runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-08:
Jeg vil gerne understrege, at mig bekendt er der ingen ministre, der har overtrådt lovgivningen i den her forbindelse.
Der har da også været eksempler på, at ministre har udøvet et skøn, der faldt anderledes ud end min vurdering af sagen, og det har jeg også givet udtryk for, bl.a. over for Folketinget, hvor jeg jo tidligere har afgivet svar til Folketinget på konkrete spørgsmål.
Der kan jeg da i øvrigt henvise til, at det selvfølgelig så også har virkning, når jeg afgiver de svar.
Bl.a. fremgår det jo af økonomi- og erhvervsministerens redegørelse for den seneste sag vedrørende bidrag til en messeavis, at på baggrund af statsministerens svar på et folketingsspørgsmål den 29. april 2005 skærpede Økonomi- og Erhvervsministeriet sin praksis på området.
Karen Hækkerup (S), 2006-11-08:
Det er udmærket, at ministeren har skærpet sin praksis på området.
Det ændrer bare ikke ved, at han lige har deltaget i en reklametryksag, som er husstandsomdelt til 125.000 husstande, og hvori han både har skrevet sin egen tekst og anpriser et specielt firma med navns nævnelse, ikke en gang, ikke to gange, ikke tre gange, men fire gange.
Så vil jeg bare spørge: Hvor mange skærpelser skal der egentlig til, før statsministeren bliver tilfreds med den måde, som hans ministre åbenbart håndterer de her etiske spilleregler i regeringen på, og at de slet ikke bliver overholdt?
Er det ikke på tide at lave nogle sanktioner, når statsministerens ord åbenbart ikke længere er så vigtigt for ministrene, at de retter sig efter det, når statsministeren giver besked om, at nu er det nok?
De ministre er jo fløjtende ligeglade.
Er det ikke på tide at sætte nogle sanktioner i værk?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-08:
Selvfølgelig overvejer regeringen da forskellige scenarier, det er da en forpligtelse, enhver regering har til enhver tid, at man hele tiden overvejer situationen, i lyset af hvordan udviklingen er.
Nu er der f.eks. truffet beslutning om, at den lejr, hvori britiske og danske soldater er, skal flyttes, og vi ser en udvikling i den sydlige del af Irak, hvor irakerne har overtaget ansvaret for sikkerheden i to ud af fire provinser, og vi forventer, at de i løbet af ikke så lang tid kan overtage ansvaret i en tredje af de fire sydlige provinser, og forhåbentlig vil de så i løbet af næste år kunne overtage ansvaret i den fjerde.
Alt det påvirker da vores tilstedeværelse, så selvfølgelig overvejer vi da hele tiden forskellige scenarier.
Frank Aaen (EL), 2006-11-08:
Det nye er, at statsministeren i går på sit sædvanlige pressemøde udtaler, at den danske linje er uændret, nemlig den, vi lige har hørt.
Men – kommer det så – en kommende eventuel tilbagetrækning vil ikke ske, uden at Danmark har talt med sine partnere i den internationale koalition.
Hvor man i USA har en meget alsidig og bred debat, også med deltagelse af eksperter fra regeringsniveau, hvor man i England har en bred og alsidig debat, også med deltagelse af militære ledere, om, hvad vi skal gøre anderledes i Irak for at opnå en fred, kan vi herhjemme ikke høre et ord fra regeringen, fra dansk militær eller fra statsministeren om, hvad det er for overvejelser, man gør sig.
Det er da meget utilfredsstillende for demokratiet, at vi overhovedet ikke kan høre noget som helst om, hvad det er, regeringen har i tankerne, når den siger, at vi nu skal have en ny strategi.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-08:
Det har jeg faktisk talt om fra starten af, nemlig at målet er, at de udenlandske tropper skal ud af Irak igen.
Jeg har flere gange slået fast, at vi ikke skal være der en eneste dag længere, end det er nødvendigt.
Det går simpelt hen ud på, at vi skal gøre irakerne i stand til selv at overtage ansvaret for sikkerheden.
Ved at uddanne deres soldater og ved at uddanne en politistyrke skal de selv blive i stand til at overtage ansvaret.
Det har været målet hele tiden, og det er der ikke noget som helst nyt i.
Frank Aaen (EL), 2006-11-08:
Jeg er sikker på, at målene er uændrede – det kan vi dog afprøve lidt mere ved en anden lejlighed, for jeg tror, at man har ændret holdning også på det punkt – men det centrale var, at statsministeren sagde, at der nu er brug for en ny strategi.
Jeg er fuldstændig enig med statsministeren i, at den gamle strategi har været en katastrofe, og der er mildest talt brug for en ny strategi.
Men det kan da ikke passe, at Danmark reelt er i krig, det kan da ikke passe, at danske soldater skal sendes ud i verden, at irakere dør, at amerikanere dør, og at danskere dør, og at man – når man har indset, at man skal lave en ny strategi – så ikke bare vil løfte en lille flig af sløret for, hvad sådan en strategi kunne gå ud på.
Er det tilbagetrækning?
Jeg kunne forstå på ministermødet forleden, at man godt kan snakke om tilbagetrækning nu, det var jo tidligere forbudt og en hjælp til fjenden.
Men nu har statsministeren selv nævnt, under hvilke betingelser man kunne overveje tilbagetrækning.
Er det det, der er på tale?
Det må man da informere om, så vi også kan få en diskussion om det, og så man ikke bare lige pludselig kommer og siger, at man nu har en ny strategi.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-08:
Det er ikke noget nyt spørgsmål, og derfor er svaret selvfølgelig også det samme.
Regeringens centrale mål er uændrede: Vi ønsker at sikre udviklingen af et stabilt demokrati i Irak; vi ønsker at sikre økonomisk genopbygning af Irak, og vi ønsker, at irakerne skal overtage ansvaret for deres egen sikkerhed.
Det har hele tiden været målet, og det er fortsat målet.
Derfor er det helt centralt, at den irakiske regering får gennemført den freds- og forsoningsplan, som den tidligere har lagt frem.
Det er altså nu engang kun det irakiske folk, der kan skabe et samfund, hvor de forskellige etniske grupper kan leve side om side, men vi skal selvfølgelig hjælpe dem med at skabe den nødvendige stabilitet, og her er vi ikke kommet langt nok endnu.
Det er derfor, jeg har sagt, at det er vigtigt, at vi løbende overvejer vores strategi for, M013s08560926tojo.fm Page 861 Friday, January 5, 2007 12:54 PM hvordan vi bedst når de overordnede mål i Irak, og målene er altså uændrede.
Frank Aaen (EL), 2006-11-08:
Som et ekko af USA's præsident George Bush meddelte statsministeren for 14 dage siden, at der nu var brug for en ny strategi i Irak.
Det tog vi så straks op i spørgetiden og spurgte adskillige gange, om vi kunne få lidt at vide om, hvad de nye overvejelser gik ud på, hvilke strategiske ændringer, hvilke politikændringer regeringen havde i tankerne i forhold til Irak.
Det kom der ærlig talt ikke meget ud af, heller ikke da vi i forlængelse af det spurgte efter, hvad det er, der er gået galt i Irak.
For man laver jo ikke en strategi om, hvis det ikke er, fordi den gamle ikke længere virker eller måske aldrig har virket – det sidste er tilfældet den her gang.
Hvad var det, der gik galt med den gamle strategi?
Hvornår gik det galt?
På den måde ville man også kunne se, hvad der skal til for at rette op på den gamle strategi.
Det kunne vi heller ikke få noget svar på.
»Vil statsministeren delagtiggøre befolkningen i, hvilke ændringer af strategien i Irak der kan komme på tale?«
Lise von Seelen (S), 2006-11-08:
Vi har for ganske nylig modtaget en analyse fra FTF, som har undersøgt, hvor mange lukkedage der er i vores børns dagtilbud.
Lukkedage er altså helt almindelige arbejdsdage, hvor børnenes dagtilbud simpelt hen lukker ned, således at børnene ikke kan komme i deres vante omgivelser.
Til i hvert fald vores store overraskelse er der 83 pct. af børnetilbuddene, som har et fænomen, der hedder lukkedage.
Der vil jeg godt spørge ministeren om, hvilken indflydelse ministeren opfatter at det har på kvaliteten for vores børnetilbud, at der er så mange af børnetilbuddene, som arbejder med begrebet lukkedage.
Det er jo sådan, at vi i dag kan konstatere, efter at regeringen og Dansk Folkeparti nu har indgået en finanslovaftale, at der næste år bliver flere penge til daginstitutionerne.
Vi har besluttet, at der skal afsættes 600 mio. kr. over de næste 3 år til at forbedre kvaliteten i daginstitutionerne og samtidig nedsætte taksten for forældrene.
Så vi gavner børnefamilierne, og vi gavner institutionerne.
Når det gælder lukkedagene, har jeg også med interesse set FTF's statistik, og det er sådan set anden gang, der kommer en undersøgelse fra FTF.
Jeg har også noteret mig, at det jo kun er 16 pct. af institutionerne, der er undersøgt, og at den gennemsnitlige stigning i antal lukkedage pr. institutionstype er 0,6 dag.
Det er jo en meget beskeden stigning fundet på et meget spinkelt M013s08560926tojo.fm Page 878 Friday, January 5, 2007 12:54 PM grundlag, så man kan virkelig ikke på nuværende tidspunkt sige, om der samlet set bliver flere eller færre lukkedage næste år, men jeg synes, det er noget, vi skal undersøge nærmere.
Jeg har nu sendt den første undersøgelse og vil også sende den anden undersøgelse fra FTF til Familie- og Arbejdslivskommissionen, fordi jeg synes, det naturligt må indgå i arbejdet med at se på, hvordan vi kan skabe bedre balance mellem familie- og arbejdsliv, se på, om der bliver flere lukkedage, og i hvilken udstrækning det måtte være et problem for familierne.
Men jeg vil godt sige generelt om lukkedage, at selvfølgelig skal kommunerne have mulighed for at have nogle lukkedage; det kan være ved juletid, det kan være grundlovsdag, det kan være andre tidspunkter, hvor der næsten ingen børn er i daginstitutionen.
Det må bare være sådan, at kommunen så sørger for, at de børn, der skal have pasning den dag, kan få det et andet sted i kommunen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-08:
Jeg vil blot gentage, hvad jeg allerede har sagt: At det er min klare holdning, at ministre skal være tilbageholdende med at optræde i reklamemæssige sammenhænge, og at ministre bør afholde sig fra i reklamemæssigt øjemed at anprise virksomheder eller deres produkter.
Det er min klare holdning, og den er der ikke nogen der kan være i tvivl om, hverken i regeringen eller uden for regeringen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Nu vil jeg ikke gå ind i alle detaljer i den konkrete sag, for der vil jeg henvise til økonomi- og erhvervsministerens egen redegørelse.
Jeg vil blot fremhæve, at økonomi- og erhvervsministeren i sin redegørelse klart understreger, at der er tale om et indlæg til en messeavis, som helt generelt er om byggeriet i Danmark, hvilket ikke kan overraske nogen.
Økonomi- og erhvervsministeren er faktisk minister for byggeriet i Danmark, og selvfølgelig må økonomi- og erhvervsministeren ytre sig om byggeriets vilkår i Danmark.
Det fremgår endvidere af redegørelsen, at ministeren havde betinget sig, at indlægget skulle præsenteres på en sådan måde, at det ikke var i forbindelse med bestemte firmaers logoer.
Desværre er den aftale, som ellers var indgået, blevet overtrådt fra udgivernes side.
Det kan man altså ikke laste økonomi- og erhvervsministeren for.
Rasmus Prehn (S), 2006-11-08:
Jeg kan forstå, at statsministeren lægger an til, at der er nogen, der har skønnet mere forkert end andre, at det for de ministre, som tilfældigvis har fået taget et billede, er sket ved et uheld.
Men hvis en minister som i erhvervsministerens tilfælde direkte selv skriver en tekst, altså åbenlyst selv sætter sig til tasterne og skriver en tekst, som ministeren er klar over fremgår i et reklamefremstød, er der så ikke tale om et meget alvorligt skønsproblem?
Er der ikke tale om, at ministeren virkelig har skønnet forkert?
Og er statsministeren sikker på, at han med de ord, der er faldet her, har indskærpet det så tydeligt, at borgerne i det danske samfund kan være sikre på, at der ikke er ministre, der fremover drister sig til at skønne lidt forkert igen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-08:
I øvrigt kan jeg også oplyse her, at jeg på det sidste ministermøde fandt anledning til at nævne sagen og redegøre for min holdning til den og retningslinjerne.
Det er min klare opfattelse, at ministrene gør deres yderste for at administrere disse regler på en god og ordentlig og redelig måde, men jeg tror også, at man skal være opmærksom på, at man i det virkelige liv altid vil kunne komme ud for, at der er nogle grænseflader, for i samme øjeblik en minister f.eks. optræder i en virksomhed på virksomhedsbesøg, så vil man jo kunne sige, at det er en reklame, fordi ministeren kommer, der er presse, og der bliver taget billeder osv.
Men det ville da være fuldstændig urimeligt, hvis ikke en minister ligesom alle andre politikere kunne komme ud i de virkelige liv og besøge virksomheder og se, hvad der foregår i samfundet.
Det kan jeg heller ikke tro spørgerne synes at man skal forbyde.
Er det så reklame, eller er det ikke reklame?
Der vil jo altid være nogle skønsmæssige afgørelser, og der har jeg så givet klart udtryk for, at ministrene skal være meget, meget tilbageholdende i de her sager.
Rasmus Prehn (S), 2006-11-08:
Jeg kan forstå på statsministeren, at statsministerens vurdering er, at en række af hans ministre har skønnet forkert, simpelt hen har skønnet forkert med hensyn til, hvad der var den korrekte adfærd i forhold til reklamer.
Vil statsministeren tage initiativ til samtaler eller andet, hvor statsministeren vil fortælle ministrene lidt om, hvordan de skønner rigtigt i fremtiden, så statsministeren ikke risikerer at løbe ind i lignende sager fremover?
Det er jo lidt pinligt, at statsministeren nu flere gange har indskærpet, at der skal være orden i det her og ministrene så tilsyneladende gør, hvad de selv har lyst til.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-11-08:
Fru Karen Hækkerups fremstilling af sagen må stå fuldstændig for hendes egen regning.
Jeg kan hverken genkende eller godkende den.
Med hensyn til den konkrete sag vedrørende økonomi- og erhvervsministeren kan jeg i det hele henvise til den redegørelse, som økonomiog erhvervsministeren har afgivet i den anledning.
Karen Hækkerup (S), 2006-11-08:
Jeg kan forstå, at statsministeren har taget den redegørelse, som vicestatsministeren har givet, til sig.
Det er jo rigtigt, at der også står, at viceM013s08560926tojo.fm Page 860
Friday, January 5, 2007 12:54 PM
statsministeren forholder sig generelt til byggeriet.
Statsministeren siger selv, at vicestatsministeren også er minister for byggeriet, men han er jo også minister for erhvervslivet, og det har han måske nok glemt i den her sag.
Jeg vil gerne læse noget op, for vi Socialdemokrater er jo ikke alene om at være kritiske over for, at regeringens ministre igen og igen deltager aktivt i reklamesager.
Rent faktisk er der mange professorer, som er gået på banen, også professorer i forvaltningsret.
Senest har professor i forvaltningsret ved Aalborg Universitet Claus Hagen Jensen været ude at sige, at det, som vicestatsministeren har gjort, er kritisabelt, fordi han i teksten fire gange nævner et specifikt firma.
Derfor står sagen kun at fortolke som en reklame og kan ikke siges at være generel, for den kan ikke anvendes af andre byggefirmaer.
De vil jo ikke sætte en tekst i, som ministeren har skrevet, der reklamerer for et andet firma hele fire gange.
Nu er spørgsmålet slut, og jeg kan forstå, at statsministeren ikke vil uddele flere næser, ikke vil indskærpe yderligere over for sine ministre, at det her er uacceptabelt.
Vi må så overveje i oppositionen, om vi måske skal fremsætte et beslutningsforslag, der gør, at der kan indføres sanktioner, for det er jo noget, ministrene ellers normalt tror på virker: At når nogen gør noget forkert, så må det have en konsekvens, men åbenbart bare ikke lige, når det drejer sig om ministre, der bryder reglerne.
Lise von Seelen (S), 2006-11-08:
Nu gik mit spørgsmål jo sådan set slet ikke på, at der var en stigning i antallet af lukkedage, men jeg kan godt fornemme ministerens store engagement med hensyn til at fortælle os, at den stigning ikke er særlig stor, for undersøgelsen siger jo samtidig, at det er rigtigt, at der kommer en stigning i år 2007.
Men det flytter jo ikke ved det faktum, at der overhovedet arbejdes med et begreb, der hedder lukkedage, hvor børnene ikke kan være i deres vante omgivelser.
Der kan jo egentlig svares ganske kort på det: Er det en god ting for børnenes hverdag, at de er et sted, som indimellem lukker – og nogle af institutionerne er jo altså oppe på et stort antal lukkedage?
Ifølge undersøgelsen er der et gennemsnit på 8,3 lukkedage i de institutioner, der er undersøgt.
Opfatter ministeren, at det er en forbedret kvalitet for børnene, eller at det er en forringelse af kvaliteten for børnene?
Jeg har bare svaret på det spørgsmål, der står på dagsordenen.
Men det er jo ikke nogen ny ting, at der overhovedet er lukkedage i institutioner.
Sådan har det jo været i mange år, hvis ikke altid, at kommunerne har en vis mulighed for på dage, hvor der stort set ikke er nogen børn i institutionen, at sige, at der indfører man så en lukkedag.
Det kan så være lukkedage, man bruger til at uddanne personalet, og det skaber jo bedre kvalitet, når personalet bliver uddannet, altså hvis de samlet kan komme på en uddannelsesdag, eller det kan ske af andre grunde.
Ofte sker det på de dage, hvor der netop ikke er særlig mange børn i institutionen, og det vil sige, at det jo så er dage, hvor forældrene ikke har brug for at få passet børnene i daginstitutionen.
Men jeg er helt enig i, at vi skal holde nøje med det, for det kan selvfølgelig gå for vidt, og så må vi jo overveje, om der er anledning til at gribe ind over for det.
Men vi har jo også kommunal selvbestemmelse her i landet, og det tror jeg vi begge to respekterer.
Rune Lund (EL), 2006-11-08:
Mit spørgsmål gik egentlig på, hvornår man kunne forvente at statsministeren havde tænkt færdigt med hensyn til den nye strategi, som statsministeren mener er nødvendig i forhold i Irak.
Jeg mener også, der er brug for en ny strategi i Irak, jeg mener, at tropperne skal trækkes hjem, og jeg mener, alle de penge, der bliver brugt på militær, skal bruges til civil genopbygning.
Alene USA bruger omkring 500 milliarder danske kroner om året på Irakkrigen.
Jeg mener, der er mange ting, man kunne gøre, og jeg har mange bud på, hvad en ny strategi kunne gå ud på.
Vi har bare ikke hørt så meget fra statsministeren.
Statsministeren har faktisk ikke løftet sløret for, hvad den nye strategi går ud på; statsministeren har faktisk ikke givet et eneste konkret eksempel.
Det har statsministeren chancen for nu.
Ellers får man fornemmelsen af, at statsministeren slet ikke har tænkt sig om de sidste 14 dage med hensyn til, hvad den nye strategi går ud på.
Eller også får man fornemmelsen af, at statsministeren måske bare ikke har fået et opkald fra USA's præsident, George Bush, de seneste 14 dage om, hvad denne nye strategi skal gå ud på.
Hvad mener statsministeren?
Hvad er svaret?
Hvorfor får vi ikke et bud på den nye strategi?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-11-08:
Det er UNHCR, der er en del af FN, som vi er medlem af, som har opgaven med at monitorere, hvad der sker rundtomkring i landene, og som informerer landene, når der sker ændringer, og kommer med nye anbefalinger.
Sådan er arbejdsfordelingen, hvad det angår.
Jeg vil blot lige sige, at det ikke er Flygtningenævnet, som har ændret afgørelsen i den konkrete og efterhånden meget omtalte sag.
Men Flygtningenævnets beslutning har fået indflydelse på ministeriets afgørelse i den konkrete sag.
Må jeg så ikke godt – for det har der også været mange misforståelser om – sige følgende: UNHCR har ikke været inde og blande sig i eller har villet involvere sig i afgørelsen i den konkrete sag, og det står der intet om i sagen.
Men de gør opmærksom på, at de er vidende om, at vi har en sag, og i den forbindelse vil de gerne gøre os opmærksom på, at de er på vej med nogle nye vurderinger om situationen i det nordlige og østlige Sri Lanka.
Morten Østergaard (RV), 2006-11-08:
I den konkrete sag er situationen jo den, at den blev behandlet efter åbenbart grundløs-proceduren, og derfor ikke kunne indankes for Flygtningenævnet.
Af den grund kan det også virke lidt mærkeligt, at integrationsministeren i den konkrete situation valgte at lade det være op til Flygtningenævnet at afgøre det, idet det sådan set var en endelig afgørelse truffet i Udlændingeservice.
Men når vi synes, det er interessant, er det jo, fordi det rent logisk må følge, at hvis ikke man vil følge UNHCR, må det betyde, at man så pådrager sig et ansvar for – hvilket fru Anne Baastrup tidligere var inde på – at holde sig ajour med oplysningerne via de kilder, man nu har, det være sig internationale medier, egne factfinM013s08560926tojo.fm Page 884
Friday, January 5, 2007 12:54 PM
dingmissioner eller andre kilder
Hvorimod at man, hvis man sagde – hvad jeg synes var meget fornuftigt – at man ville følge UNHCR, så med rette kunne sige, at der skal informationen komme fra, og at de har informationsforpligtelsen.
Derfor er spørgsmålet jo, om ikke ministeren vil anerkende, at når man har valgt at sige, at det ikke er UNHCR, der afgør den her slags sager i Danmark, må det også være sådan, at den forpligtelse, som var lige ved at betyde, at den her 15-årige dreng blev sendt hjem til en nødsituation stik imod de danske regler, påhviler ministeriet, altså at sikre, at de oplysninger er tilvejebragt, når sådan en sag skal behandles.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-11-08:
Som jeg netop har redegjort for i forbindelse med besvarelsen af det tidligere spørgsmål fra hr. Morten Østergaard, er der ikke tale om, at Integrationsministeriet og de øvrige udlændingemyndigheder har truffet afgørelser mod UNHCR's anbefalinger.
Der er derimod tale om, at UNHCR er kommet med nye og ikke tidligere udmeldte oplysninger, og det har såvel ministeriet som de øvrige udlændingemyndigheder naturligvis taget til efterretning.
Danmark har altid haft og har fortsat et ganske udmærket samarbejde med UNHCR.
Som jeg også netop har nævnt, er UNHCR i kraft af sit mandat og sin tilstedeværelse i de forskellige lande en meget vigtig kilde i forhold til baggrundsoplysninger om situationen i andre lande.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at understrege, at UNHCR har lejlighed til at komme med en række anbefalinger, men at det jo er de danske myndigheder, der træffer afgørelser i udlændingesager i overensstemmelse med dansk lovgivning; en lovgivning, som er vedtaget af den lovgivende magt her i landet, nemlig Folketinget.
Det vil derfor altid være de danske regler, der er afgørende for udfaldet af en sag.
I den forstand er UNHCR's anbefalinger netop anbefalinger, og sådan må og skal det være i et parlamentarisk demokrati.
De danske asylmyndigheder har hurtigt taget konsekvensen af UNHCR's nye udmeldinger.
Den øverste asylmyndighed, som er Flygtningenævnet, har besluttet at udsætte udrejsefristerne for etniske tamiler fra det nordlige og østlige Sri Lanka, indtil UNHCR er kommet med sine nye og klart begrundede anbefalinger.
I den forbindelse vil jeg minde om, at afgørelse om asyl træffes af Udlændingeservice i første instans med klageadgang til Flygtningenævnet, og jeg har som integrationsminister ikke kompetence i sager om asyl.
Det er altså dermed heller ikke op til mig at beslutte, med hvilken vægt anbefalingerne fra UNHCR skal indgå i konkrete asylsager.
Morten Østergaard (RV), 2006-11-08:
Det, jeg vil sige, ligger i forlængelse af det, vi netop har diskuteret, fordi vi sådan set synes, at det er meget positivt, at integrationsministeren har lagt så stor vægt på, hvad UNHCR har sagt i den her sag.
Det giver nogle spændende perspektiver med hensyn til en generel diskussion af, hvor stor vægt det, UNHCR siger, skal have i vurderingerne.
For vi har jo under talrige samråd diskuteret, hvorfor ministeriet i forskellige sammenhænge har en anden vurdering end UNHCR.
Derfor må vi spørge til den her sag, hvor alene en ændret vurdering fra UNHCR's side førte til en anden afgørelse.
Er det præcedensskabende, og bliver det sådan, at UNHCR, hvis opgave det er at vurdere hjemsendelsessituationen rundtomkring, fremover står til troende, også i andre typer sager end dem om uledsagede mindreårige?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-11-08:
Jeg løber skam ikke fra noget ansvar.
Jeg tager ansvaret for de afgørelser, der bliver truffet i Integrationsministeriet.
Jeg tager også ansvaret for, at så snart der dukker nye oplysninger op, vurderer vi, om der er grundlag for at genoptage sagen, som der var i denne sag, hvor afgørelsen blev ændret.
Det tager jeg også ansvaret for.