runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-12-05:
Jeg vil gerne takke ordførerne for den helt overvejende tilslutning.
Vi måtte også acceptere, at vi skulle holde os inden for udgiftsloftet på 1,27 pct. af BNI.
Begge dele er lykkedes.
Det lykkedes sådan, at de midler, vi så skulle skaffe til udvidelsen, har vi kunnet holde inden for loftet, endda så rigeligt.
Den gode historie ved dette forslag er jo, at selv om vi helt og fuldt respekterer udgiftsloftet, har vi kunnet sætte 56 mia. euro til side til udvidelsen. De lande, der kommer ind mellem 2000 og 2006, står der pengene sat af til.
Vi fordoblede niveauet for den bistand, vi giver til lande i såkaldt førtiltrædelsesbistand.
Vi giver nu i alt 22 mia. euro i perioden 2000-2006.
Vi ville fra dansk side gerne være nået længere med tilpasningen af EU's landbrugspriser til verdensmarkedspriserne.
Det var ikke muligt at komme længere, end vi gjorde.
Vi nåede et stykke.
Vi ville gerne være nået længere, men til sidst skulle der jo skaffes enighed, og derfor blev resultatet en reform af landbrugsordningerne, som er i gang, men jo sådan at der stadig ligger noget og venter på det punkt.
Jeg vil gerne takke de ordførere, der har givet tilslutning til det kompromis, der blev indgået dengang i foråret 1999.
Og lad mig så sige til hr. Kim Behnke, at Danmark jo modarbejder og hele tiden stemmer imod de automatiske lønreguleringer, der finder sted for de ansatte inden for EU.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2000-12-05:
Man kan vel roligt kalde det her en sæsonbegivenhed, da det nu er fjerde gang på fire år, vi tager debatten, om hjemmesygeplejersker kan være privatansatte eller skal være offentligt ansatte.
Det er efterhånden lidt pinligt, synes jeg, at Venstre og De Konservative gang på gang spilder Folketingets tid med et forslag, der sandsynligvis heller ikke denne gang kan skabes et flertal for.
Men lad så det være.
Timingen er i hvert fald i orden, hvis man ser overskrifterne i nogle af aviserne i dag, hvor der står, at byråd stævner tilsynsråd for at have begået ulovligheder omkring ansættelse af private hjemmesygeplejersker.
Jeg kan ikke forstå, når man ser i lyset af, at det er erklæret klart ulovligt, at Græsted-Gilleleje Kommune har udliciteret hjemmesygeplejen, at man så bliver ved.
Den debat, V og K på den måde ønsker her, deltager vi ikke så gerne i i Socialdemokratiet, ikke fordi vi ikke tør, men fordi vi synes, den er nytteløs.
Vi har ingen eksempler på, at brugerne er utilfredse med den nuværende ordning, og vi mener fortsat, at ansvaret for og ansættelsen af sygeplejersker til varetagelse af personlig pleje hører hjemme i offentligt regi.
Jeg tror heller ikke på, at en udlicitering af hjemmesygeplejen vil løse problemer med mangel på sygeplejersker.
Der er sådan set ikke nogen logik i at tilskynde til yderligere afgang af sygeplejersker fra det offentlige sundhedssystem.
Jeg er faktisk overbevist om, at udlicitering vil føre til øget konkurrence om de få sygeplejersker, der er til rådighed, og herved give en øget risiko for, at lønniveauet også presses op.
Netop derfor kan det undre mig, at kommunerne ønsker at udlicitere på det her område, hvor et øget lønpres automatisk vil medføre udgiftsstigninger.
Det plejer faktisk at være det modsatte argument, kommunerne bruger, når de vil udlicitere, nemlig at spare penge.
Men det er faktisk af en helt anden årsag, at Socialdemokratiet ønsker at holde hjemmesygeplejerskerne i offentlige ansættelser.
Vi mener, at det er et kerneområde inden for sundhedsvæsenet, der er tale om, at det er lægehenvist pleje, der i dag fungerer som hospitalernes forlængede arm ved udskrivelse af patienter til efterbehandling i hjemmet.
Det handler i høj grad om tryghed for os.
Hjemmesygeplejerskerne er i en overgang den vigtigste støtte for patienten, der befinder sig i en vanskelig restitutionsfase.
Og det sidste, en patient har brug for i en så sårbar situation, er en resultatlønnet sygeplejerske, der ikke har tid til at gå ind i et samarbejdsteam med læge og hjemmehjælp.
Alene det, at patienter bliver spændt for et borgerligt ideologisk udliciteringsfelttog, skaber en usikkerhed, der burde være argumentation nok for ikke at stemme for det her forslag.
Socialdemokratiet kan ikke støtte lovforslaget.
Ester Larsen (V), 2000-12-05:
Er Socialdemokratiet ikke klar over, at det ønske, som vi fremlægger her, er et ønske, som KL står meget massivt bag?
Og når man sådan lidt irriteret konstaterer, at det er en genbehandling, er man så heller ikke klar over, at siden Folketinget har behandlet sagen sidst, har Tilsynsrådet for Københavns Amt formentlig lidt modvilligt måtte erkende, at man godt kan udlicitere et helt plejehjem, når det er etableret efter servicelove?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2000-12-05:
Det er faktisk sager, som Socialdemokratiet godt er klar over, men nu er det jo ikke KL, der ligesom lægger linjen og tegner den socialdemokratiske politik på området.
Ester Larsen (V), 2000-12-05:
Jamen det havde måske været rart, hvis der var en vis lydhørhed over for landets kommuner.
Så vil jeg gerne spørge Socialdemokratiets ordfører, om man ikke er enig i, at det samarbejde, som både ministeren og ordføreren lægger så meget vægt på mellem sygehuse og hjemmesygeplejersker, ikke formidles af den enkelte menige sygeplejerske, men det formidles af de visiterende sygeplejersker.
Når nu det er sådan, at man har set sig meget utilfreds på Græsted-Gillelejes udlicitering, så kan jeg sige, at visitationsopgaven varetages af fem kommunalt ansatte sygeplejersker, som kontakter, besøger hver eneste patient, holder løbende kontrol og afslutter behandlingen med at sikre, at arbejdet er udført.
Så samarbejdet foregår mellem de visiterende sygeplejersker og sygehusene.
Er ordføreren ikke enig i det?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2000-12-05:
Jeg synes selvfølgelig, det er godt, at man også i Græsted- Gilleleje Kommune har offentligt ansatte sygeplejersker til at visitere i forhold til den enkelte sygeplejerske, som er privatansat, og som går ud.
Men for mig at se er det slet ikke det, det drejer sig om.
For mig er det også vigtigt, at den offentlige visitator, om man så må sige, også har muligheden for at kunne gå ud og ændre og bestemme, hvad det er, der skal til ude i det enkelte hjem i forhold til den sygeplejerske, der er ansat.
Og det vil der efter vores opfattelse ikke være mulighed for, hvis der er tale om en opgave, der er købt i et privat firma.
Ester Larsen (V), 2000-12-05:
Nu er det sådan, at hjemmesygeplejersker, der arbejder i en selvejende institution, som kommunen har indgået aftale med, arbejder lovligt.
Mener fru Anne-Marie Meldgaard, at kommunen har instruktionsbeføjelser over for sygeplejersker ansat i en selvejende institution?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2000-12-05:
Jeg kan ikke lade være med at spørge fru Henriette Kjær, om Det Konservative Folkeparti mener, det er så forfærdeligt at få en næse.
Det skulle man næsten tro i betragtning af den fornærmethed, der lyder over, at tilsynsrådet er gået imod handlemåden i Græsted-Gilleleje og andre kommuner.
Er det De Konservatives holdning, at hvis man ikke kan lide de afgørelser, der kommer, så respekterer man dem ikke - det er nærmest anarki - og så vil man bare ændre dem så hurtigt som muligt?
Jeg vil også godt spørge om en ting i forhold til ansættelser.
Sådan som jeg forstår det her, så er det nærmest en garanti til modtagerne af hjemmesygeplejen, at de er sikrede, at det er den samme sygeplejerske, der kommer hele tiden.
Skal jeg forstå det på den måde, at man vil til at stavnsbinde sygeplejersker i den private sektor, for det er da nye toner?
Henriette Kjær (KF), 2000-12-05:
For at tage det sidste først.
Der er jo ikke tale om, at man skal stavnsbinde offentligt ansatte sygeplejersker, men der er et problem i, at der er stor udskiftning.
Det er ikke noget med, at de siger op.
Det er noget med, at det er forskellige, der kommer, på grund af dårlig planlægning.
Det er jo det, der er problemet, sagt til fru Anne-Marie Meldgaard.
Og så er vi ikke fornærmede over, at tilsynsrådene giver en næse en gang imellem, men nu har vi jo faktisk haft det her på dagsordenen i flere år, og det var egentlig affødt af, at en konservativ borgmester i Hørsholm Kommune gerne ville lave et sammenhængende tilbud til sine borgere, og fordi man havde udliciteret andre dele af plejen, var det ulogisk, at ikke også hjemmesygeplejen kunne blive udliciteret. Det var jo også efter råd fra det her råd, der skulle se på, hvordan man kunne samarbejde bedre mellem det offentlige og private, som Georg Poulsen i sin tid var formand for.
Jeg synes simpelt hen, at det fra Socialdemokratiets side begynder at ligne en meget, meget stejl holdning, i stedet for at man prøver at indgå i en konstruktiv dialog om det her problem.
Lone Møller (S), 2000-12-05:
Jeg kan ikke lade være med at spørge fru Henriette Kjær, som
jeg har spurgt, hver gang vi har behandlet det her forslag: Er der kommet nye oplysninger frem i den her sag? Jeg har gang på gang efterlyst klager og brugerkrav om at få privatiseret hjemmesygeplejen.
Tværtimod viser alle undersøgelser, at de ældre er udmærket tilfredse med netop hjemmesygeplejeordningen, så derfor vil jeg da gerne
, om fru Henriette Kjær kunne oplyse mig, hvor det er, alle problemerne er i den måde, som det fungerer på i dag, hvis ikke kun det er en ideologisk kamp.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2000-12-05:
Det er jo fuldstændig rigtigt, når fru Henriette Kjær siger, at vi efterhånden har behandlet det her forslag adskillige gange, og at hun ikke kan forstå, at Socialdemokratiet ikke snart kan indse, at nu er tiden moden til ændringer.
Jeg tror faktisk ikke, det ville være sådan, hvis det modsatte var tilfældet.
Hvis De Konservative var så indædt imod noget, som vi er på det her område, tror fru Henriette Kjær så, De Konservative ville stemme for forslaget, bare fordi sagen kom op nok gange?
Frank Aaen (EL), 2000-12-05:
Det sidste må jeg dementere.
Det vil jeg først og fremmest dokumentere med de love, som regeringen gennemtromlede her i Folketinget om, hvordan banker og finansielle virksomheder skal behandle personoplysninger.
Dér blev lige præcis alle de indvendinger, som kom fra Enhedslisten, afvist, og man sagde bare: Selvfølgelig skal banker have lov til at registrere hvad som helst. Selvfølgelig skal banker have lov til at sammenkøre deres registre, ligesom de har lyst til.
Det er derfor, vi siger: Hov, hov.
Nu kommer der så yderligere en mulighed, ikke for at kunne gøre noget principielt nyt, men for at kunne gøre det på en meget nemmere måde.
Det er jo præcis muligheden for lige pludselig at drøne 500.000 personer fra sit kunderegister i banken igennem nogle nye registre, som giver nogle nye muligheder for at indsamle oplysninger om os.
Det er vi meget skarpt imod.
Jeg vil også sige, at vi har et andet lovforslag til behandling i øjeblikket, nemlig LetLøn.
Det lyder jo så fint.
Det betyder, at man i virkeligheden gerne vil opnå, at samtlige lønoplysninger om samtlige danskere i arbejde samles i ét register.
Det er altså meget, der er i gang.
Så kan vi komme til bunds i det, i stedet for at vi behandler en masse love, som hver enkelt minister kun tror har betydning for sit eget vedkommende, men som faktisk skal ses i en sammenhæng med andre områder.
Jytte Andersen (S), 2000-12-05:
Jeg vil gerne takke for den, må man sige, overvældende og positive modtagelse, det her lovforslag har fået.
Det vidner jo i hvert fald om, at Folketingets partier er med på ideen om en tidssvarende brug af vores oplysninger, der ligger i tre forskellige registre, og er med på ideen om, at der både skal ske en modernisering, en forenkling og samtidig en beskyttelse af den enkelte borger og bruger i dette her.
Det er jeg selvfølgelig glad for, og jeg er også glad for, at vi er blevet kvitteret for det hensyn, som vi har lagt ind i dette her, nemlig den almindelige registersikkerhed.
Derfor vil jeg godt sige til hr. Frank Aaen, som selv i slutningen af sin tale signalerede, at det måske nok lidt for meget var mistænkeliggørelse, der var indgangen til talen her: Lad os nu prøve at tale om det i udvalget.
Hr. Frank Aaen sagde selv, at det var svært at gennemskue, og det er svært at gennemskue, men jeg synes, at noget af det, der har været vigtigt, er den forenkling og samtidig den sikkerhed, som vi har lagt vægt på.
Regeringen bryder sig heller ikke om et big brother-system, hvor alle mennesker er overvåget fra vugge til grav og fra arbejde til fritid osv.
Det handler om, at skal vi være på forkant i forhold til det digitale Danmark, så er det faktisk en meget god idé, at der ligger et lovgivningsmæssigt grundlag for den udvikling netop for at sikre borgeren.
Derfor er jeg sådan set glad for, at vi kan fremsætte det her lovforslag fra regeringens side og være vidende om, at vi faktisk er på forkant.
Det er lykkedes for os i forhold til de offentlige systemer at bringe os i front med det her forslag. Så tak for tilslutningen fra Folketingets partier på nær hr. Frank Aaens parti, Enhedslisten, men igen tror jeg, at hvis man måske kan få afværget de værste, kan man sige, rygmarvsreflekser i forhold til overvågningssamfundet, så kan der måske være basis for en mere åben og mere fredsommelig dialog om det. Jeg tror ikke, at Enhedslistens og regeringens holdning til optagetheden af det enkelte menneskes privatliv adskiller sig fra hinanden.
Det er vi faktisk enige om, så jeg vil i hvert fald ikke opgive håbet om, at der kan findes et mødepunkt også imellem Folketingets øvrige partier og Enhedslisten.
Men tak for tilslutningen.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-12-05:
Det finder vi fra Kristeligt Folkepartis side rigtigt, og så sker der jo også en liberalisering.
Som vi ser hele forslaget, er det sket på en klog og fornuftig og forstandig måde, som vi kan tilslutte os.
Frank Aaen (EL), 2000-12-05:
Enhedslisten er meget skeptiske over for det her lovforslag, fordi det bidrager til den omsiggribende registrering af borgere i samfundet, herunder myndigheders og virksomheders mulighed for at følge os ned i mindste detalje.
Der er utrolig meget »big brother is watching you«.
Det er noget, vi er meget betænkelige ved.
Der henvises til lov om personoplysninger, som flere ordførere har gjort - også i lovforslaget henvises til denne lov - men vi havde jo debatten, hvor vi i hvert fald var nogle, der gjorde opmærksom på, at den var fyldt med huller.
Herunder var den fyldt med huller i forhold til, hvad de finansielle virksomheder har lov til at registrere om os.
Derfor er vi ikke trygge ved, at man hermed giver f.eks. de finansielle virksomheder, som har utrolig mange følsomme personoplysninger registreret om os alle sammen - det er meget lidt reguleret, f.eks. fordi de hele tiden kalder det sædvanlige kundeoplysninger - det her instrument og dermed en endnu bedre mulighed for at kunne følge med i vores liv og sortere gode kunder fra dårlige kunder.
Vi er utrygge ved det.
Vi kan ikke lige gennemskue alle konsekvenserne i deres helhed.
Vi vil under udvalgsarbejdet afdække de her problemer, der altid opstår, når man giver bedre mulighed for at sammenkøre forskellige registre.
Vi vil ikke umiddelbart give tilsagn om støtte.
Vi vil i øvrigt heller ikke give tilsagn til den del, der betyder, at vi skal have mere direct mail, altså at man omgår danskernes lede ved omdelte reklamer ved i højere grad at postomdele dem med adresse på, så vi får fyldt vores postkasse.
Vi får også fyldt vores e-mail med alt muligt mail fra virksomheder, der vil sælge os hvad som helst, for den mulighed forbedres også med det her lovforslag.
Men de borgerlige partier her i Tinget gør jo normalt meget ud af at sige, at de er borgernes parti; de tager hensyn til borgerne.
Men det er helt åbenlyst, at i vurderingen af dette her lovforslag spiller det en større rolle, at virksomhederne skal have mulighed for at sælge os ting, og at virksomhederne skal have lettelser.
Det er sædvanligt, at når det kommer til stykket, så er virksomhedernes behov vigtigere end borgernes behov.
Det er udmærket at få det illustreret igen. Det er muligt, at vi er lidt for dramatiske i vores toneføring over for forslaget, men det er i hvert fald med den mistænksomhed over for det, at vi vil gå ind i udvalgsarbejdet.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2000-12-05:
I januar måned i år vedtog Folketinget, at velfærden fortsat skal være solidarisk skattebetalt, så der er ikke nogen diskussion om, at vi ikke skal have brugerbetaling på sygehusområdet heller.
Det er vi i øvrigt heller ikke vant til at skulle have, så jeg kan ikke se, hvorfor den debat kommer op med hensyn til, at man så skulle betale for det her område, for rent principielt trækker det jo en tråd hen til, at vi så skal definere, hvilke områder det så skal være, vi næste gang kunne tænke os, at der skulle være brugerbetaling på. Så kommer vi til at tage en stor debat, som jeg meget gerne vil tage, men jeg synes ikke, tidspunktet er det rigtige i dag, om: Hvad er egentlig sygdom?
Hvilke sygdomme skal man behandle?
Hvad kan man sige er selvforskyldt?
Det bliver også sådan en ideologisk debat, vil jeg tro, men jeg vil gerne fastholde den vedtagelse fra januar måned, at det er altså solidarisk skattefinansieret.
Så det behøver vi slet ikke drøfte.
Hvad angår den anden del af forslaget, vil jeg gerne trække en parallel til SF's forslag, som ligger i Socialministeriet.
Det havde jo været meget rart, hvis man kunne se det samlet.
Dér sætter man fokus på den problemstilling med gebyrerne; det bliver uforholdsmæssigt dyrt at adoptere.
De synes vi da også fra CD's side er værd at se på, men så er problemet bare, at hvis man kun kompenserer dem, der gerne vil adoptere, så er jeg overbevist om, at omkostningerne stiger løbende med det, som vi så lægger over til de forældre, og så får det jo ingen konsekvens.
Derfor ville det være meget fornuftigt, som SF siger i sit forslag, at man eventuelt kunne se på at give tilskuddet
direkte til den formidlende organisation og så forhandle årligt budget for næste år med de enkelte formidlere.
Det synes jeg da er en helt rimelig måde at gøre det på, og under alle omstændigheder så benytte de to forslag, der ligger på bordet nu, til at se på udgifterne til adoption, for vi vil gerne, at folk adopterer.
Der er også uendelig mange børn, der gerne vil adopteres.
Så det vil være en god idé at se på, hvordan økonomien
bag det her egentlig er sammensat, og hvad der er rimeligt.
Jeg vil ikke sammenligne adoption med en hospitalsbehandling.
Vi har besluttet, at kunstig befrugtning er en hospitalsbehandling, og der er fri og lige adgang.
Derfor kan man ikke sammenligne de to ting; det ville være urimeligt for begge dele.
CD går meget gerne ind i udvalgsbehandlingen og ser på gebyrernes størrelse og vil også gerne medvirke til at aflaste de adoptionssøgende på det område, der drejer sig om gebyr, men ved at få hånd i hanke med det, eventuelt efter den model, som SF har foreslået.
Peter Skaarup (DF), 2000-12-05:
Jeg kunne godt på baggrund af de udtalelser, som statsminister Poul Nyrup Rasmussen er kommet med, hvor statsministeren har sagt, at nu skal det ikke længere være muligt at bede bønner på jobbet, tænke mig at spørge arbejdsministeren, om arbejdsministeren er enig med sin statsminister i, at personer, f.eks. muslimer, ikke fremover kan bede på arbejdspladserne.
Og jeg vil også godt bede arbejdsministeren om at fortælle, hvordan regeringen har tænkt sig at praktisere det i det daglige arbejde.
Ove Hygum (S), 2000-12-05:
Jeg vil indlede med at sige, at jeg har ikke overværet de udtalelser, der er refereret i dagspressen fra et møde, som statsministeren har deltaget i et sted i Jylland.
Jeg kan sige, at spørgsmålet om bøn på arbejdspladsen er et spørgsmål, der i en række tilfælde er truffet aftale om på de enkelte arbejdsplads, hvor der er fundet praktiske løsninger på det.
Jeg har ikke yderligere at tilføje.
Peter Skaarup (DF), 2000-12-05:
Jamen jeg kan sådan set godt forstå, at arbejdsministeren måske har svært ved at fortælle præcis, hvordan man vil håndtere en problemstilling som denne her.
På den anden side må man også sige, at når statsministeren så klart udtaler, at her er et område, hvor der virkelig skal sættes ind, her går landets statsminister som regeringschef ind og siger, at nu må der ske noget på dette område, er det vel også forventeligt, at vi må kunne få et svar her i Folketinget på, hvordan man rent faktisk har tænkt sig at håndtere den pågældende sag fra regeringens side. Statsministeren har sagt: Der er værdier i Danmark, der ikke er til debat.
Muslimsk bøn på arbejdspladsen er ikke acceptabel. Det taler jo næsten for sig selv.
Det kalder på et initiativ.
Der må være et eller andet i regeringen, som man har tænkt sig at gøre i forbindelse med dette her, og det synes jeg vil være relevant at arbejdsministeren fortæller.
Ove Hygum (S), 2000-12-05:
Jeg skal henvise til mit første svar, og jeg vil tilføje, at jeg ingen aktuelle planer har om at intervenere i det pågældende spørgsmål.
Som sagt er det et spørgsmål, der håndteres på en række arbejdspladser, hvor der aftales konkrete retningslinjer herom.
Peter Skaarup (DF), 2000-12-05:
Jamen som sagt synes jeg, at ministeren slipper meget billigt af sted med at svare uden at svare reelt på de spørgsmål, der bliver stillet, og jeg vil godt spørge: Er det f.eks. sådan i ministerierne, at man har en praksis med, at man tillader bøn på arbejdspladserne ud fra nogle specifikke aftaler?
Er det sådan, at det er tilladt i ministerierne, f.eks. i ministerens eget ministerium? Og hvilken straf påtænker regeringen, at arbejdsgivere, der overtræder et sådant forbud, som statsministeren gerne vil have, skal have? Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-12-05:
Vi er i dag i en situation, hvor der er blevet lagt en helt ny økonomisk oversigt frem fra regeringen, som viser, at den samlede beskæftigelse - antallet af arbejdspladser - vokser med 25.000 i år, med yderligere 13.000 næste år og yderligere 12.000 personer i 2002, og det til trods for at der er gået to måneder siden folkeafstemningen om euroen.
Før den folkeafstemning lød budskabet fra arbejdsministeren og fra regeringen stik modsat: Et nej til euroen - som det jo blev - ville føre til en dårligere beskæftigelse og en højere arbejdsløshed.
Hvordan skal det forklares eller bortforklares?
Ove Hygum (S), 2000-12-05:
I forbindelse med afstemningsproceduren om stillingtagen til Danmarks tilslutning til den fælles valuta foretog regeringen naturligvis sine vurderinger af, hvad den beskæftigelsesmæssige virkning kunne være, hvis man sammenligner en tilslutning med den modsatte situation, altså at Danmark forholdt sig uden for den fælles valuta, som tilfældet jo blev.
Og der foreligger en række vurderinger, der tilsiger, at det ville have haft en stigende effekt
, for så vidt angår beskæftigelsessituationen.
Det imødegås jo ikke af, at vi nu har positive prognoser for beskæftigelsen i de kommende år.
De prognoser, der blev udarbejdet forud for afstemningen, tog jo stilling til situationen: Hvor meget kunne der forventes af yderligere positiv beskæftigelseseffekt af en række grunde, som lå i de forudsætninger, der lå til grund for prognoserne.