Bjarne Laustsen (S), 2006-04-25:
Ja, men der er jo mange måder at lave ensartethed på.
Det kunne jo være sådan, at man i stedet for at vælge den dyreste sats på 314 kr. måske kunne have valgt, ligesom man gjorde i Ringkøbing Amt, nemlig 210 kr., men man har valgt at lægge sig midt i.
Derfor er det da et interessant spørgsmål, for hvis man skal ensrette noget, så kan man da lige så godt tage den laveste som den højeste eller den midterste sats, ikke?
Dernæst er der igen det der med centralismen.
Jeg er bekymret for et andet punkt i lovforslaget.
Den måde, man har håndteret det på, har selvsagt været forskellig derude i de 14 amter, også med hensyn til sådan noget som sygebefordringen, hvor det er lagt ud til den enkelte skole.
Det vil jo være svært at lægge det ud til den enkelte skole i en statsstyret administration.
Så jeg vil godt høre, hvad Venstre har tænkt sig at gøre ved det.
Jeg har, ganske som Venstres ordfører har været inde på, lavet lidt research, inden Folketinget skulle behandle L 186 i dag, og jeg har lokaliseret en række problemstillinger, som jeg gerne vil bruge som dokumenter ved førstebehandlingen her.
En af de ting, som jeg synes er utrolig vigtig, er, at de unge mennesker kan bruge den kollektive trafik både i forbindelse med fritidsjob, foreningsaktiviteter osv.
Derfor synes jeg, at det er godt, at man klart og tydeligt siger, at alle de her ordninger, man nu lægger op til, uanset hvad prisen så måtte være, ja, dem kan man også bruge, når man udøver sine fritidsaktiviteter og skal på fritidsjob.
Det er ganske udmærket.
Jeg har tilfældigvis fået et eksempel – helt tilfældigt – fra Nordjylland.
Det er sådan, at hvis en enlig mor med to børn skal have sine børn på gymnasiet – vi vil alle sammen gerne have, at vores børn får en uddannelse – så koster det 22.000 kr. ekstra for en enlig mor i Skagen at have hvert barn gående 3 år på gymnasiet i Frederikshavn.
Det kan man sige er lidt eller meget, men der er jo en afgift ved at bosætte sig i Skagen eller et andet sted, hvor man skal sørge for at komme hen til et uddannelsessted.
Derfor er der jo både regionalpolitik, familiepolitik, uddannelsespolitik og måske også noget landdistriktpolitik i det her, hvis vi gerne vil have folk til at være og bosætte sig ude på det åbne land og så lægger en afgift på uddannelser her.
Jeg synes, at det kunne være meget spændende, hvis regeringen havde vist noget nytænkning.
I stedet for at man tager den midterste sats og betoner, at den skal være 85 kr. og laver en indfasning over 5 år – det er alligevel ikke så meget, siger regeringen i svaret – så kunne man lige så godt have taget tyren ved hornene og sagt: Vi laver et beløb, og så er det indfaset fra dag ét, således at der ikke er nogen, der får en ekstra regning.
For nu er der jo lagt op til, at der er nogle, der måske bliver lidt glade, og andre, der bliver lidt kede af det.
På Fyn der er det sådan i dag, at kortet er dyrere, hvis det også skal kunne bruges i weekenden.
Det kunne vi så komme omkring ved.
Så har jeg et par spørgsmål om, hvilke zoner og den slags ting det dækker.
Det skulle der heller ikke være så forfærdelig mange problemer i.
Jeg har lokaliseret et andet problem, det var det, jeg spurgte Venstres ordfører om, og det drejer sig om, hvordan man håndterer sygekørslen.
Og nu har det her jo sådan set ikke noget med handicapkørsel at gøre, vil jeg sige.
Det, der er problemet i det her, er, at vi i dag har gode decentrale ordninger, hvor man håndterer det derude.
I forslaget her lægges der op til, at kommunerne kan undlade befordring, hvis det drejer sig om under 1 uge, eller hvis perioden overstiger 3 måneder.
Og det synes jeg er en meget, meget voldsom stramning i forhold til den gode måde, man håndterer det på i dag.
Det næste, jeg vil spørge ministeren om, er: Er systemet klart til at kunne udstede de kort?
For i dag er det jo sådan, at de unge mennesker får kortet allerede inden jul.
Den nye ordning skal altså gælde fra den 1. januar, således vi er helt sikre på, at buskortene og alt det der – hele systemet – fungerer, således at de unge mennesker kan tage bussen den 1. januar. Jeg har bedt om at få en udregning af, hvor stor merudgiften ville være, hvis man nedsatte egenbetalingen til henholdsvis 100 kr., 150 kr. og 200 kr.
Det er en meget beskeden merpris.
Derfor vil jeg godt overbringe det glade budskab og måske høre, om der er nogle af Folketingets partier, der har samme intentioner, som vi har i Socialdemokratiet, om, at det er et sted, hvor vi godt kan bruge lidt flere penge ganske fornuf tigt.
Det vil koste henholdsvis 67 mio. kr., 50 mio. kr. og 30 mio. kr.
Det kan da godt være, at det vil tiltrække nogle nye grupper, der ligger under det beløb, som egenbetalingen er i dag, og derfor kan man ikke sige, at det præcis drejer sig om det beløb.
Beslutningen er jo truffet, vi får en ensartet ordning.
Spørgsmålet er, om vi kan gøre den bedre, end den er i dag, og end der er lagt op til i lovforslaget.
Den sidste del drejede sig om ikrafttrædelsestidspunktet.
Det ligger jo fast, og derfor er det selvfølgelig en bunden opgave.
Det, jeg kunne være bekymret over, er, at eleverne allerede i december måned modtager det kort, de skal bruge i det efterfølgende kvartal.
Det vil sige, at den skal fungere, inden det skal starte, for det er sådan, den gør i dag.