Jann Sjursen (KRF), 1999-01-28:
Debatten om en grundlovsrevision har jo stået på i flere år, og Folketinget har tidligere som i dag på foranledning af både SF og Kristeligt Folkeparti drøftet spørgsmålet om nedsættelse af en forfatnings- eller grundlovskommission.
Jeg vil godt indledningsvis understrege, at vi fra Kristeligt Folkepartis side ikke har fremsat vort beslutningsforslag om nedsættelse af en forfatningskommission, fordi vi er stærkt utilfredse med den nuværende grundlov.
Det vil efter vores opfattelse heller ikke være nogen katastrofe, hvis den ikke bliver ændret inden for en nærmere årrække.
Vi kan sagtens leve med den nuværende grundlov, hvis så skal være.
Ikke desto mindre finder vi, at grundlovsjubilæet i år er en naturlig og kærkommen lejlighed til at igangsætte et kommissionsarbejde, der kan forberede en ændret grundlov.
Godt nok har den nuværende grundlov vist sig særdeles slidstærk, men det er alligevel snart 50 år siden, at den sidst blev ændret, nemlig i 1953.
Siden dengang er der opstået nye problemer og udfordringer, som den nuværende grundlov af gode grunde ikke forholder sig til. Det gælder helt åbenbart i forhold til det internationale samarbejde, sådan som flere ordførere også i debatten her i dag har påpeget.
Men det gælder efter vores opfattelse i forhold til det kraftige fokus, der i det seneste år også herhjemme har været på menneskerettigheds- og værdispørgsmål.
Her står en række internationale konventioner centralt også i den danske debat, men den danske grundlov afspejler det ikke på samme måde som andre landes forfatninger, f.eks. den europæiske menneskerettighedskonvention.
Det er uheldigt, synes vi, fordi vi netop i international sammenhæng føler os forpligtet til at være i front på det område.
De to beslutningsforslag, som vi har drøftet her i dag, har lidt forskellig karakter, men jeg forstår det sådan, at både SF's og Kristeligt Folkepartis mål er det samme, nemlig at få nedsat en kommission, der kan forberede en grundlovsændring.
Kristeligt Folkeparti, vil jeg godt sige, kan naturligvis støtte SF's beslutningsforslag, selv om vi bestemt ikke deler alle de synspunkter, som SF fremfører i beslutningsforslaget og specielt i bemærkningerne, og da slet ikke det helt overordnede synspunkt, at grundloven i højere grad skal tage udgangspunkt i en socialistisk opfattelse.
Men vi er enige med SF i, og det synes jeg sådan set er væsentligt også at understrege her ved afslutningen af debatten, at kampen om, på hvilke punkter grundloven skal ændres, eller hvilke tilføjelser der så skal gøres, fundamentalt set er en værdikamp.
Det er et spørgsmål om, hvilke værdier vi hver især ønsker skal være de grundlæggende og præge vores samfund.
Det synes jeg klart kommer til udtryk i bemærkningerne til SF's beslutningsforslag, og her er vi enige.
Grundlovsdebatten skal altså ikke kun sigte på at ændre grundloven, men også være med til at igangsætte en helt fundamental værdidebat, hvis perspektiver rækker langt videre. Vort beslutningsforslag har haft til formål at få Folketinget til at tage stilling til nedsættelse af en forfatningskommission, hverken mere eller mindre.
Vi har ikke angivet, hvor mange medlemmer en sådan kommission skal have, eller efter hvilke kriterier medlemmerne skal udpeges.
Vi har heller ikke angivet, hvilke emner den skal belyse, eller arbejdsmetoder, og det er med velberådet hu.
Vi mener, at regeringen bør nedsætte forfatningskommissionen, men, og det er det afgørende, at det skal ske efter forhandling med Folketingets partier.
Dermed har vi egentlig forsøgt at lægge op til en fleksibel model, en model, som såmænd kan indeholde både høringer og ekspertgrupper, om det så skulle være.
Det afgørende er i den forbindelse, hvad regeringen og Folketingets partier kan blive enige om.
Netop fordi vi fra Kristeligt Folkepartis side ikke i vort beslutningsforslag har fremhævet de ønsker, vi har til ændring af grundloven, vil jeg gerne her kort redegøre for de punkter, som vi anser for at være væsentlige.
For det første ønsker vi, at grundloven tilføres et egentligt menneskerettigheds- og værdikatalog, sådan som det i øvrigt også gør sig gældende for andre landes forfatninger.
Via et sådant katalog kommer et fælles værdigrundlag stærkere til udtryk, og det er debatten herom, vi anser for at være væsentlig i en tid, hvor vi mest af alt gør værdier op i markedsværd.
Retten til liv er en af de grundlæggende menneskerettigheder, som vi derfor også finder det naturligt fandt vej ind i grundloven.
Vi er enige med SF i, at et forbud mod dødsstraf også vil være naturligt.
Endelig vil jeg pege på behovet for en præcisering af foreningsfriheden.
Det gælder også retten til uhindret at stå uden for foreninger, inklusive fagforeninger.
For det andet mener Kristeligt Folkeparti, at der er grund til at se på grundlovens bestemmelser vedrørende deltagelse i internationalt samarbejde.
Det gælder især overstatsligt samarbejde og helt specifikt EU.
§ 20 er efter vores opfattelse
ikke præcis nok.
For det tredje vil vi gerne have en klarere præcisering
af magtfordelingsprincippet, altså forholdet mellem den lovgivende, udøvende og dømmende magt.
Folketingets forretningsorden blev for et par år siden ændret, således at ministre har mulighed for at søge orlov fra Folketinget.
Ordningen er frivillig.
Vi ønsker statsministerens opløsningsret ophævet, så vi får faste 4-årige valgperioder, sådan som vi også kender det fra Norge.
Selv om en sådan ordning ikke er løsningen på alle parlamentariske kriser, er den alligevel at foretrække.
Vi tror, det vil give større parlamentarisk stabilitet, og vi kender jo til ordningen fra amts- og byrådene.
Alternativt, og det synes vi da også er værd at overveje, kunne det være en løsning, hvor statsministeren alene med et folketingsflertal i ryggen kunne udskrive valg. For det femte finder vi det helt naturligt, at tronfølgeloven søges ændret i forbindelse med en grundlovsændring, således at mænd og kvinder får lige adgang til tronen.
Mange temaer skal belyses, inden vi kan nå så langt som at tage stilling til konkrete ændringer i grundloven, og der gik da også hele 7 år forud for grundlovsændringen i 1953, hvor tingene blev drøftet.
Grundighed skal også præge arbejdet denne gang og også et bredt politisk flertal.
Derfor må man selvfølgelig også konstatere på baggrund af debatten i dag, at det ikke er i dag, der bliver truffet en beslutning om, at vi får nedsat en kommission. Det kan vi så heller ikke gøre nu, men når vi senere skal stemme om sagerne.
Men jeg vil alligevel sige, at jeg synes, at vi oven på dagens debat kan konstatere, at selv om der ikke umiddelbart står et flertal af partier bag hverken vort eller SF's beslutningsforslag, er vi alligevel er kommet et skridt videre i processen, og at et flertal af partier i hvert fald er villig til at sætte skub i processen, måske ved et par høringer, og hvem ved efter drøftelser i Udvalget for Forretningsordenen også ved yderligere initiativer, f.eks. det forslag, som Venstre har fremført i debatten om nedsættelsen af en ekspertgruppe, som også kan bringe os nærmere målet: at få nedsat en kommission, der kan forberede grundlovsændringer. På den baggrund vil jeg godt sige tak til ordførerne i dag for de forskellige bidrag til, synes jeg, en konstruktiv debat langt hen ad vejen.
Jeg vil også godt takke statsministeren i den her forbindelse for en imødekommenhed,
selv om regeringen altså ikke umiddelbart kunne tilslutte sig hverken vort eller SF's beslutningsforslag.
Men som sagt synes jeg faktisk, at debatten har flyttet noget i dag, og at vi i hvert fald er kommet et skridt videre på vej mod nedsættelse af en kommission.