runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan Køpke Christensen (FP), 1997-11-20:
Vi er fuldkommen enige i med SF i, at det ville være bureaukratisk, det her.
Vi billiger heller ikke sådan et system med bompenge, men vi kan se, at der åbenbart er flere og flere politikere, der roser det system og vil arbejde på det.
Og så er det, vi siger, at hvis det partout skal gennemføres, så bliver man altså nødt til ikke bare at sige: Det er så bare en ekstra beskatning af borgerne, nu skal vi kradse flere penge ind fra borgerne.
Vi ønsker, at når man laver brugerbetaling for at køre i byerne, som det reelt handler om, eller andre steder, så må der i den samme fase ske det, at man også letter skattetrykket for borgerne, og her altså for privatbilismen.
Det er klart, man kan ikke bare med skyklapper på sige, som SF ofte gør, at vi skal have flere kroner i kassen - det er også regeringens ideologi - og så glemme, at vi faktisk allerede har verdens højeste skattetryk i Danmark.
Det er jo klart, at det hænger sammen, siger vi.
Brian Mikkelsen (KF), 1997-11-20:
Der er 42 mio. pendlerrejser om året, og jeg vil næsten tro, at 3/4 af dem oplever problemer et par gange om ugen.
De oplever problemer på materielsiden, de oplever problemer med præcision, og de oplever problemer med regularitet.
Der er kolossale problemer for DSB's faste kundegrundlag.
Det gør de efter konservativ opfattelse ikke i dag.
Og derfor må mit spørgsmål til hr. Arne Melchior være, om der ikke er nogen erkendelse af, at nu bliver vi nødt til at skubbe lidt til ministeren og til DSB, for hvis vi skal have fuld valuta for de her penge, hvis man skal sørge for, at der kommer en ordentlig service og en ordentlig materielsituation, så bliver vi nødt til at fortælle DSB, at man ikke skal blive ved med at satse på fjernrejsende, men at man skal satse på, at der kommer en ordentlig service over for de mange daglige brugere af DSB.
Vibeke Peschardt (RV), 1997-11-20:
Det er hr. Arne Melchiors bemærkninger om privatbanerne og amternes eventuelle overtagelse af privatbanerne, der kalder mig herop.
Men jeg er også enig med hr. Arne Melchior i, at det altså kræver, at privatbanerne får bundet nogle penge efter sig.
De kører nogle steder rundt med et materiel, der er 35 år gammelt, som er miljøsvinende, og som er tungt, og de har besvær med deres sikkerhedssystemer.
Det er opgjort fra privatbanernes side - og den opgørelse er fem år gammel - at der er et investeringsbehov på 750 mio. kr., og man er stort set først lige startet.
Jeg vil mene, at hvis amterne får den opgave tilbudt - hvad jeg egentlig mener, de har fået, men at de har takket pænt nej i første omgang - så tror jeg, at amterne ville tage en alvorlig overvejelse om, om de ikke nogle steder skulle sætte busser ind i stedet for og så nedlægge de pågældende privatbaner.
Og det er vi ikke interesseret i, det vil jeg gerne hermed markere.
Poul Erik Dyrlund (S), 1997-11-20:
Ja, det er også hr. Arne Melchior, der får mig på talerstolen.
Og som jeg hørte hr. Arne Melchior, så var det jo altså ikke alene privatbanerne, de skulle overtage, men også regionaltrafikken i øvrigt i det ganske land.
Jeg kunne jo så også forstå, at det skulle gælde f.eks. Sydbanen, og det skulle gælde Nordvestbanen.
Det går jo godt, siger hr. Melchior.
Det udsagn bærer nærmest præg af, at det er meget længe siden, at hr. Melchior har kørt med den kollektive trafik.
Jeg vil da erkende, at når man bor i Vedbæk, hvor man fire gange i timen kan gå over og tage Kystbanen ind til Hovedbanegården, ja, så er der nok ikke de store problemer, men jeg vil anbefale hr. Melchior at læse den lille rejsebeskrivelse, som jeg har sendt rundt til Folketingets medlemmer.
Den rejsebeskrivelse illustrerer med al tydelighed, at det altså ikke går godt på regionalbanerne.
Hver evig eneste dag er der store forsinkelser og problemer på disse baner, og det er en overdrivelse af dimensioner, når hr. Melchior siger, at det går godt på disse strækninger, for det gør det ikke.
Arne Melchior (CD), 1997-11-20:
Jeg har ikke sagt en lyd om, at forespørgslen var overflødig.
Det er en anden ordfører, det har sagt det.
Jeg sagde bare, hvad skal jeg sige - nej, det kan læses om en time på skærmene rundt om i huset. Må jeg sige til hr. Brian Mikkelsen, at jeg er ganske enig i, at DSB skal være bedre.
Nu får vi også - det er også et tegn på, at det går godt - en ny lov om jernbanevirksomhed, som åbner for konkurrence.
Det gøres ikke godt nok, og jeg er enig med hr. Brian Mikkelsen i, at det kan gøres bedre, men jeg elsker DSB.
Undskyld, men jeg bruger altså den kollektive trafik, og jeg bor i øvrigt ikke i Vedbæk, men i Rømersgade, hvis hr. Dyrlund vil besøge mig, så det var ikke et eksempel ud fra min personlige erfaring.
Jeg har ikke sagt et ord om, at amterne skulle overtage den regionale trafik.
Dér er vi ikke uenige.
Men det, jeg har sagt, er, at den kollektive trafik skal koncentrere sig om det, den er god til og velegnet til, i stedet for at kaste blikket over på alle de transporter, der foregår, som den kollektive trafik ikke er velegnet til.
Det var min pointe.
Og det er også svar til hr. Tommy Dinesen.
Han siger, at man dårlig kan komme med toget om morgenen.
Man kan også dårlig komme ind ad motorvejene, fordi der er så mange biler, men begge dele er tegn på, at det går godt.
Det er, fordi der er go i samfundet, fordi der er gode konjunkturer, gode tider.
Ministeren vil måske tilføje: Og en god regering.
I hvert fald har vi da en god trafikminister, det kan jeg bekræfte.
Så endelig til fru Peschardt: Jeg har jo også udtrykkelig sagt, at privatbanerne har et efterslæb i investeringer.
Det hørte fru Peschardt godt, for jeg gjorde hende opmærksom på, hvad jeg havde sagt.
strøtanke eller et drilleri, og jeg mener det ikke så alvorligt, for jeg mener, at amterne er inderligt overflødige, og jeg gætter på, at næste gang de begynder at spekulere på, om de skal overtage den umulige opgave, som det er bare at drive de baner med balance, så siger de også nej tak.
Poul Nødgaard (DF), 1997-11-20:
Men fordi hr. Arne Melchior en gang imellem rejser med toget, kan det jo ikke tages som udtryk for, at togdriften går godt, hvis hr. Arne Melchior er heldig lige at komme med nogle tog, der kører, som de skal og til tiden.
Hr. Arne Melchior skulle spørge nogle af dem, der rejser hver eneste dag på togstrækningen f.eks. mellem Ringsted og København, og se deres fortvivlede ansigter, når de kommer for sent på arbejde, hvor svært det kan være at komme og sige til en arbejdsgiver, at nu kommer man for sent, igen og igen og igen, somme tider to-tre gange om ugen.
Ens arbejdsplads kan jo godt komme til at hænge i en tynd tråd, hvis det sker alt for tit.
Det er de problemer, som hr. Arne Melchior skøjter uden om, vel formentlig også fordi hr. Arne Melchior som tidligere trafikminister ligesom holder med systemet, hvis man kan bruge det udtryk.
Lad os dog være ærlige og sige, at DSB - og det tror jeg også ministeren selv vil sige, når han kommer herop - kører i øjeblikket ikke, som DSB skal.
Det behøver
Jeg kunne invitere hr. Arne Melchior med en dag, og vi kunne stå og se, hvor kaotisk det er derinde.
Så skifter man fra ét spor til et andet.
Ældre mennesker skal fare fra en perron og over på en anden, fordi man skifter om på perronsystemerne, og hvad ved jeg.
Det er problemer, vi ikke kan tale os uden om.
Niels Jørgen Langkilde (KF), 1997-11-20:
Nu ved jeg godt, at hr. Tom Behnke ikke er ordfører på området, så hvis Fremskridtspartiets ordfører i dag ikke kan svare på det, vil jeg sige, at det er o.k..
Men jeg vil dog spørge, om det ikke var en lidt flot bemærkning at sige, at vi bare skulle stoppe med at lave internationale møder og sende pengene derned.
Når så mange miljøproblemer er grænseoverskridende, hvordan skulle vi så få løst problemerne, hvis vi ikke måtte mødes og snakke om det?
Det har jeg lidt svært ved at forstå.
Jeg kan godt forstå, at vi kan klare mange ting ved frihandel, det er vi tilhængere af, det er vejen frem til at gøre landene rigere, men vi er også nødt til at snakke sammen en gang imellem.
Peter Christensen (S), 1997-11-20:
Jeg er da lidt ked af, at jeg bliver bebrejdet det, som Venstre fremfører her på Folketingets talerstol angående nye og gamle midler.
Jeg prøver bare på at svare på det, der bliver spurgt om, men det kan jo også skabe forvirring, kan jeg forstå.
Det gør der altså også for revurderingen, og hvis man prøver at læse de her sager igennem, vil man se, at der er en forskel på de to, så man kan ikke bruge den samme procedure for nye og gamle midler.
Sådan er det.
Jens Vibjerg (V), 1997-11-20:
Jeg var ked af indledningsvis at høre fra ministeren, at dette forslag flytter ingenting, at det bare skaber illusioner, for jeg havde forventet, at ministeren, når der kom gode forslag på bordet, også ville tage konstruktivt imod dem.
Her ligger et forslag, som er konstruktivt.
Det er et forslag, der kan være med til at give en bedre miljøbeskyttelse, det er et forslag, der endda for nogle erhvervs vedkommende kan sikre deres overlevelse, og det er for hele landbrugserhvervet det, der kan være med til at sikre konkurrenceevnen.
Jeg havde ikke forestillet mig, at man i regeringen og i Socialdemokratiet mener, at langsommelighed og sløvsind er lig med kvalitet.
Venstre er i hvert fald af den opfattelse, at der er større sandsynlighed for, at man med et hurtigt og effektivt arbejde også får en bedre kvalitet.
Miljøbeskyttelsen i forslaget kommer ind, fordi vi så hele tiden er i stand til at bruge de midler, der er allermest skånsomme for vores miljø, og vi kan få udfaset de midler, der er en belastning for vores miljø, og det synes jeg vi alle må være interesseret i.
Det er i hvert fald noget af det, der tæller for Venstre.
Vi er i øjeblikket i den situation, at der er erhverv, der har problemer med i det hele taget at overleve, fordi man fra regeringens side ikke har speedet nok op i godkendelsen af nye midler.
Når frugt- og bæravlerne og grøntsagsavlerne er i den situation, at det er et spørgsmål om liv og død, synes jeg, det burde tale til ministeren, for ministeren ved godt, at i det tilfælde, at de erhverv uddør i Danmark, skal vi importere frugt og grønt fra lande, hvor man bruger midler, som vi aldrig kunne drømme om at bruge i Danmark, og hvor man bruger midler i mængder, vi aldrig kunne drømme om at bruge i Danmark.
Synes ministeren, det er en fornuftig udvikling?
Venstre gør det i hvert fald ikke.
Vi har jo set af de prøver, der tages, at frugt og grønt, der er produceret i Danmark, er næsten helt frit for restkoncentrationer, hvorimod det importerede er fyldt med restkoncentrationer.
Så er der hele konkurrenceevnesituationen.
Her er vi jo i den situation, at miljøbeskyttelse og konkurrenceevne kan gå hånd i hånd.
Hvis vi kunne få de nye skånsomme midler godkendt, de midler, der giver et højere udbytte for en mindre indsats, henter vi på miljøet og øger konkurrenceevnen.
Vi har diskuteret det her i flere år.
Intet er sket.
Det er skuffende.
Vi prøver en gang til i håb om, at vi kan råbe regeringen op og få den til at se fornuften i, at der sker noget.
Mine afsluttende bemærkninger skal være, at vi fra Venstres side håber, at regeringen nu viser, at Danmark kan være med.
Når vi kigger på hastigheden i Danmark i forhold til andre lande, kan jeg kun komme i tanke om Grækenland, der er langsommere end Danmark.
Alle andre lande, jeg kan komme i tanke om her, er væsentlig hurtigere end Danmark, og jeg synes ikke lige, det er den division, Danmark skal spille i.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1997-11-20:
Jeg vil spørge hr. Jens Vibjerg, hvordan vi kan vide, at de midler, der eventuelt er på vej ind på markedet, er mere miljøskånsomme end dem, vi allerede har, når produkterne endnu ikke har været igennem godkendelsesproceduren.
Peter Christensen (S), 1997-11-20:
Jeg vil gerne spørge hr. Jens Vibjerg, som med stor autoritet står heroppe og siger, at vi nu skal have godkendt nogle mere miljøskånsomme midler, der giver et højere udbytte:
Kunne jeg bare få ét eksempel på ét middel, som man venter på, der er mere skånsomt, og som giver højere udbytte?
Det må der jo være belæg for, siden man kan stå her og sige det.
Jens Vibjerg (V), 1997-11-20:
Til fru Elsebeth Gerner Nielsen, der spørger, hvordan jeg kan vide, at de nye midler er mere miljøvenlige end de gamle.
Ja, når vi kigger bagud, kan vi jo se, at indtil dato er midlerne blevet stadig mere skånsomme, og vi ved, at firmaerne sætter endog meget store ressourcer ind på at udvikle nye miljøvenlige midler.
Så alt tyder på, at de midler, der ligger foran os, er væsentlig mere miljøvenlige end dem, der ligger bag os.
De nye stroboliner - og det er så også et svar til hr. Peter Christensen - er jo et eksempel på, at vi virkelig får nogle fremskridt, at vi får større udbytte med et middel, som er meget mere miljøvenligt end dem, vi kender.
Man har lov til at bruge det i udlandet, hvor det er godkendt, men i Danmark må vi vente i årevis.
Anni Svanholt (SF), 1997-11-20:
Da SF's ordfører ikke kan være til stede i dag, skal jeg på ordførerens vegne fremføre følgende: I SF mener vi, der er to hensyn, som skal forenes: Det skal sikres, at sagsbehandlingstiden er så kort og effektiv som muligt, og samtidig skal alle dokumentationer og undersøgelser kunne udarbejdes for at sikre, at miljøet ikke bliver sorteper.
Derfor skal der arbejdes med en effektiv sagsbehandlingstid, nemlig efter at alle oplysninger ligger på bordet.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1997-11-20:
Når vi tænker på, hvor alvorlige ting, vi har med at gøre, når det drejer sig om pesticider, er det selvfølgelig vigtigt, at der ikke er noget, der bliver sjasket igennem, hastværk er altså lastværk, og vi mener ikke, at det er muligt at haste pesticidgodkendelserne igennem, og vi har heller ikke noget ønske om at gøre det.
Selvfølgelig skal vi prøve at sørge for, at godkendelsesproceduren er så effektiv som muligt, men det må være op til Miljøstyrelsen at afgøre, hvor megen tid den skal bruge for at få godkendt et pesticid.
Når jeg ser på godkendelsen af eksempelvis Roundup og kan se, at der faktisk var rapporter om Roundup og Roundups skadelighed, som Miljøstyrelsen ikke havde kendskab til og ikke havde kunnet nå at få kendskab til, kan man se, hvor alvorlig situationen rent faktisk kunne blive, i det øjeblik vi nedsatte sagsbehandlingstiden væsentligt.
Jeg synes, det er meget vigtigt, at Miljøstyrelsen har kendskab til så mange forskningsrapporter som overhovedet muligt, inden et pesticid bliver godkendt.
Det er baggrunden for, at Det Radikale Venstre ikke har mulighed for at støtte beslutningsforslaget.
Niels Jørgen Langkilde (KF), 1997-11-20:
Der lå jo en alvorlig kritik i det, vi hørte her fra den radikale ordfører.
Ligger det sådan, at man sjasker godkendelserne igennem i vores EU-partner Sverige, der tit har været foregangsland på området?
Eller sjasker man dem igennem i Norge eller i Belgien?
Jeg vil gerne høre, hvad den radikale ordfører har at sige til det punkt.
Er der noget, der er kritisabelt, vil vi gerne have det at vide, for inden længe kommer vi jo i en situation, hvor produkterne bliver godkendt i Sverige i stedet for i Danmark, og vi så skal acceptere dem her, så lad os få den dokumentation på bordet.
Jens Vibjerg (V), 1997-11-20:
Jeg er da skuffet over, at den radikale ordfører, som jo ellers gerne udadtil vil holde en høj miljøprofil, når det kommer til konkret handling, ikke vil være med til at gøre noget og synes, at tingene er gode nok, som de er.
Jeg synes, det er beskæmmende, at vi i Danmark skal være så længe om at få godkendt nye midler.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1997-11-20:
Men jeg ved, at vi lige har haft et internationalt testpanel til at se på den danske godkendelsesprocedure, og at vi faktisk har fået meget pæne karakterer.
Det kan vi glæde os over, og for Det Radikale Venstre er det langt vigtigere at have en ordentlig kvalitet i sagsbehandlingen, end at tingene bliver hastet igennem. Så mit svar er ganske enkelt, at kvaliteten for os er mere afgørende, end hvor lang tid det tager at få et produkt godkendt.
Niels Jørgen Langkilde (KF), 1997-11-20:
Det glæder mig, at Det Radikale Venstre sætter fokus på kvalitet.
Det gør vi også, så dér er vi enige.
Men jeg vil da godt spørge den radikale ordfører, og det kan ministeren så høre med på: Er det sådan, at ministeren og Det Radikale Venstre ville være indstillet på at støtte, at vi lige får foretaget en vurdering af de andre landes sagsbehandling - vi bliver afhængig af den inden længe - for at se, om der er noget, vi kan lære, om der er nogle procedurer, vi kan gøre mere fikst.
Er det nogle teknikker, de har?
Er det en anden type medarbejdere, der kan gøre tingene hurtigere?
Har de andre uddannelser, eller hvad ved jeg?
Det synes jeg kunne være en konstruktiv måde at komme videre på, for jeg forstod også det radikale indlæg sådan, at det ikke var et formål i sig selv at sørge for, at det tog lang tid.
Jens Vibjerg (V), 1997-11-20:
Et konkret spørgsmål til Det Radikale Venstre: Hvad bygger den radikale ordfører sit udsagn, at langsommelighed er lig med kvalitet, på?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1997-11-20:
Det kunne selvfølgelig godt være, vi skulle give Miljøstyrelsen nogle vækstfremmere.
Kan vi lære noget af de andre?
Selvfølgelig kan vi lære noget af de andre, og vi er da helt indstillet på, at vi hele tiden følger med i, hvordan de øvrige landes godkendelsesprocedurer er, men i og med at vi lige har haft et internationalt testpanel til at gå vores egne godkendelsesprocedurer igennem, må jeg sige, at jeg ikke er særlig nervøs for, om vores godkendelsesprocedurer er i orden.
Jeg er til gengæld usikker på, om vi fortsat skal blive ved med hele tiden at hive eksperterne i retten, hver eneste gang vi finder et pesticid i grundvandet, og sige et eller andet i retning af, at nu er godkendelsesproceduren ikke god nok, eller nu har Miljøstyrelsen ikke gjort det godt nok.
Det er et ritual, vi efterhånden udspiller, og jeg synes, at vi på et tidspunkt i stedet bør diskutere, hvad vi kan gøre for at sikre, at vi får rent grundvand, og hvad vi kan gøre for at sikre, at vi ikke fortsat skal være afhængige af pesticider. Nej, vil jeg sige til hr. Jens Vibjerg
Det tror jeg heller ikke jeg har sagt på noget tidspunkt.
Jeg mener blot, vi skal sørge for, at sagsbehandlingen er så grundig som overhovedet muligt, og når jeg ser, hvor mange rapporter det rent faktisk er, man skal igennem, og hvor mange undersøgelsesresultater det er, man skal igennem, inden godkendelsen kan gives, må jeg sige, at jeg vil betakke mig for, at Folketinget begynder at blande sig i, hvor lang sagsbehandlingstiden skal være.
Tom Behnke (FP), 1997-11-20:
Ministeren burde jo i hvert fald være enig i hensigten med det her forslag.
Men i stedet for at ministeren i sit første indlæg starter med at sige, at ministeren var enig i intentionerne, var enig i hensigten med forslaget, og at sagsbehandlingstiden selvfølgelig skal så langt ned som muligt, hvad gjorde ministeren så i stedet?
Ministeren startede med at prøve at gøre sig morsom på bekostning af forslaget: det var jo en genfremsættelse fra tidligere, og på den måde var det godt for miljøet osv. Jeg synes, det er pinligt, at vi har en minister, der på den måde skøjter hen over et særdeles godt forslag, som har en meget, meget stor betydning.
Forslaget her er alt for alvorligt til, at man skal gøre sig morsom på bekostning af det, og jeg kan godt høre, at ministeren sidder på sin plads og griner ad det her.
Jeg synes, det meget illustrativt viser, hvordan ministerens holdning er til tingene: det her trækker vi på skulderen af, det sidder vi bare og griner ad.
Jeg synes, sagen er alt for alvorlig til, at man bare skal sidde og grine ad det.
Vi ved jo, at en lang række andre lande, vi normalt sammenligner os med, kan gøre det her hurtigere.
Hvorfor kan vi så ikke i Danmark?
Selvfølgelig skal kvaliteten i de undersøgelser, man laver,
være i orden
Det er der slet ingen tvivl om, men samtidig kunne det være rart at høre ministeren i det mindste sige, at regeringen gør, hvad den kan, og at hans ministerium gør, hvad det kan, for at sagsbehandlingstiderne bliver nedbragt, og at man virkelig bestræber sig på det.
Det hører vi ikke.
Vi hører bare en minister, der sidder
og griner, og det er selvfølgelig også sjovere for ministeren, men det er ikke sjovere for miljøet, og det er ikke sjovere for den danske befolkning, som er berørt af det her hver eneste dag. Sagen er jo, at nok tager det tid at undersøge ting, men da man f.eks. fandt to døde hummere, lavede man i løbet af ganske kort tid en fuldstændig revolution på hele miljøområdet i Danmark.
Det kunne lade sig gøre, så hvis viljen er til stede, og de politiske strømninger går
den rigtige vej, kan det lade sig gøre, at man gør tingene hurtigt, men så længe ministeren bare sidder og griner ad det her, sidder og griner ad miljøet, sidder og griner ad et forslag, som for alvor vil gøre noget for miljøet, ved vi, hvor miljøministeren står, og så er det desværre ikke muligt at få ret meget seriøst igennem.
Jens Vibjerg (V), 1997-11-20:
Nu har vi hørt Enhedslistens ordfører fortælle om Enhedslistens mening om beslutningsforslag nr. B 19, som vi skal behandle senere i eftermiddag, men jeg vil gerne spørge, hvad Enhedslisten mener om B 17, som vi har til behandling i øjeblikket?
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-11-20:
Ja, det er fuldstændig rigtigt.
Så håber jeg, at jeg ikke behøver sige det senere.
Men med hensyn hastigheden vil jeg så gerne sige, at jeg vil opfordre miljøministeren til uhyre stor langsommelighed, sådan at der ikke kommer nogen igennem systemet.
Det er min opfattelse, at vi ikke skal have godkendt flere pesticider, så jeg synes, at hastigheden virkelig skal sættes ned.
Den skal sættes helt ned til nul.
Der skal stoppes for godkendelse af nye pesticider i Danmark.
Jens Vibjerg (V), 1997-11-20:
Betyder det så, at Enhedslisten mener, at vi bare skal køre videre med de gamle midler, vi har?
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-11-20:
Nej, det betyder det ikke.
Når de ikke kan blive revurderet, så kan de heller ikke fortsat bruges.
Det er det, der ligger i det.
Det er en meget god måde at få standset brugen af pesticider på at lade være med at lave revurderingerne, for så er det ikke længere lovligt at benytte dem.
Svend Auken (S), 1997-11-20:
Jeg tror med al ære og respekt ikke, at denne debat har bragt nyt frem.
Vi deltager selvfølgelig gerne i et udvalgsarbejde, hvis der er opklarende spørgsmål. Når vi i Danmark har været særlig belastede, så er det ikke kun, fordi lovgivningen stiller meget store krav til vores kontrol.
Som den radikale ordfører var inde på, så har vi netop her i sommer fået vurderet den danske kontrolprocedure, og den har fået meget fine karakterer af et internationalt ekspertpanel, som har vurderet, at vores krav fuldt ud opfylder vores internationale forpligtelser og er udtryk for en meget restriktiv tankegang, som jeg er enig i.
Men derudover er der det forhold, at man i mange år ikke har haft mulighed for at gennemføre revurderingen af eksisterende midler.
Det har beslaglagt meget betydelige ressourcer.
Dertil kommer så det internationale arbejde, og dertil kommer så yderligere de mange løbende sager, som Folketingets spørgsmål og den offentlige debat giver anledning til. Alt det lagt oven i hinanden gør, at vi ikke altid kan ekspedere sagerne helt så hurtigt, som vi gerne ville.
Det er ikke udtryk for, at vi ser det som et selvstændigt formål at trække sagerne i langdrag; tværtimod ønsker vi en så hurtig behandling som muligt, samtidig med at den skal ske på et forsvarlig grundlag.
Så må jeg sige til hr. Tom Behnke - det har jeg i øvrigt understreget i indledningen til mit svar - at jeg tror, det forslag, som de fleste i Århus bedst kan huske at hr. Jacob Haugaard har fremsat i den politiske debat, er forslaget om, at mennesker uden humoristisk sans automatisk burde være berettiget til mellemste invalidepension.
Jeg siger det bare til hr. Tom Behnkes orientering.