runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erik Larsen (V), 2003-01-15:
Da Venstres ordfører ikke kan være til stede ved behandlingen her i salen i dag, skal jeg fremføre Venstres synspunkter.
Venstre tillægger et effektivt, sikkert og konkurrencedygtigt betalingssystem stor vægt.
Ikke mindst i relation til detailhandelen har dankortet opnået stor udbredelse og anvendelse, og dankortet har på den måde udviklet sig til at være den foretrukne betalingsformidling på området.
At det forholder sig således, skyldes ikke mindst, at dankortet er udviklet på markedsmæssige vilkår, hvor der er lagt vægt på brugervenlighed og effektivitet også i den bagvedliggende infrastruktur.
Med beslutningsforslag nr. B 29 lægges der op til, at Nationalbanken udbyder et betalingskort i lighed med dankortet.
Det fremgår ikke entydigt af forslaget, på hvilke vilkår Nationalbanken skal tilbyde dette kort.
Er der tale om, at Nationalbanken skal drive almindelig pengeinstitutvirksomhed?
Skal Nationalbanken udbyde et konkurrerende kort med en tilhørende infrastruktur, eller skal Nationalbanken købe sig ind på pengeinstitutternes eksisterende infrastruktur?
Uagtet denne usikkerhed om det konkrete indhold er Venstres holdning, at forslaget ikke vil bidrage til at realisere målsætningen om en effektiv og kundevendt betalingsform.
Der er brug for videreudvikling af dankortet på markedsmæssige vilkår og ikke en nationalisering heraf.
Venstre kan ikke støtte forslaget.
Kristen Touborg (SF), 2003-01-15:
Ministeren siger med stor forhåbning, at der jo er sket en god udvikling fra 2 til 9 pct. af de registrerede og/eller godkendte.
For nu at få en ordentlig sammenligning imellem de tal, som er et halvt år gamle, og de tal, som ministeren oplyser nu, vil jeg gerne have, at ministeren oplyser, hvor mange der er regulært godkendt.
Ritt Bjerregaard (S), 2003-01-15:
Jeg håber selvfølgelig, at det vil være muligt for ministeren at disponere tiden på en sådan måde, at jeg kan få svar på det spørgsmål, jeg stillede.
Ellers er jeg meget enig med hr. Albrechtsen i, at vi jo diskuterer en forringelse af den offentlige kontrolordning.
I den forbindelse var vi i Socialdemokratiet da glade for, at vi kunne finde et flertal i Fødevareudvalget, sådan at vi sikrede, at der var et laboratorium både i Vejle og i Esbjerg.
Jeg skal også vende mig til spørgsmålet om egenkontrollen og spørge ministeren, om det ikke er rigtigt, at man i ministeriet åbenbart må være lidt bekymret over den langsommelighed, der er tale om, siden man nu, og det fremgår af et bilag, vi har fået i udvalget, arbejder på at udarbejde forsimplede skabeloner til virksomhedernes egenkontrol.
Mariann Fischer Boel (V), 2003-01-15:
Jeg vil tillade mig at starte med fru Ritt Bjerregaard, så jeg ikke risikerer at komme i en situation, hvor jeg ikke kan nå at svare på spørgsmålet.
Med hensyn til de forsimplede skabeloner er det i en erkendelse af, at der findes typer af virksomheder - og jeg ved ikke, om jeg må sige meget små enkeltmandsejede virksomheder - som vi har fundet det nødvendigt at hjælpe.
Det er det, der forstås ved, at vi nu vil prøve at være, hvad skal jeg sige, det tændrør, der skal være med til at animere de mindre virksomheder.
Vi snakker om de helt små virksomheder, som vil have problemer.
Det sker i en erkendelse af, at vi ikke i 2005 vil være i en situation, hvor de ikke har opfyldt reglerne.
Derfor er det både en service over for de helt små virksomheder og et ønske fra Fødevareministeriets side om, at niveauet også i de små virksomheder skal være så højt som overhovedet muligt.
Og så igen til fru Ritt Bjerregaard, og det er også et svar til hr. Keld Albrechtsen: Antallet af laboratorier har intet med fødevaresikkerheden at gøre.
Vi har bare ønsket en mere effektiv udnyttelse af den kapacitet, der
var til rådighed.
Det er jo ikke, fordi der skal tages færre prøver.
Det er der overhovedet ikke tale om.
Til fru Ritt Bjerregaard omkring evalueringen
Selvfølgelig vil det være naturligt, at man i en situation, hvor man indfører et nyt system, også foretager en evaluering af, om det så også virker efter hensigten.
Og så har jeg sagt, at 80 pct. er kommet meget langt.
De har bare ikke fået den endelige godkendelse af deres program.
Så det er jo ikke sådan, at der ikke foregår noget. Og jeg har et supplement også til hr. Keld Albrechtsen i mit næste svar.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-15:
Tak for det.
Og jeg vil så minde ministeren om, at fru Ritt Bjerregaard rent faktisk stillede et spørgsmål om muligheden for en evaluering ...
Undskyld, så havde jeg ikke fanget det.
Nu er der altså disse 9 pct., som jeg stillede spørgsmål om.
Det kan jo så være det, ministeren ikke nåede, men jeg vil dog minde om det.
Hvis vi ser på specielt sådanne små virksomheder, som der typisk er tale om, når vi snakker om bagerier og restaurationer, hvordan ser procenterne så ud?
Nu siger ministeren, at vi må hjælpe disse virksomheder, og så laver man et ringere kontrolprogram.
Men man kan jo også rejse det spørgsmål, om egenkontrolprogrammerne overhovedet er egnede til at varetage opgaverne for de helt små virksomheder.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren, om ikke man kunne få en sådan evaluering, som fru Ritt Bjerregaard foreslog, og så kunne vi kigge på, om der i virkeligheden ikke er brug for at få hele ministerens program vedrørende egenkontrol gennemgået og analyseret, så vi kan se, om ministeren overhovedet kan få enderne til at hænge sammen.
Ritt Bjerregaard (S), 2003-01-15:
Der står faktisk i Fødevarekontroludvalgets betænkning nogle bemærkninger.
Der står: Ligeledes finder Fødevarekontroludvalget det problematisk, at Fødevaredirektoratet ikke har foretaget en vurdering af besparelsesgrundlaget og de ressourcemæssige aspekter i forbindelse med omlægningen.
Disse forhold kan have haft betydelig indflydelse på den ressourcemæssige hensigtsmæssighed i processen.
Det kan man da roligt sige er en kritik af de forhold, som ministeren her har omtalt.
Mariann Fischer Boel (V), 2003-01-15:
Først til hr. Keld Albrechtsen: Nu prøver man at tegne et billede af, at de små virksomheder overhovedet ikke får kontrolbesøg.
De kan så i øvrigt gøre lige, hvad pokker de vil, skalte og valte med fødevaresikkerheden og så i øvrigt tro, at kunderne bliver i butikken.
Sådan er verden jo ikke skruet sammen.
Sideløbende med vores almindelige kontrol har vi jo hele vores smiley-ordning, som jeg er sikker på at også hr. Keld Albrechtsen kender; det gør i hvert fald langt den største del af befolkningen.
I dag er vi i den situation, at i 69 pct. af de virksomheder, som kontrollen har været ude i, er der ingen anmærkning.
Dér får de den glade smiley, og det er da for en stor dels vedkommende netop de butikker, som hr. Keld Albrechtsen taler om, nemlig de små butikker.
De store er jo ikke de problematiske.
Det er faktisk kun 2 pct., der får påbud og forbud, og 2 pct., der får en bøde eller en politianmeldelse.
Så vi er nede i småtingsafdelingen, for så vidt angår vores smileytildeling, der jo også hænger sammen med hele vores fødevarekontrolindsats.
Det tilbud, vi har kreeret, er jo ikke et spørgsmål om at lave en ringere kontrol.
Det kan der ikke være tale om.
Det er jo ikke, fordi en mindre virksomhed skal have en ringere kontrol; det er jo indlysende klart.
Vi har bare sagt, at vi godt vil prøve at lave noget, der er mindre kompliceret end de store virksomheders branchekoder, som de små overhovedet ikke kan håndtere.
Så det er simpelt hen for at prøve at løfte niveauet, som jeg sagde før, så vi ikke står i 2005 og må se, at der er nogle, der går bag af dansen.
Det vil vi jo ikke kunne leve med.
Så det er simpelt hen et ønske om hurtigere at være med til at få et tilfredsstillende niveau også i den type butikker.
Og så må jeg også sige, at der jo aldrig er nogen, der har påstået, at antallet af mikrobiologiske prøver var et udtryk for, hvor høj fødevaresikkerheden var.
Vi kan jo alligevel ikke være alle steder altid, og derfor er egenkontrollen afgørende.
Til fru Ritt Bjerregaard skal jeg sige, at vi foretager selvfølgelig en løbende evaluering - det er da klart - i Fødevaredirektoratet, for at se, om det, vi har sat i værk, så også virker.
Det er jo ikke sådan, at vi med bind for øjnene bare kører ud ad landevejen.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-15:
Men vi fik da at vide i forbindelse med nedlæggelsen af Region Nordjylland, at der f.eks. ville være prøver, som man ganske enkelt ikke kunne lave i det offentlige system i Danmark mere, fordi de eksperter, vi havde, skaffede ministeren sig af med.
Så jeg synes, billedet er mere kompliceret og mere alvorligt, end ministeren forsøger at give Folketinget indtryk af.
Derfor vil jeg godt bede ministeren, om vi ikke kunne få en skriftlig redegørelse for, hvordan det forløb med egenkontrollen rent faktisk er, når vi ser på de små virksomheder - også opdelt, således at vi får tallene for de enkelte brancher for sig, f.eks. restaurationer for sig.
Jeg har altså en mistanke om, at det er i de områder, hvor problemerne kan være størst, at det også går langsomst, og så var det jo dér, kræfterne skulle sættes ind for at få en god kontrol.
Mariann Fischer Boel (V), 2003-01-15:
Jeg vil godt anfægte hr. Keld Albrechtsens udsagn om, at der skulle være en svækket offentlig kontrol.
Det har ikke hold i virkeligheden.
Antallet af kontrolbesøg er ikke nedsat overhovedet.
De er der stadig væk ude i butikkerne.
Vi har derimod klart målrettet vores besøg ekstraordinært til de virksomheder, hvor vi ved der kan være problemer.
Er der konkret mistanke, så udtager vi selvfølgelig en prøve og offentliggør de kontrolresultater, vi kommer frem til.
Så endnu en gang får jeg lejlighed til at fortælle om regeringens politik på fødevarekontrolområdet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-01-15:
Baggrunden for Enhedslistens beslutningsforslag om, at Nationalbanken skal udbyde et betalingskort i lighed med dankortet, er, at Enhedslisten mener, at gebyrforbuddet i betalingsmiddellovens § 14 vil blive ophævet.
Det vil ifølge forslagsstillerne føre til høje gebyrer, og det vil være til skade for kunder, butikker og små pengeinstitutter.
Regeringen har endnu ikke taget stilling til et forslag om ændring af betalingsmiddelloven, herunder gebyrforbuddet i § 14.
Regeringen er enig med forslagsstillerne i, at det er vigtigt at sikre et fortsat effektivt og billigt dankortsystem til gavn for såvel forbrugere og butikker som små pengeinstitutter.
Regeringen lægger ligeledes vægt på at undgå butiksdød og at opretholde et fintmasket butiksnet, men regeringen mener, at det er bedst at gøre det på markedsmæssige vilkår.
Det nuværende dankortsystem er netop opbygget gennem en markedsmæssig udvikling.
Hvis Nationalbanken skal udstede et dankort, kræver det, at Nationalbanken skal begynde at drive virksomhed som et almindeligt pengeinstitut.
Formålet med Nationalbankens virksomhed er at opretholde et sikkert pengevæsen samt at lette og regulere pengeomsætning og kreditgivning.
Det ønsker regeringen ikke at ændre på.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-01-15:
Det er kedeligt, at Venstres ordfører ikke kan være til stede under debatten, og jeg har selvfølgelig fuld respekt for, hvis mit spørgsmål derfor ikke kan besvares.
Jeg vil dog alligevel stille spørgsmålet, for det kunne jo være.
Jeg vil spørge, hvilke alternativer Venstre ser.
For vores problem omkring dankortet er jo, at man har stillet bankerne i udsigt, at der kan indføres et gebyr på dankortet over for forretninger, det vil sige en ophævelse af den berømte § 14. Det vil sige, det er én model.
Den anden model er at bevare den nuværende form, men det vil nok skabe en del ballade i bankvæsenet, eftersom det er blevet stillet noget andet i udsigt. En tredje model er, at man går ind og lader kongen slå dankort, ligesom kongen har slået mønt indtil nu, idet det jo efterhånden er blevet lige så udbredt at bruge dankortet, som det er at bruge mønter og sedler.
Så jeg vil gerne spørge Venstre: Hvad er alternativet?
Hvordan er det, vi sikrer, at der fortsat vil være et smidigt system?
Ole Sohn (SF), 2003-01-15:
Jeg har samme forståelse som Enhedslistens ordfører, at man normalt selvfølgelig ikke stiller inkvisitoriske spørgsmål til en ordfører, der er stand-in.
Men alligevel vil jeg sige til både Venstres ordfører og i øvrigt også til ministeren: Der blev i begge indlæg sagt, at dankortet er udviklet på markedsmæssige betingelser.
Det forstår jeg ikke helt, for hvis det er udviklet på markedsmæssige betingelser, hvad er så årsagen til, at vi gang på gang drøfter den restriktion, Folketinget har lagt over udviklingen af dankortet?
Vi har netop sagt, at der ikke må være gebyrer over for detailhandelen netop for at sikre de små butikker.
Så det kan ikke være helt korrekt, når ministeren og Venstres ordfører siger, at det er udviklet på markedsmæssige betingelser.
Folketinget har faktisk sagt: Markedet er ikke i stand til at styre det på en fornuftig måde, derfor har Folketinget lavet et indgreb i markedsmekanismerne.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-01-15:
Jamen fuld sympati!
Jeg vil lige holde fast i det der med konkurrence på området, for der er vel en grund til, at vi ikke har villet have konkurrence på området, hvad angik mønter og sedler.
Der er vel en grund til, at det er sådan, at det er kroner og øre, man kan betale med som eneste betalingsmiddel i langt størstedelen af de danske virksomheder.
Et sted, hvor man faktisk har underlagt det konkurrence, er jo i England, og det betyder ganske simpelt, at man skal bruge forskellige betalingskort i forskellige forretninger.
Det er møjhamrende irriterende.
Det betyder, at man går ind i en forretning for at købe mælk og i en anden for at købe kød, og så skal man have to betalingskort.
Det er altså for besværligt.
Det, jeg gerne vil spørge om, er: Er det så smart, at der er konkurrence netop på det felt?
Er det så smart, at man kan bruge forskellige valutaer - i gåseøjne - i forskellige forretninger?
Erik Larsen (V), 2003-01-15:
Jeg er selvfølgelig meget glad for den store forståelse, der gives udtryk for her fra talerstolen, for, at jeg jo ikke er ordfører på sagen.
Men for at tage det sidste spørgsmål først vil jeg sige til hr. Ole Sohn: Det ligger jo sådan, at man havde den forudsætning, at der skulle være konkurrence på området.
Den lovgivning, som ligger, er jo et spørgsmål om, at vi skulle have konkurrence på området, som så på et tidspunkt kunne gøre, at loven blev taget op til revision igen med henblik på drøftelse af § 14. Det er så et svar til ordføreren for forslagstillerne, at vi jo har bemærket, at ministeren i øjeblikket arbejder med at nedsætte et udvalg, som skal se på det her spørgsmål.
Det er muligt, at svarene ikke er tilfredsstillende, men så kan jeg måske få lidt sympati for, at jeg ikke er ordfører.
Lissa Mathiasen (S), 2003-01-15:
Vi hørte statsministeren i forbindelse med nytårstalen tale
meget varmt, meget engageret om hele vores kriminalforsorg og ikke mindst det at gå ind og få gjort noget omkring rockerkriminalitet m.v. Den 2. januar så vi Venstres politiske ordfører være ude med udtalelser, der i den grad bakkede det op. Jeg skal beklage, at jeg er nødt til at stille spørgsmålet igen i dag.
Tre gange forsøgte jeg i sidste uge
under spørgetiden at få justitsministeren til at give svar på, om man fra justitsministerens side var enig i de udtalelser, der er faldet fra statsministeren, men også - som spørgsmålet her går ud på - enig med Venstres politiske ordfører. Jeg synes ikke, det er uvæsentligt for os at vide, om justitsministeren deler det synspunkt, men det var fair nok, hvis ministeren i sidste uge ikke helt vidste, hvilket svar der skulle gives.
Lene Jensen (S), 2003-01-15:
Det viser sig jo, at danske forskere er et særdeles redeligt folkefærd.
Når man kigger tilbage på, hvad UVVU har haft af opgaver, har det faktisk været til at overskue, og sammenlignet med, hvad der foregår i andre lande, så er danske forskere ganske redelige.
Derfor har vi et meget begrænset erfaringsgrundlag i forhold til konsekvenserne af at blive stemplet som værende videnskabeligt uredelig.
Og dér kunne jeg godt tænke mig at høre videnskabens ministers holdning til, hvad man så skal bruge det til, dels om der er en tradition for, hvad man gør, når videnskabelig uredelighed bliver påberåbt, og dels hvad ministeren synes bør være de naturlige konsekvenser af, at en professor eller en lektor, eller hvem det nu kan være, får den mærkat på sig.
Lene Espersen (KF), 2003-01-15:
Det mener jeg jo sådan set at jeg allerede har svaret på.
Jeg synes, det er helt afgørende, at vi får startet en diskussion allerede nu.
Alligevel har jeg taget stilling til, at jeg allerede nu synes, vi skal begynde at lægge sigtelinjerne for, hvordan kriminalforsorgen skal se ud.
Derfor har jeg også tænkt mig at indbyde alle Folketingets partier til temamøder i Justitsministeriet en gang om måneden, så vi dér kan tale om: Hvad kan vi gøre?
Og der er det klart, at arbejdsmiljøet er et af områderne, men der er masser af spændende områder, alternativer i form af andre typer afsoning end blot at blive spærret inde, men også f.eks. spørgsmålet om, hvordan vi undgår, at man viderefører sine kriminelle handlinger, når man først er blevet idømt en straf.
Der er masser af temaer, som jeg synes det vil være væsentligt for os at diskutere.
Omkring strafskærpelsespakken må jeg sige, at der mener
jeg sådan set, at vi var meget forudseende i regeringen, fordi vi dér jo sikrede at afsætte de nødvendige midler til det ekstra antal pladser, som det ville påføre kriminalforsorgen.
Vi må blot erkende, at strafmassen er stigende, og det er jo også det, der har afstedkommet, at der er blevet tilført yderligere 120 mio. kr. til kriminalforsorgen i 2003 til at afbøde virkningerne af den øgede strafmasse ud over det, som vi har aftalt forligsmæssigt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lise Hækkerup (S), 2003-01-15:
I min tid som forskningspolitisk ordfører havde vi sådan et mantra, som sagde, at en god videnskabelig forsker ikke blot var en forsker, som fulgte sin egen hypotese eller sin egen antagelse, men også forsøgte at undersøge modpartens hypotese og påstand.
Det er lidt i tråd med fru Lene Jensens spørgsmål.
Men jeg vil spørge ministeren, om han er enig med mig i det.
Erik Larsen (V), 2003-01-15:
Jeg er nødt til at sige, at jeg tror, at fru Rosenkrantz-Theil og jeg er grundlæggende uenige om betydningen af konkurrence sådan i al almindelighed.
Jeg er også sikker på, at det er det, der gør sig gældende lige netop på det her område. Det er klart, at der var et meget bredt flertal i Folketinget for den lov, der er gældende nu, hvor selve konkurrencehensynet var, jeg havde nær sagt, en af hovedpillerne i forslaget.
Derfor kan vi sige, at der er - har været i hvert fald - et bredt flertal her i Folketinget, som har støttet den tankegang, at det her var et område, hvor man skulle have fremdrevet en eller anden form for konkurrence.
Jeg kan så sige, at det synspunkt støtter Venstre fuldt og helt og mener, at det er i forbrugernes interesse.
Helge Sander (V), 2003-01-15:
Først skal jeg sige til fru Lene Jensen i forlængelse af mit svar, at jeg netop i nogle af de udtalelser, som er kommet i forbindelse med denne her debat, har gjort opmærksom på, at der nok er et behov for, at der er en vis forskellighed inden for de tre områder.
Så det er også noget af det, som jeg har bedt om, at man kigger på.
Så kan jeg sige til fru Elsebeth Gerner Nielsen: Nej, det kommer ikke til at stå på en af de kommende lister, fordi der er indgået et forlig her i Folketinget, hvori også Det Radikale Venstre indgår, nemlig omkring forskningsrådssystemet, og der er det i § 29 og § 30 fastslået, at vi også i fremtiden har udvalg vedrørende videnskabelig uredelighed.
Så Det Radikale Venstre har været med til at sikre, at regeringen ikke har mulighed for at sætte det på nogen liste. Så skal jeg sige til sidst til fru Lise Hækkerup: Jeg har svært ved at gå ind i de debatter, der har været tidligere, hvor fru Lise Hækkerup var ordfører på området.
Og jeg kan kun fastholde, at for mig er det sådan rimelig klart, at der er vide muligheder for forskerne for at arbejde inden for alle områder, men i forlængelse af det, jeg sagde i mit svar, og det, jeg sagde til fru Lene Jensen, så er der alligevel nok et forskelligt behov inden for de enkelte områder. Men gennemgående er det stadig væk vigtigt for mig, at vi her i Folketingssalen, uanset om vi sidder på bænkene her, eller vi sidder på bænken derovre, bruger armslængdeprincippet og siger, at det for en stor del er de faglige miljøer, der tager stilling til, hvad der er - var det god forskning, der blev brugt som udtryk?
Lene Jensen (S), 2003-01-15:
Tak for svaret.
Jeg fik ikke helt med, om vi var enige om, at enhver videnskabsmand, uanset hvad det er for et område, vedkommende repræsenterer, skal være sin egen mest ihærdige kritiker, altså at man skal gøre alt, hvad man kan, for at modbevise det, som man tror, man har fat i, netop for at kunne være sikker på, at man har fat i noget, som holder.
Det kunne jeg godt tænke mig, at vi var enige om.
Det er noget meget fundamentalt. I forlængelse af besvarelsen omkring de forskellige retninger og de forskellige behov kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre, om ministeren i anledning af den konkrete sag vil byde på, hvor miljøforskning hører hjemme.
Helge Sander (V), 2003-01-15:
Til fru Lene Jensen vil jeg gerne sige, at jeg ikke vil ind på miljøforskning i detaljer.
Jeg synes, at man dér må spørge miljøministeren.
For så vidt angår en nærmere definition af de enkelte områders virkefelt og muligheder vil jeg gerne gentage, at jeg jo har sagt, at jeg er opmærksom på og har bedt Forskningsstyrelsen om også at kigge nærmere på det.
For som det fremgik af min redegørelse, så er tilblivelsen af dette udvalg jo sket op gennem 1990'erne, og jeg vil nok erkende, ikke mindst i lyset af det, der er sket i de seneste dage, at der er god grund til at kigge nærmere på de retningslinjer, som vi arbejder efter i den her forbindelse.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lene Jensen (S), 2003-01-15:
»Vil ministeren vurdere, hvorvidt det ville være rimeligt, hvis f.eks. ansættelsesmyndigheden på et universitet skred ind over for en ansat professor, såfremt dele af professorens arbejde dømmes til at være videnskabeligt uredeligt, uanset om arbejdet er udført før eller efter påbegyndelse af ansættelsesforholdet?«
Det ønskes belyst, om videnskabelig kritik af en professors hidtidige arbejde efter ministerens opfattelse bør få konsekvenser for den givne professors nuværende arbejdsforhold.