Anders Mølgaard (V), 1998-12-02:
Det må være åbenlyst for enhver, der beskæftiger sig med uddannelsespolitik, at der er et direkte presserende behov for at gøre det mere attraktivt for de unge at vælge den tekniske erhvervsuddannelsesvej.
Det er simpelt hen nødvendigt, hvis vi skal sikre, at vort erhvervsliv, som jo altså skaber grundlaget for vores fælles velfærd, også i fremtiden skal have mulighed for at tiltrække kvalificerede unge.
Derfor hilser vi også det fremsatte lovforslag varmt velkommen.
Venstre kan derfor tilslutte sig de store linjer i dette lovforslag.
Vi er overbevist om, at forenklingen og den større overskuelighed, specielt ved indgangene til de tekniske erhvervsuddannelser, vil øge attraktiviteten.
Det første problem, som vi godt ville skitsere her under førstebehandlingen, er, at selve strukturen i lovforslaget åbner op for større fleksibilitet.
Men for Venstre er det afgørende at slå fast her under førstebehandlingen, at vi skal sikre fuld fleksibilitet i grundforløbet.
Et grundforløb på 10 uger skal kunne gennemføres efter branchens egen vurdering, uden at der bør indhentes en særlig godkendelse i ministeriet.
Så det er for at understrege, at for Venstre er det afgørende, at der bliver fuld fleksibilitet i grundforløbet, for det er afgørende for såvel elevernes som branchernes fleksibilitet, at der sikres reelle valgmuligheder uden bureaukratiske barrierer, der spænder ben.
Vi ved, at specielt på håndværksområdet er der behov for at få lærlinge hurtigt i gang med den faglige del af uddannelsen, og de afklarede, praktisk orienterede unge er også interesseret i at komme i gang hurtigst muligt efter folkeskolen.
Jeg tror også, at de fleste af dem, der er til stede fra Folketingets Uddannelsesudvalg, erindrer, at vi jo allerede nu har haft deputationer bl.a. fra murerfaget, som har påpeget dette meget legitime og fornuftige ønske.
Den anden problemstilling, jeg godt lige vil berøre her under førstebehandlingen, er skolepraktikken, som har været genstand for mange disputter i Folketingssalen gennem de sidste år.
Skolepraktikken er som bekendt indført som en absolut nødløsning i en helt anden historisk situation, som var præget af en meget, meget høj ungdomsarbejdsløshed, og det er en offentligt kendt hemmelighed, at ungdomsarbejdsløsheden heldigvis er raslet
ned og vel ligger på omkring 4-5 pct. i dag
Derfor har vi også oplevet et markant øget udbud af praktikpladser.
Alene her fra januar til oktober 1998 er antallet af praktikpladser ifølge den seneste opgørelse steget med 11 pct.
Jeg tror, det er meget vigtigt, at vi som folkevalgte en gang imellem standser op og vurderer, om det, der måske var hensigtsmæssigt for 5 eller 7 år siden, nødvendigvis er hensigtsmæssigt i dag.
Det mener jeg ikke, det er.
Tiden er inde til en reform på det område og til at se på tingene med friske øjne.
Vi har også fra Venstres side som bekendt indkaldt ministeren til et samråd for nylig, hvor vi påpegede det dybt betænkelige i, at en række erhvervsskoler faktisk tjener store beløb.
De tjener penge på, at unge har svært ved at få fat i en ordinær praktikplads og derfor er nødt til at gennemføre deres praktikperiode på en erhvervsskole.
Jeg synes, det mildest talt er uetisk, at det er muligt for skolerne at tjene penge på unge, der har problemer med at få en praktikplads.
Vi har altså nu her under førstebehandlingen noteret og rejst to problemstillinger, som vi mener fortjener en nærmere drøftelse både i udvalget og også på de følgende ordførermøder hos ministeren.
Men når det er sagt, vil jeg sige, at det er et lovforslag, som peger i den rigtige retning, og som alt andet lige sandsynligvis vil gøre de tekniske erhvervsuddannelser væsentlig mere populære blandt de unge i fremtiden.