runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Sjelle (KF), 2005-03-16:
Nu tror jeg, at vi skal holde fast i, at det her er Danmark, vi taler om.
Det er ikke USA, og det er ikke amerikanske tilstande, vi ønsker at indføre i Danmark.
Det tror jeg bør stå meget klart efter den her debat.
Det er i hvert fald ikke det, der er Det Konservative Folkepartis mål med at få samlet lovene i den her sundhedslov.
Jeg synes, at den måde, som tingene er skruet sammen på på nuværende tidspunkt, lyder udmærket, og vi tror altså også på, at kommunerne selvfølgelig handler rationelt.
Vi tror også på, at regionsrådene handler rationelt, og vi tror for den sags skyld også på, at staten handler rationelt i forhold til de bindinger, der bliver lagt ind over både regionsråd og kommuner, for i sidste instans er det jo staten, der lægger de overordnede retningslinjer.
Og er der noget, der går fuldstændig skævt, og som ikke går ligesom den formodning, man på nuværende tidspunkt har, om, hvordan det bør gå, så er det selvfølgelig klart, at man griber ind, og det har man jo mulighed for at gøre på forskellige måder.
Morten Østergaard (RV), 2005-03-16:
Det, vi er interesseret i, er, om man har nogen form for dokumentation for, hvordan et sådant takstsystem som det, man nu indfører her fuldstændig med bind for øjnene, påvirker sundhedsøkonomien.
Det, vi ved fra USA, som har et af verdens dyreste sundhedssystemer, er, at man der jo bare skriver regningen ud til forsikringsselskaber.
Der har man et meget velfungerende, men utrolig dyrt sundhedssystem.
Der må vi spørge, om Det Konservative Folkeparti er villig til at opleve en vækst, som er markant større end den, vi har nu, fordi de ikke vil sætte betaler og den, der udskriver regningen, i samme stol.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-03-16:
Det er meget glædeligt, at ministeren tager nogle tiltag i forbindelse med det her, og når ministeren siger, at der er en lovgivning på området, en markedsføringslovgivning osv., så kunne jeg godt tænke mig at høre, om ministeren selv mener, at den bliver overholdt og opfyldt.
Helle Sjelle (KF), 2005-03-16:
Vi synes, at det selvfølgelig er en god idé, at der er styr på økonomien, også når det handler om den reform, der på nuværende tidspunkt sker af hele kommunalområdet og af selve sundhedsvæsenet.
Men jeg er nu også ganske tryg ved den finansieringsmodel, der er lavet.
Hvis de, der er valgt til regionsrådet, ikke gør et ordentligt stykke arbejde, er jeg overbevist om, at folk stemmer på nogle andre, når der næste gang er valg.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-16:
Derfor synes jeg alligevel, det er vigtigt at give en kommentar til den sidste sætning, nemlig at fru Pernille Vigsø Bagge siger, at meldingen gik på at forholde sig kritisk til, hvad f.eks. DR sender i sine ungdomsprogrammer.
Der må jeg dog sige, at citatet i Kristeligt Dagblad af fru Pernille Vigsø Bagge er, at man f.eks. kunne indføre regler for, hvad der må sendes i fjernsynet for børn og unge.
Der understreger jeg, at der er en klar forskel i tilgangen, for det mener jeg ikke vi kan, fordi vi lever i en international verden, hvor man kan vælge internationale programmer, eller hvor man kan hente musikvideoerne via internettet eller lignende.
Derfor er det mere vigtigt at lære de unge at håndtere den her problematik, i og med vi ikke kan forbyde os ud af det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-03-16:
Jeg vil gerne lige korrigere ligestillingsministeren.
Jeg har talt for, at man måske forholdt sig kritisk til, hvad man udsendte i forbindelse med ungdomsprogrammer.
Det sidste spørgsmål er ... smuttet.
Jeg beklager.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-16:
Nu har jeg understreget, at det er vigtigt at skelne mellem pornoen og seksualiseringen af det offentlige rum.
Og der, hvor jeg gerne vil gøre de unge mere robuste, der, hvor jeg gerne vil gøre de unge bedre i stand til at håndtere de billeder, de møder, er der, hvor det er billeder med fokus på sex, som jo er i diverse ungdomsprogrammer og musikvideoer, som findes på nettet, som er overalt, og som jeg netop mener vi ikke bare kan forbyde, fordi de vil være der uanset.
Derfor er det vigtigt, at vi arbejder med de unge i forhold til at skelne mellem virkeligheden og fiktionen, og det er det, jeg synes vi skal sætte ind over for.
Og der er nok i virkeligheden en forskel på det, der er SF's tilgang til problematikken, og regeringens tilgang til den.
Jeg bakker helt og aldeles op om indenrigs- og sundhedsministerens beslutning om at trække den cd-rom tilbage, fordi den havde fokus på netop nogle meget ekstreme situationer.
Det, jeg taler om, er jo en klar skelnen mellem porno og det, jeg kalder seksualisering af det offentlige rum.
Jeg synes, det er vigtigt at sætte ind over for pornoen, have nogle klare regler og sikre, at de bliver overholdt, men samtidig tage hensyn til denne her påvirkning; der er de her mange billeder med fokus på det seksuelle, som vi ikke kan forbyde os ud af.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-03-16:
Jeg er som sagt meget glad for de tiltag, ligestillingsministeren påtænker at sætte i gang.
I den forbindelse kunne jeg godt tænke mig at høre, hvad ligestillingsministeren mener om indenrigs- og sundhedsministerens tilbagetrækning af den sex cd-rom, som hed »SexStarz«, som indenrigs- og sundhedsministeren mente var for grovkornet.
Mener ligestillingsministeren ikke, at det netop var sådan nogle produkter tilegnet de unge for at åbne debatten, der var en god idé i den her forbindelse?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-16:
Min holdning er, at unge skal lære at skelne mellem fiktion og virkelighed.
De skal lære at være kritiske og selv kunne sige fra over for de mange og ofte, synes jeg, unuancerede fremstillinger, som de bliver præsenteret for i medierne, i musikvideoerne og på internettet.
Der har jeg den holdning, at vi ikke skal overlade det til børnene og de unge selv at finde ud af det, men netop gå i dialog og præsentere dem for de billeder og drøfte med dem, at det ikke er virkeligheden, de ser, så de er i stand til at forstå og forholde sig til de fremstillinger, som de møder alle mulige steder.
Der er det vigtigt for mig også at understrege, at det, jeg jo har givet udtryk for, og som fru Pernille Vigsø også selv overværede, er jo, at vi skal gøre de unge robuste til at kunne imødegå de her billeder – og ikke de forskellige citater og ikke mindst fejlcitater, som har været fremme i medierne. Jeg har været inde på, at vi har forskellige regelsæt og forskellige frivillige aftaler, som vi kan tage i brug.
Ikke mindst kan vi forbyde pornografi af grov karakter og reklamer med diskriminerende indhold.
Og selv hvis vi skulle prøve at lukke os inde i en osteklokke, så vil seksualiseringen stadig ske i kraft af bl.a. det verdensomspændende internet, internationale film, internationale produktioner.
Det er simpelt hen baggrunden for, at jeg synes, det er vigtigt at sætte fokus på nogle andre områder.
Som jeg allerede har nævnt i besvarelsen af det tidligere spørgsmål, er der sat et forskningsprojekt i gang, der forhåbentlig kan gøre os klogere og også give inspiration til, hvad der yderligere kan tages fat på.
Der kommer en workshop med de unge, og der kommer debatmagasinet, som bliver sendt rundt til alle skoler.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-03-16:
Hvis nu ministeren ikke vil lade stå til over for denne her stigende seksualisering af det offentlige rum, så har ministeren fortalt, hvilke konkrete tiltag man har tænkt sig at tage.
Jeg kunne godt tænke mig, at ministeren uddybede lidt, hvad det skulle være for nogle konkrete aftaler med detailhandelen, og at ministeren måske kom med en præcisering af, hvad det er, man vil gøre i folkeskolen.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-16:
Jeg må sige, at jeg ikke er bekendt med eksempler på, at kommuner skulle overtræde regelsættet på området, men det synes jeg naturligvis er uacceptabelt, og jeg vil også være indstillet på at drøfte en sådan problemstilling med kommunerne.
Men som det er nævnt, er jeg ikke bekendt med, at der har været eksempler på dette.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-03-16:
Der har været eksempler på, at også kommuner har brugt mere eller mindre anstødelige reklamer.
Har man tænkt sig at lave nogle tiltag, så de her kommuner og de nye storkommuner ikke skal bruge reklamer af denne kaliber?
Morten Østergaard (RV), 2005-03-16:
Vi skal finde tilbage til diskussionen om finansieringen af sundhedsvæsenet efter kommunalreformen.
Det kunne være interessant at høre den konservative ordførers syn på, om ikke der er meget fornuft i, at de, der udskriver regningen, også er dem, der skal betale den.
For de incitamenter, der her skabes for et samvittighedsfuldt regions råd, der ønsker at skabe en så god sundhedspleje som mulig, betyder, at man er nødt til at hente indtægterne det eneste sted, man kan, nemlig ved at sørge for, at man får størst mulig betaling fra sine kommuner, det vil sige ved – og det er det eneste sted, hvor det er variabelt – at få stationære behandlinger i stedet for ambulante, at få dyrere behandlinger i stedet for billige.
Det er den eneste måde, man kan skaffe sig indtægter på.
Derfor vil jeg gerne spørge: Var det ikke klogere, at det blev fastholdt, at de, der udskriver regningen, også er dem, der skal betale den og dermed stå til ansvar for den over for vælgerne?
Lise von Seelen (S), 2005-03-16:
Når ministeren nævner, at det vil være fornuftigt, at det er sygehuset, som finansierer den klage, fordi det er der, der eventuelt er sket et eller andet, som der kan klages over, kunne jeg drage den slutning, at sygehuset også er finansieret af offentlige midler, og så er det jo også os.
Er det et synspunkt, som ministeren kan være enig i?
For man kunne også sige med hensyn til den debat, vi før havde om kommunalt betalingsan svar på sundhedsområdet, at det også er os, hvad enten det nu er region eller kommune, men der fornemmede jeg også en socialdemokratisk interesse for, at det der alligevel kunne have sin formodning for sig, at det var en god idé, at den ene offentlige myndighed, nemlig kommunen, under visse omstændigheder havde en betalingsforpligtigelse over for en anden offentlig myndighed, nemlig regionen.
Det er også det, der ligger bag ved det, der i hvert fald ikke er indført under den regering, nemlig at kommunerne betaler for ventedagsbetaling for færdigbehandlede patienter.
Der kunne man jo også sige at det er jo også os.
Det hele er os, men det handler jo om at få os til at spille sammen på en sådan måde, at der, når vi handler hver især – alle os – kommer noget fornuftigt ud af det.
Poul Erik Christensen (RV), 2005-03-16:
Jeg vil gerne forsøge på denne sene aften at åbne skatteministerens øjne for gældssaneringens positive del.
Kunne skatteministeren forestille sig, at en gældsrådgivning kunne være en del af inddrivelsen?
Det er således, at hvis man behandler skyldnerne bare lidt individuelt, vil man opdage, at man hos nogle skyldnere måske kunne få flere penge ud af vedkommende, hvis man tog det samlede billede af den pågældendes gæld og dermed lavede en gældsrådgivning.
Jeg tror, at man med det system, jeg nævner her, også vil få færre klager, og dermed væsentlig mere forståelse for vigtigheden af at betale sin gæld.
Mikkel Dencker (DF), 2005-03-16:
Med det system, der kommer nu, er det rigtigt, at der bliver en mere maskinel behandling af de mennesker, man så at sige har opgivet.
Der tror jeg nærmere, at de, der virkelig har brug for den her rådgivning om gæld, er folk, som i forvejen befinder sig i det sociale system og har tæt kontakt til f.eks. en sagsbehandler, som også vil være i stand til at give dem en vis hjælp til og vejledning om, hvordan de undgår at gældsætte sig yderligere, hvilket de vil gøre ved at undlade at betale deres regninger.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-03-16:
Er problemet ikke, at det her lovforslag lægger op til, at der nu altså skal ske en maskinel behandling, og at den rådgivning, som vi har set hidtil, netop skal spares væk?
Hele forudsætningen for lovforslaget er jo, at man kan reducere medarbejderstaben til vel omkring det halve, og at man på finansloven det første år kan spare, jeg tror det var 175 mio. kr. stigende til 350 mio. kr., fordi man simpelt hen siger, at vi nu putter det hele ind i edb–maskinen i stedet for.
Er det ikke sådan, det kommer til at hænge sammen, og hvad er virkningen for dem, som har vanskeligst ved at betale?
Mikkel Dencker (DF), 2005-03-16:
Jeg har også en forventning om, at når det har med den offentlige restanceinddrivelse at gøre, uanset om det fungerer sådan, som det gør nu med flere forskellige myndigheder, eller sådan, som det gør med det system, vi lægger op til der skal være her, så er der en kontakt til en medarbejder, som har en vis faglig ekspertise på området og dermed også kan tage sig en snak med skyldneren om, hvordan vedkommende kommer videre ud af den situation.
Der kan der også sagtens proppes nogle gode råd ind til skyldneren.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-03-16:
Hvad tror hr. Mikkel Dencker egentlig, at pengeinstitutterne tager i renter, når vi nu taler om den personkreds her, som har gæld til det offentlige?
Der er vel en sammenhæng mellem disse menneskers muligheder for at betale og det, de skal betale for at låne et beløb.
Synes hr. Mikkel Dencker ikke, at det her er ganske problematisk for den gruppe, som hr. Mikkel Dencker ofte påberåber sig at varetage interessen for, nemlig nogle af dem som har færrest midler, enlige mødre osv.?
Mikkel Dencker (DF), 2005-03-16:
Det er rigtigt, at Dansk Folkeparti normalt ikke skeler meget til Sverige, når det gælder mange ting, men der kan jo være enkelte undtagelser, og her har der været en.
Hvad angår gældsrådgivning, vil jeg sige, at det sagtens kunne indgå som en del af den vifte af rådgivning, man kan få forskellige steder.
Jeg vil nu mene, at man i forvejen kan få en udmærket rådgivning i pengeinstitutterne, og dem har alle her i landet en vis tilknytning til.
Pengeinstitutter har naturligvis en vis interesse i at sælge deres produkt, men de har også en vis ekspertise netop på området at rådgive folk om deres økonomi.
Det er ikke nogen god idé at gældsshoppe, og det tror jeg også godt de fleste ved, uden at de behøver at have nogen til at fortælle dem det.
Line Barfod (EL), 2005-03-16:
Det glæder mig så, at vi under udvalgsarbejdet kan kigge lidt nærmere på det, for jeg forstår det i hvert fald ikke.
Nu nævnte hr. Mikkel Dencker Sverige som et forbillede.
En af de ting, jeg synes burde være forbilledet i Sverige – Sverige plejer ellers ikke at være Dansk Folkepartis forbillede, men sådan kan tingene ændre sig en gang imellem – er, at man i Sverige i mange år har haft gældsrådgivning, hvor man prøver at forebygge, at folk kommer i gæld, og prøver at hjælpe dem ud af gælden.
Kunne hr. Mikkel Dencker forestille sig, at Dansk Folkeparti også ville være interesseret i ikke bare at hive penge ud af folk, når de var kommet i gæld, og dermed måske tvinge dem ud i dybere gæld, men faktisk give dem en mulighed for at få noget ordentlig rådgivning, så de kunne komme ud af den situation, de var i, og dermed heller ikke blive ved med at opbygge ny gæld til det offentlige?
Mikkel Dencker (DF), 2005-03-16:
Men det har vi heldigvis en god, lang udvalgsbehandling til, hvor vi kan komme til bunds i det.
Og det ser jeg da frem til.
Line Barfod (EL), 2005-03-16:
Først kan jeg ikke lade være med at spørge, om hr. Mikkel Dencker ikke er klar over, at der i dag findes et restanceregister, og at myndighederne derfor har overblik over, hvad folk har af gæld, også selv om den er spredt på forskellige kommuner.
Det, jeg egentlig ville spørge til, var det her med ressourcer og forenklinger, og at man sparer en masse ressourcer.
Så forstår jeg simpelt hen ikke, hvorfor Dansk Folkeparti vælger at støtte et forslag, hvor klageadgangen er til Landsskatteretten og til landsretterne og til Højesteret i stedet for at gå direkte i fogedretten.
I dag har vi alt, alt for lange ventetider, både til Landsskatteretten og til landsretterne og til Højesteret.
Hvorfor i alverden skal det så være dem, der er klageinstanser, i stedet for fogedretterne?
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Mikkel Dencker (DF), 2005-03-16:
De to lovforslag, vi behandler her, har til formål at gennemføre kommunalreformens delaftale om at samle de offentlige myndigheders restanceinddrivelse i én statslig myndighed under skatteministeren.
I dag er situationen sådan, at fire forskellige myndigheder – indtil for 3 måneder siden var det hele fem forskellige myndigheder – har beføjelser til at inddrive borgernes restancer.
Det resulterer i en uensartet behandling af borgerne, alt efter hvilken myndighed det er, borgeren skylder penge.
Samtidig vil jeg påstå, at der ligger et stort rationaliseringspotentiale i at samle al restanceinddrivelse på ét sted i stedet for som i dag fire steder.
En samling af inddrivelsen på ét sted vil alt andet lige også resultere i en mere retfærdig, konsekvent og effektiv inddrivelse, som også gerne skulle kaste et større provenu af sig.
Baggrunden for at samle inddrivelsen hos én myndighed er den analyse, som Rigsrevisionen kom med i august 2003, hvor den konkluderede, at man gennem en bedre koordination af inddrivelsen ville kunne effektivisere.
Rigsrevisionen sammenlignede også Danmark med Sverige og konkluderede ligeledes, at den højere effektivitet i Sverige bl.a. skyldes, at man i Sverige kun har én restanceinddrivelsesmyndighed.
På baggrund af Rigsrevisionens arbejde blev der foretaget yderligere en analyse af den danske ordning.
Den analyse viste, at retssikkerhe den er svækket på grund af forskellig administrativ praksis samt service og inddrivelsesregler, og at der i dag finder et omfattende dobbeltarbejde sted.
Analysen estimerede desuden, at der på grund af dobbeltarbejdet er et overforbrug på hele 10 pct., hvilket svarer til 100 mio. kr. på årsbasis.
Regeringen og Dansk Folkeparti har nu taget konsekvensen af Rigsrevisionens arbejde samt af analysen fra marts sidste år, og derfor har vi besluttet at samle den offentlige inddrivelse i én myndighed.
Det har ud fra de nævnte rationaliseringsgevinster den gevinst, at borgeren fremover kun skal henvende sig ét sted, selv om der er gæld til flere offentlige instanser.
Den ordning har den enorme fordel, at der ikke længere i samme grad kan finde gældsshopping sted, hvor en borger har gæld til stribevis af myndigheder, heraf måske flere forskellige kommuner, som borgeren har boet i, og fordi ingen myndighed har noget klart overblik over skyldnerens gæld og den samlede situation, kan han fortsætte med at have en stor, men ikke uerholdelig gæld, uden at der kan gribes effektivt ind.
De problemer sigter lovforslaget mod at få gjort noget ved, og Dansk Folkeparti bakker naturligvis op om forslaget.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-03-16:
Der er ikke nogen som helst tvivl om, at det er ganske problematisk, hvis først man kommer i den gældsspiral i det offentlige.
Det er der masser af eksempler på.
Man skal ikke have stor gæld til børnebidrag og andre poster, før det løber op.
Nu kunne jeg godt høre, hvem der havde fremsat det forslag, som fru Line Barfod nævnte.
Jeg synes, at vi skulle prøve at se på det i forbindelse med det her lovforslag og se, hvad der ligger deri.
Længere tror jeg ikke, at jeg kan komme med spørgsmålet.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-03-16:
De love, vi behandlede før, L 110 og L 111, og så de her hænger jo sammen.
Der er en naturlig sammenhæng.
Vi Konservative synes, at det er vældig, vældig godt, at man nu får én inddrivelsesmyndighed til restance, uanset om det vedrører kommunale skatter eller det vedrører statslige udgifter, moms og afgifter, eller hvad det nu måtte være.
Derudover hilser vi det også meget velkommen, at vi imødekommer Rigsrevisionens kritik og indretter et system, hvor der ikke er så meget tilfældighed, som vi må erkende at der har været før.
Det er jo ikke godt nok, når vi taber til Sverige i fodbold, og det er heller ikke godt nok, når vi er ringere end svenskerne til at inddrive, så derfor skulle der ske noget her.
Vi skal være opmærksomme på, at loven i praksis, allerede som den er nu men også i fremtiden, vil sondre mellem opkrævning og inddrivelse.
Opkrævning rummer alle de midler, som er til stede til at få nogle restancer ind, uden at man begynder at bruge tvangsmidlerne.
Inddrivelse betyder, at man begynder at anvende tvangsredskaberne, altså pantefogeden og fo gedretten, og må jeg ikke i den sammenhæng få lov til at bemærke, at jeg synes, at fru Line Barfod blander tingene godt og grundigt sammen, når hun siger, at fogedretten skulle være et klagesystem.
Hvornår skulle borgeren selv anmode om at komme i fogedretten?
Det er Landsskatteretten, som borgeren kan klage til.
Derfor forstår jeg simpelt hen ikke fru Line Barfods bemærkninger til de to tidligere ordførere fra Venstre og Dansk Folkeparti om fogedretten.
Line Barfod (EL), 2005-03-16:
Jeg er vældig enig i de bemærkninger, hr. Jens Peter Vernersen sagde om, hvor svært det kan være at få styr på sin økonomi, hvis man skylder penge.
Derfor vil jeg også gerne høre, om hr. Jens Peter Vernersen er enig i det forslag, som vi genfremsætter, og som vi også har fremsat i tidligere samlinger fra Enhedslisten, SF og De Radikale om, at der skal være mulighed for at få en offentlig gældsrådgivning.
Jacob Jensen (V), 2005-03-16:
I forlængelse af det vil jeg gerne spørge hr. Jens Peter Vernersen, om han mener, at inddrivelsen i dag ikke kan gøres mere effektiv, og om hr. Jens Peter Vernersen dermed er uenig i konklusionerne i Rigsrevisionens rapport fra 2003, hvoraf det fremgår, at der er betydelige effektiviseringsforbedringer at hente på det her område.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-03-16:
Jeg tror, det er vigtigt, også hvis man er på kontanthjælp, at der bliver foretaget en vurdering af den mulighed, der er for betaling, så der i den sammenhæng ses på familiens samlede økonomi.
Det tror jeg faktisk er en god idé.
Man kan også godt tænke lidt over, at der ligger det altså i øjeblikket.
Jacob Jensen (V), 2005-03-16:
Jeg vil gerne spørge hr. Jens Peter Vernersen, om han mener, at det er udtryk for en effektiv anvendelse af ressourcerne, når man som i dag pr. automatik gennemfører betalingsevnevurderinger også for personer på kontanthjælp, eller om hr. Jens Peter Vernersen ikke er enig i, at man ved at prioritere indsatsen mod dem, der har betalingsevnen, men ikke viljen, derved kan opnå en effektivisering og en mere målrettet indsats.
Jacob Jensen (V), 2005-03-16:
Jeg er ikke enig i den betragtning, som hr. Vernersen kommer med, at det er systemet frem for mennesket.
Vi går ind og spøger: Hvor kan vi lave en inddrivelse, som er effektiv, og hvor kan denne inddrivelse i øvrigt tage det sociale hensyn, der er behov for?
Så laver man en standardisering for, hvor der er behov, og hvor der ikke er noget at komme efter alligevel.
Så det er evnen, der skal mangle, og så går vi efter dem, og hvis det er viljen, så gør vi det ikke.
Jeg tror, det vist var omvendt, at jeg fik sagt det.
Men hvor viljen mangler, skal vi gå efter dem.
Hvis evnen mangler, er der ingen grund til at hive håret af en skaldet.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-03-16:
Man skriver rent faktisk i forslaget, at fordi betalingsevnevurderingen er ressourcetung, vil man undlade den, og så bliver alle puttet ind i den samme computer, og så kan de i øvrigt få samme behandling.
Det, man har haft hidtil, har jo været, at man vurderede familiens samlede økonomi og så lavede betalingsordninger i overensstemmelse med, hvad der også kunne betales.
Men det er jo det, man fraviger, og dermed får man virkelig det omvendte synspunkt af, hvad man har hørt utallige gange, altså systemet frem for mennesket.
Kan Venstre virkelig stå bag det?
Jacob Jensen (V), 2005-03-16:
Betalingsevnevurderingen er jo stadig væk en del af proceduren.
Forslaget lægger bare op til, at man prioriterer, således at man finder ud af, hvor det er mest hensigtsmæssigt at lave den her vurdering, så man ikke hovedkulds som udgangspunkt går ud og laver denne her vurdering, men spøger: Hvor er det effektivt ud fra et inddrivelsesmæssigt synspunkt?
Det er det, der ligger i lovforslaget, at man skal prioritere det, og det synes vi i øvrigt er meget fornuftigt også ud fra et økonomisk synspunkt.