runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Stavad (S), 2002-05-17:
Jeg vil godt takke skatteministeren for en meget grundig teknisk redegørelse for det her.
Jeg er ikke sikker på, at alle ikkeindviede forstod det fuldt ud, og derfor vil jeg godt spørge skatteministeren, om han vil bekræfte, at det forslag, vi her har til behandling, har som konsekvens, at det fra 2003 og fremover, når man skal ud og købe ny bil, vil blive dyrere, end det ellers ville have været. Jeg tror da, det kommer bag på selv hr. Svend Heiselberg, hr. Kaj Ikast og andre gode folk, der jo er optaget af, at det, man kalder bilfolket, har gode betingelser, at Venstres skattestop har som konsekvens, at nye biler bliver dyrere, end de ellers ville have været.
Kan skatteministeren ikke bekræfte, hvis nu vi sådan skærer al teknikken fra, at når det her lovforslag er vedtaget, så har Folketinget også vedtaget, at registreringsafgiften, der pålægges nye biler, man køber, bliver højere, end den ellers ville have været, og at det er konsekvensen af regeringens skattestop?
Svend Erik Hovmand (V), 2002-05-17:
Jeg vil gerne sige til de indlæg, der nu har været, at det selvfølgelig er rigtigt, at registreringsafgiften ikke reguleres helt så meget som efter de gældende regler.
Det giver et merprovenu på disse 40 mio. kr. Men afgiften på den enkelte bil lettes fortsat, selv om det ikke er lige så meget som før.
Derfor synes jeg, at det altså er vigtigt igen at understrege det.
Jeg synes faktisk, at det her efterhånden ligner en strid om ord, men der er tale om en betragtelig lempelse for bilfolket i Danmark på 265 mio. kr. i 2003 stigende til 530 mio. kr. i 2004, stigende til 795 mio. kr. i 2005.
Kom så ikke og sig, at skattestoppet ikke har en positiv effekt for bilfolket.
Jacob Buksti (S), 2002-05-17:
Det er slet ikke det, det handler om.
Det, det handler om, er: Hvorfor indretter man det på en facon, så bilerne bliver dyrere i anskaffelse, end de ellers ville have været?
Det er det.
For hvis skatteministeren ikke kan dokumentere, at det, vi andre står og siger, ikke passer, så har skatteministeren misinformeret Folketinget.
Det er ikke en misforståelse, at biler bliver dyrere i anskaffelse, end de ellers ville have været.
Det er det ikke.
Det er også derfor, at skatteministeren i sit lovforslag kan sige, at regeringens forslag på det her punkt giver 40 mio. kr. mere.
Det må da være, fordi det er højere, end det ellers ville have været.
Så ved vi godt, at det bliver billigere på de andre punkter, men det er jo præcis det, der går imod den linje, som har været, nemlig at man skulle gøre det billigere at få en nyere og mere effektiv, moderne bilpark, som forurener mindre.
Det, man gør nu, er, at man præmierer dem, som har en gammel bil og holder den i live længere.
Ole Stavad (S), 2002-05-17:
Når jeg kigger over på højre side i salen her, hvor gode Venstrefolk sidder, kan jeg ikke lade være med at spørge
: Var der selv ovre hos Venstre nogen, der under valgkampen eller på noget tidspunkt havde forudset, at Venstres skattestop har som konsekvens, at folk, der skal ud og købe nye biler, kommer til at betale mere for dem end uden Venstres skattestop?
Havde hr. Svend Heiselberg set det for sig?
Havde hr. Kaj Ikast hos De Konservative set det for sig?
Er der en eneste hos Venstre, der under valgkampen eller under debatten om skattestoppet på noget tidspunkt har meddelt, at biler som konsekvens af skattestoppet bliver dyrere i indkøb?
Jeg vil da gerne indrømme, at det var en overraskelse
for mig, at skattestoppet kunne have den konsekvens
Jeg ved da også godt - man er ikke meget for at sige det højt - at der jo er tid endnu indtil tredjebehandlingen, hvis der er nogle, der måske ikke helt har været opmærksomme på, at det er den konsekvens, som regeringens skattestop har.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-05-17:
Jeg bliver altså nødsaget til for syvende og sidste gang at understrege, at det er fuldstændig rigtigt, at registreringsafgiften ikke reguleres helt så meget som efter de gældende regler, og det giver et merprovenu på disse 40 mio. kr.
Men afgiften på den enkelte bil lettes fortsat, ganske vist ikke så meget som før, men den lettes fortsat.
Bilfolket slipper altså 265 mio. kr. billigere i 2003, 530 mio. kr. billigere i 2004 og 795 mio. kr. billigere i 2005.
Hvis ikke det er en lettelse, så må jeg sige, at så kan jeg ikke løfte den pædagogiske opgave at forklare Socialdemokratiet det.
Ole Stavad (S), 2002-05-17:
Vi prøver sådan set bare på at være hjælpsomme i forhold til pædagogikken, for det lyder meget smukt, når man nu blander meget teknik ind i det.
Men vil skatteministeren ikke godt tage det i sin mund, så ingen er i tvivl om, at det, hr. Jacob Buksti og jeg siger, jo også er rigtigt.
Det er det, der kommer til at gælde for virkelighedens mennesker, der skal ud og købe biler
Det er på grund af Venstres skattestop, som senere blev påtvunget regeringen, altså også De Konservative, der ikke var så glade for det.
Det forstår jeg godt.
Men vil skatteministeren ikke fra denne talerstol sige på rent dansk, så man også forstår det nede på Lolland-Falster og i Nordjylland, at konsekvensen af regeringens skattestop er, at nye biler bliver dyrere, når man skal ud og købe dem, end de ellers ville have været. Og er det egentlig ikke en overraskelse for skatteministeren selv, at det havde den konsekvens?
Eller har skatteministerens indsigt i skattespørgsmål måske betydet, at han har set det, skønt vi andre ikke havde set, at det var konsekvensen.
Vil skatteministeren ikke indrømme det?
Jacob Buksti (S), 2002-05-17:
Jeg vil sige til skatteministeren: Vi er jo ikke til for at gøre livet besværligt for ministeren.
Vi er jo sådan set her for at sørge for, at ministeren ikke uforvarende kommer ud i noget snavs, når ministeren skal stå ude i forsamlingshusene og forklare logikken i det her; hvordan et skattestop betyder, at bilerne bliver dyrere, end de ellers ville have været.
Vi kan godt stå med vores forundring, men kan skatteministeren virkelig slippe af sted med det uden dermed at sige, at det, det handler om, er, at man kan køre billigere i sin gamle bil?
Men hvis man vil købe en ny, bliver den altså dyrere, end den ellers ville have været.
Så kunne det være, at ministeren kunne komme i bedre humør, for bilfolket står ministerens hjerte nær.
At miljø, trafiksikkerhed og andre ting får det dårligt, er en anden ting, men det er ikke noget, ministeren er bekymret for, for det er jo skattefrit.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-05-17:
Jeg vil bare sige til de to herrer: Jeg har overhovedet ikke noget besvær med at forklare, at 265 mio. kr. i mindre udgift for bilfolket er et godt resultat af et skattestop.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-05-17:
Jeg vil gerne lige slå én ting fast over for fru Else Theill Sørensen: Det Radikale Venstre har ikke anklaget nogen som helst for forligsbrud.
Det her er en regulær aftale, som har bestået i adskillige år, og som udløber i år.
Det har vi hele tiden vidst, og at der er et andet flertal, som vil noget andet, end Det Radikale Venstre vil, bøjer vi os naturligvis fuldstændig for.
Sådan er demokratiets spilleregler, ingen bebrejdelser af nogen art for det.
Det, vi gerne vil have, er en egentlig diskussion i Folketinget og i udvalgene med bilagsnumre og det hele, hvor vi har en grundig udvalgsbehandling om reglerne.
Vi vil gerne være med til at debattere det, og det håber vi også at Det Konservative Folkeparti gerne vil, når vi fremsætter forslaget til efteråret.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-05-17:
Jeg skal af mange grunde afholde mig at svare på, hvad Grundtvig har sagt og hvornår.
Men jeg vil sige til fru Arnold, at der selvfølgelig bliver nogle klare retningslinjer; de bliver ikke skjult, de bliver nøjagtig lige så klare som retningslinjerne i det kontorcirkulære, der gælder nu.
Om det nuværende kontorcirkulære hører jeg så, at K og V nu bare render fra et forlig.
Nej, det er hverken opsagt eller rendt fra.
Det udløber pr. 1. juli.
Det blev nævnt, at der var tale om at opsige, men det udløber simpelt hen.
Søren Krarup (DF), 2002-05-17:
Jeg synes, det er så interessant, når man kommer ind på historie, for der kan dukke ting op.
Jeg bliver meget, meget imponeret over hr. Kramer Mikkelsens viden om Grundtvig, der skulle have sagt, at kvinder ikke måtte få stemmeret.
Så vidt jeg ved, var Grundtvig den, som i grunden var den første i dansk offentlighed, der netop sagde det modsatte. Hvis hr. Kramer Mikkelsen har læst Grundtvigs anmeldelse af Clara Raphaels roman Tolv breve i Danskeren i 1850, vil han vide, at Grundtvig netop var en stærk tilhænger af, at kvinder også skulle have mulighed for at ytre sig.
Må jeg have lov at stille hr. Kramer Mikkelsen det direkte spørgsmål: Hvor har Grundtvig sagt det?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-17:
Det her lovforslag har en rigtig typisk spindoktoroverskrift: åbenhed og gennemsigtighed.
Men overskriften er falsk varebetegnelse, som så meget andet fra den her regering.
Lovforslaget handler reelt om, at alle skoler fra folkeskolen og op nu skal tvinges til at offentliggøre karaktersnit, hvad enten de ønsker det eller ej. Næsten alle, der har med uddannelse at gøre, lærere, elever, forældreorganisationer osv.,
er enige om, at offentliggørelse af karaktergennemsnit er en rigtig dårlig idé, blandt andet fordi karakterer grundlæggende ikke siger noget som helst om personens kunnen og da slet ikke noget som helst om undervisningens kvalitet.
Sammenligning af karaktergennemsnit betyder rangordning
af skolerne, og det kan betyde, at der sker en yderligere ghettoisering, hvor de ressourcestærke forældre trækker sammen om skolerne med de høje karaktergennemsnit.
Samtidig er det vel næppe tænkeligt at forestille sig et mere klassedelt skolesystem end netop det engelske.
Sammenligning af karaktergennemsnit betyder i resten af verdens lande, at der kommer en rangordning mellem A- og B-skoler, og det ville da være mærkeligt, hvis Danmark skulle være en undtagelse, hvis Danmark som det eneste land i verden kunne undgå den tendens.
Lovforslaget er tydeligvis et søm i den fælles offentlige folkeskoles ligkiste, som regeringen med stor fryd vil hamre i.
Enhedslisten vil efter regeringsskiftet arbejde hårdt på at få denne lov ændret som noget af det første.
Søren Krarup (DF), 2002-05-17:
Jeg tager ordet også ved denne behandling af en indfødsretslov, for det første fordi det er ved at blive en tradition, og jeg vil nødig bryde traditioner, for det andet fordi jeg på denne måde kan sige meget klart, at vi i Dansk Folkeparti stemmer imod loforslaget, og endelig for det tredje fordi der er kommet et udspil, som jeg gerne vil reagere på allerede ved denne lejlighed.
Forholdet er som bekendt, at vi i Dansk Folkeparti hele tiden har været erklærede modstandere af den praksis, der har hersket vedrørende tildeling af dansk indfødsret.
Vi har hver gang sagt nej til den meget sjuskede fremgangsmåde, der har været anvendt, og som har sin rod i det såkaldte kontorcirkulære, efter hvilket man har delt indfødsret ud i tusindvis, ja, i titusindvis om året.
Blot i dette forår bliver ca. 20.000 fremmede med et pennestrøg gjort til danske statsborgere.
Det hele har jo sin rod i grundlovens § 44, hvor det hedder, at dansk indfødsret meddeles ved lov.
Denne grundlovsparagraf er naturligvis indført for at understrege indfødsrettens værdi og vigtighed og i forlængelse heraf for at sikre, at indfødsret skal gennemses og kontrolleres af Folketinget, det højeste organ i dansk folkestyre.
Således var det f.eks., da det første indfødsretsudvalg i folkestyrets historie i marts 1850 med formanden N.F.S. Grundtvigs ord omhyggeligt gennemgik ansøgerne og sluttede med at give 10 personer dansk indfødsret.
Siden blev omhuen mindre, og i nyere tid har den været ganske forsvundet, idet man altså med et pennestrøg har meddelt dansk indfødsret til titusinder, som var blevet placeret på loven, uden at Folketingets Indfødsretsudvalg havde haft ringeste mulighed for at gennemgå og kontrollere deres adkomst til at blive danske statsborgere.
Dette er vi nogle stykker, der har påtalt gennem mange år.
Forleden skrev jeg en kronik i Berlingske Tidende, hvor jeg kaldte dansk indfødsret for en grum farce, og jeg opfordrede til at ændre den, så den atter kom i overensstemmelse med grundlovens ord og ånd.
Men dette er jo ikke uden videre i overensstemmelse med grundloven.
§ 44 siger, at indfødsret meddeles ved lov.
Det vil sige, at loven skal vedtages i Folketinget, men det siger ikke, at vi skal have en indfødsretslov.
Det havde man ikke i 1850.
Derimod havde man et udvalg, som ville og kunne gennemgå alle ansøgerne omhyggeligt.
Det krævede for det første et begrænset og overskueligt antal ansøgere, og det krævede for det andet udvalgets vilje til at se nøje på ansøgernes baggrund og forudsætninger.
Med mange, mange tusinde ansøgere om året er dette jo ikke muligt.
Derfor vil vi i Dansk Folkeparti have antallet af indfødsretsansøgere begrænset til et antal, som udvalget har mulighed for at gennemgå, og vi vil for det andet have understreget Indfødsretsudvalgets pligt til at gennemgå ansøgerne nøje.
Dette er, hvad vi ønsker.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-05-17:
Det, der bringer mig på talerstolen, er ordene: en sjusket fremgangsmåde.
Jeg vil godt sige, at dermed karakteriserer jo hr. Søren Krarup først og fremmest sit eget arbejde i udvalget, når man bruger udtrykket: en sjusket fremgangsmåde.
Tværtimod kan vi konstatere, at der er et flertal i udvalget, som laver nogle retningslinjer sammen med den til enhver tid siddende minister.
De retningslinjer lægges til grund for den behandling, som embedsmænd arbejder med sagerne på, og de sager, som man kan sige falder uden for det mønster, som er aftalt af et flertal i udvalget, bliver behandlet i Indsfødsretsudvalget.
Derfor er der ingen tvivl om, at ordet sjusket er et led i den sædvanlige skræmmekampagne, som Dansk Folkeparti bruger om behandlingen af disse sager.
Jeg synes, det er vigtigt at få pointeret fra Folketingets talerstol, at Dansk Folkeparti er det eneste parti, der mener, at sagerne bliver behandlet på den facon.
Søren Krarup (DF), 2002-05-17:
Jeg vil sige til hr. Kramer Mikkelsen, at ordet sjusket forholder sig naturligvis til det, der er grundlovens oprindelige intention: At udvalget til meddelelse af indfødsret meget omhyggeligt skulle gennemgå ansøgerne.
Det, der altså er tilfældet i øjeblikket under det nuværende kontorcirkulære, som det nuværende lovforslag er udarbejdet under, er jo, at ikke sjuskede, men meget omhyggelige, samvittighedsfulde embedsmænd gennemgår en række skemaer, og ud fra dem sætter de ansøgerne på loven.
Men det er jo ensbetydende med, at Folketingets udvalg, der har pligt til at være omhyggeligt, overhovedet ikke ser ansøgerne, og det vil sige, at de faktisk ikke ved, hvad det er, de stemmer for.
I henhold til hvad grundloven kræver af os, er det sjusket, at vi ikke gennemgår dem nøje. Må jeg så lige sige til fru Elsebeth Gerner Nielsen, at vi jo netop i Dansk Folkeparti sammen med regeringen har foretaget en kraftig stramning af indfødsretscirkulæret, og det hilser jeg naturligvis med glæde, for det er nødvendigt at stramme kraftigt.
Men jeg vil som sagt også afvise, at der skulle være tale om, at man i stedet for at være samvittighedsfuld i udvalget skulle lave en særlig lov vedrørende indfødsret.
Jeg forstår, at der allerede er folk, der med fuld ret har sagt, at det er i strid med grundloven at lave en særlig indfødsretslov, for grundlovens § 44 siger, at det meddeles ved lov.
Det vil sige, at det er her i Folketinget, at udvalget skal fremsætte den lov, det har sat sammen, men det skal ikke være en særlig lov.
Det får vi lejlighed til at diskutere yderligere.
Jeg kan også sige, at der på baggrund af de to ærede radikale folketingsmedlemmers artikel, som jeg har her i lommen, var adskillige ting, jeg havde lyst til at sige, bl.a. om deres forståelse af, hvad det er at være dansk - et
rent abstrakt begreb, som reducerer Danmark til blot et enkelt beboet område, men ikke til et land, en nation, et folk.
Der er mange ting, jeg er uenig i, men det får vi formodentlig lejlighed til at drøfte til efteråret, hvis forslaget kommer frem.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-05-17:
Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi i Socialdemokratiet synes, at et dansk statsborgerskab er en vigtig sag.
Vi mener faktisk, at når en person har levet i Danmark i 10, 20 eller 30 år og vælger at søge dansk statsborgerskab, er det set fra vores synspunkt det ultimative ønske om integration i det danske samfund.
Derfor er det en sag, som skal behandles med seriøsitet og en gennemgribende behandling af sagen.
Men jeg vil godt sige, at når vi tildeler personer f.eks. førtidspension, foregår det jo i princippet efter de samme principper.
Der sidder vi jo ikke i Folketinget og hilser på alle mennesker og ser på alle sager om den førtidspension, som bliver udbetalt.
Men vi har en gennemgående og gennemgribende tillid til embedsmænd i det danske samfund både i statsapparatet og også ude i kommunerne.
Derfor er det helt betryggende, at der bliver udstukket nogle retningslinjer, og at det så også er den måde, det er foregået på.
Så at der skulle være tale om en eller anden form for sjusk eller en sjusket behandlingsform, er vi fuldstændig uenige i.
Men jeg vil da godt sige så meget uden at behandle andre sager, som kommer på dagsordenen senere, at vi er fuldstændig enige i, at de kriterier, som skal ligge til grund for dansk statsborgerskab, skal være klare, så der hersker retssikkerhed på området.
Søren Krarup (DF), 2002-05-17:
Til det allersidste kan jeg kun erklære mig enig, for vi er
Jeg synes altså, at det er en lovlig overfladisk sammenligning.
Det ene har at gøre med en økonomisk, social foranstaltning, som man har krav på i kraft af sit helbred og sin øvrige sociale tilstand; det andet har at gøre med det, der jo simpelt hen er forudsætningen for at være borger i landet.
Jeg mener nok, at det sidste kræver en noget grundigere og mere samvittighedsfuld, omhyggelig undersøgelse end det første.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-05-17:
Jeg brugte det blot som et eksempel på, hvordan vi vælger at lave vores arbejde ud fra den lovgivning, som bliver lavet her i Folketinget.
Jeg opfattede, at det, der var tale om hos hr. Søren Krarup, var, at han end ikke havde tillid til de embedsmænd i statsapparatet og det kommunale system, i politiet osv., som vi rent faktisk uddelegerer en form for kompetence til efter en almindelig veltilrettelagt procedure og en lovgivning i Folketinget.
Det er den måde, Dansk Folkeparti arbejder på: Man sår mistillid til det system, som vi i virkeligheden selv opbygger her fra Folketingssalen.
Det gør det.
Søren Krarup (DF), 2002-05-17:
Jeg synes, det er under lavmålet, og jeg vil sige, at der naturligvis ikke fra vores side er tale om nogen mistillid til embedsmændene.
Jeg sagde, at embedsmændene er loyale, omhyggelige og samvittighedsfulde, men jeg siger, at Folketingets behandling er sjusket, fordi man overhovedet ikke tager den tid, der skal til, og undersøger de forhold, der skal undersøges.
Derfor må jeg frabede mig dette yderst ubehagelige forsøg på en mistænkeliggørelse.
Sandy Brinck (S), 2002-05-17:
Hr. Søren Krarup bruger igen ordet sjusk, og jeg skal bare gentage spørgsmålet også fra min kollega, hr. Kramer Mikkelsen: Synes Dansk Folkeparti ikke, det er vigtigt, at der ligger nogle klare retningslinjer for den folketingsbehandling, der skal foregå?
Jeg synes sådan set også, det kunne være rart, om ministeren ville komme op og tilkendegive regeringens holdning.
Vi er faktisk af den opfattelse, at det retssikkerhedsmæssigt for de mennesker, der søger om dansk statsborgerskab, er væsentligt at vide, hvilke retningslinjer Folketinget behandler deres ansøgning efter, sådan at det ikke blive vilkårlighed, og sådan at det ikke bliver noget subjektivt sjusk.
Søren Krarup (DF), 2002-05-17:
Jeg skal gerne gentage, at vi naturligvis er tilhængere af klare retningslinjer, og det er det, vi har udbedt os, men samtidig har vi bedt om, at disse retningslinjer er strammere, end de har været hidtil, og vi har især bedt om, at vi undgår at få ansøgere i et antal, som umuliggør, at vi har mulighed for virkelig at undersøge disse indfødsretsansøgeres forhold.
Det er, hvad sagen drejer sig om.
Der er fra vores side overhovedet ikke tale om, at vi vil sprede mistillid til embedsmændene, men der er tale om, at bl.a. de skemaer, man udfærdiger for at få dansk statsborgerskab, efter vores mening er ganske overfladiske og overhovedet ikke kommer til bunds i det, der er spørgsmålet.
Sandy Brinck (S), 2002-05-17:
Så er der jo ikke tale om sjusk, så er der tale om, at Dansk Folkeparti er uenig i de retningslinjer, der ligger for tildelingen af dansk statsborgerskab, og det er jo fair nok.
Men så er det det, Dansk Folkeparti skal sige.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-05-17:
Nuvel, hr. Søren Krarup ønsker strammere regler.
I Det Radikale Venstre synes vi såmænd, at reglerne er stramme nok.
Men det er jo ikke det, det her spørgsmål handler om.
Det er ikke det, vi drøfter lige nu. Det, vi drøfter, er, om de strammere regler skal fremgå af en lov, eller de ikke skal fremgå af en lov.
Det er Det Radikale Venstres opfattelse, at reglerne, hvad enten de er stramme eller ej, skal være stringente og klare og fremgå af en lov.
Reglerne for tildeling af statsborgerskab, stramme eller ej, bør behandles af den lovgivende forsamling, af hele dette Folketing, og ikke bare af en snæver kreds af partier.
Søren Krarup (DF), 2002-05-17:
Jeg så i Berlingske Tidende i går, at formanden for Indfødsretsudvalget kommenterede de ærede radikale folketingsmedlemmers forslag om en særlig indfødsretslov og tillod sig i al korthed at sige, at hun mente, at forslaget var stillet, fordi Det Radikale Venstre ikke længere kunne bestemme.
Jeg må tilstå, at jeg aner den samme interesse.
Jeg vil sige til fru Elsebeth Gerner Nielsen, at naturligvis er den tildeling af statsborgerskab, som jeg taler for, og som bygger på grundlovens § 44, hvor det altså er Indfødsretsudvalget, der sætter folk på loven, et udtryk for respekt for loven, men altså samtidig et udtryk for, at det altid er et flertal her i Folketinget, der bestemmer, hvordan loven skal se ud.
Det er det, der sker i det udvalg, der altså har lavet et forlig eller et kontorcirkulære, som det hed tidligere.
Det har overhovedet ikke - synes jeg - nogen som helst parlamentarisk pondus at ville lave en særlig indfødsretslov.
Jeg mener tværtimod, at det er et brud på det, der er grundlovens intention.
Så vil jeg lige sige ganske kort til fru Sandy Brinck, at det er altså træls, jeg tror, det er tredje gang, jeg nu skal sige, at når jeg bruger ordet sjusk, er det i henhold til selve paragraffens intention.
Den sigter efter, at udvalget omhyggeligt skal gennemgå de enkelte, sådan som det fra begyndelsen var tilfældet.
Det er aldeles ikke en kritik eller en mistænkeliggørelse af embedsmænd og lignende, men det er en understregning af, at betingelserne har været overfladiske, og at man ikke har taget sig tiden og måske i kraft af ansøgernes antal ikke har haft den mulighed for at gennemgå ansøgerne grundigt, og det vil sige bevilge dem indfødsret med føje.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-05-17:
Dette er en ren tilståelsessag for Det Radikale Venstre: Vi burde have fremsat det forslag for længe siden, også på det tidspunkt, hvor der rent faktisk var nogle brede forlig. Jeg beklager på partiets vegne, at vi ikke har gjort det, men det er jo trods alt bedre at gøre det nu end aldrig.
Så må jeg lige gøre opmærksom på, at det af gode grunde først er til efteråret, vi kan fremsætte det.
Det, der er os så inderlig imod, er selvfølgelig, at reglerne for noget af det vigtigste, en stat kan beskæftige sig med, nemlig tildeling af dansk statsborgerskab, kan vedtages i en lukket forsamling uden nogen som helst form for offentlighed, uden udvalgsbilag, uden deputationer, uden tre behandlinger her i salen.
Indrømmet, det kan selvfølgelig sagtens føre til, at det fortsat er et snævert flertal, der vedtager reglerne, men processen har været demokratisk, og det er en demokratisk proces, vi ønsker.