runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 1998-12-10:
Til hr. Peter Skaarup vil jeg sige: Vi lægger intet som helst af vor lovgivningsmagt i Straffelovrådet.
Det er jo helt klart, at det er op til det høje Ting her at afgøre, hvad der skal lovgives om, på baggrund af egne forslag eller eventuelt på baggrund af regeringens forslag, og derfor har vi ikke med dette forslag ønsket at afværge noget som helst.
Men vi har ønsket at give debatten om højere strafferammer et lidt mere kvalificeret grundlag, og det synes vi at vi kan få ved at lade Straffelovrådet kigge på strafferammerne for kriminalitet generelt, sådan at vi kan se, hvad der er sket over tid, siden man sidste gang kiggede på det i 1987, da man afgav betænkning.
Det er det, der er vores ærinde med dette forslag, og så skal vi såmænd nok fremkomme med vores stillingtagen, når Straffelovrådet måtte nå frem til en indstilling over for regering og Folketing, så jeg vil klart understrege, at vi ikke har deponeret nogen handlefrihed i Straffelovrådet.
Straffelovrådet kan blot være med til at kvalificere debatten, og det synes jeg sådan set ikke, der er nogen, der tager skade af.
Det gør vi heller ikke i Kristeligt Folkeparti og i det hele taget i dette Folketing, som i øvrigt i øjeblikket diskuterer lovkvalitet så meget.
Det må også være svar til hr. Bendt Bendtsen, som synes, at det her er for slapt.
Det er jo ikke mere slapt end det, som en række borgerlige partier har lagt op til i deres forslag til vedtagelse, nemlig at regeringen snarest muligt skal komme med et forslag om højere strafferammer.
Regeringen skal vel også sikre sig, at dens forslag fremkommer på en kvalificeret baggrund, så jeg synes såmænd ikke, at det nødvendigvis behøver at være så forskelligt endda i forhold til den debat, som Dansk Folkeparti har ønsket at rejse her i dag, og som vi sådan set hilser velkommen, fordi det er en vigtig debat at tage.
Til fru Anne Baastrup vil jeg blot sige, at jeg kan bekræfte den opfattelse, som fru Anne Baastrup gav udtryk for her med hensyn til forståelsen af vores forslag til vedtagelse.
Tom Behnke (FP), 1998-12-10:
Ministeren siger, at der er sket stramninger i forhold til de groveste voldsforbrydelser, men det, vi jo ved, er, at den lovstramning, som Fremskridtspartiet også støttede, jo kun betyder, at der sker en stramning for ca. 35-40 ud af ca. 9.000 anmeldelser.
Så det er jo ikke særlig ambitiøst af regeringen at komme med.
Så vil jeg gerne sige om forslaget til vedtagelse fra Kristeligt Folkeparti, at hvis den første pind betyder, at man skal se på strafproportionerne, altså mellem f.eks. berigelseskriminalitet og personfarlig kriminalitet, så synes
jeg, det er udmærket, og vi må sige, at ethvert initiativ, der kan bekæmpe kriminaliteten her i landet, støtter vi i Fremskridtspartiet.
Vi har i Fremskridtspartiet valgt at gå sammen med en række andre partier om et forslag til vedtagelse, og det er naturligvis det, vi i første omgang vil støtte, for sagen er jo, at voldskriminaliteten er blevet mere meningsløs og tilfældig.
Det med, at det hovedsagelig er unge mænd i alderen 18-25 år, der går på værtshus, som er ofrene, er jo ikke og må aldrig blive en sovepude for at sige: Nå ja, sådan er det.
Uanset hvad må vi se i øjnene, at det jo ikke er sådan, at det er selvforskyldt.
Det er jo ikke selvforskyldte ofre, vi taler om, og når vi ser en mere rå og meningsløs vold, bør strafferammerne og straffen også følge med.
Det har den ikke gjort, og derfor er det nødvendigt, at Folketinget tager et initiativ.
Peter Skaarup (DF), 1998-12-10:
Med hensyn til det sidste indslag i debatten fra hr. Tom Behnke kunne man jo godt komme i tvivl om, hvad Fremskridtspartiet egentlig mener, og derfor vil jeg godt høre, om Fremskridtspartiet vil stemme for Kristeligt Folkepartis vedtagelse eller ej. Jeg kan i hvert fald meddele, at Dansk Folkeparti under ingen omstændigheder kan stemme for vedtagelsen, hvis det er sådan - det synes jeg ikke vi fik noget klart svar på - at man ligesom lægger beslutningerne over i lommen på Straffelovrådet, og det gør man jo, hvis man siger det på den måde, som forslagsstillerne er inde på.
Derfor henholder vi os fortsat til den vedtagelse, som går på at hæve strafferammerne i retssystemet.
Så har jeg et spørgsmål til justitsministeren.
I den forbindelse vil jeg så godt spørge justitsministeren, hvilket oplæg regeringen har til de kommende forhandlinger om politiets fremtid, som vi snart skal ind i.
Det er meget interessant, om der bliver mulighed for inden for politiets rammer at lave en større synliggørelse af politiet, specielt på de sorte pletter, hvad angår kriminaliteten, og jeg synes ikke rigtig, at justitsministeren har svaret på, om det er en vægtning, som regeringen vil tage.
Jann Sjursen (KRF), 1998-12-10:
Jeg vil godt understrege, at uanset hvad Straffelovrådet måtte komme ud med på dette felt, hvis vi får vores forslag vedtaget, kan Folketinget gøre, hvad det vil. Dansk Folkeparti kan fremsætte sine forslag, Kristeligt Folkeparti kan gøre det tilsvarende, og vi kan fremsætte forslag, som er vidt forskellige fra det, som måtte være en indstilling fra Straffelovrådet.
Tom Behnke (FP), 1998-12-10:
Jeg synes nu ellers, jeg sagde det ganske klart og tydeligt: Fremskridtspartiet støtter ethvert initiativ til bekæmpelse af kriminaliteten, herunder voldskriminaliteten, her i samfundet.
Fremskridtspartiet har sammen med en række andre partier fremsat et forslag til vedtagelse, som formentlig vil komme til afstemning først.
Det vil vi stemme for, det er klart, vi er selv medforslagsstillere på det.
Jeg kan se på antallet af partier og mandater, der står bag, at det formentlig ikke vil blive vedtaget.
Det er klart, at vi behøver ikke at lægge alle vores æg i én kurv, vi kan godt lægge dem i flere kurve.
Når der kommer flere gode initiativer, så støtter vi naturligvis også de andre gode initiativer, der kommer.
Peter Skaarup (DF), 1998-12-10:
Tingene herinde i Folketinget fungerer jo sådan, at det forslag til vedtagelse, som Kristeligt Folkeparti er kommet med, er det, der først kommer til afstemning, og det signal, man giver, hvis man siger ja til det, kan Dansk Folkeparti altså ikke acceptere, for med det siger vi, at vi ikke allerede nu er parate til at hæve strafferammerne for den grovere kriminalitet.
Det er det, hele debatten har kørt på.
Vi må se på den grove kriminalitet med så stor alvor, at vi er nødt til nu og her at hæve de strafferammer, ellers er den retsbevidsthed, som man ude omkring forventer af Folketinget i forbindelse med de grove forbrydelser, som begås, ikke i orden, og derfor er det altså uansvarligt, hvis man ikke henholder sig til den vedtagelse, der indeholder en klar opstramning af strafferammerne for den grove voldskriminalitet allerede nu.
Søren Søndergaard (EL), 1998-12-10:
Jeg vil godt lige komme med nogle kommentarer til den vedtagelse, som hr. Jann Sjursen har fremsat for Kristeligt Folkeparti, fordi den på flere områder er god.
Det sidste afsnit om at forstærke indsatsen over for voldsofre og i næste folketingssamling at fremkomme med en redegørelse herom synes vi er godt, især fordi det jo næsten fuldstændig er en afskrift af den vedtagelse, SF og Enhedslisten har foreslået, og derfor kan vi selvfølgelig kun støtte den.
Vi synes selvfølgelig også om, at det forebyggende arbejde bliver understreget.
At der skal gøres noget i forhold til kriminalforsorgen, støtter vi også, og forslaget om at lade Straffelovrådet give en samlet vurdering af strafferammerne synes vi egentlig også er et godt forslag.
Det kunne være relevant at se på, hvordan straffene er i forhold til hinanden, hvor nogle strafferammer måske skal være lavere og andre måske skal være højere.
Det synes vi er godt.
På den baggrund, og fordi der ligger det i forslaget fra Kristeligt Folkeparti,
vil vi godt trække vores forslag fra SF og Enhedslisten til fordel for forslaget fra hr. Jann Sjursen.
Tom Behnke (FP), 1998-12-10:
Nu får vi se, hvordan teknikken udvikler sig.
Der er ingen tvivl om, at Fremskridtspartiet står sammen med andre partier bag et forslag til vedtagelse om, at vi skal have skærpet strafferammerne.
Det er der slet ingen tvivl om, og det forslag vil Fremskridtspartiet naturligvis stemme for.
Det kan der ikke være nogen tvivl om.
Anne Baastrup (SF), 1998-12-10:
Det, jeg har taget udgangspunkt i, er de samlede tal, som viser et fald i de forskellige typer vold efter straffelovens bestemmelser i §§ 244, 245 og 246.
Peter Skaarup (DF), 1998-12-10:
Så må jeg bare sige for Dansk Folkepartis vedkommende, at det vil være et meget svagt signal af os, hvis vi accepterer en vedtagelse, der reelt lægger det i hænderne på Straffelovrådet, og hvis vi først skal afvente lange betænkninger og beretninger her i Folketinget, når det er nu, at der er behov for en indsats over for voldskriminaliteten.
Så det kan vi ikke acceptere.
Så vil jeg godt spørge justitsministeren i forlængelse
af det, som hr. Søren Søndergaard sagde heroppe på talerstolen, om, at nu skulle vi prøve på at hjælpe ofrene bedre. Vi er i Dansk Folkeparti meget enige i, at det er en vigtig forudsætning for, at vi i den kommende tid kan rette op på den retsbevidsthed, som er ude blandt danskerne, men som ikke afbildes i mange af de forhold, der er for voldsofre og deres pårørende
Der vil jeg da godt spørge, om det er sådan, at justitsministeren vil tage initiativ til at sikre, at man altså ikke behøver at anmelde den forbrydelse, der eventuelt er begået mod en, inden for 24 timer for at få erstatning.
Det har været fremme i dagspressen for nylig, at man fra myndighederne hidtil har stillet krav om, at man inden for 24 timer skulle anmelde det forhold, der var tale om, ellers ville man ikke kunne få erstatning.
Der må vi erkende, at mange voldsofre, som er så meget i affekt over den situation, de har været udsat for, ikke får det gjort.
Det krav om erstatning, man stiller, synes vi er rimeligt.
Derfor vil vi godt spørge justitsministeren, om det er et initiativ, som regeringen vil tage, når den nu ikke vil tage alle de andre initiativer, vi gerne vil.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-12-10:
Den ånd, som hr. Peter Skaarup efterlyser, kan jeg da meget kort beskrive således, og det er for øvrigt nogle principper, man genfinder i den menneskerettighedserklæring, hvis 50-års-dag vi fejrer i dag, at enhver har ret til en fair rettergang, enhver - selv den, der er mistænkt for den værste forbrydelse - har ret til en forsvarer, og ingen kan fængsles uden dom.
Bare for at tage et par eksempler.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-12-10:
Justitsministeren sagde, at statistik kunne bruges til mange ting, og det har Dansk Folkeparti i forbindelse med hele denne debat og vores kampagne jo sagt er rigtigt.
Men vi har alligevel følt os foranlediget til at komme med noget korrekt statistik, for det har andre partier jo råbt meget på.
Det er også fuldstændig rigtigt, som ministeren sagde, at i forhold til drab skal man se på forholdene omkring plejehjemmet i København, og det gør politiet også opmærksom på.
Men jeg synes, at ministeren skylder en forklaring på de andre områder, som jeg fremhævede, altså vold mod tjenestemand, vold i al almindelighed og voldtægt.
Har ministeren en lige så god forklaring på stigningen i anmeldelserne dér?
Og må jeg så sige i forhold til anmeldelser, at jeg faktisk er uenig med justitsministeren.
Jeg tror ikke, at der bliver anmeldt mere i dag end før.
ret mange ting, der netop ikke bliver anmeldt, fordi folk frygter repressalierne for en anmeldelse, og hvor en del, som man måske relativt hurtigt kommer over, ikke bliver anmeldt, men det er spørgsmålet, om man nogen sinde helt kommer over det, når der er tale om de rigtig grove forbrydelser. Men jeg synes også, at ministeren skylder en forklaring på det andet.
Peter Skaarup (DF), 1998-12-10:
Så var fru Elisabeth Arnold oppe og sige, at Dansk Folkeparti
Jeg ved ikke rigtig, hvor det kommer fra, men det er da helt sikkert, at der er personer i det danske samfund, der går ind for dødsstraf.
Det er der ingen tvivl om.
Der er sikkert også personer inden for Dansk Folkeparti, blandt vores medlemmer eller vælgere, der går ind for dødsstraf i meget alvorlige situationer.
Hvis der er terrorister, der kaprer et fly og skyder alle passagererne, jamen så kunne man da godt forestille sig, der var personer inden for ethvert parti, der vil gå ind for dødsstraf. Dermed siger jeg også, at det ikke er sådan, at det står i Dansk Folkepartis partiprogram, at vi går ind for dødsstraf, og derfor forstår jeg ikke rigtig, hvorfor fru Elisabeth Arnold pludselig er interesseret i det.
Vi har en generel retspolitisk debat herinde, der handler om den grovere vold og ikke specielt dødsstraf eller deslige.
Men det, jeg godt vil holde fast i, er at prøve at finde ud af, om den ånd, som hr. Bjørn Elmquist havde, og som fru Elisabeth Arnold har ført videre inden for Det Radikale Venstre, med at det politiet, der er de onde, og det er forbryderne, der skal plejes både det ene og det andet sted, stadig væk eksisterer, for så får vi jo altså ikke nogen ændringer i retssystemet her i landet.
Det er det, jeg ønsker
et svar på fra fru Elisabeth Arnolds side.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-12-10:
Jeg syntes bare, det hørte sig til, fordi fru Anne Baastrup selv begyndte at læse nogle tal op her fra talerstolen, og så måtte jeg bevise, at fru Anne Baastrups tal altså ikke er korrekte, ved at henvise til nogle, som er korrekte, og som vel at mærke er fra politiets årsberetning.
Men når det er sagt, kunne vi så ikke bare blive enige om, som fru Anne Baastrup også sagde, at én voldsforbrydelse er en for meget?
Vi er komplet uenige med hensyn til måden at løse problemerne på, men det kan vi også godt tage en debat om.
Men i hvert fald er én voldsforbrydelse en for meget, og usikkerheden og utrygheden i samfundet er til stede, og det synes jeg også jeg kunne høre af fru Anne Baastrups indlæg.
Jeg håber i hvert fald, at det var det, jeg kunne høre, for
ellers er der noget, der er endnu mere galt hos SF, end jeg egentlig havde regnet med.
Peter Skaarup (DF), 1998-12-10:
Man kan jo næsten blive nødt til at tage politiets årsberetning med herop på talerstolen, hver gang man er heroppe, for det er åbenbart nødvendigt for at kunne vise
fru Anne Baastrup, hvordan kendsgerningerne er: at volden har været stigende i 1996-97.
Men det er stadig ikke det afgørende. Det afgørende er, at SF kommer herop og siger: Jamen nu skal der også gives politiet nogle ressourcer til at kunne imødegå nogle af de tilfælde, hvor der er vold med i billedet. Jeg synes da, det lyder positivt, hvis fru Anne Baastrup vil være med til at give politiet øgede ressourcer i forbindelse med det politiforlig, som snart skal laves for den kommende periode.
Jeg synes, det lyder som en nyhed, hvis SF er villig til at afsætte flere midler, så vi kan få flere politifolk og få en bedre synlighed af politiet ude i lokalsamfundene, for så får politiet jo mulighed for at prioritere anderledes og være synlige i gadebilledet.
Anne Baastrup (SF), 1998-12-10:
Det, jeg taler om, og det, jeg nævnte i min tale, er tallene fra 1994 til dato, og så ikke mere om tal og fru Pia Kjærsgaard.
Men jeg kan da forstå, at hr. Peter Skaarup har trukket sin kritik af sin formand tilbage. Men jeg ønsker også, at vi videreudvikler de muligheder, der er for at tage fat, så snart der sker en eller anden form for vold i ægteskabet.
Her er politiet gået i gang med psykologer og andre for at finde ud af, hvordan man tager fat fra starten, og i SF finder vi faktisk, det er meget vigtigt, at man satser på ressourcer til det, for sagen er den, at SF rent faktisk vil forhindre volden, og hvad er det, Dansk Folkeparti vil?
De vil bare sætte voldsmændene ind.
Er det sådan, at Dansk Folkeparti har den politik, der hedder: Efter tre gange er det ind på livstid?
Er det det, der skal lægges op til med Dansk Folkepartis forsøgsvise skærpelse af straffene?
Hvor mange år skal en ung, der har slået et andet menneske, sidde bag de stivede gardiner?
Og hvad så den dag, han kommer ud, for han får formentlig ikke lov til at få udgang undervejs?
Skal han ind igen, hvis han tager ordet i en offentlig forsamling, eller hvad?
Jeg havde nogle bud i min tale, men ikke desto mindre begyndte Dansk Folkeparti bare at snakke om noget helt, helt andet. Dansk Folkeparti har jo ikke noget andet bud end at gå ud og sige til gamle fru Jensen: Det er farligt at gå på gaden, stem på Dansk Folkeparti!
Peter Skaarup (DF), 1998-12-10:
Det ser også ud, som om SF måske vil være positive over for på den konto at få øget opklaringsprocenterne, som vi jo desværre kan se ikke er så høje.
Politiets årsberetning for 1997 taler jo om, at desværre bliver kun hver femte forbrydelse, der bliver begået i Danmark, opklaret.
Det vil sige, at fire femtedele af straffelovovertrædelserne ikke bliver opklaret, og det er jo et eklatant problem for det danske samfund, at vi har så mange uopklarede forbrydelser, fordi politiet på grund af ressourcemangel må nedprioritere og derfor ikke får opklaret dem. Kan vi fra SF's side få tilsagn om, at SF i de forhandlinger, der skal være med regeringen om det kommende politiforlig, også her vil argumentere for øgede ressourcer for at øge opklaringsprocenterne?
Anne Baastrup (SF), 1998-12-10:
Jeg efterlyste hr. Peter Skaarups bud på, hvad Dansk Folkeparti vil, og de vil tilsyneladende stadig ikke noget.
Men hvad med de andre tilbud?
Er det sådan, at Dansk Folkeparti er fuldstændig ligeglad med, hvordan ofrene har det?
Har Dansk Folkeparti kun ét mål, nemlig at blive større herinde ved at komme med løgnagtigheder rundtomkring?
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-12-10:
Det synes jeg fru Anne Baastrup bør dokumentere, for det var da en grov påstand: Løgnagtigheder rundtomkring!
Og til fru Anne Baastrups meget retoriske, meget populistiske spørgsmål til Dansk Folkeparti om, hvor mange år en ung, der har slået en anden, skal ind og sidde,
må jeg sige: Det er dog utroligt!
Man gør altså tingene meget nemme i SF, det må jeg nok sige.
Men jeg må simpelt hen afvise fru Anne Baastrup, der påstår her fra Folketingets talerstol, hvor man jo kan tillade sig at sige hvad som helst - man kan ikke engang blive udsat for et sagsanlæg - at Dansk Folkeparti skulle komme med løgnagtigheder.
Sådan noget vås!
Det er for nemt, fru Anne Baastrup, det er simpelt hen for nemt.
Desværre er den pågældende historie totalt sand; historien er foregået.
Jeg synes, det var en græsselig historie.
At det så er en sammenskrivning af citater, ændrer jo ikke på forholdene omkring historien, som var en ganske forfærdelig historie, som fru Anne Baastrup i stedet for burde tage afstand fra.
Anne Baastrup (SF), 1998-12-10:
Jeg kan forstå, at fru Pia Kjærsgaard nu dementerer sin pressechefs udtalelse, men det må hun jo tale med pressechefen om.
Så vil jeg citere fra Ekstra Bladet den 30. oktober 1998 - og jeg undskylder udtrykket, hr. formand: »Det er noget lort det her, det kan jeg godt se.« Ordene er Søren Espersens, og Søren Espersen er pressechef for Dansk Folkeparti.
Ordene falder, da Ekstra Bladet præsenterer fejlcitater, forkerte kildeangivelser og måske endda opfundne citater fra ham.
Det hele stammer fra Dansk Folkepartis nye antivoldskampagne.
I forbindelse med kampagnen har Dansk Folkeparti indrykket annoncer i Ekstra Bladet og B.T., hvor der citeres flittigt fra forskellige avisartikler.
Artiklerne er alle om voldssager, og de skal illustrere problemet med den stigende vold i samfundet.
Problemet er bare, at Ekstra Bladet bliver citeret for en artikel, der aldrig nogen sinde har stået i bladet.
Bendt Bendtsen (KF), 1998-12-10:
Det er efterhånden imponerende at høre, hvordan Det Radikale Venstre udtrykker sig, lige så snart vi taler om en lille skærpelse af voldsbestemmelsen.
Når vi fra konservativ side siger, at vi føler, at voldsparagrafferne trænger til at blive skærpet, så er det netop på baggrund af det gældende ret.
Og så kan man jo læse lidt i Ugeskrift for Retsvæsen for at få et indblik i, hvordan det ser ud.
Så er der også en højesteretsdom fra 1993: Tiltalte kastede et ølglas mod person med en sådan kraft, at glasset knustes og tilføjede forurettede flere snitsår, dømt efter 245, hæfte i 30 dage.
kvælergreb på veninde samt slag i hovedet og spark mod kroppen.
Det er for slapt.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-12-10:
Først til hr. Peter Skaarup: Jeg ved ikke, hvilken straf der ville have været tilstrækkelig, for at familien til den myrdede unge mand skulle have oplevet, at retfærdigheden var sket fyldest.
hvilken grad af skyld den pågældende person har.
Også disse personer, som kommer uden nogen speciel forudsætning, synes også, at den straf, den pågældende fik, var den rigtige.
Jeg ved ikke, hvilken straf der er nok.
Men jeg tænker, at muligvis hr. Peter Skaarup mener, at dødsstraf i dette tilfælde ville være det eneste, der ville stille familien tilfreds.
Og jeg ved jo, at der er personer i Dansk Folkeparti, som går ind for dødsstraf.
Sådan har det jo været, og sådan er det formentlig stadig væk.
Jeg kan ikke sige, hvad der ville have været nok i dette ulykkelige tilfælde.
Ingen straf skaffer jo den person tilbage, som er slået ihjel.
Ingen straf skaffer vedkommende tilbage.
Og til hr. Tom Behnke vil jeg sige: Jeg medgiver, at strafferammen kan have en betydning for visse typer af forbrydelser, hvor også opdagelsesrisikoen spiller en meget stor rolle, og hvor straffen i form af bøde eller økonomisk sanktion vil betyde, at man hellere må lade være.
Men her taler vi om vold.
Hele denne forespørgselsdebat handler om vold.
Og jeg tror, at voldskriminalitet er meget mindre forbundet med straffens længde end med de forudsætninger, der er for voldens indtræden, nemlig mængden af alkohol, slagsmål, andre former for aggressiv optræden osv. osv.
Det er formentligt de færreste voldsmænd, der tænker på, hvor mange år de skal i kachotten, før de stikker
den, som de nu er i gang med at slås med, et blåt øje.
Voldskriminalitet skal ikke forebygges alene med højere strafferammer, men også med et bredt spektrum af andre initiativer.
Tom Behnke (FP), 1998-12-10:
Fru Elisabeth Arnold siger, og det har Det Radikale Venstre jo gjort flere gange, at en forhøjelse af strafferammen i sig selv ikke har nogen effekt.
Det er vi i Fremskridtspartiet lodret uenige i.
Jeg vil gerne spørge fru Elisabeth Arnold, hvordan den holdning harmonerer med, at Det Radikale Venstre sammen med Socialdemokratiet sidder i en regering, der netop har fremsat et forslag, hvor man i forhold til dopingloven nu fordobler strafferammen. Man gør sådan set ikke andet.
I lovforslaget sker der ikke andet, end at man fordobler strafferammen.
Hvordan kan Det Radikale Venstre være med til sådan et lovforslag, når Det Radikale Venstre ideologisk mener, at strafferammen ikke har nogen som helst betydning?
Peter Skaarup (DF), 1998-12-10:
Det er, som om det er næsten umuligt at trænge ind til Det Radikale Venstre.
på Det Radikale Venstres politik
, selv om han ikke sidder i Folketinget nu.
Han har formået at sørge for, at Det Radikale Venstre, hver eneste gang man spørger om, hvad de så vil, bliver ved med at sige: Jamen vi har stemt for de stramninger, der eventuelt har været.
Problemet er jo, at de stramninger ikke har hjulpet.
Der er ikke sket stramninger, der har haft en præventiv virkning, for vi har set, at volden stadig væk er på et højt niveau.
Derfor vil jeg godt spørge fru Elisabeth Arnold om et konkret eksempel.
Mener fru Elisabeth Arnold ikke, at det er et problem for retsbevidstheden, at vi i den sag, som jeg omtalte tidligere, omkring Elfi Seibert Palmer og hendes søn, kommer til at opleve, at en person, der helt bevidst tæver et andet menneske til døde, kun får tre års fængsel?
Mener fru Elisabeth Arnold ikke, at det er et problem for familierne, for ofrene og for samfundet som helhed, at man ser den slags tilfælde, hvor der gives alt, alt for lave straffe?
Anne Baastrup (SF), 1998-12-10:
Nu kan jeg forstå, at hr. Peter Skaarup underkender sin formands interesse for tal, og det er jeg selvfølgelig tilfreds med, for så kan vi få en debat om det, der er det interessante.
Jeg påpegede rent faktisk i en stor del af mit indlæg, hvilke muligheder vi har for at forhindre vold og kriminalitet.
Det handler bl.a. om, at forældre er deres ansvar bevidst, og at de går ud sammen i grupper om aftenen og natten de steder, hvor de unge er omkring værtshusene.
Jeg vil meget gerne sikre, at den pågældende voldsramte kvinde kan få støtte til at komme af med sin frygt.