runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2001-12-11:
Da vi jo har sagt, at vi vil komme med en handlingsplan med en lang række initiativer, kan fru Lissa Mathiasen jo godt drage den konklusion, at regeringen ikke finder, at den indsats, som er i dag, er tilstrækkelig til at sikre, at vi gør alt, hvad vi kan for at få unge mennesker ud af kriminalitet.
Og det er egentlig derfor, vi kommer med en samlet handlingsplan.
Jeg tror, at der allerede er et rigtig godt erfaringsgrundlag.
Der er meget, vi allerede kan bruge af de gode ting, der bliver gjort i dag, men vi mener, at der skal ske yderligere ting, så vi får færre til at fortsætte den kriminelle løbebane resten af deres liv.
Lissa Mathiasen (S), 2001-12-11:
Jeg siger tak for svaret.
Vi er selvfølgelig i Socialdemokratiet optaget af det her netop ud fra, at for os er det afgørende, at der ikke bliver rokket ved den kriminelle lavalder, lige så vel som vi er meget optaget af, at der rent faktisk sker noget med de unge.
Og det er så spørgsmålet, jeg godt vil stille justitsministeren her: Når justitsministeren siger, at nu skal vi til at have fat i de unge allerede første gang - det er det, der sker i dag -
hvad er det så, justitsministeren mener, der skal komme mere?
Og er det en hilsen til alle dem, der i dag knokler - kommuner, institutioner, hvor de nu gør det - om, at det, de gør, ikke er godt nok?
Anne Baastrup (SF), 2001-12-11:
Et af de største problemer, vi har inden for kriminalforsorgen, er, at der er alt for mange, der vender tilbage til fornyet kriminalitet efter afsoningen.
Jeg vil derfor godt høre: Hvilke planer har ministeren?
Og nu behøver man ikke nødvendigvis at have et lovkatalog eller et fikst og færdigt lovforslag liggende, for at man kan besvare det spørgsmål.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2001-12-11:
Nu kan jeg forstå, at sundhedsministeren ikke selv er optaget af private sygeforsikringer, men dog vil give hjemmel til, at f.eks. en kommune kan gå ud og tegne en privat sygeforsikring på sine borgere.
Det har sundhedsministeren dog ikke de store forventninger om, siger han, til trods for at flere borgmestre allerede har udtalt et ønske om dette - især ønsker de, at folk kan blive behandlet inden for 14 dage i stedet for inden for de 2 måneder, som regeringen nu lover.
Vil sundhedsministeren på den baggrund afvise eller bekræfte, at hvis bare 100,000 kommuner ønsker at benytte sig af muligheden for at tegne private sygeforsikringer, så vil det betyde, at private klinikker og sygehuse vil tiltrække endnu mere sundhedspersonale fra det offentlige, og at det måske vil betyde, at man i sidste ende ikke kan leve op til regeringens eget ønske om, at man kan nedbringe ventetiderne til 2 måneder snarest muligt?
Lissa Mathiasen (S), 2001-12-11:
Jeg har set, at justitsministeren har været ude i medierne med udtalelser om, at 12-13-årige nu skal straffes.
Og på den baggrund vil jeg godt høre, om det er justitsministerens opfattelse og holdning, at den kriminelle lavalder skal sættes ned.
Klaus Hækkerup (S), 2001-12-11:
Man fristes jo til at spørge: Hvorfor skal lovforslaget så overhovedet fremsættes, hvis regeringen kan forudse, at ingen kommuner vil gøre brug af det?
Og dernæst: Når regeringen, når indenrigs- og sundhedsministeren selv siger, at det kommunale forsikringsvalg skal være tidsbegrænset, så vil jeg godt spørge: Hvad vil der stå i lovforslaget om, hvornår kommunernes adgang til at tegne privat forsikring bortfalder?
Det er to konkrete spørgsmål.
Jann Sjursen (KRF), 2001-12-11:
Kristeligt Folkeparti er også positiv over for det fremsatte forslag fra regeringens side, som jo er en implementering af et EF-direktiv.
Alt i alt sikrer lovforslaget forbrugerne en bedre beskyttelse, som nu vil fremgået af købeloven.
Det er vi fra Kristeligt Folkepartis side godt tilfredse med rent faktisk sker.
Direktivet, som nu bliver implementeret, forudsætter bl.a. minimumsregler, som ikke kan blive til skade for forbrugerne, selv om reglerne efterfølgende måtte skulle ændres.
Dermed mener vi, at forbrugerne sikres en bedre garanti end den, vi har i dag.
Vi ser frem til udvalgsarbejdet om dette lovforslag, og vi vil gå positivt ind i det.
Line Barfod (EL), 2001-12-11:
Også Enhedslisten støttede forslaget under førstebehandlingen i oktober, og det gør vi fortsat.
Det er nogle mindre forbedringer, der her sker af forbrugerbeskyttelsen, og det vil vi selvfølgelig stemme for.
Men vi mener, som flere andre også har været inde på, at der er behov for at gennemføre en mere omfattende reform af forbrugerbeskyttelsen, bl.a. således, at man får ret til at få pengene tilbage, hvis der er mangler ved produktet, og ikke være henvist til, at man den ene gang efter den anden skal prøve at få afhjulpet manglerne, således at man måske kan ende med i næsten et helt år at være uden den ting, man har købt, fordi leverandøren ikke er i stand til at reparere den.
Vi vil også foreslå, at man benytter anledningen til at få en generel fortrydelsesret på de varer, man har købt.
De fleste forbrugere tror jo i dag, at de har en sådan fortrydelsesret, fordi det er almindeligt i mange butikker.
Mange bliver derfor overraskede, når de opdager, at enkelte butikker ikke har en sådan fortrydelsesret.
Så det vil vi foreslå at man får indført.
Enhedslisten vil gå kritisk og positivt ind i udvalgsarbejdet og vil sammen med de øvrige partier arbejde for, at vi forhåbentlig kan få nogle mere omfattende ændringer på dette område.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-12-11:
Det Radikale Venstre støtter også lovforslaget.
Det gjorde vi også, da det blev fremsat første gang i oktober, og vi gør det også denne gang.
Vi mener grundlæggende, at der er tale om nogle forbedringer for forbrugerne, og uanset at det tilgrundliggende direktiv ikke kom til verden med dansk stemme, mener vi alligevel, at det er en forbedring, som de fleste forbrugere og også den største del af erhvervslivet kan tage til sig som absolutte forbedringer.
Det Radikale Venstre støtter og tilsiger en effektiv udvalgsbehandling.
Anne Baastrup (SF), 2001-12-11:
Jeg skal ikke gentage de forskellige ordføreres beskrivelse af de begunstigelser, der sker i det her lovforslag set i relation til hidtidig lovgivning.
SF støtter lovforslaget, men vi så gerne, at der kom nogle yderligere forbedringer.
Vi har jo alle et indestængt behov for at få set købeloven i en sammenhæng med aftalelovgivningen.
I den forbindelse rejste vi jo spørgsmålet sidst, da vi behandlede lovforslaget i oktober, hvor den daværende justitsminister gav klart udtryk for, at det ikke var en afvisning, men at vi skulle vente og se, hvilket udspil der kom fra EU.
Det er SF indforstået med.
Nu lægger fru Lissa Mathiasen op til, at vi skal have et egentligt revisionsarbejde omkring købeloven.
Men det, vi burde kigge på i denne her behandling af det foreliggende lovforslag, er: Hvordan er det egentlig med forældelsesfrister, når det drejer sig om reklamation af byggemateriale?
Er det rimeligt, at man har så korte reklamations- og forældelsesfrister, når det drejer sig om dette område?
Så derfor: Vi lægger op til en diskussion i det kommende udvalgsarbejde, om vi ikke i fællesskab kan strikke en bestemmelse sammen, som tager højde for disse helt særlige problemer, man har, når man har fået bygget/renoveret sit hus, set i lyset af Højesterets dom.
Men grundlæggende støtter SF lovforslaget.
Lene Espersen (KF), 2001-12-11:
Jeg vil gerne starte med at takke for den positive behandling, som er kommet fra alle Folketingets partier.
Jeg er selvfølgelig især meget tilfreds med, at man anerkender, at vi lader loven træde i kraft dagen efter bekendtgørelsen i Lovtidende, men at den får virkning for alle køb, der indgås den 1. januar 2002 eller senere.
Det har for regeringen været magtpåliggende og en meget væsentlig ting, at vi fik en sikkerhed for, at alle køb, der bliver foretaget, er omfattet af de nye regler for forbrugerkøb. Fru Lissa Mathiasen stillede spørgsmål om revision af købeloven, og fru Anne Baastrup var inde på det samme.
Jeg vil godt henvise til de høringssvar, som er oversendt til Retsudvalget, hvor det bl.a. fremgår - og jeg deler den den tidligere justitsministers opfattelse - at Kommissionen for øjeblikket er i gang med en vurdering af behovet for nye harmoniseringsinitiativer. Der er for nylig iværksat en høring om Kommissionens meddelelser om europæisk aftaleret, og jeg synes, at det mest fornuftige er at afvente, hvad Kommissionen har i posen.
Der var også et spørgsmål vedrørende et udspil til klagenævnsreform, og der må jeg henvise til økonomi- og erhvervsministeren for mere klare meldinger på det område.
Nu er det jo ikke sådan, at vi normalt i Danmark er vilde med overimplementeringer, men det, at vi overimplementerer EF-direktivet, er faktisk også at tilgodese detailleddet.
For det er jo den lille butik, som har en forbruger, der har 2 år til at reklamere, som nu også får mulighed for at gå videre til produktionsleddet og få dækket de omkostninger, der er i forbindelse med en mangelfuld vare.
Endelig vil jeg sige, at regeringen naturligvis lægger vægt på, at vi ikke japper lovgivningen igennem, at vi ikke haster den igennem, men at det alligevel vil være godt, hvis vi fra Folketingets side kan færdigbehandle denne sag hurtigst muligt, så vi begrænser den periode, hvor loven får tilbagevirkende kraft, for som udgangspunkt er det en uskik
med tilbagevirkende kraft
Men der er altså stor forståelse
for, at vi bliver nødt til at bruge den i denne her sag.
Helge Adam Møller (KF), 2001-12-11:
Jeg tror ikke, at jeg skaber den helt store overraskelse, når jeg siger, at vi i Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Det gjorde vi også den 9. oktober 2001, da det blev behandlet første gang.
Vi synes, det er rigtigt, at man fastsætter fælles EU-regler på dette område.
Når man har et stort fælles marked omfattende 300 millioner mennesker, er det også hensigtsmæssigt, at der stort set er samme regler. Man opnår jo i hvert fald tre klare fordele.
For det første får man en bedre forbrugerbeskyttelse, og det synes vi er godt.
Det gør man bl.a. ved at lave klagefristen, som bliver fordoblet fra 1 til 2 år.
For det andet har man nu op til 2 måneder, efter man har konstateret, at der et eller andet galt med den vare, man eventuelt har købt, til at indlevere sin klage, og det er også fair.
Og for det tredje får man nu et frit valg forstået på den måde, at har man købt en vare, som ikke er i orden, ja, så kan man selv - under normale omstændigheder - vælge, om man vil have en ny vare, eller man vil have repareret den gamle.
Alt i alt en lidt bedre forbrugerbeskyttelse og først og fremmest nogle regler, som omfatter hele det marked, vi er en del af, og det er til gavn for forbrugerne, hvad enten man bor i Grækenland, Holland eller Danmark.
Derfor støtter vi forslaget.
Per Dalgaard (DF), 2001-12-11:
Jeg tror egentlig ikke, at jeg kan komme det nærmere.
Der skal ikke være nogen prioritering af detailleddet frem for en forbruger.
Lissa Mathiasen (S), 2001-12-11:
Jeg kunne forstå før, at man var nødt til at skulle ind og kigge, hvis det var et konkret forslag.
Per Dalgaard (DF), 2001-12-11:
Det er klart en misfortolkning af det, jeg har sagt, og det er ikke det, det handler om.
Selvfølgelig prioriterer vi forbrugeren højt.
Anne Baastrup (SF), 2001-12-11:
Jeg må så konstatere, at Dansk Folkeparti, i hvert fald når det drejer sig om købeloven, vil prioritere detailleddet forud for forbrugerne.
Ellers ville hr. Per Dalgaard ikke være kommet med den udtalelse, som han kom med her fra talerstolen.
Lissa Mathiasen (S), 2001-12-11:
Jeg vil godt sige justitsministeren tak for det svar, jeg fik
Men netop når vi taler om revision af købeloven, ved vi jo også godt, at Kommissionen ikke har for vane at haste derudaf.
Jeg vil godt høre, om justitsministeren har et bud på, hvornår man måske kan forvente, at der var noget færdigt fra Kommissionens side.
Det var det ene.
Det andet er: Ville det ikke være klogt, om vi alligevel herhjemmefra gik i gang, så vi gjorde os nogle overvejelser om, hvad det er, vi godt kunne tænke os? Jeg vil sige, at det, vi har oplevet med eternitsagen fra Aalborg, vel i meget, meget høj grad viser, hvor urimeligt det er, når man som forbruger kan komme i den situation.
Jeg vil godt høre, om ikke justitsministeren er enig i, at det er en urimelig situation, man sætter ganske almindelige forbrugere i, og på den baggrund spørge, om ikke justitsministeren i hvert fald i forhold til dét vil prøve at kigge på det.
Det tredje er, at jeg spurgte, om justitsministeren sammen med økonomi- og erhvervsministeren ville arbejde på, at den klagenævnsreform kom.
Jeg skal nok selv spørge økonomi- og erhvervsministeren, men jeg spørger, om justitsministeren vil arbejde på det.
Nej, det ville jo have været underligt under den sidste førstebehandling at have rejst det om en klagenævnsreform, eftersom jeg jo var vidende om, at arbejdet pågik i Erhvervsministeriet.
Når jeg spørger justitsministeren, er det egentlig bare, fordi købelov og klagenævnsreform faktisk hænger meget nøje sammen.
Jeg spørger egentlig blot, om justitsministeren set ud fra justitsministerens ressortområde er enig i det og vil prøve på i et samarbejde med økonomi- og erhvervsministeren at få det arbejde gjort færdigt.
Anne Baastrup (SF), 2001-12-11:
Jeg kvitterer for, at ministeren nu på den måde, ministeren taler på her fra talerstolen, har erkendt, at det ikke er regeringsgrundlaget, vi diskuterer, men L 15.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2001-12-11:
Jeg skal ikke kunne afvise, at hvis der virkelig var 100.000 kommuner, der kastede sig ud i projektet, så ville det have en betydning for rekrutteringen.
Men da jeg går ud fra, at det var en talefejl, skal jeg besvare spørgsmålet med et nej.
Det hviler på den lidt mærkelige tanke, at man kun kan få dét ud af systemerne, man nu engang får.
Denne her regeringsdannelse er jo i sig selv et eksempel på, at man med færre ministre løser de samme arbejdsopgaver, som blev løst før, og sådan er det jo også i sygehussektoren: Hvor meget, man kan få fra hånden, afhænger helt af, hvordan man tilrettelægger sin arbejdsgang.
Det skaber også umiddelbart muligheden for, at kommuner i stedet kan vælge forsikringsordninger, men det er der ikke økonomi i, og derfor vil kommunerne ikke - forudser jeg - gøre brug af den mulighed.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-12-11:
Det glæder mig da, at ministeren synes, at hun kom med en imødekommende udtalelse.
Så vil jeg glemme det sidste, ministeren sagde, nemlig at det, der var kommet, var fuldstændig utilstrækkeligt, og at hun i virkeligheden var fuldstændig uenig i den beskedne skærpelse, der var foreslået, og nu ville regeringen fremsætte sit eget forslag.
Det glemmer vi, og så tænker vi kun på de positive udsagn.
Tak for det, minister.
Lene Espersen (KF), 2001-12-11:
Jeg er da ked af, at der har været så meget run på vores regeringsoplæg, at det åbenbart ikke rigtig har været til rådighed, men jeg kan så oplyse dem, der har spurgt til det, om, at det faktisk er til rådighed, bl.a. på internettet.
Der vil man kunne se, hvad det er for strafferammer, vi arbejder med på de forskellige områder.
Jeg vil godt understrege over for fru Elisabeth Arnold, at det absolut ikke er min hensigt at lægge op til blokpolitik.
Tværtimod sagde jeg faktisk, og jeg vil gerne citere fra min besvarelse: »Jeg vil ikke beskylde Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre for at komme med politiske markeringer med det fremsatte lovforslag. Jeg er nemlig godt tilfreds med at kunne konstatere, at de to partier nu endelig er enige med Det Konservative Folkeparti og Venstre og hermed regeringen i, at der skal ske strafskærpelser for personfarlig kriminalitet.«
Det var faktisk en udstrakt hånd, der blev givet det forslag, som forslagsstillerne har fremsat.
Jeg vil bare i almindelighed sige, at det er regeringens opfattelse, at man ikke isoleret kan gå ind og pege på et enkelt område, nemlig voldtægt, men at det er inden for hele den personfarlige kriminalitet, at strafferammerne skal skærpes væsentligt.
Her mener vi altså, at det mest fornuftige er at komme med et sammenhængende udspil, og det vil blive fremsat her i Folketinget snarest i det nye år.
Jeg vil da gerne gentage over for fru Lissa Mathiasen, at jeg fuldt ud deler den opfattelse, som fru Lissa Mathiasens partifælle, den tidligere justitsminister, hr. Frank Jensen, havde af spørgsmålet omkring købeloven.
Jeg mener, at den rigtige procedure, den rigtige proces, i det her er, at vi afventer at høre, hvad det er, Kommissionen har tænkt sig.
Jeg kan berolige fru Lissa Mathiasen med, at det ikke er noget med, at vi skal vente 10 år på, at Kommissionen kommer med et udspil. Jeg tror, vi bliver klogere her i løbet af foråret, og selv om vi absolut er åbne over for en diskussion af det her, så er det mest fornuftige at afvente og høre, hvad Kommissionen har af tanker på området, før vi går i gang med at lave noget nationalt.
Det er den rigtige fremgangsmåde, og jeg fornemmer da også, at der er en meget stor vilje i Folketinget til, at vi gør det på den måde.
Til det andet spørgsmål omkring en klagenævnsreform: Det hører altså under en anden ministers ressortområde, og det bliver rimelig umuligt, hvis vi her i Folketinget skal til at diskutere ud fra andre ministres områder.
Så jeg må afvise, at det er noget, jeg skal tage stilling til i dag.
Jeg synes, jeg har svaret fru Lissa Mathiasen meget pænt og ordentligt på, at det er økonomi- og erhvervsministeren, der i første omfang skal rettes henvendelse til.
Men jeg har noteret mig, at det er et nyt ønske fra Socialdemokratiet, som ikke var oppe under den sidste førstebehandling af dette lovforslag.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-12-11:
Det forekommer mig, at ministeren lægger op til ren blokpolitik, når hun afviser vores forslag på den måde.
Vi har foreslået en forhøjelse af strafferammerne for voldtægt, og det er det, der ligger i den straffelovsparagraf, vi har beskæftiget os med.
I stedet for bare at afvise det blankt synes jeg, at det ville være smart, hvis ministeren sagde: Ja, det er rigtigt, der skal ske en forhøjelse af strafferammen for voldtægt, det vil vi gerne arbejde videre med, og det vil vi gerne se på.
Det ville da være den fornuftige måde at vise, at man ikke blot er tilhænger af blokpolitik her i Folketinget.
Det er der ellers meget der kunne tyde på efter det valg, vi har haft.
Lene Espersen (KF), 2001-12-11:
Til både fru Elisabeth Arnold og til fru Anne Baastrup kan jeg sige, at det fremgår meget klart af regeringsgrundlaget, hvad regeringens hensigter er, for så vidt angår strafferammerne på de forskellige typer forbrydelser. Grunden til, at jeg fremhævede det her, er, at jeg faktisk mener, at der er behov for, at man tænker sammenhængende, når man går ind og ændrer på strafferammerne. Jeg kan forstå, at det mener fru Anne Baastrup ikke.
Det undrer mig egentlig, for jeg synes faktisk, det er temmelig væsentligt, at når man går ind og fokuserer på det her område, prøver man at tænke det i en sammenhæng og altså ikke kun fokusere på voldtægt, men også fokusere på al den anden personfarlige kriminalitet, hvor der absolut er lige så stort behov for at få hævet strafferammerne.
Det er et forsøg på at lave en sammenhængende lovgivning, så der er en konsekvens i den måde, Folketinget laver strafferammerne på.
Det er også det, der er begrundelsen for, at vi ikke mener, at man bare isoleret skal pille en enkelt del ud og behandle den.
Det er bedre at tage en samlet pakke, så der er sammenhæng i tingene fra dag 1.
Anne Baastrup (SF), 2001-12-11:
Jeg vil sige, at jeg var lidt overrasket over ministerens tale.
Sagen er den, at der på Folketingets dagsorden står:
Og så kommer ministeren med en lang række andre typer af lovgivning i sit indlæg, som efter den tradition, jeg oplever at jeg er opdraget med, skulle handle om det her lovforslag og ministerens forholden sig til det og ikke en lang række andre ting.
Så jeg vil godt spørge: Er det tanken, at ministeren vil fastholde Folketingets dagsorden, hvor der står, at vi diskuterer L 15, eller skal vi i gang med at diskutere menneskesmugling og andet?
Hvis det er ministerens tanke, synes jeg, vi skal have langt mere konkret besked om, hvad ministeren har af intentioner på de her områder, ellers kan vi jo ikke snakke sammen.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-12-11:
Nu er der taget højde for i lovforslaget, at man sletter den barriere, der var midt i spændet, ved at fjerne den, der hedder 6 år.
Derfor er spændet faktisk fra 0-10 år.
Nu siger ministeren, at 10 år slet ikke er nok.
Vil ministeren løfte sløret for, hvad der så er nok?
Lene Espersen (KF), 2001-12-11:
Lovforslaget, der er fremsat af Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, er en uændret genfremsættelse af det lovforslag, som den tidligere regering fremsatte inden folketingsvalget.
I al korthed går lovforslaget ud på at opgive den hidtige sondring mellem voldtægt med en strafferamme på fængsel indtil 6 år og voldtægt af særlig farlig karakter med en strafferamme på fængsel indtil 10 år.
I stedet foreslås en ny samlet bestemmelse med en strafferamme på 10 års fængsel, og formålet med lovforslaget er at skærpe straffen for voldtægt med 1 års fængsel i forhold til det nuværende niveau.
Til forslagsstillerne vil jeg sige: Det er godt, at de omsider er kommet på bedre tanker, men det er bare ikke godt nok.
I regeringen går vi klart ind for en markant forhøjelse af straffen for voldtægt.
Som man kan læse ud af Rigsadvokatens undersøgelser, straffes en normal - i gåseøjne - voldtægt i dag med 1½ års fængsel og forsøg herpå med 6-9 måneders fængsel.
Voldtægt er ligesom andre voldsforbrydelser en forbrydelse mod det helt fundamentale i vores samfund, nemlig respekten for det enkelte menneske, og enhver form for vold er derfor helt uacceptabel.
Regeringen agter derfor i begyndelsen af det nye år at fremsætte et lovforslag om skærpelse af straffen for både vold og voldtægtsforbrydelser.
Men regeringen stopper ikke dér.
Det er vigtigt, at straffeloven angiver, hvordan samfundet set på de krænkelser; det skal afspejles i straffelovens strafferammer.
Forbrydelser mod mennesker er langt alvorligere end forbrydelser mod penge. Regeringens lovforslag vil derfor også indeholde forhøjelser af strafferammerne for sådan personfarlig kriminalitet.
For at sikre en sammenhængende regulering af strafferammerne i straffeloven har jeg også allerede bedt Straffelovrådet om at foretage en vurdering af strafferammerne i straffeloven.
Straffelovrådet skal naturligvis inddrage de hensyn, jeg her har gjort rede for, ligesom Straffelovrådet skal tage udgangspunkt i de strafskærpelser, som regeringen agter at foreslå.
Jeg håber, at Straffelovrådet kan færdiggøre arbejdet inden den 1. juli 2002, så vi kan få en mere tidssvarende straffelov. Jeg vil ikke beskylde Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre for at komme med politiske markeringer med det fremsatte lovforslag.
Jeg er nemlig godt tilfreds med at kunne konstatere, at de to partier nu endelig er enige med Det Konservative Folkeparti og Venstre og hermed regeringen i, at der skal ske strafskærpelser for personfarlig kriminalitet.
Dermed er vejen godt banet for regeringens kommende lovforslag om strafskærpelser.
Jeg er derfor også sikker på, at Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre vil have forståelse for, at regeringen ikke kan støtte et forslag om isoleret skærpelse af straffen for voldtægt, men vil fremsætte et samlet og et sammenhængende forslag om strafskærpelser for personfarlig kriminalitet.
Per Dalgaard (DF), 2001-12-11:
Det afhænger selvfølgelig af den konkrete sag.
Det kan jo ikke siges på forhånd.
Der kan ikke lægges noget lovforslag ind, der siger, at i den sag vil vi prioritere forbrugerne, og i den sag vil vi prioritere detailleddet.
Det afhænger konkret af sagen.