Pia Christmas-Møller (KF), 2004-11-10:
At skabe et fuldstændig retfærdigt optagelsessystem må selvfølgelig være idealet.
Men vi når nok aldrig så langt, og derfor må det handle om til stadighed at indrette systemet, så det er mindst muligt uretfærdigt.
Retfærdighed er svær at opnå, ikke alene fordi optagelseskriterier til sidst må blive individuelle, men også fordi vi til visse uddannelser er nødt til at have et adgangsbegrænsningssystem.
Det er idealet at søge mod et retfærdigt system, men vi må nok lade os nøje med at søge mod at virkeliggøre det mindst uretfærdige, og omlægningen af optagelsessystemet skal derfor ses i dette lys.
Regeringens, Det Konservative Folkepartis og Venstres mål med det udkast til bekendtgørelse, der er sendt i høring, har været at prøve at rydde op i et regelsæt, som efter vores opfattelse i stigende omfang har været uhensigtsmæssigt.
Dette skyldes, at det i stigende omfang opstiller falske forhåbninger, som skaber falske illusioner, og af samme grund medfører tidsspilde, ikke mindst for de studerende.
Ingen kan være tjent med at have et sådant system, og det må udfordre os politikere.
Vi må søge at etablere et alternativ, som er bedre, om end ikke idealt.
Det siger sig selv.
Det har i debatten frem til nu været et kernepunkt, hvad man gør med de studerende, som rent faktisk er kvalificerede til at komme videre i uddannelsessystemet, men har vanskeligt ved at dokumentere det i form af et tal, dvs. i form af et karaktergennemsnit.
Her synes jeg, det er værd at fremhæve det, der bliver kaldt kvote 2 b.
bliver mulighed for at optage på baggrund af det, man kalder det frie skøn.
Det er vigtigt, at en institution som Syddansk Universitet fortsat kan gennemføre sine optagelsesprocesser uhindret.
Jeg tænker her på den metode, hvor de interviewer kommende kandidater til f.eks. medicinstudiet, som er et af de studier, der er meget presset, hvad antallet af ansøgere angår.
Her har man fra Syddansk Universitets side selv udviklet et koncept, som set med mine øjne foreløbig har vist sig at være en stor succes, det vil fortsat være muligt efter det regelsæt, som er foreslået her, og det lægger vi meget stor vægt på.
Fra konservativ side synes vi, det må være helt afgørende at sikre et optagelsessystem, som på den ene side tager hensyn til, at alle parter – både de studerende og systemet – får optimeret tidsanvendelsen, så alle kan få noget ud af det uden tidsspilde, og på den anden side viser respekt for, at vi ikke skal konstituere hele vores faglige, professionelle liv i alderen 16-19 år.
Der kan ske mange ting i den periode, som gør, at man måske ikke får det optimale afsæt lige nøjagtig her, og af den grund skal vi derfor ikke afskære potentielt egnede kandidater fra at komme ind i uddannelsessystemet.
Der skal være andre adgangsmuligheder, og det synes vi faktisk også der er lagt op til i forbindelse med det nye forslag.
Forslaget giver ikke folk falske forhåbninger om, at bare de tager erhvervsarbejde af næsten ligegyldig hvilken karakter, kan de regne med at komme ind på drømmeuddannelsen.
Vi vil gerne af med disse falske forhåbninger, som har bragt alt for mange i en situation, hvor de faktisk har følt sig snydt af systemet.
Den mangfoldighed skal vi søreme ikke ødelægge med for stive systemer.
Hvis det, der er lagt frem, er for stift, er vi lydhøre over for konkrete indvendinger og selvfølgelig især konkrete indvendinger, som samtidig er båret af konstruktive forslag til, hvordan det kan gøres bedre.
Målet er, at vi for det første sikrer en optimering af alles tidsforbrug, og at vi for det andet fastholder de faglige krav, men ikke unødigt forhindrer nogen, der i øvrigt har evnerne, til at gennemføre en uddannelse i Danmark.