runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Løvig Simonsen (S), 1997-10-28:
Må jeg først takke for den stort set velvillige modtagelse, lovforslaget har fået.
Det er rigtigt, som hr. John Vinther sagde, at det er måske ikke det største, og det er jo heller ikke det første, men det burde det ellers have været, for man skal jo begynde i det små, når man sådan skal opbygge, hvad skal vi sige, en samling, så vi, når den er slut, forhåbentlig kan se tilbage på en vellykket sæson for os alle sammen.
Men jeg vil også gerne sige til fru Annette Just, at Byggeriets Udviklingsråd har den funktion, ikke at gå ind og styre, overhovedet ikke, men det er et råd, hvor bl.a. Dansk Industri og entreprenører og andre sidder - for det er jo dem, der har skoen på - således at vi kan få lavet de analyser, der er nødvendige, for at vi kan bevare og udvide vores kvalitetsbyggeri.
Og derfor skal jeg da også gerne tilkendegive, at jeg håber på, lovforslaget får en rimelig let gang.
Der kan være nogle spørgsmål, der skal besvares, men det er da indlysende, at et sådant råd skal være sammensat af de mennesker, som arbejder med tingene i det daglige.
Og derfor tror jeg på, at den sammensætning, rådet får, og den funktion, det får nu, giver større gennemslagskraft end de tidligere, hvor man havde et repræsentantskab.
Da drøftede man selvfølgelig nogle temaer, men vi kunne ikke altid rigtig se, at det slog igennem i det daglige byggeri, og det er dér, vi gerne vil hen.
Og så skal jeg undlade at komme ind på en diskussion om vinterbyggeri lige nu, men jeg vil sige, at det er jo ikke bare et spørgsmål om beskæftigelse, det er jo også et spørgsmål om sparede dagpenge, hvis man gør det fornuftigt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-10-28:
Nu kan man jo selvfølgelig vælge at bruge det her lovforslag som udgangspunkt for at tage en meget stor principiel debat om selve rådets eksistensberettigelse.
Det vil vi fra Dansk Folkepartis side vælge ikke at gøre.
Vi kan klart fornemme, at der er opbakning til, at rådet skal være der.
Det har også været der siden 1971.
Og når vi så kigger det forslag, som vi har til behandling her i dag, igennem, så synes vi rent faktisk, at nogle af de forslag til ændringer af rådets virke, som fremgår af lovforslaget fra ministeren, ser ganske fornuftige ud, og derfor er vi også positivt indstillet over for lovforslaget.
Det er jo sådan, at enhver forbedring og effektivisering af de ting, der er, må vi gå ind for, også selv om vi selvfølgelig kunne bruge det her forslag som baggrund for en stor principiel debat om rådets eksistens; men det vil vi som sagt ikke.
Vi vil være positivt indstillet over for forslaget.
Annette Just (FP), 1997-10-28:
Jeg må hellere starte med at sige, at mit partis ordfører på sagen desværre ikke kan være til stede.
Men derudover så vil jeg godt sige, at det kan godt være, det her ikke er den største boligpolitiske sag, som vi kommer til at behandle, men det er mildest talt den forkerte vej, man går.
Er der overhovedet ikke nogen, der har overvejet, hvad det er, danske entreprenører og ingeniører
har gjort igennem årene?
Vi er faktisk verdenskendte.
Vi - altså danske ingeniører og entreprenører, jeg taler ikke om folketingsmedlemmer - har været dem, som virkelig har kunnet klare sig på verdensplan, dér hvor konkurrencen er benhård, og dér hvor man virkelig ved, hvad det er, det drejer sig om.
Men hvad gør vi fra dansk side, navnlig fra Folketingets side?
Jo, vi laver et lille råd.
Så kan vi fra politisk side sige: Det var en god idé, hvis I nu gav jer til at bygge den slags ting eller gøre sådan eller sådan.
F.eks. har et af boligministerens sidste udspil, i hvert fald i pressen, været, at nu skal vi jo til at sikre os, at alle - eller flest muligt i hvert fald - starter om efteråret med at lave byggeri, for ellers så begynder de bare alle sammen om foråret, og det er noget frygteligt noget, for så er der sikkert nok nogle, der kan blive arbejdsløse.
Jeg ved ikke, hvor meget boligministeren har været på arbejdspladser, men så vidt jeg er orienteret - og jeg har en del års erfaring inden for det her område - så er det byggeri, som der foretages af større entreprenører, noget, der foregår hele året rundt.
Det tager dem faktisk mere end et år at bygge de store byggerier.
Fremskridtspartiet er dybt bekymret over, at regeringen på den måde får tilslutning fra Venstre og De Konservative til at lave endnu et lille udviklingsråd, fordi vi nu skal til fra politisk side at begynde at fortælle dem, der virkelig ved, hvad det drejer sig om, hvordan de skal gøre.
Det er useriøst.
Det bedste, vi kunne gøre, var at nedlægge rådet.
Det bedste, vi kunne gøre, var at stoppe Folketingets myriader af styringsmeddelelser om, hvordan det private erhvervsliv skal fungere.
Kjeld Rahbæk Møller (SF), 1997-10-28:
Da vores ordfører, hr. Villy Søvndal, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne oplyse, at vi ikke finder, at dette er den største boligpolitiske sag i nyere tid, men umiddelbart synes vi, at det ser fornuftigt ud, så vi støtter lovforslaget.
John Vinther (KF), 1997-10-28:
De foregående ordførere har jo nøje beskrevet, hvad indholdet af dette lovforslag er, og derfor kan jeg relativt kort sige, at for så vidt angår selve substansen i lovforslaget, nemlig at omdanne eller opgradere Byggeriets Udviklingsråd til et egentligt rådgivende organ, kan vi fra konservativ side fuldt ud tilslutte os det.
Jens Hald Madsen (V), 1997-10-28:
Med det her lovforslag ønsker man jo, at Byggeriets Udviklingsråd ligesom skal overgå fra fokusering på enkeltprojekter til dels at være en tænketank for mere generel byggepolitik, hvor hovedfokus ikke er konjunkturspørgsmålet som sådan, men mere generel byggepolitik, og dels, sådan som jeg forstår det, skal være det, der kaldes en vært, altså være dem, som skal stå for analyseopgaver og udvælgningsopgaver.
Af samme grund kan vi se, at man også ønsker at ændre rådets størrelse for at gøre rådet, som jeg forstår det, mere effektivt, og det kan Venstre også kun støtte.
Men vi vil gerne tage et forbehold forstået på den måde, at Venstre er klar over, at efter etablering af et byggepolitisk forum har byggebranchen og andre interesseorganisationer fået et nyt forum at udtrykke sig i. Da vi ikke har set høringssvarene, så ønsker Venstre i den videre udvalgsbehandling at høre, hvad brancheorganisationerne har at sige til denne ændring af rådets størrelse.
Jeg vil også godt sige, at Venstre altså er lidt bekymret over den konkrete ændring af § 3, for sådan som vi ser det, giver det ubegrænset magt til boligministeren med hensyn til, hvordan udpegningsprocessen for rådets medlemmer skal være, og hvor lang tid de skal være i rådet.
Men som sagt kan vi fra Venstres side ikke finde de store problemer i det her lovforslag, og derfor går vi positivt ind i udvalgsarbejdet.
Jytte Wittrock (S), 1997-10-28:
Da vores ordfører, fru Jytte Madsen, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne fremlægge Socialdemokratiets synspunkter på dette lovforslag.
Socialdemokratiet kan støtte lovforslaget om ændring af Byggeriets Udviklingsråds sammensætning og opgaver.
Også byggebranchen må tilpasse sig den situation, vi ser på mange andre områder, nemlig at den i stigende grad skal operere i den internationale konkurrence.
Miljøaspektet vil efter min opfattelse få stigende betydning
for byggeriet og dets konkurrenceevne.
Også arkitektur tror jeg vil blive en kvalitetsparameter i større omfang end hidtil.
Vi er også godt tilfredse med, at Byggeriets Udviklingsråds indsats også skal omfatte den eksisterende bygningsmasse, både hvad angår renovering, forbedringer og bygningsdrift. Som det fremgår, ser vi gode muligheder for det med dette lovforslag, så vi ser frem til en fortsat og forstærket indsats til gavn for byggeriet og erhvervsudviklingen og
ikke mindst til glæde for befolkningen.
Til slut skal jeg også på Det Radikale Venstres vegne anbefale lovforslaget, idet partiets ordfører, hr. Jørgen Estrup, heller ikke kan være til stede her i dag.
Ole Vig Jensen (RV), 1997-10-28:
Jeg har ikke behov for at gøre mange bemærkninger.
Jeg glæder mig over, at der fra samtlige ordførere har været en principiel tilslutning til lovforslaget, og det takker jeg for.
Jeg er helt opmærksom på, at der kan være en række spørgsmål, der skal vurderes nærmere og besvares under udvalgsarbejdet - og det er vi selvfølgelig klar til i Undervisningsministeriet - og det forstår jeg vel, for der er i virkeligheden tale om en ganske stor sag.
Jeg tror, det er af stor betydning for det videre forløb, at der er den meget brede tilslutning til lovforslaget, som det foreligger nu.
Forberedelserne har jo også, som det allerede blev sagt af fru Anne-Marie Meldgaard, været langvarige.
Det betyder også, at de har været grundige, og jeg tror, det betyder noget også for den tilslutning, der har været fra partierne her, at vi har haft en så grundig forberedelse.
Den afspejles måske nok også i, hvad flere ordførere har været inde på - og måske oven i købet været betænkelige ved - nemlig ikke så meget rådsstrukturen, som jo er ny i den her sammenhæng, men mere rådets størrelse, og jeg forstår meget vel synspunktet.
Nu er det jo et rådgivende organ, hvor det kan være hensigtsmæssigt at have mange interessenter involveret, og det er det, der har været hensigten med antallet af rådsmedlemmer: at få en så bredt funderet vejledning som overhovedet muligt.
Nu må vi se, som nogle vist også sagde, om det fungerer
med et så stort råd.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at det selvfølgelig også i en vis udstrækning bygger på en tradition - det kan man næsten se af rådets sammensætning - men der er jo nogle områder, hvor traditioner er værd at holde fast på, og det vil vise sig, om det også er en god idé i den her sammenhæng.
Flere har om ikke spurgt så i hvert fald påpeget, at det, der er afgørende, selvfølgelig er at sikre kvaliteten af den række af nyordninger, som her indføres, og jeg kan kun bekræfte, at kvalitetsaspektet har været meget afgørende hele vejen igennem.
Jeg mener, der er tale om et kvalitetsløft, samtidig med at vi sikrer den fleksibilitet og sammenhæng, som også kan gøre uddannelserne attraktive, når det gælder om at tiltrække uddannelsessøgende, sådan som vi har drøftet i den forespørgsel, der netop har været på et andet felt.
Jeg takker for tilslutningen, og - nej, jeg mangler at svare på spørgsmålet om, hvordan vi vil udøve kvalitetskontrol.
Ja, det gør vi jo bl.a. ved at foretage evaluering af uddannelserne.
Men endnu en gang tak for tilslutningen, og jeg tilsiger vores støtte under udvalgsarbejdet.
Poul Nødgaard (DF), 1997-10-28:
Ja, det ligger også sådan, at Dansk Folkepartis folketingsgruppe har set på det her lovforslag, og vi synes, der er mange gode ting i det, og vil støtte det foreliggende lovforslag.
Vi har lige et enkelt spørgsmål til ministeren
: I bemærkningerne står der, at man vil foretage kvalitetsudvikling og kvalitetskontrol inden for det område, vi nu taler om.
Nu går jeg ud fra, at erhvervslivet bliver en utrolig vigtig faktor, når det her lovforslag skal føres ud i livet og uddannelsserne skal tilrettelægges - sådan har jeg i hvert fald forstået det - og jeg vil godt lige spørge om en ting: Ud over at ministeriet foretager denne kvalitetskontrol og udvikling osv., så går jeg ud fra, at det bliver i utrolig snæver kontakt med dem, der beskæftiger de folk, som er uddannet på det pågældende område, men jeg kunne godt tænke mig, om ministeren lige kunne løfte sløret for, hvordan han har tænkt sig, at den bestemmelse skulle fungere i praksis.
Addi Andersen (CD), 1997-10-28:
Bedre sammenhæng mellem de forskellige dele af uddannelsessystemet møder bestemt ingen modstand i CD.
Det forslag, undervisningsministeren har lagt frem her, er en model, der kan sammenlignes med et kinesisk æske-system, hvor de inderste æsker er en fuldført ungdomsuddannelse.
Det er dem, der bygges videre på i det næste lag med en akademiuddannelse, hvortil der foreslås tre typer adgangsveje.
Om ministeren kan få opfyldt sin vision om, at halvdelen af en ungdomsårgang gennemfører en videregående uddannelse, vil tiden vise, men det er selvfølgelig en betingelse for dette lovforslags succes, at de enkelte uddannelser får en kvalitet, der lever op til erhvervslivets og arbejdsmarkedets behov.
Jeg vil gerne i forbindelse med dette lovforslag slå et slag for uddannelsesvejledningen både i folkeskolen og i gymnasierne.
Den har ofte ikke været god nok, og jeg håber, undervisningsministeren har den side af sagen med i sine overvejelser.
I CD mener vi, det er et lovforslag med gode perspektiver, og vi vil gå positivt ind i det kommende udvalgsarbejde.
Bruno Jerup (EL), 1997-10-28:
En central regulering, der sikrer, at de studerende på korte og videregående uddannelser ikke ved hjælp af reklame lokkes til udsigtsløse uddannelser, kan vi kun hilse velkommen.
Men der er også mange elementer i lovforslaget, som vi må sætte spørgsmålstegn ved. En fælles varighed på to år for uddannelser på samme niveau er en god idé, men når modellen betyder, at uddannelser partout skal kunne afsluttes efter to år, kan det skade uddannelsesforløb, som i dag er sammenhængende, men som herefter vil blive kortet ned, sådan at man mister noget af sammenhængen.
Overvejelserne om meritoverførsel og sammenhængen mellem de korte videregående uddannelser og de længerevarende videregående uddannelser er noget luftig og trænger til at blive konkretiseret.
Jeg undrer mig bl.a. over, at indgangsniveauet i de almene fag, når det gælder den såkaldte type 3-fastsættelse, fastsættes til E-niveau.
Hvis de studerende skal have en realistisk chance på de mellemlange og lange videregående uddannelser efter 2 års studier, vil det i hvert fald kræve en stor vægtning af de almene fag, og det er ikke mit indtryk, at det generelt er meningen med disse uddannelser.
Det er beskæmmende, at man skal helt over i forslagets bemærkninger for at finde et forholdsvis uforpligtende udsagn om, at de studerende på området kan få plads i Erhvervsakademirådet
Ligeledes er vi bekymrede over, at arbejdsmarkedets parter via de rådgivende udvalg får en så stor indflydelse på uddannelsernes regelsæt.
Denne rådgivningsmodel kan komme i konflikt med intentionen om sammenhængen videre til de andre videregående uddannelser.
Med disse ord vil vi sige, at vi ser frem til en grundig debat i Folketingets Uddannelsesudvalg.
Annette Just (FP), 1997-10-28:
Da mit partis ordfører desværre ikke kan være til stede, så vil jeg ganske kort og måske klart formulere mig ved at sige: Det er jo ret utroligt, at vi her står med et lovforslag, som, så vidt jeg ved, så at sige alle kan være enige om. Ja, det er en god idé at lave de korte videregående uddannelser, hvor man kan få eksamensbevis på, at i hvert fald de første to år har man klaret, dem har man klaret godt, det kan man gå ud og få et job på, og hvis man har lyst til det enten med det samme eller senere, så kan man tage en overbygning eller en videreuddannelse.
Det er genialt.
Selvfølgelig skal det være sådan, således at vi ikke får en hel masse, der pludselig står og siger: Hov, vi er faktisk helt uuddannede, fordi vi ikke fik gjort det sidste semester på skolen færdig.
Så selvfølgelig kan Fremskridtspartiet støtte det her lovforslag fuldstændig i tråd med, hvad vi har gjort, når vi har talt om de andre korterevarende uddannelser.
Men jeg vil godt tage fat i noget, som Socialdemokratiets ordfører også var inde på, og det er størrelsen af det her fine råd, som der er lagt op til at ministeren skal kunne udpege, et råd på op til 21 medlemmer.
Gad vide, om det egentlig ikke er en god lille syltekrukke til at få noget til ikke rigtig at fungere i stedet for måske at få lidt mere åben debat med dem, der har skoen på, nemlig uddannelsesstederne.
Jeg tror, det ville være meget positivt, hvis vi diskuterede i udvalget, hvordan det kan løses på en anden og mere hensigtsmæssig måde, således at vi ikke bare nedsætter råd og udvalg, så vi kan rende rundt og diskutere det i årevis, uden at der sker noget som helst.
Med disse bemærkninger vil jeg sige, at Fremskridtspartiet støtter forslaget som sådant.
Vibeke Peschardt (RV), 1997-10-28:
Det er et vigtigt mål for Det Radikale Venstre, at vi får flere unge længere op igennem uddannelsessystemet.
Derfor har regeringen opstillet det mål, at mindst halvdelen af en ungdomsårgang får en videregående uddannelse.
Midlerne til at nå dette mål er især at gøre det mere attraktivt for de unge, der har en ungdomsuddannelse, at videreuddanne sig.
Og hvordan gør man det så mere attraktivt?
Det gør man for det første ved at gøre uddannelsessystemet mere gennemsigtigt, ved at oplyse om mulighederne, ved at få klare optagelseskriterier og ved at gøre systemet så fleksibelt, at det til enhver tid bliver muligt at komme videre i systemet, efter at man har færdiggjort en uddannelse.
Mange af disse kvaliteter finder vi i lovforslaget, vi behandler her i dag om korte videregående uddannelser, også kaldet erhvervsakademiuddannelserne.
Med lovforslaget samler man alle de korte videregående uddannelser under betegnelsen erhvervsakademiuddannelser, og den betegnelse skal signalere, at uddannelserne er praktisk orienterede, og at de er på et højt niveau.
Som udgangspunkt bliver uddannelserne 2-årige, og de skal kunne kvalificere en uddannet til at løse praktiske og erhvervsmæssige problemstillinger på et analytisk grundlag.
Med lovforslaget sikres klare optagelsesregler, og vi får en standardiseret uddannelse i en sådan grad, at såvel erhvervslivet som de unge i højere grad får en mulighed for at danne sig et indtryk af, hvad der er tale om med en kort videregående uddannelse.
Endelig, og det lægger vi meget vægt på, skaber vi med lovforslaget luft i systemet.
Der bliver helt klare regler for, hvilken kompetence man får med en sådan uddannelse, og hvilke døre videre i uddannelsessystemet der bliver lukket op.
De korte videregående uddannelser bliver kort fortalt sat i system og placeret tydeligere i det samlede uddannelsesbillede, og det har der længe været behov for.
I Det Radikale Venstre er vi specielt optaget af, hvorledes vi kan forbedre uddannelserne, f.eks. inden for byggeriet.
Byggeriets problemer med den dårlige byggekvalitet kalder på gode uddannelser.
Vi har jo gode erfaringer fra tidligere med meget dygtige håndværkere.
Her er det helt afgørende, at byggeteknikere og bygningskonstruktører har den nødvendige ballast til at udfylde spændet mellem på den ene side håndværkerne og på den anden side ingeniørerne og arkitekterne.
Vi mener, at lov om korte videregående uddannelser også på det punkt er en god begyndelse.
Kjeld Rahbæk Møller (SF), 1997-10-28:
Fra SF's side synes vi, at det er et godt forslag.
Det giver et sammenhængende system for de korte videregående uddannelser og er også i sin helhed godt i detaljerne.
Vedrørende de merkantile uddannelser så har der jo i de senere år været tale om en meget stor idérigdom.
Der er dukket nye uddannelser op, som næppe kunne være udtænkt i et centralistisk system.
Det er jo godt nok.
Til gengæld må man også konstatere, at der nok også har været en del vildskud iblandt dem, og taksametersystemet har ikke her hjulpet på kvaliteten.
Jeg mindes stadig væk, da markedsøkonomerne kom i deputation i Uddannelsesudvalget og bad os om at holde op med at ødelægge deres uddannelser med al den markedsøkonomi.
Det var altså markedsøkonomerne, der sagde dette!
Derfor håber jeg, at ministeren vil bruge sin tilsynspligt til at luge lidt ud blandt de værste vildskud, så vi får sikret, at de uddannelser, som kommer, og som overlever inden for denne lovs rammer, vil være uddannelser af kvalitet.
Vedrørende de traditionelle teknikeruddannelser er der jo ikke sket så rask en udvikling i de senere år, som der står i bemærkningerne.
Der er en sætning i bemærkningerne, som har givet anledning til en del offentlig debat, nemlig bemærkningen om, at man forbeholder sig ret til på et senere tidspunkt eventuelt at overføre konstruktøruddannelsen til en ny lov om mellemlange uddannelser.
Jeg må afvente, om en sådan lov eventuelt kommer.
Men jeg vil godt præcisere, at det er vigtigt, at disse konstruktøruddannelser ligesom tekniske uddannelser i øvrigt bevarer deres præg af at bygge på faglige uddannelser.
At det er en videregående uddannelse, der bygger på en faglig uddannelse, er centralt.
Vi skal ikke begå den samme dumhed, som vi gjorde med teknikumingeniøruddannelsen, der blev ødelagt.
Det skal ikke være til hinder for, at der gives merit, som kan føres videre til en lang videregående uddannelse, og der burde måske stå noget lidt mere præcist om disse meritmuligheder.
Vi skal bare holde os for øje, vi skal opfylde begge krav: bevare den faglige rod og have merit i systemet.
Hvis disse krav opfyldes, så er jeg tilfreds.
Jeg skal i øvrigt slutte af med at give tilsagn om et positivt udvalgsarbejde.
Frank Dahlgaard (KF), 1997-10-28:
Da mit partis ordfører på dette lovforslag, fru Lene Espersen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Formålet med dette lovforslag er ganske klart: Man vil placere de korte videregående uddannelser klarere i det samlede uddannelsesbillede og samtidig sikre fornyelse og udvikling på disse uddannelsesområder. Dette kan Det Konservative Folkeparti fuldt ud tilslutte sig.
Men vi vil til enhver tid vende os imod målsætninger, der alene har som mål at skaffe flere studiepladser.
Det er kvalitet frem for kvantitet, vi ønsker, og sådan læser vi også umiddelbart forslaget.
Der er to målsætninger, der i den forbindelse er helt afgørende set med konservative øjne.
For det første er det væsentligt, at vi i uddannelser på dette område sikrer et godt og frugtbart samarbejde med erhvervslivet, og derfor tilslutter Det Konservative Folkeparti sig den sammensætning af det nyoprettede Erhvervsakademiråd, som der lægges op til.
Lovforslaget opererer med tre forskellige adgangsveje.
Endelig lægger man sig i lovforslaget forholdsvis fast på en tidsmæssig struktur.
Vi mener, at man skal tage hensyn til uddannelserne og ikke - hvad skal man sige - give dem samme længde.
Alt i alt kan Det Konservative Folkeparti stille sig velvilligt over for lovforslaget.
Vi har en række spørgsmål, som vi vil fremføre i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Ulla Tørnæs (V), 1997-10-28:
Jeg kan gøre det forholdsvist kort, idet jeg i store træk er enig med den socialdemokratiske ordfører.
Med det foreliggende lovforslag lægger undervisningsministeren op til en særdeles påtrængt reform af de korte videregående uddannelser.
Vi er meget enige med ministeren i, at en styrkelse af de korte videregående uddannelser vil være en styrkelse af erhvervsuddannelserne som sådan.
Reformen vil efter Venstres opfattelse helt sikkert medvirke til at sikre en bedre sammenhæng mellem erhvervsuddannelserne og de korte videregående uddannelser.
Vi håber samtidig, at den vil gøre disse uddannelser mere populære blandt de unge uddannelsessøgende; det har vi alle en interesse i.
Vi hilser specielt mulighederne for øget merit velkommen, ligesom vi er glade for, at opstramningerne i forslaget indeholder øget kvalitetskrav.
Vi har en række spørgsmål, som vi vil stille under forslagets udvalgsbehandling.
Det drejer sig bl.a. om deltagerbetalingen for udenlandske studerende, og her tænker jeg bl.a. på elever fra Baltikum og Østeuropa.
Men det vil jeg vende tilbage til under udvalgsbehandlingen.
Endelig finder jeg, at lovforslagets bemærkninger om AMU-målgruppen er en anelse uklar, men også det vil jeg vende tilbage til under udvalgets arbejde.
Med disse korte bemærkninger skal jeg blot sige, at Venstre kan støtte lovforslaget.