runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jette Gottlieb (EL), 2001-04-19:
Vi står hele tiden i et dilemma mellem at være meget konkrete og have flotte ord.
Derfor vil jeg godt spørge igen: Når vi nu i eftermiddag kommer til at behandle spørgsmålet om arbejdsmiljøcertifikat, vil Venstre så i deres førstebehandling være positiv over for de forbedringer, der ligger der?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål: I det lovkompleks, der hedder L 172, hvor vi arbejder med udbyderansvar, vil Venstre dér være med til at lave en sikring af - jeg brugte ikke et bestemt ord - men en sikring af, at arbejdsmiljø ikke kan forringes ved udbudte opgaver?
Hvis Venstre vil være med til det, så kan vi være med til at lave et flertal for at få sådan en passus ind i den lovgivning.
Det ville være vældig interessant.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2001-04-19:
Man kan jo altid vinde en hvilken som helst diskussion, hvis man ligesom definerer spillereglerne selv og siger, at den eneste måde, man kan løse et problem på, er ved vores forslag 1, 2 og 3.
Kan man ikke støtte vores forslag 1, 2 og 3, så er man pr. definition et ondt menneske.
Så unuanceret kan man jo ikke gå til tingene.
Man er jo nødt til at gå
dybere ned i det.
Når hr. Ole Sohn her til sidst siger - jeg troede slet ikke, det var et ord, vi måtte bruge - ordgejl om nogle af de beslutningsforslag, vi har fremsat, så må jeg sige, at der da ikke er noget ordgejl knyttet til et forslag, der forpligter landets flere tusinde kommunalbestyrelsesmedlemmer til at holde sig det her for øje i form af at lave en forpligtende udbudspolitik, frem for at man fra Folketingets side gør sig meget klog på, hvordan arbejdet præcis skal organiseres, præcis hvilke klausuler et udbud skal indbefatte. I Frederiksborg Amt - for nu at tage et amt jeg selv kender - har man en udbudspolitik, hvor man siger, at når man lægger opgaver ud, så skal de indeholde de samme sociale forpligtelser, som vi stiller til os selv som offentlig arbejdsgiver.
Hvis vi gør noget med hensyn til at virkeliggøre visionen om det rummelige arbejdsmarked, så skal den forpligtelse selvfølgelig følge med ud til den private arbejdsgiver.
Hvis vi opererer med skåne/fleks, så skal vedkommende tilsvarende operere med skåne/fleks.
Det er et forsøg på at koncentrere, kan man sige,
den fredelige kappestrid mellem private opgaveløsere og offentlige opgaveløsere til et spørgsmål om, hvem der løser opgaverne mest hensigtsmæssigt med respekt for ordentlige lønvilkår, med respekt for ordentlige arbejdsmiljøvilkår
Det har altid været Venstres politik.
Det handler om: Don't work harder, work smarter.
Det er sådan set det, der er hele omdrejningspunktet.
Ole Sohn (SF), 2001-04-19:
Ja, debatten bliver mere og mere interessant, for der tegner sig et meget fint billede, måske et lidt tragikomisk billede, af Venstre.
Jeg vil selvfølgelig også lige indledningsvis stille det meget konkrete spørgsmål: Vil Venstre støtte de konkrete lovinitiativer, der ligger på Folketingets bord til forbedring af arbejdsmiljøet?
Det kan besvares med ja eller nej.
Det, der sker her i debatten, er, at Venstre er imod alle konkrete initiativer, og så gør de det sideløbende, at de fremsætter nogle fuldstændig uforpligtende beslutningsforslag, ren luft uden indhold, men ordgejl, der kan bruges i en valgkamp, og dem forlanger man til afstemning.
Det gør man inden for stort set samtlige ressortområder.
Hvad er formålet egentlig med det?
Hvorfor vil man ikke gå konkret ind i lovgivningsarbejdet?
Man fremsætter bare de her uforpligtende beslutningsforslag, man kan bruge i valgkampen.
Det er da så useriøst, som noget kan være.
Bjarne Laustsen (S), 2001-04-19:
Jeg tror, hr. Lars Løkke Rasmussen har glemt, hvad der står her bagpå, men så jeg skal gøre opmærksom på det.
Det, der faktisk skal til behandling,
er spørgsmålet om konsekvenserne af, at man har udliciteret, og hvad der sker med de lønmodtagere, der bliver udsat for en fejlagtig udlicitering, hvor det kun handler om at opnå kortsigtede besparelser.
Og når man ikke får svar på de spørgsmål, man stiller, så tillader jeg mig at tage det som udtryk for, at det er fuldstændig korrekt, at når Venstre er ved magten, så skærer man ned på arbejdsmiljøet, men når man er i opposition, så er der ikke de gode ting, man ikke vil gøre for folk, og der skal ikke ske afskedigelser, de skal have bedre vilkår.
Men den konkrete handling viser, at man har fremsat forslag her i Salen om forringelser med hensyn til en lang række ting, som vi kender det. Men det, der så er underligt ved det, er, at hr. Lars Løkke Rasmussen siger: Så o.k., men det skal bare privatiseres, for BST er jo en privat forening, hvor man selv styrer begivenhederne med en bestyrelse osv
Så er det da underligt, at Venstre ikke vil være med til at lave det, når man nu ellers vil lave så mange gode ting.
Den ligger netop i privat regi.
Og det er stadig væk uafklaret, hvad Venstre kan støtte i forbindelse med det forslag til vedtagelse, som de fire partier har lagt frem.
Det mangler vi også at få et svar på.
Carsten Hansen (S), 2001-04-19:
Det er jo en ganske interessant debat, og det er også interessant, at Venstre har kastet deres næstformand ind i den debat.
Nu er det kun en overordnet debat, vi skal tage, og ikke om redskaberne, men de samme social- og sundhedsmedhjælpere, som hr. Løkke Rasmussen havde med i sin tale, og som han sagde havde ganske store arbejdsmiljømæssige problemer, dem har Venstre jo fremsat forslag om i Folketingssalen.
Dér skal man altså ikke have Arbejdstilsynet ud på private arbejdspladser, kan hr. Løkke Rasmussen bekræfte det? Og hvem er det mere, som arbejder i private hjem?
Ja, det er dagplejerne, som også har ganske store problemer med arbejdsmiljøet i forbindelse med hjemmearbejdspladser.
Hvor meget af det kan man egentlig stemme for?
Kan man gå med til den samlede pakke?
Det kunne da være interessant at høre.
Vil man være med til at bakke op om de arbejdsmiljøinitiativer, som jo virkelig flytter hegnspæle i de her år?
Det synes jeg kunne være interessant at høre fra Venstre.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2001-04-19:
Først til hr. Anders Samuelsen: Altså jeg mener ikke at kunne erindre, at vi i mit parti har for vane sådan at udstede garantier.
Det er vist et andet sted i det politiske spektrum, man benytter det redskab, og jeg erindrer heller ikke, at der er udstedt noget, der hverken er eller kan opfattes som en garanti for, at hver enkelt ansat i den offentlige sektor kan forvente, at vedkommende til evig tid skal være i præcis den samme jobfunktion i eget regi.
Det følger jo af sagens natur, at hvis man går ud og spørger til prisen, og det viser sig, at man kan få løst opgaven billigere/bedre et andet sted,
så skal den stilling selvfølgelig nedlægges i det regi og flyttes over i et andet regi.
Det er derfor, vi har lov om lønmodtagernes retsstilling ved virksomhedsoverdragelse, som i øvrigt præcis er et af de elementer, som vi i beslutningsforslag nr. B 107 - som man ikke ville støtte, selv om man er så optaget af denne debat - pegede på er vigtigt, at man forholder sig til lokalt, herunder også spørgsmålet om, hvorvidt man skal give udvidede garantier i forhold til de minimumsgarantier, der er i lov om lønmodtagernes retsstilling ved virksomhedsoverdragelse.
Så spørger hr. Henrik Sass Larsen om, hvor meget der skal spares: Jamen vi har den snusfornuftige holdning i mit parti - vi deler den i øvrigt med finansministeren, det kan man læse i den sidste budgetredegørelse, hvor der er et helt kapitel, der handler om det - at det er en god idé at spørge til prisen.
Finansministeren kalder det så en entreprenørmodel, vi kalder det udbud, men det er jo, fordi det er blevet et forbudt ord, et ikkeord i Socialdemokratiet.
Men det er fornuftigt at gå ud og spørge til prisen, og før man har spurgt til prisen, så ved man ikke, hvad den er. Så før man har spurgt til prisen, så ved man heller ikke på decimaler, hvad det er for et potentiale, der ligger i det, men at det er der, det viser al erfaring. Må jeg så ikke endelig til sidst - min tid er løbet ud - sige til fru Jette Gottlieb, at jeg tror, en sådan arbejdsmiljøgaranti defineret alene ved det ene ord vil blive en noget tom skal.
Jeg tror, man skal gå anderledes konkret til værks, og der er sådan set også det, der er indeholdt i det beslutningsforslag, vi tidligere har fremsat.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-04-19:
Jamen hr. Carsten Hansen gør i hvert fald sit til, at jeg ikke kan forstå det, for nu siger hr. Carsten Hansen to ting.
Han siger i én sætning: Der er ingen formel vetoret - gad vide, hvad det egentlig betyder - og så siger han derefter, at der ikke er nogen klar vetoret.
Nu synes jeg virkelig, hr. Carsten Hansen skal tage sig sammen og udfolde alle sine pædagogiske evner og forklare os én gang for alle: Hvad er meningen med det her omkring den vetoret?
Jette Gottlieb (EL), 2001-04-19:
Der er jo det spændende ved diskussioner, der svinger mellem ideologi og praktik og virkelighed, at man godt kan komme med de ideologiske betragtninger og så bagefter lade være med at forholde sig til de konkrete tiltag, og det er jo lige præcis det, hr. Lars Løkke Rasmussen gør.
Han siger: Nå, ja, vi skal ikke snakke redskaber, det, at der skulle være en bedriftssundhedstjeneste, det er ikke væsentligt, det, vi taler om, er noget helt andet.
Nej, det interessante er jo lige præcis, at når man kommer ned i de konkrete redskaber, så viser virkeligheden sig.
med de ord in mente, han tidligere har sagt, være med til at lave en arbejdsmiljøgaranti ved udbud?
Vil han være med til i enhver udbudsforretning at have en passus, der hedder: »Arbejdsmiljøet må ikke forringes i forbindelse med dette udbud eller denne udlicitering« og være med til at føje det ind i den lovgivning om udbud, som kommer her snart?
Anders Samuelsen (RV), 2001-04-19:
Her gik jeg og troede, at Venstre vidste man, hvor man havde.
Ja, vi har selvfølgelig været nogle, der har været lidt i tvivl, om man nu også vidste det; men nu kan det i hvert tilfælde blive tydeligt, at Venstre knap nok selv ved, hvor de har sig selv. I Berlingske Tidende forleden dag var der en debat om, at hvis man nu fik færre regler og dermed behov for mindre bureaukrati i den offentlige sektor, så kunne det måske også føre til, at man eventuelt skulle fyre en enkelt offentligt ansat.
Hertil svarede Venstres politiske ordfører fru Ulla
Tørnæs: Det kan jo betyde fyringer, det er imod Venstres politik.
Dette har ført til, at Venstre i dagens leder i Jyllands-Posten får nogle ordentlige stryg over nakken, der minder om det udtryk, nogen bruger, at »man får tæsk med en våd søndagsberlinger«.
Her er det bare en knastør Jyllands-Posten, der konstaterer: »Offentligt ansatte skal fredes.
Det sagde Venstre i påsken, vel vidende at over halvdelen ...« osv.
Venstres skattestop måtte altså ikke føre til afskedigelser, forklarer den politiske ordfører fru Ulla
Tørnæs.
Og så er der det, jeg spørger: Hvem er det, der tegner Venstres politik?
Er det den politiske ordfører?
Eller er det næstformanden?
Eller ved man det ikke selv i Venstre?
For mig er det altså stadig væk helt centralt at finde ud af, hvorfor det egentlig er, at Venstre er så interesseret i udliciteringsspørgsmål.
Fru Ulla Tørnæs siger, at hun er imod fyringer i den offentlige sektor, og Venstre påstår, at de kan finde et forholdsvis stort antal milliarder ved hjælp af effektiviseringer i den offentlige sektor.
Men det må altså ikke være på lønudgiftssiden, på trods af at en venstreborgmester i går sagde, at 80 pct. af deres udgifter faktisk ligger på løndelen.
Så det er altså et andet sted, man skal finde de mange milliarder.
Så siger Venstres næstformand i dag, at det selvfølgelig godt kan føre til reduktioner og prøver så at bløde lidt op og sige, at det kan være ved naturlig afgang osv. Hvis det ikke kan nås alene ved naturlig afgang, er det så stadig sådan, at Venstres næstformand også bakker sin ordfører op, når han siger, at det ikke må føre til fyringer?
Eller skal vi alle sammen give Jyllands-Posten ret, når den i dag skriver: »Spørgsmålet er blevet, om partiets medlemmer i dag kan vide, hvor de har Venstre.
Og svaret må blive et nej.«
Sådan skriver Jyllands-Posten, og jeg vil give den ret.
Carsten Hansen (S), 2001-04-19:
Sådan en middagspause er jo god for mange ting.
Jeg forstår på hr. Lars Løkke Rasmussen, at det er spørgsmålet, om det er i offentligt eller privat regi, man skal være optaget af.
Jeg står her med tre beslutningsforslag, B 22, B 23 og B 24, og lad mig bare citere lidt fra et par stykker af dem.
Jeg skal sige, at Venstre er medforslagsstiller på dem.
Med B 22 vil man ophæve den obligatoriske skriftlige arbejdspladsvurdering for virksomheder med under fem ansatte; man vil liberalisere Bedriftssundhedstjenesten, den skal udelukkende være på frivillig basis; man vil hæve grænsen for, hvornår virksomheden skal etablere en sikkerhedsorganisation, til 10 ansatte, og man vil afskaffe mål- og rammestyring på hele arbejdsmiljøområdet og branchemiljørådenes aktiviteter.
Man vil med B 23 begrænse Arbejdstilsynets beføjelser ved arbejde i private hjem, og der står, at der kun i særlige tilfælde bør foretages kontrolbesøg ved ikkekontrolleret husligt arbejde, og det gælder altså hjemmehjælperne.
Det er alle de offentligt ansatte hjemmehjælpere, der ikke må være underlagt Arbejdstilsynet.
Kan hr. Løkke Rasmussen bekræfte, at det er Venstres politik?
Med det sidste beslutningsforslag, der hedder B 24, er det alle dagplejemødrenes fritid og hviledøgn, man går ind for at afskaffe.
Det er det, Venstre vil, og det er det, Venstre har fremsat forslag om her i salen.
Det er ikke andet end uforpligtende vendinger i et overordnet forslag.
Bjarne Laustsen (S), 2001-04-19:
Nu kan jeg forstå, at når De Konservative taler om forbedringer, så bliver det til, at det er tidsler.
Jeg kan forstå, at hjemmehjælperne er nogle af dem, der skal have tidslerne, for hvordan kan man forsvare at forklare, at man fjerner arbejdsmiljøet, altså Arbejdstilsynets muligheder for at være i hjem i forbindelse med hjemmehjælp, i forbindelse med dagplejere, i forbindelse med distancearbejde, i forbindelse med hjemmearbejdspladser?
Det er da en forringelse.
Hvordan kan man klare at sige, at det er en forbedring?
Det er nøjagtig det samme, som vi har talt om tidligere, nemlig at det mest konstruktive, Det Konservative Folkeparti kan svinge sig op til, f.eks. er forslaget om erhvervszoner.
Vi mangler altså stadig væk at få et svar fra De Konservative: Hvordan vil de leve op til deres eget forslag til vedtagelse i dag, som der er en lang række forpligtende initiativer i?
Jette Gottlieb (EL), 2001-04-19:
Det er rigtigt, at jeg kritiserede tanken om, at man skulle lave arbejdsmiljøforskning for satspuljemidler.
Det hænger sammen med, at satspuljemidlerne er defineret til et andet formål.
Hvis nu hr. Knud Erik Kirkegaard i stedet havde sagt: Det vil vi gerne være med til at afsætte penge på finansloven til, så kunne vi sagtens være blevet enige om, at det var en rigtig god idé.
Det syntes vi også sidste år, men da stemte De Konservative jo imod i forbindelse med ændringsforslagene til finansloven.
Så vil jeg spørge: Når man nu fremsætter her her forslag til vedtagelse, hvordan vil De Konservative så konkret være med til at få en vurdering af konsekvenserne af de eksisterende og kommende aktiviteter, der regulerer området for udbud og udlicitering?
Hvordan skal det konkret udmøntes?
Hvad er det, der skal ske dér?
Med hvilke midler skal det ske?
Hvad er det for nogle initiativer, der vil styrke den offentlige sektors arbejdsmiljøkompetence?
Hvad er det, De Konservative dér konkret vil foreslå?
Angående opfølgningen af den vedtagne indsats mod udviklingen i arbejdsmiljøforhold og sygefravær: Hvad er det, der skal ske dér? Hvad ønsker De Konservative at afsætte midler til eller give bestemmelser om, at man bør gøre i den offentlige sektor?
Hvad er det, der skal ske helt konkret, og hvordan finder man midler til det?
Nu kommer der jo her et forslag til vedtagelse.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-04-19:
Jeg kan så med bedrøvelse konstatere, at nok er fru Jette Gottlieb dybt engageret i arbejdsmiljøspørgsmål, men dog ikke så dybt engageret, at hun er villig til at acceptere, at der bliver brugt penge fra satspuljeforliget på området, og det synes jeg da er dybt besynderligt.
I øvrigt har fru Jette Gottlieb jo ikke stor indflydelse på det, for hun er jo ikke med i forligskredsen.
Til hr. Bjarne Laustsen: Jeg må kraftigt bestride, at vi stiller forslag her i Folketinget om at forringe arbejdsmiljøet.
Vi har stillet forslag om at pille nogle tidsler, som med statsgaranti gør mere skade end gavn, ud af regeringens arbejdsmarkedspolitik.
Det er ikke at forringe arbejdsmiljøet, men vi kan tage diskussionen punkt for punkt, hvis der er tidsmæssig mulighed for det. Så kan jeg sige, at i Avlum-Haderup Kommune har vi en særdeles fornuftig arbejdsfacon, hvor vi udliciterer nogle områder og beholder andre hjemme i kommunen.
Det synes jeg da er en god måde at gribe det an på.
Og så vil jeg meget gerne deltage i en diskussion med hr. Ole Sohn om flere penge til forskning i arbejdsmiljø.
Jeg mener, der stadig væk er nogle midler tilbage i satspuljen, som vi kan anvende.
Men det vil jeg gerne have en diskussion
Men jeg har jo forstået, at der er en selvopfattelse
Det besværliggør jo unægtelig en sådan konstruktiv forhandling, der ellers kunne være behov for.
Ole Sohn (SF), 2001-04-19:
Men nu kan vi jo få anledning til at spørge og forhåbentlig få svar. Nu ved hr. Knud Erik Kirkegaard jo godt, at satspuljen for det kommende år er af megen beskeden størrelse, i og med at Det Konservative Folkeparti, i øvrigt sammen med SF, var med til at gennemføre en førtidspensionsreform, hvortil der er brugt en hel del penge.
Det vil sige, at der er meget få penge, selv om der er en lang række projekter, som kører videre over de kommende år.
Hr. Knud Erik Kirkegaard ønsker at lave en markant forbedring af arbejdsmiljøforskningen.
Men er det sådan, at Det Konservative Folkeparti ved efterårets finanslovforhandlinger af egen drift vil levere et markant forslag om øgede bevillinger til arbejdsmiljøforskning i sit finanslovudspil?
Det synes jeg kunne være interessant at få et svar på.
Bjarne Laustsen (S), 2001-04-19:
Jamen det ender jo med, at vi bliver enige, hvis vi fortolker CASA-rapporten rigtigt begge to og kommer til den konklusion, at man ønsker markante forbedringer.
Det er jo netop det, vi har opfyldt med incitamentspakken.
Men når hr. Knud Erik Kirkegaard ikke kan støtte incitamentspakken, er det, vi spørger: Hvad er det så De Konservative vil? Når det så kommer til praktisk handling, har Det Konservative Folkeparti jo sammen med partiet Venstre og andre stillet forslag om at forringe arbejdsmiljøet.
Hvordan kan man opfylde den?
Nu har hr. Knud Erik Kirkegaard jo kommunalpolitisk erfaring, og han siger, at udlicitering bare er en fornuftig facon at gøre det på.
Har man ikke en fornuftig facon hjemme i Avlum?
Der er da masser af kommuner, der laver et godt stykke arbejde og får tingene til at hænge sammen, vælger at have hjemmehjælp i offentligt regi, madlavning i offentligt regi og rengøring i offentligt regi.
Er det ikke bare et spørgsmål om, hvordan kommunen indretter sig?
Jette Gottlieb (EL), 2001-04-19:
Venstre og De Konservative, i dette tilfælde den konservative ordfører,
fortæller, hvilke forslag til forbedring af arbejdsmiljøet man ikke støtter, og bliver dernæst bedt om at komme med deres egne forslag, for vi er jo enige om den konstatering, at udlicitering har resulteret i, at de pågældende opgaver er blevet udført i et væsentlig dårligere arbejdsmiljø.
Men det konkrete tiltag, som De Konservative vil komme med, skulle være at afsætte penge af satspuljen til forskning.
Jeg synes, det er fint, der foregår forskning, men det er unægtelig højst mærkværdigt, at satspuljen, som ifølge sin legatfundats handler om at støtte de svageste i samfundet - de samme, som man tager pengene fra - nu skal bruges til forskerlønninger.
Det begriber jeg simpelt hen ikke at man vil være bekendt at stille forslag om.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-04-19:
Jeg vil gerne sige til hr. Bjarne Laustsen, at vores fortolkninger af CASA-rapporten oplever jeg ikke som værende meget forskellige; jeg mener, der er personer, der har konkluderet langt skarpere på den rapport, end der er sagligt belæg for. Men det, der står tilbage, er, at der altså er et skrigende behov for, at det danske samfund får nogle markante forbedringer på arbejdsmiljøet, og det er dét, vi skal arbejde med i den kommende tid. Så spørger hr. Bjarne Laustsen: Når vi ikke har lavet samlede regnestykker for, hvad man kan spare her i Danmark ved udlicitering, hvorfor går vi så ind for udliciteringer?
Vi går altså ikke ind for udliciteringer af ideologiske grunde, og vi går heller ikke ind for udliciteringer udelukkende af sparemæssige grunde.
Vi går ind for udliciteringer, fordi de er en fornuftig arbejdsfacon, hvor man får afprøvet pris og kvalitet i forhold til hinanden, og det er der jo også en række socialdemokrater, der har fundet ud af, og det er kun godt.
Så spørger hr. Ole Sohn
: Hvad så med de konkrete handlinger?
Jeg vil godt stille ét konkret forslag, nemlig at vi, når vi næste gang skal diskutere satsreguleringspulje, afsætter en langt større del af beløbet i puljen til forskning i arbejdsmiljø.
Jeg sidder med nogle tal, som viser, at dansk arbejdsmiljøforskning halter langt efter de andre nordiske landes, og det kan vi ikke være tjent med, for forskningen er ofte en forudsætning for, at vi kan få markante forbedringer.
Lad os tage en ordentlig klump af den satsreguleringspulje, som er til rådighed, og reservere den til gedigen forskning i det danske arbejdsmiljø.
Ole Sohn (SF), 2001-04-19:
Jeg vil starte med at takke hr. Knud Erik Kirkegaard for de meget pæne bemærkninger om arbejdsmiljøet.
Nu ser vi selvfølgelig frem til, at de også bliver omsat i konkret handling, og den samme efterlysning, som jeg rettede til Venstre, kan jeg selvfølgelig også rette til Det Konservative Folkeparti, for Det Konservative Folkeparti er jo medforslagsstiller til en række forslag, som forringer arbejdsmiljøet.
Der er tidligere refereret fra nogle beslutningsforslag, og man har stemt imod de konkrete forslag, der har været fremsat.
Jeg vil gerne spørge hr. Knud Erik Kirkegaard: Hvad nu, hvis man fortsat havde bygget sin tro på partssamarbejdet?
Jeg er helt enig i, at det er det ideelle, men hvad var sandheden i 1997?
Det var, at den ene part, altså arbejdsgiverne, ikke havde incitament til at forbedre arbejdsmiljøet og reelt blokerede, og derfor var man nødt til at give et kærligt puf fra lovgivernes side.
Det er vi nu i gang med, bl.a. med incitamentspakken, som skal gøre det attraktivt at have et ordentligt arbejdsmiljø, gøre det attraktivt ikke at nedslide medarbejderne og gøre det attraktivt at sørge for, at medarbejderne kan blive længst muligt på arbejdsmarkedet, og derfor vil jeg gerne spørge: Bliver disse flotte ord, som hr. Knud Erik Kirkegaard kom med indledningsvis, omsat i, at man vil støtte de konkrete lovinitiativer, der ligger i incitamentspakken?
Bjarne Laustsen (S), 2001-04-19:
Jeg vil gerne spørge hr. Knud Erik Kirkegaard, hvordan han fortolker CASA-rapporten.
Den er jo ikke et forsvar for, at vores arbejdsmiljøpolitik ikke duer, den er bare noget statistik, et udsagn om, hvordan udviklingen er gået, og man kan vel ikke bruge det omvendt: hvis vi ikke havde haft den nuværende arbejdsmiljølov med de ting, der ligger i det, ville situationen have været status quo?
Ingen ved jo, hvordan tallene ville have set ud, hvis vi ikke havde haft den nuværende arbejdsmiljølov, men jeg er glad for, at de bekræfter det, der foreligger med hensyn til opløsningsmidler osv.
I min indledning spurgte jeg hr. Knud Erik Kirkegaard: Når man i sit parti ikke har gjort op, hvor meget man kan spare ved eventuelle udliciteringer, hvorfor så snakke om det?
Vi diskuterer jo i dag kun konsekvenserne af eventuelle udliciteringer, og hvordan har De Konservative det med hensyn til udlicitering?
Så vil jeg også gerne have et svar på, hvordan man i praktisk politik vil gennemføre at lægge de kontante forslag
frem, som er nævnt i det forslag til vedtagelse, som De Konservative er medforslagsstillere til.
Det mangler vi et svar på, når man ikke vil stemme for incitamentspakken.