runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2006-01-17:
Det er en almindeligt accepteret kendsgerning, at uligheden mellem de bedst stillede og de dårligst stillede øges i disse år.
Regeringen og Dansk Folkepartis politik belønner først og fremmest dem, som i forvejen har meget.
Det er de højeste indkomster, der får den største fordel af skattestoppet og ikke mindst fastlåsningen af boligskatten, mens lavindkomsterne og folk på overførselsindkomst ikke får del i den stigende rigdom, men rammes af højere brugerbetaling på transport og uddannelse eller af direkte nedskæringer, som tilfældet er for folk på starthjælp, kontanthjælp og integrationsydelse.
Danmark har en meget lang tradition for at være et samfund, som er optaget af, at uligheden ikke vokser sig for stor, men denne tradition er regeringen og Dansk Folkeparti i færd med at bryde.
Det sker ikke på én gang, og derfor har statsministeren ret i, at Danmark stadig er et af de mest lige samfund i verden, for det tager mere end 5 år at bryde årtiers kamp for mindre ulighed ned.
Men retningen er indiskutabel: Den nuværende regering og Dansk Folkeparti er på vej mod grundlæggende ændringer af det danske samfund.
I SF tror vi, at et samfund, hvor ulighederne ikke er for store, ikke alene er det rareste og tryggeste samfund i verden.
Regeringens holdning til ulighed er noget uklar.
Socialministeren kom i september til at udtrykke det, hun formodentlig også mener, nemlig et ønske om at øge ulighederne for at øge dynamikken i samfundet.
Man må sige, at det er et bemærkelsesværdigt synspunkt for en socialminister, og hun fik da også vredet armen rundt af statsministeren, der sagde, at det må hun godt mene, men hun må ikke sige det højt.
Hvad enten statsministeren gjorde det af angst for vælgerne eller af andre grunde, ved vi jo ikke, men synspunktet forpligter, og derfor lyder forespørgslen i dag: Hvilke initiativer vil regeringen tage for at imødegå den stigende ulighed?
Vi er spændt på svaret.
Besvarelse
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-01-17:
Sådan ville jeg selv formulere det.
Vi ved, at Forbrugerombudsmanden har meget begrænsede midler.
Men når et nyt område har skullet undersøges, er der blevet afsat specielle ressourcer, og vil ministeren være parat til at afsætte specielle ressourcer for at sikre, at en sådan sag bliver afprøvet?
Begrundelse
Jeg er godt klar over, at der selvfølgelig skal være klarhed, så forbrugerne har absolut overblik over, hvor de står, men jeg vil mene, at der også skal være nogle etiske rammer og en vis rimelighed i handelen, og her er der virkelig tale om en sammenblanding, som fjerner fokus fra produktet.
Her er produktet et tag, og det, der fjerner opmærksomheden fra den reelle pris, er en turistrejse og sjov og ballade.
Jeg kunne forestille mig, at det er lige på eller måske et stykke over kanten for det etisk tilladelige, og kunne man forestille sig, at de generelle bestemmelser i loven kunne forhindre den slags?
Som sagt skal jeg som minister ikke kommentere det juridiske aspekt.
Men vi vil formentlig alle sammen følge retspraksis ganske nøje, for så har vi jo mulighed for efter et par år at vurdere, hvordan loven fungerer, og om der er nogle eksempler på urimeligheder, som vi skal skride ind over for.
Her vil en situation som den aktuelle tælle med i den samlede vurdering, vi skal foretage.
Jeg vil bare sige, at det ikke forekommer mig særlig seriøst at sælge et tag med det argument, at man kan få en rejse til Tyrkiet i tilgift.
Det er ikke nogen særlig seriøs måde at gribe tingene an på, og hvis det var mig, der skulle købe et tag, tror jeg hellere, jeg ville se, om jeg kunne få reduceret prisen for taget og få det billigere i stedet for at få en rejse til Tyrkiet oveni.
Jeg har jo ikke haft fornøjelsen af at være til forhandlinger om daginstitutionerne med ministeren i går, men lidt tidligere havde vi nogle forhandlinger om markedsføringsloven, og jeg vil tage afsæt i en helt aktuel sag, hvor vi har set, at en byggevirksomhed, som f.eks. sælger et tag til en forbruger, tilbyder en turistrejse til Tyrkiet i tilgift.
Den nye lov for området skal nu til at fungere i praksis.
Et af de områder, hvor der er foretaget nogle ændringer, er lige præcis angående tilkøb, og med udgangspunkt i den omtalte sag, som jeg selv synes er ret betænkelig, vil jeg spørge, hvordan ministeren forholder sig.
Vi skal have den nye lov til at fungere, og det er nu, vi skal afstikke rammerne, så hvad er ministerens kommentar til den aktuelle sag?
I det hele taget lægger jeg meget vægt på, at forbrugerpolitikken er tilstrækkelig informativ og gennemskuelig, så forbrugerne ved, hvad de siger ja til, og så må de i øvrigt selv tage ansvaret, hvis de er ordentligt informerede, og der er gennemskuelighed.
Det vil være helt afgørende.
Hvis man skal vurdere den aktuelle sag – som jeg i øvrigt ikke kender i detaljer, jeg kender kun de overskrifter, som hr. Poul Henrik Hedeboe netop har redegjort for – vil det også her være helt afgørende, om forbrugeren har kunnet overskue, hvad det egentlig er for en aftale, der er indgået.
Martin Henriksen (DF), 2006-01-17:
Jeg synes, det sidste lød rigtig fornuftigt, og kan man tolke det sådan, at hvis forhandlingerne bryder sammen, og vi eksempelvis ikke har mulighed for at få en ernæringsmærkningsordning på EU-plan, er regeringens indstilling, at man simpelt hen vil arbejde for, at vi med lovgivning her i Danmark kan få et nationalt ernæringsmærke?
Vil regeringen forsøge at udnytte de undtagelser, der er i EU-retten på området, og vil ministeren sætte en tidsramme for, hvornår regeringen senest vil gå i gang med en national lovgivning?
Det er altså ikke sådan, at der er undtagelser i EU-reglerne, som vi bare kan benytte os af.
Det ville være en ganske langstrakt proces, hvis vi skulle have EU’s hjemmel til at lave national lovgivning på dette område, fordi det netop er et område, hvor vi selv har bedt om at få fælles EU-regler for mærkning og lignende, og derfor ville det have lange udsigter.
Jeg vil i første omgang gå efter, at vi simpelt hen får et europæisk ernæringsmærke så hurtigt som muligt, men jeg vil bestemt ikke udelukke, at vi også forfølger muligheden for at få hjemmel til at lovgive nationalt, især hvis der måtte vise sig ikke at være udsigt til enighed om et europæisk ernæringsmærke.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 55
Martin Henriksen (DF), 2006-01-17:
Ministeren var sådan set inde på noget af det, jeg har tænkt mig at spørge om nu.
Ministeren har jo tidligere fremsat forslag, som ikke blev til noget, fordi fødevarevirksomhederne og andre ikke gad at være med til det her, og hvad er ministerens næste træk, hvis forhandlingerne ikke fører til noget?
Ministeren var inde på, at mærket ikke kan gennemføres ved lov, men hørte jeg forkert, når jeg mener, ministeren var inde på noget i retning af, om en ordning kunne gøres obligatorisk?
Dansk Folkeparti vil godt gøre en ordning obligatorisk, men hvor står regeringen, hvis forhandlingerne ikke fører til noget?
Det er et godt resultat, vi er nået frem til på det punkt, og det kan i øvrigt også føre til, at vi allerede i børnehaverne kan gøre en indsats på ernæringsområdet.
Det er netop tanken, at vi skal bruge nogle af pengene til at styrke projekter i daginstitutionerne, som går i retning af bedre ernæring og mere idræt.
Tilbage til spørgsmålet om ernæringsmærker: Jeg forventer, vi kan nå til forståelse med erhvervene og forbrugerne om et dansk ernæringsmærke, men jeg synes egentlig, det bedste ville være, at vi havde et europæisk ernæringsmærke, og derfor vil jeg egentlig lægge op til, at vi i EU får drøftet mulighederne for på længere sigt at få et europæisk ernæringsmærke.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at hvis forhandlingerne bryder sammen, må vi overveje at gå hurtigere frem med henblik på at få et europæisk ernæringsmærke og eventuelt få hjemmel fra EU til at lave dansk lovgivning om det.
Martin Lidegaard (RV), 2006-01-17:
Det viser i hvert fald dansk politik i en nøddeskal, at den konservative ordfører henviser til en socialdemokratisk ordfører, når der skal svares på spørgsmål.
Men lad det ligge.
Skulle jeg forstå det sådan, at De Konservative ikke ser noget problem?
Altså, De Konservative oplever ikke en stigende fattigdom og ulighed i Danmark.
Sådan må jeg forstå svaret.
Der er ikke noget problem.
Man er altså på statsministerens linje, der er ikke noget problem.
Så vil jeg lige spørge helt uddybende om kontanthjælpsloftet: Hvis man så laver sådan en pause på 3 år f.eks. for en sindslidende, så skal kontanthjælpsloftet ikke gælde for personen i den periode.
Martin Henriksen (DF), 2006-01-17:
Først vil jeg sige tak til ministeren for de gode forhandlinger i går om at afsætte 400 mio. kr. til daginstitutionerne og indsatsen for udsatte børn.
Jeg siger det nærmest som optakt til den debat om ulighed, vi skal have senere.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren om ernæringsmærkning – hvordan det går med ministerens planer, om der for tiden er forhandlinger i gang med forskellige parter på området, altså simpelt hen hvad der foregår på området med hensyn til ernæringsmærkning.
Det er noget, jeg er ganske optaget af, for jeg synes, det er vigtigt, at vi gør, hvad vi kan, for at danskerne og ikke mindst børn og unge får en sundere livsstil.
Vi kan jo se, at der er et stigende antal overvægtige, især børn og unge, og det er et problem.
Vi havner meget let i en situation, hvor der bliver flere og flere livsstilssygdomme i Danmark, hvis vi ikke får vendt udviklingen.
Det er en bekymrende udvikling, og derfor skal vi sætte ind på flere fronter.
Vi skal sætte ind ved at opfordre til sundere spisevaner, og vi skal sætte ind ved at motivere danskerne til at dyrke mere motion.
Nu er det jo gudskelov ikke os politikere, der skal bestemme, hvad folk skal spise, og vi skal heller ikke bestemme, hvor meget de skal løbe eller gå tur.
Men vi kan i hvert fald sørge for, at alle er ordentligt informeret om, hvad de skal leve op til for at have en sund livsstil og dermed minimere risikoen for livsstilssygdomme, og en af de ting, vi kan gøre i den forbindelse, er at sørge for, at når man køber ind, er der en hurtig og let tilgængelig information om, hvor de sunde varer er, og hvilke varer der er sunde.
Det er her, ernæringsmærket kommer ind i billedet.
Vi vil gerne have et mærke, der klart og tydeligt signalerer, at her er en vare, der har et fornuftigt og godt indhold af fedt og sukker og fibre, så man roligt kan købe den og spise stort set lige så meget af den, som man vil, fordi den har en god og ernæringsrigtig sammensætning, og det drøfter vi i øjeblikket.
Der er ikke mulighed for at lovgive om det, men vi drøfter med erhvervene, hvilke muligheder der er for at blive enige om et sådant mærke, og jeg synes, man kan sige, at forhandlingerne er inde i en god gænge i øjeblikket.
Jeg tror, der kommer en afklaring inden for en måneds tid.
Peter Christensen (V), 2006-01-17:
Når man går ind og ser på uligheden og måden at måle uligheden på i forbindelse med økonomi, så steg uligheden mere under Nyrupregeringen, end den har gjort med Anders Fogh Rasmussen som statsminister, og derfor er mit spørgsmål: Kunne SF så ikke med fordel støtte den her regering, når man nu ved, at uligheden stiger mere under en socialdemokratisk?
Eller hvad er det, der skal afgøre det?
Er det, hvorvidt man vil øge beskatningen af boligerne, for det kan jeg jo forstå på ritzautelegrammet er helt afgørende for hr. Villy Søvndal?
Sagt på en anden måde: Vil det betyde, at hvis Socialdemokratiet ikke vil øge beskatningen af boligerne, så kan man egentlig lige så godt ud fra sådan en social vinkel støtte den nuværende regering?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-01-17:
Jeg synes stadig ikke, hr. Villy Søvndal rigtig vil bevæge sig ind på noget, der minder om et svar.
For mig er det et eller andet sted logik, at hvis man får ekstra omkostninger på vand og el, altså noget, der vedrører alle grupper her i samfundet, fordi de grønne afgifter stiger, vil rådighedsbeløbet blive mindre.
Historisk set er vi klar over, at det altid har været oppositionens politik at brandskatte danskerne, ikke bare med almindelige skatter, men også med afgifter, så kan vi ikke få et klart svar fra hr. Villy Søvndal?
Nu har vi hørt, at boligskatten vil stige for danskerne, og kan vi så ikke også få at vide, om de grønne afgifter vil stige, hvis hr. Villy Søvndal får magt, som han har agt?
Villy Søvndal (SF), 2006-01-17:
Nu er det jo lidt svært at besvare meget enkle spørgsmål, når de er ude af sammenhæng med diskussionen.
Jeg blev spurgt før: Vil boligskatten stige?
Vil det ramme den almindelige lille mand?
Det, der er interessant for folk, er jo, hvad man som husstand skal af med i skat; det er ikke den enkelte skatteform som sådan, der er interessant.
Det er størrelsen af skatten, der er interessant, og jeg kan love hr. Per Ørum, at han ikke behøver at være bekymret på de små indkomsters vegne.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-01-17:
Jeg synes, hr. Villy Søvndal bevæger sig lidt rundt om gryden, men ikke er meget for at røre i selve grøden.
Men jeg vil godt hjælpe hr. Villy Søvndal lidt på vej ved at stille et meget, meget enkelt spørgsmål: Hvis hr. Villy Søvndal fik magt, som han har agt, og skulle have ansvaret for kongeriget, ville de grønne afgifter så stige, eller ville de falde?
Det er et meget enkelt spørgsmål.
Villy Søvndal (SF), 2006-01-17:
Jeg kan altså ikke forstå, at det er ude af proportioner.
Da jeg sidste gang købte et månedskort til mine børn, for at de kunne komme på gymnasiet, kostede sådan et kort omkring 400 kr., og det er det samme, som man betaler for el.
Det er vel lige så interessant at diskutere de stigninger, som denne regering har tvunget igennem på brugerbetalingen, fordi den har villet give skattelettelser til de mest velhavende.
Det har helt konkret ramt nogle af de laveste indkomstgrupper, og jeg vil bare kvittere for en, synes jeg, rigtig påvisning og klog påvisning.
Men det må vel også betyde længere gruppemøder i Venstre, hvor man diskuterer, om det var en fejl, at man kom til at lægge brugerbetaling på de små indkomster og lette skatten for de høje indkomster.
Jeg kan jo ikke spørge, men vi kan måske få et svar fra Venstre senere.
Charlotte Antonsen (V), 2006-01-17:
Det er for så vidt interessant, at hr. Villy Søvndal ikke tør give et ærligt svar og taler udenom, for det er jo helt ude af proportion at sammenligne afgifter på transport med det, man hver eneste måned er tvunget til at betale, nemlig varme, el og vand.
Kan vi ikke få et klart svar?
Eller er man også blevet uenig med Socialdemokraterne om det punkt.
Jeg kan jo se, at der også er en livlig debat på ritzau i dag om, at hr. Søvndal er oppe at slås med fru Thorning-Schmidt, så er problemet, at man heller ikke har kunnet blive enige på dette område?
Villy Søvndal (SF), 2006-01-17:
Jeg tror, fru Charlotte Antonsen formulerede det sådan: Hvis der kommer en anden regering: Der kommer en anden regering på et tidspunkt, det gør der altid, og jeg synes, jeg kan mærke, at folk mener, den nuværende regerings træthed er stigende, når jeg rejser rundt i landet.
Det tror jeg bl.a. har noget at gøre med, at folk ikke kan forstå det fundamentalt underlige, at et samfund, der bliver stadig rigere, høvler af på velfærden og skærer ned på hjemmehjælpen, på børneområdet, på skolerne og på sundhedsområdet.
Det er den reaktion, jeg møder, når jeg rejser rundt, folk kan simpelt hen ikke forstå, at regeringen vil tvinge besparelser på 3 mia. kr. igennem.
Så spørger fru Charlotte Antonsen, om afgifter ikke rammer de dårligst stillede hårdt.
Jo, og jeg tror, en af grundene til, at mange føler sig meget svigtede af den nuværende regering, netop er, at skat erstattes af brugerbetaling, for hvem bliver ramt af de kolossale prisstigninger, der har været på den kollektive trafik, fordi regeringen fjernede det skattefinansierede tilskud til den kollektive trafik?
Det gør de, der bruger den kollektive trafik, og det er typisk unge under uddannelse, mennesker med små indkomster og de ældre.
Og hvem bliver ramt af den stigende betaling for uddannelse?
Det gør de samme grupper, så jo: Det er slemt for de små indkomster, at skat erstattes med brugerbetaling.
Charlotte Antonsen (V), 2006-01-17:
Nu har oppositionens leder, hr. Villy Søvndal, fået mulighed for at redegøre for, hvad der kan vente de dårligst stillede, hvis der skulle ske det, at der engang kom en anden regering.
Vi har først og fremmest hørt, at man agter at hæve priserne på boliger.
Det synes jeg står meget klart efter det, der er blevet sagt, men det, der står knap så klart endnu, men som jeg gerne vil have frem, er: Hvad så med afgifterne,?
Hvad med kontanthjælpsmodtagerne, hvad med de dårligst stillede, hvis man hæver de grønne afgifter?
Jeg vil gerne have et klart svar fra SF: Har man opgivet at hæve afgifterne på vand, har man opgivet at hæve afgifterne på el, har man opgivet at hæve afgifterne på energi i det hele taget, fordi man vil friholde de dårligst stillede?
Villy Søvndal (SF), 2006-01-17:
Nu var det formentlig ikke med vilje, men jeg synes alligevel, man skal passe på.
Hvis man siger, at problemet for de udsatte grupper er, at de er alkoholikere, synes jeg ikke, man kan være det bekendt.
Det sagde fru Charlotte Dyremose heller ikke, men det lå i luften, at det nok er hovedproblemet, at de ikke kan holde sig fra flasken.
Nej, det er en lille del af problemet, og hvem er det i øvrigt, der har taget initiativ til at gøre noget ved det problem, der hedder alkoholmisbrug?
Hvem her i dette Folketing har gang efter gang foreslået behandling for alkoholmisbrug?
Er det Det Konservative Folkeparti?
Er det Venstre?
Er det Dansk Folkeparti?
Det er SF, så hold dog op med det pjat.
Det er os, der har taget de initiativer, og det behøver vi ikke blive belært om.
Men det har bare ikke noget som helst at gøre med den ulighed, man er ved at skabe i Danmark i øjeblikket, og som vi advarer imod sammen med dem, vi i fællesskab har gjort til linjevogtere i denne debat.
Det har jeg overvejet, og det synes jeg altid man skal overveje, for jeg synes altid, man skal overveje, om man kommer til at beskylde en politisk modstander for noget, man ikke behøver at beskylde for.
Netop fordi vi tidligere har haft denne diskussion i Folketinget, har vi været lidt optaget af, hvem vi kan sætte til at være linjedommere i slagsmålet.
Fru Charlotte Dyremose har sin konservative opfattelse, mens jeg har min opfattelse.
De er formentlig begge to farvede, og det er derfor, vi blev enige om at sætte nogle andre til at være linjedommere i diskussionen.
Det blev en række sociale organisationers undersøgelse, og resultaterne kom lige før jul.
Var deres dom ikke entydig?
Er fru Charlotte Dyremose ikke enig i, at det er konklusionen fra linjedommerne?
Charlotte Dyremose (KF), 2006-01-17:
I den gode stemnings ånd vil jeg undlade at nævne, at vi stadig ikke har fået svar på spørgsmålet, men blot konstatere, at skatterne i hvert fald vil stige gevaldigt, hvis det mindretal, der stemmer for den anden vedtagelse, får magt, som det har agt. Jeg vil sådan set godt invitere hr. Villy Søvndal til ikke så meget at se på de store ord, men på den konkrete handling.
Situationen er jo den, at ud over satspuljen, hvor vi år efter år sætter en del midler af til netop de svageste i vores samfund, hvis interesser hr. Villy Søvndal siger han vil varetage; det er jeg sådan set også meget interesseret i som konservativ, og det er lige præcis derfor, vi Konservative er med i en regering, der alene sidste år afsatte dobbelt så mange midler ud over satspuljen til de svageste i samfundet, som den tidligere regering gjorde over 3 år.
Sidste år gav denne regering dobbelt så mange penge til de svageste grupper, som den tidligere regering gjorde over 3 år, så måske skulle hr. Villy Søvndal overveje, hvem der skal samarbejdes med.
Villy Søvndal (SF), 2006-01-17:
Jeg synes bestemt, det er helt rimeligt, at når man stemmer på politiske partier, kan man kræve at få et samlet billede af, hvilke konsekvenser det har at stemme på det parti, og det er også derfor, SF er kommet med et udbygget skatteudspil.
Nu beder man mig i en kort bemærkning på 1 minut redegøre for konsekvenserne for den enkelte familie, både hvad angår grønne afgifter og skat, og det gør jeg gerne.
For så vidt angår boligdelen, vil fordelen for mennesker i en almindelig bolig og med en almindelig indkomst være, at SF’s model letter personskatten mere, end familien kommer til at betale mere i boligskat.
For de højeste indkomsters vedkommende vil det derimod være modsat.
De vil komme til at betale mere, fordi skattelettelsen ligger i bunden, og de vil selvfølgelig også blive ramt af en højere ejendomsskat, fordi vi gerne vil føre omfordelingspolitik og er modstandere af den ulighed, som den nuværende regering og Dansk Folkeparti er i færd med at skabe i Danmark.
Tina Nedergaard (V), 2006-01-17:
Men jeg er stadig interesseret i den anden problemstilling.
Hr. Villy Søvndals parti er vel fortsat optaget af grønne afgifter og af, at det skal koste dyrt at forurene osv., altså den gode gamle gænge fra Socialistisk Folkeparti, og hvor meget skal de skatter forøges, samtidig med at boligskatten forøges?
Jeg kunne godt tænke mig at få sådan et samlet billede af, hvad man som familie kan forvente med hensyn til beskatning, for så vidt hr. Villy Søvndals parti på et tidspunkt stiller sig i spidsen for en regering med støtte fra den øvrige opposition.
Villy Søvndal (SF), 2006-01-17:
Jeg er også rigtig glad for det spørgsmål, som jeg bestemt også opfatter som meget venligt ment og værende med til at bidrage til den almindelige klarhed her i Tinget.
Må jeg sige om boligbeskatningen, at vores model går ud på at fjerne nogle af de særfordele, som folk, der købte hus før 1998, har i form af en lavere ejendomsværdibeskatning end dem, der købte efter 1998.
Jeg synes sådan set, det er lidt underligt, at man præmierer dem, der i øvrigt har fået det store løft på grund af de konjunkturbestemte prisstigninger på fast ejendom.
Som jeg nævnte i mit tidligere indlæg til hr. Hans Andersen, vil vi også beskatte de penge, man tjener, når man sælger et meget dyrt hus.
De penge, der kommer ind her, vil vi bruge til at sænke skatten på arbejde, for vi er ikke optaget af, at folk skal have mindre i rådighedsbeløb.
Vi er tværtimod optaget af at hjælpe dem med de små indkomster i samfundet, som jo ikke har nogen fordel af konjunkturerne.
De vil have en klar fordel af SF’s forslag, for hovedretningen i SF’s forslag er, som den altid er i SF’s forslag, at de små indkomster vil få en klar fordel, og at de høje indkomster vil komme til at betale mere.
Tina Nedergaard (V), 2006-01-17:
Jeg kan forstå på hr. Villy Søvndal, at det ikke er boligskat, vi skal tale om i dag, og derfor kan det jo undre en smule, at netop hr. Villy Søvndal i dag har udsendt en pressemeddelelse, der alene omhandler boligskat.
Men lad det nu være.
Jeg er interesseret i at få et svar på det spørgsmål, som hr. Jens Rohde stillede, nemlig hvor meget mere man mener, boligejerne skal af med i skat, altså hvor meget man yderligere vil belaste boligejerne yderligere.
Jeg er også lidt interesseret i det, som pressemeddelelsen slet ikke forholder sig til, og det er spørgsmålet om de grønne afgifter, som hr. Villy Søvndals parti jo altid er meget optaget af, altså afgifterne på vand, el, brændsel, benzin osv. – alle de fornødenheder, som familierne er fuldstændig afhængige af i deres dagligdag.
Jeg har altså to spørgsmål: Hvor meget skal boligbeskatningen forøges?
Og hvor meget skal den øvrige beskatning af familiernes økonomi forøges?