runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hugo Sørensen (S), 1999-05-19:
Tanken bag forslaget er helt i tråd med Socialdemokratiets målsætning om forenkling og overskuelighed i sagsbehandlingen.
Desværre indeholder det fremsatte beslutningsforslag ikke helt disse målsætninger.
Told og Skat modtager årlig tre-fire gange så mange forespørgsler på registreringsafgift, som der rent faktisk importeres motorkøretøjer.
Dette behov anses ikke for at ville blive reduceret med den i forslaget foreslåede bindende forhåndsvurdering, og påstanden om en begrænsning i ressourceforbruget hos bilvurderingsmyndighederne anses derfor heller ikke for at være sandsynlig.
I øvrigt viser erfaringerne, at der fortsat er ønsker om og behov for en individuel vurdering af en stor del af de importerede køretøjer.
Forslagsstillernes påstand om vilkårlige og forskellige vurderinger synes ikke længere at have hold i virkeligheden, idet bilvurderingsmyndighederne i stor udstrækning udveksler erfaringer og derfor er kommet langt med hensyn til en ensartet vurdering.
En bindende forhåndsvurdering vil ikke styrke importørenes retssikkerhed, måske snarere tværtimod.
Derfor er det stadig nødvendigt med en vis sagsbehandlingstid, der giver myndighederne mulighed for at kunne indhente de oplysninger, som netop er nødvendige, for at importerede køretøjer prismæssigt bliver indplaceret på linje med de indenlandske køretøjer af samme standard.
I øvrigt er der jo, hvis det er nødvendigt, også i dag mulighed for at få registreret køretøjer på danske nummerplader med det samme.
Klaus Kjær (DF), 1999-05-19:
Nu nævnte skatteministeren, at for 20.000 af de her biler førte det rent faktisk til en registrering, og det vil sige, at der er sket en egentlig sagsbehandling med konkret vurdering ude på stedet, en vurdering af den konkrete bil osv., og det er selvfølgelig noget af det, som forslaget tager højde for; det vil jo så ikke skulle finde sted.
50.000-70.000 henvendelser - det drejer sig om 50.000-70.000 opslag i en tabel, og så kan man vurdere de biler.
Ole Sohn (SF), 1999-05-19:
Jeg erkender da, at jeg kunne have stillet et spørgsmål til hr. Ole Vagn Christensen eller til ministeren og fået bekræftet, at regeringen desværre ikke var blevet færdig med sin redegørelse.
Men nu er politik jo engang sådan, at befolkningen også har en vis interesse i at vide, hvad de politiske partiers holdning er til de ønsker og de løfter, som man har givet vælgere forud for et valg, og eftersom regeringens redegørelse ikke kom i denne samling, fandt vi fra SF's side, at så var det rimeligt, at vi fremsatte vores forslag og fik en debat og nogle tilkendegivelser.
Og jeg kan forstå, at der på et eller andet tidspunkt kommer et forslag fra regeringen, som måske agter at gå i retning af større fleksibilitet.
Og får man større fleksibilitet, bliver det mere attraktivt, og så er der også flere, der kan bruge det.
Derfor er der stadig væk et tilsagn om at være velvillige i forhandlingerne; det står vi selvfølgelig ved.
Men brug nu vores forslag til inspirationskilde.
Ole Vagn Christensen (S), 1999-05-19:
Det sidste kommer jo an på en prøve, vil jeg sige til hr. Ole
Det er jo meget ligesom at komme her og sige, at man vil støtte.
Det afhænger jo af, er jeg helt sikker på, hvordan de forskellige elementer vil blive.
Jeg kan i hvert fald sige her, også med de bemærkninger, jeg er kommet med
til hr. Ole Sohns forslag, at vi ikke kan gå om bord i et forslag af denne karakter.
Men det var i og for sig ikke så meget det, det var mere det, at jeg forstod på hr. Ole Sohns bemærkninger her fra talerstolen, at ikke alene kunne man have fået afklaret det hele ved at have stillet et spørgsmål, men hr. Ole Sohn var også lidt, synes jeg, kritisk i sin vurdering, om nu regeringen også agtede at gøre noget.
Derfor var man altså nødt til at trække det her forslag ned i salen, således at man herigennem kunne få bekræftet både af arbejdsministeren, også af den socialdemokratiske ordfører og den radikale, at det agter man selvfølgelig.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-19:
Jeg vil godt som opfølgning på det svar, ministeren har givet, spørge ministeren, om det så på den baggrund vil være sådan fra nu af, at det, vi har set, at der er personer fra Danmark, der muligvis er asylsøgere - det ved ministeren så ikke - men hvis de nu er det og tager til UCK eller kæmper i krigen dernede på serbisk side, vil ministeren så tage nogen initiativer for at undersøge, om nogle af de personer, der er taget af sted, er asylsøgere, om de får
sociale ydelser, og altså på den baggrund som opfølgning på det, som ministeren siger, efterfølgende tage de ydelser fra dem?
Ole Sohn (SF), 1999-05-19:
Jeg takker for ministerens redegørelse.
Men jeg kan nu ikke undlade at stille spørgsmålet, om det er det samme forslag til behandling, som ministeren har kommenteret. For det forslag, som SF har fremlagt, har faktisk taget udgangspunkt i den rapport, som regeringen har fået lavet omkring børnepasningsorloven, hvor man selv tilkendegiver, at det afgørende for regeringen er, at den justering, der skal finde sted af børnepasningsorloven, tager udgangspunkt i de faktiske ønsker og det reelle behov, der er hos børnefamilierne. Og det er faktisk det, vi har gjort.
Vi har netop indhentet de erfaringer, der er kommet fra arbejdsmarkedet, som ligger i LO's oplæg, som ligger i de oplæg, som er kommet fra HK, som ministeren vel kender lidt til, SiD og Kvindeligt Arbejderforbund, og de har jo netop talt om fleksibilitet og kortere orlovsperiode, ikke mindst sådan at begge forældre kan bruge orlovsmuligheden.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-19:
Jamen jeg kan høre, at der er en meget, meget alvorlig meningsforskel mellem Socialdemokratiet og Enhedslisten i den her sag.
Efter min opfattelse er dette her så alvorligt, at ikke engang halvdårlige regler efter min mening kan komme på tale, og det, man er ved at vedtage, er i bedste fald halvdårlige regler, der under alle omstændigheder åbner op for stribevis af godkendelser af gensplejsede organismer.
Jeg vil godt spørge, om det ikke har været Socialdemokratiets holdning indtil nu, at man faktisk skulle have et moratorium, altså simpelt hen et stop for godkendelse
af gensplejsede organismer, i hvert fald indtil man kunne få et ordentligt regelsæt, og om ikke det makværk, ja, jeg vil næsten sige fupnummer, man er på vej til her, fordi man jo altså accepterer overflytning til et dårligere regelsæt af en hel masse godkendelser, faktisk er den helt forkerte måde at gribe tingene an på. Jeg har lagt mærke til, at Torben Lund f.eks. har slået til lyd for, at man skulle have dette moratorium, i hvert fald indtil man kunne få et ordentligt regelsæt.
Var det så ikke bedre, at man sagde, at dette simpelt hen ikke duer, det kan ikke være et forsvarligt arbejdsgrundlag, det bliver de multinationale selskabers redskab og ikke miljøets, og så sende det tilbage til Kommissionen og sige: Om igen, duer ikke? Jeg appellerer endnu engang til den socialdemokratiske ordfører.
Margot Torp (S), 1999-05-19:
I Socialdemokratiet er vi enige om, at der skal vurderes på nytteværdien, men jeg tror ikke, at det vil være helt så stort et kardinalpunkt, som f.eks. om ting kan flyttes nemt fra et direktiv til et andet, men det er en del af vores debatoplæg.
Vi mener helt bestemt, at der skal kigges på det på samme måde, som der skal kigges på de etiske aspekter.
Vi er også meget imod den dér vattede »kan måske indeholde gensplejsede organismer«.
Vi mener, at det vil være med til at udvande hele området og sløve befolkningens opmærksomhed, så jeg er overbevist om, at regeringen vil arbejde for, at vi får en meget mere markant mærkning, om der er gensplejsede organismer i eller der ikke er.
Så kan der være tale om, at man måske skal ind og finde grænseværdier, fordi der kan være helt absurde situationer, som f.eks., at der er en lille smule frø tilbage i en stor container, som har transporteret genmodificeret frø eller korn, før det andet kom ind.
Så jeg tror nok, at man kan have noget med om en grænseværdi i hvert fald.
Til hr. Keld Albrechtsens spørgsmål, om vi ikke er meget, meget kategoriske.
Jamen det er jo nok netop forskellen mellem Enhedslisten og Socialdemokratiet.
Vi vil til enhver tid afveje det samlede sæt af muligheder for at opnå så meget som muligt.
Det er jeg slet ikke i tvivl om.
Men jeg synes også, at jeg i min ordførertale klart sagde, at der også var tidsler, der skulle luges ud.
Der ligger et langt arbejde forude, hvor både Parlamentet, Kommissionen og Rådet skal finde en løsning, og det er jo faktisk sådan, at Parlamentet kan spænde ben for det hele.
Hvis de ikke siger ja til en fælles løsning, så bliver der ingen fælles løsning, så hænger vi på det gamle direktiv.
Jørn Jespersen (SF), 1999-05-19:
Jeg har forståelse for, at den socialdemokratiske ordfører ikke kunne nå at svare på alle spørgsmålene.
Derfor vil jeg godt give hende lejlighed til at nå at svare på de sidste.
De spørgsmål, der mangler svar på, er for det første, om Socialdemokratiet er enig i, at der skal indgå en vurdering af den samfundsmæssige nytteværdi, når vi tager stilling til et nyt gensplejset produkt, sådan at hvis der ikke kan dokumenteres nogen samfundsmæssig nytteværdi, så kan man alene på det grundlag sige nej til ansøgningen.
Så er jeg glad for svaret om overflytning til produktdirektiver.
Der er vi enige om, at vi skal bevare det samme beskyttelsesniveau.
Det er klart, at det er direktivet
om udsætning, vi diskuterer nu, men det skal jo ses i en helhed, og derfor er det et vigtigt signal at få sendt, også i denne her debat. Jeg er også glad for svaret omkring antibiotikaresistens.
Der er vi helt enige.
Det sidste var to spørgsmål om mærkningen: Er Socialdemokratiet enig i, at en mærkning, der hedder »kan indeholde« ikke er hensigtsmæssig?
Og er Socialdemokratiet enig i, at afledte produkter, som f.eks. kød og mælk, også skal mærkes, hvis de er fremstillet på basis af gensplejsning?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-19:
Jeg synes, det er lidt rystende, at både fru Margot Torp og hr. Jørn Jespersen kan hævde, at det her direktiv skulle være udtryk for en forbedring, når det, man jo kan se i forslaget, er, at der for en lang række produkter vil blive indført en hurtigere sagsbehandling, hvor der endda bliver sat en kort tidsfrist for, hvornår Kommissionen skal være færdig med de videnskabelige undersøgelser, sådan at de store multinationale selskaber, der kører det her gensplejsning, kan presse Kommissionen til at gennemføre undersøgelserne på kortere tid, end det er forsvarligt. Det kalder man en forbedring. Jeg ville sige, at det er en alvorlig forringelse, vi står overfor, sammenholdt med at direktivet jo er hullet som en si på de afgørende spørgsmål, f.eks. markedsføring, hvor reglerne allerede på forhånd, ved vi nu, bliver ført over i andre direktiver, hvor der gælder alle mulige dårlige procedureregler, såkaldte komitéprocedurer.
Derfor spurgte jeg: Vil Socialdemokratiet stå kategorisk fast på, at en sådan overførsel ikke må finde sted?
Jeg må også spørge én gang til - det er muligt, at jeg ikke har hørt ordentligt efter - men jeg vil spørge én gang til: Er der grænser for Socialdemokratiet?
Er der nogle kardinalpunkter, hvor Socialdemokratiet vil sige: Her står vi fast, ellers stemmer vi nej?
Margot Torp (S), 1999-05-19:
Først til hr. Keld Albrechtsen: Altså, jeg synes nok, at man i det forslag, som det ligger nu, kan finde en række stramninger og forbedringer, bl.a. en fælles risikovurdering på et højere niveau, og også at virksomhederne skal lave en overvågningsplan, at der sættes nogle tidsrammer, som forhåbentlig bliver så tæt på 7 år som overhovedet muligt. Det er jeg slet ikke i tvivl om, og jeg mener, at det virkelig er i Danmarks overordnede interesse, at vi får så bred en fælles lovgivning på det her område som overhovedet muligt - sådan en samhandelsnation, som vi er.
Vi er helt klart blandt dem, der henstiller til miljøministeren at arbejde for, at antibiotikaresistente markørgener skal ud.
Der er andre markørgener, og det virker helt urimeligt, at man fastholder denne her.
Jeg er overbevist om, at miljøministeren arbejder for at få det her ud.
Det er i hvert fald vores henstilling til ham.
Så til både hr. Jørn Jespersen og hr. Keld Albrechtsen omkring det at overflytte fra det her direktiv til andre direktiver: Jeg må dér sige, at det godt kan være bekymrende, at vi får lavet et måske meget fint direktiv her, som så bliver lidt tømt for indhold. Jeg synes stadig væk, at vi skal satse på at få lavet et så godt direktiv som overhovedet muligt og så, som jeg nævnte i min tale, bruge det som model for de andre.
For det er helt klart vigtigt, at vi så vidt muligt får den samme risikovurdering, den samme høje sikkerhed i alle direktiverne, så det ikke kan betale sig at flytte rundt med produkterne
Jeg mener også, at produktdirektivet er langt mere relevant i den her sammenhæng end novel food-direktivet vil være. Til hr. Jørn Jespersen: Jeg er næsten nødt til, at hr. Jørn Jespersen spørger igen.
Jørn Jespersen (SF), 1999-05-19:
I SF er vi enige med den socialdemokratiske ordfører i, at der er tale om en række forbedringer og stramninger i det foreliggende forslag til direktiv i forhold til det gældende direktiv og de udkast, vi har set før. Men der er fem konkrete ting, hvor jeg godt vil have et svar på, hvordan den socialdemokratiske indstilling er på baggrund af det debatoplæg, som Socialdemokratiet har udgivet.
Punkt 1: Er Socialdemokratiet indstillet på, at Danmark i forhandlingerne skal sige, at vi også skal have en vurdering af den samfundsmæssige nytteværdi af de gensplejsede produkter, sådan at hvis vi ikke kan påvise nogen nytteværdi, der matcher de risici, der måtte være, så skal man alene på det grundlag kunne sige nej.
Punkt 2: Er Socialdemokratiet enig i, at hvis man overflytter lovgivningen til andre områder, og her er det ikke novel food, jeg tænker på, for det tror jeg ikke er realistisk, men den såkaldte produktlovgivning, f.eks. frødirektivet, kan det kun ske under forudsætning af, at beskyttelsesniveauet er fuldstændig det samme med hensyn til miljøgaranti osv.?
Er Socialdemokratiet enig i, at mærkningen ikke skal kunne rumme formuleringen »kan måske indeholde«?
Og endelig: Er man enig i, at produkter, der er produceret på baggrund af gensplejsede organismer, f.eks. kød og mælk, også skal mærkes?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-19:
Det overraskede mig, at jeg kunne læse i Politiken i dag, at Socialdemokratiets spidskandidat til parlamentsvalget, Torben Lund, ligefrem kunne mene, at det direktivforslag, der ligger nu her, ville føre til fremme og forbedring af reglerne.
Jeg vil godt spørge: Når nu den socialdemokratiske ordfører synes indstillet på kompromis, betyder det så, at de krav, som man har stillet f.eks. fra Parlamentets side om, at der skal være et forbud mod gener, der kan have forbindelse med resistens over for antibiotika, at det skal opfyldes som forudsætning for, at det danske socialdemokrati vil sige ja?
Direktivet er jo åbent som en ladeport for, at man bare flytter store grupper af godkendelser ud og afgør det andre steder.
Vil Socialdemokratiet stå fast på de krav, eller betyder
snakken om kompromis, at man bøjer sig, når det kommer til stykket?
Klaus Kjær (DF), 1999-05-19:
»Vil ministeren oplyse, hvorledes man sikrer sig, at fradragsberettigede beløb, som serbere, henholdsvis Kosovoalbanere bosiddende i Danmark sender hjem til familie i hjemlandet, reelt ikke bruges til at finansiere UCK's eller serbiske udgifter i forbindelse med krigen i Kosovo?«
Thorkild Simonsen (S), 1999-05-19:
Hvis vi stadig væk taler om asylansøgere, er der jo ikke mere at foretage, men det er, som om jeg hører, at spørgeren er på vej ind i nogle, man måske tror har fået opholdstilladelse i Danmark, altså er i en asylperiode; så foreligger der en anden situation.
Men altså det, jeg svarede på, var spørgsmålet: Asylansøgere, der er ude af landet, får ingen ydelser, og vi har ikke noget at undersøge mere.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bortfaldet spørgsmål Spm. nr. S 2073
Peter Skaarup (DF), 1999-05-19:
Nej, men det kan vel ikke være ministeren ubekendt, bl.a. på baggrund af de indslag, der har været i TV 2-Nyhederne forleden, Dags Dato om søndagen, at der er personer fra Danmark, der er taget af sted.
Nogle af dem er vistnok så efterfølgende deserteret fra UCK i hvert fald, men der er en række personer, der allerede nu er taget af sted for at deltage i krigen.
Hvor mange ved vi ikke.
På den baggrund synes vi jo nok, det vil være rimeligt, at ministeren og regeringen tager initiativ til at undersøge, om der er nogle af de personer, der nu er taget af sted, der fortsat får sociale ydelser, får boligsikring osv. i Danmark, og efterfølgende så sørge for, at de ydelser bliver taget fra dem.
For det må jo ligesom være konsekvensen af det, som regeringen siger, når den siger, at man ikke længere vil være berettiget til at kunne søge asyl og få nogen af de ydelser.
Thorkild Simonsen (S), 1999-05-19:
Hvis det stadig væk er asylansøgere, vi taler om, og de har forladt landet, er der jo ikke noget for mig at undersøge, for jeg ved jo ikke, hvor de opholder sig henne, og de kan ikke komme tilbage til landet, så jeg kan ikke undersøge noget.
Det er klart, at når man forlader Danmark og man er asylansøger, så modtager man ikke støtte i udlandet fra den danske stat.
Christian H. Hansen (DF), 1999-05-19:
Jeg vil da gerne takke ministeren for svarene på de to spørgsmål.
Thorkild Simonsen (S), 1999-05-19:
Spørgsmålet er: Kan personer, der søger asyl i Danmark, uden at miste deres status som asylsøgere her i landet i asylperioden forlade Danmark for at deltage i krigen i Kosovo på enten serbisk eller UCK-side og derefter vende tilbage til Danmark.
Svaret er nej.
Hvis en asylansøger forlader Danmark for at gøre krigstjeneste, anses den pågældendes asylansøgning som frafaldet.
Christian H. Hansen (DF), 1999-05-19:
»Kan personer, der søger asyl i Danmark, uden at miste deres status som asylsøgere her i landet i asylperioden forlade Danmark for at deltage i krigen i Kosovo på enten serbisk eller UCK-side og derefter vende tilbage til Danmark?«
Thorkild Simonsen (S), 1999-05-19:
Vil ministeren oplyse, om der er asylansøgere blandt de personer, der har forladt Danmark for at deltage i krigen i Kosovo på henholdsvis serbisk eller UCK's side, og vil ministeren i bekræftende fald oplyse, om disse asylansøgere uden hindringer kan vende tilbage til Danmark efter krigen? Svaret er: Udlændingemyndighederne er ikke i besiddelse af oplysninger om, hvilke personer der har forladt Danmark for at deltage i kampene i Kosovo, og er heller ikke i besiddelse af oplysninger om, hvorvidt der er asylansøgere blandt disse personer.
Men jeg vil godt sige lidt mere.
Hvis en udlænding - det er generelt - der har søgt asyl her i landet, forlader Danmark for at gøre krigstjeneste eller andet, betragtes den pågældendes asylansøgning som frafaldet.
Dette gælder også asylansøgere, der forlader landet for at deltage i krigen i Kosovo, hvis sådanne findes.
De pågældende udlændinge vil ikke kunne opnå visum for at søge asyl i Danmark.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Christian H. Hansen (DF), 1999-05-19:
Ja, grunden til, at spørgsmålene er stillet, er jo selvfølgelig, at vi har fulgt nøje i dagspressen, at flere er rejst til UCK for at kæmpe på deres side nede i de berørte lande.
Derfor mener vi, det er to meget vigtige spørgsmål, som har en dyb interesse for befolkningen som sådan, og der kan så være nogle andre ting, som ligger inde under disse to spørgsmål, som kan få betydning på længere sigt for det danske samfund.
Ove Hygum (S), 1999-05-19:
Til beroligelse for hr. Ole Sohn kan jeg sige, at jeg både er forsynet med det rigtige beslutningsforslag og det rigtige talepapir, og jeg har også noteret mig, at jeg også har taget ordet under det rigtige punkt på dagsordenen.
Så skulle den frygt for, at der var noget, der var gået galt, forhåbentlig være udryddet. Så vil jeg sige til hr. Ole Sohn: Der er jo pokker til forskel på de mange modeller, der er lagt frem.
Så vidtgående en model, som kommer til udtryk i bemærkningerne til beslutningsforslaget, er jo en model, der vil skabe så store vanskeligheder for almindelig drift af både offentlige og private virksomheder, at det ikke har nogen chance i realiteten.
Og så vil jeg sige, at når vi er optaget af og også er inde på det i den børnefamiliepolitiske redegørelse, der er lagt frem, så er der jo altså mange mellemløsninger i forhold til det, SF er inde på, og så de nugældende regler.
Margot Torp (S), 1999-05-19:
Jamen så er prisen, at vi har et direktiv, som heller ikke er tilfredsstillende, så derfor er jeg slet ikke enig i hr. Keld Albrechtsens holdninger.
Jeg synes, det er utrolig vigtigt, at vi tager de forbedringer, der er nu, prøver at fastholde dem, prøver at gøre de ting, der stadig væk ikke er gode nok, bedre.
Hr. Keld Albrechtsen skal vide, at der er stærke kræfter alle vegne, både herhjemme og i EU, der gerne vil forringe det yderligere, så der er stadig væk en kamp.
Det er de dér mange, små skridt og de lange, seje træk, som jeg er overbevist om i det lange løb fører længst.
Så synes jeg i øvrigt ikke, at de forbedringer, der er, er så dårlige.
Christian H. Hansen (DF), 1999-05-19:
»Vil ministeren oplyse, om der er asylsøgere blandt de personer, der har forladt Danmark for at deltage i krigen i Kosovo på henholdsvis serbisk eller UCK-side, og vil ministeren i bekræftende fald oplyse, om disse asylsøgere uden hindringer kan vende tilbage til Danmark efter krigen?«
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-19:
Fru Lene Espersen nævner det med komitéproceduren: Jeg vil godt spørge, om fru Lene Espersen ikke er opmærksom på, at faktisk så åbner dette her direktivforslag for, at en hel række områder, f.eks. hele markedsføringen, som sådan set er det store antal godkendelser, simpelt hen flyttes over i andre områder, f.eks. det såkaldte novel food, hvor der er de dårlige, udemokratiske komitéprocedurer. Og man forbereder nu særlige direktiver om frøsorter og foderstoffer, således at det eneste, der bliver tilbage, faktisk bliver selve forsøgene, det bliver det eneste, der bliver tilbage til det her.
Det var derfor, jeg brugte ordet fupnummer, fordi man giver befolkningen den opfattelse, at dette her skulle være noget, som forbedrer procedurerne og sikrer en bedre behandling og en mere demokratisk behandling, men i virkeligheden gør det jo ikke, fordi man giver med den ene hånd, og så tager man det hele med den anden i samme bevægelse.
Kan Det Konservative Folkeparti acceptere det fupnummer?
Svend Auken (S), 1999-05-19:
Det er klart vores ønske, at det kan ske.
Men vi vil arbejde på at få klarhed så tidligt som muligt og selvfølgelig ikke lade os snyde i den proces, for jeg er enig med hr. Jørn Jespersen i, at det er vigtige punkter, han peger på, og jeg er enig i hans analyse.
Til hr. Keld Albrechtsen
: Jeg prøvede ikke at være morsom; jeg prøvede bare at fremstille det dilemma, der ville opstå for hr. Albrechtsen, hvis alle hans ønsker gik i opfyldelse.
Hr. Albrechtsen så i øvrigt heller ikke ud, som om han var særlig opmuntret eller syntes, det var særlig humoristisk, hvad jeg sagde.
Og med hensyn til venstrefløjen vil jeg sige: Der er jo ét sted, hvor hr. Albrechtsen og de grønne organisationer og jeg har været enige, og det er i tanken om at lave et egentligt moratorium eller en tænkepause, og det har SF i øvrigt også støttet.
Og det fremførte jeg med fynd og klem nede i EU, men der var ingen andre, der støttede det, og selv om hr. Albrechtsen og jeg tilsammen udgør en stærk alliance, er det altså ikke nok til at vælte hele Europa.
Det er det ikke.
Og dér er det min bedømmelse, at det er lettere under det tyske formandskab med en grøn tysk miljøminister, som er ualmindelig positiv i sin tankegang, end det vil være under det finske formandskab - i øvrigt også med en god grøn minister som formand - for til den tid er Tyskland, som jo har været en af de vanskeligste størrelser, ikke længere forpligtet af sin formandsrolle.
Og derfor tror jeg, det er en fordel for miljøet at gøre det nu, og vi har betragtet det som en venlighed over for vores og kollegernes synspunkter, at det tyske formandskab til trods for, at det er en vanskelig sag for det, har sat det på dagsordenen til afgørelse her i juni måned.