Jann Sjursen (KRF), 2000-05-25:
Det er gode tider i Danmark.
Sådan indledte statsministeren sin tale til Folketinget i dag, og det er jo på mange måder rigtigt, ikke mindst hvis man vælger at anskue de gode tider i Danmark ud fra et økonomisk synspunkt, sådan som statsministeren især gjorde.
Danmarks økonomi er bundsolid, tallene på bundlinjen er fine, og det kan vi alle sammen glæde os over.
Men man kunne også stille sig selv det spørgsmål: Når nu det er gode tider i Danmark, hvorfor har så mange det så så dårligt, når Danmark har det så godt?
For sådan er det jo også, når vi skal se på billedet af Danmark.
Antallet af hjemløse stiger, antallet af familier, der går i opløsning, stiger, hvilket berører tusindvis af børn, og der er mange ensomme ældre og i øvrigt også børn.
Det er noget af det, der hører med til det billede, der skal tegnes af Danmark i de gode tider.
For Kristeligt Folkepartis vedkommende er det vigtigt, at vi for at gøre de gode tider bedre - for at bruge statsministerens udtryk, tror jeg - i højere grad satser på de menneskelige værdier, flytter fokus fra markedsværd til menneskeværd.
Det kræver, at den enkelte borger selv tager et ansvar for både sit eget og sine medmenneskers liv, men også at vi fra Folketingets side i højere grad sætter nogle rammer, der kan være med til at fremme de menneskelige værdier, som jeg i grunden tror vi er enige om i Tinget er så vigtige for vort samfund.
I forbindelse med finanslovforhandlingerne sidste år forsøgte vi fra Kristeligt Folkepartis side at sætte fokus på familieværdierne, ikke mindst fordi vi havde indtryk af, at regeringen rent faktisk på baggrund af utallige løfter selv måtte have en interesse i at være med til at indfri disse.
Vi foreslog, at det nu var tiden, hvor vi tog hul på den 1-årige barselsorlov, forbedrede vilkårene for de studerende forældre og gav støtte til dem, der selv passer deres små børn.
Vi kom oven i købet med et forslag til, hvordan man kunne finansiere tingene ved at omfordele de penge, der bruges på børneområdet i det hele taget.
Men det lykkedes os ikke at få bragt børnefamilierne og disse forslag ind i finansloven, og det, der kom med i finansloven på det familiepolitiske område, i øvrigt med støtte fra SF og Enhedslisten, synes jeg er lidt overraskende.
Forældrene, hvoraf mange ganske vist har en stresset hverdag, kan nu bruge hjemmeservice til at få hentet deres børn, og så var der en såkaldt mere fleksibel børnepasningsorlov, så forældre nu kan gå på børnepasningsorlov i ned til kun 8 uger.
Men er det måden til at skabe bedre sammenhæng mellem arbejdsliv og familieliv?
Det mener vi ikke fra Kristeligt Folkepartis side.
Der skal andre forslag til, både om at gøre noget mere for småbørnsfamilierne og om at få skabt en bedre sammenhæng mellem arbejdsliv og familieliv, sådan som de allerfleste børnefamilier gerne ønsker.
Til gengæld kom der også noget ind i finanslovaftalerne
om en helhedsskole.
Vi har tidligere været inde på det under debatten her i dag, og jeg vil godt understrege fra Kristeligt Folkepartis side, at det er helt oplagt, at der er brug for at styrke folkeskolen på en lang række områder.
Det gælder renovering af gamle og nedslidte bygninger, det gælder med hensyn til at få nye i stedet for nedslidte bøger, og det gælder spørgsmålet om at holde hold- og klassekvotienterne nede, så der virkelig bliver tid til det enkelte barn, og så intentionerne om undervisningsdifferentiering virkelig kan opfyldes.
Det gælder også spørgsmålet om indførelse og brug
af IT i undervisningen
Det er nogle af de ting, vi er optaget af, for det er sådanne rammevilkår, som vil være med til at betinge den gode hverdag for både elever og lærere i folkeskolen.
Men vi er også optaget af det pædagogiske og faglige indhold.
Alt skal selvfølgelig ikke være, som det engang har været, men for os er det vigtigt at sige, at det, som folkeskolen har brug for, ikke først og fremmest er flere timer, som det ligger i tankerne om helhedsskolen, hvor skoledagen udvides for eleverne i de mindste klasser. Vi mener ikke, der er nogen som helst grund til, at børn, om jeg så må sige, skal have planlagt deres fritid, og at man udvisker skellet mellem skole og fritid.
Det er derfor, vi siger: Lad skole være skole og lad fritid være fritid.
Finanslovaftalerne blev samlet set et kludetæppe, der nok indeholder lapper, som Kristeligt Folkeparti faktisk har givet tilslutning til, men som samlet set ikke var smukt.
Jeg vil gerne opfordre regeringen til - og det vil vi gerne fra Kristeligt Folkepartis side medvirke til - at man, for så vidt angår finansloven for 2001, satser på at få sammenhæng og helhed i tingene og satser på en egentlig aftale, hvor det ikke er skiftende flertal og skiftende, havde jeg nær sagt, finansieringstricks, der skal være med til at få det hele hjem.
Det er ikke til gavn for en solid og ansvarlig finanspolitik.
Vi vil fortsat tage spørgsmålet om bedre vilkår for børn og familier op i forbindelse med finanslovforhandlingerne
, men vi mener også, det er vigtigt at se på de ældres situation. Jeg tror, regeringen er blevet klar over, at det nok ikke lige var lykken, som man foreslog i forbindelse med sidste års finanslovforslag, at indføre brugerbetaling på visiteret hjemmehjælp, som man havde planer om i første omgang.
Dette blev heldigvis forpurret af et flertal i Folketinget, inden forhandlingen kom rigtig i gang, men der kom dog en dødepakke ud af det hele.
Det, som er lidt paradoksalt, er, at nu, hvor regeringen og et flertal i Folketinget har lavet en del imod de ældre, vil jeg nok sige, er man parat til at diskutere næsten hvad som helst, både i forbindelse med de folkehøringer, som pågår rundtomkring i landet, og ved at være villig til at se på lidt mere spektakulære forslag som f.eks. Ældre Sagens forslag om at indføre en ældrecheck.
Vi tror ikke, det mest påkrævede behov for de ældre i Danmark er flere penge, selv om der bestemt kan være nogle grupper blandt de ældre, som ikke har for meget at rutte med, for at sige det mildt.
Vi var med i et forlig vedrørende førtidspensionen.
Jeg synes, det er et vigtigt område, og aftalen skal nu i de kommende måneder konkretiseres.
For os har det været vigtigt, at man ikke førtidspensionerer mere end højst nødvendigt.
Her synes vi, det er positive takter fra regeringens side.
Men omvendt er det jo også vigtigt, at man ikke falder i den anden grøft og siger, at alle skal trækkes igennem diverse arbejdsprøvninger osv., også selv om de virkelig er så fysisk og psykisk nedslidte, at de virkelig ikke kan komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Vi ser frem til de fortsatte forhandlinger om førtidspensionsreformen og tror, at vi kan nå et godt resultat for de mennesker, som tidligere blot har fået denne passive ydelse, og så har vi ikke forventet mere af dem med hensyn til at kunne bidrage med noget på arbejdsmarkedet.
Det tror jeg faktisk mange gerne ville, hvis de fik mulighed for det.
Kristeligt Folkeparti har også tiltrådt og deltaget i forliget om gasreformen her i foråret, som fører til, at vi nu får en afbalanceret markedsåbning, hvor hensynet til både miljø, forbrugere og de store investeringer, der er gjort i infrastrukturen gennem årene, bliver tilgodeset, så vi ikke sætter det over styr, som vi har opnået.
Udlændingeområdet har været centralt i debatterne i Folketinget i det forgangne år, og vi glæder os fra Kristeligt Folkepartis side over, at regeringen og et flertal i Folketinget før jul besindede sig og afskaffede
, jeg havde nær sagt isolationsydelsen.
Den hed egentlig integrationsydelsen, men det blev i virkeligheden en isolationsydelse, fordi en lang række udlændinge, flygtninge især, på denne integrationsydelse blev isoleret i stedet for at blive integreret.
Regeringens udlændingepakke, som kom her i foråret, indeholder mange vigtige initiativer for at forstærke integrationen af udlændinge i vort samfund.
Det synes jeg er vigtigt at fastholde, også selv om det, som Folketinget har været direkte anledning til, nemlig lovgivning om og stramninger i familiesammenføringsreglerne, bestemt ikke har vakt Kristeligt Folkepartis begejstring.
Vi mener, at de stramninger, regeringen har lagt op til på familiesammenføringsområdet, også for, som man siger, at bekæmpe tvangsægteskaber, langt mere tager sigte på at begrænse antallet af udlændinge i Danmark.
Det mål kan man selvfølgelig godt have, men så synes jeg bare, man skal sige det direkte.
Vel er der store problemer med integrationen af udlændinge, men for Kristeligt Folkeparti er det ikke antallet af udlændinge i Danmark i dag, der er problemet.
Det er spørgsmålet om, hvorledes de bliver integreret, og det er her, vi skal satse, mere end noget andet sted.
Folketinget er på det udenrigspolitiske område, som jeg nu bevæger mig over til, på foranledning af regeringen i gang at diskutere en ny strategi for dansk ulandsbistand.
Jeg synes sådan set, det er et vigtigt perspektiv at få med i debatten i dag, hvor mange store udenrigspolitiske emner og selvfølgelig specielt euroen har været til i debat, og det er da også vigtigt.
Men jeg synes, det er vigtigt, når vi taler om de gode tider i Danmark, at vi også understreger, at disse gode tider skal bruges til, at vi rækker andre i verden en hjælpende hånd.
Regeringens oplæg »Partnerskab 2000«, altså en ny strategi for dansk udviklingsbistand, indeholder mange rigtige og gode perspektiver set med Kristeligt Folkepartis øjne.
Først og fremmest er vi glade for, at fattigdomsorientering er fastholdt som det helt afgørende kriterium, og vi ser frem til den videre proces.
Det er ikke alle enkeltelementer, vi er helt enige i, men dog de grundlæggende, vil jeg godt fremhæve.
Til gengæld er vi kede af, at det ikke lykkedes os i forbindelse med finanslovforhandlingerne at få vedtaget et ændringsforslag vedrørende selve udnyttelsen af ulandspengene, så der blev lagt et loft over, hvorledes regeringen kan flytte rundt på de forskellige konti, specielt i forbindelse med de store opgaver på det humanitære område.
Det har jo betydet, at bistanden til Afrika, især til de fattigste lande, er blevet udhulet, fordi midlerne blev flyttet over til den bistandspulje, der skulle gives til bl.a. Kosovo.
Sanktionerne over for Østrig har været et centralt tema i debatten i dag, og det bør det sådan set også være.
Jeg vil godt understrege, at selv om det formelt set ikke er en EU-beslutning, der har ført til sanktionerne mod Østrig - det er 14 enkeltlande, der har truffet beslutning herom - er de i hvert fald reelt en belastning af EU-samarbejdet som sådan, og det har fået konsekvenser for samarbejdet.
Vi tager naturligvis fra Kristeligt Folkepartis side afstand fra Jörg Haider og hans udtalelser, og vi kan da også godt være bekymrede over Frihedspartiets deltagelse i regeringen.
Men Østrig og dets regering må bedømmes på sine gerninger, og der er overhovedet ingen argumenter, der understøtter den danske og de øvrige 13 EU-landes sanktionspolitik, og derfor er vi i dag sammen med Det Konservative Folkeparti medforslagsstillere på et forslag til vedtagelse, som opfordrer regeringen til at ophæve sanktionerne, uafhængigt af hvad de andre 13 EU-lande måtte gøre.
Vi opfordrer regeringen til at gøre det uafhængigt af de andre, netop fordi der ikke er tale om en fælles EU-beslutning, og fordi Danmark selv har truffet beslutning om at ville deltage, for så kan vi også selv træffe beslutning om at ophæve disse sanktioner, og vi mener, at regeringen bør gøre det nu.
At fremme udviklingen for de allerfattigste i denne verden er, som jeg var inde på, også at føre aktiv sikkerhedspolitik, at mindske risikoen for krige og konflikter i denne verden og at operere med et sikkerhedsbegreb, som relaterer sig til andet end krudt og kugler.
Men nu fyger kuglerne desværre en gang imellem rundtomkring i verden, heldigvis ikke i vort eget land, men de har bl.a. gjort det i Mellemøsten og gør det stadig væk.
Israel har trukket sig ud af Sydlibanon, og der er nu behov for indsættelse af en FN-styrke.
Regeringer, der er parat til at lade Danmark deltage i sådanne aktioner, støtter vi fuldt ud fra Kristeligt Folkepartis side.
Men jeg synes også, der er grund til i debatten her i dag at nævne, at vi allerede i dag har mange udsendte soldater, og vi har også megen udrustning ude.
Derfor synes jeg, det er vigtigt, at vi har øjnene åbne for, om vi overhovedet kan tilpasse vore bidrag til de forskellige styrker rundtomkring i verden.
Det vil gavne forsvaret som sådan, og det vil også betyde, at vi hindrer den nedslidning, som er på vej.
Men det er selvfølgelig betinget af, at situationen er til det set i forhold til SFOR-styrken og i forhold til KFOR, og når Danmark på et tidspunkt har udsendt en styrke til Sydlibanon, skal man selvfølgelig der på et tidspunkt kunne trække sig ud igen. Statsministeren brugte i sin tale megen energi på vismandsrapporten.
Sjældent har man vel set en regering og en statsminister gå sådan i rette med de økonomiske vismænd, men jeg synes, det er befriende, at vismændene har påpeget, at en eventuel dansk tilslutning til ØMU'ens tredje fase nok så meget er en politisk som en økonomisk beslutning.
Det er vigtigt, og det er også derfor, vi fra Kristeligt Folkepartis side siger, at man må se den beslutning i sammenhæng med, hvad der i øvrigt sker i EU, og hvilke udviklingstendenser vi kan øjne.
Vel kan der være en pris at betale ved at stå uden
for euroen, også økonomisk, men der kan altså også være en pris at betale ved at være med, og det er en uigenkaldelig beslutning, som kommissionsformand Prodi sagde så tydeligt. Reelt ved vi heller ikke, om ØMU'en bliver en succes.
Kristeligt Folkeparti har nu på sit landsmøde sidste weekend truffet beslutning om at anbefale vælgerne at holde fast i kronen.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at der i partiet og især i folketingsgruppen stadig er delte meninger om netop euroen, men så meget desto mere føler vi, det er vigtigt, at synspunkterne for og imod bliver belyst så godt som muligt, og at vi kommer ud over en debat, som alene går på, om danske lønmodtagere nu mister så og så meget.
Brødet på bordet bliver det jo næppe, når alt kommer til alt, og det er her, jeg synes, at vismændene med deres tal i virkeligheden har gjort sit til, at kampagnen frem til den 28. september måske kan blive befriet for nogle af de værste økonomiske skrækscenarier.
Det håber vi i hvert fald fra Kristeligt Folkepartis side må blive tilfældet.
Lad mig slutte min tale her i dag med at sige, at vi fra Kristeligt Folkepartis side har forsøgt at få og på en række områder også har fået indflydelse det forgangne år.
Vi har faktisk været med i skiftende flertal for noget af den lovgivning, som er gennemført af regeringen, og vi er også klar til at tage arbejdstøjet på i næste folketingssamling. Men det er klart, at skal vi være med ved bordet, skal vi selvfølgelig også have indflydelse, og så skal der være noget at tale om.
Med disse ord vil jeg godt understrege, at vi ser frem til, at der bliver taget fat på de uløste problemer, der er med hensyn til børnefamilierne og de ældre og såmænd også miljøpolitikken, i den kommende samling.