Søren Søndergaard (EL), 2002-04-04:
For det første vil jeg godt takke udenrigsministeren for redegørelsen, fordi jeg dermed også siger tak til de nødhjælpsarbejdere, som under utrolig vanskelige forhold, som ministeren nævnte og krediterede, gennemfører et humanitært stykke arbejde i Tjetjenien, og tak for de bevillinger, der er givet både fra danske myndigheder og fra private i forhold til dette nødhjælpsarbejde.
Derudover bliver jeg jo nødt til at konstatere, at ministerens tale fuldstændig lød som et ekko af den tale, som tidligere udenrigsminister Mogens Lykketoft holdt for knap et år siden.
Selv i ordvalget, selv i passagerne var der overensstemmelse mellem det, udenrigsministeren nu sagde, og det, den daværende udenrigsminister den 25. juni 2001 sendte i et brev til bl.a. hr. Per Stig Møller, fru Hanne Severinsen, hr. Peter Skaarup, hr. Jann Sjursen og mig selv.
Det er jo lidt underligt, at der er den overensstemmelse.
I hvert fald er der ét problem, der skal afklares: Er der sket en ændring eller ej?
I så fald kan man måske beskylde den tidligere udenrigsminister for at være forudseende i modsætning til os andre, for han kunne åbenbart se, hvilken vej det gik.
Jeg mener imidlertid, at den nuværende udenrigsminister overvurderer de ændringer, der er sket, for at nå frem til den samme konklusion, som den tidligere udenrigsminister havde.
Før jeg går ind i den diskussion, er der en ting, som jeg gerne vil slå fast, for både den nuværende og den tidligere udenrigsminister bruger ord som, at det er vigtigt, at vi ikke isolerer Rusland og vi ikke udelukker Rusland osv., osv.
I det forslag, som hr. Per Stig Møller, fru Hanne Severinsen og jeg selv bl.a. var med til at fremsætte, var der jo intet forslag om at isolere Rusland; der var jo intet forslag om at afbryde dialogen med Rusland, tværtimod.
Lad mig lige læse op, hvad det var vi foreslog.
Vi foreslog nemlig, at den danske regering skulle drage omsorg for, at der rejses en sag mod Rusland ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol for at få afklaret, om Rusland har undertrykt menneskerettighederne i Tjetjenien.
Det vil sige, at det handlede om at sætte en domstol til at undersøge, hvad der var foregået, undersøge de klager og komme med en kendelse - vel at mærke en domstol, som både Danmark og Rusland har anerkendt som en domstol, der kan tage sig af den slags ting.
Det ligger jo i hele konstruktionen af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og den europæiske menneskerettighedskonvention.
Danmark er sågar blevet indklaget for denne domstol, og det har vel ikke været udtryk for, at man ville isolere Danmark.
Det er jo et udtryk for, at man har villet have nogle ting til debat i Danmark, ligesom vi ønsker at få nogle ting til debat i Rusland.
I forhold til de ting, som ministeren så siger, er det interessant, at ministeren med nogle nye eksempler gentager, hvad også den tidligere udenrigsminister sagde om de fremskridt, der er undervejs. Lad os så prøve at se på ét konkret eksempel:
I det brev, vi skrev den 30. maj 2001, skrev vi: »Eftersom Rusland sikkert vil påberåbe sig, at der allerede er taget initiativ til retsforfølgelse i sager om overgreb, vil vi også anmode regeringen om at give en vurdering af, hvad der er sket på dette område.«
Og vi nævner i brevet en helt konkret sag, nemlig om en bestemt massakre foregået i februar 2001.
Der er ikke sket noget i denne her undersøgelse, og de refererer, hvordan de folk, der har haft pårørende, der har fundet den massegrav, kan konstatere, at undersøgelserne og klagerne ikke er blevet hørt.
Der er intet sket.
Det bekræftes jo også, hvis man går ind i tallene.
Det er derfor, vi har den. Det er så mine argumenter for det forslag til vedtagelse, som jeg vil fremsætte, som der er flere medforslagsstillere til.
Det er et forslag på vegne af hr. Peter Skaarup, fru Margrete Auken, hr. Jann Sjursen og mig selv:
Forslag til vedtagelse »Folketinget anmoder regeringen om at følge opfordringen til »at drage omsorg for, at der rejses en sag mod Rusland ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol for at få afklaret, om Rusland har undertrykt menneskerettighederne i Tjetjenien«.«