Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-01-15:
Jeg vil da godt starte med at kvittere for den debat, der har været tidligere på dagen, og konstatere, at der er nogle punkter, hvor vi er kommet nærmere hinanden, og som er formuleret i det forslag til vedtagelse, som hører til forespørgsel nr. F 17, så det skal jeg ikke gentage.
Jeg vil naturligvis bestemt sige til ministeren, at vi vil selvfølgelig strengt følge, at den analyse også bliver gennemført, men glæder os også til, at vi kan forhandle om, hvordan vi får den udmøntet.
Der skal ikke være nogen tvivl om, og det er så delvis et svar også til hr. Søren Søndergaard, at vi finder, at den samlede fængselsmasse er noget gammelt møg.
Det må man vist godt sige fra Folketingets talerstol.
Og vil man spørge mig personlig - jeg dækker ikke min finanspolitiske ordfører - så har jeg faktisk den opfattelse, at der skulle, hvis vi havde pengene, bruges 1 mia. kr. på den danske fængselsmasse.
Men de penge har vi jo ikke lige her, men der skal ikke være nogen tvivl om, at der virkelig trænges til en modernisering og nybygning i det danske fængselsvæsen, og jeg håber det forslag til vedtagelse nu er udtryk for, at vi i hvert fald er en lille smule på vej.
Jeg kan da i hvert fald takke for ministerens grundige besvarelse og da også rimeligt - kan man sige - positive, fredsommelige i hvert fald, uden at ministeren var enig i alle punkterne.
Også efter at have hørt hr. Søren Søndergaards tilslutning til weekendfængsel må jeg sige, at jeg er lidt skuffet over, at justitsministeren ikke kan tilslutte sig det forslag.
Det er en ældgammel Venstretanke, som vi jo desværre endnu ikke kan få flertal for, men som vi synes er et godt alternativ for de unge mennesker, der måtte have arbejde i forvejen.
Jeg skal ikke gennemgå alle de punkter, ministeren kom med.
Jeg vil hæfte mig specielt ved det punkt, der ikke blev kommenteret, og direkte spørge ministeren: Hvornår får vi det forslag om begrænsning af de ansattes adgang til aktindsigt?
Det synes vi er et meget væsentligt forslag, og vi har da egentlig også haft fornemmelsen af, at der mange gange er blevet taget tilløb i Justitsministeriet.
Kunne vi få et konkret svar på det i dag?
Det er klart, at dér, hvor vandene skiller mellem forslagsstillerne og ministeren, er jo, når det drejer sig om en mere konsekvent behandling af dem, der forser sig.
Vi er jo ikke imod, at vi har mange forskellige sanktionsformer.
Vi er heller ikke imod den større fleksibilitet, som ligger i det, som ministeren kalder udslusning - slet ikke.
Men det, vi altså er meget optaget af, er, at når man så ikke overholder reglerne, når man forser sig, hvad enten det nu er ny kriminalitet, eller man stikker af, eller man begår disciplinære forseelser, så skal hammeren falde langt mere konsekvent, end der er tale om i dag.
Jeg vil dog sige, at jeg synes, justitsministeren var mere positiv end den socialdemokratiske ordfører, og jeg er ked af, at den socialdemokratiske ordfører egentlig var så negativ.
Det er jo faktisk sådan i dag, at de, der er prøveløsladt, kan varetægtsfængsles, hvis de overtræder vilkårene for en prøveløsladelse.
Så meget desto mere grund er der til at gøre det, når de pågældende undviger.
Jeg vil medgive hr. Bjørn Elmquist det dér med de stærke fanger, og vi kan da godt ændre det næste gang til negativt stærke, for der kan jo naturligvis være positivt stærke fanger - det ved vi jo, at der har været gennem årene - som påvirker fængselsmiljøet positivt.
Jeg vil godt sige tak for støtten, både til hr. Kristian Thulesen Dahl fra Dansk Folkeparti og til hr. Tom Behnke fra Fremskridtspartiet.
Vi mener også, det er det, der har den største pædagogiske effekt.
Der skal være en synlig sammenhæng mellem de forbrydelser, man begår, og de sanktioner, der idømmes.
Som sædvanlig, havde jeg nær sagt, var hr. Søren Søndergaard jo meget fordomsfri i sin måde at behandle forslaget på, gik til sagen uden at se på, hvem der var kommet med forslaget.
Jeg var specielt glad for tilslutningen til weekendfængsler, også kombineret med samfundstjeneste, og forslaget om natfængsel.
Jeg synes, det er en spændende tanke.
For nu at drille lidt så vil jeg sige, at dette med selvstyre kunne der jo være meget i: at opdrage de indsatte til social adfærd.
Det er vel også noget af det, der ligger i den vedtagelse, vi har stemt for i dag.
Jeg ved så ikke, om hr. Søren Søndergaard - det sad vi og diskuterede lidt, den konservative ordfører og jeg - specielt tænker på selskabstømmere; men det kan vi måske få et svar på.
Så rammer hr. Søren Søndergaard jo egentlig ned i dette med: jamen er det virkelig rigtigt, at det er de værste varylere, der skal over i nogle nye fængsler?
Det står ikke helt så firkantet.
Søndergaard: Det er tænkt igennem, og vi er ikke hundrede procent afklaret.
Men det, der selvfølgelig er problemet, er jo, at det ikke må blive betragtet som en belønning, at man kommer til de nye fængsler.
Men det, vi selvfølgelig ønsker i nye fængsler, er jo en større teknisk sikkerhed, og det ville jo være mere muligt.
Når vi nu får det analysearbejde, kan vi selvfølgelig diskutere, om der er mulighed for - men jeg tror, det bliver vanskeligt - i stedet for at sikre de gamle fængsler til en masse penge og så sætte de pæne fanger over i de nye fængsler.
Jeg tror, det økonomisk bliver en meget dårlig forretning, men jeg kan godt forstå hr. Søren Søndergaards tanke.
Jeg forstår også godt - det var Bjørn Elmquist også lidt inde på - det dér med, at man skal passe på med, at man bare foretager en frihedsberøvelse eller en ændring i de disciplinære sanktioner osv., fordi noget må befrygtes.
Men det er jo klart, at det udtryk, som også er kendt fra retsplejeloven, naturligvis skal sammenholdes med, at der er nogle erfaringer, der gør, at man må frygte for fremtiden. Der er en prognose, der bygger på en diagnose, der bygger på noget empirisk.
Det siger sig selv, at det ikke bare kan foretages ud af den frie luft.
Jeg synes, at jeg kan tillade mig at konkludere, at nok har vi stadig væk ikke flertal for det forslag her, men vi er dog nået lidt længere end sidst.
Og fru Else Marie Mortensen kan jo godt sige, at det er genbrug.
Ja, naturligvis er det genbrug, for det, vi mener, har vi selvfølgelig stået ved i år og sidste år og forrige år, og det står vi også ved næste år.
Så vi anser det ikke for noget negativt, at det er genbrug.
Det er kun udtryk for, at de holdninger, vi har, selvfølgelig manifesterer sig i de beslutningsforslag, vi fremsætter her i Folketinget.