Kirsten Jacobsen (UP), 2001-05-30:
Så får formanden lejlighed til at få medlemmerne i salen.
Partsidentitet er jo altså et problem, som man må afklare.
Det har da ikke noget med en retssag at gøre.
Det har da intet overhovedet med en retssag at gøre.
Ministeren må da vide, hvad partsidentitet indebærer.
Det har jo eksisteret nu i 1½ år.
Og jeg behøver ikke at tage nogle ejendomme ude på Holmen.
Vi kan da godt tage et andet eksempel.
Hvad nu, hvis man har en grundejerforening, og den ene halvdel af grundejerforeningen bliver bebygget.
Der ejer grundejerne, altså sommerhusejerne, deres egen grund.
I den anden halvdel af grundejerforeningen har man et ejerlav, som ejer grunden, og man er selv lejer til grunden.
Og så skal man altså have tinglyst nogle fælles vejretter.
Er det så ikke, som lovgivningen er i dag, sådan, at det ejerlaug, som har ejendomsretten til sommerhusene på lejet grund, bliver bonet med 1.400 kr. én gang, og at de grundejere, som har de tilsvarende sommerhuse på ejet grund, og som skal give den samme vejret, nøjagtig den samme, det er nøjagtig den samme byrde, skal bones med 1.400 pr. parcel?
Det svar bør ministeren kunne give, for det er jo et spørgsmål om, hvordan gældende lovgivning er og ikke noget
med, hvordan en retssag et eller andet sted i Danmark falder ud.
Jeg er glad for, at hr. Aaen i hvert fald er enig i, at der er et problem.
Om det så skal løses på den her måde eller på en anden måde, er jeg sådan set ikke særlig optaget af.
Det, jeg er optaget af, er, at vi herinde i huset bestræber os på at lave så lidt fjollet lovgivning, som det er muligt, og lovgivning, som gør, at borgerne ikke bare ryster på hovedet.
I den anledning har jeg et par spørgsmål til skatteministeren vedrørende problemet om partsidentitet.
Det er det, som ligger i ændringsforslag nr. 1, og som har et provenu efter det, ministeren oplyser os, på 25 mio., hvis man ændrer det.
Det er jo lidt sjovt, at det, man har fået lusket sådan ind ad døren her for 1½ års tid siden, vil man nu ikke give afkald på, for nu kan man lige pludselig få 25 mio. i kassen, uanset hvor tåbeligt det er.
Jeg vil gerne spørge ministeren, og det var hr. Aaen jo også optaget af: Hvis man nu forestiller sig, at Kuben eksempelvis ude på Holmen, sådan hvor det er nyt og dejligt, bygger 100 lejligheder og organiserer sig med andelsboligforening, og nogle andre bygherrer opfører en fuldstændig tilsvarende bebyggelse på den anden side, eksempelvis bagved, organiseret som ejerlejligheder, og der så skal tinglyses en fælles vejadgang for de to ejendomskomplekser, er det så ikke rigtigt, at Kubens andelsboligforening ville slippe med ét tinglysningsgebyr på 1.400 kr., hvorimod ejerlejlighedsforeningen skal slippe 1.400 kr. pr. ejerlejlighed, for at få tinglyst den fælles vejret?
Så kan man godt sige, at man så kan lade være med at tinglyse den fælles vejret.
Ja, så kan man få alle de problemer senere hen i livet, som vi alle sammen kender, med vejsager, som ikke er til at have med at gøre.
Det var det første spørgsmål.
Hvad det andet spørgsmål med hensyn til de efterlevende ægtefæller angår, redegjorde hr. Aaen jo for, om man skal løse det.
Jeg synes, den rigtigste måde at løse det på er at sige, at af en ejendom, som man sådan set vel også reelt i kraft af et formuefællesskab har været medejer af hele sit liv, burde man heller ikke betale afgift til staten for at få lov til at få skifteretsattesten lyst som adkomst.
Det minder mig om, at dette Folketing jo har bestemt i en række andre tilfælde, at efterlevende ægtefæller ikke skal skalperes af staten.
Vi har f.eks. bestemt, at selv om man bor i en plejebolig, der er for stor, så vil den efterlevende ægtefælle, hvis den ene ægtefælle dør, kunne bo i den for store plejebolig med den boligstøtte, som man var berettiget til, dengang man var to.
På masser af andre punkter har man her i huset
ligesom sagt, at man altså ikke skal straffes for, at den ene dør. Men det skal man altså ovre hos skatteministeren, dér bliver man i øvrigt nærmest straffet for alt. Så kommer det sidste ændringsforslag, som jeg godt vil opholde mig lidt ved.
Det er ændringsforslaget om respektpåtegninger.
Dér er det sådan, at man kan diskutere, om den hjemmel, man har, er en hjemmel, eller det er en ikkehjemmel.
Det er der vel selv i Justitsministeriet ikke fast sikkerhed for.
Men når jeg gerne vil bede om, at forslaget kommer tilbage til udvalget, skyldes det netop det ændringsforslag.
Vi har fået et svar fra skatteministeren her til sidst, som mildest talt - mildest talt - må siges at være på kanten
af det sjove
Ministeren skal godtgøre sit provenu på 200 mio. kr., og så laver han kryds og bolle både med beløb og med tal.
Og han kommer frem til, at der er 160.000 rykningspåtegninger pr. år, og at det vedrørende konverteringerne giver 70 mio. kr.
Så skulle der være 110.000 respektpåtegninger tilbage, og det skal så være ved omlægninger og nye realkreditbelåninger osv.
Jeg står her med Realkreditrådets årsberetning for år
Det fremgår af denne beretning - og de tal skal jeg også nok forsyne ministeren med, som ikke har været i stand til at andet end at komme med løse skøn - at i år 2000 er antallet af samtlige bevilgede realkreditlån 224.000.
Så når ministeren, når han har trukket de 100.000 fra, kan få de 125.000 til at give et nettoprovenu på 130 mio. kr., kan jeg godt forstå, at skatteministeren er blevet valgt til skatteminister, for så kan han altså få penge, som ingen andre kan se, i kassen.