runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Heimburger (KF), 1999-11-26:
Det Konservative Folkeparti er ligesom den foregående taler
En styrket indsats over for narkomaner, som er blandt de svageste i vores samfund, tror jeg vi alle sammen tillægger store værdi, hvor der de seneste år også har været ofret særskilt mange ressourcer på det her område.
Vi er derimod i tvivl om den metode, som Frihed 2000 anbefaler, om det er det, der skal til.
Vi tror ikke, at vi sådan umiddelbart opnår et stort kvalitets- og effektiviseringshop ved at opsplitte sundhedsvæsenet.
Hvis Frihed 2000 generelt mener, at amterne ikke varetager sundhedsfunktionen tilfredsstillende, bør Frihed 2000 måske foreslå, at det samlede ansvar for sundhedsvæsenet flyttes enten til kommunerne eller til staten.
En struktur, hvor enkeltområder hives væk fra amternes samlede sundhedsopgaver, tror vi giver uklarhed med hensyn til, hvem der har ansvarsfordelingen, og der vil være stor sandsynlighed for at skabe øget bureaukrati mellem amter og stat, vel vidende at forslaget fra Frihed 2000 netop gik på at afbureaukratisere.
Denne debat om den generelle opgavevaretagelse er selvfølgelig ikke en, vi skal føre i dag, men Det Konservative Folkeparti vil meget gerne tage den på et andet tidspunkt.
Rent faktisk mener vi jo, at amterne måske i virkeligheden er overflødige på længere sigt.
En øget indsats og nye behandlingstilbud inden for narkoafvænningsområdet må derfor blive et emne i forhandlingerne med kommuner og amter.
Det er ad den vej, at der skal skabes forbedrede forhold for narkomanerne.
Vi mener, at man sagtens kan øge indsatsen over for narkomaner uden at foretage de foreslåede strukturændringer.
Karen J. Klint (S), 1999-11-26:
Forslagsstillerne peger i beslutningsforslag nr. B 14 på et væsentligt element i behandlingstilbud til narkomaner, nemlig afvænningen.
Ja, man kan vel egentlig godt sige, at de peger på hele behandlingsforløbet, for en afvænning er jo ikke sikker nok, før hele behandlingen er afsluttet; det handler nemlig om meget mere end blot afgiftning.
Forslaget går ud på at selve afvænningen skal statsfinansieres, idet påstanden er, at kommunerne laver stor kassetænkning.
Hvorfor?
Og jeg citerer: »at se på den enkelte narkoman og på, hvordan man bedst muligt får denne narkoman afvænnet hurtigst muligt«.
Derfor skal finansieringen overgå til staten, og narkomanen skal selv vælge, hvilken afvænningsinstitution han/hun vil på, hvorefter institutionen får pengene for afvænningen direkte fra statskassen.
Det lyder let, men desværre også alt for let.
Jeg oplever bestemt, at Frihed 2000 vil det bedste for narkomanerne.
De vil fjerne ventetiderne til afvænning, og forslagsstillerne ønsker at øge behandlingsmulighederne for narkomanerne.
Men når man så læser påstanden om, at der er store besparelser i den kommunale administration ved, at embedsmænd ikke mere skal have løn for at visitere narkomaner til afvænning, kniber det med at tage forslaget seriøst.
For det er jo ikke i selve visitationen, der bruges mange stillinger i narkobehandlingen.
De mange job er i selve behandlingsarbejdet.
Det er naivt at tro, at narkomanerne kan undvære en individuel rådgivning om valgmuligheder.
Det vil ikke være nok for ret mange narkomaner, at behandlingsstederne skriver om sig selv på Internettet, eller at narkomanerne efter mund til øre-metoden hører om behandlingssteder fra de såkaldte clean narkomaner.
Det var ønskeligt, hvis det var så enkelt at få information ud til narkomanerne, men det er det ikke.
Dette kaldes så et positivt kassetænkningsprincip.
Det må betyde, at forslagsstillerne finder det mere sympatisk at betale statsskat end kommunalskat, og det er da rart at vide.
Vi har noteret os Frihed 2000's sympati for udvidelse af behandlingstilbudene til narkomanerne, men kan ikke se, at forslaget på nogen måde vil sikre dette, hvorfor vi ikke støtter forslaget.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-11-26:
Det Radikale Venstre var som bekendt med i pinsepakken, en pinsepakke, som i øvrigt får stor ros fra internationale organisationer med hensyn til den måde, den virker på, opbremsning i tide osv. Jeg skal i al korthed sige på vegne af Det Radikale Venstre, at vi selvfølgelig kan tilslutte os lovforslaget på foranledning af den følgegruppe, der har arbejdet meget intenst med problemstillingen.
Vi kan tilslutte os lovforslaget.
Tom Behnke (FRI), 1999-11-26:
Ja, Dansk Folkeparti skal ikke have utak for at have fremsat forslaget.
Så har vi fået konstateret, at det ikke er det, der er behov for.
Som mange ordførere har været inde på, ved vi i virkeligheden godt, hvordan forholdene er i dag.
Der ligger vel 100 rapporter, der beskriver forholdene omkring de ældre.
Det, der mangler lige nu, er handling.
Når vi nu har konstateret alle problemerne, hvordan løser vi så problemerne?
Det mener jeg ikke, det mener Frihed 2000 ikke, er hensigtsmæssigt at placere i en kommission, for det, der meget vel sker med en kommission,
er, at man udskyder løsningen af problemerne.
Det ville være et stærkt værktøj for regeringen at kunne sige: Jamen nu er vi nødt til at vente, til kommissionen er færdig med sit arbejde.
Vi kan ikke foretage os noget på ældreområdet, før kommissionen er færdig.
Det, vi skal gøre, er at tage fat i den viden, vi har allerede i dag, og så tage fat på løsningen af problemerne nu
og her i stedet for at udskyde dem
Det ved vi noget om, men jeg synes, der har været meget modstridende signaler i de sidste par uger.
Det har hele tiden heddet sig, at der bliver flere og flere ældre, der bliver flere og flere ældre ældre, og der bliver flere og flere ældre, der får behov for hjælp af den ene eller den anden art.
Det har ligesom været trenden op gennem 1990'erne, at det er det, vi må se i øjnene.
Der har været nogle, der har talt om, at vi ikke får råd til at betale folkepension til alle disse mange folkepensionister, der kommer osv., osv.
Men så her for 1 uge eller 2 siden
kom der et modsat signal, der hed: Det er slet ikke noget problem, overhovedet ikke.
Det kan godt være, at der bliver flere ældre, men til gengæld ved vi, at de ældre, der kommer, i højere grad vil være i stand til klare sig selv.
Behovene for service og hjælp vil altså blive mindre, selv om der bliver flere ældre. Så mit spørgsmål er bare: Hvad skal vi nu tro på?
Hvad er det rigtige, hvad er virkeligheden?
Jeg ser meget frem til, at socialministeren kommer med et stykke papir til Folketinget om, hvordan fremtiden ser ud.
Hvordan bliver udviklingen i antallet af ældre, hvordan bliver udviklingen i deres alder, hvordan kan vi forudse, hvor længe de har mulighed for at leve, hvor gamle bliver de, sammenholdt med alle de muligheder, vi har i dag for at hjælpe og gøre godt?
Er det nok, er det tilstrækkeligt?
Altså at vi får et stykke papir på: Hvad bliver behovene i fremtiden?
Det ville være hensigtsmæssigt, og det vil vi i Frihed 2000 se meget frem til at socialministeren kommer med en udredning af.
Jeg forventer, at ministeren gør det af sig selv, men ellers stiller vi gerne de spørgsmål, der skal til for at få den slags tal på bordet, for det er langt mere interessant end at nedsætte en kommission til at se på, hvad vi gør med de problemer, vi allerede kender i dag.
Anne Baastrup (SF), 1999-11-26:
Da vores ordfører, hr. Aage Frandsen, ikke kan være til stede, skal jeg kort fortælle, at det er svært at gennemskue det her lovforslag, og det er hr. Aage Frandsen, der har skrevet, at det er et lovforslag, der er meget vanskeligt at gennemskue.
Det er vanskeligt at gennemskue, om det løser de administrative problemer, og om det giver samme provenu.
Så udtrykkes det jo så flot i bemærkningerne, at det giver afkald på et utilsigtet merprovenu, hvor spørgsmålet så er, om det er utilsigtet at give afkald på et tilsigtet merprovenu.
Ja, men sådan som vi har forstået det, så retter lovforslaget op på nogle af de problemer, der er i den eksisterende lov med hensyn til administrerbarheden, og vores udgangspunkt er, at vi støtter lovforslaget, men vi går selvfølgelig i gang med udvalgsarbejdet med stor omhu, for det er et svært lovforslag.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1999-11-26:
Den konservative ordfører, hr. Flemming Hansen, kan ikke være til stede her i dag, og derfor skal jeg på hans vegne blot sige, at pinsepakken har Det Konservative Folkeparti hverken lod eller del i.
Det er vi glade for, også på baggrund af de oplysninger, vi fik her til morgen om, hvordan pensionister bliver flået i ejendomsværdibeskatning.
Vi har ikke fortrudt, at vi stod uden for gennemførelsen af pinsepakken.
Nu skal der så endnu en gang fejes op, og der kan jeg sige, at ligesom vi hverken ville have lod eller del i pinsepakken, så vil vi heller ikke have hverken lod eller del i opfejningen efter pinsepakken, men den nærmere tilkendegivelse om vores stillingtagen til lovforslaget ved tredje behandling vil selvfølgelig fremgå ved den lejlighed og på baggrund af den udvalgsbehandling, som forslaget nu vil blive underkastet.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-26:
Lovforslaget er en opfølgning af pinsepakkens pensionsdel.
Med vedtagelsen af pinsepakken blev der nedsat en følgegruppe, der skulle opfange og påpege de problemer, der opstod i forbindelse med at gennemføre ændringerne i lovgivningen.
Jeg husker, at da vi havde tredjebehandlingen af den del af pinsepakken, gav skatteministeren udtryk for, at det for ham var vigtigt, at han havde en sådan følgegruppe, sådan at de nødvendige justeringer, der ville komme, også blev foretaget og blev foretaget på et ordentligt grundlag.
Det var jo helt klart, at det ikke var ukompliceret at foretage en række ændringer i beskatning af afkast på pensionsområdet, men hovedsigtet med at give pensionskasserne bedre muligheder for at placere hovedopsparingen i aktier var jo absolut positiv og en meget vigtig del af den beslutning, der blev truffet tilbage i juni 1998.
Det er naturligvis også afgørende, at der ikke er tvivl om, hvordan aktieskatten og den nye pensionsskat på 26 pct. beregnes.
Med lovforslaget sker der en justering af reglerne for beskatning af afkast af datterselskaber, og derudover sker der med lovforslaget efter ønske fra branchen en udsættelse
af ændringen af opgørelsesmetoden
, således at pensionsbranchen først fra år 2002 overgår til opgørelse efter lagerprincippet, når gevinst og tab skal opgøres.
Pensionsbranchen har jo siddet med i den nedsatte følgegruppe, og branchen udtrykker sig som udgangspunkt positivt over for lovforslaget, men er dog kritisk over for enkelte punkter.
Jeg vil godt lægge vægt på det synspunkt, vi har modtaget fra pensionsbranchen, hvor man som sagt siger: Langt hen ad vejen er der tale om et positivt lovforslag.
I Socialdemokratiet er vi positive over for at medvirke til de ændringer, der er foreslået, men vi afventer naturligvis udvalgsbehandlingen, da der jo er tale om et meget kompliceret lovstof, som absolut kræver en nøje behandling, men vi er også klar over, at skal vi have loven sat i kraft fra 1. januar 2000, så er det vigtigt, at vi får et hurtigt udvalgsarbejde.
Ole Stavad (S), 1999-11-26:
Jeg er helt enig med hr. Kim Behnke i, at vi er ikke forpligtet; det er vores helt eget frie valg. Jeg sagde, det var klogt, når man ser på de sammenhænge, som det her hører til.
Man er ikke forpligtet til at opføre sig klogt, men jeg glæder mig over, at der er kommet signaler
fra et flertal i Folketinget om, at når vi skal stemme ved tredje behandling, så vil man opføre sig klogt.
I øvrigt så en lille sidebemærkning om konkurrenceevne.
Vi har regnet på de ændringer, vi har lavet af diætreglerne,
sammen med det forslag, vi har liggende til behandling i Folketingets Skatteudvalg i øjeblikket, og kan regne os frem til, at vognmandsbranchen, eksportvognmændene, når det er vedtaget, faktisk får en gevinst, der svarer til netto 100 mio. kr. i forhold til de regler, der var gældende frem til 1996. Så også på den måde har vi ligesom fra skattesiden været med til at understøtte, at vognmandsbranchen har rimelige vilkår med udgangspunkt i Danmark.
Kim Behnke (FRI), 1999-11-26:
Jamen jeg vil da gerne takke skatteministeren for tilsagnet i dag om, at man i regeringen er optaget af at forhindre udflagningen af danske eksportvognmænd, og jeg er glad for, at det bekymrer regeringen lige så meget, som det bekymrer os i Frihed 2000, at det altså sker i stor stil i øjeblikket.
Jeg er selvfølgelig også enig med skatteministeren i, at da vi fik fjernet de absurde vejafgifter eller rettere sagt fik dem udlignet, sådan at man ikke betaler hos hinanden, var det en fornuftig og god ting.
Men derfra og så til at konkludere, at vi nærmest er pligtige at forhøje den danske dieselafgift, synes jeg der er meget langt.
Jeg ved godt, at det for skatteministeren vil være, som hvis en katolik bander i Peterskirken, men tænk, tænk den tanke, at vi faktisk fra Folketinget var i stand til at give danske vognmænd en konkurrencefordel, sådan at vi ikke bare hele tiden er optaget af, at de ikke må have dårligere vilkår end andre.
Tænk, om vi gav dem bedre vilkår.
Det ville faktisk give nogle arbejdspladser i Danmark og nogle eksportindtægter, og det har vi vel alle sammen glæde af.
Bjarne Laustsen (S), 1999-11-26:
Tak for de manende ord.
Jeg skal undskylde mit fravær i starten af behandlingen, men det må jo ikke føre til, at Socialdemokratiets holdning til dette forslag skal mangle.
I Skatteministeriets forslag er der to hovedelementer.
Skatteministeren bemyndiges til at hæve energiafgifterne på diesel i overensstemmelse med den ændring af afgifterne, som tyskerne allerede har vedtaget, og for at bevare balancen mellem benzin- og dieselbiler og holde justeringen udgiftsneutral for de typiske dieselbiler nedsættes den særlige udligningsafgift for ikkebenzindrevne biler.
For Socialdemokratiet er begge justeringer både naturlige og hensigtsmæssige. Socialdemokratiet støtter til fulde de miljø-, transport- og sundhedspolitiske aspekter ved en forhøjelse af energiafgiften på diesel.
Det er vores opfattelse, at forbrug af goder, der er til skade for miljøet, skal beskattes hårdt, men ikke så hårdt, at dansk erhvervsliv mister muligheden for at konkurrere inden for eksportmarkederne, og ikke så hårdt, at vi direkte opfordrer til øget grænsehandel.
Det er ikke mere end et par måneder siden, medierne slog oplysningerne om, at dieselkøretøjerne har et større udslip af lokalt miljøbelastende partikler end benzindrevne køretøjer, stort op, men almindelige benzinkøretøjer har et større CO2-udslip, og derfor vil det ikke være hensigtsmæssigt, hvis nye afgifter førte til, at flere gik over til benzin.
Balancen skal gerne bibeholdes, men det er glædeligt, hvis vi kan få flyttet mere af godstransporten fra gummihjulene over til togskinnerne.
Socialdemokratiet mener, at lovforslaget bidrager positivt til en sådan udvikling og kan således støtte forslaget.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-11-26:
Nu hørte jeg den socialdemokratiske ordfører sige, at det her
Jeg vil nu kalde det en opfejning; det synes jeg måske dækker lidt mere over de faktiske forhold.
Men det er rigtigt, som hr. Jens Peter Vernersen sagde, at skatteministeren sidste sommer i forbindelse med vedtagelse af pinsepakken nedsatte en følgegruppe, der skulle påpege nogle af de største skavanker i pensionsafkastbeskatningsloven, og nogle af de resultater, som den arbejdsgruppe kom med, er så nu indarbejdet i lovforslag nr. L 93.
Jeg er også enig med hr. Jens Peter Vernersen i, at der langt hen ad vejen er tale om et positivt forslag, men jeg er nødt til at sige til skatteministeren, at det er fuldstændig uacceptabelt, at der bliver fremsat et forslag af denne her kaliber på det her sene tidspunkt på året.
Vi står jo i en situation, at det her forslag skal være vedtaget til ikrafttrædelse 1. januar 2000, og vi har så fra nu af og frem til den 8. december 1999, der er sidste frist for afgivelse af betænkninger til de forslag, der skal vedtages, inden vi går på juleferie.
Så jeg mener, at vi har alt for kort tid
til udvalgsbehandling af det her uhyggelig komplicerede forslag, og jeg må jo nok sige, at jeg finder det vanskeligt at overskue konsekvenserne af lovforslaget.
Altså vi kan godt læse, hvad der står, man hvad er det så for nogle konsekvenser, de beslutninger vil få for branchen, altså for pensionsselskaberne?
Hovedproblemet er jo, som der lægges op til, at livsforsikringsselskaberne og pensionskasserne nu skal sambeskattes med datterselskaberne, og reglerne ser ud til at være utrolig komplicerede og ikke mindst afhængige af, om der er sambeskatning efter selskabsskatteloven eller ikke.
Et tredje problem er så datterselskabsreglens afgrænsning på de 25 pct.'s ejerskab.
Så vidt det fremgår, vil det være vanskeligt, hvis man kun ejer 25 pct., at fremskaffe oplysninger, der skal ligge til grund for, hvordan man beskatter afkastet i datterselskabet.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-11-26:
Der er noget déja vu over det her forslag.
Jeg kiggede lidt tilbage i forhandlingerne for at se, hvordan det kunne være, jeg fik den tanke, og kunne så læse, at den 13. april i foråret stod i vi i nøjagtig den samme situation - en forhøjelse af dieselafgiften for at matche eventuelle tyske stigninger.
Dengang i april var forslaget sat lidt anderledes sammen.
Der var måske lidt mere miljø i det på det tidspunkt, for vi fik, så vidt jeg husker, en ny afgiftsklasse, altså en ny type miljøvenlig diesel.
Men forslaget her i dag opererer med en stigning i prisen på diesel på 23 øre pr. liter plus moms.
Og som ministeren skriver i bemærkningerne til forslaget, er en forhøjelse hensigtsmæssig i forhold til miljø, i forhold til transport og i forhold til sundhedspolitikken.
Det er efter min mening efterhånden utroligt, hvad man kan sælge i miljøets hellige navn.
Udligningsafgiften, der jo er det her ekstra tillæg til vægtafgiften på ikkebenzindrevne køretøjer, nedsættes.
Men da det er sådan, at der jo ikke er udligningsafgift på lastbiler, og det helt klart er dér, den tunge del af dieselforbruget ligger, så er der et provenu til statskassen på i alt 390 mio. kr., og erhvervslivets andel af det her lovforslag betyder en ekstra belastning på 335 mio. kr.
Det er efter Venstres mening ikke lige nøjagtig det, der er brug for.
Som udgangspunkt, skriver ministeren, vil en forhøjelse af den danske afgift ikke ændre konkurrenceforholdet mellem danske og udenlandske vognmænd.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1999-11-26:
Da den konservative ordfører, hr. Flemming Hansen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne sige følgende: Regeringen har med dette forslag planer om at forhøje dieselafgiften for alle former for dieseldrevne køretøjer med et beløb, der svarer til 23 øre plus moms. Regeringen begrunder sine prisstigninger med, at afgifterne på tilsvarende produkter i både Sverige og Tyskland også forhøjes, og man må vel sige, at det er sørgeligt, at nu har den danske regering ikke begrundelse nok i de, i gåseøjne, så populære grønne afgifter.
Nu må man også begrunde sine utallige afgiftsforhøjelser med, at afgifterne stiger i udlandet.
Regeringen foreslår samtidig, at udledningsafgiften sættes ned, men erkender dog også, at der alligevel er tale om et betragteligt merprovenu på 335 mio. kr. om året.
Det er endnu en gang en meget stor belastning af erhvervslivets udgifter og udgifterne for de mennesker, der i det hele taget kører i dieselbil, og når man samtidig kan læse i bladet Dansk Transport og Logistik, at sådanne dieselafgifter øger svovlforureningen, ja, så må man sige, at det er utroligt, hvad denne regering kan finde på. Jeg håber heller ikke, som Venstres ordfører gav udtryk for, at jeg med dette indlæg vil skuffe skatteministeren.
Jeg er nødt til at sige, at Det Konservative Folkeparti kan heller ikke støtte lovforslaget.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-11-26:
Jeg skal meddele på vegne af Det Radikale Venstre, at vi godt kan støtte lovforslaget.
Vi synes i disse tider, hvor der skal penge i kassen, er det her absolut en af de fornuftige måder at gøre det på.
Så vi er positive over for lovforslaget.
Frank Aaen (EL), 1999-11-26:
Lovforslaget er jo ganske enkelt.
Det drejer sig bare om, at det danske afgiftsniveau skal følge det tyske, for at vi undgår, at folk kører hen over grænsen bare med det ene formål at tanke diesel.
Det er faktisk unyttigt, og derfor er det jo noget, som alle, selv folk fra Venstre og De Konservative, burde støtte.
Det er sund fornuft, og derfor vil vi selvfølgelig også støtte det.
Vi mener endda, der skulle være plads til et par øre mere end det, der er foreslået, fordi der stadig væk vil være en afgiftsforskel på 17 øre mellem Danmark og Tyskland.
Man kunne godt minimere det en anelse for vores vedkommende, men vi vil også støtte det, der ligger, hvis ikke vi kan komme længere end det, bare med den ene gode forudsætning, at vi skal være sikre på, at pengene bliver brugt til noget fornuft.
Det tror vi.
Med de DSB-forhandlinger, vi er i gang med i øjeblikket, så er vi ret overbevist om, at der kommer et løft til den kollektive trafik, som finansieres via det her, og det er noget, alle danskere kan glæde sig over.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-11-26:
Jeg synes, det er naturligt at stille det spørgsmål: Når Tyskland sætter afgiften op på diesel, er det så naturligt, at Danmark følger efter, er på niveau eller ej?
Der har vi megen sympati for den argumentation, at vi følger Tysklands satser.
Samtidig må jeg så tilføje, at der foregår jo som bekendt forhandlinger mange steder i disse dage og timer, og vores endelige stillingtagen til dette forslag må jo afhænge af, hvordan de forskellige drøftelser falder ud det ene og det andet sted.
Klaus Kjær (DF), 1999-11-26:
Lovforslaget er endnu et vrid på afgiftsskruen, hvor skatteministeren i sin betrængthed selvfølgelig kommes til undsætning af, at Tyskland den 1. januar forhøjer dieselafgiften med 6 pfennig pr. l. Skatteministeren føler sig således legitimeret til også at forhøje dieselafgiften i Danmark med 23 øre og dækker sig herunder ind ved, at det ikke forringer konkurrenceforholdet mellem Danmark og Tyskland.
Det betyder, at danskerne, herunder specielt det danske erhvervsliv, påføres ekstra afgiftsforhøjelser på knap 400 mio. kr. Dansk Folkeparti kan ikke støtte lovforslaget.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-11-30:
Til fru Annie Lunde Hansen først: Det er jeg sådan set fuldstændig enig med fru Annie Lunde Hansen i.
Jeg mener bare ikke, det hører hjemme her i landdistriktsstøtteloven at snakke om tilskud til færger og sådan noget.
Men det var bare en formalitetsbetragtning.
Selvfølgelig skal de ting være i orden, og det er de jo så også blevet, kan jeg forstå.
Jeg må også give fru Lene Espersen ret i, at der da er et fælles ansvar med hensyn til de våde enge.
Og det var selvfølgelig en lidt polemisk bemærkning at komme med, for nu har jeg været så heldig, kan man sige, at se hele det finanslovkompleks, som fru lene espersen ikke har set, og derfor har jeg haft mulighed for at se, at der er forhandlet alle mulige ting og sager ind på kryds og tværs. Den mulighed har altså været der for dem, der virkelig ønskede at deltage i det grove, kan vi sige, nemlig det at finde finansieringen af finansloven, som jo har været en meget vigtig del af hele den her finanslovøvelse.
Annie Lunde Hansen (CD), 1999-11-30:
Jeg ved godt, det ikke er dette lovforslag, men jeg vil godt lige sige til fru Vibeke Peschardt, at det ikke er korrekt, at støtteordningerne til færgerne har været reguleret hvert år.
De har stået stille.
Det var først sidste år, vi fik en regulering, og det drejer sig om, at der i dok ligger en halv million, som man mangler at få en efterregulering på, og som vi også kunne have ønsket havde været med nu her i finansloven.
Men vi kæmper videre.
Jeg vil bare sige, at tingene skal ligesom følges ad, og hvis man giver tilskuddene nu her, så skal infrastrukturen - og når man siger infrastruktur, så gælder det altså også trafik - også passe til landdistrikterne og til småøerne, for at det hele går op i en enhed og det kommer til at virke.