Anne Baastrup (SF), 2005-11-10:
Det, det jo drejer sig om, er, at man fra regeringens side starter med at stramme straffelovgivningen på en lang række områder, på trods af at man ved, at der ikke er fængselspladser nok.
Og når det så efterfølgende viser sig, at der er overbelægning i fængslerne, siger ministeren: Det må vi se at få gjort noget ved.
Men der er intet sket endnu.
Det synes vi ikke er rimeligt.
Det, vi har brug for, er en kombination af det hele: Vi skal have nedbragt antallet af folk, der venter på at komme i fængsel, vi skal have fjernet den der måde hele tiden at løse alle problemer på ved at sætte folk i fængsel.
Der er andre variationer.
Vi kunne jo også tage en samtale med kriminalforsorgens ansatte.
Det vil jeg meget gerne bidrage til, således at fru Charlotte Antonsen kunne finde ud af, hvordan arbejdsmiljøet er i fængslerne.
Vi er jo kommet godt omkring emnet.
Det er et vigtigt emne, vi har diskuteret i dag, og som det fremgår, er det jo også noget, der berører mange mennesker.
Jeg er også enig med fru Anne Baastrup i, at debatten har været god, og den har også været nuanceret.
Så vil jeg godt igen takke Enhedslisten for at have taget initiativ til forespørgslen, som har givet os mulighed for at drøfte et emne, som optager os alle meget, nemlig hvordan vi forebygger stress og sikrer en bedre sammenhæng mellem arbejdsliv og familieliv.
Det er jo et emne, som har haft høj prioritet i regeringens politik og fortsat vil have det.
Stress har været på arbejdsmiljødagsordenen i årevis, og der er blevet gennemført en lang række aktiviteter for at gøre noget ved stressen.
Jeg synes også godt, vi kan bruge debatten i dag til at konstatere, at der altså er forskellige slags stress.
Man må jo sondre mellem den gode stress og så den dårlige stress.
Den gode stress er den, der gør, at man gerne vil yde en god præstation, det, at man er opmærksom og gør en god indsats.
Det psykiske arbejdsmiljø og dermed arbejdsbetinget stress er omfattet af arbejdsmiljøloven.
Udgangspunktet for det arbejde, der foregår på det her område, er den fælles forståelse, der er og har været mellem arbejdsmarkedets parter om, at løsningen på arbejdsrelateret stress foregår på den enkelte virksomhed.
Det er jo derude, problemet opstår, og det er også der, løsningen skal findes.
Vi ved jo også – og det har været sagt i debatten i dag – meget om stressen og dens årsager.
Meget stress skyldes dårlig arbejdstilrettelæggelse, at den pågældende medarbejder har svært ved at overskue sin egen arbejdsmæssige situation, ikke ved, hvad der i øvrigt foregår på virksomheden, ingen indflydelse har på egen situation.
Der kan være mobning på arbejdspladsen, der kan være ringe kollegial støtte, og opmærksomheden omkring de her emner kan være lille på virksomheden.
Jeg synes, at det, der er det positive ved de senere års drøftelser af og aktiviteter omkring det her spørgsmål, er, at nu tales der om det, nu tales der højt om det, og nu er det sat på dagsordenen i de enkelte virksomheder.
Det er selvfølgelig forudsætningen for, at man kan få løst problemerne.
Så synes jeg dog også godt, at vi kan sige, at ligesom der er god stress og der er negativ stress, er der altså også stress, der opstår på arbejdspladsen, og stress, der opstår uden for arbejdspladsen.
Vi skal da vel for nuancens skyld i den debat, vi fører her, også lige konstatere, at noget stress jo også opstår ved, at man forsømmer at træffe nogle valg og prioritere i hverdagen i familien.
Vi ved jo, hvor svært det kan være at få skemaet til at gå op med børnehentning og -bringning – gymnastik, svømning, spilleundervisning osv. – som jo alt sammen gør, at der kommer nogle belastninger i hverdagen.
Og det er jo i det lys, vi skal se regeringens nedsatte kommission, som skal se på, hvordan vi kan skabe en større fleksibilitet, hvordan vi kan skabe en større sammenhæng imellem arbejdsliv og familieliv.
Jeg synes, at den prioritering, der har været på arbejdsmiljøområdet i de senere år, har haft en meget positiv betydning.
Det psykiske arbejdsmiljø indgår i samtlige tilsyn, som Arbejdstilsynet foretager.
Det sker langt mere systematisk i dag, og der er klare rammer for, hvordan tilsynet gennemføres.
Der er også udviklet metoder, der anvendes til indsamling af data om det psykiske arbejdsmiljø, og der gøres meget for at kompetenceudvikle de tilsynsførende.
Så på mange måder er vi inde i en god udvikling.
Nu skal jeg nok lade være med igen at fortabe mig i en diskussion om den arbejdsmiljøreform, som vi gennemførte sammen med Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre, men der er jo det unikke, vi gør i Danmark, at vi besøger samtlige virksomheder med ansatte.
Og det er altså et stort skridt, vi har taget, i sammenligning med alle andre lande: Vi besøger samtlige virksomheder.
Og det kan man altså ikke bare vifte til side, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr og fru Anne Baastrup har gjort det.
Det psykiske arbejdsmiljø indgår allerede i Arbejdstilsynets vurdering af arbejdsmiljøet under disse screeningsbesøg og også på de tilpassede tilsyn på linje med de øvrige arbejdsmiljøproblemer.
Men det kan jo tage tid at få et dækkende billede af problemer i det psykiske arbejdsmiljø.
Et tilpasset tilsyn, hvor der er mistanke om problemer i det psykiske arbejdsmiljø, kan derfor altid følges op af et tilsyn, hvor der udelukkende fokuseres på det psykiske arbejdsmiljø.
Arbejdstilsynet foretager selvfølgelig løbende justeringer af tilsynsmetoderne, på baggrund af at vi jo naturligvis også hele tiden får ny viden, og for at sikre, at metoderne hele tiden er de bedst mulige.
Det er det, vi gør i dag.
Med hensyn til, hvordan vi vil arbejde fremover, kan jeg sige, at vi jo netop nu befinder os midt i en proces, hvor vi skal prioritere arbejdsmiljøindsatsen for de næste 5 år frem til og med år 2010.
Jeg modtog Arbejdsmiljørådets indstilling i form af et oplæg til en ny national handlingsplan for arbejdsmiljøindsatsen for mindre end 4 uger siden.
Nu skal der så være tid til diskussion og overvejelse.
Når det så ligger fast, hvad der skal prioriteres, kan de forskellige aktører begynde at planlægge, hvordan målene føres ud i livet.
Og selv om de prioriteringer nu ikke er meldt ud, vil jeg godt sige, at jeg har meget svært ved at forestille mig, at psykisk arbejdsmiljø og stress ikke vil få en rolle i den fremtidige prioritering, for
det har både Arbejdstilsynet og arbejdsmarkedets parter i Arbejdsmiljørådet peget på.