Kim Behnke (FP), 1998-11-13:
For 10 år siden kom jeg fra denne talerstol til at sige, at Fremskridtspartiet gik ind for, at man indførte en biblioteksafgift, og så blev jeg taget i skole af ældre, mere erfarne kulturpolitiske ordførere, som gjorde mig opmærksom på, at sådan en havde vi sandelig.
Se, det, jeg og Fremskridtspartiet forstår ved en biblioteksafgift, er en afgift, som brugerne betaler, når de henvender sig på biblioteket og efterspørger forskellige ydelser.
Vi har ikke noget som helst imod, at de forfattere og andre, der stiller deres værker til rådighed for udlån på bibliotekerne, selvfølgelig får et honorar for, at værkerne er stillet til rådighed, men jeg kan ikke forstå, hvorfor det er skatteyderne, der skal erlægge de 140 mio. kr. om året.
Det må være et anliggende mellem den, der efterspørger det pågældende udlån, og så den, der stiller værket til rådighed.
Derfor vil vores melding i dag, som den har været igennem de senere år på spørgsmålet, være, at vi deltager gerne i at fordele pengene efter de rimelighedskriterier, ministeren har lagt op til, men forudsætningen må være, at pengene opkræves gennem en udlånsafgift, for så at kalde det det.
Fordeler man de 140 mio. kr. som en udlånsafgift, ja, så er det jo et ubetydeligt beløb, den enkelte låner skal betale for det fantastiske gode at få stillet store og små værker til rådighed.
Folk går gerne ud og køber endog for omfattende beløb musik, bøger osv.
Salgskurverne stiger og stiger for hvert eneste år.
Det vidner om, at der i det danske samfund er en købeevne og en købevilje, når det gælder kulturelle værker.
Den historiske baggrund, man har haft for de danske folkebiblioteker, nemlig at det var de mindrebemidlede, som skulle kunne gå et sted hen og låne en bog og senere andre værker, hvis ikke de havde råd til det,
gør sig ikke gældende i det danske samfund længere, og heldigvis for det.
Derfor bør udlånene være behæftet med en afgift.
I forhold til det konkrete er det vores opfattelse, at man slet, slet ikke tager højde for den teknologiske udvikling, vi har foran os.
Flere og flere ting vil ikke blive efterspurgt på bibliotekerne, men vil blive hentet via Internettet, hvor det jo rent ophavsretligt er nok så interessant, hvad man agter at gøre ved det, når man både kan hente litteratur, musik og billeder.
Derudover vil det være sådan, at bibliotekerne kan komme i den lidt absurde problemstilling, at hvis cd-rom-værker, som rent faktisk stilles gratis til rådighed, står på en bibliotekshylde, ja, så skal de pludselig indgå i opkrævningen og afregningen af biblioteksafgifter.
Det er der heller ikke taget højde for.
Jeg kan nævne, at i forbindelse med at Fremskridtspartiet sidste år fyldte 25 år, donerede vi et cd-rom-værk med hele vores politiske virke gennem 25 år til samtlige landets biblioteker.
Vi håber, det bliver flittigt brugt, men vi vil da synes, det var lidt mærkeligt, hvis udlånet dér skal medgå i opgørelsen af, hvad der skal udløse biblioteksafgift.
Man tager det afsæt, at det nok er en billedkunstner, der har lavet omslaget.
Jeg kan fortælle, at langt hovedparten af det, der i dag præsenteres, jo altså leveres af folk ansat på reklamebureauer, tegnere osv., og de bliver altså ikke tilgodeset på nogen måde.
Hvorimod hvis det er en kunstner, der har lavet omslaget, skal det lige pludselig medføre en afregning.
Det er en forskelsbehandling, som vi har svært ved at forstå man vil gøre i en lovgivning, medmindre det er, som hr. Søren Søndergaard var så ærlig at sige, en lovgivning, hvis formål det er på en eller anden måde at argumentere for at udbetale statstilskud til nogle kunstnere. Hvis det er det, så lad os da sige det, som det er, frem for at indrullere os i en masse indviklede regler, som på mange punkter savner logisk argumentation og på mange punkter ikke matcher den teknologiske udvikling, vi i øjeblikket oplever.
Så var det mere ærligt som Enhedslisten at sige, at vi godt vil give nogle tilskud til kunstnerne, og så måtte ministeren stille med et forslag til finansloven, hvor man kunne hente de penge.
Så med disse bemærkninger glæder vi os til det udvalgsarbejde, der skal være, og vi skal nok ulejlige udvalget med en masse tekniske spørgsmål og en masse prekære situationer, som vi beder ministeren om at tage stilling til.