Ove Hygum (S), 2000-02-11:
Forslaget er i det væsentligste en genfremsættelse af B 108 fra samlingen 1998-99, og jeg skal derfor i videst muligt omfang henvise til, hvad jeg sagde for knap 1 år siden, da vi sidst havde anledning til at diskutere spørgsmålet.
Her er der efter regeringens opfattelse for øjeblikket ikke nogen forhold, der giver anledning til at ændre lovgivningen.
Det andet punkt, pålæg om at udarbejde en etnisk personalepolitik, har jeg følgende bemærkninger til:
Regeringen finder principielt, at bortset fra loven om forbud mod forskelsbehandling bør regler, der regulerer forhold om etnisk ligestilling på arbejdsmarkedet, være forankret i aftaler og overenskomster i stedet for i lovgivning.
Blandt initiativerne på det statslige arbejdsmarked kan nævnes en undersøgelse iværksat af Finansministeriet og Centralorganisationernes Fællesudvalg i foråret 1999 om etnisk ligestilling og integration af etniske minoriteter.
På baggrund af undersøgelsen har Finansministeriet og CFU, som det hedder i daglig tale, formuleret en handlingsplan, som blev offentliggjort i december sidste år.
Omdrejningspunkterne i handlingsplanen er iværksættelse af en kampagne, hvor Finansministeriet koordinerer og rådgiver styrelser og ministerier om øget ansættelse og fastholdelse af etniske minoriteter.
Der er en refusionsordning for ministerier og styrelser på op til 10.000 kr. pr. person for omkostninger til jobrelateret danskundervisning for etniske minoriteter, og der er forpligtende fællesaktiviteter mellem parterne, der skal hjælpe samarbejdsudvalgene med at udarbejde personalepolitiske initiativer på den enkelte arbejdsplads.
De to parter på det statslige område er ved at udmønte handlingsplanen, der forventes at skabe en væsentlig forbedret personalepolitisk og en forøget holdningsbearbejdende indsats på de statslige arbejdspladser.
I amter og kommuner er der tilsvarende taget initiativer for at fremme en øget personalepolitisk indsats.
Det tredje punkt, forslagsstillerne tager op, er en styrket indsats i arbejdsmarkedsrådene.
For så vidt angår opfordringen til at forpligte rådene til mere grundigt at overvåge den arbejdsmarkedspolitiske indsats, kan jeg oplyse, at der i Arbejdsministeriet foregår en meget omfattende og bredspektret indsats for at fremme etnisk ligestilling og for at integrere etniske minoriteter på arbejdsmarkedet.
Det er som bekendt de regionale arbejdsmarkedsråd, der inden for rammerne af lov om aktiv arbejdsmarkedspolitik såvel prioriterer som dimensionerer arbejdsmarkedsindsatsen, herunder hvilke målgrupper som skal være omfattet af en tidlig, fleksibel indsats. De fleste regionale råd har fastsat retningslinjer og har vedtaget prioriteringer for regionens indsats for at integrere etniske minoriteter på arbejdsmarkedet, ligesom de fleste råd har prioriteret etniske minoriteter til en tidlig, fleksibel aktiveringsindsats.
Der er via satsreguleringspuljen afsat midler til en forstærket indsats
på området.
Der foregår således allerede en lang række initiativer for at fremme integrationen, som forslagsstillerne sætter fokus på, og initiativerne er beskrevet i min redegørelse til Folketinget fra maj sidste år.
Men vi iværksætter nu yderligere en række nye
initiativer
For det første igangsætter vi et 3-årigt forsøg
med en tovholderfunktion for ledige blandt etniske minoriteter.
Tovholderordningen indebærer, at der kan gives tilskud til en tovholder eller en brobygger på virksomheden.
Tovholderen skal stå for introduktionen og skal kunne gribe ind og løse eventuelle konkrete problemer, så den ledige falder til i virksomheden.
Dernæst er der fra Arbejdsmarkedsstyrelsens side igangsat et forsøg med en mentorordning i samarbejde med Ingeniørforbundet i Danmark, og denne mentorordning svarer på flere måder til tovholderordningen.
Derfor gennemfører vi nu et forsøg med en bedre kompetenceudnyttelse af ledige udlændinge, som er tilmeldt arbejdsformidlingen.
Initiativet vil forbedre mulighederne for at opgøre, hvem der umiddelbart vil kunne formidles til et job, og hvem der vil have behov for uddannelse.
Samtidig vil det være muligt at afdække, om udbudet af uddannelser er tilstrækkeligt, både med hensyn til indhold og til kapacitet.
Men der er også behov for, at arbejdsmarkedets parter som sådan inddrages og får et større medansvar i indsatsen
for at integrere personer med en anden etnisk baggrund end dansk på arbejdsmarkedet
Det er baggrunden for, at vi i november nedsatte et partsudvalg om integration.
Udvalget kom med en række forslag og initiativer, der kan bidrage til at forbedre beskæftigelsen og integrationen på det danske arbejdsmarked, herunder initiativer rettet specifikt mod at tilvejebringe mere viden om integration af flygtninge og indvandrere, bl.a. om de positive effekter af integrationen og analyser af positive integrationsforløb.
Lad mig blot nævne nogle få eksempler.
For at følge og tilvejebringe dokumentation for den faktiske udvikling foreslår udvalget bl.a., at der en gang om året foretages en grundig, landsdækkende analyse af de etniske minoriteters arbejdsmarkedsplacering.
Udvalget foreslår endvidere, at der igangsættes forskning, der belyser, hvorledes der kan skabes gunstige betingelser for integration af indvandrere og flygtninge på virksomhederne.
Det skal desuden undersøges, hvordan der kan skabes attraktive faglige arbejdsmiljøer for flygtninge og indvandrere for at tiltrække kompetencer, og herudover foreslås erhvervsøkonomisk forskning på virksomhedsniveau, der kan belyse de virksomhedsøkonomiske konsekvenser af at integrere flygtninge og indvandrere i virksomhederne.
Forslagene fra partsudvalget indgår i regeringens videre arbejde med integration, bl.a. i det integrationsudvalg, som statsministeren nedsatte i efteråret 1999, og hvis arbejde mundede ud i den samlede handlingsplan for integration, som blev præsenteret i går. Der foregår således en hel del for at fremme integrationen af etniske minoriteter på arbejdsmarkedet, og i lyset af de mange initiativer finder jeg ikke, at der er behov for yderligere centrale initiativer.
Jeg vil stilfærdigt, men venligt sige, at jeg mener faktisk, at regeringens initiativer og ikke mindst initiativet med præsentationen af handlingsplanen i går på mange måder overhaler forslagsstillernes intentioner, såvel venstre som højre om. Om etnisk ligestilling i kontrakter med det offentlige vil jeg sige, at som et led i finanslovaftalen for 1999 blev der i Erhvervsministeriet nedsat et udvalg, der skulle undersøge mulighederne for at anvende sociale klausuler i forbindelse med offentlige udbud med henblik på at skabe flere job på særlige vilkår.
Udvalget skulle endvidere komme med forslag til, hvordan klausuler om etnisk ligestilling kan anvendes ved udbud, og der blev nedsat en følgegruppe til udvalget med deltagelse af repræsentanter for Rådet for Etniske Minoriteter, Nævnet for Etnisk Ligestilling og Dokumentations- & Rådgivningscentret om Racediskrimination.
Udvalget kan pege på følgende eksempler på aftalevilkår om fremme af etnisk ligestilling, idet det dog skal understreges, at mange andre versioner er tænkelige:
Det vil være naturligt, at ordregiveren selv har en skriftligt formuleret personalepolitik, hvis der skal stilles krav til leverandøren om at have en sådan.«
Som det fremgår af rapporten, er der således allerede med det nuværende retsgrundlag mulighed for at stille krav om etnisk ligestilling i forbindelse med det offentliges udbud.
Etnisk ligestilling og diskrimination af personer med en anden etnisk baggrund end dansk har i den seneste tid haft det danske samfunds store bevågenhed.
Beslutningsforslaget er et glimrende eksempel herpå.
Jeg mener imidlertid, at mit indlæg dokumenterer, at vi i regeringen med den række initiativer, der er iværksat på området, er opmærksomme på, at der kræves en særlig indsats.
De initiativer, der allerede er iværksat, skal have lov til at virke, før regeringen kan tilslutte sig nye forslag.
Det ville være direkte uhensigtsmæssigt at gribe ind i den proces, der nu er i gang, på den måde, der er lagt op til i beslutningsforslaget, og regeringen kan derfor ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Jeg vil gerne beklage over for Folketingets formand, at jeg et øjeblik var optaget af at diskutere enkeltelementer i det fremsatte lovforslag.
Jeg takker for de bemærkninger, der er faldet, og vil sørge for, at der under udvalgsarbejdet bliver bidraget fra vores side til at få analyseret bl.a. spørgsmålet om nødvendigheden af en retskendelse i forbindelse med kontrol af forskellige projekter.