runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eva Møller (KF), 1997-12-10:
Det Konservative Folkeparti kan ligesom de to foregående ordførere støtte lovforslaget, som det her foreligger.
Vi har noteret os, at lovforslaget præciserer formålet med at etablere daghøjskoler således, at det siges, at det skal være et tilbud for specielt de kortuddannede, at det skal være et generelt tilbud rettet mod arbejdsmarkedet, og at det skal styrke den enkeltes færdigheder og egnethed til job.
I fortsættelse af, at det er et ønske på denne måde at styrke formålet med at etablere daghøjskoler, præciseres det så altså også, at det er et daghøjskoletilbud, der ikke specielt skal rette sig mod kvalifikationer til en bestemt virksomhed eller et bestemt job, at det ikke skal være et tilbud til mennesker, som permanent har trukket sig tilbage fra arbejdsmarkedet, at der ikke må kræves specielle forkundskaber for at starte på det, og at man ikke under denne lov skal tilbyde kurser eller undervisning, som retteligt hørte ind under andre love, det være sig AMU, folkeoplysning eller lignende.
Det er vist nok det, vi i forbindelse med en anden lov under folkeoplysningsområdet har kaldt konkurrenceforvridning, men her lyder det altså, som om vi godt kan finde ud af at få løst problemet, og det er da utrolig glædeligt.
Vi kan også fra Det Konservative Folkepartis side bakke op om, at man gennem at sætte grænser for antallet af årselever, for antallet af uger, i hvilke der skal være undervisning, og ved at sætte en kvote for fastansatte lærere får styrket præget af, at det er en højskole og ikke - skal vi sige - sådan mere en aftenskole- eller kursuspræget undervisning.
Men vi vil samtidig gerne sige om lige præcis de grænser
for antallet og de periodelængder, som ministeren har lagt op til her i lovforslaget, at det kan man naturligvis diskutere og sætte spørgsmålstegn ved.
Vi vil da i hvert fald godt under udvalgsarbejdet have nogle begrundelser for, at man har valgt netop de tal, som der står i lovforslaget.
Fra konservativ side er vi også tilfredse med, at der lægges vægt på, at en daghøjskole stadig væk skal være forankret i det lokale miljø og være udtryk for, at man mener, at et daghøjskoletilbud er et af de tilbud, man gerne vil give.
Jeg skal også sige, at for os er det selvfølgelig, ligesom det er for de berørte skoler, en meget kort tidsfrist, der er, men vi er vidende om, at sådan er det ofte i forbindelse med et finanslovforlig, som så skal udmøntes bagefter.
Vi håber imidlertid, at både vi og skolerne får den nødvendige omstillingstid, så det, vi laver her, også på lang sigt kan blive til gavn og glæde for området.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-10:
Nu må man så blot konstatere, at efter den tilkendegivelse, der kom fra ministeren, hersker der total forvirring om, hvad det egentlig er for et forslag til vedtagelse
, som flertallet har fået strikket sammen.
Flertallet aner det tilsyneladende ikke selv.
Hr. Holger K. Nielsen foretrækker en tekstfortolkning, om jeg så må sige, og at læse teksten i dens rene bogstaver, og så håber hr. Holger K. Nielsen, at det går nok sådan, at regeringen følger teksten.
Annette Just (FP), 1997-12-10:
Jeg tror, at det ville være en stor fordel, hvis vi fandt ud af, hvad det er for et forslag til vedtagelse, som regeringspartierne med støtte af V og K har fremsat.
Jeg må da indrømme, at jeg kun kan give hr. Holger K. Nielsen ret i, at der faktisk står, at Folketinget bekræfter synspunktet i den motiverede dagsorden af 14. maj 1997.
Både SF og Fremskridtspartiet stemte for den dagsorden, og jeg mener også, at i hvert fald Fremskridtspartiet godt kan stå inde for det.
Det er selvfølgelig bare trist, at regeringen så ikke har fulgt den op og det ikke blev resultatet af Amsterdamtraktaten, for det gjorde det ikke.
Det, at man nu opfordrer regeringen til at arbejde videre med de retningslinjer og så håber på et bedre resultat, synes jeg da er glimrende, og det kan vi ikke have spor imod.
Fremskridtspartiet mener bare, at hvis vi skal gøre noget fornuftigt, og hvis der virkelig er grundlag for, at man her i Folketingssalen mener, at man ønsker et europæisk samarbejde og man ønsker at gøre noget for de nye demokratier og give dem sikkerhed og frihandel, og hvad der ellers ligger i det europæiske samarbejde, så er vi nødt til at gøre noget konstruktivt, således at EU er parat til udvidelsen, og at det ikke kun er de nye lande.
Det er utrolig nemt at stille krav til de nye lande, men det er frygtelig svært at få kravene gennemført i EU-landene.
Det er det, vi har prøvet at skrive i vores motiverede dagsorden, som nu hedder forslag til en vedtagelse, ved at sige, at minimum er, at samhørighedsfondene skal under kontrol, således at de ikke bliver misbrugt, som de gør i dag.
Minimum er, at strukturfondene skal afvikles, for ellers vil der ikke blive andet end ballade, og det ved vi.
De store modtagerlande, vi har i dag, vil nemlig forhindre, at de nye demokratier får del i dem.
Minimum er, at landbrugsreformen bliver gennemført, således at det igen bliver værd at kunne producere noget så essentielt som fødevarer, og at det ikke bare bliver til et socialt system.
Det er faktisk konstruktivt, sagt til vores hr. udenrigsminister.
Der står: Så ruller vi unionstendensen tilbage, således at vi får det, som var det oprindelige, nemlig et europæisk økonomisk fællesskab med et indre marked, et frit marked.
Det er også - og det vil vi ikke lægge et sekund skjul på - Fremskridtspartiets mening.
Det gør man ikke ved at lave yderligere unionstendenser, ved at lave yderligere centralisering.
Det gør man ved at give frihed, og det kan
man altså bl.a., hvis man vedtager vores forslag til vedtagelse.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-10:
Nu synes jeg, at våset må have en ende.
Hr. Kristian Thulesen Dahl beskyldte Folketinget for at inddrage flygtninge i EU-debatten.
Hr. Kristian Thulesen Dahl nævnte selv i sit eget hovedindlæg i debatten, at hvis Danmark var fri for EU, så kunne vi selv bestemme, hvor mange flygtninge vi tog ind. Hr. Kristian Thulesen Dahl stod selv heroppe og sagde en usandhed fra talerstolen og bragte dermed flygtningedebatten ind i EU-debatten, og så skal han ikke komme bagefter og kritisere os andre for at gendrive hans usandheder.
Hvad er
det dog for noget, hr. Kristian Thulesen Dahl?
Ikke nok med at man går og spiller martyr, man gør det også på falske præmisser.
Det er dog topmålet af tåbelighed.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-12-10:
Der, hvor fru Elisabeth Arnold har gjort sig skyldig i at få noget bragt ind i debatten, som man godt kan diskutere berettigelsen af, er jo spørgsmålet om de internationale konventioner.
Det er jo det, vi kan diskutere.
Danmark kan jo sagtens tilslutte sig internationale konventioner uden EU's tilstedeværelse.
Det var den inddragelse, som jeg anfægtede, og som fru Elisabeth Arnold gjorde sig skyldig i, og det vil jeg fastholde.
At EU i øvrigt jo også har med flygtningepolitik at gøre er jo åbenbart for enhver, også al den stund alene bestræbelserne på at indskrive Schengenaftalerne i Amsterdamtraktaten jo går ud på, at man skal skabe en åbenhed mellem landene, så man kan transportere sig frit mellem landene og fjerne landenes grænsekontrol.
Så selvfølgelig er der en sammenhæng i de ting, men det, jeg altså anfægtede, var, at fru Elisabeth Arnold inddrog spørgsmålet om de internationale konventioner i debatten.
Det gjorde jeg ikke.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-10:
Tak hr. formand.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-12-10:
Det, jeg sagde, var, at et selvstændigt og suverænt land selv kan bestemme, hvem der skal have ophold i Danmark.
Det, Dansk Folkeparti mener, er, at et selvstændigt og suverænt land - nu siger jeg det, nu forklarer jeg det for fru Elisabeth Arnold, så håber jeg, det kan forstås - selv kan beslutte, hvem der skal have ophold i Danmark.
Det kan vi ikke i dag, og det ønsker vi skal laves om.
Henning Urup (V), 1997-12-10:
Dette lovforslag er en del af finanslovaftalen mellem SF og regeringen.
Det betyder, at det skal være færdigbehandlet inden for en uge efter fremsættelsen, hvilket jo som indledning giver anledning til rynkede bryn.
I Venstre finder vi det væsentligt, at vi opretholder forskellige former for løftestænger, der kan hjælpe såvel unge som lidt ældre ind på deres rette hylde på arbejdsmarkedet eller i uddannelsessystemet.
Men i øjeblikket forholder det sig sådan, at arbejdsmarkedet råber på arbejdskraft.
Der er ledige pladser på erhvervsskolerne, vore højskoler er næsten tømt for elever, og desuden ved vi, at de små årgange venter lige om hjørnet.
Samtidig ser vi så daghøjskolernes og produktionsskolernes elevtal vokse og vokse.
I Venstre støtter vi dette lovforslag, fordi det overordnet vil stramme op over for denne unødvendige skævvridning.
Vi ville også have haft sympati for, om man samtidig fra regeringens side havde foreslået en tilsvarende stramning på AMU-området.
Det kunne have givet langt større besparelser.
Vi støtter også tanken om lokal forankring uden filialdannelser ud over kommunens grænser.
Lovforslaget lægger op til et minimum på 20 årselever og et minimum på 30 ugers undervisning årligt, hvilket kan være udmærket for at give skolen et tilstrækkeligt fundament, men når man yderligere forlanger, at en selvejende institution skal have to tredjedele af lærerne fastansatte, vil skolerne få et institutionsagtigt præg og miste noget af deres fleksibilitet med hensyn til at finde de bedst egnede lærere til de forskellige emneområder.
Og dokumentationen for en kvalitetsforbedring ved en fastansættelse af lærerne mangler vi.
Stramningen i lovforslaget går primært ud på at mindske skolernes manøvremuligheder, men man kunne vel også forestille sig en begrænsning i form af et maksimum for, hvor mange uger hver enkelt elev kan gå på en daghøjskole eller en produktionsskole.
Venstre vil give lovforslaget en positiv behandling i udvalget, om end tiden er knap.
Poul Erik Dyrlund (S), 1997-12-10:
Jeg vil da gerne spørge hr. Urup, om der er noget usædvanligt i, at man oven på et finanslovforlig har en række lovforslag, som skal igennem Folketinget.
Jeg betragter mere hr. Urups udsagn som det sædvanlige fodslæberi fra oppositionens side, som vi har oplevet gentagne gange i denne samling.
Så skal vi selvfølgelig ikke diskutere AMU her, men jeg kunne da godt tænke mig at spørge hr. Urup: Er man i Venstre enig med arbejdsmarkedets parter i, at der skal ske begrænsninger i AMU-centrenes udbud og i givet fald, hvad er det, der skal skæres væk?
Hvad er det for brancher, der ikke skal have mulighed for at få uddannelse og efteruddannelse?
Henning Urup (V), 1997-12-10:
Det er jo normalt, at tingene skal hastes igennem på dette tidspunkt, men jeg vil da minde hr. Poul Erik Dyrlund om, at han selv nævnte en række områder, som der burde kigges på i daghøjskolesammenhæng, og det kunne være, at hvis man havde taget det her op lidt før, kunne man have fået de ting med.
Jeg er vidende om, at daghøjskolerne selv har henvendt sig med nogle problemstillinger, som de gerne ville have haft behandlet under lidt mere gunstige tidsmæssige forhold.
Om AMU kan jeg sige, at jeg ikke her og nu direkte kan pege på nogle ting, men jeg tror, det er et almindeligt indtryk, at AMU-kurserne er pustet kunstigt op.
Hvis vi skal se på den problemstilling, kunne jeg måske vende spørgsmålet om og spørge, hvor dokumentationen er for, at succesraten eventuelt er større på et AMU-kursus end på en daghøjskole.
Poul Erik Dyrlund (S), 1997-12-10:
Hvis jeg ikke husker helt galt, er det rent faktisk sådan, at der er lavet en undersøgelse, hvor man netop sammenholder daghøjskolernes effekt med AMU's, og så vidt jeg husker, påpeger den pågældende rapport faktisk, at der er en væsentlig større effekt af AMU-aktiviteterne, end der er af daghøjskolernes.
Jeg ved godt, at nogle har sat spørgsmålstegn ved den rapport, og naturligvis i særdeleshed daghøjskolerne, men så vidt jeg ved, er det vist nok en kendsgerning, at det forholder sig sådan.
Jacob Buksti (S), 1997-12-10:
Jeg vil gerne bare her have hr. Peter Brixtofte til at bekræfte eller afkræfte, om han mener, at der ikke er forskel i den effektivitet, kommunerne ligner selskaber med.
Så kan hr. Peter Brixtofte finde alle mulige anvendelser
af de dér tal.
Problemet er jo, at man ikke kan kontrollere forskellene i tallene, fordi kommunerne ikke vil oplyse om deres ressourceanvendelse.
Så vil jeg også sige, at jeg bliver altså helt øm om hjertet, når jeg hører hr. Peter Brixtofte tale om de offentligt ansatte i skatteforvaltningerne.
Jeg plejer ellers at høre, at hr. Peter Brixtofte vil afskedige helt op til 40.000 de steder, og så står hr. Peter Brixtofte her og siger, at der er tale om en hån mod de ansatte.
Jeg vil bare sige til hr. Peter Brixtofte, at det ligner ikke noget.
Jacob Buksti (S), 1997-12-10:
Det er altså sådan, at vi andre medlemmer af Skatte- og Afgiftsudvalget også både har læst bilagene og hørt på deputationerne, inkl. dem, der var ledet af fremstående socialdemokratiske borgmestre, som det blev sagt heroppefra.
Nu kan jeg forstå, at den fremtrædende Venstreborgmester i Farum også er en stærk modstander af forslaget her, men jeg har indimellem forstået, at den samme borgmester også er en stor tilhænger af udlicitering.
Det gælder åbenbart ikke på det område.
Jeg kan derfor ikke dy mig for at spørge hr. Peter Brixtofte som ordfører for partiet Venstre om, hvad hr. Peter Brixtoftes og Venstres holdning egentlig er.
Jeg kunne ikke høre, om Venstre gik ind for, at man skal forhandle om det her eller ej.
Vi hørte bare hr. Peter Brixtofte puste sig op for sjette gang med høj stemmeføring.
Mener Venstre og hr. Peter Brixtofte, at man skal flytte ansvaret for selskabsligningen fra det kommunale regi over til det statslige regi?
Carsten Koch (S), 1997-12-10:
Vi er tæt på juletiden, men jeg synes ikke, at vrøvlet behøver at blive så omfangsrigt.
Der er ikke på nogen måde tale om noget som helst, der har med udlicitering at gøre i den udgave, som hr. Peter Brixtofte udlægger det.
Der er alene tale om, at to myndigheder - et statsligt regi og et kommunalt regi - som har myndighedsbeføjelser, aftaler, hvordan opgaven skal fordeles mellem dem.
Det er den statslige myndighed, der har ansvaret og udlægger det efter aftale til en anden offentlig myndighed.
Alt det pjat med EU's udliciteringsregler osv. vil jeg sige er noget, som vi ikke behøver at diskutere overhovedet.
Jeg synes også, det er en måde at afspore problemstillingen på.
Det er altså ikke relevant at komme ind
på den slags overvejelser.
Det er spørgsmålet om, at to myndigheder aftaler en arbejdsdeling, og det er altså det, det drejer sig om.
Så jeg synes, hr. Brixtofte skal komme ind på sporet igen.
Frank Aaen (EL), 1997-12-10:
Jeg er sådan set enig i mange af de bekymringer, hr. Peter Brixtofte gør sig vedrørende de kommunalt ansattes vilkår i forbindelse med udliciteringer og gentagne udliciteringer som dem, der blev gennemført under VK-regeringen i sin tid, og derfor vil jeg godt stille hr. Peter Brixtofte det ganske enkle spørgsmål: Gælder denne omsorg for de kommunalt ansatte og disse bekymringer over konsekvenserne af udliciteringen kun de ansatte i skatteforvaltningen?
Gælder omsorgen også ansatte på sygehuse, ansatte i vejafdelinger, alle mulige andre kommunalt ansatte, eller er det kun en lille gruppe?
Peter Brixtofte (V), 1997-12-10:
Det er sådan, at der er vedtaget et EF-direktiv om virksomhedsoverdragelse, som er omsat til lov om virksomhedsoverdragelse, og det følger man naturligvis også i kommunerne, når man udliciterer.
Det betyder, at når man udliciterer en bestemt offentlig opgave til et privat firma, skal alle de ansatte, der hidtil har beskæftiget sig med den opgave i kommunen, ansættes i det private firma med de samme lønforhold, inden for det samme overenskomstområde og efter de samme aftaler.
Det er den holdning, jeg synes er den rigtige, og det vil sige, at hvis staten vil overtage ligningsarbejdet fra kommunerne, skal man jo gøre det rigtigt og sige, at nu overtages told- og skatteregionerne fra kommunerne, og dermed må alle medarbejderne fra kommunerne også overtages, sådan at alle medarbejderne overføres til told- og skatteregionerne i henhold til den lov om virksomhedsoverdragelse, som er gældende. Min omsorg er altid gået på, at uanset hvad man udliciterer, skal man tænke på medarbejdernes ve og vel, og det vil sige, at de naturligvis ikke skal lide under, at det er en anden, som skal udføre opgaven end tidligere, hvad enten det er staten i stedet for kommunerne eller private i stedet for kommunerne.
Men jeg er meget imod det, som bliver foreslået her, hvor der bliver en skalten og valten med vores kommunale medarbejdere.
Jacob Buksti (S), 1997-12-10:
Dette lovforslag er et resultat som også de tidligere lovforslag her i dag af finanslovforhandlingerne mellem regeringen og henholdsvis CD, SF og hr. Jacob Haugaard
, og det er samtidig en ændring af de tidligere fremsatte lovforslag om en række punktafgifter og emballageafgifter.
I Socialdemokratiet støtter vi lovforslaget og ændringerne i forhold til de tidligere forslag, men vi er naturligvis åbne over for overvejelser, som kan forbedre afgifterne, og vi er i den forbindelse opmærksom på, at Miljøstyrelsen arbejder med en redegørelse for emballageafgiften generelt og vil derfor være åbne for en eventuel revision af afgifterne i forbindelse med denne rapports fremlæggelse.
Peter Brixtofte (V), 1997-12-10:
Det er jo så banalt, at det er til at græde over.
Nye afgifter, ja, og hvad er det næste?
Jeg håber ikke, at skatteministeren læser i historien om, hvordan andre regeringer har fundet på nye afgifter.
Peter den Store, zaren af Rusland, havde jo utrolig mange emner for sine afgifter, f.eks. beskatning af skæg - det tror jeg nu nok at skatteministeren vil være imod - beskatning af fødsler, af begravelser, af hatte, hvis man havde en anden religion, og
hvad det nu kunne være.
Venstre er imod højere afgifter.
Vi vil heller ikke have flere afgifter.
Vi vil have lavere skatter.
Det betyder, at vi selvfølgelig skal lave om på, hvordan vi indretter den offentlige sektor.
Der skal være langt, langt bedre forhold for de ansatte, så de kan klare det bedre, der skal være valgfrihed for borgerne osv. Alt det kan sikre, at vi får en bedre fungerende offentlig sektor med et lavere skattetryk, og det arbejder vi for.
Vi er meget imod nye afgifter, og vi er bare glade for, at der kun er nogle ganske få måneder tilbage af denne regerings levetid, så der kan næppe nå at blive gennemført ret meget mere.
Jacob Buksti (S), 1997-12-10:
Jeg må altså tilstå, at jeg slet ikke kan forstå, at hr. Peter Brixtofte skulle helt til Rusland for at finde fantasifulde afgifter.
Jeg må tilstå, at jeg troede den, han ville have nævnt, var den, som den tidligere borgerlige regering kom med, den, der gik under navnet huller i isen, hvor det var sådan, at der skulle have været opkrævet gebyr for at gå ud på isen og slå hul i den.
Det interessante var så, at man havde glemt at få undtaget fangererhvervet på Grønland, så det var dem, der kom i deputation i udvalget.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-10:
Der var hr. Jacob Buksti hurtig med at finde en god afgift.
Der var også den med afgift på import af bidronninger, og så vidt jeg ved, var det i hvert fald ikke noget, den borgerlige regering afskaffede. Sidste gang disse afgifter blev reguleret, vil jeg sige til hr. Peter Brixtofte
Derfor synes vi faktisk, at den voldsomme afgiftsforhøjelse, der kom dengang, som jo var en stor procentdel af varens pris, faktisk er blevet udhulet så meget, så vi nu godt kunne indhente en lille bitte del af den inflatoriske effekt, der i øvrigt har været på de underliggende varer.
Peter Brixtofte (V), 1997-12-10:
Fru Elisabeth Arnold har fuldstændig ret i at vise tilbage til en tid, hvor Venstre var afhængigt af Det Radikale Venstre og derfor var nødt til gang på gang at forhøje afgifterne.
Det, vi ser frem til, er selvfølgelig en periode, hvor vi har et Det Radikale Venstre-frit flertal, hvor vi kan gennemføre det, vi egentlig mener, og ikke alt det, vi er tvunget til af Det Radikale Venstre - og jeg tør slet ikke have hr. Jacob Buksti gående rundt og være forvirret ret lang tid ad gangen.
Udlicitering: At man først tager opgaven fra en kommune og giver den til staten og så udliciterer, hvor kommunen selv har lov til at byde med, har ikke en pind med udlicitering at gøre.
Det er det rene sludder og vrøvl.
Brian Mikkelsen (KF), 1997-12-10:
Dette lovforslag, der savner enhver samfundsmæssig og miljømæssig begrundelse, er samtidig på en lang række konkrete områder
yderst uheldigt for virksomhederne.
Det lader jo til, at regeringen kun råder over et eneste redskab, når det kommer til lapning af den offentlige økonomi, nemlig nye mere eller mindre tvivlsomme afgifter. Hvis vi ser på, hvad denne regering alene har gennemført i 1997, kan vi tage grønærtpakken til 200 mio. kr., afgiftsforhøjelse på både øl og vin til 125 mio. kr., lufthavnsskat på 125 mio. kr., forhøjelse af stempelafgiften på 250 mio. kr., en afkortning af kredittiden for lønsumsafgiften til 1,9 mia. kr., en afkortning af kredittiden for momsafregning for landbruget til 650 mio. kr., acontoskatteordning for alle virksomheder til 2,8 mia. kr. og - jeg bliver helt forpustet - sygeskatten til arbejdsgiverne til 447 mio. kr. Det er kun i 1997, men nu er 1997 heldigvis ved at rinde ud, så vi kan ikke frygte så mange flere nye skatter og afgifter. Sagen er jo den, at nye skatter og afgifter ikke er svaret på en fornuftig økonomisk politik.
Vi har sagt det før, og vi gentager gerne, at man skal finde besparelser inden for egne rækker.
Vi foreslog under finanslovforhandlingerne at levere besparelser for mindst 2 mia. kr. Danmark er i højkonjunktur, og det bør også kunne give det økonomiske spillerum til at skære ned, hvor det er nødvendigt.
I stedet for at lade borgerne finansiere den offentlige sektors kapitalbehov ved nye skatter og afgifter, hver gang man mangler penge, bør der fokuseres på en indsats på at forbedre de danske virksomheders konkurrenceevne og derigennem få større provenu på allerede eksisterende skatter og afgifter.
Alt det andet synes vi i Det Konservative Folkeparti virker dybt utroværdigt, for skatter og afgifter er jo ikke sundt hverken for borgerne eller for virksomhedernes internationale konkurrenceevne.
Det vil derfor være at binde endnu en klods om benet på dem, hvis pakken bliver vedtaget.
Vi kan derfor ikke støtte pakken.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-10:
Det er en bemærkning, der ikke kræver noget svar.
Jeg vil blot konstatere, at hr. Brian Mikkelsen i sin opremsning glemte den tvungne opsparing, ATP, som De Konservative jo var med til, men det var måske derfor, hr. Brian Mikkelsen glemte den.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-10:
Det Radikale Venstre går ind for det foreliggende forslag.
Vi troede faktisk, der var et forlig med SF på dette område, og jeg er derfor stærkt bekymret over den udsigt til yderligere filigranarbejde, som SF vil lægge i dette forslag.
Det Radikale Venstre bliver altid beskyldt for at være meget omhyggelige, og at vi altid skal vende og dreje sætningerne tre eller fire gange, men jeg tror altså, at vi i SF's udspil dér har fundet vores overmand.
Derfor er jeg stærkt bekymret ved den udsigt til forsinkelse af lovforslaget, som bliver nævnt her af hr. Jes Lunde, og jeg ville være stærkt beroliget, hvis hr. Jes Lunde gik op og bekræftede, at han stadig væk står ved forliget, og at det stadig væk skal gennemføres, så den fulde finanseffekt kommer igennem i 1998.