Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-11-28:
Jeg synes, der er behov for at definere, hvad en virksomhed er i den her forstand, for en virksomhed i virksomhedsoverdragelseslovens forstand er nemlig ikke det, vi sådan på almindelig dansk normalt forstår ved en virksomhed.
En virksomhed i virksomhedsoverdragelseslovens forstand er enhver funktion, som kan hegnes ind som værende en selvstændig ting i virksomheden.
Det kan være bogholderiet, det kan være kantinen, det kan være rengøringen, det kan være it-afdelingen, og det kan være så mange ting.
Når det er vigtigt lige at være opmærksom på den sondring, er det, fordi det altså er den enkelte funktion, der kan virksomhedsoverdrages, eksempelvis rengøringen og, som jeg sagde, kantinedriften.
Hvad er så konsekvensen, hvis der foreligger en virksomhedsoverdragelse?
Jo, konsekvensen af en virksomhedsoverdragelse er, at alle de rettigheder og forpligtelser, som overdragervirksomheden havde i forhold til sine ansatte, hundrede procent går over til erhververen.
Og sådan er det også, selv om man foretager virksomhedsoverdragelse nummer et, to, tre eller fire.
Hvis mennesker er ansat på det tidspunkt, virksomhedsoverdragelsen finder sted, og i en funktion, som kan indkapsles som værende en virksomhed, så finder den her lov anvendelse, den kan man ikke aftale sig ud af.
Det har været et bærende hovedprincip i dansk arbejdsret, siden vi fik hovedaftalen i 1899, at der var en forholdsvis fri adgang til at ansætte og afskedige medarbejdere.
Og det her beslutningsforslag griber afgørende ind i muligheden for at foretage de her afskedigelser op til en virksomhedsoverdragelse.
Nu var jeg jo før ved at definere, så det er vigtigt at sige, at de medarbejdere, der er til stede på virksomhedsoverdragelsestidspunktet, også har deres rettigheder i henhold til virksomhedsoverdragelsesloven, hvis de skulle være i opsigelsesperiode.
Den eneste måde, man kan undgå, at den her lov finder anvendelse, er, hvis medarbejderne enten er fritstillede eller fratrådte, altså hvis deres opsigelsesperiode er udløbet.
3F har jo mig bekendt været på besøg hos de fleste af os arbejdsmarkedsordførere.
Og jeg er enig med hr. Ole Sohn i, at det ikke bare er noget, der påvirker den enkelte medarbejder, det er også noget, der påvirker hustruen, børnene og livet derhjemme.
Det er psykisk belastende.
Problemet er jo i virkeligheden de mennesker, som afskediges, hvor det viste sig at være en unødvendig afskedigelse, altså de mennesker, som afskediges for senere at blive genansat af erhververen i den her funktion.
De har altså unødigt gået rundt med den her psykiske belastning.
Og alligevel kan man spørge hr. Jakob Axel Nielsen: Hvorfor vil du så ikke være med
til at støtte det her beslutningsforslag?
Det vil Det Konservative Folkeparti og jeg nemlig ikke.
Det er, fordi beslutningsforslaget går for langt i muligheden for den frie afskedigelsesret, i muligheden for at tilrettelægge: Hvornår skal der være præklusion, altså en umulighed for at foretage afskedigelser?
Hvem skal vurdere, om det er, fordi det er en virksomhedsoverdragelse, eller om det bare er en almindelig situation?
Det skal vi ikke pille ved.
Jeg mener, at vi ved god ledelse kan opnå nøjagtig det, som forslagsstillerne ønsker.
Jeg mener også, man kan fjerne de bekymringer, som 3F helt forståeligt har været rundt og fortælle os om, ved god ledelse, ved at man har en åbenhed omkring processen op til udliciteringer – det er jo også det, man i det private kalder outsourcinger – ved at man laver datarum ude på den virksomhed, som muligvis skal afgive en opgave, hvor de interesserede bydere kan komme ind og se: Hvad er det for nogle opgaver, vi skal overtage, hvad er det for nogle mennesker, vi skal overtage?
Derved kan de tilrettelægge, om det er nogle mennesker, de er interesserede i at overtage, og så behøver man med god tilrettelæggelse ikke at foretage de her mellemkommende fyringer.
Problemet er jo de afskedigelser, som bliver foretaget unødigt, for der gives der en unødig psykisk belastning.
Så vi kan ikke støtte beslutningsforslaget, simpelt hen fordi det griber grundlæggende ind i de danske principper og også i flexicuritymodellen, som hr. Ole Sohn nævnte.
For vi har en fri afskedigelsesret i Danmark, og det er den fleksibilitet, der har gjort, at vi ikke har franske og tyske tilstande, men at vi har mulighed for at tage ordrer ind og justere vores arbejdsstyrke ude i virksomhederne, og forudsætningen for det er altså, at vi har et godt dagpengesystem.
Nu kan jeg se, at jeg ikke har mere taletid, så derfor skal jeg blot meddele, at Det Konservative Folkeparti er imod beslutningsforslaget, og at de gode intentioner kan imødekommes på anden vis.