runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-15:
Det her konflikter jo på ingen måde med KiD-projektet, som jo bliver ført igennem, som det har været planlagt.
Jeg er ærlig talt
blevet lidt forvirret, for jeg kan forstå, at den radikale ordfører er imod de overordnede mål for kompetencer.
Det skal kun være noget, der er dér, hvor det er udsprunget af et lokalt engagement i Gladsaxe, Ishøj og Hirtshals, og hvor det end er.
Der er det en god idé med læreplaner, men de skal komme på den måde.
Der må ikke på nogen måde blive givet vejledning fra Folketinget i forhold til udarbejdelsen af læreplaner.
Det kan jeg ikke få til at stemme overens med ordførerens afsluttende bemærkninger i ordførertalen om, at regeringen burde have meldt klarere ud og været bedre til at definere, hvad det egentlig er for nogle kompetencer, man gerne vil have gennemført.
Margrethe Vestager (RV), 2004-01-15:
Jeg tror altså, at hvis bemyndigelsen blev taget ud af lovforslaget, så ville det være inderlig ligegyldigt, for det ville ikke lægge noget til det regelsæt, vi har i forvejen i forhold til målsætninger og årsplaner.
Det, som ville gøre en forskel i forhold til børneinstitutioner, var, at man fulgte KiD-projektet til dørs.
Hvis man f.eks. læser Sølvguiden, så kan man ikke andet end blive imponeret af, hvad der foregår forskellige steder, og overveje, hvordan man kan få Substral hældt ud de steder, hvor man måtte være bagefter, uden at gribe til det meget vidtgående statsligt at fastsætte, hvilke overordnede mål og kompetencer en 3-årig skal forholde sig til.
Derfor kan man sige, at vi ville have en helt anden diskussion, hvis vi ikke havde statsstyringen.
Vi skulle begynde forfra.
Villy Søvndal (SF), 2004-01-15:
Jeg synes, at de borgerlige ordførere er blevet så sure.
Det var de også op til jul, det er, som om juleglæden slet ikke har indfundet sig, heller ikke her i januar.
Det synes jeg er lidt ærgerligt.
Desuden synes jeg også, at det er ærgerligt at blive karakteriseret som kværulant på baggrund af sit indlæg.
Jeg argumenterede i mit indlæg for, at den alvorlige indsats over for udsatte børn ligger fuldstændig andre steder end ved forestillingen om, at man kan skrive sig igennem det ved læreplaner.
Jeg advarede i mit indlæg imod den fantastiske statsstyring, der har grebet den her regering, der har troen på, at man på stort set alle livets områder er i stand til fra statens side at dirigere folk og i det her tilfælde dirigere daginstitutionerne.
Ordet skal er anvendt fire gange på forsiden: Daginstitutionerne skal, daginstitutionerne skal, daginstitutionerne skal, daginstitutionerne skal. Jeg vil advare mod en tro på, at statsmagten er så meget dygtigere end de folk, der arbejder med de her ting i virkeligheden.
Det var essensen i mit indlæg.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-15:
Jeg forstår simpelt hen ikke det her.
Hvad er der statsstyret ved, at man i den enkelte daginstitution laver en plan for, hvordan man kan sikre, at man stimulerer de børn, man har på institutionen? Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at hr. Villy Søvndal på den måde - når vi nu er enige om, at det her er en meget alvorlig diskussion, vi taler om nogle af de børn, der har det sværest i vores samfund - kan kværulere og gå udenom.
Selvfølgelig handler det her jo ikke om, at vi redder hele verden ved at indføre læreplaner i daginstitutionerne, men det er der heller aldrig nogen der har påstået.
Det er derfor, at den her regering har lavet en kæmpe indsats for at bryde den negative sociale arv.
Men det ændrer ikke på det faktum, at hr. Villy Søvndal ikke ønsker at være med på det hjørne, der hedder at hjælpe de børn, der ikke er så svage, at de er kommet på en særlig institution, men som trods alt har nogle problemer med hjemmefra, til at få den stimulering og det kendskab til verden omkring dem, som alle andre børn får som en naturlig del af deres verden.
Hvordan kan det være, at hr. Villy Søvndal ikke vil være med til det hjørne, når nu det er et hjørne af en kæmpestor indsats?
Villy Søvndal (SF), 2004-01-15:
Det har bare ikke noget som helst med læreplaner at gøre.
Mit indlæg var et principielt indlæg imod at gå så dybt ned i statsstyringen som De Konservative, Venstre og Dansk Folkeparti er i færd med.
Så er det jo meget rigtigt - og jeg er meget enig i fru Charlotte Dyremoses betragtning herom - at alle børn ikke har en lige chance - bestemt nej.
Derfor synes jeg, at den alvorlige del af diskussionen drejer sig om: Tror man virkelig, at man bryder den negative sociale arv ved at lave et lovforslag af en værdi til 5 mio. kr. i forhold til vores daginstitutioner, når vi ser væk fra de 2 forudgående år? Jeg synes, undskyld mig, at det er at gøre grin med borgermusikken, hvis nogen tror på det.
Jeg synes, at det er en fantastisk tanke, og regeringen skriver jo hele tiden om det, at uanset hvornår vi diskuterer den negative sociale arv, så nævner regeringen, at læreplaner er midlet.
Jeg tror, det er det, der oftest er omtalt i forbindelse med indsatsen over for den negative sociale arv.
Undskyld mig, det er simpelt hen at snyde ikke alene sig selv, men også andre.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-15:
Jeg må indrømme, at jeg er dybt chokeret over, at hr. Villy Søvndal i den grad kan bruge det, at der i bemærkningerne er eksempler på, at børnene f.eks. kunne lege med ler, og at det vil stimulere dem, som et skalkeskjul for, at man i virkeligheden ikke vil være med til at sikre, at alle børn i alle daginstitutioner bliver stimuleret på et niveau, der sikrer, at de kan klare sig i deres voksenliv.
Hvorfor vil hr. Villy Søvndal dog ikke være med til at sikre, at de her børn får den chance ved at blive stimuleret, ved at få læst op, ved at få kendskab til de helt almindelige færdigheder, når nu de er i daginstitutionerne?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-15:
Jeg mener, der er en meget, meget væsentlig forskel på det, fru Line Barfod forsøger at sige, og så det, fru Line Barfod lige læste op.
Ministeren skal jo netop ikke fastsætte mål og indhold for læreplanerne.
Ministeren skal jo fastsætte regler for mål og indhold.
Der er en meget stor forskel på at fastsætte de mål og det indhold, der skal være i læreplanerne, og så det at fastsætte, hvilke rammer det er, de her mål og det her indhold skal laves inden for, og det er jo netop det, som denne her bekendtgørelse skal gøre.
Men det skal laves for den enkelte handleplan ude i den enkelte institution.
Line Barfod (EL), 2004-01-15:
Der er to muligheder.
Enten har fru Charlotte Dyremose simpelt hen ikke læst, hvad det er, det her lovforslag går ud på, eller også vil fru Charlotte Dyremose ikke fortælle os, hvad det er for en statsstyring, der ligger i det her. Der står jo her, at med lovforslaget bliver der givet bemyndigelse til ministeren til at fastsætte en bekendtgørelse om nærmere regler for indhold af og overordnede mål for læring i dagtilbuddene.
Så bekendtgørelsen skal indeholde, hvad det er for overordnede mål, hvad det er for et indhold, der skal være.
Der skal ikke kun stå, hvordan man laver læreplaner ude i daginstitutionerne, nej, der skal stå nogle mål.
Det, vi spørger til, er: Hvad er det for nogle mål, fru Charlotte Dyremose mener der skal være i bekendtgørelsen og forventer at ministeren vil komme med i bekendtgørelsen?
For her i lovforslaget kan vi kun se de helt overordnede temaer.
Så har fru Charlotte Dyremose fortalt en hel masse om, hvad man kunne forestille sig at gøre i daginstitutionerne, og som man allerede gør i mange daginstitutioner.
Det, vi spørger om, er: Hvad er det, ministeren fra statslig side skal fastsætte i bekendtgørelsen af mål?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-15:
Der er det netop vigtigt for mig at understrege, at det her jo netop handler om, at ministeren laver en bekendtgørelse, der sikrer, at man ude lokalt får lavet en læreplan, og at man lokalt finder ud af: Hvad er det, der skal stå i den læreplan, som vi skal bruge her?
Ministeren skal jo ikke lave læreplanen i bekendtgørelsen.
Ministeren skal basere sig på det, der står i bemærkningerne til lovforslaget, de seks punkter, jeg har nævnt.
Så kunne jeg forestille mig, at det er relevant, bl.a. også i pjecer, hvilket også står omtalt i bemærkningerne, at man så får formuleret nogle konkrete eksempler på, hvad det kunne være.
Hvordan kunne man gøre det her, så man også bidrager til at hjælpe med kreativiteten og får delt forskellige muligheder rundt til daginstitutionerne?
Vi har jo heldigvis erfaringer fra en masse daginstitutioner, der allerede benytter sig af det her og er ganske gode til det og er ganske gode til at få det til at fungere i dagligdagen.
Det er jo sådan nogle ting, vi bl.a. skal bruge det her til, at dele den viden med de institutioner, som måske har været mindre gode til at få det her til at fungere.
Line Barfod (EL), 2004-01-15:
Jeg kan forstå, at der skal bruges lidt mere pædagogik her, før vi når frem til målet, fru Margrethe Vestager spurgte om.
Der er i bemærkningerne beskrevet de helt overordnede temaer, der som minimum skal være.
Fru Charlotte Dyremose har beskrevet, hvordan det kan foregå ude i børnehaven.
Det, vi så godt vil høre lidt om, er, hvad der skal stå i den bekendtgørelse, som ministeren skal komme med, som hun får bemyndigelse til med det her lovforslag.
Hvad er det, fru Charlotte Dyremose forestiller sig at der skal stå i den bekendtgørelse?
Hvad er det for nogle mål, ministeren fra statslig side skal fastsætte for, hvad børn skal kunne lære ude i daginstitutionerne?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-15:
Jeg vil overhovedet ikke gå ind i, hvordan det skal formuleres i bekendtgørelsen, men jeg vil meget gerne fortælle fru Margrethe Vestager, hvad min forventning er til, hvad det er, der skal ske, f.eks. ude i en daginstitution.
Nu må jeg så på forhånd belært af erfaringen tage det forbehold, at det her, jeg nu siger, ikke er udtryk for, at sådan skal det være i alle daginstitutioner
, men er et eksempel på noget, som jeg i min fantasi kunne forestille mig at man kunne gøre.
Det kunne f.eks. være, at man lærte børnene glæden ved at få læst op, at de finder ud af, at det faktisk er rigtig hyggeligt at få læst op, og at de faktisk også finder ud af, at man får mere ud af den oplæsning, når man sidder stille og roligt og lytter efter, og at man så også bliver interesseret i de ord, der bliver sagt.
Et eksempel på noget, der kunne have foregået i en daginstitution, men nu foregik i en kirke, var forleden
, da jeg var i kirke til barnedåb, hvor en lille gut på 3-4 år sad og gentog nogle af de ord, som præsten sagde, sådan at vi alle sammen morede os gevaldig over det.
Det er jo noget af det, som stimulerer den lille dreng og får ham til at tænke over de ord, der bliver sagt, så han dermed lærer at udtale dem, lærer at forstå dem.
Margrethe Vestager (RV), 2004-01-15:
Inden jeg konkluderer, at fru Charlotte Dyremose heller ikke aner eller har gjort sig nogen forestilling om, hvordan bekendtgørelsen kommer til at se ud, vil jeg spørge igen.
Der er to niveauer, som er beskrevet, nemlig det helt overordnede med temaerne og det helt lokale med skuffen og bananen og gyngen osv.
Det, ministeren får bemyndigelse til, er at lave en bekendtgørelse på mellemniveauet, nemlig at beskrive hvilke kompetencer en 3-årig skal have mulighed for at tilegne sig.
Kan fru Charlotte Dyremose give bare et enkelt eksempel, f.eks. inden for kategorien sprog, på, hvordan dette mål kan formuleres?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-15:
Undskyld, men nu tror jeg ikke, jeg var så uforståelig.
Det, jeg gav udtryk for her, var eksempler fra virkelighedens verden
Det var så absolut ikke noget, der havde noget at gøre med bekendtgørelsen.
Det her har noget at gøre med, hvad det egentlig er, der foregår ude i en helt almindelig daginstitution.
Jeg har gået i en, og jeg kender nogle, der på nuværende tidspunkt går i en, og jeg ved faktisk godt lidt om, at det er sådan nogle ting, der f.eks. foregår i daginstitutionen.
Der lærer man sin skuffe at kende, og man lærer at gynge, for det kan man ikke nødvendigvis selv, når man begynder i en daginstitution, slet ikke, hvis man begynder i en vuggestue.
Jeg har den klare forventning til bekendtgørelsen, at den kommer til meget klart at afspejle de seks punkter, som står i bemærkningerne til lovforslaget - sprog, sociale kompetencer, personlige kompetencer, naturen og naturfænomener, kulturelle udtryksformer og værdier, krop og bevægelse - men at det også bliver sådan, som der også står i bemærkningerne til lovforslaget, at det netop er i den enkelte daginstitution, man selv laver den læreplan, som skal være i den institution, og som tager hensyn til de rammer, man har, og de børn, man har i den enkelte institution.
Margrethe Vestager (RV), 2004-01-15:
nogen blufærdighed i forhold til statsstyring.
Måske fru Charlotte Dyremose vil kaste lys over, hvordan bekendtgørelsen skal formuleres.
Man skal kunne kende sin egen skuffe, man skal kunne gynge selv, og man skal kunne skrive sit navn.
Er det den forestilling, fru Charlotte Dyremose har om den bekendtgørelse, som er beskrevet i bemærkningerne, hvori det beskrives, hvordan ministeren skal bruge sin bemyndigelse til at lave en bekendtgørelse for, hvilke kompetencer et barn på henholdsvis knap 3 år og ved overgangen til skolen skal have mulighed for at tilegne sig?
Pia Kristensen (DF), 2004-01-15:
Til den sidste del vil jeg sige til hr. Villy Søvndal: Spørg socialministeren, hvor de 5 mio. kr. er kommet fra, hvordan man har beregnet sig frem til det.
Vi har ikke været med i den økonomiberegning.
Spørg socialministeren.
Med hensyn til de børn vil jeg sige, at hvis hr. Villy Søvndal ser på det her lovforslag og de temaer, der er, så er der jo temaer for alle typer børn; der er forskellige temaer. Nogle børn er måske ikke så gode til at færdes i naturen, men er måske dygtige til at sidde og være kreative med ler eller legoklodser eller andre ting.
Det er jo også evner, og det er jo det, det skal måles på, hvordan barnet trives, og hvordan barnet beskæftiger sig med lige præcis de ting, der passer til det enkelte barn.
Det mener jeg altså er en pædagogopgave - og så selvfølgelig også sammen med forældrene at finde ud af, hvad behovet er lige netop for dette barn.
Villy Søvndal (SF), 2004-01-15:
Jeg forstod bare ikke svaret.
Jeg spurgte, hvad man stiller op med de børn, der ikke når de mål, man har fastsat, og det forstod jeg at pædagogerne så finder ud af.
Det vil sige, at man er ved at lovgive om noget lige nu, som ingen ved hvad har af konsekvens; formentlig har det ingen.
Jeg ved det ikke, det er derfor jeg spørger dem, som i øvrigt støtter lovgivningen.
Må jeg så ikke godt sige om de 5 mio. kr., som er det beløb, det her koster efter de 2 første år, at jeg synes, det er en flot gestus efter at have plyndret daginstitutionsområdet for 500 mio. kr. fra 2002 til 2003.
Der tog man 500 mio. kr., så det er virkelig en flot gestus at give dem 5 mio. kr., altså 1 pct., og så tro på, at det udretter mirakler.
Må jeg ikke godt bede om lidt proportioner i denne her debat.
Pia Kristensen (DF), 2004-01-15:
Man smider selvfølgelig ikke sådan nogle børn ud af en børneinstitution, man fyrer dem ikke, de får ikke en dumpekarakter.
Jeg tror faktisk, at de pædagoger, der er i institutionen - som jeg var inde på før, synes jeg, vi har nogle veluddannede, meget fagligt dygtige pædagoger i landets børneinstitutioner - kan finde ting, emner, der lige præcis passer til det enkelte barn.
Så vil jeg sige til hr. Villy Søvndal, at jeg også er glad for, at jeg har overstået det stadium med små børn.
Men jeg har fire børnebørn, som også er brugere af børnehaver og fritidshjem osv., og jeg synes altså ikke, det er så galt de steder, hvor man har læreplaner.
For som bedstemor eller som forælder ville man jo selvfølgelig gribe ind, hvis man følte, at der skete et overgreb på ens barn i en institution.
Det vil alle forældre og alle bedsteforældre være meget opmærksomme på.
Villy Søvndal (SF), 2004-01-15:
Børn udvikler sig jo meget forskelligt og i meget forskellige ryk.
Jeg vil spørge lidt til de 3-årige, der skal kunne opfylde forskellige mål.
De skal opfylde bestemte, fastsatte mål.
Men hvad så, hvis nogle af dem ikke kan opfylde dem?
For det kan jo ikke være så slapt, at man bare sætter mål og så siger, men om vi så når dem eller ej betyder i øvrigt ikke så meget.
Mit spørgsmål er meget præcist: Hvad stiller man op med de børn, der ikke kan leve op til målene?
Pia Kristensen (DF), 2004-01-15:
Det var da herligt, så fik vi da det sat på plads.
Jeg synes da også, det er sørgeligt, hvis fru Jette Bautrup har været bekymret for, at der ikke er afsat penge nok, så jeg har et forslag, jeg har et råd til fru Jette Bautrup.
Stil nogle spørgsmål under udvalgsarbejdet omkring økonomidelen.
Stil dem til Socialudvalget og begrund så Socialdemokraternes holdning om, at der ikke er penge nok.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2004-01-15:
Det er klart, at når man står deroppe og får en masse spørgsmål, kan det være svært at få det hele med, men det, jeg siger er, at med det beløb, der er afsat, viser det sig ifølge de beregninger, man også har ude i institutionerne, at der er 1.000 kr. til hver institution, og de skal bruges til uddannelse, de skal bruges til øvrige ting i institutionen, hvor man gerne vil have de her pædagogiske læreplaner ind.
Jeg retter ikke noget skyts mod Dansk Folkeparti, men jeg stiller dette spørgsmål, fordi fru Pia Kristensen fra Dansk Folkeparti siger, at hun har tillid til, at så har ministeren undersøgt, at med de penge, der er afsat, er det i orden, og at det stemmer.
Jeg mener absolut ikke, der er afsat nok penge bare til efteruddannelse, hvis det skal være af den kvalitet, man taler om.
Det var sådan set bare det, spørgsmålet gik på, og det vil jeg godt høre om Dansk Folkeparti er enig i.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-15:
Jeg vil gerne spørge hr. Villy Søvndal, hvilke af de nævnte temaer i lovforslagets bemærkninger hr. Villy Søvndal finder er irrelevante for børns udvikling af kompetencer.
Jeg synes, det vil være hensigtsmæssigt at få meget præcist at vide, hvad det er for nogle områder, der støder hr. Villy Søvndal i denne satsning.
Lægger hr. Villy Søvndal afstand til sådan nogle meldinger?
Villy Søvndal (SF), 2004-01-15:
Jeg vil slet ikke anvende så stærkt et ord som uanstændige om andre, fordi jeg ser anderledes på en sag end dem.
Sådan skal man ikke diskutere, man er bare uenig med dem, og sådan er det, og så er den for så vidt ikke længere.
Så må man anføre argumenterne for, hvorfor man mener det og prøve at måle de andres argumenter, ikke?
Jeg er ked af at skulle karakterisere andres indlæg, men på mig virker det lidt banalt, når det siges, at hvis børn er glade for at få læst op, så tier de stille. Ja, selvfølgelig gør de det.
Og hvis man læser en spændende bog for børn, så tier de stille, for så er det fantastisk spændende at lytte.
Og eksemplet med at man skal standse op og se, når bladene falder af træerne.
Ja, det er næsten ikke til at lade være med, hvis man går sammen med børn.
Så kan man diskutere med børnene, om det er fotosyntesen, eller om det er, fordi bladene er blevet trætte og sådan noget, og det synes jeg
bestemt man skal diskutere med børn.
Men undskyld mig, eksemplerne bliver så banale, at det driver.
Det går vi da rundt og gør alle sammen, vi kan slet ikke lade være, når vi er i nærheden af børn, og børnene kan slet ikke lade være.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-15:
Der vil jeg så gerne spørge, om hr. Villy Søvndal stadig væk synes, det er en god idé, det vi gør med de tosprogede børn, hvor vi sørger for at lave en screening for at få afdækket, om de har nogle sproglige huller og mangler, og at der derfor er brug for at sætte ind med en særlig hjælp til, at de får nogle bedre sproglige færdigheder.
Er hr. Villy Søvndal også blevet imod, at vi på den måde får afdækket, om der her er et barn, der står og mangler nogle kompetencer, for at vi så kan sætte ind med en særlig hjælp?
Er det også galt, at vi på det område går ind og undersøger?
Villy Søvndal (SF), 2004-01-15:
Jeg skal lige gentage for en sikkerheds skyld, at jeg ikke er imod, at børn lærer noget.
Jeg kender personlig ingen mennesker, der er imod, at børn lærer noget.
Jeg er ikke imod, at man er sikker på, hvordan man hjælper børn bedst også ved hjælp af kloge folk, men jeg er imod, at man laver indlæringspædagogiske planer for det.
Pædagogiske læreplaner er det, vi skiller på, og ikke alle de andre almindeligheder.
Jeg synes måske, at vi burde hæve debatten derop, at selvfølgelig er alle enige i, at børn skal lære noget.
Det er jo ikke det, vi skiller på.
Det, vi skiller på, er, om det her er klogt, om det er klogt at gå så langt.
Jeg synes egentlig, at det mest imponerende ved diskussionen, specielt med Venstres ordfører, er, at man skal belære et liberalt parti om, at der er steder, hvor man skal i hvert fald overveje, hvor langt staten skal gå ind.
Sandy Brinck (S), 2004-01-15:
Det glæder mig, at Det Radikale Venstre ikke er imod metoden, det at arbejde med pædagogiske læreplaner.
Hvis man nu forestillede sig, at lovforslaget ikke havde bemyndigelsen til bekendtgørelse, ville det så hjælpe Det Radikale Venstre gevaldigt?
Hvis nu bemyndigelsen til bekendtgørelsen og dermed de mål, som der har været meget fokus på, og som vi også har udtrykt en vis skepsis over for, ikke var der, så synes jeg jo, at parallellen er meget nærliggende i forhold til, at vi jo også stiller krav om, at der skal være handleplaner, når vi taler socialt arbejde generelt, altså at vi her fra Folketinget rent faktisk siger, at der er nogle standarder for, hvilken retssikkerhed den enkelte kan have for, hvad der bliver taget fat i.
Som jeg også tidligere nævnte i en kort bemærkning til hr. Villy Søvndal, så synes jeg godt, man kan anskue det her fra den synsvinkel, at børnene får en retssikkerhed i forhold til, at der bliver arbejdet struktureret med pædagogik, og at pædagogikken skal hele vejen rundt, så det ikke bare bliver tal og bogstaver, hvilket jo også kunne være et skrækscenarie i hvert fald set med vore øjne.
Margrethe Vestager (RV), 2004-01-15:
Nej, vi er bestemt ikke imod læreplaner.
Vi er bestemt ikke imod struktureret pædagogisk arbejde.
Vi er bestemt ikke imod, at man gør en lang række forskellige ting, som vokser ud af det engagement, man har i institutionen, blandt forældrene, i kommunen, i socialudvalget, i de faglige organiseringer, i lokalområdets brugerorganisering osv., osv., osv. Men vi har noget imod, at man fra statslig side finder, at man skal regulere dette område og lave overordnede mål for, hvilke kompetencer en 3-årig skal have fået, for vi synes, at det helt grundlæggende rokker ved den måde, vores land fungerer på.
Vi synes, det rokker helt grundlæggende ved den tillid, man må have til, at landet faktisk fungerer til hverdag hele døgnet rundt uden Folketingets indgriben.
Vi kunne jo også beslutte, at tiden skal gå.
Det gør ikke nogen forskel.
Men selv om det med den begrænsede finansiering, der er, sandsynligvis vil gøre en meget lille forskel, så er det principielt afgørende at sætte foden ned, når staten nu igen vil ind og sige noget om, hvilke overordnede mål der skal være for, hvilke kompetencer en 3-årig har tilegnet sig, specielt når samme stat vil sikre, at der er børn, som ikke engang kommer i berøring med hele det her system, som fru Sandy Brinck ganske rigtigt i en kort bemærkning tidligere har gjort opmærksom på.
Sandy Brinck (S), 2004-01-15:
Affødt af det sidste kan man jo sige, at så er der jo ikke meget grund til bekymring.
Jeg er jo meget enig med den radikale ordfører i, at med den sum penge, hvis man overhovedet kan summe sådan noget op, når vi er nede i den størrelsesorden, så er der ikke risiko for, at det er revolutionerende, hvad vi her står og diskuterer.
Det, jeg godt vil spørge den radikale ordfører om, er, hvorvidt Det Radikale Venstre er imod brugen af læreplaner, altså det at man arbejder målrettet med pædagogikken.