runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Vibeke Peschardt (RV), 2001-05-21:
Vi synes i Det Radikale Venstre egentlig, at det er en god ting, at man på denne her måde får belyst hele spørgsmålet om økologi som sådan.
Jeg vil sige, at det nok er en af de mest teoretiske redegørelser til Folketinget, jeg har set meget længe.
På den anden side er der jo rigtig god pædagogik i, at vi får gennemgået sagen på den her måde og så får belyst nogle af de dilemmaer, der jo helt klart er i økologisk produktion ikke bare i Danmark, men også i EU.
Det synes vi naturligvis vores eget er.
Et af dilemmaerne, jeg godt vil påpege, er jo, at den almindelige folkelige forventning til det her jo er, at der i virkeligheden ikke er tilsætningsstoffer i noget af det.
Diskussionen om, at økologiske fødevarer er sundere end andre fødevarer, skal jeg ikke gå ind i.
Det, man i virkeligheden mister fokus på i al den slags, er jo, at økologi også er til - eller specielt er til - for miljøets skyld, for jord, for jordbehandling, for rent grundvand, for alt det, der i virkeligheden er hovedsagen i økologien for vores vedkommende i hvert fald, men nok også generelt. Dernæst vil jeg sige, at noget af det, jeg faldt over i redegørelsen, var det eksempel, der var om tilsætningsstoffer
til pasteuriserede æggehvider
Det viser jo med al ønskelig tydelighed, at hvis man ikke skal få salmonella af at spise æg, ja, så må der altså være gjort et eller andet ved rå æg i næsten enhver form.
Og for at bevare piskeevnen i de her æggehvider, ja, så bliver man altså nødt til at tilsætte et eller andet stof.
Og så er det jo ikke økologisk længere, når det er pasteuriseret.
Det vil sige, at uanset, hvor vi vender os hen, så bliver vi altså også nødt til at have tilsætningsstoffer i økologien. Vores indgang til eller udgang på det her er, at vi selvfølgelig skal have færrest muligt af dem.
Vi skal ikke have nogen, som er sundhedsskadelige eller på mange andre måder ødelæggende, og så skal man i øvrigt oplyse om de her ting, for folk tror jo faktisk, at de skal spise økologiske varer af hensyn til sundheden.
Meget få ved i virkeligheden, at det er af hensyn til miljøet.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-21:
Har jeg forstået ministeren rigtigt, og kan han bekræfte, at hans tale havde den konklusion: Vi kan intet, vi vil intet
heller ikke, når det gælder børn og kvinder.
Vi må vente, til EU gør noget.
Når det drejer sig om børns vådservietter, boblebad, shampoo og lignende ting, så lad os vente, lad os vente.
Kommer tid, kommer råd.
Er det korrekt opfattet?
Eller betyder den øgede bevågenhed om disse spørgsmål, at regeringen vil gøre et eller andet?
Svend Auken (S), 2001-05-21:
Der er ingen tvivl om, at en misforståelse kan være total.
Der er så lidt her i menneskelivet, der er totalt, men hr. Kolstrups misforståelse er total. Jeg mener, det er et helt forkert billede at give af regeringen.
Vi har prioriteret dette område meget højt, og vi er sammen med svenskerne blandt de meget få lande i verden, som har presset på for denne dagsorden.
Men det, der for alvor batter, er, når en stor gruppe lande går sammen, f.eks. at det største marked i verden samarbejder om at give regler.
Vi bruger såvel vores nationale indsats som indsatsen i EU som afsæt for globale regler, som det senest er sket med den vellykkede vedtagelse af POP-konventionen, altså konventionen om de persistente organiske forureningsstoffer.
Så jeg må sige, at det er en total misforståelse af regeringens hensigter.
Så må jeg i øvrigt sige, at hr. Kolstrup jo har en væsentlig del af æren for meget af det, vi laver, fordi han er med i det flertal, der gennemgående har støttet denne aktive linje.
Bortset fra at han har et traumatisk forhold
til selve ordet EU, har han været med, og derfor bør han bedre end nogen anden vide, hvor meget Danmark er gået i spidsen på disse områder.
Men det er ikke det samme, som at vi ikke kan gøre mere, og det lagde jeg præcis op til at vi vil gøre.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-21:
Javel, ét er hensigter, men noget andet er handlinger.
Jeg tvivler ikke på, og det har jeg i øvrigt observeret ved flere lejligheder og også kvitteret for, at Danmark har taget initiativer uden for Danmarks grænser.
Jeg ved også, at Danmark i enkelte henseender har foretaget nogle indgreb over for det ene og det andet stof, men mit spørgsmål går på: Vil regeringen foretage en systematisk udfasning af uønsket kemi af hensyn til børn og gravide kvinder?
Jeg spørger, fordi vi ved, og det er veldokumenteret, at børn er de mest sårbare væsener over for uønsket kemi.
Helen Beim (S), 2001-05-21:
Gennem Miljø-og Planlægningsudvalget bliver vi tit og ofte
orienteret om, hvor langt regeringen er nået i sammenhæng med EU-politikken på kemikalieområdet, og vi er fra Socialdemokratiets side meget godt tilfredse med, at den danske regering ligger i forreste linje, når det gælder om at nå nogle gode resultater på området. Jeg synes, det er et godt resultat, at vi arbejder på at lave et forbud imod blyforbindelser.
Jeg synes, det er et godt resultat, når vi vil forbyde MTBE i benzin, og jeg synes, det er et godt resultat, når man har en handlingsplan for, hvordan mængden af bromerede flammehæmmere kan formindskes; det er noget, som indgår i pc'ere og andre elektroniske apparater.
Jeg synes også, det er et godt resultat, når regeringen fokuserer på ftalater, altså de blødgørere, som bl.a. findes i legetøj.
Det er en utrolig stor mængde kemikalier, vi omgiver os med til daglig, og selvfølgelig må en ansvarlig regering være optaget af at få mængden af disse farlige kemikalier bragt ned. I forrige uge havde jeg den fornøjelse, at jeg sammen med andre medlemmer af Miljø- og Planlægningsudvalget var i Stockholm, hvor EU-landenes miljøudvalg havde et fælles møde.
Det fremgik ganske tydeligt, at også i de øvrige EU-lande er man meget optaget af Europa-Kommissionens hvidbog om en kemikaliestrategi.
Så sent som i marts måned havde vi i udvalget et samråd om netop den samme hvidbog, og senere i næste uge vil der jo være en stor fælleshøring med Miljø- og Planlægningsudvalget og Europaudvalget, om den samme problemstilling.
Jeg synes, det er interessant, at efter det møde, som fandt sted i Stockholm, var der et globalt møde, og her gik Greenpeace Norden - en ngo, der var repræsenteret på det pågældende møde - meget aktivt ind for, at vi skal være i forreste linje i fællesskabsregi, altså i EU-regi, for kun gennem et stort fælles samarbejde kan vi opnå de bedste resultater.
Med disse ord afviser vi beslutningsforslaget.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-21:
Jeg er enig i, at det er godt at stå sammen om at få udfaset kemiske stoffer, og mit spørgsmål går på: Hvad vil den socialdemokratiske ordfører gøre, indtil man har sikret en udfasning i EU-regi, hvis en sådan måtte komme?
Hvad vil den socialdemokratiske ordfører sige til de kvinder og de familier, som i dag bruger uønsket kemi, hvad enten det er i boblebadet, eller når de bruger servietterne?
Helga Moos (V), 2001-05-21:
Lad mig med det samme sige, at dette beslutningsforslag ikke er vores kop te, og vi afviser det med den samme begrundelse, som fru Helen Beim lige har udtrykt, for vi har altså en idé om, at sagen ligger bedst i EU-regi.
Vi er jo kun 5,3 millioner mennesker i Danmark, så det er da ikke os, der skal påtage os hele opgaven med at få kortlagt de kemiske stoffer. Det er dog en fællesskabsopgave, og det er ærgerligt, at hr. Søren Kolstrup ikke anerkender det.
Vi har fået implementeret biocid-direktivet, vi har fået fælles godkendelsesprocedurer for pesticider, vi har fået retningslinjer for tilsætningsstoffer i fødevarer, og den kemikaliestrategi, vi nu arbejder på i EU-regi, vil føre til, at vi får kortlagt de kemiske stoffer stille og roligt.
Vi har også taget initiativ
Det morsomme ved et sådant beslutningsforslag er de firkantede måder, man tænker på; jeg vil kalde det naivitet.
Folketinget skal opfordre regeringen til at få udfaset de stoffer, som man mistænker for at være kræftfremkaldende, skadelige for arveanlæggene og forplantningsevnen, hormonforstyrrende, allergifremkaldende, osv. Ja, tak, men i hvilken form? Er det i den rene form, de har de egenskaber?
Hvad med den form, vi bruger dem i?
Vi kan ikke bare tage et stof og undersøge, hvilke egenskaber det har, vi må da undersøge, hvilke egenskaber det har, når det bliver brugt.
Jeg bruger gerne eksemplet med bedøvelsesmidler.
De er giftige, de er farlige, det kan ikke diskuteres, men derfor skal vi da bruge dem. Der er ingen, der melder sig frivilligt til at komme på hospitalet og blive opereret uden brug af bedøvelsesmidler, så vi må altså finde en anvendelsesform, hvor vi opvejer fordele og ulemper ved de forskellige kemiske stoffer.
Så vil jeg sige, at der er mange, mange steder, hvor vi selv vælger at løbe en risiko, hvis man skal se på, om noget er farligt.
Men det skal da ikke udfases.
Jeg ville godt se hr. Søren Kolstrup komme med en form for neglelak, der er brugbar og ikke har en eller anden uheldig egenskab, hvis man spiser den.
Jeg tror ikke, den findes, og meget værre er det da med neglelakfjerneren.
Men den skal man da ikke drikke.
Der er også en anden ting, som jeg synes er lidt uheldig ved dette beslutningsforslag, nemlig denne skelnen mellem kvinder, som er gravide, og kvinder, der ikke er det.
Jeg vil gerne spørge hr. Søren Kolstrup, selv om han ikke har været kvinde og været i min situation: Hvordan skelner man mellem at være gravid og ikke gravid? Jeg vil bare meddele hr. Søren Kolstrup, at kvinder indimellem er gravide uden at vide det, men det er måske noget, som ikke er kommet til hr. Søren Kolstrups kendskab endnu?
Henriette Kjær (KF), 2001-05-21:
Enhedslisten ønsker med dette forslag at få udfaset de stoffer, som danske myndigheder mistænker for at være kræftfremkaldende, hormonforstyrrende osv. - kort sagt de sundheds- og miljøfarlige stoffer, der er i dagligvarerne.
Enhedslisten ønsker også, at der skal udarbejdes en konkret målsætningsplan efter svensk model og en strategi, der opstiller årlige mål, samt at der skal ske en direkte udfasning af de farlige stoffer i produkter, der markedsføres til børn og gravide kvinder.
En stor del af, Enhedslisten foreslår, falder jo meget i tråd med det, den danske regering faktisk er i gang med, og med det, der foregår på EU-niveau med Kommissionens hvidbog.
Den er jo netop et vigtigt værktøj i kampen mod de uønskede kemikalier.
Jeg er meget enig med Enhedslisten i, at vi skal have udfaset mange af de skadelige stoffer, for nogle kan med garanti erstattes eller undværes, hvis man udsætter produkterne for en kritisk gennemgang.
Men i Det Konservative Folkeparti ønsker vi at få mest muligt ud af de penge, der samlet gives til miljøet, og derfor synes jeg, det er mest fornuftigt at lave dette arbejde i fællesskab i EU.
Langt hen ad vejen så er det jo også det, svenskerne lægger op til. Laver man arbejdet i EU, kan det godt være, at det går en smule langsommere, end hvis man kun lavede det i Danmark.
Til gengæld får vi større effekt ud af det, når alle lande er med på én gang, end hvis vi går enegang, og derfor er det vigtigt for os, at miljøministeren presser på for at komme videre med denne sag på EU-niveau.
Vi ønsker selvfølgelig et Danmark og et Europa, hvor de børn, der vokser op, er sunde og raske og ikke rammes af kræft eller får ødelagt deres fertilitet; det er uhyre vigtigt.
Men det rette organ er for os at se EU
, og vi afviser derfor Enhedslistens forslag.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-21:
Nu meldte jeg mig for at tage ordet, før hr. Jørn Jespersen nævnte det sidste ord, for jeg synes godt nok, han diskvalificerede diskussionen.
Men jeg vil alligevel tage den møjsommeligt op.
Kan hr. Jørn Jespersen bekræfte, at en national strategi og en strategi for udfasning sammen med en række andre lande ikke står i logisk modsætning til hinanden? Kan hr. Jørn Jespersen bekræfte, at der på det danske marked findes en stribe produkter, som rent faktisk har uønskede kemiske virkninger for børn og kvinder?
Og det sidste spørgsmål til hr. Jørn Jespersen: Hvad er Socialistisk Folkepartis strategi med hensyn til børn og kvinder, så længe man ikke har fået ordnet spørgsmålet på EU-niveau eller på verdensniveau?
Hvad vil SF her?
Vil man indskrænke sig til at være et borgerligt, liberalt parti, der siger, at det er op til de ressourcestærke forældre at købe det rigtige?
Er det SF's strategi?
Jørn Jespersen (SF), 2001-05-21:
SF's strategi er at få fjernet de uvurderede sundhedsskadelige kemiske stoffer og at bruge de virkemidler, som har den største effekt, og med en globaliseret økonomi er det at få så stærke globale aftaler som overhovedet muligt, hvilket POP er et eksempel på. Nogle af de stoffer, som belaster kvinder og dermed fostre og nyfødte allerværst, er jo stoffer, som i mange år har været forbudt i Danmark og i EU.
Men på grund af den globale brug af stofferne og på grund af transporten i det internationale miljø er der alligevel mennesker, også de steder, hvor de har været forbudt, der bliver belastet af dem, og det burde jo selv i et nationalistisk parti vække til en smule eftertanke om nødvendigheden af international regulering.
Vi vil desuden lægge voldsomt pres på EU-processen i forbindelse med hvidbogen ud fra den helt klare opfattelse, at vi har en markant samhandel, og at utrolig mange af de varer, hr. Søren Kolstrup henviser til, findes på hylderne, fordi de er importerede.
Det problem løser Enhedslistens forslag heller ikke.
Og endelig vil vi spille den rolle, der ligger i at være foregangsland på de områder, hvor der ikke er nogen international regulering, og komme med eksempler for at presse international lovgivning igennem.
Det vil nemlig virke.
Men vi vil ikke bruge kemikalieområdet i et forsøg på at føre EU-kamp.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-21:
Jeg skal takke for svaret, for jeg synes, det var interessant
at få slået fast: Vi kan ikke gøre noget i vores lokale demokrati.
Jeg vil slet ikke gentage det udtryk, som hr. Jørn Jespersen anvendte om det lokale demokrati, jeg vælger indtil videre at opfatte det som et fejlskud.
Men jeg synes, det var klar tale, og vi kan altså konstatere, at vi står meget langt fra hinanden i denne sag.
Jørn Jespersen (SF), 2001-05-21:
Hr. Søren Kolstrup prøver at fremstille det, som om Enhedslisten er fuld af handlekraft i denne sag, men det er man da ikke.
Man kommer med et forkølet forslag om, at vi skal lave nogle andre regler i Danmark, men stadig tillade, at vi frit kan importere de samme stoffer, når de er produceret i andre lande.
Det ændrer ikke på virkeligheden.
Det kunne derimod være progressivt, hvis Enhedslisten ville være med til at lægge pres på de internationale beslutningsfora gennem en markant dansk indsats.
Problemet er bare, at hver gang vi skal lægge den linje, er Enhedslisten ikke med, fordi Enhedslisten slet ikke kan deltage i et arbejde, der handler om EU.
Det er dér, Enhedslistens svigt ligger.
Man skal støtte en konsekvent indsats, der også kan gribe ind over for de internationale problemer.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-21:
Indebærer SF's holdning, at det arbejde, den danske regering har gjort for at udfase ftalater af børns legetøj - det var et pauvert resultat, men man gjorde dog en indsats, som vi hele tiden har kvitteret for, og man opnåede lidt, men dog noget reelt - ser man ikke noget perspektiv i fra SF's side?
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-05-21:
Vi skal i dag tage stilling til, om vi vil støtte Enhedslistens opfordring til regeringen til at iværksætte en udfasning af stoffer, som de danske myndigheder mistænker for at være kræftfremkaldende.
Jeg vil egentlig gerne tilslutte mig ministerens ord.
Det er måske ikke hverdagskost, at vi fra Dansk Folkeparti støtter og roser en minister, men det vil vi godt gøre i denne sag, når ministeren udtaler, at det her skal forfølges internationalt.
Det er jo meget rigtigt, for kører vi alene frem her i Danmark, må vi jo være klar over, at industriens konkurrenceevne bliver utrolig svag.
At køre frem med et forslag, hvor det kun er Danmark, der er førerhund, går nok ikke.
Vi er forskellige herhjemme, og når nu neglelak har været nævnt her i dag, er der jo ingen lovgivning om, at damer skal gå med neglelak.
De, der vurderer, at der måske kan være nogle farlige stoffer i neglelak, kan selvfølgelig undlade at bruge det, og sådan er det inden for utrolig mange områder: hvis man synes, at det og det vil man ikke bruge, kan man sige fra.
Det har vi dog stadig lov til på mange områder.
Angående den svenske model har de taget et initiativ, de har vist nogle ting, og de har en målsætning, og det er da også udmærket.
Men vi må sige fra Dansk Folkeparti, at skal vi virkelig til at udfase nogle kemikalier, skal det være på internationalt plan, for ellers er der altså flere af vores virksomheder, som går fuldstændig i stå, og så bliver de selv udfaset, for så vil vi selvfølgelig importere lige bestemt de produkter, som vi selv fremstiller i dag.
Vi kan ikke støtte dette beslutningsforslag.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-21:
At Danmark på mange måder måske kan betegnes som førerhund på dette område, synes jeg godt, man kan sige.
Miljøpolitikken er efter CD's opfattelse ved at blive voksen - forstået på den måde, at den mere følelsesmæssige side uden det fundament, der nu engang skal til for at tage stilling til tingene, har fået trangere kår.
Men omvendt, som jeg også har sagt før: Det, man kaldte traditionel borgerlig miljøpolitik, der gik ud på at vende ryggen til og sige, at problemerne nok forsvandt af sig selv, har det vel også vanskeligt efterhånden. Derfor vil jeg gerne sige, at jeg glædede mig meget over ministerens redegørelse, vil jeg nærmest kalde det, for den var lang, den var grundig, og den var præcis.
Jeg kan næsten sige som en vis anden person på tv-skærmen: Hvad skal jeg dog sige?
Vibeke Peschardt (RV), 2001-05-21:
Jeg er lige ved at være enig med en af de tidligere ordførere, der talte om Enhedslistens EU-fobi, for det er jo klart, i hvert fald for os, at en ensidig dansk strategi for udfasning af kemikalier kan altså ikke lade sig gøre i den komplicerede verden, vi lever i.
Hovedparten af de produkter, vi bruger, og måske også hovedparten af de fremmede kemikalier, som vi gerne ser udfaset, kommer jo ind via det handelssamkvem, som dette lille land har med andre lande.
Vi kan ikke støtte forslaget.
Vi mener, at den strategi, regeringen har lagt, er både dygtig og fremsynet, og vi mener egentlig, det er ganske flot, at man fra dansk side har taget en række initiativer, der i hvert fald sigter på at føre en kemikaliepolitik i EU, som alle til sidst bør tilslutte sig og være tilfredse med.
Jeg behøver bare at nævne ftalat-handlingsplanen, som efter min opfattelse måske ikke var så ambitiøs, som den kunne have været; men den var et skridt på vejen, og Enhedslisten har da også kvitteret for noget af den.
, osv.
Jo, vi har gjort noget.
Men der er selvfølgelig stadig problemer, fordi vi har 100.000 uvurderede stoffer i miljøet, som vi ikke engang kender virkningen af, og de 20.000 af dem bruger vi nogenlunde jævnligt, også her i landet.
Det skal der selvfølgelig gøres noget ved, og den strategi, der er lagt for det, er vi enige i, og vi kan derfor ikke støtte dette forslag.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-05-21:
Der er sådan set kun to måder til at løse det problem, som Enhedslisten beskæftiger sig med.
Det er enten total isolationisme eller internationalt samarbejde, og der skal ikke være tvivl om, hvilken af de to måder jeg foretrækker.
Jeg er enig med ministeren, og jeg er også fuldstændig enig i den argumentation, som hr. Jørn Jespersen brugte over for hr. Søren Kolstrup.
Der er jo ikke noget ved, at vi nedlægger vores produktioner i Danmark og så bare køber de samme giftige stoffer fra udlandet.
Så vi kan ikke støtte forslaget her.
Jørn Jespersen (SF), 2001-05-21:
Nej, det er forkert.
Sagen er jo, at det netop var et af de områder, hvor den internationale regeldannelse ikke var på plads, og hvor der derfor var grund til at gå foran for at påvirke den.
Det var netop det, jeg også sagde i mit indlæg
før: vi skal hele tiden som hesten, der trækker vognen, vise vejen på de områder, f.eks. bly, kviksølv og ftalater, både via selvstændige initiativer, ved at have argumenterne og forskningen på plads i de internationale forhandlinger og ved at have en stærk politisk vilje til at præge tingene.
Det er den linje, der er blevet lagt fra dansk side, og den støtter vi meget, for det er den, der kommer til at virke.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-05-21:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører på området, hr. Jann Sjursen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Kristeligt Folkeparti er positive over for intentionerne bag Enhedslistens beslutningsforslag. Danmark bør gøre, hvad det er os muligt for at begrænse våbentilgangen til krigsførende lande og konflikter.
I den forbindelse er det naturligt ikke blot at se på udførsel af våben m.v. fra Danmark, men også på danske bidrag til våbenforsyninger i form af transport af våben fra tredjelande til krigsområder. En arbejdsgruppe ser i øjeblikket på våbenlovgivningen, og Kristeligt Folkeparti finder, at Folketinget med fordel kan afvente resultatet af dette arbejde, før vi foretager ændringer.
Jens Kirk (V), 2001-05-21:
Jeg tror, forslagsstilleren før sagde, at undertegnede fra Venstre var delegeret.
Men der, hvor jeg kommer fra, har de delegerede stemme- og taleret.
Jeg kunne ønske mig, at forslagsstilleren her skulle bruge de fire sommermåneder til at arbejde i et praktisk landbrug.
For hvad er transporttid til slagterierne og dyrevelfærd?
eller 5 om morgenen og gå ud og se, hvordan grisene selv vandrer ud og går stille på lastbil, et helt læs fyldes på ét sted i stedet for at skulle blandes fra 10 steder, så de får rifter og sår på vej til slagteriet
Jeg tror, hr. Søren Kolstrup skulle komme mere ud i det praktiske i stedet for at komme med teorien her.
Jamen det er da vedtaget, at der skal være mindst slæbeslanger og nedfældning af gyllen for at undgå ammoniak.
Og så kan jeg ikke lade være med at sige, at udtrykket afgift på kvælstof får mig til at spørge: Skal det nu være sådan, at afgiften for det kvælstof, vi ikke kan gøre rede for, skal være mindre, hvor der er brugt mest halm, eller hvordan skal det være?
Frank Jensen (S), 2001-05-21:
Det var blot for, at hr. Søren Søndergaard, inden han går op som ordfører for forslagsstillerne, får lejlighed til at høre mit svar på det spørgsmål, som hr. Søren Søndergaard stillede mig indledningsvis.
Det var et spørgsmål om, hvorvidt det alene var fartøjer, der var indregistreret i Danmark, man skulle overveje reguleret i dansk ret, når det drejer sig om transport af våben mellem tredjelande på skibe eller om bord i luftfartøjer eller køretøjer.
Det er også, hvis det er personer med dansk statsborgerskab, som har ansvaret for disse transporter.
Så arbejdsgruppen har til opgave at se bredere på det end blot det at være indregistreret i Danmark, så det er - forstod jeg på hr. Søren Søndergaard - også en imødekommelse
af det ønske, som hr. Søren Søndergaard havde.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-05-21:
Jeg vil gerne indledningsvis spørge hr. Søren Kolstrup - for nu har hr. Søren Kolstrup jo nemlig sagt, at det skulle ses i sammenhæng med en række andre forslag - om det her forslag så ikke lige så godt kunne have været indeholdt i dem, som vi havde til behandling i sidste uge, hvor der var snak om en økologisk og demokratisk fødevareproduktion.
Det kunne lige så godt have været indeholdt i dem, for det, det handler om, er jo, at man vil have et helt andet verdensbillede. Det er jo ikke kun et spørgsmål om ammoniakfordampning.
Det er jo egentlig blevet bevist her i det seneste indlæg fra hr. Søren Kolstrup, der snakkede om fritgående grise, altså frilandsgrise.
Findes der systemer på friland, hvor man kan minimere ammoniakfordampningen?