runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-02-27:
Jeg vil medgive - og det er til fru Pernille Rosenkrantz-Theil - at der er voldsomt meget i den her redegørelse.
Men der er bl.a. også under beskrivelsen af studieretningerne en beskrivelse af, at når man har afsluttet grundforløbet, så vælger man som elev sit studieretningsforløb.
Derefter samles eleverne simpelt hen i nye hold, så de fælles fag og de studieretningsfag, som man har, har man sammen med det samme hold elever.
Det vil ikke være de samme som dem, man startede sammen med i 1.g., som man nødvendigvis går videre med i studieretningsforløbet. De frie valgfag vil selvfølgelig være på kryds og tværs af alle klasserne og også på kryds og tværs af institutionerne.
Og eleverne synes faktisk, at det er meget bedre, at man kan få synergien mellem valgfagene, i det her tilfælde bliver det så studieretningsfagene, og fællesfagene som dansk, historie og andre fag.
Så vi er ikke så nervøse for, at man laver den her opsplitning efter det halve år.
Til fru Louise Frevert: Jeg kan sagtens følge den tanke, der hedder: Hvis vi sætter alle eleverne sammen, og der er nogle, der er mere matematiske end andre, hvorfor skal de så alle sammen starte på samme niveau?
Her synes jeg, det er vigtigt at holde fast i den udmelding, som jeg også var inde på, at alle skal have matematik på C-niveau, og i min verden er det altså efter det første år.
Det vil sige, at man skal møde eleverne på deres eget niveau.
Der vil være nogle, som er længere fremme, og de skal selvfølgelig stimuleres mere, men jeg tror på, at vi kan lave den differentierede undervisning også i selve introduktionsforløbene.
Endelig til hr. Carsten Hansen om hf og specielt om det her med dansk på B-niveau i forhold til dansk på A-niveau:
Som det er i dag, hvis man kigger på antal timer i dansk på hf, så hedder det sig, at man får dansk på A-niveau, men det gør man jo faktisk ikke, hvis vi ser på antal timer i forhold til det almene gymnasium, og vi synes ærlig talt, at vi skal kalde en spade for en spade.
Hvis man ikke har timer nok til at nå op på det, der er dansk på A-niveau på de tre andre gymnasiale ungdomsuddannelser, skal man på hf vælge enten at give flere timer i dansk eller alternativt, og det er så det, der er udspillet, at dansk bliver kvalificeret som et B-niveaufag, men med mulighed for at tilvælge det som A-niveaufag.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-27:
Tak for svaret på de opklarende spørgsmål.
Jeg skal så sige om hele den her debat om den såkaldte disciplinering af ungdommen, som jeg om noget finder kontroversiel, at hvis det nu er sådan, at man skaber så engagerende et gymnasium, som man jo lægger op til - jeg forventer, at man på baggrund af reformen går ud fra, at gymnasiet bliver et mere spændende sted at gå - tror man så ikke, at gymnasieeleverne vil engagere sig mere? Jeg forstår ikke, at man skal ind med pisken.
Hvis man mener, at man gør det så godt, så bør det vel ikke være nødvendigt med pisken, eller hvad?
Jeg synes ikke, at det helt hænger sammen, det må jeg blankt erkende. Og jeg tror i øvrigt ikke, at det får den forventede effekt.
Jeg synes, at man krænker elevernes retssikkerhed, hvis en rektor kan smide en elev ud på baggrund af noget, som ikke er fastlagte regler.
Så det oplæg er jeg meget ked af, og jeg tror også, at det er noget, vi kommer til at diskutere yderligere.
Så vil jeg nævne en ting mere, som jeg er ked af, og som jeg synes mangler i redegørelsen, og det er rammerne for gymnasiet.
Jeg synes, det er en rigtig god redegørelse, hvad angår fakta på indholdssiden, men jeg synes, at vi mangler at tage stilling til klassekvotienter, arbejdsmiljøforhold osv., ting, som er meget afgørende for, hvor engagerende gymnasiet er.
Carsten Hansen (S), 2003-02-27:
Jeg fik selvfølgelig et svar.
Det var måske ikke det svar, jeg ønskede mig. Når vi diskuterer med de mange, som har interesser på det her område, så siger samtlige jo, at det betyder, at samtidig med, at man giver flere timer - det er jo paradokset - så sætter man dansk ned på et B-niveau.
Det må jo kunne forenes,
vil jeg sige til fru Gitte Lillelund Bech.
Samtidig må vi også sige, at det gør automatisk, at man gør hf til en andenklasses gymnasial uddannelse.
Det er for de flestes vedkommende voksne mennesker, vi taler om, som vælger en anden vej.
Jeg håber, at Venstre vil være med til at overveje at gå ind i en positiv dialog om det.
Det andet, jeg vil spørge om, er, at når man snakker om så omfattende ændringer og implementering af en helt ny lov - det er i virkeligheden nok den mest omfattende ændring på det her område, som vi har set i mange, mange år - har Venstre så gjort sig nogen tanker om, hvorvidt man kan implementere et så kæmpe lovarbejde og en så stor reform uden at efter- og videreuddanne lærerne? Er Venstre villig til også at sætte lidt ressourcer af til det område?
Louise Frevert (DF), 2003-02-27:
Det er lidt af det samme, som hr. Carsten Hansen kom ind på, nemlig efteruddannelserne. Jeg bliver nødt til at have det skåret ud i pap, for jeg kan ikke forstå, hvordan man kan lave den differentierede undervisning med to så forskellige egenskaber hos eleverne som en sproglig hjerne og en matematisk hjerne.
Altså de lærere, som underviser i gymnasiet, er jo ikke vant til at differentiere undervisningen på det niveau, som man f.eks. er i folkeskolen.
Det er jo to forskellige verdener, vi taler om her.
Så jeg vil også spørge Venstres ordfører, om man egentlig har overvejet, hvad det vil koste af efteruddannelse bare at få folk optimeret til at kunne foretage så differentieret undervisning på det niveau og på den måde, som jeg har indtryk af at man forventer at lærerne kan i et introforløb. Så vil jeg gerne have at vide, hvad der ligger til grund
for, at man vil slå eleverne sammen i det her introforløb, for der er jo en grund til, at man ikke underviser de samme elever i samme klasse i de samme fag, nemlig at den matematiske del af en hjerne er skruet sammen på en helt anden måde end den sproglige. Så hvis jeg til næste gang, vi skal forhandle det her, kan få oplyst enten det materiale, som Venstre har brugt som udgangspunkt for det her, eller få at vide, om det kun er en politisk beslutning, vil jeg sætte meget pris på det, for jeg kan ikke forstå, hvordan det kan lade sig gøre.
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-02-27:
Til fru Rosenkrantz-Theil vil jeg sige, at jeg synes, det er glædeligt, hvis vi får lavet et gymnasium, som er så engagerende, at eleverne kommer fuldstændig af sig selv.
Så behøver eleverne faktisk heller ikke bekymre sig om, hvorvidt fraværsgrænsen hedder 10 pct. eller 2 pct., for så er gymnasiet jo så godt, så de er der 100 pct.
Derfor synes jeg faktisk ikke, at fraværsgrænsen er et problem, man skal diskutere.
Så forstår jeg på fru Rosenkrantz-Theil, at hun er meget nervøs for, at man krænker retssikkerheden, hvis det er sådan, at man f.eks. har forskellige fraværsgrænser på de forskellige gymnasier.
Jeg kan oplyse fru Rosenkrantz-Theil om, at det faktisk blev undersøgt for nogle år siden.
Så længe der er meldt meget klart ud med hensyn til retssikkerheden, vurderer Ombudsmanden, er det ikke at krænke nogens retssikkerhed.
Hvis man ved, hvad det er for nogle vilkår, man går ind i gymnasiet på, og at vilkårene godt kan være forskellige i forhold til nabogymnasiet, er det ikke at krænke retssikkerheden.
Det er heller ikke noget, vi påtænker og ønsker - i hvert fald ikke fra Venstres side - at få sat ind i lovgivningen.
Om rammerne i øvrigt er det jo sådan, at en del af det henhører under amterne, og derfor er det ikke noget, som vi i Venstre, så længe der sidder en Strukturkommission, ønsker at diskutere.
Vi afventer Strukturkommissionens vurdering af, hvilke rammer der så bør være for løsningen af den opgave, som ligger på det almene gymnasium.
Til hr. Carsten Hansen vil jeg sige, at når man forøger danskfagets timetal på hf, er det jo typisk - i hvert fald ud fra alle de oplysninger, jeg har som forudsætning - at det er en forøgelse fra 180 til 200 timer.
Men 200 timer er stadig væk lige knap 100 timer mindre end det danskforløb, man får på det almene gymnasium
, og derfor synes jeg som sagt, det er fair at kalde en spade for en spade og sige, at det ikke kører til et A-niveau, hvis man har 200 timer, men hvis man tilvælger dansk på A-niveau på hf, således at man samlet har 300 timer eller deromkring, således at det matcher det almene gymnasium, så synes jeg, det er fair nok at kalde det et A-niveau. Med hensyn til efteruddannelse af lærerne: Det er jo en af de diskussioner, som vi må tage.
Jeg vil så sige til fru Louise Frevert, at de matematiklærere, vi har i dagens gymnasium, både underviser sproglige, der skal have naturfag og nå matematik på C-niveau - og det vil sige at undervise på én måde - og matematikere, som skal nå matematik på C-niveau; det vil sige at undervise på en anden måde.
Så de er vant til at undervise eleverne på forskellig måde.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-27:
Jeg vil tage noget op, som jeg selv betragter som ganske uvæsentligt, men det har desværre spillet en større rolle, end det efter min opfattelse burde, og det er spørgsmålet om disciplinering.
Der vil jeg spørge, om ikke fru Gitte Lillelund Bech er opmærksom på, at den der 10 pct.s-regel jo ikke er en strafregel i den forstand, at det er sådan noget, rektor kan bruge i form af, at nu skal de straffes, eller at nogen siger, at det er en ret, de har.
Det er jo en regel, der går ud på, at eleverne har et nedslag i pensum, fordi de følger undervisningen fuldt ud, og følger de så ikke undervisningen fuldt ud, skal de op i fuldt pensum.
Det er det, der er udgangspunktet for det her, og der er det noget underligt noget at sige, at nu skal man have en disciplineringsregel på denne her baggrund, for det er jo et spørgsmål om, om de har tilegnet sig undervisningen.
Derfor er det en meget firkantet måde at gå ind i det på, at man siger, at nu kan rektor bestemme frit, om de skal op i fuldt pensum, og at han eller hun kan smide eleverne ud, som det passer vedkommende.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-27:
Først skal jeg sige, at jeg synes, det er ærgerligt, at man ikke ønsker at gøre noget ved rammerne for gymnasiet.
Jeg synes, det er ærgerligt, at man ikke vil tage diskussionen her om, hvorvidt det ville være relevant at gå ind og lave lovgivning omkring klassekvotienterne.
Klassekvotienterne stiger støt rundtomkring, og det er en af årsagerne til og har været det, fordi den altid har været for høj, at mange bliver tabt på gulvet i gymnasiet.
Det er simpelt hen, fordi der ikke er tid til at tage hånd om den enkelte elev; der er ikke plads til alle i klasselokalet.
Jeg vil så sige omkring fraværsgrænser, at jeg synes, det er helt fint at diskutere fraværsgrænserne.
I Enhedslisten har vi altid ment, at fraværsreglerne skulle afskaffes, så det er jo ikke et spørgsmål om, at vi ikke vil diskutere det, det vil vi meget gerne, vi er bare fuldstændig uenige i konklusionerne.
Jeg mener, at fraværsreglerne bør erstattes af en meget tættere klasselærerfunktion.
Jeg mener, man bør erkende, at det er en større gruppe, som går i gymnasiet.
Det kræver nogle andre pædagogiske funktioner, end man havde tidligere, da det kun var den såkaldte elite og forskole til universitetet.
Den tætte klasselærerfunktion ville kunne tage nogle af dem, som falder fra i gymnasiet eller ikke klarer sig særlig godt, i opløbet.
Men med pisken får man ikke den funktion, der får man udelukkende det produkt, at man har pisken over nakken på folk, men man får ikke bedre studenter af den grund.
Carsten Hansen (S), 2003-02-27:
Jeg tror ikke, sagt til fru Gitte Lillelund Bech, at vi tager hul på fagenes fest, fordi vi snakker om, at når man implementerer en reform, som betyder teamsamarbejde, projektforløb, betyder en anden måde at spille sammen på i fagene, måske oven i købet nye fag - det har vi jo ikke afgjort endnu, men det lægges der da op til - er det nødvendigt for at få reformen omsat til virkelighed, at de mennesker, der skal arbejde med den, også har de forudsætninger, der skal til.
Er fru Gitte Lillelund Bech ikke enig i, at det er utrolig nødvendigt, at der, ligesom under hr. Bertel Haarder i 1987, skal afsættes et betragteligt beløb til at sikre implementeringen af alle de gode lovgivninger, vi går og laver - hvilket det forhåbentlig bliver til - eller var det forkert på daværende tidspunkt, at hr. Bertel Haarder satte så mange penge af til efter- og videreuddannelse?
Louise Frevert (DF), 2003-02-27:
Jeg vil bare gerne have, at Venstres ordfører bekræfter, at det er meningen, at sproglige og matematiske elever skal gå i det samme introforløb, dog med denne her såkaldte differentierede undervisning, og at fru Gitte Lillelund Bech kan bekræfte, at fagligheden i fagene ikke vil blive reduceret, og her hentyder jeg specielt til de naturvidenskabelige fag.
Det vil jeg bare gerne have bekræftet, så jeg kan få en rolig nattesøvn.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-27:
Det vil fremgå senere af min ordførertale, at jeg generelt er positiv over for uddannelsesredegørelsen, derfor tager jeg nogle af mislydene nu.
Gymnasiet er præget af en stor gennemførelsesprocent i dag, gymnasiet er præget af lavt fravær.
Det er vigtigt at have som udgangspunkt, og derfor vil jeg spørge i forbindelse med de unge mennesker, som åbenbart i dag vælger at rykke sig selv op: Hvor mange skal man efter fru Gitte Lillelund Bechs opfattelse ikke have rykket op?
Dernæst: De unge mennesker, som i dag selv har et ansvar, hvad skal de, når de kommer ud af uddannelsen med hensyn til det ansvar? Er de så ikke også overladt til sig selv?
Var det ikke klogt at pålægge dem et ansvar også i gymnasiet med hensyn til deres eget forløb, og det vil sige også et ansvar for, om de rykker op eller ej?
Og med hensyn til fravær: Er det ikke sådan, at man må sige, at de undervisningstimer, som er interessante, rent faktisk også bliver fulgt af eleverne, så det ikke kun er et spørgsmål om eleverne, men også om undervisningens indhold?
Bodil Kornbek (KRF), 2003-02-27:
Det er utrolig spændende med den her redegørelse, for der er netop tale om en reform, og derfor er det godt at komme rundt i alle hjørner, også når det gælder eleverne, som forhåbentlig skal gå fra at være elever til at være studerende; hvad ligger der så i den proces?
Der er det jo interessant, når man taler om fraværsregler, hvilket jeg egentlig synes vi skal diskutere - vi går i hvert fald ind for, at de skal fjernes - at man så diskuterer, hvordan man får denne ansvarlighed frem hos de unge, som jo altså ikke skal føres i hold igennem 3 års forløb og risikere at dumpe efter 1.g, 2.g eller 3.g., og give rektorerne den, skal vi sige, magt.
Vi skal jo ikke umyndiggøre, men tværtimod ruste de unge til at kunne gå videre i et studieforløb efter gymnasietiden.
Så når man taler disciplin, mener fru Gitte Lillelund Bech så ikke også, at det er noget med, at man skaber den her dialog mellem elever og lærere, men også eleverne imellem; at man altså har nogle forpligtelser også i forhold til det fællesskab, man er en del af, at man er ansvarlig både i tilrettelæggelse og gennemførelse af undervisningen, og at det altså ikke skal ske ved, at man kan dumpe alt efter ens gennemsnit, men at der er andre muligheder for at fremme ansvarlighed?
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-02-27:
Til fru Louise Frevert vil jeg sige, at det er fuldstændig rigtigt forstået, at når man taler om et enhedsgymnasium, så starter alle elever i det samme, og det uanset om man, som fru Louise Frevert kaldte det, har en matematisk hjerne, eller om man har en sproglig hjerne.
Jeg mener faktisk ikke, at fagligheden reduceres.
Hvis det er sådan, at vi går ind og stiller krav om, at alle, uanset hvilken form for hjerne man i øvrigt måtte have, gul, grøn eller sort, eller hvad den er, har matematik på C-niveau, at man altså skal bestå matematik på C-niveau - man skal bestå en række andre fag på forskellige niveauer, og det skal alle uanset hvad - så mener jeg faktisk ikke, at fagligheden reduceres, tværtimod.
Og slutmålet tror vi altså stadig væk på at man kan nå ved at lave et ½ års forløb plus et 2½ års forløb.
Med hensyn til de enkelte gymnasier og fraværsprocenten, om man nedbryder de nationale standarder: Nej, det mener jeg faktisk ikke at man gør, for jeg synes ikke, at det er en fraværsprocent, der er afgørende for det enkelte gymnasium.
En national standard er, at vi sikrer, at der er en national studentereksamen, den kan vi sagtens sikre ved at stille nationale krav til, hvad man skal kunne for at få sin studentereksamen, det har intet med fravær og fraværsprocenten at gøre.
Hr. Aage Frandsen
må jeg medgive, at det er fuldstændig rigtigt, at de interessante fag følger de studerende også; det er også mit indtryk.
For det ved vi er faktum på nogle gymnasier.
Jeg vil så sige til det her med at pålægge de unge et ansvar, at jeg faktisk synes, at vi pålægger de unge et ansvar - det er også til fru Bodil Kornbek - i forbindelse med at begynde at tale om større samspil mellem fagene, tale om almen studieforberedelse.
For jeg er af den opfattelse, at man ikke kan tale om almen studieforberedelse og forberedelse til, at man skal til at være studerende og i højere grad arbejde selvstændigt, ved bare at stå foran en tavle og prædike, at sådan gør man.
Det skal leves ud i gymnasiet.
Derfor forventer jeg også, at man igennem de 3 år i gymnasiet som ung elev/studerende påtager sig et større ansvar og også bliver givet et større ansvar i forbindelse med tilrettelæggelse og gennemførelse af undervisningen.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-27:
Der er en modsigelse i meget af den tænkning, som er i uddannelsesredegørelsen, der på den ene side siger, at der skal være større ansvarlighed, mere studieorienterethed, rettes ind på uddannelserne og alt det der, sådan at vi ikke risikerer, at unge mennesker, der begynder på en videregående uddannelse, taler om, at de går i skole.
På den anden side siges det, at når det gælder om at komme til undervisningen og følge undervisningen, kan de ikke selv finde ud af det.
Så sætter vi nogle strikse regler ind, og der er straf og sanktioner.
Det er da motivationen, der gør det.
Det er da det, at der en undervisning, der er interessant.
Nu har de jo selv valgt at få den undervisning, men de har jo ikke valgt deres lærer.
Det er da også et spørgsmål om, at den undervisning, de modtager, er inspirerende, sjov, vigtig og nødvendig, og derfor kan man jo også se, at det ikke kun er elevernes fravær, der er lidt forskelligt, det er også elevernes læreres fravær, der er lidt forskelligt, og det er vel ikke kun elevernes fejl.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-02-27:
er det jo, som jeg også har sagt tidligere, utrolig spændende.
Så er vilje, engagement og motivation nogle faktorer, som er utrolig vigtige for, at sådan en ny struktur også skal lykkes.
Det vil sige også elevernes engagement og motivation.
Når vi taler om sanktioner, når vi taler om, at man kan dumpe osv., næsten som om der ikke skal være en dialog, at man ikke selv er ansvarlig osv., jamen så virker det da ikke motiverende eller engagerende.
Tværtimod vil det da mere gå hen imod det, som fru Gitte Lillelund Bech sagde, nemlig den sorte skole.
Så møder man bare op, og nå ja så er det sådan.
Det bliver det tværtimod ved, at man er i dialog og bliver ansvarliggjort over for det, der skal foregå i de næste 3 år.
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-02-27:
Til hr. Frandsen vil jeg sige, at jeg ikke mener, der er en modsigelse i at have større ansvarlighed og så det med f.eks. mulighederne for, at man selv rykker sig op i næste klasse.
Det, jeg sådan set tænker på, er specielt det her med, at rektor har mulighed for at tage en samtale med eleverne, om det netop nu er en god idé, at de rykker op i næste klasse og måske endda bl.a. kan sige, at det kan han faktisk ikke tillade.
Det er måske i høj grad at sikre den gruppe, som jeg talte om før.
Det er netop den gruppe, som ligger lige på kanten af overhovedet at kunne gennemføre en studentereksamen.
Det er faktisk unge, som jeg vil påstå er kommet ind på den gale ungdomsuddannelse.
De er ikke kommet ind det rigtige sted.
Det kan godt være, de synes, de får lidt ud af det, når de sidder der, men rent faktisk er det at stikke de unge blår i øjnene, hvis det er sådan, at de kommer ud med en studentereksamen med 6,2 i snit.
Den kan ikke bruges til noget som helst.
Så tror jeg på, at det ville være meget, meget bedre for den unge, hvis man allerede i 1.g havde fået en snak om, at enten går den unge om, eller også er det måske en anden ungdomsuddannelse, der skal tages, én, der passer bedre.
Derfor synes vi det er naturligt, bl.a. for at sikre, at man får valgt rigtigt så tidligt som muligt, at rektor kan gå ind og være med til at sige: Det er altså ikke tilrådeligt, eller vi ønsker ikke, at du flytter op i 2.g eller i 3.g. Jeg vil så også give hr. Frandsen ret i, at jeg tror, man på alle gymnasier kan opleve, at der også er nogle lærere, hvor fraværet af elever er større end hos andre lærere.
Derfor vil jeg sige: Hele reformen står og falder med, at lærerne ønsker at gå ind i at tænke samspil mellem fagene, ønsker at gå ind i, engagere sig i, at det her er en anderledes form at tænke gymnasium på, end det valggymnasium og for den sags skyld også det grengymnasium, der har været før.
Det er nu altså ulig meget mere interessant at diskutere Niels Bohrs teorier
, hvis det er sådan, at de elever, der sidder der, de studerende, der sidder der, samtidig også har et indtryk af, hvad det var for en tid, Niels Bohr levede i, hvad det var for nogle andre store tænkere, der var på det tidspunkt.
Det tror jeg simpelt hen gør, at man som lærer kommer til at brænde meget mere for sit fag.
Fru Bodil Kornbek må jeg skylde svar.
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-02-27:
Nu gik mit spørgsmål ikke så meget på, om man sammensætter studieretninger.
De kan være meget naturvidenskabelige, meget humanistiske, meget samfundsvidenskabelige, men rent faktisk tror jeg, hr. Carsten Hansen og jeg er enige om, at der i fremtidens gymnasium fortsat skal være en fælles basis, som består af en række fag, som man skal nå på bestemte niveauer, uanset hvilken studieretning man vælger.
Jeg ønsker sådan set bare en tilkendegivelse fra hr. Carsten Hansen om, hvilken vægt man forventer i Socialdemokratiet, at de tre videnskaber får inden for de her fællesfag.
Er det primært de klassiske fag, som typisk er humanistiske, som skal være fællesfagene, og så resten - det kunne være naturvidenskab - ligge på studieretningerne?
Eller skal det være en mere ligelig fordeling mellem de tre forskellige videnskaber, som indgår i det almene gymnasiums fagpakke?
Det var sådan set det, der var mit spørgsmål.
Med hensyn til formålsparagraffen må jeg lige sige til hr. Carsten Hansen: Altså for mig at se er der jo et alternativ, der hedder, at hvis det ikke er den samme formålsparagraf, der er, så skal man i hvert fald i det mindste sikre, at der er en udbygget formålsparagraf for hver eneste ungdomsuddannelse og en formålsparagraf, som på nogle punkter i høj grad lapper over, qua der også er et samspil mellem de forskellige uddannelser.
Jeg ved ikke, om hr. Carsten Hansen vil komme med et par enkelte kommentarer til en sådan model.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-27:
Jeg vil godt spørge om det med en fælles formålsparagraf.
Ville den rigtige model ikke være, at man havde en fælles paragraf eller elementer i en paragraf, som gjaldt alle fire gymnasiale uddannelser, hvoraf det så ville fremgå, at der er en række almendannende ting, som ligger i alle uddannelser, og almendannende ting her ville naturligvis, som det er, når det drejer sig om almendannelse, både være humanistiske, sproglig-kommunikationsmæssige, samfundsvidenskabelige, naturfaglige og vel også musisk-kreative?
Så har hver uddannelse sin egen bestemmelse, at netop denne uddannelse er karakteriseret ved sådan og sådan, sådan at der både er et fælles grundlag og så et specifikt, netop fordi vi understreger vel alle sammen, at det også skal være fire uddannelser med hver deres faglige profil.