runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aase D. Madsen (DF), 1998-12-11:
Dansk Folkeparti føler jo, at der ligger stramninger i det her - store stramninger endda - ved at man kan udsætte folk fra deres sommerhusbeboelse, hvis de har købt sommerhus efter den 20. oktober i år.
Der ligger nogle gode ændringsforslag, som Venstre har stillet,
som opbløder en lille smule på tingene, specielt med hensyn til den skærpede strafbøde på 25.000 kr.
Men hvis ikke jeg har læst det forkert, så ligger der da stadig væk strafbøder, hvor domstolene kan idømme straffe på helt op til 5.000 kr. for samme forseelse, hvis man ikke flytter ud i vinterhalvåret. Desuden ligger der det, at tvangsbøderne jo består, tvangsbøder, der hele tiden skal rulle oveni, oveni, oveni for hver eneste dag.
Der ligger en lettelse med hensyn til de tvangsbøder, nemlig at de ikke skal inddrives hver fjerde uge, men det er da væsentlige stramninger.
Hele denne øvelse går ud på en udtynding af helårsbeboere i sommerhusområderne.
For hvert et hus, der bliver solgt efter den 20. oktober,
er der reelt én helårsbeboer mindre, fordi vi har disse strafferegler, som kan sætte dem ud, hvis de ikke flytter deres folkeregisteradresse.
Så alt i alt vil Dansk Folkeparti stemme meget, meget imod det her, men vi går ind for Venstres forslag, fordi det letter en lille smule på selve administrationen af straffeforanstaltningerne.
Martin Glerup (S), 1998-12-11:
Nej, nu er det nok.
Man må jo sige, at hvis det letter administrationen, at man vil sende politiet ud til hver enkelt i stedet for at lade kommunen opkræve en bøde, ja, så forstår jeg ingenting. Jeg kunne godt tænke mig at spørge Dansk Folkeparti, om det virkelig er den måde, man prioriterer politiets arbejde på, at de skal sendes ud til det. Så vil jeg også gerne bede om at få at vide, hvad der er sket, siden Dansk Folkeparti i udvalget sagde, at man ville stemme imod Venstres forslag?
Aase D. Madsen (DF), 1998-12-11:
Hr. Glerup var vist med til det udvalgsmøde, hvor der var totalt kaos.
Der var - nej, jeg må ikke sige, hvad der skete dér - men lige pludselig får vi Venstres ændringsforslag, der indeholder det højere juridiske skoleridt, som der ikke er én levende mors sjæl, der kan gennemskue, uden at man får det gennemarbejdet.
Det er da klart, at vi ikke kan gå ind for det.
Og med hensyn til politiet, vil jeg sige til hr. Glerup, beklager jeg da også dybt, at politiet skal sættes på nogle sommerhusejere.
Men det er jo ikke Dansk Folkeparti, der har lavet den lovgivning om, at de skal sættes ud.
De skal så pudses på deres egne borgere og agere politimænd.
Vel skal de da ej.
Og så kan hr. Martin Glerup og hans parti måske tildele politiet flere ressourcer; det ville jo være godt.
Vibeke Peschardt (RV), 1998-12-11:
Til fru Aase D. Madsen: Det kan vel ikke komme bag på hende.
Hun nævner det her sommerhusforslag som det højere juridiske skoleridt; det er det faktisk ikke.
Både Kommunernes Landsforening og andre har jo anbefalet den model, der ligger her.
Så derfor kan jeg ikke forstå, at fru Aase D. Madsen kan kalde det for en særlig kompliceret sag.
Det Radikale Venstre er ikke enig i nogen af de ændringsforslag, Venstre har stillet.
Vi har i virkeligheden det synspunkt, at Venstre nu er på vej til at squeeze sig ud af hele den her sommerhussag, fordi de ubehagelige beslutninger jo ikke træffes her, men i næste øvelse.
Anni Svanholt (SF), 1998-12-11:
Først til hr. Hans Christian Schmidt: Jamen SF anerkender de afgørelser, der er taget i Kyoto og Buenos Aires.
Vi har jo også presset på, for at vi skulle have nogle ordentlige regler, når man har aftalt joint implementation, men der er jo ingen, der siger, at vi i Danmark skal gøre det på den måde.
Der er jo ingen pligt til, at vi skal tage en stor del som en joint implementation.
Det er der faktisk ikke i de regler, der er aftalt.
Det er, som miljø- og energiministeren har sagt: Vi sørger for at reducere her, og hvis man laver joint implementation f.eks. i Østeuropa, er det et supplement til de ordninger, vi har allerede.
Lene Espersen (KF), 1998-12-11:
Jeg vil godt starte med at takke hr. Jørn Jespersen for det spørgsmål, der er blevet stillet, for jeg synes da egentlig, at det vil være ganske interessant under udvalgbehandlingen
rent administrativt at få en belysning af, hvad Københavns Kommune har gjort i forhold til de andre levnedsmiddelkontroller rundtomkring i landet. Jeg må bare konstatere, at det kan vi jo i hvert fald sagtens få fremskaffet, og at Jørgen Højmark Jensen offentligt til flere aviser har udtalt, at man overhovedet ikke er villig til at bruge det at lukke en restaurant som en mekanisme
Jeg tror, at citatet var noget i retning af: Det nytter alligevel ikke noget, for de åbner jo bare igen, og derfor vil vi hellere bruge offentliggørelsesinstrumentet.
Det er den formulering, som jeg hørte chefen selv komme med, og det mener jeg i bund og grund er et stort problem, for som princip må man sige, at hvis kontrollen opdager, at en virksomhed ikke har orden på tingene, og giver dem et påbud, så synes jeg faktisk, at det er ganske urimeligt, at man udsætter forbrugeren for den fare, der kan være til stede, når den restaurant får lov til at fortsætte med at være åben.
Jeg er jo tilhænger af, at der selvfølgelig skal være en mulighed for, at man retter en fejl, hvis der har været noget galt en enkelt eller to gange, men ved gentagne grove overtrædelser og i tilfælde, hvor man virkelig må sige, at hygiejnen er i så elendig en forfatning, at det er til fare for en restaurationsgæst eller en forbruger at gå ind i den butik, så synes jeg, det er helt i orden at bruge lukningen som en sidste sanktionsmekanisme.
Og jeg må sige, at med hensyn til nogle af de billeder og nogle af de eksempler, som er blevet fremvist, og som der har været dokumenteret i dagspressen, så skuffer det mig meget, at levnedsmiddelkontrollen i København ikke har valgt at lukke restauranten, indtil tingene var bragt i orden.
Det er ganske enkelt ikke rimeligt i forhold til forbrugeren, at man ikke har foretaget sig andet end at sætte et navn i en avis.
Hans Christian Schmidt (V), 1998-12-11:
Jeg vil gerne spørge fru Anni Svanholt: Bakker SF op om det, der kommer ud af forhandlingerne, og det, der skete i Buenos Aires og for den sags skyld også i Kyoto?
Jeg må hellere spørge, om jeg har forstået det rigtigt:
Er SF af den opfattelse, at joint implementation ikke kan anvendes, når man kigger på Danmarks egne mål?
Er det rigtigt forstået, at man mener, at joint implementation kun kan bruges, hvis der skulle komme nogle forsøg et sted fra, men at man ikke kan lade det være en del af Danmarks politik?
Ole Vagn Christensen (S), 1998-12-11:
Jeg forstod ikke det med sportsfiskerne, og at jeg skulle tale specielt for dem.
Jeg talte om, hvad en fritidsfisker er for en størrelse.
Og til det med de dér pensionister, som hr. Christian H. Hansen snakkede om: Jamen hvis det er sådan, at de kan komme ind under reglerne om bierhvervsfiskeri, så er der jo overhovedet intet problem for dem. På den måde, som hr. Christian H. Hansen sagde det, blev det udlagt, som om hele Danmarks fiskekvote bare kunne stykkes ud i små portioner.
Så skulle folk bare have lov til at fiske, selv om de måske har deres erhverv og blot ønsker at dyrke det som en fritidsinteresse og ikke som et erhverv og derved tage fisk fra fiskerne.
Christian H. Hansen (DF), 1998-12-11:
Det er overhovedet ikke det, der er tale om.
Der er ikke tale om, at fiskene skal tages fra fiskernes kvote.
Det har altid kunnet fungere, og erhvervet har sagtens kunnet fungere, også uden at vi har haft det her omsætningsforbud.
Jeg vil foreslå, at hr. Ole Vagn Christensen måske bevægede sig ud til den gruppe mennesker, som jeg nævnte, og så, hvordan det her omsætningsforbud fungerede i dagligdagen.
Så ville hr. Ole Vagn Christensen få en helt anden og realistisk holdning til det.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 1998-12-11:
Det var hr. Ole Vagn Christensens bemærkninger, der får mig herop.
Nu er det jo fiskeri, vi snakker om i dag.
Men skal vi sammenligne det med andre ting, så ville hr. Ole Vagn Christensen måske komme med de samme bemærkninger.
Hvis vi tager landbruget, så skulle det måske også kun være de helt store landbrug, som skulle have lov til at virke.
Vi har utrolig mange små fritidslandbrug, som også har deres CKR-nummer, som er registreret, og som kan sende både det ene og det andet på et slagteri.
Ole Vagn Christensen (S), 1998-12-11:
Til hr. Christian H. Hansen: Jeg forstår godt, at man ikke kan lide realiteternes verden.
Men realiteternes verden er, at hvis de her fisk deles ud i små portioner på alle mulige mennesker, er de taget fra fiskerne, for den danske kvote bliver ikke større.
Men det er måske også ligegyldigt!
Så til det, som hr. Svend Aage Fauerholdt var inde på: Jamen loven lægger også op til, at hvis man har været fritidsfisker i 5 år, så har man mulighed for at kunne blive bierhvervsfisker.
Det vil sige, at herved kan den lille mand få lov til at fiske, og dermed har man så en andel af fiskebestanden.
Men det var overhovedet ikke det, som ordføreren for Dansk Folkeparti fremførte.
Ordføreren for Dansk Folkeparti fremførte, at det skulle man bare have lov til, og dermed tager man fisken fra fiskerne.
Og det tror jeg ikke er Dansk Folkepartis mening og holdning, når det kommer til stykket.
Christian H. Hansen (DF), 1998-12-11:
Nu tror jeg ikke, at hr. Ole Vagn Christensen skal stå heroppe og fortælle, hvilken holdning Dansk Folkeparti har.
Det skal vi nok selv redegøre for.
Det har jeg redegjort for i min ordførertale.
Jeg redegjorde for, at det omsætningsforbud, der er indført, er vi modstandere af.
Det rammer fritidsfiskere, det rammer sociale projekter, som jeg har nævnt, og lad os så stå ved det.
Så må hr. Ole Vagn Christensen jo redegøre for sin egen politiske holdning.
Annie Lunde Hansen (CD), 1998-12-11:
Som mange har sagt før mig her på talerstolen, så er lovforslaget primært en sammenskrivning af de love, der nu gælder for fiskeriområdet.
Dette er et tiltag, som vi er glade for i CD.
Det mindste, man må kunne forlange, er da, at de mennesker, som loven nu engang retter sig imod, også kan finde rundt i den.
Forslaget indeholder dog også nye ting, som jeg vil bruge min tid på.
Den mest vidtgående ændring er efter CD's opfattelse den delvise liberalisering af adgangen til at drive offentlige fiskeriauktioner.
Tiden må vist siges at være løbet fra den slags konstruktioner, hvor det er staten, der udvælger og bestemmer antallet af auktioner og auktionsmestre.
Vi synes dog, at det er godt, at man vil anvende et bevillingssystem, hvori der indgår visse grundlæggende krav til ansøgerne.
Men vi ser fremad, og vi ser frem til udvalgsarbejdet. Også forslaget om, at bøder i fremtiden - efter udgangen af år 2002 - indbetales til statskassen, er forskelligt fra det eksisterende system.
Der er sikkert ingen tvivl om, at beløbene i hjælpefondene hidtil har været anvendt både godt og rigtigt, og at de derved har været med til at fremme fiskeriet.
Men CD støtter forslaget om, at bøderne indbetales til statskassen i tråd med, hvad der i øvrigt er den altovervejende hovedregel i Danmark.
Et meget vigtigt element i forslaget er spørgsmålet om kontrol.
Det siger jo sig selv, at bl.a. en liberalisering af auktionssystemet med flere fiskeriauktioner til følge kræver en effektiv kontrol.
Denne kontrol forventer vi opretholdt og udbygget.
På fiskeriområdet som på andre områder er der hjemmel
for kontrolmyndighederne til at skaffe sig adgang til lokaliteter uden forudgående retskendelse.
Det er vigtigt, at forskrifterne om fiskerikontrollens kontrol med kvaliteten af fisk, der sælges til konsum på fiskeriauktionerne, er i nøje overensstemmelse med, hvad der gælder på fødevareområdet.
Der må være en sammenhæng i tingene.
Til sidst vil jeg sige lidt om bemyndigelseslovgivning, og også her kommer jeg til at gentage mig selv.
Også dette lovforslag indeholder et stort antal bemyndigelser til ministeren.
Derfor er det vigtigt, at Folketinget sætter nogle klare rammer for, i hvor høj grad ministeren vil kunne udfolde sig.
Særligt gælder det, at de beføjelser, ministeren har i forhold til at gribe ind i de rettigheder, der er givet af loven, udøves med skyldig hensyntagen til almindelige grundliggende retssikkerhedsprincipper.
Alt i alt er der jo tale om et meget stort antal paragraffer, der med de tilhørende forskrifter vil blive et særdeles omfangsrigt regelkompleks.
Selv om der jo i hovedsagen er tale om en videreførelse af eksisterende regler, gør det ikke noget, at man går ind og kigger lidt nærmere på reglerne.
CD synes som sagt, det er et positivt tiltag, som ministeren her er kommet med.
Vi glæder os til et godt og grundigt udvalgsarbejde, hvor detaljerne skal afpudses, så der kommer et godt og helstøbt resultat ud af bestræbelserne.
Det giver også en god kvalitet i lovgivningen, som vores formand siger.
Vibeke Peschardt (RV), 1998-12-11:
Nu er det måske ikke ligefrem kutyme ved førstebehandlingen af et lovkompleks, at man starter helt ovre i administrationen; men jeg kan ikke lade være med at komme med nogle bemærkninger til ministeren om - og der var egentlig andre ministre, der også burde høre dem - at kvaliteten af det lovforslag, der bliver lagt frem her, og som er en sammenskrivning af 9 love, er enestående god.
Lovforslaget om fiskeri giver lige som fødevareloven, som vi vedtog her i foråret, et virkelig godt overblik over, hvad Fødevareministeriets lovgivning er på fiskeriet.
Det synes jeg man skal roses for, og jeg kunne godt anbefale andre ministerier at gøre det samme.
Jeg kan tilslutte mig det, som fru Lene Espersen sagde: at det både for befolkningen og for os, der arbejder med lovgivningen, er et virkelig godt redskab.
Og til selve lovforslagets indhold: Hovedindholdet i lovforslaget er i virkeligheden ikke nogen forandring, da det er en sammenskrivning.
Det har vi som et liberalt tænkende parti ikke noget som helst imod, men hvis der kan komme andre modeller på banen, der måske kunne være bedre, er vi da også åbne over for at diskutere dem.
Dernæst er det indbetalinger af bøder til statskassen.
De er jo indtil nu gået i nogle særlige almene fonde.
Det ophæver man nu, så statskassen får bøderne.
Det finder vi også helt i orden.
Jeg vil så gentage mig selv fra de øvrige gange: Man bliver altså nødt til at have nogle administrative retningslinjer for at få de kontrollerende systemer, vi har i Danmark, til at svinge rundt.
Og så kan man være for dem, eller man kan være imod dem, og man kan synes, at der er for mange, men de bør være der. Dog vil jeg sige, at jeg er enig - jeg mener, det var SF, men der kan også være andre, der har nævnt det - i det med sanktionsbestemmelserne, og vi vil godt være med til at se på dem.
Jeg har hørt, at der i går var en offentlig debat om den mulighed, som loven giver, for administrativt at frakende folk retten til at drive fiskeri i op til 5 år.
Det mener jeg faktisk bør være et domstolsanliggende.
Det skal i hvert fald drøftes.
Det er sådan her i Danmark, at hvis man skal have frakendt sit kørekort, så bliver det altså gjort ved domstolene.
Det princip mener jeg egentlig også bør være her, men det er muligt, at der kan findes nogle administrative mellemveje.
Vi vil som sagt støtte forslaget og arbejde aktivt videre med det i udvalget.
Annie Lunde Hansen (CD), 1998-12-11:
Jeg vil godt sige til fru Vibeke Peschardt, at det er vigtigt, når der er så mange bemyndigelsestiltag til ministeren i lovene, at rammerne er i orden, og at der ikke er noget, der kan misforstås i lovforslaget.
Men rammerne er helt fine.
Jette Gottlieb (EL), 1998-12-11:
På vegne af vores ordfører, hr. Keld Albrechtsen, vil jeg sige, at Enhedslisten ikke har noget at indvende mod, at man samler hele lovgivningen vedrørende fiskeri i en lov.
Dog mener vi, at Amtsrådsforeningens indvendinger, som fremføres i deres høringssvar, er fornuftige.
De drejer sig bl.a. om, at fiskeriet i de ferske vande næsten udelukkende har rekreativt formål, og at det derfor bl.a. er oplagt, at ferskvandsfiskeri administreres sammen med den øvrige lovgivning om vores ferske vande.
Som konsekvens heraf bør administrationen af fiskeri i de ferske vande overføres til amtskommunerne.
Saltvandsfiskeriloven og ferskvandsfiskeriloven er nylig blevet lavet om, og jeg vil undlade at benytte den her lejlighed til at komme ind på Enhedslistens generelle indvendinger mod de love
, eftersom sigtet med det fremsatte fiskerisamlelov blot er at gøre lovkomplekset mere overskueligt.
Ole Vagn Christensen (S), 1998-12-11:
Den sidste bemærkning, som hr. Ole M. Nielsen kom med, var jo en trossag.
Hr. Ole M. Nielsen sagde: Jeg tror ikke, det er tilstrækkeligt.
Og jeg synes ikke, at kravet om, at man skal have dyrket sit område i 5 år, er en urimelighed.
Når det er noget, man gør i sin fritid, skal der jo ligesom være lidt facon på det.
Man skal nå frem til, at der er en anerkendelse, og at man ligesom har føling med tingene.
Og derfor tror jeg, at når de unge mennesker og også pensionisterne ser på de her ting, så har de drevet fritidsfiskeriet meget, meget længere tid end de 5 år, for de mennesker har det her som en del af deres liv, og som en del af deres tilværelse ved kysten.
Så jeg tror overhovedet ikke, at der er problemer, men lad os bare dyrke det.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-12-11:
Men det er ikke det, der er lagt op til.
Hvis det er 5 år, fra man er 18 år, er det alt for sent.
Det er helt unge mennesker, der skal i gang med det her.
Jeg er meget glad for tilsagnet om, at vi skal se på det.
Fritidsfiskere er jo ikke dækket af nogen
De organisationer, som de i virkeligheden er medlemmer af, modarbejder dem, fordi dér er det lystfiskerne, som udgør hovedparten, og de er så bange for, at fritidsfiskerne skal tage fiskene fra dem.
Så fritidsfiskerne er ligesom lidt enestående.
De udgør ikke et stort antal, så det er heller ikke noget med at lefle for nogen, som det blev sagt om en før, som leflede for en bestemt gruppe.
De er for få, til at man kan gide lefle for dem.
Det er tværtimod et spørgsmål om at kæmpe for de små.
Christian H. Hansen (DF), 1998-12-11:
Jeg ved ikke, om det var en leflen for nogen speciel gruppe, men jeg kunne da høre på hr. Ole Vagn Christensens tale nu, at det i hvert fald var en leflen for sportsfiskerne.
Der er faktisk utrolig mange mennesker, som bliver ramt af det her.
Som jeg nævnte tidligere eksempelvis pensionister, som har haft glæde af fritidsfiskeriet, men de er nu ramt af det her omsætningsforbud.
Der er en social institution oppe nordpå, som har lavet et projekt med unge mennesker, hvor de tager ud og hjælper de unge mennesker med at være på en fiskerkutter.
De har fanget fisk.
De er nu også ramt af et omsætningsforbud.
Det finder vi ikke er rimeligt.
Vi finder ikke, det er acceptabelt.
Det er vores holdning til tingene.
Hr. Ole Vagn Christensen må jo have sin holdning.
Lene Espersen (KF), 1998-12-11:
Her i anden omgang skal jeg fokusere på to ting i fiskeriministerens besvarelse.
Først hele diskussionen om en liberalisering af auktionen.
Nu kan jeg forstå på Venstre, at de allerede har leveret et flertal, men jeg håber da stadig væk, der bliver mulighed for, at vi under udvalgsbehandlingen kan gå ind i det her.
Nu vælger jeg et ud af de mange høringssvar, der har været, og det er et brev fra SiD til fiskeriministeren dateret den 29. oktober, hvor man siger, at forslaget vil skabe kaos på området til skade for både fiskere, kontrol, kvalitet, priser m.v.
Jeg synes sådan set, at det, vi måske må bemærke, er, at af alle de høringssvar, der er, er der kun én organisation, der er positivt stemt over for det her, alle andre kan se problemer. Selvfølgelig skal vi lytte til, hvad Danmarks Fiskeriforening mener, men vi skal også lytte til, hvad andre har sagt i høringssvarene.
Det synes jeg er meget væsentligt, og jeg vil selvfølgelig håbe, at ministeren kan bekræfte, at vi kan prøve at tage en drøftelse af det her, så det ikke ender i Ragnarok, for det er på nuværende tidspunkt meget svært at gennemskue, hvordan loven vil virke, og som det foreligger lige nu, synes jeg i hvert fald ikke, at det er ordentligt klarlagt.
Så jeg håber på, at vi under alle omstændigheder kan få en konstruktiv debat om det.
Der synes jeg, det er et problem, at man i lovforslaget decideret nævner, at lige præcis producentorganisationer kun kan have ét medlem og én suppleant, når man skriver, at det ikke er hensigten at udelukke nogen organisation fra at deltage i arbejdet.
Altså man åbner egentlig for, at alle andre kan få lov at være med, hvis de ellers har argumentationen i orden, men man skriver direkte, at producentorganisationerne ikke kan. Det finder jeg problematisk, da EU's markedsordninger jo forudsætter, at producentorganisationerne opstiller fangstplanerne, og de har meget svært ved at opstille fangstplaner, hvis de ikke engang kan deltage i udvalgsarbejdet.
Så jeg håber, vi kan se på det her under udvalgsbehandlingen og måske lægge op til en lidt mere fleksibel model.
Men ellers synes jeg egentlig, at drøftelserne har været gode her i første runde, og jeg håber, vi under udvalgsbehandlingen kan få de sidste knaster ryddet af vejen.
Kristen Touborg (SF), 1998-12-11:
Ministerens bemærkninger giver mig anledning til at komme med nogle uddybende betragtninger.
Jeg tror, ministeren sagde, at han undrede sig over, at jeg foreslår, at SiD skal ind i de permanente udvalg.
Jeg støtter et forslag fra SiD, som har haft lovforslaget til høring, og i det høringssvar argumenterer SiD for, at de gerne vil ind i de udvalg.
Jeg er enig med SiD i det, bl.a. fordi jeg mener, at SiD har bedre indsigt i fiskeriforholdene i det virkelige liv, end Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har.
Det er min holdning, og det er så baggrunden for, at jeg gerne vil støtte SiD's høringssvar.
Så spørger ministeren: Hvad så med Kvindeligt Arbejderforbund?
Skal vi ikke også have dem med ind?
Jamen det kan da godt være, at vi under udvalgsarbejdet skal se på, om der er problemer, og i så fald forsøger vi at løse dem.
Det, jeg får ud af det her, er jo, at jeg kan se, at SiD ikke er helt enig i de centrale overbygninger, der er i det system, som nu er bygget op.
Det får mig jo så til at sige, at jeg godt er opmærksom på, at regeringen måske ikke er på så god talefod med SiD lige i øjeblikket, så det måske kan være svært at få besvaret de høringssvar, der kommer.
Men hvis det skulle knibe for ministeren, skal jeg gerne tilbyde at være tolk mellem regeringen og SiD. Så kan det være, vi får noget fornuftigt ud af det.
Christian H. Hansen (DF), 1998-12-11:
Jeg takker selvfølgelig også for ministerens besvarelse.
Jeg har også hørt, at organisationerne skulle have meldt ud, at de er med på omsætningsforbudet, men jeg vil så sige, at de fiskere, det berører, bestemt ikke er med på det.
Er det rimeligt?