runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-10:
Jeg går ud fra, at statsministeren er enig med mig i, at når den israelske besættelsesmagt går gennem gaderne i Bethlehem og skyder ind igennem dørene uden at vide, hvem der sidder på den anden side af dørene og derfor bliver dræbt, så er det en massakre.
Det går jeg ud fra statsministeren er enig i.
Jeg går også ud fra, at statsministeren er enig i, at den eneste måde, Israel effektivt kan beskytte sig mod de forfærdelige selvmordsbomber på, er ved omgående at trække sig tilbage, således at fredsforhandlingerne kan komme i gang.
Der er kun én måde at gøre det på, og jeg vil godt spørge statsministeren, om ikke det er korrekt, at det er ved, at Israel omgående trækker sig ud og omgående bidrager aktivt til at få forhandlingerne i gang.
Så vil jeg godt spørge statsministeren som afslutning på den her runde: Skal det, som statsministeren i dag bliver ved med at sige, og som jo internationalt er et meget dårligt signal og langt til højre for, hvad præsident Bush nu går rundt og siger, forstås sådan, at europaministeren og udenrigsministeren nu er blevet banket på plads bag ved den høgepolitik, som den danske statsminister er slået ind på - i øvrigt som den sidste og eneste i verden ...
Villy Søvndal (SF), 2002-04-10:
Jeg vil bare erindre om, at SF vistnok var det første parti, der gik ind for en tostatsløsning.
Det gjorde vi allerede i 1970'erne, og det vil sige anerkendelse af Israels ret til at leve bag sikre grænser.
Vi har i øvrigt tætte partikontakter til israelske partier, så så nemt slipper man ikke, vil jeg sige til statsministeren.
Det, der er sagen i øjeblikket, er, at der foregår en massakre, ikke på terrorister, men på uskyldige børn og civilbefolkningen, der ligger og dør, fordi hjælpen ikke når frem.
Det er i den situation, at statsministerens udtalelse om forståelse og forklaring er så uendelig malplaceret, som den overhovedet kan være.
Man kan sige, at hvis det bare var en dansk statsminister, så kunne det være, hvad det var.
Men det er en statsminister, der om mindre end 3 måneder skal overtage EU-formandskabet, der giver udtryk for de her holdninger.
Jeg vil så bare spørge til sidst: Deler statsministeren opfordringen fra mødet i dag om, at Israel øjeblikkeligt og uden forbehold skal trække sig tilbage?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-10:
Jeg kan sige, og jeg tror, det gælder for både hr. Søvndal og mig, at vi er imod krig.
Vi er imod den ulovlige besættelse, og den skal bringes til ophør.
Men nu siger statsministeren, at han ikke kan bekræfte min fremstilling.
Men statsministeren må jo vide, at dagen efter kommer så udenrigsministeren og europaministeren.
Det vil sige, at regeringen altså skifter forklaring fra sidste tirsdag til sidste onsdag.
Først har man forståelse for aktionen, og jeg forstår nu, at statsministeren fastholder den forståelse.
Det har jeg meget vanskeligt ved at forstå.
Jeg vil godt spørge, om det er klogt og overvejet, statsministeren nu igen rykker ud og siger, at han har forståelse for den ulovlige besættelse, der foregår fra israelsk side.
Men faktum er altså, at regeringen rent faktisk ændrede forklaring fra tirsdag til onsdag i sidste uge.
Det er så muligt, at statsministeren ikke vil erkende det.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-10:
Ja, de ord »forståeligt og forklarligt« vil jeg til enhver tid fastholde.
Jeg kan sagtens sætte mig ind i, hvorfor israelerne reagerer, som de gør, men det er jo ikke det samme som at sige, at det fører til nogen løsning.
Det er jo også nøjagtig, hvad jeg sagde på mit pressemøde, nemlig at det er forståeligt og forklarligt, men at Israel må indse, at det ikke fører til nogen løsning at holde det palæstinensiske folk i et sådant kvælertag.
Derfor er jeg også i den situation, at jeg må sige til hr. Keld Albrechtsen, der bad mig bekræfte en hel masse ting om hr. Keld Albrechtsens opfattelse af verden: Det overstiger, hvad hr. Keld Albrechtsen må anmode mig om, at jeg kan bekræfte hr. Keld Albrechtsens opfattelse af verden.
Det ligger uden for mine rammer at bekræfte hr. Keld Albrechtsens opfattelse af verden.
Derfor er der heller ikke noget om, at jeg skulle have fundet ud af dagen efter, at det var forkert, hvad jeg havde sagt den 2. april.
Nej, det, jeg sagde den 2. april, vil jeg fastholde.
Det ligger inden for rammerne af, hvad EU siger, og det ligger inden for rammerne af, hvad FN siger.
Til hr. Villy Søvndal og hr. Keld Albrechtsen vil jeg bare sammenfattende sige: Vi ved alle sammen, at i denne konflikt har hr. Villy Søvndal og hr. Keld Albrechtsen altid været på palæstinensernes side mod israelerne.
Det, regeringen gør, er at indtage en afbalanceret holdning, hvor vi prøver at lægge pres på begge parter i denne ulykkelige konflikt.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-10:
Det er også bare for at præcisere det over for statsministeren, som jo nu må formodes at være orienteret om, hvad det er for en aktion, Israel er i færd med i øjeblikket.
Det er svært at se, at det er en kamp mod terror lige i de her dage.
Det forekommer at være en kamp imod et helt folk.
Det forekommer at være en kamp imod alle de civile strukturer, der muliggør, at man overhovedet opretholder et samfund.
Det er en kamp, der bryder samtlige humanitære regler for konflikt i forhold til at få nødhjælp frem, i forhold til at få ambulancer frem osv., og det er formentlig, når offentligheden får lov at kigge ind, en massakre af et omfang som dem, vi tidligere har set, også da Sharon var forsvarsminister, dvs. ikke et antal massakrerede i hundredvis, men formentlig i tusindvis.
Når det nu er billedet, er det så rart at have udtalt ord om forståelse og forklaring?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-10:
Jeg vil godt bede statsministeren bekræfte, at det signal, han gav på pressemødet var, at man i virkeligheden halvvejs bakkede op om Israels indrykning i de besatte områder.
Det, han nu citerer fra - det går jeg ud fra er korrekt citeret - er også det samme, der står i dele af pressen, nemlig at statsministeren gav udtryk for forståelse for den konkrete aktion, som Israel var og desværre stadig væk er i gang med.
Det var det indtryk, man skabte fra regeringens side i kraft af statsministerens pressemøde.
Det var også sådan signalet blev opfattet, vil jeg sige til statsministeren.
Jeg vil godt bede statsministeren bekræfte, at det også var hensigten med det signal, for statsministeren troede på det tidspunkt, at det var det, USA ønskede.
Så finder statsministeren efterfølgende ud af, at det nok ikke var så godt, og det er jeg da glad for at han gjorde, for dagen efter havde hans ministre, europaministeren og udenrigsministeren, altså en anden forklaring på, hvad det var, man havde ønsket at sige fra regeringens side.
Det vil jeg også bede statsministeren bekræfte.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-10:
Jeg må konstatere, at selv om hr. Keld Albrechtsen tilsyneladende har gjort forsøg på at følge, hvad jeg har udtalt ved forskellige lejligheder, har hr. Keld Albrechtsen overhovedet ikke fulgt med i, hvad der rent faktisk er sagt.
Hvad er det, jeg rent faktisk har sagt?
Den 2. april, som er den dato, hr. Keld Albrechtsen først refererer til, siger jeg følgende på mit pressemøde: Det er for mig at se forståeligt og forklarligt, at det israelske samfund føler behov for at forsvare sig imod selvmordsbomber.
Men vi er også nødt til at gøre det klart, at det er ingen vej frem, at det eskalerer, som det gør her.
Det er derfor, vi er nødt til at sige til begge parter, at de må vise tilbageholdenhed.
Arafat må gøre noget mere for at stoppe selvmordsbomberne, og Israel må indse, at det på sigt ikke vil sikre freden i og omkring Israel at holde det palæstinensiske folk i et sådant kvælertag.
Så det er hr. Keld Albrechtsen, der er fuldstændig ude af trit med, hvad der foregår i den virkelige verden.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-10:
Jamen så vil jeg godt spørge statsministeren, om han kan bekræfte, at statsministeren vistnok på et pressemøde i tirsdags i sidste uge sagde, at han havde forståelse for Israels militære aktion.
Det var i modstrid med den politik, som det spanske EU-formandskab ønskede at føre.
Ifølge pressen var der faktisk også i den spanske regering kilder, der gav udtryk
for denne kritik
Den nåede i hvert fald frem til dansk presse.
Kan statsministeren ikke bekræfte, at det var det, han sagde, og at det faktisk var i modstrid med den linje, som den spanske regering havde foreslået, at man skulle føre?
Så sker der det dagen efter, at regeringen ved europaministeren og udenrigsministeren slår ind på en anden linje og siger, at der slet ikke har været tale om en sådan forståelse, som statsministeren gav udtryk for.
Alligevel rejser statsministeren så til Athen og gentager sin forståelse for den israelske aktion og fortsætter endda med det til efter, at den amerikanske præsident skifter linje.
Da kom statsministeren så ud af fase med den amerikanske præsident, og det tager ham et døgns tid at rette ind efter USA.
Men det efterlader da indtrykket af en regeringsledelse, som ikke har styr på udenrigspolitikken.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-10:
Jeg kan fuldstændigt og kraftigt afvise hr. Keld Albrechtsens påstande om, at der skulle være svagheder eller mangel på koordination i regeringens mellemøstenpolitik, tværtimod.
Linjen er klar, den ligger fast, den er konsekvent, og jeg kan sige til hr. Keld Albrechtsen, at der ikke er uenighed i EU vedrørende holdningen til Israel.
Et enigt EU bakker op om de sikkerhedsrådsresolutioner, der i tidens løb har krævet israelsk tilbagetrækning fra de besatte områder, herunder de seneste resolutioner, som jo har numrene 1402 og 1403.
Regeringen er ikke bekendt med, at den spanske regering skulle have kritiseret Danmark for vores mellemøstenpolitik, og derfor er der heller ikke drøftelser om det i EU-trojkaen.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-10:
Forløbet i sidste uge omkring den danske regerings håndtering af Palæstinaspørgsmålet afslørede efter min mening nogle alvorlige svagheder i regeringens ledelse og koordination af udenrigspolitikken.
Der er problemer med både koordinationen, som det viste sig i forhold til det spanske EU-formandskab, og der er problemer med, hvilken linje Danmark i virkeligheden fører i udenrigspolitikken.
Er det sådan, at Danmark følger alt, hvad den amerikanske præsident siger, eller er det sådan, at Danmark har en selvstændig udenrigspolitisk holdning?
Det kan man komme i tvivl om på baggrund af forløbet i sidste uge.
»Er det korrekt, at der er uenighed i EU-trojkaen om holdningen til Israels optræden som besættelsesmagt, og at det spanske EU-formandskab er bekymret over den danske holdning, og er der drøftelser herom i trojkaen?«
Skriftlig begrundelse:
Politiken oplyser den 3. april 2002, at spanske regeringskilder udtrykker kritik af statsministerens udtalelser om Israels aktion i de besatte områder, herunder ikke mindst statsministerens udtalelser om Arafat.
Når det generer den spanske regering, at den danske statsminister på denne måde svækker presset på Israel, har det ganske givet sammenhæng med, at Danmark som medlem af den såkaldte trojka, altså som kommende EU-formandsland, spiller en særlig rolle.
Det er jo ganske tydeligt, at statsministeren klart giver udtryk for USA's holdninger, og hans udtalelser er givetvis præget af hans nylige besøg hos præsident Bush.
Danmark er dermed ved at placere sig hos høgene i international politik.
Statsministerens synspunkt er ikke fremmende for bestræbelserne på at bremse Israels overgreb mod det palæstinensiske selvstyreområde.
Det er derfor forståeligt, at den spanske regering reagerer med en kritik.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-10:
Er skatteministeren ikke enig i, at det, jeg sagde, var, at man have overholdt 100-dages-programmet?
Og det led skatteministeren under i sidste uge, da han var nødt til at tage en sag af.
Regeringen havde ønsket at fremsætte den, og den kom til behandling for tidligt.
Det var
100-dages-programmet.
Er skatteministeren ikke også enig i, at regeringen før valget undlod at fortælle en hel masse, f.eks. indførelse af brugerbetaling en række steder, en forhøjelse af den?
Så det er Venstres politik fra før valget, som er løftet og som indfries, og ikke Det Konservative Folkepartis.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-10:
Over for hr. Keld Albrechtsen kan jeg afvise fuldstændig, at regeringen skulle have skiftet forklaring fra tirsdag til onsdag i sidste uge, tværtimod.
Regeringens linje har været klar, den har været konsekvent, den har været fulgt hele vejen, og den er balanceret i forhold til begge parter i konflikten i modsætning til hr. Keld Albrechtsens, der ensidigt tager palæstinensernes parti imod israelerne.
Jeg sagde: Det er for mig at se forståeligt og forklarligt, at det israelske samfund føler behov for at forsvare sig imod selvmordsbomber.
Det, hr. Keld Albrechtsen ikke vil sige, er, at man har ret til at forsvare sig imod selvmordsbomber.
Hr. Keld Albrechtsen vil tilsyneladende have, at Israel passivt skal se på, at uskyldige børn og kvinder, som hr. Villy Søvndal var inde på, bliver lemlæstet og dræbt af selvmordsbomber. Vil hr. Keld Albrechtsen virkelig have, at israelerne bare passivt skal finde sig i det?
Jeg synes, det er forståeligt og forklarligt, at man vil beskytte sig imod selvmordsbomber.
Men så føjede jeg til, at Israel må indse, at det på sigt ikke vil sikre freden i og omkring Israel at holde det palæstinensiske folk i et sådant kvælertag.
Derfor kan jeg svare både hr. Keld Albrechtsen og hr. Villy Søvndal, at den danske regering fra starten af har stået bag de resolutioner, som FN har vedtaget, og de udtalelser, der er kommet fra EU om øjeblikkelig israelsk tilbagetrækning.
Det er også den danske regerings holdning, men det ændrer da ikke på, at vi godt kan sætte os ind i, hvorfor man reagerer, som man gør.
Når hr. Villy Søvndal taler om massakrer, så taler hr. Villy Søvndal om påståede massakrer, som israelske soldater udøver.
Men det er kendetegnende, at hr. Villy Søvndal ikke med ét ord kritiserer de forfærdelige selvmordsbomber, som dræber og lemlæster i dusinvis af uskyldige israelere.
Kravene fra det internationale samfund er jo meget klare til både palæstinenserne og israelerne.
Jeg synes ikke, at man kan tale om, hvem der skal tage de første skridt, for de skal tages øjeblikkeligt af dem begge; israelerne med øjeblikkelig tilbagetrækning fra de besatte områder i overensstemmelse med FN-resolutioner og andet, og palæstinenserne skal stoppe selvmordsbomberne.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-10:
Hvis man kigger på det telegram fra Ritzau, der kom i dag kl. 11.28, som er en gengivelse af det møde, der har været mellem USA, FN, EU og Rusland, er den ikke som statsministerens udsagn bundet af, at begge parter skal foretage sig noget, for at der skal ske noget.
Det er meget klart, idet der står, at USA, FN, EU og Rusland opfordrer Israel til øjeblikkeligt at indstille landets militære operationer i de palæstinensiske områder.
Det er ikke knyttet an til, at den ene part skal noget og den anden part skal noget.
USA, FN, EU og Rusland har taget stilling: Israel skal øjeblikkelig og uden et eneste forbehold ophøre.
Jeg vil spørge statsministeren: Er statsministeren efter sit sidste svar enig i Ritzau fra i dag kl. 11.28?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-10:
Det korte svar er: Tilskudsbelagte aktiviteter er aktiviteter, hvortil der ydes et offentligt tilskud.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-10:
»Vil ministeren oplyse definitionen på tilskudsbelagte aktiviteter, der ifølge regeringens seneste fortolkning af Venstres skattestop ikke er omfattet af skattestoppet?«
Skriftlig begrundelse
Spørgsmålet stilles for at få skabt klarhed over, for hvilke tilskudsbelagte aktiviteter befolkningen vil kunne vente regeringsinitiativer til indførelse eller forhøjelse af brugerbetaling.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-10:
På det punkt må hr. Jørn Jespersen væbne sig med tålmodighed og vente med at se, til finanslovforslaget kommer i august.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Det sidste kan jeg bekræfte, og jeg kan forsikre hr. Jørn
Jespersen om, at det finanslovforslag, som regeringen fremsætter til august, det vil, også når det gælder udviklingsbistanden, fuldt ud leve op til ønsket om at sikre størst mulig effektivitet for pengene og sikkerhed for, at der kan foretages en langsigtet planlægning.
Jørn Jespersen (SF), 2002-04-10:
Kan statsministeren så løfte sløret for, hvordan denne enighed vil påvirke fremtidige beslutninger, for hidtil har det jo været sådan, at når vi har diskuteret den fremtidige indsats, så har statsministerens mantra været, at bevillingen til næste års udviklingsbistand vil fremgå af regeringens finanslovforslag, når det bliver fremsat.
Det er jo i modstrid med, at statsministeren nu erkender, at kvaliteten er afhængig af en langsigtet planlægning, så på et eller andet tidspunkt må statsministerens erkendelse af, at langsigtet planlægning gavner udviklingsbistanden, højner kvaliteten, giver mere effektivitet, vel afspejle sig i regeringens praktiske politik.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-10:
Jo, jeg er faktisk enig med hr. Jørn Jespersen i, at vi under alle omstændigheder - uanset niveauet - skal sikre, at der bliver størst mulig effektivitet og størst muligt udbytte af pengene, at vi sikrer, at de kommer de rigtige til gode
Jeg er også enig i, at alt andet lige er det en fordel, at man kan foretage en langtidsplanlægning.
Jørn Jespersen (SF), 2002-04-10:
Er statsministeren ikke enig i, at det er vigtigt, at vi får den størst mulige effekt, den størst mulige fattigdomsbekæmpelse ud af de midler, vi bevilger, uanset niveauet i øvrigt?
Og er statsministeren ikke også enig i, at det kræver en vis langsigtethed i bevillingerne, sådan at man kan programmere på en ordentlig, fremsynet måde uden hele tiden at skulle tage hensyn til, at der kan komme svingninger i niveauet, og at man derfor kun kan planlægge mere kortsigtet?
Er statsministeren ikke enig i de to ting?
Det er yderligere ud fra den opfattelse, at vi gerne skulle have mest mulig effekt af den bistand, vi giver til udviklingslandene, og det får man jo kun, hvis der er en vis langsigtethed i bevillingerne.
Det forhold, at man nu har total usikkerhed omkring målsætning, omkring niveauet for næste år, giver jo i sig selv meget dårligere bistand og er dermed spild af skatteydernes penge.
Da det åbenbart ikke er den slags overvejelser, der hidtil har gjort sig gældende i regeringen,
var jeg såmænd bare interesseret i at finde ud af, om en meningsmåling gjorde indtryk på statsministeren og måske kunne medvirke til, at der ikke kom yderligere besparelser i 2003.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-10:
Det er hr. Jørn Jespersen, der spørger, om en bestemt meningsmåling gør indtryk på mig, en, som siger, at næsten 78 pct. af befolkningen siger nej til nye besparelser på ulandsbistanden.
Til hr. Jørn Jespersen kan jeg blot svare, at regeringen ikke har iværksat nye besparelser.
De besluttede besparelser er allerede indarbejdet i finansloven for 2002.
Jørn Jespersen (SF), 2002-04-10:
»Gør det indtryk på statsministeren, at 77,9 pct. af befolkningen ifølge en meningsmåling i dagbladet Børsen den 5. april 2002 siger nej til nye besparelser på ulandsbistanden, mens kun 15,1 pct. støtter flere nedskæringer?«
Villy Søvndal (SF), 2002-04-10:
Jeg har ikke det der særlige behov, som statsministeren ofte har, for at skyde andre den type motiver i skoene.
Jeg sagde såmænd bare, at jeg synes, det var uklogt.
Jeg skal gerne gentage det: Jeg synes, det var uklogt.
Jeg synes, det var ekstremt uklogt af en statsminister, specielt en statsminister, der om lidt skal være formand for EU-landene, at lægge op til og udtrykke forståelse og forklarlighed i en situation, hvor der foregår en massakre, hvis omfang ingen af os kender, fordi israelerne jo har lukket de områder, hvor de er i gang med at rense ud.
Det ville i øvrigt være nærliggende at invitere, som Mitchellplanen siger, nogle internationale observatører ind, der kunne se, hvad der faktisk foregår.
Det vil vi vide om ganske kort tid.
Jeg tror, billedet bliver meget lidt pænt.
Jeg tror, det beviser, at det her ikke var en kamp mod terror; det var en kamp mod en hel befolkning og dets fremtid.
For mit vedkommende er det her ikke et spørgsmål om personlig sarthed.
Det er et forsøg på i stedet for den polemiske form at få en diskussion om, hvad der er klog dansk udenrigspolitik.
Og det synes jeg statsministeren spærrer fuldstændig for med sin polemiske form.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-10:
Jeg kan ikke føje mere til, hvad jeg allerede har sagt: Den danske regering støtter de udtalelser, der er kommet fra EU og FN om øjeblikkelig israelsk tilbagetrækning.
Så vil jeg gerne sige om det med form og tone, at jeg synes, det er stærke sager, at jeg her i dag har skullet lægge øre til, at hr. Villy Søvndal bl.a., men i virkeligheden jo også hr. Keld Albrechtsen, har sagt, at jeg finder det forståeligt og forklarligt, at der skulle finde massakrer sted på det palæstinensiske folk.
Det er hr. Villy Søvndal, der har brugt udtrykket massakre og påstået fuldstændigt uden grundlag, at der finder massakrer sted.
Jeg vil slet ikke gå ind i den debat.
Men det, jeg konstaterer, er, at hr. Villy Søvndal har koblet mine udtalelser om, at den israelske reaktion er forståelig og forklarlig, sammen med påståede massakrer på det palæstinensiske folk.
Ærlig talt, jeg synes, at det er ret stærke sager, at jeg skal lægge øre til det, men lad mig gentage: Det er da ikke sådan, at der går skår af mig af den grund.
Jeg er sandelig ikke så ømskindet som hr. Villy Søvndal og hr. Keld Albrechtsen.
Jeg tillader mig bare at anføre, at det er det, jeg har måttet lægge øre til i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-10:
Statsministeren må sandelig meget undskylde, hvis jeg får ham til at fastlåse sin position og gå i selvforsvar.
Hvis man antyder, at statsministeren skulle vise lidt imødekommenhed, låser statsministeren sig helt fast og siger: Jeg har i hvert fald ikke sagt noget, jeg ikke vil, osv. osv.
Jeg vil bare give statsministeren det råd
at være en lille smule mere smidig
Og hvis man har sagt noget, der måske ikke var helt så heldigt, som det faktisk var tilfældet med de insinuationer, statsministeren kom med over for hr. Villy Søvndal, så går der jo ikke noget af statsministeren ved at sige: O.k.
sådan var det ikke ment.
Det er bare en opfordring, for så bliver debatten ikke helt så firkantet.
Men jeg vil godt spørge statsministeren: Når statsministeren bliver ved med at sammenkæde det, skal det så forstås sådan, at statsministeren alligevel har nogle betingelser tilknyttet, som skal opfyldes af andre parter, eller er det fuldstændig rent sådan, at statsministeren er enig med os andre i, at Israel ubetinget skal trække sig ud, og at det skal være nu?
Villy Søvndal (SF), 2002-04-10:
Jeg tror såmænd ikke, at statsministeren støtter terror fra den anden side.
Det har jeg sådan set ikke været optaget af.
Jeg har været optaget af, at statsministeren kom med nogle meget ukloge bemærkninger på et ekstremt uheldigt tidspunkt; på et tidspunkt, hvor der foregår en massakre, tror jeg, i et omfang, hvis døde ikke skal tælles i hundreder, men i tusinder; på et tidspunkt, hvor børn og uskyldige kvinder dør i hundredvis; på et tidspunkt, hvor man bryder krigens sædvanlige love om at måtte føre hjælp frem i form af ambulancer osv.
Lige præcis på det tidspunkt vælger statsministeren at udtrykke forståelse, og at det er forklarligt.
Det er da en opsigtsvækkende udtalelse netop i den situation.
Nej, jeg har ikke brug for den insinuerende form, som statsministeren lægger op til.
Jeg har bare brug for, at statsministeren svarer på et meget enkelt spørgsmål: Er det, der foregår i de besatte områder lige præcis i de her dage, efter statsministerens opfattelse forsvar?