runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2005-06-09:
Vi er fuldstændig enige.
Jeg vil så sige med hensyn til de to foregående lovforslag, bare for at det nu er blevet sagt, at vi der undlader at stemme.
Det gør vi faktisk, på trods af at jeg også i de lovforslag mener at kunne finde, at tilstanden bliver ringere, end den er i dag.
Det mener jeg godt man kunne finde eksempler på.
Men jeg vil sige, at af respekt for, at det faktisk er lykkedes at fjerne de væsentlige forringelser i de to lovforslag, vil vi undlade at stemme til dem.
Men ellers er vores grundholdning jo, at når det handler om et kompleks, som vi grundlæggende er imod, og som vi grundlæggende mener fører den offentlige sektor i Danmark i den forkerte retning, er det for os fuldstændig umuligt at stemme for forslag, der også indeholder forringelser.
Jeg mener måske også, at man godt kan sætte spørgsmålstegn ved, om den taktik, som de tre andre oppositionspartier har valgt i den her sag, nemlig at gå ind og stemme for de steder, hvor man får fjernet de værste forringelser, er en klog taktik.
Vi er i hvert fald sikre på og har allerede set, at regeringen jo misbruger det ved på den ene side at sige, at det kun er småting, man har fået med, og på den anden side både sige, at Socialdemokratiet ikke ønsker at forhandle, og samtidig sige: Ja, I er jo alligevel med i 25 pct. af forslagene.
Men det er muligvis en diskussion, vi også får anledning til at føre under andre punkter i den her debat.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-06-09:
Selv om det måske kan lyde underligt, især hvis man ikke har fulgt med i hele forløbet, er det sådan, at jeg grundlæggende er enig i det, som er blevet sagt fra Enhedslistens side omkring museumsloven.
Jeg mener, at det er dybt problematisk, at ansvaret for kulturarven og for beskyttelseslinjer osv. lægges ud i kommuner, på samme måde som det er dybt uansvarligt, at ansvaret for § 3-områderne på naturdelen går ud i kommunerne – ikke fordi kommunerne er onde, men fordi det kan være meget vanskeligt som kommunalpolitiker at sidde med det ansvar på den ene side at skulle sikre, at skatteudskrivningsgrundlaget er så godt som overhovedet muligt, og på den anden side at få fremtidens generationers interesse for, at vi opfører os ordentligt og bevarer kulturarven, til at gå op i en højere enhed.
Det kan være utrolig vanskeligt.
Og derfor er det forkert, at ansvaret for alt, hvad der hedder beskyttelse af fortidsminder osv., går ud til kommunerne med det forslag, der ligger til strukturreform.
Men som Enhedslistens ordfører også har været inde på, har regeringen givet efter på en række andre områder, som rummer alvorlige problemer, og som har gjort, at vi ud fra en samlet betragtning mener, at vi kan støtte det her lovforslag.
Vi har bl.a. fået forslaget om rammestyring på teaterområdet fjernet, og det er vi meget tilfredse med.
Vi synes også, at den model, der ligger for Det Storkøbenhavnske Teaterfællesskab, er vældig, vældig god.
Det forslag, der nu bliver gennemført for abonnementsordningen, er vi gået med til af nød, fordi vi ikke kunne skaffe et flertal for det, vi synes er fornuftigt.
Jeg må sige, at jeg undrer mig over, at Venstres ordfører, der oven i købet er valgt i Jylland, synes, at det her forslag til abonnementsordning er alle tiders.
For hvad betyder det her?
Det betyder, at den ordning, vi allerede har, vil indebære, at størstedelen af abonnementspengene gives i de områder på Sjælland, hvor der er rigtig mange teatre, og at abonnementsordningerne fortrinsvis bruges af de mennesker, der i forvejen tjener rigtig mange penge.
Derfor var vores ønske, at vi lavede abonnementsordningen om, så vi sikrede en mere jævn fordeling af teaterudbuddet i hele Danmark, også i Jylland, hvor vi begge er valgt, og at vi også sikrede, at abonnementsordningen blev brugt på en sådan måde, at de grupper, der normalt ikke kommer i teateret, begyndte at komme der.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 5 vedtoges uden afstemning.
Ændringsforslag nr. 6 vedtoges uden afstemning.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Ellen Trane Nørby (V), 2005-06-09:
Fra Venstres side er vi da glade for, at Det Radikale Venstre har tilsluttet sig.
Vi er måske lidt forundrede over, hvad det er for nogle tidsler, for vi ser egentlig en skøn palet af en masse gode forslag i teaterloven, f.eks. at vi omlægger billetkøbsordningen, så de enkelte teatre får mere frihed og flere muligheder for selv at kunne tilrettelægge deres billetkøbsordninger mod de grupper, som måske ikke så ofte går i teateret.
Vi ser en rigtig stor fordel i, at børneteaterordningen nu bliver en rent statslig ordning, som sikrer, at børn og unge allerede fra barnsben kan stifte bekendtskab med teatrene i Danmark og dermed måske også blive stimuleret og udfordret til senere i forløbet at gå i teateret.
Så synes vi også, at det er positivt og en stor blomst, at hovedstadens teatre nu bliver en slagkraftig kulturmetropol, og at vi på den måde er med til at sende Det Storkøbenhavnske Teaterfællesskab op i superligaen.
Så hvad er det for nogle tidsler?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-06-09:
Men når Det Radikale Venstre stemmer for, så skal det ikke tages som et udtryk for, at vi nu synes, alt er godt omkring teaterlivet i Danmark, på ingen måde.
Jeg vil også sige til Venstres ordfører, at man ikke fra Venstres side skal regne med, at der ikke kommer nye forslag fra Det Radikale Venstre på teaterområdet.
Vi havde ønsket os en helt anden struktur på teaterområdet end den, vi har fået.
Når vi er gået med, så hænger det selvfølgelig sammen med, at vi har fået luget en række tidsler ud, som vi har fundet er så stor en belastning for dansk teater, så bare det, at vi er med i forliget, gør, at vi alt andet lige er kommet ud med et bedre lovforslag, end vi ville være kommet ud med, hvis vi ikke havde været med.
Men der bliver ikke fred forstået på den måde, at Det Radikale Venstre ikke vil føre kulturpolitik i de kommende år.
Mogens Jensen (S), 2005-06-09:
Vi Socialdemokrater vil også gerne takke kulturministeren for et godt forhandlingsforløb omkring hele udmøntningen af kommunalreformen på kulturområdet, specielt hvad angår loven, vi her behandler.
Vi er utrolig glade for, at der har været imødekommenhed over for de beslutningsforslag, som Socialdemokratiet tidligere har fremsat, nemlig et forslag til folketingsbeslutning om en teaterabonnementsordning, et om teaterpolitik, og også et forslag om en ny struktur for teatrene under Det Storkøbenhavnske Teaterfællesskab og om Det Danske Teater.
Det er vi utrolig glade for at et samlet forligshold kan tilslutte sig.
Derfor er vi selvfølgelig også meget tilfredse med, at det er det, der er blevet resultatet af reformen og forhandlingerne på området.
Vi er også utrolig glade for, at vi er blevet imødekommet, så der bliver lavet en særlig billettilskudsordning, der sikrer sammenhæng og overblik over udbuddet på teaterområdet.
Det nåede vi ikke helt at få gjort færdigt i forhandlingerne, men vi ser frem til, at vi i næste folketingssamling eventuelt også kan finde en aftale om de forhold.
Ellen Trane Nørby (V), 2005-06-09:
Fra Venstres side vil vi bare gerne udtrykke glæde over, at Det Radikale Venstre og Socialdemokraterne og SF har valgt at tilslutte sig regeringens politik på teaterområdet i forbindelse med strukturreformen.
I Venstre synes vi, det er glædeligt, at det forslag, som regeringen har lagt frem, og som sikrer en bedre opgavefordeling, som sikrer en styrkelse af de danske teatre, som sikrer bedre muligheder for teatergængerne, både de store og de små, har mødt så bred opbakning her i Folketinget, for det vidner egentlig netop om, at tanken om at skabe en bedre og en mere enkel struktur har været rigtig.
Derfor synes vi, at det er positivt, at hele bredden har valgt at støtte op om det, og det ser vi som et tegn på, at regeringens teaterpolitik er blevet vel modtaget.
Det vidner egentlig også om, at alle danskere, uafhængigt af, om de bor i Frederikshavn, på Fyn, på Falster eller forbløffende tæt på Det Kongelige Teater, nu vil få bedre muligheder for at komme i teateret.
Med den nye billetordning giver vi også mere frihed og valgmuligheder for det enkelte teater og den enkelte teaterforening.
Fastholdelsen af refusionsordningen på egnsteaterområdet er også med til at sikre, at landet ligeligt fordelt stadig væk får udviklingsmuligheder på teatersiden, og at vi dermed sikrer et højt niveau og en alsidig kultur.
På den baggrund kan vi selvfølgelig varmt støtte op om L 50 og dets fulde vedtagelse.
Søren Espersen (DF), 2005-06-09:
Der er nemlig ingen grænser for, hvor højt VK-regeringen samt Venstres og Konservatives folketingsgrupper elsker Taiwan og taiwanerne og beundrer det demokrati, der er på Taiwan, det gør Socialdemokraterne og De Radikale i øvrigt også, lige indtil det ikke længere er uforpligtende skåltaler, det drejer sig om, lige indtil det gælder noget.
For Danmarks venner på det demokratiske Taiwan har det været en skuffelse at konstatere, at når det virkelig gælder, ja, så svigter Danmark igen.
Men Venstre, Socialdemokraterne, De Konservative og De Radikale, som jo nu altså lige om lidt, det ved vi, trykker på de røde knapper for at afvise forslaget,
er jo enige om, at lige præcis i den her situation, hvor Kommunistkina på den mest gammeldags og chauvinistiske facon skyder trusler af sted mod det demokratiske Taiwan, vil det i den grad være misforstået at ophæve den våbenembargo, som var den selvfølgelige reaktion på massakren for nogle år siden i Peking.
Hvad er det så, der gør, at der i dag kun er tilslutning til Dansk Folkepartis forslag fra SF og Enhedslisten?
Og den tilslutning vil jeg i øvrigt gerne kvittere for?
Hvad er det, der gør, at Venstre, Socialdemokraterne, De Konservative og De Radikale nu trykker på de røde knapper?
Det er såmænd ikke, fordi jeg efterlyser et svar, for jeg kender det godt selv.
Svaret er: EU.
Svaret er, at de fire partier i den grad ligger på maven for EU og i dette specielle tilfælde ligger på maven for et af præsident Chiracs mange sprælske indslag og indfald, hvor han under en middag med nogle franske erhvervsdrivende, som var helt vilde med at eksportere til Kommunistkina, pludselig fandt på at sige, at nu skulle han nok ophæve den våbenembargo.
Så sælger man i samme åndedrag gerne ud af selv sine mest fundamentale opfattelser.
Når Chirac, som ikke engang nyder tillid i sit eget folk, dikterer, så glemmer man skåltalerne og er pr. automatik igen parate til at svigte Taiwans folk, et fuldt ud demokratisk folk, og samtidig parate til at komme et kommunistisk diktatur i møde, også selv om Danmarks vigtigste allierede, USA, i NATO indtrængende advarer imod at ophæve våbenembargoen.
Jeg skal på Dansk Folkepartis vegne meddele, at vi finder det meget beskæmmende på denne måde at handle direkte mod den vestlige forsvarsalliances interesser.
Rune Lund (EL), 2005-06-09:
Det her beslutningsforslag handler jo om, at EU skal tilbagetrække det krav, som EU har stillet til over 70 ulande om, at deres vandforsyninger skal privatiseres, skal liberaliseres.
Vi har set det i Bolivia, hvor der er blevet dyrere og dårligere vand.
Det har faktisk i Bolivia resulteret i folkelige opstande, som har gjort, at folk er blevet slået ihjel, fordi de lige pludselig skulle til at betale halvdelen af deres månedlige indkomst til vandforsyning, efter at den er blevet privatiseret.
Vi har set det samme i Afrika, vi har set det samme i Asien og også i Filippinerne.
Når vandforsyningerne er blevet privatiserede, kan vi til gengæld se, at der er nogle, der tjener mange penge, og det er primært vesteuropæiske firmaer, som har kunnet skovle penge ind, samtidig med at vi har set, at fattige mennesker har måttet lide, har måttet betale mere for deres vand.
Derfor synes vi egentlig, at det er meget rimeligt at spørge: Hvorfor skal EU være med til i verdenshandelsorganisationen WTO at presse på for en sådan dagsorden for dårligere og for dyrere vand for den tredje verdens befolkning?
Hvorfor skal EU gøre det, når nu den tredje verden er så meget imod, at der bliver lagt pres på denne her måde?
Så er der nogle, der under førstebehandlingen har sagt, at det jo er frivilligt, om ulandene vil privatisere deres vandforsyning.
Frivilligt er altså et relativt begreb i en verden, hvor der er så store uligheder og så meget global uretfærdighed, hvor store lande kan tryne små fattige lande.
Man må bare sige, at de, som i dag stemmer imod det her forslag, stemmer for dyrere og dårligere vand i den tredje verden, og at de folk, der stemmer imod det her forslag, stemmer imod den tredje verdens interesser, sådan som de klart blev udtrykt for en samlet front af en bred kreds af tredjeverdenslande.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Jens Rohde (V), 2005-06-09:
Det var jo et meget sigende svar, vi her fik fra hr. Ole Stavad, et meget sigende svar.
Det var én lang udenomssnak i forhold til det, jeg spurgte om.
Det var én lang udenomssnak.
Og så kan vi jo bare igen se, hvad det handler om.
Der er i hvert fald én ting, som hr. Stavad ikke har leveret med hensyn til det løfte, som hans formand for partiet har givet, nemlig at det skal stå meget klart for befolkningen, hvorfor Socialdemokraterne ikke er med, hvis det er sådan, at de ikke er med, navnlig når det gælder kommunalreformen.
Jeg tror, at med de svar, vi har fået her, eller rettere ikkesvar fra hr. Ole Stavad, så blafrer det i det vinden, hvorfor Socialdemokraterne ikke er med.
Jeg tror ikke, at det er lykkedes særlig godt at forklare det for borgerne ude i det ganske land.
Men tak for svaret.
Ole Stavad (S), 2005-06-09:
En lille prøve på, hvem der har størst tillid til de folkevalgte ude i kommunerne, tror jeg ikke ville falde ud til hr. Jens Rohdes fordel.
Vi får senere i næste uge tredje behandling af et lovforslag, hvor regeringens og Venstres massive mistillid til de folkevalgte ude i regionerne bliver dokumenteret, hvor man fastlåser skatteprocenterne ude i hver enkelt kommune, fordi man ikke tør overlade det til dem, der er valgt af folket, som er i kontakt med folket, som diskuterer med folket, hvordan opgaverne skal løses ude i de enkelte kommuner.
Dem tør man ikke vise den tillid, at de får nogen reel selvbestemmelsesret.
Så når det kommer til tillid til lokalt folkevalgte, er det rigtigt, at Venstre holder mange rigtig, rigtig flotte festtaler, men i handlinger og lovforslag for lovforslag herinde i Folketinget er man i gang med en massiv centralisering af det danske samfund styret fra ministerkontorerne her på Slotsholmen og med opbakning fra Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti.
Jens Rohde (V), 2005-06-09:
Han taler vel egentlig udenom, fordi, kunne man næsten fristes til at tro, han ikke på noget tidspunkt har ønsket at levere den vare, som hans nye formand, fru Helle Thorning-Schmidt, i partiet jo egentlig havde stillet borgmestre og borgere i udsigt, nemlig at man skulle have medindflydelse, og at man skulle tage et medansvar.
Det er jo, at hr. Ole Stavad ønsker skatteudskrivning til regionerne, og det er derfor, der skal puttes bagepulver ind i regionerne, mest muligt bagepulver, således at man kan argumentere for, at der skal være skatteudskrivning i regionerne.
Altså, amterne skal bevares, skatteudskrivningen skal bevares, fordi Socialdemokraterne ikke har tillid til kommunerne og til, at kommunerne kan løfte opgaverne.
Er det ikke dybest set det, det handler om?
Ole Stavad (S), 2005-06-09:
Socialdemokratiet ville meget gerne være med i det her.
Vi mener faktisk, at det er meget vigtigt.
Derfor er vi også gået ind og har lavet en række stemmeaftaler på en række konkrete lovforslag, hvor vi trods alt har fået en vis beskeden indflydelse.
Derudover har vi et enkelt forlig, nemlig om hele geografien for de nye kommuner.
Det er jeg glad for.
Men hvis det er sådan, at det, fru Inger Støjberg spørger om, er, om vi gerne vil stemme for det, som Dansk Folkeparti og regeringen bliver enige om, uden at få nogen indflydelse, må jeg sige, at den fristelse ikke har været overvældende.
Med hensyn til debatten, som vi har haft her, mener jeg, fru Inger Støjberg glemmer, at vi har en aftale om, at det her er et hovedforslag, hvor vi overordnet omtaler lovforslaget, og jeg mener faktisk, at det største problem er økonomien, at uanset hvor meget man siger, at pengene følger opgaverne, er der ikke nogen som helst sikkerhed for, at de penge ender i de kommuner, som også får opgaven.
Jeg vil sige, at det, vi har kunnet få svar på under udvalgsbehandlingen, desværre nærmest giver den modsatte indikation, og det synes jeg er et reelt problem.
Så tror jeg også, at Venstre kommer til at forholde sig til deres eget problem, for der er jo ikke meget ved, at man har en opgave og skal hjælpe borgerne, hvis ikke der er penge til også at løse den.
Inger Støjberg (V), 2005-06-09:
Hr. Ole Stavad mener ikke, at hans næsten nordjyske kollega er særlig god til at lytte.
I hvert fald får jeg ikke svar på mit spørgsmål.
Hele hr. Ole Stavads ordførertale omhandler jo økonomi.
Nu dukker der en lille smule substans, en lille smule principiel debat op her i forbindelse med de korte bemærkninger.
Men jeg har ikke fået svar på mit spørgsmål, det spørgsmål, som jeg stillede hr. Ole Stavad lige før: Har man i Socialdemokratiet grund til at betvivle, at pengene flytter med, hver gang opgaverne bliver flyttet?
Nu argumenterer man udelukkende ud fra økonomien, man argumenterer for, at vi skulle have lavet udligningsreform, førend kommunestrukturen var på plads, førend opgavefordelingen var på plads.
Er det sådan, at man fra Socialdemokratiets side egentlig gerne ville have været med i denne her kommunalreform?
Så kan man jo nå det endnu, og man kan da i hvert fald nå det i forbindelse med det her meget principielle lovforslag om at fremtidssikre vores samfund, om at nedlægge amterne og oprette en række regioner.
Ole Stavad (S), 2005-06-09:
Jeg synes ikke, at min næsten nordjyske kollega er særlig god til at lytte.
Hvis fru Inger Støjberg har lyttet efter den debat, vi har haft her, mener jeg faktisk, hun har hørt, at vi har været inde i kernen af det her lovforslags indhold: spørgsmålet om, hvad regionerne må, og hvad regionerne ikke må.
Vi har ikke nogen som helst ideologi om, at vi skal have amter eller nogle andre organisationer.
Den måde, vi indretter strukturen på, er sådan set redskabet til, hvordan vi nu kan udvikle den offentlige sektor, og hvordan vi kan skabe dynamik og udvikling i alle dele af landet.
Det er det, vi er optaget af.
Så må man kalde det regioner, man må kalde det kommuner, man må kalde det noget andet.
Det, vi er optaget af, er, hvad de må, hvad de kan bruges til, og hvad mulighederne er.
Det er faktisk det, jeg mener at den lille debat, vi har haft indtil nu, har handlet om.
Men sådan kan man jo lytte forskelligt.
Inger Støjberg (V), 2005-06-09:
Jeg synes egentlig, det er lidt underligt at høre hr. Ole Stavad her i dag.
De eneste argumenter, der sådan set kommer fra hr. Ole Stavad om, hvorfor man vil stemme imod det her lovforslag, har såmænd slet ikke med lovforslagets principielle indhold om at nedlægge amterne og oprette regioner og dermed fremtidssikre vores samfund at gøre, nej, de har med økonomi at gøre.
Det principielle beskæftiger man sig overhovedet ikke med.
Og jeg kan slet ikke forstå hr. Ole Stavads bekymringer.
For hver opgave, der bliver flyttet, flyttes der også kroner og øre med, så jeg forstår slet ikke hr. Ole Stavads vægtning i det her.
Man kan jo godt få fornemmelsen af, at hr. Ole Stavad og dermed Socialdemokraterne egentlig gerne ville være med i den her kommunalreform, men at de så nu finder sådan en pseudobegrundelse omkring økonomien, også selv om de godt er klar over, at økonomien kommer på plads.
Lige så snart vi har stemt de her ting igennem, laver vi også en udligningsreform.
Så opgaverne flytter, ja, men pengene flytter med.
Ole Stavad (S), 2005-06-09:
Jeg er helt sikker på, at den konservative ordfører vil være enig med mig i, at det lovforslag, vi her har til behandling, har som et af sine principper, at man i de nye regioner kun må have lov til at beskæftige sig med de områder, som positivt i loven opregnes som noget, man må tage sig af.
Alt det, der ikke er tilladt for regionerne efter det her lovforslag, vi behandler, er forbudt.
Hvis regionerne skal tage nye ting på sig, så skal Folketinget hver gang lave en lovændring.
Tilsvarende går man endda ind og laver en spændetrøje for, hvordan regionsrådene med de 41 valgte medlemmer må tilrettelægge deres arbejde.
Man detailstyrer, centralstyrer helt ned til, hvordan regionsrådene skal indrette deres udvalgsstruktur, og laver forbud imod, at der laves folkevalgte stående udvalg, der kan følge de tre opgaveområder, som regionerne får som sine opgaver.
Det synes jeg er meget begrænset.
Jeg tror, der var behov for det modsatte.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-06-09:
Hr. Ole Stavad siger, at vi har ønsket at begrænse regionerne mest muligt.
Det er jo ikke rigtigt.
Regionerne får store relevante opgaver, de får meget store budgetter og skal beskæftige i titusindvis af mennesker inden for centrale velfærdsområder.
Så der har jo ikke været et ønske om at begrænse regionerne.
Der har været et ønske om at nedlægge amterne, fordi det var det, der var udgangspunktet, og så skabe nogle nye regioner, som oven i købet har direkte valg og dermed den demokratiske kontrol, der skal til, når man skal styrke de her store systemer.
Den regionale udviklingsplan skal være en vision for områdets udvikling, og her er der også en mulighed for at skabe en sammenhæng i sundhedsvæsenet.
Regionerne bliver for alvor en dynamo for den regionale udvikling.
Ole Stavad (S), 2005-06-09:
Det, Socialdemokratiet er imod, er, at man har haft et eller andet mærkeligt mantra om, at man skulle begrænse de nye regioner mest muligt.
Vi har ønsket, at de nye regioner kunne bruges som dynamoer i en regionalpolitisk udvikling.
Vi tror faktisk, at det er meget, meget nødvendigt, hvis det er sådan, at vi skal holde balancen i det her samfund, og ikke mindst med globalisering og vidensamfundet, hvor trækkraften går imod nogle få meget store byer.
I Socialdemokratiet mener vi, at vi skal have udvikling i alle dele af landet.
Hvis den konservative ordfører gerne vil vide noget mere, så er det fuldt tilgængeligt.
Socialdemokratiet har faktisk lavet et stort forarbejde med inddragelse af kommunalpolitikere, folk, der er valgt i amterne, vores organisation og folk fra folketingsgruppen, og der foreligger en omfattende udredning, der er vedtaget af Socialdemokratiets hovedbestyrelse den 31. januar 2004 om, hvordan Socialdemokratiet mener det her skal tackles.
Det beklager vi.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-06-09:
Havde dette her været en førstebehandling, så havde man taget hul på at spørge hr. Ole Stavad: Hvad skal der til, for at Socialdemokratiet kan stemme for dette lovforslag?
Vi står med et lovforslag, som nedlægger amterne og opretter fem stærke sygehusregioner.
Det er et lovforslag, som vil sikre, at vi får nogle velfungerende regioner, som skal levere en effektiv sundhedsydelse til borgerne.
Hr. Ole Stavad skyder det hele tiden til hjørnespark med henvisning til økonomien i stedet for at tage stilling til lovforslagets reelle indhold.
Hvad er det hr. Ole Stavad har så meget imod i dette lovforslag?
Ole Sohn (SF), 2005-06-09:
Der er noget, jeg ikke kan forstå.
Jeg kan ikke forstå, hvad det er, at Det Konservative Folkeparti har at indvende mod en lov, som har med struktur at gøre på et område, hvor vi ved, at der er store problemer med ligestillingen.
Hvorfor kan man ikke se det fornuftige i, at man i loven skriver ind, ud over det der står i forvejen, at staten skal overvåge og analysere med henblik på at modvirke forskelsbehandling for både køn, alder, etnisk herkomst og fysisk formåen?
Hvilken del af den sætning er det, at hr. Jakob Axel Nielsen er uenig i?
Eller lad mig spørge på en anden måde: Hvad er egentlig begrundelsen for at stemme imod, at man i loven om en struktur skriver ind, at inden for de rammer, den organisation, man bygger op, den struktur, man nu har valgt, skal man modvirke forskelsbehandling?
Hvad er det, der gør, at Det Konservative Folkeparti er imod?