Carsten Koch (S), 1999-03-02:
Selve teksten i forespørgslen skulle indikere, at der skulle have været tale om et løfte, som regeringen skulle have givet under en tidligere debat i december 1996 om undersøgelse af Rigshospitalets og ErhvervsfremmeStyrelsens forhold i Boneloc-sagen, og som ikke skulle være blevet holdt.
En sådan fremstilling af sagen er ikke på nogen måde dækkende. Med hensyn til de undersøgelser, der har fundet sted af ErhvervsfremmeStyrelsen og Rigshospitalet, så havde der allerede på tidspunktet for debatten den 5. december 1996 rent faktisk fundet en revisorundersøgelse af ErhvervsfremmeStyrelsens sagsbehandling sted.
ErhvervsfremmeStyrelsen har fået foretaget undersøgelser
både ved hjælp af det revisionsfirma, den sædvanligvis benyttede, og af et uafhængigt revisionsfirma vedrørende forvaltningen af støttemidler til udvikling af cementen. Revisionsrapporten konkluderede, at det ikke i et tilstrækkeligt omfang var fulgt op, hvorvidt udbetaling af støttemidler var anvendt på den forudsatte måde.
Undersøgelsen viste i øvrigt bortset fra et salg af noget af produktionsudstyret fra producentens selskab, at støttemidlerne var anvendt i overensstemmelse med bestemmelserne i udviklingskontrakten.
Med hensyn til producentens rolle så er den undersøgt, både for så vidt angår de strafferetlige som de civilretlige elementer.
Den pågældende overlæge, som dengang var ansat på Rigshospitalet,
havde været medstifter af et produktionsselskab, der stod for produktionen af Boneloc.
Det var også det selskab, der oppebar støttemidlerne til udvikling af cementen.
Politiet har vurderet, at der ikke skulle rejses bedragerisag for anvendelsen af de beløb, der var ydet i støtte, dvs. at der ikke var grundlag for strafansvar for producenten, og Kammeradvokaten har vurderet mulighederne for, at ErhvervsfremmeStyrelsen kunne vinde en erstatningssag over for producenten vedrørende salget af produktionsudstyret således, at ErhvervsfremmeStyrelsen blev frarådet at anlægge sag.
Endelig har amterne forsøgt at anlægge en sag om et regresansvar for producenten for de skader, som amterne måtte blive idømt at betale.
Rigshospitalet anmodede Kammeradvokaten om en vurdering
af hospitalets erstatningsansvar over for Boneloc-opererede patienter.
Kammeradvokatens vurdering var færdig i december 1996 og lagde særlig vægt på, om patienterne var blevet informerede om, at der blev anvendt en ny type cement.
Kammeradvokaten vurderede, at erstatning kan udbetales, uden at patienterne behøver at anlægge retssag, hvis informationen ikke har været tilfredsstillende, og hvis betingelserne for erstatning i øvrigt er til stede.
Sammenfattende må jeg derfor sige, at jeg synes, at Boneloc-sagen er ganske velundersøgt.
Hvis man ser på, hvordan det foregik dengang i 1996, så var det sådan, at professor Lars Nordskov Nielsen af daværende sundhedsminister Yvonne Herløv Andersen var blevet anmodet om at foretage en uvildig undersøgelse af Sundhedsstyrelsens rolle i Boneloc-sagen.
I forbindelse med aftalen med Nordskov Nielsen om at foretage en undersøgelse
blev der den 15. december 1996 udsendt en pressemeddelelse, der har samme formulering som det nugældende kommissorium, nemlig at undersøgelsen skal dreje sig om Sundhedsstyrelsens rolle. Under forespørgselsdebatten den 5. december 1996 om myndighedernes kontrol, tilsyn osv. og mulighederne for, at fejlopererede hoftepatienter kan få en lægelig og retlig vurdering af sagerne og kompensation, kom der mange bud på, hvad en undersøgelse skulle omfatte.
Det drejede sig om alt lige fra, hvilke patienter der i givet fald skulle være med i en undersøgelse, til, om der skulle gives erstatning med det samme eller afventes en undersøgelse
Det dagsordensforslag, der blev vedtaget, svarede stort set til det kommissorium, som ministeriet ca. 1 måned før havde forelagt Nordskov Nielsen, idet det var et dagsordensforslag, der blev fremsat på regeringens vegne, og som netop tog sigte på at bekræfte det kommissorium, som Nordskov Nielsen allerede havde fået.
Men på grund af de mange forskellige udsagn, der kom frem under debatten både fra sundhedsministeren og fra forslagsstillerne, så opstod der usikkerhed om omfanget af det vedtagne kommissorium, og ikke mindst pressens medvirken bidrog også til, at usikkerheden blev ganske klar, om jeg så må sige.
Tvivlen gik særligt på, i hvilket omfang Erhvervsfremmestyrelsen og Rigshospitalet skulle gøres til genstand for en selvstændig undersøgelse, eller om de blot, således som forudsat af ministeren, skulle inddrages i det omfang, disse myndigheder kunne belyse Sundhedsstyrelsens rolle.
Tidligere sundhedsminister Yvonne Herløv Andersen sendte derfor allerede dagen efter, den 6. december 1996, en præciserende skrivelse til Erhvervsministeriet, til erhvervsministeren og til Sundhedsudvalget, til de sundhedspolitiske ordførere, med en gennemgang af, hvorledes hun havde opfattet debatten og forudsat, at kommissoriet ifølge dagsordensforslaget skulle fortolkes.
Det er den rigtige fremgangsmåde, hvis en minister finder, at der er tvivl om indholdet af beslutningen.
Der har efterfølgende været stillet adskillige spørgsmål af medlemmerne og været afholdt samråd, hvor forståelsen og indholdet af kommissoriet er blevet præciseret.
Der kan således ikke være tvivl om, hvilket kommissorium Lars Nordskov Nielsen fik for sin undersøgelse.
Som bekendt har et flertal af Folketingets partier indgået en aftale, der betyder, at alle patienter uanset operationstidspunkt sikres en ret til at få erstatning efter reglerne i patientforsikringsloven.
På denne måde betyder det ikke noget, om man er opereret før eller efter, at loven er trådt i kraft den 1. juli 1992.
Og alle får samme adgang til at få deres sag bedømt efter de lempeligere regler i patientforsikringsloven.
Jeg synes, det er en rimelig ordning for den afgrænsede gruppe patienter, der er opereret med det samme produkt inden for en kortere årrække, nemlig ca. 1990 til 1995.
Jeg finder derfor ikke, at der er grundlag for at tage spørgsmålet om kompensation yderligere op.
Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt det også skal være sådan, at det forlig, som er indgået, skal udstrækkes til andre anvendelser af Boneloc, kan jeg sige, at det ikke er belyst for ministeriet, at der skulle foreligge andre fejloperationer, andre hændelser, som skulle kunne gøre den pågældende problemstilling relevant, men i det omfang vi hører om, at andre operationer foretaget med Boneloc kan give anledning til overvejelser af samme karakter, som vi har haft i forbindelse med Boneloc anvendt i forbindelse med hofteoperationer, jamen så skal jeg sige, at så stiller jeg mig positivt.
Der er ikke noget specielt, der for mig skulle pege på, at det kun drejer sig om hofter.
Men jeg må sige, at jeg ikke har fået oplyst overhovedet, om der skulle foreligge andre tilfælde, hvor der har fundet fejloperation sted, og hvor betingelserne for, at man kunne bruge patientforsikringsregler, skulle træde i kraft, men er det tilfældet, vil jeg tage det op i forbindelse med f.eks. lovforslaget, som senere vil blive fremsat og forhåbentlig hurtigt vedtaget.
Forhandling