runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Nedergaard (V), 2005-11-08:
Forslagsstillerne ønsker en ny 2-årig ungdomsuddannelse, som til forveksling ligner den nu nedlagte fri ungdomsuddannelse.
Det er givetvis et velment forslag, og det retter sig da også mod en problemstilling, som vi anerkender i Venstre.
Men vi kan ikke støtte forslaget.
Vi har i Venstre ønsket at sikre, at flest muligt starter på at gennemføre en kompetencegivende ungdomsuddannelse og så hurtigt som muligt.
Der er derfor ikke brug for et forsinkende forløb på 2 år, inden unge kommer i gang med en rigtig uddannelse.
Siden VK-regeringen tiltrådte, er der da også skabt en lang række forbedringer af uddannelsessystemet, som tilgodeser unge, som har vanskeligt ved at gennemføre en uddannelse.
Vi har etableret de tidligere omtalte 23 nye korte erhvervsuddannelser.
Vi giver adgang til mesterlære også ved social- og sundhedsuddannelserne.
Vi har lavet en gymnasiereform, som giver eleverne bedre uddannelsesmuligheder, og vi har skabt mulighed for traineeforløb i ungdomsuddannelserne.
Vi har forbedret vejledningen af de unge, og vi har vendt udviklingen i antallet af praktikpladser med flere tusinde nye pladser til følge.
Samlet set har VK-regeringen taget en række initiativer, som understøtter de unges uddannelsesvalg.
Der er ikke behov for en ny fri ungdomsuddannelse.
Tværtimod skal vi bruge vores ressourcer på de gode, solide uddannelser, som i dag tilbydes.
Det gælder i høj grad også i forhold til EGU og PGU, der begge er korte, målrettede uddannelser, som giver de unge gode muligheder i uddannelsessystemet og på arbejdsmarkedet.
Der er derfor efter vores opfattelse ikke brug for den foreslåede uddannelse.
Venstre støtter ikke forslaget.
Carsten Hansen (S), 2005-11-08:
Ja, men det er faktisk sådan, at det her bl.a. er funderet på en række undersøgelser og behov, der er anskueliggjort via fagbevægelsen.
Den har faktisk forsøgt at få ministeriet til at være med på en handlingsplan, men det har man ikke haft lyst til.
Det var også i den tidligere ministers tid.
Derfor har vi følt en foranledning til at fremsætte det her i Folketingssalen.
Man har identificeret ti punkter, hvor der virkelig er behov for at gøre en omfattende indsats, hvis der ikke skal blive nogen, der kommer i klemme i denne her globalisering.
Så derfor vil jeg godt sige tak for tilsagnet, og vi vil selvfølgelig sætte alt ind på at få undersøgt, hvor mange det i virkeligheden er, der via deres arbejdsgiver får tildelt en pc, og jeg kan godt på forhånd spå om, at det bliver ganske få, der får det.
Så det vil jeg sige tak for.
Men jeg vil høre, hvad Dansk Folkeparti siger til den individuelle kompetenceafklaring, altså det med at give alle ret til at få det.
Karin Nødgaard (DF), 2005-11-08:
Altså, hvis man kan konkretisere det sådan, at man kan, jeg ved ikke, om man kan bruge ordet diagnosticere, men sige, at en person virkelig er ordblind, så mener jeg også, der skal være mulighed for, at man kan få det.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-11-08:
Da den konservative ordfører, fru Carina Christensen, ikke har mulighed for at være til stede, skal jeg på vegne af Det Konservative Folkeparti fremføre følgende:
I Det Konservative Folkeparti glæder vi os over, at regeringen i den grad har taget fat på at ruste Danmark til udfordringerne fra globaliseringen.
Globaliseringsrådet kommer i disse måneder med en lang række vidtgående forslag til, hvordan vi kan sikre, at Danmark også i fremtiden får en plads helt i front i den globale økonomi, og netop uddannelse og forskning er centrale elementer i den strategi.
Danmark skal i fremtiden i høj grad leve af viden, og der er nu sat massivt ind for at sikre, at vi også i fremtiden har uddannelser i verdensklasse til alle danskere.
Derudover er vi nu i fuld gang med at sikre en styrkelse af de helt basale færdigheder som læsning, skrivning og regning.
I Det Konservative Folkeparti er vi helt enige med forslagsstillerne i, at det er uhyre vigtigt, at vi får alle med i overgangen fra industrisamfundet til vidensamfundet.
Vi glæder os derfor også over, at der allerede i dag findes en lang række love, der netop sikrer en solid og omfattende hjælp til unge og voksne med læse- og regneproblemer.
Der er netop afsat 105 mio. kr. på finansloven for 2006 til en national handlingsplan for læsning.
I forbindelse med kommunalreformen er ordblindeundervisning blevet styrket.
Ordblinde har i dag mulighed for at få bevilget pc-hjælp på lige fod med andre handicappede.
Kvaliteten af undervisningen evalueres løbende, og der vil også i fremtiden være mange forskellige udbydere af denne type undervisning.
Dette blot for at nævne nogle af de mange gode tiltag og muligheder, der eksisterer.
Derudover er regeringen på vej med en række nye initiativer, der yderligere vil støtte de børn, unge og voksne, der har læse-, skrive- og regnevanskeligheder.
Vi er enige med forslags stillerne i målet for dette beslutningsforslag.
De konkrete forslag, der peges på, er dog i vidt omfang overflødige, og derfor ser vi ingen grund til at støtte forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2005-11-08:
Det er med forbløffelse, jeg har hørt denne førstebehandling.
For mig at se
har den jo været en total afvisning af, at der reelt er problemer for voksne mennesker, der har vanskeligheder på grund af ordblindhed eller har vanskeligt ved at regne, og det kommer bag på mig, at man afviser det.
Hvis vi tager de enkelte punkter hver for sig, er spørgsmålet, om der er nogen her i salen, der mener, at folk, som på grund af ordblindhed eller andre grunde har vanskeligt ved at læse eller regne, skal begrænses i deres muligheder for at få en efteruddannelse, en erhvervsuddannelse eller en ungdomsuddannelse på lige fod med andre.
Nej, vel?
Er der nogen, der kan forestille sig, at de skoler og offentlige myndigheder, der står med ansvaret for denne undervisning, ikke skal deltage aktivt i en forstærket indsats.
Nej, vel?
Vi kan i virkeligheden tage hvert enkelt punkt i beslutningsforslaget og sige, at det er der ikke nogen der kan forestille sig at være imod.
Problemet er bare, at der er et flertal her i Folketinget, der er imod.
Der er ikke et eneste ærligt argument for at være imod beslutningsforslaget, bortset fra at man ikke vil anerkende, at folk, der har problemer med at læse og regne, også har store problemer med at håndtere deres tilværelse her i samfundet.
De har så store problemer, at de også har svært ved at erkende det over for sig selv og over for deres familie, og de håber bare, at det på en eller anden måde kan skjules for omverdenen.
Men ikke desto mindre kan et flertal her i Folketingssalen ikke støtte et så simpelt, elementært og fornuftigt beslutningsforslag som det, der er fremsat her.
Jeg er forbløffet, men jeg kunne forstå på Dansk Folkepartis ordfører, at der var åbenhed i retning af, at vi skulle snakke om det i udvalget.
Derfor satser jeg sandelig på, at vi får en egentlig behandling af forslaget i udvalget, så der ikke bare bliver sagt noget her fra talerstolen, men vi rent faktisk kan komme i gang med at arbejde med de problemer, som er så centrale for alt, alt for mange mennesker.
SF støtter selvfølgelig forslaget.
Majbrit Berlau (EL), 2005-11-08:
Globalisering betyder, at uddannelse skal i fokus, og det siger alle.
Uddannelse er centralt for Danmark og skal prioriteres, det siger alle her i Folketingssalen, men alligevel hører vi ordførerne fra regeringspartierne afvise nogle fornuftige forslag og målsætninger for, hvordan vi skal sikre, at alle mennesker i samfundet har adgang til uddannelsessystemet.
De mennesker har brug for, at vi herinde sikrer, at rammerne er i orden, så de kan få adgang til de informationer, der skal til, for at de kan agere i samfundet – ikke blot på deres arbejdsplads og ikke blot i deres uddannelsessystem, men også som demokratiske samfundsborgere.
Det socialdemokratiske beslutningsforslag opstiller en stribe målsætninger for det arbejde, der skal give ordblinde unge og voksne bedre muligheder for at overvinde deres ordblindhed, og Enhedslisten mener, det er helt centralt, at der sker en forstærket indsats – både med hensyn til hvordan vi betragter konceptet og det at være ordblind og på det økonomiske område.
Der skal tilføres de ressourcer, der er nødvendige, hvis rammerne skal være i orden, og vi skal sikre, at de mennesker får en bedre hverdag, så de kan komme op på linje med alle dem, som ikke hver dag skal kæmpe mod problemer, fordi de ikke kan læse og skrive.
Enhedslisten kan derfor støtte forslaget.
Karin Nødgaard (DF), 2005-11-08:
Det, jeg egentlig ville have spurgt om, kom hr. Carsten Hansen selv frem med her til sidst, nemlig økonomien.
Jeg ved godt, at ikke alt skal gøres op i penge, men jeg kunne godt tænke mig at høre lidt nærmere om, hvor pengene skal komme fra.
I forslaget står der tilstrækkelige midler, og hvad er tilstrækkeligt?
Jeg ved ikke, om hr. Carsten Hansen kan uddybe det lidt nærmere.
Der blev nævnt 50 mio. kr., og hvor skal de komme fra?
Carsten Hansen (S), 2005-11-08:
Jamen altså, en lang række af de her ting findes jo.
Vi har jo mange dygtige og velfungerende uddannelsesinstitutioner.
De findes i dag.
Det bliver via arbejdsmarkedsmidlerne, at man sætter tid af på AMU-centrene til FVU.
Vi ved, at det, der hedder Uddannelsesnetværket i Vejle, fungerer med 400 virksomheder.
Alle tillidsmænd og virksomhedsledere er med i Kolding-Vejle-området, og det koster 1-2 mio. kr. om året.
De får så penge via satspuljemidler.
Men det, der jo er afgørende, er, at viljen er til stede over for det her – det er umuligt at vurdere, hvor mange der har brug for et elektronisk redskab, hvis det her bliver bredt rigtigt ud – og så er det selvfølgelig informationsindsatsen.
For os har det været vigtigt at få afprøvet viljen til det frem for at diskutere, om vi nu snakker om 500 pc'er eller vi snakker om 5.000, men at få nogle principper for det, for i virkeligheden tror jeg, at vi som samfund ville høste voldsomt, hvis de her mennesker fik nogle redskaber til at kunne klare sig.
Karin Nødgaard (DF), 2005-11-08:
Så til noget helt andet.
Carsten Hansen (S), 2005-11-08:
Det findes allerede i dag.
Fagbevægelsen bruger det rundtomkring, og jeg ved også, at man rundtomkring i enkelte amter bruger det.
Vi har faktisk også givet penge via satspuljemidlerne til nogle af de her teams, hvor man har haft pc'er osv. med ude, så det kunne jeg sagtens forestille mig.
Men det, som jeg tror er vigtigt i den her sag, er at bruge en mangfoldighed af redskaber, altså det der med, at det kan foregå på den lokale aftenskole, at det kan foregå på virksomheden, når man er færdig med sin holddrift, at det kan foregå overalt, hvor mennesker kommer, men søreme også på uddannelsesinstitutioner.
I øvrigt er det overraskende, at når virksomheder beder deres medarbejdere om at få en individuel kompetenceafklaring, viser det sig faktisk, at en lang række mellemledere også har problemer med at læse og stave og skrive.
Jeg har hæftet mig ved den kampagne, der kører i øjeblikket, hvor en kendt skuespiller, en kendt partileder osv. erkender, at de har haft nogle store problemer med det her.
Det synes jeg er flot, og det er stærkt, for vi har brug for nogle rollemodeller på det her område.
Og jeg tror, man ville blive meget overrasket, hvis man lavede en lignende test i Folketinget også.
Der ville garanteret være flere end en enkelt, der ville stå frem i den forbindelse.
Så ja, gerne en mangfoldighed af redskaber.
Jeg tror, vi har brug for det alle steder.
Afstemning
Jeg vil godt takke Dansk Folkepartis ordfører, fru Karin Nødgaard, for den positive modtagelse af det her og for villigheden til at se på de problemstillinger, der er.
Det er rigtigt, at man via socialforvaltningen og efter de sociale kapitler kan få tildelt elektroniske hjælpemidler, men folk, der er på arbejdsmarkedet og i en situation, hvor de foretager et skift, går altså ikke ned på socialforvaltningen og beder om det her.
Det er en del af problemet, at arbejdsgiveren skal godkende det, hvis man skal have hjælpemidler i forbindelse med sit arbejde.
Derfor har vi lagt ind i vores kriterier – og det vil jeg så høre om Dansk Folkeparti ikke synes er en god idé – at det selvfølgelig skal være en uafhængig pædagogisk vurdering, der skal afgøre, om man kan få dem.
Men jeg ved, der er ganske mange, som har brug for dem, og det gælder især på vores tekniske skoler og andre steder, hvor et af de helt store problemer i forbindelse med frafald er, at man ikke kan læse og skrive.
Var det ikke en god idé at få set nærmere på det?
Det var det ene.
Det andet er, om ikke Dansk Folkeparti synes, det burde være en ret at få lavet de her individuelle kompetenceafklaringer.
Man bruger dem jo ved fyringer på store fabrikker osv., jeg kan oplyse, at man på Danish Crown er i gang med sådan en undersøgelse nu.
Var det ikke bedre, at de havde fået kortlagt deres kompetencer, inden de står til en fyring, og sikres nogle muligheder for at få sig et nyt job?
Anne Baastrup (SF), 2005-11-08:
Det bekymrer mig lidt, at undervisningsministeren ikke i højere grad er gået ind i selve indholdet af vort forslag omkring den fleksible ungdomsuddannelse, for vi har netop taget kritikken, der kom i forbindelse med den rapport, alvorligt.
Vi er konkret gået ind og har lavet en lang række forbedringer, eksempelvis den der meritoverførsel.
Har ministeren noget mod det?
De erfaringer, vi har fra den fri ungdomsuddannelse,
viser jo rent faktisk, at der var 51 pct. af de unge, der gennemførte en ungdomsuddannelse, som kom i arbejde.
Og det synes vi da er et tal, der godt kunne trænge til at undersøges nærmere.
Bertel Haarder (V), 2005-11-08:
Regeringen er enig i, at der skal være meritgivning, der skal være genveje, at det skal være let for dem, der afbryder, at starte et andet sted.
Men vi mener ikke, at den knopskydning, som her foreslås, er nødvendig.
Anne Baastrup (SF), 2005-11-08:
Det var også et forsøg på at komme i dialog med ministeren, at jeg rent faktisk forsøgte at sige, at vi har unge, som ikke kan håndtere at starte på teknisk skole, som ikke overhovedet har mulighed for at komme ud i mesterlære, som ikke kan bindes i de veje der, som regeringen lægger op til, og vi har unge, der er så krøllede i hovederne, at de har brug at få nogle alternative veje, således at de kan få en kompetencegivende uddannelse.
Det kunne være, at der var nogle, der havde brug for nogle andre veje.
Så det var forsøg på en dialog med ministeren.
Bertel Haarder (V), 2005-11-08:
Jamen jeg indgår gerne i en dialog, men nu er det tilfældigvis sådan, at jeg netop i morgen fremsætter to lovforslag om praktiske adgangsveje, praktiske hovedveje ind i to af de største uddannelsesområder, og derfor synes jeg, at jeg med sandhed kan sige, at regeringen er opmærksom på problemet.
Vi har blot en anden løsning på det.
Margrethe Vestager (RV), 2005-11-08:
Jeg er sådan lidt usikker på, hvad der er ministerens udgangspunkt for den meget hårde vurdering af det her forslag, for man kunne godt få den oplevelse, at ministeren tror, det er attråværdigt ikke at kunne begynde på en kompetencegivende uddannelse.
Det er mit indtryk, at det forholder sig stik modsat: at det helt, helt, helt, helt, helt overvejende flertal af unge gerne vil have en kompetencegivende uddannelse, gerne vil gøre det rigtige og gerne vil gennemføre den.
Derfor forstår jeg ikke modviljen mod at sørge for, at der med hensyn til de allersidste kan være en mulighed for at blive samlet op for at komme i gang med et struktureret forløb, der kan give adgang til arbejdsmarkedet eller give adgang til videre uddannelse.
Og jeg forstår slet ikke angsten for knopskydning, fordi de meget udmærkede tiltag med 23 nye korte uddannelser og den nye mesterlære da om noget må be tegnes som knopskydning, endda med substral over, fordi den frodighed, der danner sig der, sådan set også burde kunne give plads til den fleksible ungdomsuddannelse.
Bertel Haarder (V), 2005-11-08:
Jeg synes, der er forskel på knopskydning og på adgangsveje.
Alt, hvad regeringen gør, sigter på at få folk ind i de ordinære kompetencegivende uddannelser.
Derfor vil vi gerne have flere veje ind i de uddannelser og i øvrigt også flere veje ud af dem igen af hensyn til dem, som får lyst til at skifte, eller som får lyst til at tage en anden, måske en videregående uddannelse.
Det er altså den tænkning, vi har.
Og vi synes ikke, at forlaget er nødvendigt.
Det er velment, og det er sikkert bedre end ingenting, men vi synes altså, at det, vi har satset på, er bedre.
Nu er der jo ingen, der vil forhindre de to udvalg, der netop er forhandlet til at blive nedsat på erhvervsuddannelsesområdet, i at drøfte også det forslag, der ligger her.
Det er der jo fuld frihed til.
Jeg tvivler på, om de to udvalg vil tage det op, men muligheden er der.
Margrethe Vestager (RV), 2005-11-08:
Nu tror jeg også, ministeren har erfaret, at der efterhånden ikke bliver taget ret mange ting op, som ikke forventes at falde i god jord hos regeringen.
Så derfor ville det være en stor hjælp, hvis ministeren udtalte, at det ville være relevant at overveje det her forslag som netop en måde til at komme ind i enten kompetencegivende uddannelser eller ud på arbejdsmarkedet på.
Det, der jo er kernen i det, er, at man sammensætter et forløb, som man vil kunne få merit for senere.
Og det vil sige, at en ung pige, som er blevet helt forvirret i sit hoved, og som måske har svært ved at knække læsekoden, via den fleksible ungdomsuddannelse kunne få en helt anden selvtillid i forbindelse med f.eks. en social- og sundhedsuddannelse.
Når hun så begynder der, kunne hun få en merit for det forløb, hun havde fået, sådan at hun måske kun spildte – i ministerens terminologi, vil jeg tro – helt marginal tid og faktisk kom i gang og gjorde det på et andet grundlag og med en forventet succes, som måske ellers havde været udelukket.
Bertel Haarder (V), 2005-11-08:
Inden så længe kommer regeringen med et oplæg om 10. klasse.
Og 10. klasse vil i det oplæg i højere grad blive rettet mod at samle den gruppe op, som det her forslag sigter på.
Vi vil lægge meget vægt på brobygning og på meritgivning.
Så der er ikke så stor forskel i tænkemåden mellem regeringen og forslagsstillerne.
Vi synes bare, der er så mange muligheder allerede, at vi gerne vil nøjes med at bruge dem.
Carsten Hansen (S), 2005-11-08:
Er det ikke bekymrende, at andelen af unge, der ikke får en kompetencegivende uddannelse, siden 2002 er steget med, lad os nu lade være med at tage EGU'en med, i hvert fald 5 pct., og så er vi oppe på 22-23 pct., der ikke får en kompetencegivende uddannelse?
Hvad mener ministeren der skal til?
Jeg har også læst forslagene om mesterlære, jeg har selv, indtil vi kom ud af integrationsforliget, været med i det, og jeg har diskuteret det med nogle af mine gode venner i uddannelsesverdenen, som siger til mig, at det nu vil blive de stærke, som har netværket, som vælger.
Her taler vi om nogle grupper, som for de flestes vedkommende er røget ud af uddannelsessystemet.
Men er det ikke bekymrende, at det er så mange og flere, der ikke får en kompetencegivende uddannelse?
Bertel Haarder (V), 2005-11-08:
Det kan man jo rolig kalde et retorisk spørgsmål, for det gentager jeg jo ti gange om dagen.
Det er bekymrende, og det er det, der er det vigtigste grundlag for, at vi har nedsat Globaliseringsrådet.
Når man går ind i et vidensamfund, skal man ikke have 20 pct., som ikke er i stand til at tage en uddannelse.
Det er jo derfor, vi også har nedsat det udvalg, som i dag kom med en læsehandlingsplan.
Så hvis man læser regeringsgrundlaget fra februar, hvis man ser finanslovforslagene med de ekstra penge, så må man sige, at det er svært at nævne en dag i Danmarks historie, hvor der har været mere opmærksomhed på det problem hos en regering end netop denne dag.
Carsten Hansen (S), 2005-11-08:
Jeg er glad for, at ministeren deler vores bekymringer i den sammenhæng.
Men i stedet for at nedsætte alle disse her globaliserings- og trepartsudvalg og frafaldsudvalg kunne vi måske have overvejet at beholde nogle af de ting, der var, for så havde man dog ikke oplevet det voldsomme fald i uddannelserne.
Her taler vi altså om en uddannelse, og jeg ved ikke, hvad ministerens succeskriterium er for en uddannelse, men vi taler om en uddannelse, hvor 51 pct. af eleverne fra den fri ungdomsuddannelse kom i arbejde og 38 pct. i uddannelse, at altså 89 pct. – jeg siger 89 pct. – kom i arbejde eller uddannelse.
Er der nogen andre steder på universiteter, daghøjskoler eller erhvervsskoler, man har en højere succesrate, vil jeg spørge ministeren, og havde det ikke været bedre at beholde en række af de redskaber?
Jeg er ikke i tvivl om – men det er ikke sikkert, ministeren deler min opfattelse – at når man skærer en del af redskaberne væk, er der færre, der får en kompetencegivende uddannelse.
Så her var faktisk et tilbud til ministeren om en dialog om værktøj, vi ved virker.
Bertel Haarder (V), 2005-11-08:
Nu kan man jo altid stille spørgsmål.
Det kan jeg ikke huske.
Jeg gav et langt svar i sidste omgang, fordi regeringen på mange måder deler intentionerne og mener, at vi er på vej til at tackle netop de problemer, som det tidligere forslag rejser.
Vi mener ikke, at den frie ungdomsuddannelse var en succes.
Det kunne man bl.a. se af, at i 2003, da den fri ungdomsuddannelse var blevet nedlagt, begyndte en større del af de unge på en kompetencegivende uddannelse efter grundskolen, og det tror jeg både de unge og de fleste forældre er bedst tjent med.
Vi vil hellere gøre noget andet end det, forslagsstillerne foreslår.
Vi har oprettet 23 nye korte erhvervsuddannelser.
Vi har udarbejdet to lovforslag, der fremsættes i morgen, om en ny mesterlære i erhvervsuddannelserne og en mesterlære i social- og sundhedsuddannelserne.
Vi har givet produktionsskolerne mulighed for, at de kan oprette erhvervsgrunduddannelser.
Og erhvervsgrunduddannelser er jo som bekendt netop en fleksibel og individuelt tilrettelagt ungdomsuddannelse, som giver de unge erhvervskompetence.
Vi er nu oppe på en forøgelse i antallet af uddannelsesaftaler på 4.000 sammenlignet med 2003, så vi er enige i, at de unge skal i gang med noget.
Derfor nej til dette forslag.
Frank Aaen (EL), 2005-11-08:
Nu vil jeg anbefale udenrigsministeren at høre efter, når ordførerne taler, herunder SF's ordfører, som helt klart før sagde, at SF er imod, at mellemudviklingslandene – og jeg ved ikke, hvor Niger kom ind i billedet henne – skal presses til at liberalisere på serviceområdet.
Jeg kan da også lige gøre udenrigsministeren opmærksom på, at udenrigsministeren jo selv har skiftet holdning.
For da vi havde en debat her i Folketinget om liberalisering, specielt med henblik på vandsektoren, sagde udenrigsministeren, at GATS-forhandlingerne hviler på frivillighed, at landene frivilligt må bestemme, om de vil have et serviceområde liberaliseret eller ikke.
Og fra den frivillighed er vi nu kommet til, at den samme udenrigsminister siger, at det er i orden at tvinge mellemudviklingslandene til, at de skal vælge 93 servicesektorer, der skal liberaliseres.
Jeg skal takke udenrigsministeren for den bekræftelse af det, jeg har prøvet at få ind i debatten, nemlig at når ordførere fra regeringspartier og støttepartier gentagne gange har sagt, at det her er en free round, altså en gratis omgang for udviklingslandene, så passer det ikke.
Det er kun de allerfattigste ulande, der slipper.
Andre ulande bliver påtvunget f.eks. liberalisering på forskellige områder.
Og vi ved jo ikke, hvad det er for nogle områder.
Vi ved bare, at EU kræver, at der er serviceområder, der skal liberaliseres.
Og det kommer til at gælde det, vi kalder mellemudviklingslandene.
Det vil jeg bare sige tak til udenrigsministeren for at få det bekræftet, og så er vi fri for den diskussion.
Desværre efterlades SF og hr. Steen Gade jo så med det problem, at hr. Steen Gade er imod at tvinge mellemudviklingslandene til at liberalisere på serviceområdet, men bakker op om regeringen og et EU-mandat, som medfører en sådan tvangsliberalisering.