runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2005-12-07:
Tak for svaret.
Men jeg tror jo ikke, at AMU-systemet er helt enig med ministeren i, at de tal, som ministeren nævner, er dækkende, selv om der kommer en regulering fra 2005 til 2006, for det, det handler om her, er jo, at der nogle gange er transporttid, når man skal køre, og der er undervisningsmateriel, man skal have med, udstyr osv.
Det er da et spørgsmål, om ministeren ikke synes, at det er rimeligt, at AMU-centre får dækning for alle de udgifter, de har til den undervisningsform, som vi jo begge er enige om er god; det er godt for virksomheden, det er godt for AMU-centeret.
Vi må ikke komme i den situation, at det bliver et område, hvor der sker beskæringer, og hvor vi ikke kan foretage den nødvendige undervisning.
Bertel Haarder (V), 2005-12-07:
Den takst, som ydes til virskomhedsforlagt undervisning, bliver hævet i 2006 fra de nuværende 46.400 kr. til 51.250 kr. pr. årselev, og en årselev svarer til en elev undervist på fuld tid, 37 timer om ugen, i 40 uger.
Det er det, der er baggrunden for taksten, og den takst er fastsat under hensyntagen til, at en virksomhed stiller lokaler og udstyr til rådighed gratis.
Det vil sige, at den fastsatte takst tager højde for, at der er særlige fordele for institutionen ved virksomhedsforlagt undervisning.
Der er altså ikke tale om ekstra omkostninger ved denne undervisningsform; der er tværtimod samlet set tale om lavere udgifter.
Derfor er jeg ganske enig med spørgeren i, at virksomhedsforlagt undervisning er en rigtig god idé.
Bjarne Laustsen (S), 2005-12-07:
Igennem de senere år har vi set en række indskrænkende besparelser på AMU-systemet, som er det sted, hvor de ufaglærte kan søge hen og få undervisning.
Det har været rigtig godt igennem mange, mange år.
Men jeg synes, det er skidt, hvis man begynder at spare på uddannelserne og mulighederne for, at AMU-centrene kan yde en god service over for virksomhederne i en tid med globalisering, hvor der er behov for ikke at skære ned, men tværtimod at øge uddannelse og omskoling, for det er der behov for i vores dynamiske erhvervsliv.
Derfor har jeg rejst en sag i dag om virksomhedsforlagt undervisning, hvor det på en række områder er langt bedre, at underviseren tager ud på virksomheden, hvor måske virksomheden kan bruge det materiel og det undervisningsmiljø, som den har, frem for at alle virksomhedens ansatte skal rejse til AMU-centeret.
Der er spørgsmålet, hvorfor virksomheden forringer den ordning, og hvorfor AMU-centrene ikke kan få betaling for de faktiske udgifter, som de har ved den ordning?
»Vil ministeren oplyse, hvorfor AMU Nordjylland ikke må bruge fleksibiliteten i virksomhedsforlagt undervisning ved at kunne få dækket de ekstraomkostninger, som der rent faktisk er, når en underviser flytter undervisningen til virksomheden?«
Lene Espersen (KF), 2005-12-07:
Jeg vil sige, at netop fordi nogle af de unge frygter for deres liv, må man lytte til, hvad deres ønske er.
Hvis man fulgte fru Elsebeth Gerner Nielsens ønske, ville det jo betyde, at disse unge nærmest stensikkert ville blive udsat for vold eller det, der er værre, af deres familie.
Det er jo det, de har tilkendegivet over for Udlændingestyrelsen.
Og derfor synes jeg altså, at hensynet til det enkelte menneske, der allerede har været under meget, meget alvorligt pres, må være det, der vejer tungest.
Men jeg må også sige til fru Elsebeth Gerner Nielsen, at såfremt man var ligeglad med, hvad ægtefællen selv tilkendegav, og sagde, at politiet, uanset hvor mange beviser der var i sagen, så bare skulle fare ud over stepperne og sørge for at forfølge den pågældendes familie, så ville der ske to ting: Dels kunne det være, at man i nogle sager ikke kunne løfte bevisbyrden; og det ville faktisk være den værste af alle verdener for den ægtefælle, det drejer sig om, og for hele hendes fremtid.
Dels ville der ske det, at ingen ville turde gå til Udlændingestyrelsen og fortælle, hvad man mener er under opsejling.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-12-07:
Når man hører om et ungt menneske, som siger, at vedkommende frygter for sit liv, har justitsministeren og politiet så ikke et ansvar for at gå ind og være med til at hjælpe dette unge menneske?
Er ministeren ikke alvorligt bange for, at der faktisk ligger en række sager i Udlændingestyrelsen, hvor vi, hvis vi var gået ind og havde undersøgt det, ville have kunnet redde nogle menneskers liv og redde dem fra at leve i et tvangslignende forhold?
Er ministeren overhovedet ikke bekymret for, at der faktisk sker disse unge noget, og at regeringen har siddet inde med viden om, at det kunne foregå?
Bertel Haarder (V), 2005-12-07:
Jeg kan forsikre hr. Bjarne Laustsen om, at mit ministerium nænsomt og hensynsfuldt lytter til og tager i betragtning alt, hvad der fremføres fra institutionerne, når disse taxametre skal fastsættes.
Og at det er rigtigt, hvad jeg siger, fremgår jo altså af, at netop dette taxameter er blevet forøget med 10 pct.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Hvis der er noget, de er pinligt i denne sag, er det jo hr. Villys Søvndals omgang med tal.
Men det er jeg helt holdt op med at opfatte som pinligt, for jeg er blevet så vant til det.
For lidt siden sagde hr. Villy Søvndal, at 66 pct. af de mest udsatte i vores samfund havde fået det ringere.
Og nu siger hr. Villy Søvndal så, at det er 66 pct. af organisationerne, der siger, at det gælder for deres medlemmer osv.
Det viser bare lidt om den løsagtighed, som hr. Villy Søvndal omgås tal med.
Men det ved jeg godt.
Derfor er det ikke noget, der gør mig hverken ophidset eller opbragt eller noget.
Jeg ved bare, at det er sådan, og det er derfor, jeg siger, at hr. Villy Søvndals konklusioner fuldstændig står for hr. Villy Søvndals egen regning.
Det er ikke nogen, jeg kan skrive under på, og det er ikke noget, nogen kan skrive under på, som seriøst beskæftiger sig med det her område.
Jeg vil gerne sige, at regeringen er meget optaget af, at gøre situationen bedre og bedst mulig for de mest udsatte grupper.
Der er i denne regerings tid bevilget milliarder af kroner med et bredt flertals opbakning her i Folketinget til forbedringer for de mest udsatte grupper.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2005-12-07:
Jamen det er simpelt hen ikke rigtigt.
Statsministeren er fuldstændig ude af trit med alt, hvad der blev bragt i går i medierne.
Alle frivillige organisationer melder om længere og længere køer frem til jul af fattige folk, der ikke har råd til at holde jul.
De meldte i går på høringen om familier, der ikke har råd til mad sidst på måneden.
Hvad er statsministeren svar, efter at vi har bedt statsministerens regering undersøge den her sag?
Det er jo ikke Villy Søvndals tal, de her.
Det er rapportens tal, nemlig at 66 pct. af organisationerne melder tilbage, at de, de har med at gøre, har fået det dårligere.
Hvad er statsministerens svar så?
At jeg ved bedre.
Det her er pinligt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Danmark indtager en særdeles aktiv holdning, når det gælder om at sikre stabilitet, sikkerhed, respekt for menneskerettigheder i det ansvarsområde, hvor danske soldater er.
De gør faktisk et meget dygtigt arbejde.
Og ud over at vi altså er militært til stede for at skabe sikkerhed i den sydlige del af Irak, så har vi faktisk også udsendt rådgivere og assistenter, som kan hjælpe irakerne med at opbygge et domstolsvæsen, som man kan have tillid til, til at uddanne og træne dommere, ligesom det danske politi og den danske bataljon er aktive med at træne irakiske politifolk.
Det er en særdeles aktiv indsats for at hjælpe irakerne til at sørge for deres egen sikkerhed.
Rune Lund (EL), 2005-12-07:
Det synes jeg er højst besynderligt.
Det har vi selvfølgelig, og derfor bør vi også have en meget proaktiv holdning i det her spørgsmål.
Det er åbenbart ikke en holdning, som statsministeren deler helt.
Det, man kan sige, er, at når man konfronterer statsministeren med den tortur, der foregår, med den manglende kontrol, der er med civile sik kerhedsfolk, med de overgreb, der sker på den irakiske civilbefolkning, så siger statsministeren altid tre ting: at han er imod tortur, at han tror, at de andre i koalitionen efterlever de internationale konventioner, og at hvis de ikke gør det, så bliver de straffet.
Men de her civile sikkerhedsfolk bliver jo netop ikke straffet.
Hvornår er nok nok for statsministeren?
Hvornår vil statsministeren indtage en mere proaktiv holdning i det her spørgsmål?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
For det første vil jeg sige, at jeg går ud fra som en selvfølge, at USA og amerikanske soldater til punkt og prikke overholder menneskerettigheder, overholder internationale konventioner og andre internationale regler, som gælder for en sådan militær tilstedeværelse i Irak.
Det går jeg ud fra som en selvfølge.
Det næste, jeg så vil sige, er: Det er ikke korrekt, når hr. Holger K. Nielsen siger, at så er Danmark medansvarlig for, hvad der sker i et andet lands ansvarsområde.
Vi gør, hvad vi kan i vores område for at hjælpe irakerne til at opbygge en bæredygtig og holdbar retsstat.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-12-07:
Det nytter altså ikke noget at sige, at det ikke foregår i det område, hvor vi er.
Man bruger sådan en taktik fra regeringens side, hvor man siger: ikke se, ikke høre, det er ikke noget, vi kan forholde os til.
Men den holder jo ingen steder.
Vi er jo en del af denne her koalition.
Og det vil sige, at hvad der foregår fra amerikansk side, er vi for det første medansvarlige for, for det andet får det også konsekvenser for de tropper, vi har dernede.
De uhyrligheder, vi har set her fra amerikansk side, er netop den form for lejesoldater, kunne man næsten kalde dem, nogle sikringsfolk, nogle civile folk, man har hyret, som har samme status som de militære folk, og som bruger deres status til at skyde til måls efter civile irakere.
Giver det anledning til stabilitet i Irak?
Og betyder det ikke, at regeringen da i det mindste må foreholde sig til det og også tage det op over for USA?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Jeg tager da klart afstand fra og fordømmer enhver form for overgreb på civile irakere, hvad enten de begås af civile sikringsstyrker eller hvem, det måtte være, der står bag.
Men hr. Holger K. Nielsen spørger, hvad Danmark vil gøre, og der er jeg så nødt til at holde mig til, hvad der foregår i det område, hvor Danmark har ansvar, og der er der mig bekendt ikke tale om sådan nogle problemer.
Vi gør, hvad vi kan i det område, hvor Danmark har ansvar, for at hjælpe irakerne med bl.a. at opbygge deres egne sikkerhedsstyrker både militært og med politi, og vi gør, hvad vi kan, for at hjælpe dem med at opbygge en retsstat, herunder et retsvæsen og domstole, som civile irakere kan have tillid til.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-12-07:
Jo, men problemet er jo, at de her folk jo er hævet over loven
Der kan jo ikke gøres noget fra irakiske myndigheder mod de her sikkerhedsfolk, som amerikanerne har hyret, der skyder vildt omkring sig nærmest for at få trofæer og for at prale med, hvor store, dygtige Dirty Harry’er de er, men man kan ikke gøre noget ved det, for der er en speciel retsstilling for dem.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Ja, mig bekendt er det ikke noget, der har fundet sted i områder, hvor Danmark har ansvar i Irak.
Jeg kan sige, at det er vores mål at bidrage til at udvikle et stabilt og forenet demokratisk Irak, et Irak, som fuldt ud respekterer menneskerettighederne.
Det er af afgørende betydning, at den udvikling bliver skabt af irakerne selv, og at de bliver herrer i eget hus.
Den genopbygningsbistand, vi yder fra dansk side til Irak, har netop derfor meget stærk fokus på menneskerettigheder, og igennem det prøver vi at støtte udviklingen af en retsstat, hvor borgerne kan have tillid til politi og retsvæsen.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-12-07:
Da Danmark gik med i Irakkrigen i det mindste på foranledning af den danske statsminister, var det jo i høj grad for at skabe stabilitet, og man må sige, at det siden hen har vist sig at være gået helt modsat.
Der er jo daglige terrorhandlinger, oprørsaktiviteter, der er overgreb på civile irakere i fængsler, og Irak er blevet en magnet for terrorister fra hele verden.
Det sidste, vi har været vidne til, er – som vi bl.a. kunne se i fjernsynet i sidste uge – at sikkerhedsfolk, der er hyret af amerikanerne, skyder vildt omkring sig mod civile irakere.
Vi så nogle tv-optagelser fra de her skyderier, og det har jo naturligt nok medført opstandelse blandt irakiske myndigheder.
Jeg vil godt høre, om den danske regering har tænkt sig at gøre noget ved den her helt, helt uholdbare situation.
Rune Lund (EL), 2005-12-07:
Med hensyn til de civile sikkerhedsfolk, som vi nu står og diskuterer her, hvilke yderligere initiativer vil statsministeren så tage for at sikre, at de mennesker, som ligger og plaffer efter tilfældige civile for sjovs skyld, bliver straffet?
Vil statsministeren tage initiativ til, at de på en eller anden måde kan blive straffet, hvis statsministeren henvender sig til sin gode ven i USA, George Bush, for at der bliver lagt maksimalt pres på en sådan måde, at vi får løst det her meget alvorlige problem?
Vil statsministeren gøre nogen af de to konkrete ting, jeg her har foreslået?
Holger K. Nielsen (SF), 2005-12-07:
»Hvad vil den danske regering gøre for at sikre civile irakere mod overgreb fra civile sikkerhedsstyrker?«
Magnus Heunicke (S), 2005-12-07:
Det kommer lidt bag på mig, at statsministeren ikke er bekendt med det, for ministeren svarede jo netop tilbage i november måned, at ministeren ville afvente en redegørelse til Folketinget om de her forhold, før statsministeren ville udtale sig yderligere.
Den redegørelse er kommet, og så er det vel ikke for meget at forlange, at statsministeren nu vil udtale sig.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Jeg er ikke bekendt med de konkrete omstændigheder med hensyn til, hvilke måltider Videnskabsministeriet har betalt for videnskabsministeren, så det kan jeg af gode grunde ikke forholde mig til.
Magnus Heunicke (S), 2005-12-07:
Svaret før var jo, at vurderingen skulle gælde, hvorvidt det var rimeligt eller ej at afholde disse udgifter.
Nu har ministeriet og ministeren selv vurderet, at dette ikke var rimeligt, og derfor meddeler ministeren i et svar til mig fra den 11. november, at ministeren nu vil ændre praksis, således at han ikke fremover vil spise på skatteydernes regning i ministeriet alene.
Når det så er konkluderet, må man spørge: Hvad skal der så ske med de penge, som ministeren altså har brugt af skatteydernes penge?
Er det bare helt i orden at bruge de penge uden at betale dem tilbage?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Jeg kan henholde mig til, hvad jeg allerede har svaret.
Det beror på en konkret vurdering i det enkelte ministerium.
Magnus Heunicke (S), 2005-12-07:
Ja, og her er sagen jo netop, at ministeriet og ministeren selv har vurderet, netop som statsministeren anbefaler, at disse udgifter ikke var i overensstemmelse med reglerne.
Man har spist på skatteydernes regning, uden at det var i overensstemmelse med reglerne.
Og så er det, jeg spørger: De penge, man så har brugt på det, skal de ikke betales tilbage igen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
I anledning af dette absolut væsentlige spørgsmål vil jeg godt sige følgende: Som tidligere oplyst over for Folketinget er det min opfattelse, at ministerierne ikke bør afholde udgifter, som ikke kan henføres til ministeriets virksomhed eller ministerens funktion som minister.
Hvorvidt en konkret disposition er ministeriet vedkommende eller uvedkommende må bero på en vurdering, som skal foretages i det enkelte ministerium.
Det er ligeledes det enkelte ministerium, som i lyset af de konkrete omstændigheder skal vurdere, om afholdte udgifter, som måtte være ministeriet uvedkommende, bør søges tilbagebetalt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-12-07:
Jeg bliver nødt til så at citere en anden ting, som integrationsministeren sagde i forbindelse med diskussionerne i foråret, stadig væk på baggrund af tal, der fuldstændig er baseret på de samme måder at undersøge forholdene på.
Ministeren sagde: Enten er man kommet i beskæftigelse, eller også har ens ægtefælle nu ansvaret for forsørgelsen.
Det handler ikke om den, der er kommet i arbejde, det handler om der, hvor ens ægtefælle har fået ansvaret for forsørgelsen.
Det gælder for mange familier.
På daværende tidspunkt var det jo fremme fra socialrådgiverne, som kender til problemerne, at det i virkeligheden gjaldt rigtig, rigtig mange, at det langt de fleste tilfælde faktisk var sådan, at det var deres ægtefælle, der var kommet i arbejde, og at de blev nu forsørget og havde ikke ret til nogen ydelser.
Så i virkeligheden var de bare blevet fattigere, og i virkeligheden var det faktisk færre, der var kommet i arbejde, hvis man skal tro på det.
I hvert fald kan man ikke konkludere ud fra det.
Det bliver vi nødt til at fastholde, fordi undersøgelsen ikke viser noget som helst om nogen, der er kommet i arbejde.
Magnus Heunicke (S), 2005-12-07:
»Mener statsministeren, at det er i orden, at ministre spiser aftensmad på statens regning, hvis udgifterne ikke kan henføres til ministeriets virksomhed eller ministerens funktion som minister, og vil statsministeren i modsat fald bede eventuelt berørte ministre tilbagebetale udgifterne?«
Skriftlig begrundelse
I forbindelse med statsministerens svarreplik den 2. november 2005 til spørgsmål nr. S 589, udtalte statsministeren, at ministeren sådan set var meget enig i, at et ministerium selvfølgelig ikke bør afholde udgifter, som ikke kan henføres til ministeriets virksomhed eller ministerens funktion som minister.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Nu er det jo således, at hr. Magnus Heunicke faktisk har stillet et spørgsmål til videnskabsministeren, som kommer for at svare på det senere i dag, så hr. Magnus Heunicke kan sikkert vente og få sit svar fra videnskabsministeren.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Efter alt, hvad jeg har fået oplyst, er der ikke civile sikkerhedsfolk, der ligger og plaffer løs på folk i det danske sikkerhedsområde.
Det er der, hvor vi har ansvar.
Jeg går ud fra som en selvfølge, at det, hvis der skulle finde uregelmæssigheder sted i andres ansvarsområde, bliver undersøgt til bunds, og så bliver eventuelt skyldige retsforfulgt.
Det går jeg ud fra som en selvfølge.
Men der, hvor vi har ansvar, er vi meget aktive med hensyn til at sørge for sikkerhed.
Men hvor er det typisk, at hr. Rune Lund igen i dag er meget mere optaget af de problemer, som han påstår der er hos koalitionen, frem for at være optaget af den terrorvirksomhed, som kriminelle og bander udfører i Irak med mord på hundredvis, ja, tusindvis af uskyldige civile irakere.
Det optager ikke hr. Rune Lund.
Hr. Rune Lunds fokus er altid antiamerikansk, altid imod koalitionen, som er i Irak for at hjælpe irakerne, og hr. Rune Lund ser altid fuldstændig væk fra den terrorvirksomhed, som bliver udført af bander, der er ude på at stoppe udviklingen frem mod demokrati.
Det er meget sigende, at det altid er hr. Rune Lunds udgangspunkt.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-12-07:
Men der kunne måske godt være en sammenhæng imellem omfanget af terrorisme og det forhold, at en række sikkerhedsfolk plaffer vildt omkring sig.
Har det nogen sinde strejfet statsministeren, at den sammenhæng kunne være der?
Han tænker sig da somme tider en smule om, ved jeg, af og til.
Og den der sammenhæng skal da med.
Hvordan tror statsministeren, at man kan komme terrorismen til livs, så længe det ses, at der er overgreb fra besættelsesmagtens side i fængslerne, så længe der er overgreb på uskyldige civile, så længe, som vi har set her, at disse sikkerhedsfolk plaffer vildt omkring sig og for sjovs skyld skyder til måls imod civile irakere for at have nogle trofæer med hjem?
Tror statsministeren på det grundlag, at der overhovedet kan skabes stabilitet?
Og har den danske regering så ikke alene af den grund et ansvar for at påpege det over for den amerikanske regering?
Jo, det har den.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Jeg har allerede gjort det meget klart, at den danske regering naturligvis tager meget kraftigt afstand fra og fordømmer enhver form for overgreb mod civile irakere; tager afstand fra og fordømmer enhver form for krænkelse af internationale konventioner; tager afstand fra og fordømmer tortur under enhver form.
Det ved hr. Holger K. Nielsen godt.
Det ved i øvrigt alle.
Danmark er et af de ledende lande i verden i kampen mod tortur.
Det er den positive danske indsats, Danmark gør.
Jeg synes faktisk, det var bedre, om vi kunne stå sammen om en positiv indsats for at hjælpe irakerne.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Det er hr. Villy Søvndal, der som sædvanlig læser tingene på sin helt egen måde og drager sine helt egne konklusioner.
De står fuldstændig for hr. Villy Søvndals egen regning.
Jeg kan henholde mig til alt, hvad jeg har sagt her.
Villy Søvndal (SF), 2005-12-07:
Det er helt fantastisk det her.
Statsministeren siger, at han har stor respekt for organisationerne, men han er klogere end dem.
Det må jo være konklusionen, efter at vi nu har diskuteret det her i rigtig mange år, og statsministeren har i alle årene benægtet, at skattestop og besparelser osv. gik ud over de dårligt stillede.
Nu har vi så dokumentationen i form af en rapport, regeringen selv har bestilt, hvor konklusionen er, at 66 pct. har fået det dårligere.
Jamen det ved jeg meget bedre som statsminister, for jeg er meget klogere end de organisationer og de frivillige, der arbejder ude i Kirkens Korshær, ude i Frelsens Hær, ude på Børnenes Kontor.
Jeg ved noget, de ikke ved, nemlig at man har fået det bedre.
Er det ikke for langt ude?
Er det ikke pinligt, at når man selv beder om en rapport, der fastslår, at statsministeren har uret, så vil han end ikke indrømme det i dag?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Lad mig nævne en række forbedringer, der er gennemført i denne regerings tid, for så vidt angår de mest udsatte grupper i det danske samfund: en behandlingsgaranti for stofmisbrugere, en alkoholbehandlingsgaranti, flere og bedre væresteder, flere og bedre varige bomuligheder for mennesker, som har været hjemløse, vikarog mentorordninger, som sigter målrettet på at få socialt udsatte personer i arbejde.
Det er bare for at nævne nogle få punkter.
Listen er meget, meget lang, men det ved hr. Villy Søvndal godt, for hr. Villy Søvndal er jo hvert år med til at fordele penge til de mest udsatte grupper i det danske samfund.
Det står der heldigvis et bredt flertal bag i Folketinget.
Jeg har stor respekt for det arbejde, som en række organisationer udfører for at hjælpe
mest udsatte grupper i det danske samfund
Jeg forstår godt deres optagethed af det, og deres vurderinger indgår selvfølgelig også i regeringens løbende overvejelser over, hvordan vi forbedrer situationen for de mest udsatte grupper i det danske samfund.
Men det, jeg sagde, var: Det er ikke korrekt, når hr. Villy Søvndal beskriver det, som om der generelt skulle være en dårligere situation for de mest udsatte grupper i det danske samfund.
Villy Søvndal (SF), 2005-12-07:
Jamen det her er jo helt fantastisk.
Altså, det må jeg sige: Det er dog fantastisk!
Regeringen har bestilt sin egen rapport, hårdt presset efter nogle begivenheder i september måned, hvor socialministeren kom til at udtale sig til fordel for mere ulighed.
Så går man, presset af vores forslag, ud og spørger alle de sociale organisationer: Kirkens Korshær, Frelsens Hær, Røde Kors, Mødrehjælpen osv.
, alle dem, der arbejder på de sociale områder.
De kommer med en rapport, som jeg er sikker på Statsministeriet også har haft i hænde.
Hvad siger den rapport?
Den siger, at 66 pct. af de her organisationer siger, at de dårligst stillede har fået det dårligere på den måde, at de er blevet fattigere, på den måde, at deres økonomiske situation gør, at det er svært for dem at få livet til at hænge sammen som familier.
Hvad svarer statsministeren så? At det er blevet bedre.
Jamen er det ikke for pinligt, når regeringens egen rapport siger det stik modsatte?