, hvad man gør med studerende, som ikke møder op, hvad man gør for at få optaget de rigtige studerende – dem, der faktisk har ønske om at gennemføre uddannelsen osv.
Så i forbindelse med denne vurdering af institutionernes indsats kan jeg garantere for, at gennemførelsen vil være et tema.
Jeg går ud fra som en selvfølge, at hver eneste ledelse, hver eneste bestyrelse, har dette øverst på dagsordenen, for det er spild af samfundets ressourcer, og det er jo også spild af institutionens ressourcer, så det er en fælles interesse at få det nedbragt.
Bjarne Laustsen (S), 2005-11-30:
Jamen jeg takker for delsvaret.
Jeg synes bare ikke, når jeg har læst de rapporter og de ting, der ligger fremme til offentlighedens kendskab, at der er nogen, der peger på, at det er en manglende akkreditering af skolerne, der er årsagen.
Tværtimod så tales der om, at vejlederne ikke er efteruddannede på området, at det er et spørgsmål om manglende tid, og at det især er i den kliniske del, man falder fra.
Det tyder på, at der er pres på derude.
Der er skåret ned, sygehusene har en stram økonomi, og erfaringerne siger, at det ikke er altid, man har tid til at tage sig af de her elever.
Alene det indikerer jo, at der er nogle meget, meget store problemer i sygeplejerskeuddannelsen.
Derfor tror jeg, at der skal andre ting til, end det svar, jeg har fået fra ministeren om akkreditering i forbindelse med kommunalreformen og nye uddannelser.
Jeg tror, at der skal tages helt anderledes fat, og der synes jeg, at ministeren må komme på banen med nogle af de ting, som er kendte årsager til frafaldet.
Jeg takker for, at ministeren næsten altid er positiv over for undertegnede; det vil jeg ikke kriti sere.
Men jeg synes bare, at når det decideret bliver sagt i denne her rapport, at det er et spørgsmål om manglende tid, og at der skal flere ressourcer til efteruddannelse af de vejledere, der er, så mangler jeg altså at få at vide fra ministeren, om han vil sørge for, at de ressourcer, som bliver efterspurgt, også rent faktisk kommer til stede.
Det er måske ikke lige ministerens ansvar, men så er det i hvert fald regeringens ansvar.
Per Clausen (EL), 2005-11-30:
I forbindelse med, at man har diskuteret et forslag fra regeringens side om at tillade afbrænding af gyllefibre, har der været meget diskussion om, hvordan gevinsten skulle fordeles, og om gevinsten skulle komme miljøet til gavn eller den skulle komme landbruget til gavn.
Men hvis man borer lidt mere ned i sagen, læser lidt grundigere i den rapport, der ligger bag lovforslaget, og i selve lovforslaget, så må man jo konstatere, at vi i virkeligheden slet ikke ved, om der er nogen gevinst at fordele.
Der er en række meget, meget store usikkerhedsmomenter ved at bruge afbrænding af gyllefibre, både når man snakker om miljøet, og når man prøver at se på det i forhold til landbruget.
Så derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om ministeren ikke synes, at det faktisk er en smule uforsvarligt at komme med et lovforslag på det meget uafklarede grundlag, der ligger her.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-11-30:
Der er i hvert fald et spørgsmål, der trænger til at blive belyst, og som jeg håber ministeren kan svare på allerede nu: Er der på noget tidspunkt fremlagt et juridisk notat vedrørende denne bekendtgørelses fremkomst – det bliver så i 2004 – hvor der fra juridisk hold tilkendegives betænkelighed ved at lave en bekendtgørelse, der så ensidigt tilgodeser det her formål?
Det spørgsmål synes jeg trænger til at blive afklaret.
Ja, så kunne man selvfølgelig stoppe der.
Er det en måde at gøre det på?
Hvad ville ministeren så have sagt, hvis man havde brugt sådan en ensidig måde at give bevilling på?
Hans Christian Schmidt (V), 2005-11-30:
Jeg hørte ingen spørgsmål til mig i det, der blev sagt der, men blot en konstatering.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-11-30:
Nu er det vel for de fleste – i hvert fald herinde – ganske kendt, at ingen har holdt en mere flammende tale om kammerateri end fødevareministerens chef, statsministeren, gjorde det grundlovsdag 2001.
Det er besynderligt, at noget af det første, der sker kort tid efter, man er blevet statsminister, er, at man ringer over til fødevareministeren og siger
: Fødevareminister, LandboUngdom er faldet ud af ordningen, og nu skal der laves en særlig bekendtgørelse, sådan at de kan få nogle millioner kroner hvert år, og det skal specielt målrettes til den gruppe der.
Jeg tror også, fødevareministeren, når vi nu taler om udvikling af landdistriktsordningen, må have forståelse for, at vi vil være uhyggelig meget opmærksomme på, at der ikke går kammerateri i den landdistriktsordning, sådan at det bliver enkelte grupper, der bliver tilgodeset.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-11-30:
Det er min klare opfattelse, at i den konsulentordning, der var dengang, var der andet end 4H og LandboUngdom.
Kristen Touborg (SF), 2005-11-30:
Det var faktisk ikke det, jeg satte spørgsmålstegn ved.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-11-30:
Igen må jeg sige til hr. Kristen Touborg: Jeg siger sådan set kun, hvad der er oplyst over for mig, nemlig at den er blevet iværksat 1971, og at det i forbindelse med, at man fjernede konsulentordningen, under min forgænger blev besluttet, at man ville udarbejde en ny projektorienteret ordning med hjemmel i landdistriktsstøtteloven.
Så siger jeg kun, at inden jeg udtaler mig mere i den sag, vil jeg godt have en redegørelse, så jeg kan se, hvordan forløbet har været.
Jeg vil gerne sige til hr. Jens Peter Vernersen, at jeg selvfølgelig synes, at det er nødvendigt, at vi får en redegørelse for den her sag.
Det er også derfor, jeg har bedt fødevareerhvervet om at komme med den redegørelse, og når jeg har modtaget den, sender jeg den over til Folketinget, og så kan vi tage en diskussion bagefter.
Jeg synes bare ikke, det er rimeligt, at jeg begynder at gætte mig frem til, hvordan forholdene har været dengang.
Nu får vi redegørelsen, og så tager vi diskussionen.
Kristen Touborg (SF), 2005-11-30:
Ministeren sagde i et tidligere svar, at der siden 1971 havde været mulighed for LandboUngdom for at søge tilskud med hjemmel i konsulentloven, konsulentordningen.
Jeg vil egentlig bare høre, om ministeren kan bekræfte, at konsulentordningen var meget, meget, meget bredere end det, der her er tilfældet, og at der var en meget bredere indgang til det end i den her.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-11-30:
Jeg vil gerne sige til hr. Troels Ravn, at Natur & Ungdom er en af de organisationer, der skrev til mig.
I øvrigt er jeg glad for, at vi nu udsatte fristen, for de har også tilbudt deres assistance i forbindelse med at give et bud på, hvordan det serviceeftersyn, vi går i gang med, kan se ud.
Men i øvrigt vil jeg gerne glæde mig over, at der er mange, der vil være med til at skabe vækst ude i landdistrikterne.
I de år, vi kommer ind i, får vi brug for alle gode kræfter, og jeg har aldrig haft på fornemmelsen, at Socialdemokratiet ikke også vil være med til det, for vi får brug for alle gode kræfter.
Vi får brug for dem, der er med her.
Vi kan ikke løse det hele ved én ordning.
Der kommer også en stor landdistriktsordning, som vi skal styre tingene hen imod.
Jeg deler fuldstændig synspunktet om, at vi skal gøre en aktiv indsats ude i landdistrikterne.
Derfor har jeg faktisk også rejst land og rige rundt i de seneste måneder for netop at søge opbakning og et folkeligt mandat til, at vi gør en ekstraordinær indsats i landdistrikterne.
Så det er jeg helt enig i.
Troels Ravn (S), 2005-11-30:
Jeg synes ikke, jeg får svar på spørgsmålet, om det er god praksis og god kommunikation at lægge en beslutning ud på en hjemmeside, som er ukendt for de fleste andre end 4H og LandboUngdom.
Men jeg vil i øvrigt gerne give udtryk for, at vi i Socialdemokratiet mener, at det er en glimrende idé at støtte børne- og ungdomsaktiviteterne i landdistrikterne og fremme interessen for og bedre levevilkårene på landet.
Men vi mener altså, at den her bekendtgørelse, som ministeren så også omtaler her, og som ligger til grund for støtteordningen, er uheldigt formuleret, fordi bekendtgørelsen nemlig i virkeligheden kun tilgodeser 4H's og LandboUngdoms aktiviteter.
Er børne- og ungdomsaktiviteter i landdistrikterne efter ministerens mening ikke mere og andet end traktortræk, pløjestævner og dyrskuer?
Hvorfor lader ministeren ikke eksempelvis repræsentanter for andre interessegrupper med tilknytning til landdistrikterne få indflydelse på bekendtgørelsens indhold?
Igen kan jeg nævne eksemplerne fra bekendtgørelsen, der beskriver aktiviteter, som kan få støtte.
De handler om traktortræk, pløjestævner og dyrskuer.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-11-30:
Nu skal jeg slet ikke begynde at forklare noget om, hvad man skal huske eller ikke huske.
Jeg vil bare minde om, at den her ordning – inden man sådan får sig skruet op til at sige: gad vide, hvornår det er sket? – er en ordning, der har virket siden 1971.
Siden 1971 har man haft en ordning, hvor man altså har støttet 4H og LandboUngdom.
Jeg kan sige, at der har været en del politikere siden 1971.
Jeg siger det kun sådan rent orienterende.
Derfor vil jeg bare sige, at jeg også godt kan forstå, at andre end lige hr. Jens Peter Vernersen har svært ved at give tid, indtil den redegørelse kommer, men det er nu den måde, vi arbejder på, særlig da når det er en redegørelse, der skal komme, om en tid, hvor jeg ikke selv har været minister.
Men jeg kan i øvrigt sige, og det sagde jeg faktisk lige før, men det kan være, at jeg har været lidt utydelig, at SiD – nu 3F – skrev til mig, idet de kritiserede, at Fødevareministeriet havde lavet en støtteordning, der favoriserede 4H og LandboUngdom, og det resulterede i en ny bekendtgørelse, der gav mulighed for, at også andre organisationer end 4H og LandboUngdom kunne søge.
Samtidig blev de statsstøtteberettigede aktiviteter udvidet.
Det går jeg da ud fra at spørgeren også vil glæde sig over.
Troels Ravn (S), 2005-11-30:
Jeg synes, den her sag stiller fødevareministeren i en meget uheldig rolle, når ministeren ensidigt lader millioner af skattekroner på den vis tilflyde særligt udvalgte foreninger og organisationer.
Jeg synes, det er forståeligt, hvis mange nu spørger, om vi igen har at gøre med en minister, der uden blusel og fuldstændig ukritisk favoriserer sine egne.
Sagen er jo den, at der er afsat 5 mio. kr. til ordningen i 2005 og 10 mio. kr. i 2006.
Ordningen skulle nu efter pres og protester fra en lang række foreninger være en ændret ordning, såle des at midlerne kunne søges bredt af andre foreninger end lige landbrugets allernærmeste venner, 4H og LandboUngdom.
Men hvad sker der?
Fødevareministeren lægger denne beslutning om en ny ordning ud på Landbrugsministeriets hjemmeside – endda med en ekstremt kort ansøgningsfrist – med det resultat, at det stort set kun var 4H og LandboUngdom, der fik ansøgt om midler.
Ingen andre kendte til puljens eksistens.
Mener ministeren, at det her er god kommunikation, at det er en hensigtsmæssig praksis, og hvorfor meldes der ikke bredt ud f.eks. også til Dansk Ungdoms Fællesråd, Natur & Ungdom, DUI osv.?
Hans Christian Schmidt (V), 2005-11-30:
Jeg er nødt til at sige til hr. Jens Peter Vernersen med et lille blink i øjet selvfølgelig, at jeg godt kan forstå, at hr. Jens Peter Vernersen næsten ikke kan give tid: Nu vil hr. Jens Peter Vernersen godt have den redegørelse.
Jeg er nødt til at sige til hr. Jens Peter Vernersen, at jeg tror, at hvis hr. Jens Peter Vernersen sad der, hvor jeg sidder, ville han også sige, at det er rimeligt, at man får en redegørelse – særlig da en redegørelse, der skal dække en tid, hvor man ikke selv har været minister.
Nu får vi redegørelsen, så sender vi den over i Folketinget, og så er jeg selvfølgelig indstillet på, at vi får en debat om det.
Frank Aaen (EL), 2005-11-30:
Jeg er glad for, at ministeren af egen drift bringer den sag på banen, når det nu er sådan, at man også på andre områder forringer situationen for børnefamilier.
Men det var ikke det, jeg spurgte til.
Jeg spurgte til, hvordan den her regering, hvor en minister nu siger, at det er en katastrofe for børnefamilier at miste deres bolig og blive tvunget til at flytte, kan fremsætte et lovforslag, der betyder, at arbejdsløse med børn får nedsat deres kontanthjælp så meget, og at de ikke længere kan modtage boligstøtte til den bolig, de bor i, og derfor bliver tvunget til at flytte fra boligen.
Hvordan kan man sige, at man synes, det er slemt for en børnefamilie at blive tvunget til at flytte, når man samtidig – og det er så beskæftigelsesministeren – har fremsat et lovforslag, der gør, at børnefamilier med sikkerhed bliver tvunget til at flytte på grund af nedsættelse af kontanthjælpen?