runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-10:
Så tror jeg ikke, fru Lotte Bundsgaard helt hørte mig.
Jeg er godt klar over, at fru Lotte Bundsgaards parti var med til at sikre, at der kom flere institutionspladser, mod at det blev væsentlig dyrere at få sine børn passet – det er jeg helt klar over – og at man derfor nu er vendt om og sagt, at man nu selv synes, at man rodede forældrene ud i for dyre institutioner, så nu trækker man lidt i land, og så gør man det på en måde, hvor det både koster noget for forældrene, og hvor man så begrænser mulighederne.
Men det, jeg egentlig spurgte om, var, hvorfor fru Lotte Bundsgaards parti, da man var i regering, ikke indførte pasningsgarantien, hvis det var det, der var så presserende.
For det er jo det, vi gør.
Vi står nu her konkret i handling og indfører en pasningsgaranti for alle børn fra 6-måneders-alderen, og det er det, fru Lotte Bundsgaards parti i regering ikke fik gjort.
Men trods det, at man ikke selv fik handlet, så har man ordene i munden til at spørge, hvorfor vi ikke har gjort det noget tidligere, og hvor ærgerligt det dog er, at det her ikke er sket noget hurtigere.
Det kunne være sket, dengang fru Lotte Bundsgaards parti sad i regering.
Men vi bemærker nu, at det sker under en borgerlig regering, det sker under en konservativ minister.
Det er bare kendsgerningerne.
Lotte Bundsgaard (S), 2004-11-10:
Dette forslag vil jo selvfølgelig også gælde for frie børnehaver eller andre – i gåseøjne – slags børnehaver, vi har rundtomkring i kommunerne.
Det, der er afgørende for os, er, at vi i dag betaler en alt for høj pris for at få vores børn passet.
I dag skal man som sagt tjene ekstra 100.000 kr. for at få et barn passet i vuggestue og et barn i børnehave – for at gøre det, man gerne vil, nemlig at gå på arbejde, tjene penge og betale skat.
Det synes vi er alt, alt for dyrt.
Til fru Charlotte Dyremoses spørgsmål, om vi egentlig gjorde noget for at skaffe ekstra institutionspladser, da vi havde regeringsmagten: Vi skabte over 100.000 ekstra pladser, fordi vi mener, det er vigtigt, at man kan få passet sine børn.
Men vi synes altså, tiden er kommet, hvor det er blevet for dyrt at få vores børn passet.
Vi har også hørt socialministeren sige det samme: at give 3.000 kr. for en vuggestueplads er lige i overkanten.
Det gør regeringen ikke noget ved.
Vi har et ret godt forslag, nemlig at det maksimalt skal koste 1.000 kr. at få sit barn passet.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-10:
Jeg kan jo kun værdsætte, at fru Lotte Bundsgaard ønsker at støtte den konservative ministers forslag, da det også er et ønske fra konservativ side at få en pasningsgaranti.
Fru Lotte Bundsgaard udtrykker så en vis utålmodighed, og det undrer mig jo, for det er kun 3 år siden, at fru Lotte Bundsgaards parti var i regering og derfor havde fuld mulighed for at indføre en pasningsgaranti, men valgte ikke at gøre det.
Så er det ikke lidt at vende på en tallerken, at man altså kun har ordene i munden og ikke har dem i handling, når man sidder i regering?
Det var den ene ting.
Den anden ting ud over det økonomiske aspekt, det her med, at man selv er med til at betale for det 1.000-kroners-loft: Glemmer fru Lotte Bundsgaard ikke behændigt at fortælle, at det her sandelig kun gælder for ganske bestemte typer institutioner, sådan at man på den måde vil tvinge forældrene til at få deres børn passet i ganske bestemte former for institutioner og ikke i forskellige alternative, f.eks. private, pasningsmuligheder?
For dem går man ikke ind for i Socialdemokratiet, og derfor ønsker man at tvinge forældrene via en økonomisk pisk over i den institutionsform, som Socialdemokraterne finder er bedst for forældrene.
Lotte Bundsgaard (S), 2004-11-10:
Hvis han havde læst vores forslag, ville han have kunnet se, at de, der er på hel eller delvis friplads, bliver kompenseret fuldstændig, så derfor vil de ikke opleve en nedgang.
Hans Andersen (V), 2004-11-10:
Der er i dag ca. 200.000 familier i Danmark, som er omfattet af en friplads.
Socialdemokraterne ønsker at skære i børnechecken, og disse familier, som i dag ingenting betaler, vil så opleve, at børnechecken bliver skåret.
Er det ikke korrekt forstået?
Lotte Bundsgaard (S), 2004-11-10:
Jeg tror egentlig godt, at ordføreren kender til vores forslag, nemlig det, at vi maksimalt skal give 1.000 kr. for at få et barn passet i en daginstitution.
Men når vi nu skal give det samme for at få et barn passet, uanset om det er et barn på 1 år eller et barn på 5 år eller et barn på 7 år, så synes vi også, det er rimeligt nok, at man får den samme størrelse børnecheck.
Det vil sige, at vi, der har helt små børn, der går i vuggestue, vi, der har børn, der går i børnehave, vil få en lidt lavere børnecheck.
Men det kan på ingen måde finansiere hele forslaget.
Det vil sige, at vi, som får en lidt lavere børnecheck, end vi får i dag, betaler halvdelen af det, forslaget koster.
Mange familier vil tjene 1213.000 kr. om året, og det vil de, fordi vi synes, det er alt, alt for dyrt at få vores børn passet i dag.
Maksimalt 1.000 kr. for at få børnene passet, og der dækker vi halvdelen via vores finanslovforslag, og den anden halvdel via at vi sænker børnechecken.
Men alle, der får deres børn passet i en daginstitution, vil tjene penge på det her eller have det samme, som de har i dag.
Hans Andersen (V), 2004-11-10:
Når man fra Socialdemokraternes side siger, at man vil have en forældrebetaling på maks. 1.000 kr. for en plads i børnehaven, er det så også korrekt, at det sådan set er børnefamilierne selv, der skal finansiere denne nedsættelse i forældrebetalingen?
Man undlader jo behændigt at nævne, at man vil sætte børnechecken ned for børnefamilierne, så de sådan set får lov til selv at betale denne gave, man nu lader forstå at børnefamilierne skal stilles i udsigt.
Lotte Bundsgaard (S), 2004-11-10:
Alle kender vi til sager, hvor mennesker vender på en tallerken og lige pludselig mener noget helt andet end det, de ellers har kæmpet for med næb og kløer.
Det kan ofte være træls at opleve, at ens debatpartner ændrer synspunkt.
Men det kan også være en god ting.
Det kan også være sådan, at man tænker, at så nyttede det faktisk, vores debat gav resultater.
Sådan har det været i den her sag.
Gang på gang har vi hørt ministre og folketingsmedlemmer fra De Konservative og Venstre sige, at der ikke var behov for en pasningsgaranti.
Nu er regeringen heldigvis blevet klogere og foreslår selv en pasningsgaranti.
Det er vi glade for.
Vi er glade for pasningsgarantien, fordi den giver forældrene mulighed for selv at bestemme, hvornår de vil starte på arbejde igen efter endt barselorlov.
Pasningsgarantien giver forældrene mere frihed til at bestemme, hvordan de vil indrette sig.
Den giver familierne mulighed for at skabe lidt mere sammenhæng i hverdagen.
Så vi Socialdemokrater tilslutter os den pasningsgaranti, vi gang på gang har fremsat forslag om her i Folketingssalen.
Men nu hvor vi endelig er i gang med at forbedre familiernes hverdag, vil jeg godt opfordre til, at regeringen tænker lidt videre over, hvad der yderligere skal til for at lette på familiernes hverdag.
Vi har mange gange hørt statsministeren sige, at der skal mere sammenhæng mellem familieliv og arbejdsliv.
Nu hvor regeringen har erkendt, at vi havde ret i vores forslag om børnepasningsgaranti, kunne regeringen så ikke tænke lidt mere over bl.a. tre forslag, vi har, til forbedring af børnefamiliernes vilkår?
Mange familier har i dag en trængt økonomi, og det er der ikke noget at sige til, det er nemlig temmelig dyrt at få råd til det hele.
Især er det meget dyrt at få børnene passet.
I dag skal man faktisk tjene 100.000 kr. ekstra for at betale det, det koster at få passet et barn i vuggestue og et barn i børnehave.
Alt for mange steder er der ikke penge nok til pasning af børnene, og der er slet ikke penge til at gøre en ekstra indsats for at bryde den negative sociale arv.
Derfor foreslår vi, at der afsættes 500 mio. kr. til et løft af daginstitutionerne.
Alle forældre kender den her ubehagelige fornemmelse i maven, man har på de dage, hvor vi går på arbejde, selv om vi godt ved, at vi burde have beholdt vores børn hjemme fra daginstitutionen eller skolen.
Børnene er måske lidt sløje eller har bare brug for, at vi er hos dem.
Vi vil give forældre bedre mulighed for at kunne blive hos deres børn.
Derfor foreslår vi, at forældrene skal have mulighed for at kunne omveksle en del af deres barselorlov til op til 60 omsorgsdage.
Forslaget koster ikke ekstra penge, men giver forældrene en bedre mulighed for at forene et godt familieliv med et godt arbejdsliv.
Desværre gik der næsten 3 år, før regeringen indså, at der var brug for en børnepasningsgaranti.
Kan I ikke ombestemme jer lidt hurtigere, næste gang I vil forbedre forholdene for børnene og deres familier?
Det vil vi Socialdemokrater i hvert fald gerne opfordre jer til.
Hans Andersen (V), 2004-11-10:
Lovforslaget her lægger op til at indføre en landsdækkende pasningsgaranti til alle børn, fra de er ½ år, og til de begynder i skole.
Som det fremgår af forslaget, er der en række kommuner, der endnu ikke har indført pasningsgarantien, og derfor er der behov for denne lov, hvor de gældende regler gøres obligatoriske, så vi kan få de sidste kommuner med.
For Venstre er det af stor betydning, at vi skaber bedre vilkår for børnefamilierne.
Familierne er en grundsten i samfundet, og når familierne har det godt, så har samfundet det også godt.
Men det kræver sammenhæng mellem arbejdsliv og familieliv for den enkelte familie.
Fra januar 2002 blev barselorloven udvidet til 1 år med fuld dagpengesats, og den blev gjort fleksibel, for familierne er jo ikke ens, hver familie har sine behov.
Kommunerne har fået mulighed for at yde tilskud til familier, der selv vælger at passe deres børn, og siden den 1. januar i år har forældre haft ret til at vælge dagtilbud i andre kommuner end den, de er bosiddende i.
Familien er altså kommet i centrum.
Det er blevet lettere at være børnefamilie.
Og hvis en kommune ikke kan opfylde pasningsgarantien, skal den naturligvis dække udgifterne til privat pasning eller en plads i et dagtilbud i en anden kommune.
I Venstre kan vi derfor bakke fuldt op om dette lovforslag og dets intentioner.
Sandy Brinck (S), 2004-11-10:
Ministeren får det til at lyde, som om forældrene kan tage de her valg fuldstændig uafhængigt af deres økonomiske situation.
Det synes jeg måske nok er at forholde sig lidt lempeligt til virkeligheden.
Men det, jeg egentlig tager ordet for her i anden omgang, er at sige, at ministeren åbenbart ikke havde tid til at svare på spørgsmålet om fripladser, hvor jeg tilbyder, at vi gerne vil være med til at finde pengene, hvis ministeren inviterer til, at vi kan sætte os om et fælles bord.
Det er jo ikke store summer, vi skal finde.
Det er 10 mio. kr., og det mener jeg burde være en mulighed.
Jeg synes, tiden er forpasset nu, og derfor kan vi jo ikke stå her og vedtage et forslag, som vi ikke har nogen dækning for er finansieret.
Så ved jeg ikke, hvordan man vil finde dem – om Socialdemokratiet har nogle kasser, man pludselig kan finde penge i.
Så det kan jeg simpelt hen ikke love.
Jeg synes, det vil være uansvarligt at love noget, man ikke har pengene til.
Så det er simpelt hen svaret på det spørgsmål.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Jeg kvitterer for, at ministeren lød forholdsvis åben i sin første besvarelse i forhold til at kunne nå frem til nogle ændringer.
Men ministeren siger også i sin besvarelse, at det er uhensigtsmæssigt, at et barn på et halvt år skal have en madpakke med, og derfor vil jeg spørge, om familieministeren så ikke mener, at det burde være sådan, at man i vuggestuerne simpelt hen har det som et krav, at mad indgår som en del af pasningstilbuddet.
Det ville jo være en nem måde at undgå den uhensigtsmæssighed på, som ministeren selv påpegede.
Det kunne vi jo lovgive om.
Så vil jeg sige i forhold til fripladsordninger, at det jo er ærlig snak, at ministeren ikke har de penge, men jeg lyttede mig til, at det ville ministeren sådan set gerne have haft, så vi kunne lave det, og derfor vil jeg bare sige, at hvis vi nu går til bordet med en positiv indstilling, så kunne det jo være, vi kunne finde de penge sammen.
Derfor kvitterer jeg for, at det lød, som om ministeren faktisk var indstillet på, at vi prøver at lave en fripladsordning.
Det synes jeg er det afgørende, at man har det valg.
Så kan der også være nogle forældre, der sidder og siger: Vi vil godt have en billig pris på vores daginstitution, og derfor har vi stemt på nogle politikere, der har besluttet, at der ikke skal være mad i daginstitutionerne, og vi vil heller ikke være med til at betale til en madordning, så vi giver vores små børn madpakker med.
Jamen det må jo så være op til de forældre.
Jeg har et andet syn på det.
Jeg synes, det er mest hensigtsmæssigt, at der bliver mulighed for madordninger, hvis ikke der er det, for det synes jeg som sagt er hensigtsmæssigt, men jeg vil nu ikke være med til generelt at begrænse kommunernes råderet på det her område.
Line Barfod (EL), 2004-11-10:
Jeg skal gerne prøve at sige det endnu tydeligere: Jeg mener ikke, at madordningen skal være afhængig af forældrenes betaling.
Jeg mener, at alle børnehaver og vuggestuer skal levere madtilbud til børnene og ikke som noget, forældrene skal betale ekstra for.
Det skal være en del af det samlede tilbud, som det heldigvis er i nogle institutioner i dag, og som jeg er nervøs for at man vil afskaffe i nogle vuggestuer, som det fremgår af nogle af høringssvarene.
Pia Kristensen (DF), 2004-11-10:
Så kunne jeg godt tænke mig at komme med et andet eksempel: Vi har en børnehave, hvor alle børn er med i ordningen.
Mener fru Line Barfod så, at fordi Ole ikke har råd til at være med i den madordning, så skal man afskaffe madordningen?
Skal man så evaluere sådan en madordning, hver gang der kommer et nyt barn ind i institutionen?
Det er jo sådan set det, fru Line Barfod står og siger.
Jeg vil godt høre: Er det det, fru Line Barfod mener?
Line Barfod (EL), 2004-11-10:
Selvfølgelig skal lille Peter, eller hvem det nu er, have lov til at have sin madpakke med og sidde og spise den, hvis han enormt gerne vil det; det er indlysende.
Det er jo noget fuldstændig andet, end når man har et tilbud, som er for alle, og hvor man så siger: Men lille Peter må ikke være med, for hans forældre har ikke råd til at betale, så han skal have en madpakke med.
Stadig er der meget stor forskel på, om det er et tilbud, som indgår i det, man betaler for, når man betaler for vuggestue og børnehave, og som omfatter alle børn, eller om det er noget, der skal betales ekstra for oven i den høje pris, man i forvejen betaler.
Pia Kristensen (DF), 2004-11-10:
Jeg kunne godt tænke mig at få fru Line Barfod til at forklare mig: Lad os nu sige, at vi har en børnehave, hvor de fleste børn godt vil være med i madordningen, men så er der altså en lille dreng, som absolut ikke ønsker at være med i madordningen, ikke på grund af økonomi, men fordi han elsker at have sin røde eller blå madkasse med i institutionen.
Vil fru Line Barfod så forhindre, at man kan oprette en madordning?
Fru Line Barfod ryster på hovedet, men fru Line Barfod taler om, at hvis ikke alle kan være med, så skal man ikke kunne oprette en madordning.
Lotte Bundsgaard (S), 2004-11-10:
Jeg er meget glad for, at fru Charlotte Dyremose bekræfter mig i, at det, vi gjorde, da vi havde regeringsmagten, var at skabe over 100.000 ekstra institutionspladser, så vores børn kan blive passet; det var at sikre, at vi kunne gå på arbejde om morgenen og være sikre på, at vores børn blev passet på god vis.
I dag er der så 22 kommuner, som ikke har børnepasningsgaranti.
Det har vi kæmpet for at få de sidste 3 år.
Vi har oplevet, at konservative ministre, konservative folketingsmedlemmer, Venstreministre, Venstrefolketingsmedlemmer har været imod det.
Jeg vil bare gerne i dag rose regeringen for nu at være med på vores forslag om, at vi har pasningsgaranti.
Og jeg vil egentlig også godt takke fru Charlotte Dyremose for den ros, hun kom med, nemlig at vi under vores regeringsperiode gjorde rigtig, rigtig meget for at få skabt rigtig mange flere børnehavepladser og vuggestuepladser.
Nu mangler vi så bare det næste skridt, nemlig at det bliver billigere at få vores børn passet, maksimalt 1.000 kr., og at forældrene får mere fleksibilitet, så man kan få nogle omsorgsdage, dem, vores børn har så enormt meget brug for.
Ulla Tørnæs (V), 2004-11-10:
Jeg kan blot gentage, både hvad jeg sagde i mit oprindelige svar, og hvad jeg allerede har nævnt over for hr. Aage Frandsen: Der bliver selvfølgelig mulighed for i forbindelse med selve lovarbejdet at tage del i lovarbejdet, nøjagtig sådan som der altid vil være det.
Det gælder både selve lovarbejdet omkring overgangen til selveje, som er den egentlige udmøntning af kommunalreformen, og det opfølgende lovgivningsarbejde i forbindelse med styringsanalysen samt taxameterfastsættelsen på kommende finanslove, for så vidt angår gymnasiernes taxameterstørrelse.
Så der bliver rig lejlighed for både SF og Socialdemokraterne til at deltage i det lovgivningsmæssige arbejde, selv om man ikke er en del af forliget bag kommunalreformen.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-10:
Blot i al fredsommelighed: Det var mit indtryk, da jeg hørte mig selv, at jeg holdt en meget fredsommelig tale og egentlig roste og glædede mig osv.
Så udtrykte jeg en stille undren over, at 400 mio. kr. blev til 50 mio. kr. i løbet af ganske få uger eller måneder.
Det er klart, at det altid vækker min opmærksomhed, når sådan noget sker, fordi jeg er opdraget i et parti, der altid har haft for vane, at økonomien skulle hænge sammen.
Derfor var jeg dybt optaget af den øvelse, og derfor vil jeg være meget tilfreds med, at vi under udvalgsarbejdet får en dokumentation for, at enten tingenes tilstand eller erkendelsen i ministeriet har ændret sig ganske dramatisk i løbet af en måneds tid.
Begge dele vil være fint nok, for der skal selvfølgelig ikke udbetales flere penge, end det koster.
Men jeg vil selvfølgelig fremlægge tallene og grundlaget for beregningerne for udvalget, så det bliver helt åbenlyst, hvad der ligger til grund for det, og jeg vil også sige helt stilfærdigt, at jeg bare har svært ved at forstå, at man ikke kan glæde sig over, når noget man troede kostede flere penge, koster færre penge.
Det var derfor, min undren blev vakt, da jeg hørte især fru Line Barfod, men selvfølgelig bliver økonomien i forslaget oversendt til udvalget.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Ida Jørgensen (RV), 2004-11-10:
Også Det Radikale Venstre vil meget gerne have en pasningsgaranti, og specielt jeg, der har fået mine børn passet, men først kunne få en plads til dem, da de var 17 måneder, synes, det er en stor dag at kunne være med til at indføre en pasningsgaranti.
Så ingen tvivl om, at vi går ind for en pasningsgaranti.
Men derfor er det også næsten svært at komme til det næste punkt, det med finansieringen, for det har optaget os meget.
Kan man virkelig få en pasningsgaranti for 100 mio. kr. om året?
Hvis det så oven i købet kun er 54 mio. kr. over 4 år, altså hvis det går helt ned på det, så begynder vi måske at være lidt tvivlende over for det.
Så må vi jo så se på, om det rækker.
Det, vi kan være bange for, er, at kommunerne i bar lovlydighed vil forsøge at få flere børn ind på stuerne, end der egentlig er plads til, at der vil være flere børn pr. pædagog, og hvad man nu ellers har af skruer, som man kan begynde at dreje på, for en ting er jo, at vi har en plads at aflevere vores barn i, det er jo godt, men hvis det ikke er en plads, der er så god, så vi kan være trygge ved at aflevere barnet, så er vi jo nået lige vidt.
Derfor går vi gerne ind for pasningsgaranti, og så ser vi på, om vi nu også får sendt penge nok med, sådan at det ikke bare bliver tom tale.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-10:
Jeg er meget glad for spørgsmålet, for det er lige præcis det, vi vil være meget optaget af i udvalgsbehandlingen, at man ikke udskriver det, man kunne kalde dækningsløse checks, men at der er sikkerhed for, at pasningsgarantien også kan lade sig gøre, at der er sikkerhed for, at pengene er der til det beløb.
Så det vil vi være meget optaget af under udvalgsbehandlingen.
Line Barfod (EL), 2004-11-10:
Hr. Villy Søvndal talte om 100 mio. kr. om året, men det fremgår af finanslovaftalen, at vi taler om 54 mio. kr. i alt i perioden 2005 til 2008, hvilket er en del mindre end 100 mio. kr. om året i 4 år.
Jeg vil bare høre, om det også vil indgå i SF's overvejelser om finansieringen, at vi altså taler om et beløb, der er langt, langt mindre end det, som regeringspartierne har forsøgt at sælge tidligere i offentligheden, og som kommunerne allerede dengang sagde var betænkeligt lidt i forhold til at opnå det ønskede resultat.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-10:
Jeg vil meget gerne – og det sagde jeg også lige før, og det gentager jeg så igen –
samarbejde med alle partier her i Folketinget om at gøre mest muligt for at skabe størst mulig fleksibilitet for børnefamilierne.
Derfor vil jeg meget gerne se meget positivt og meget konstruktivt på alle forslag, herunder det forslag, fru Lotte Bundsgaard her omtaler.
Det ændrer ikke ved, at jeg naturligvis altid vil have en præference med hensyn til, hvad jeg mener er mest konstruktivt.
Men jeg vil meget, meget gerne se på det her forslag.
Jeg synes ikke, vi skal forhandle det her lige nu, der forhandler vi om pasningsgarantien, og den håber jeg så, vi kan få gennemført i et samarbejde, og så kan vi videre se på, hvordan vi i øvrigt kan give børnefamilierne de bedst mulige forhold i fremtiden.
Jeg skal så lade være med at rose mig af, hvad vi har gjort i fortiden, men blot endnu en gang rose mig af, hvad vi gør her og nu i dag, nemlig gennemfører den pasningsgaranti, som det åbenbart har været så svært at få gennemført i så mange år også under en socialdemokratisk regering.
Lotte Bundsgaard (S), 2004-11-10:
Jeg bliver altså nødt til nu at sige, at det her med at stå og rose sig af, hvilke ting man har gjort igennem tiderne, tror jeg, man skal passe på med som politiker.
Men bare for historieforståelsens skyld: Der blev under SR-regeringen skabt 170.000 ekstra pasningspladser til vores børn.
170.000!
Bare så vi er enige om, hvem det er, der har gjort noget for at sikre, at vi kan få vores børn passet.
Men fru Charlotte Dyremose svarede faktisk ikke på mit spørgsmål.
Vi har jo stillet et ganske konkret forslag om, at man skal kunne veksle en del af sin barselorlov til omsorgsdage, man har et retskrav på.
Jeg har set fru Pia Christmas-Møller blive citeret for i avisen, at Det Konservative Folkeparti synes, det var en god idé.
Når fru Charlotte Dyremose nu taler så meget om fleksibilitet, kunne det være meget godt at høre et ja eller nej til, om det er et forslag, som Det Konservative Folkeparti bakker op om.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-10:
Jeg sagde sådan set ikke, at jeg var sur eller noget som helst lignende over, at fru Lotte Bundsgaard bakkede op om det her forslag.
Det er jeg sådan set glad for, for så bliver flertallet endnu bredere end det flertal, der har været ansvarligt nok til også at være med i en aftale, der finansierer forslaget.
Jeg undrer mig bare over, at rosen skal suppleres med sådan en utålmodighed, når nu man sidder i et parti, der jo sådan set var det største i en regering gennem et årti, og man ikke dér fik tingene gennemført.
Så spørger fru Lotte Bundsgaard til yderligere muligheder for at gøre barselorloven fleksibel, give børnefamilierne bedre fleksibilitet på forskellige andre områder, og der kan jeg kun sige til fru Lotte Bundsgaard, at jeg meget gerne vil indgå i en konstruktiv dialog med alle partier her i Folketinget om at gøre forholdene for børnefamilierne mest muligt fleksible.
Så jeg synes, vi skal fortsætte den konstruktive dialog om, hvordan vi gør det bedst rent praktisk.