runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan Petersen (S), 2004-11-23:
Jeg kan forstå, at hr. Kofoeds forslag så er, at vi gennemfører dramatiske skattenedsættelser, som gavner dansk erhvervsliv, og dramatiske lønnedsættelser, sådan at vi bedre kan konkurrere med Kina og Vietnam, og hvor det ellers er, vi skal konkurrere.
Det synes jeg hr. Kofoed fortjener offentlig omtale af, for det er jo en fundamental anden strategi end den, Socialdemokratiet anvender.
Vi mener ikke, at vi skal konkurrere på elendighed og på løn- og arbejdsforhold, der er dårlige.
Vi mener, at vi skal konkurrere på kompetencer og begavelse.
Det var det, der var successen bag jobfesten i 1990'erne.
Jeg ved godt, at hr. Kofoed og hans partifæller er fornærmede over, at vi så også tillod os at kræve skatter ind, men jeg må bare i al stilfærdighed gøre opmærksom på, at det nu alligevel på trods af hr. Kofoeds tese skabte adskillige hundredetusind job.
Og det er måske også den gode samfundsøkonomi og den høje beskæftigelse, der gør, at regeringen i dag har en sund samfundsøkonomi.
Det, der er det kritisable, er, at det økonomiske råderum, man overtog, misbruges.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-11-23:
Det ser ud til, at Socialdemokraterne kører videre, som de altid har gjort.
De lægger den skat på og den skat på, og de laver de tiltag, og det er altid finansieret.
Og det har jo altid været sådan, at de henter pengene i skatteborgernes lommer.
Det har vi været vant til gennem snart hundrede år.
Er det ikke den der meget dyre lønomkostning, vi har i Danmark, der er med til den meget kraftige outsourcing, vi har?
Socialdemokratiets formand – og jeg tror ikke, at der er andre i Socialdemokratiet, der plejer at stå højere end hr. Lykketoft – siger, at vi skal have en skat på lønsummen, og at vi skal forhøje SP-bidraget osv.
Eller Socialdemokratiet har måske opfundet en helt anden måde at koge vand på?
Jan Petersen (S), 2004-11-23:
Det er jo ganske klassisk, at Venstre trækker nogle enkeltforslag ud, og så beregner og vurderer man et forslag ud fra dets isolerede virkning, og lige præcis det forslag om SP-forhøjelsen er af fru Charlotte Antonsen bragt ud af en sammenhæng, så den samlede effekt af den skattereform helt udgår af debatten.
Men den samlede effekt af den skattereform er rent faktisk et selvstændigt bidrag til øget beskæftigelse.
Det kan også være, at fru Charlotte Antonsen der kunne finde noget af finansieringen.
Charlotte Antonsen (V), 2004-11-23:
Jeg vil godt starte med at fortælle, at det er rigtigt, at der har været en stigning i arbejdsløsheden bl.a. på grund af 11. september og det omslag i verdensøkonomien, der kom.
Jeg gentager: der er 2.100 færre ledige i september.
Det er vel at mærke den reelle ledighed, som inkluderer de aktiverede, altså ledige plus aktiverede.
Så der er vendingen heldigvis sket.
Jeg ved ikke, om man har tænkt sig at løbe fra alle sine planer.
Et andet forslag fra hr. Mogens Lykketoft er forhøjelsen af SP-bidraget til 2 pct., og det vil betyde et tab på 5.000 job.
Er man heller ikke enig i det, eller vil man også forvente, at når først Socialdemokraterne kommer til, så drysser det ned med nye arbejdsmuligheder?
Jan Petersen (S), 2004-11-23:
Jeg må bare konstatere, at de socialdemokratiske skatteplaner altid har været gennemregnet, og de har altid været gennemfinansieret.
Hvad Finansministeriet og andre regnedrenge måtte have konstateret i øjeblikket, skal jeg ikke kunne sige, men det plejer altid at fungere, når vi selv regerer.
Må jeg så lige anholde en enkelt bemærkning: Jeg har ikke – jeg går ud fra, at heller ikke mine kolleger har gjort det – lagt røgslør ud ved at strø om mig med mærkelige tal.
Vi har anvendt tal, der er tilgængelige i den offentlige debat.
Hvis der er nogen, der lægger røgslør ud over de her tal, er det f.eks., at det er umuligt at få svar på fra regeringspartierne, hvor meget faldet i arbejdsløsheden skyldes støttede job.
Men det kan være, at fru Charlotte Antonsen lige kan nævne det tal, når hun alligevel skal spørge næste gang.
Charlotte Antonsen (V), 2004-11-23:
Jeg ved ikke, om det er en skræmmekampagne, eller om man kaster røgslør ud.
Det, jeg må konstatere på nuværende tidspunkt i debatten, er, at vi har haft en første runde med hr. Jens Vibjerg som ordfører, hvor en stribe ordførere fra oppositionen, Socialdemokratiet, Enhedslisten og SF, har slynget om sig med hundredvis af mærkelige tal, som ingen af os kan genkende.
Det, jeg så kan konstatere nu, er, at det i virkeligheden er for at kaste røgslør ud over, hvad hr. Jan Petersen kom med.
Han kom med intet.
Det, hr. Jan Petersen sagde, var, at man måske kunne noget.
Vi er nødt til i dag, når vi debatterer en politisk sag, der er så vigtigt som arbejdsløshed, at forholde os til fakta.
Hvordan har man tænkt sig at hente dem?
Er det ved at afskedige 30.000 mennesker i den offentlige sektor, eller hvad har man tænkt sig?
Jan Petersen (S), 2004-11-23:
Jamen hr. Bonnesen kan sådan set konkludere, hvad pokker han vil, for det er fuldstændig ligegyldigt, hvad jeg siger her.
Hr. Bonnesen har gang i en skræmmekampagne, ligesom hr. Dohrmann har; tillykke med det, fortsæt med det.
Det er åbenbart den eneste metode, man kan få øje på.
Erling Bonnesen (V), 2004-11-23:
Jeg kan konstatere, at det godt kan være, at det kan sammenlignes med CO2, men her ligger nogle ret konkrete beregninger på, at det vil have en virkning – en direkte indflydelse på antallet af arbejdspladser.
Så jeg kan konstatere, at Socialdemokratiet og oppositionen vil fastholde, at man vil gennemføre vandmiljøplanens ændringer, som vil medføre tab af arbejdspladser, hvis man får magten igen.
Jan Petersen (S), 2004-11-23:
Jeg husker en kampagne, der blev ført for nogle år siden, som handlede om, hvor dramatiske og negative effekter, det ville få for dansk beskæftigelse og dansk industri, hvis vi indførte CO2-afgifter.
Det gjorde vi alligevel, og virkningen var ikke de dramatiske beskrivelser, som blev fremført dengang.
Virkningen var, at vi befandt os i et leje, hvor landets beskæftigelse voksede og voksede og voksede.
Mon ikke man skulle tænke lidt i vandmiljøplansammenhænge på samme måde?
Erling Bonnesen (V), 2004-11-23:
Jeg vil gerne følge op omkring oppositionens forslag til ændringer på vandmiljøplanens område, altså på arbejdspladserne.
Det er jo et faktum, at Fødevareøkonomisk Institut og Danmarks Miljøundersøgelser rent faktisk har foretaget en række ret konkrete konsekvensberegninger, som jo viste, at hvis oppositionens forslag på vandmiljøplanens område bliver gennemført, vil det give et tab på op til 27.000 arbejdspladser.
Så jeg vil gerne spørge, om man så har til hensigt nu at komme med nogle nye forslag fra oppositionens side på vandmiljøplanens område, eller om man agter at fastholde det her og dermed lægger op til, at der skal fjernes op til 27.000 arbejdspladser, som det er beskrevet.
Jan Petersen (S), 2004-11-23:
Jeg har før hørt på skræmmekampagner fra hr. Dohrmann og hans parti, når det drejer sig om vores miljøindsats, så jeg får den gentaget her.
Det ændrer ikke på, at Socialdemokratiet aldrig har gennemført forbedringer af miljøet, hvor man isoleret set kan sige, at det har forringet beskæftigelsen for slagteriarbejdere eller andre.
Det, slagteriarbejderne har som problem i øjeblikket, er jo ikke beslutninger truffet af Socialdemokratiet.
Det er mere en manglende indsats i forhold til at skaffe dem bedre jobmuligheder og alternative job, når virksomhederne selv beslutter at flytte ud eller at reducere.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-11-23:
Så det er der egentlig styr på.
Men det er selvfølgelig nogle billige point, man gerne vil score her.
Men lad os nu forholde os til det udspil, som Socialdemokratiet var med til, hvor det ville koste op til 27.000 arbejdspladser.
Jeg fik ikke noget svar på, om det var slagteriarbejderen, det skulle til at gå ud over, når man vil afskedige 27.000 mennesker.
Hvis man stadig væk står ved den plan, hvor vil man så skaffe yderligere arbejdspladser til de berørte danskere på det her område?
Det er nemt nok at komme med flotte ord, men hvis man ikke kommer med en konkret handlingsplan, så hjælper det ingenting.
Jeg tror, hr. Jan Petersen gerne vil give mig ret i, at vi ikke bare kan spille hasard med hverken naturen eller de 27.000 arbejdspladser, hvilket Socialdemokratiet lagde op til.
Jan Petersen (S), 2004-11-23:
Jeg skal med det samme sige til hr. Dohrmann, at jeg ikke forud for den her debat specifikt har studeret de præcise vilkår for vandmiljøplan III, men det, jeg ved, er, at Socialdemokratiet i 1990'erne adskillige gange har gennemført dramatiske forbedringer i indsatsen for et bedre miljø.
Det er sket i en periode, hvor beskæftigelsen steg.
Så den generelle virkning af Socialdemokratiets miljøindsats er ikke, at den reducerer beskæftigelsen, men at den forbedrer beskæftigelsen.
Hr. Dohrmann kunne måske i sit næste spørgsmål selv berøre, hvilket bidrag han har givet til, at f.eks. dansk vindmølleindustri er gået kraftigt på retur, fordi man negativt har ændret vilkårene for at bruge danske vindmøller.
Så til fremrykning af kloakrenovering: Man kan sagtens gennemføre en fremrykning af investeringer, der forbedrer finansieringen, også til gavn for brugerne, så vi hurtigere får gennemført forbedringer af vores kloakker.
Den brugerfinansiering, der er tale om, behøver ikke at påvirke negativt.
Man kunne f.eks. give billigere rentevilkår, hvilket sikrer hurtigere igangsættelse af de projekter.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-11-23:
Jeg vil godt spørge den socialdemokratiske ordfører, hvordan det her egentlig hænger sammen.
Altså nu hører man jo de store flotte taler omkring, hvad Socialdemokratiet egentlig ville på det her område, hvis de havde magten.
Dengang de var med til forhandlingerne, bl.a. om vandmiljøplan III, var det jo netop, at vi fik fremlagt et papir fra bl.a. Socialdemokratiet, hvor man fik regnet sig frem til ville koste op til 27.000 arbejdspladser i Danmark.
Nu hører vi en masse flotte ord.
Hvordan hænger de to ting sammen?
Og vil hr. Jan Petersen gerne ligesom prøve at uddybe, hvor det var, de 27.000 job reelt set skulle ofres?
Hvad var det for nogle arbejdere, der skulle gøres arbejdsløse?
Var det ikke industriarbejderen og slagteriarbejderen, det skulle gå ud over?
Da Socialdemokratiet endelig fremlagde en plan, så var det en plan, som ville koste op til 27.000 arbejdspladser.
Ud over det blev det også nævnt, at det offentlige skulle fremrykke investeringer i bl.a. kloakker.
Er det ikke sådan, at vi har en kloak, som her er brugerfinansieret.
Der er ikke noget med, at det offentlige skal gå ind og betale det her område.
Er Socialdemokratiet ikke lidt ude på tynd is, kan man roligt sige?
Jens Vibjerg (V), 2004-11-23:
Nu ved jeg jo godt, hr. Søren Søndergaards filosofi er, at bare vi ansætter alle mennesker i den offentlige sektor, så er alle problemer løst.
Men det synes jeg hr. Søren Søndergaard tidligere fik et meget klart svar på fra ministeren.
Det løser jo ingen problemer, tværtimod.
Søren Søndergaard (EL), 2004-11-23:
For helt kort at illustrere min pointe, så nytter det jo ikke noget, at man bliver opereret for kræft, hvis man skal vente på kemoterapien.
Sådan er det.
Det synes jeg at Venstre ikke vil erkende, men det erkender folk jo, når de oplever det udeomkring.
Det er muligt, at Venstre kan få bildt nogle det ind, der ikke selv har været igennem det, men de, der har været igennem det, oplever, hvordan den slags ting fungerer.
Men tilbage til det spørgsmål, som hr. Vibjerg ikke vil forholde sig til: Alle dem, der er arbejdsløse, alle dem, der er sat uden for arbejdsmarkedet af forskellige grunde, har vi på den ene side.
På den anden side har vi den kendsgerning, at folk oplever nogle mangler og synes, der er behov for flere til f.eks. at gøre hospitalerne rene eller til at passe børnene eller til hjemmehjælp.
Hvorfor ikke kombinere de to faktorer?
Sagen er jo, at når man siger, der er blevet flere offentligt ansatte, f.eks. inden for gymnasier og i uddannelsessektoren, så hænger det jo sammen med, at der er flere folk, der går der, og det vil sige, at antallet af lærerkræfter pr. elev jo er gået ned.
Hvorfor vil man ikke være med til at bruge nogle af de ressourcer, der ligger?
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvad det er, der gør, at regeringen bare lader stå til i stedet for at bruge de kræfter, der ligger.
Jens Vibjerg (V), 2004-11-23:
Nu tror jeg nok, at det menneske, der trænger til at få en operation, få et nyt knæ f.eks., få en ny hofte, føler, at vedkommende bliver rask, når det bliver foretaget.
Så operationer er da i høj grad med til at gøre folk raske.
Hvorfor skulle man ellers opereres, hvis ikke det var for at blive rask, eller i hvert fald for at få fjernet smerter, eller hvad det nu kan være?
Så selvfølgelig har det en effekt for borgerne.
Det er samtidig også med til at sikre, at man hurtigere kommer tilbage på arbejdsmarkedet, når man kommer hurtigere igennem sundhedssystemet.
Det har også været en væsentlig parameter, at man ikke skal gå og være syg, gå og vente så længe på at blive behandlet, at man bliver helt udstødt af arbejdsmarkedet.
Søren Søndergaard (EL), 2004-11-23:
Men folk bliver jo ikke raske af at blive opereret.
Efter en operation kommer der efterbehandling, og så skal folk genoptrænes osv., og så er den periode, hvor folk venter, bare flyttet.
Tiden, før folk igen er i stand til at føle sig raske, er bare blevet udsat.
Så jeg synes mildest talt ikke, det er et særlig godt eksempel, som hr. Vibjerg bringer frem.
Men det korte af det lange i det er, at vi nu har fået konstateret, at o.k., der er 170.000 officielle arbejdsløse.
Det er betydelig flere, end da regeringen tog over.
Årsagerne kan jo sådan set være ligegyldige.
Så er der 75.000 i aktivering, der er 30.000 andre arbejdsmarkedsparate kontanthjælpsmodtagere, og så er der 400.000, der af den ene eller den anden grund er udstødt af arbejdsmarkedet.
Der er massevis af folk, som burde kunne tage fat.
Tror hr. Vibjerg ikke, det er lidt underligt for folk, der ligger på et hospital, hvor der ikke bliver gjort ordentlig rent, eller er på en daginstitution, hvor der ikke er personale nok, eller er blandt ældre, hvor der ikke er nok hjemmehjælp, at man ikke kan bruge nogle af de her mennesker til at løse de nødvendige opgaver?
Hvorfor vil regeringen ikke være med til det?
Jens Vibjerg (V), 2004-11-23:
Jeg forstår ikke rigtig spørgsmålet om de 14.400 ekstra i administrationen.
Det er ikke et tal, jeg har, og derfor kan jeg ikke kommentere det på nuværende tidspunkt.
Men lad os så dyrke det i udvalgsarbejdet – nå nej, det bliver der jo ikke i en forespørgsel, så må vi måske have ministeren til at svare på det.
Det er ikke et tal, jeg kender.
Jeg er ikke bekendt med de der 14.400.
Jeg ved ikke, hvor hr. Ole Vagn Christensen har det fra.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-11-23:
Ja, ikke desto mindre er nettotallet 4.400 mindre i sundhedssektoren, sådan som det er blevet forelagt også tidligere i dag.
Derfor er jeg nødt til at spørge, hvorfor man ikke erkender den situation.
Hvis man skal være ærlig over for hinanden, så skal man også fortælle, hvad der er sandheden.
Derfor er jeg også interesseret i at vide, hvad det er for 14.400, der er blevet ansat mere i den offentlige administration.
Søren Søndergaard (EL), 2004-11-23:
Jeg vil sige, at ud over det faktum, at netop kommuneaftalen var en stor del af årsagen til den første stigning, er det rigtigt, at når beskæftigelsen i den offentlige sektor ser ud til at være gået op, er det på grund af støttede job, og det synes jeg er lidt interessant.
Jeg kan i øvrigt ikke forstå, hvorfor det skal være støttede job.
Hvorfor laver man ikke ordinære job i den offentlige sektor?
Hvorfor lader man ikke folk få ordentlige forhold, få mulighed for at genoptjene dagpengeretten og blive placeret ordentligt på arbejdsmarkedet?
Jeg bliver nødt til sige, at regeringens record – nu har jeg været længe i USA, men hedder det ikke record? – på det område ser mildest talt ikke særlig godt ud.
Jan Petersen (S), 2004-11-23:
Det er noget af en anklage mod regeringen, hr. Søren Søndergaard kommer med, og den skal jeg da gerne parkere deroppe.
Men jeg har nu lyst til at stille et supplerende spørgsmål.
Når hr. Søren Søndergaard påstår, at den reelle fremgang i den offentlige beskæftigelse skete i kraft af beslutninger, den tidligere regering traf, går jeg ud fra, at det er kommuneaftalen for 2002, hr. Søren Søndergaard tænker på.
Vil det sige, at hr. Søren Søndergaard mener, at der sådan set ikke er skabt yderligere job i den offentlige sektor af den nuværende regering?
Hvis det ikke er tilfældet, har vi jo sådan set lidt af en forklaring på, hvorfor man praler og bryster sig af andres gerninger.
Men man kunne jo også forestille sig, at det, den nuværende regering gør, er at udbetale flere løntilskud til offentlig ansættelse.
Jeg ved ikke, om hr. Søren Søndergaard har studeret det fænomen nærmere, men så vil jeg i hvert fald gerne høre om det.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-11-23:
Nu har hr. Jens Vibjerg jo talt meget om at være ærlig.
Derfor er jeg selvfølgelig nødt til at spørge hr. Jens Vibjerg, hvorfor man prøvede at manipulere med sundhedstallene.
Når tallet er faldet med 4.400 ansatte, og de er faldet med 100.000, når det drejer sig om uddannelse, sådan som tallene foreligger, hvorfor prøver man så på at fortælle, at der her i virkeligheden er tale om forbedringer?
Så kunne jeg også godt tænke mig, at hr. Jens Vibjerg fortalte os, hvad det er for 14.400, man har ansat i den offentlige administration?
Hvad er det for nogle personer, som i dag betegnes som værende ansatte i den offentlige administration?
Jan Petersen (S), 2004-11-23:
Jeg synes, diskussionen om offentlig beskæftigelse er lidt interessant.
Beskæftigelsesministeren gjorde en del ud af, at Enhedslistens forslag om flere offentligt ansatte ville medføre ren økonomisk ruin.
Er det en selvstændig del af problemet med den forøgede arbejdsløshed?
Hvis beskæftigelsesministeren ikke sagde det i sin besvarelse, kan jeg i hvert fald huske en annonce om det.
Ida Jørgensen (RV), 2004-11-23:
Dansk Industri har netop offentliggjort en undersøgelse, der viser, at ca. 60 pct. af deres virksomheder mener, at denne smileyordning vil kunne indgå i deres kommende markedsføring.
Og står man som arbejdssøgende, og jeg er klar over, at den gruppe, som vi taler om, er de arbejdssøgende og ikke dem, der er på virksomhederne, vil man være opmærksom på, at der er noget, der hedder en smiley.
Det kan da godt ske, at det tager et stykke tid, inden man prøver at klikke ind på Arbejdstilsynets hjemmeside for at se, hvordan smileyen er for den virksomhed, som man selv søger ind på.
Det er muligt, at den er rød, men så har man jo nogle relevante spørgsmål, som man kan stille under en ansættelsessamtale.
Lene Garsdal (SF), 2004-11-23:
Det er til det, om man får synlighed om arbejdsmiljøet ved at have smileyordningen.
Den smileyordning kommer jo til at ligge på en hjemmeside under Arbejdstilsynet, og selv om der skulle ligge en rød smiley, ville det ikke få nogen konsekvenser.
Man kan f.eks. ikke nægte at tage arbejde, hvis man bliver anvist arbejde der.
Så hvad er det egentlig for et arbejdsmiljø, det synliggør?
Ida Jørgensen (RV), 2004-11-23:
Hvis jeg er kommet til at sige noget, som har kunnet give anledning til misforståelser, kan jeg sige, at vi er glade for smileyordningen.
Det, som jeg siger, er, at det ikke er sikkert, at vi har fundet den perfekte form til smileyordningen.
Det, der har været vores formål med smileyordningen, har været, at vi fik skabt noget synlighed omkring arbejdsmiljøet, og vi mener, at smileyordningen er god til det.
Der bliver spurgt konkret til, om der kan være problemer.
Jeg er klar over, at der er blevet peget på nogle problemer med de små og mellemstore virksomheder, som kan have vanskeligt ved at opnå en grøn smiley uden at være certificeret.
Lene Garsdal (SF), 2004-11-23:
Jeg vil naturligvis også anerkende, at Det Radikale Venstre har skiftet ordfører, men jeg kan ikke lade være med at spørge.
Når nu fru Ida Jørgensen netop nævner smileyordningen som en ordning, der måske ikke er helt hundrede procent rigtig, som der står – det var netop smileyordningen, som De Radikale fik med og derfor blev en del af forliget og skiftede fra den ene side til den anden side af salen vil jeg gerne spørge, om vi kan få konkretiseret lidt, hvad det er, der gør, at den ikke er hundrede procent rigtig.
Ida Jørgensen (RV), 2004-11-23:
Hr. Søren Søndergaard har jo både stillet spørgsmålet og svaret på det igen.
Det Radikale Venstre mener ikke, at vi indgår ufejlbarlige forlig.
Hvis det viser sig, at der er problemer i det, så er vi villige til at se på det.
Søren Søndergaard (EL), 2004-11-23:
Jeg forstår det på den måde, at hvis det efter et par år viser sig, når nu implementeringen går i gang, at der er problemer, og muligheden for et andet politisk flertal eksisterer, vil Det Radikale Venstre altså kigge på virkeligheden og ikke lade nogen, der er med i det her forlig, blokere for, at man laver ændringer.
Det er ikke nogen hemmelighed, at vi jo forudser alvorlige problemer på en række områder.
Derfor er det selvfølgelig meget vigtigt for os at vide, om der er mulighed for politisk under et nyt flertal efter et kommende valg at lave forandringer eller man er bundet.
Ida Jørgensen (RV), 2004-11-23:
Til det første spørgsmål om, hvilke dele af forliget vi har forpligtiget os til, må jeg sige, at det jo sådan set er hele forliget, for vi har skrevet under på teksten.
Hvor langt ud i fremtiden vi vil være bundet af det, vil tiden vise.
Og man kan jo kun sige, at vi ikke føler os forpligtet i længere tid, end at vi kan se, at de dele af forliget må vi gøre noget ved, hvis det viser sig, at det ikke holder.
Det er også vigtigt for os at overholde forlig, og forlig må selvfølgelig have den periode, som de nu skal have, til at man kan se, om de ting, de forudsætninger, vi har lagt ind i forliget, holder eller ikke holder.
Men hovedformålet er jo, at vi får løst nogle problemer.
Søren Søndergaard (EL), 2004-11-23:
Nu har jeg fuld forståelse og respekt for, at Det Radikale Venstre har skiftet ordfører, og at der derfor selvfølgelig må være en rimelighed i, hvad der kan spørges til.
Derfor vil jeg nøjes med at stille et fuldstændig generelt spørgsmål om, hvad det er for forpligtigelser, som Det Radikale Venstre har indgået med denne aftale, som man har lavet med regeringen.
Hvis det nu viser sig – og vi håber selvfølgelig alle sammen, at det ikke viser sig, og at arbejdsmiljøforbedringerne fortsætter, at arbejdsulykketallet fortsætter med at falde, det håber vi alle sammen – at det ikke skulle ske,
vil Det Radikale Venstre så være indstillet på at gå ind i forhandlinger om at lave ændringer, også selv om det skulle vise sig, at Venstre og Konservative ikke ønsker at være med til sådan nogle ændringer?
Eller er det sådan, at Det Radikale Venstre fuldstændig har bundet sig til det her år ud i fremtiden, uanset hvordan det går i virkelighedens verden?