runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Johs. Poulsen (RV), 2006-11-09:
Det er jo rigtigt, som fru Mette Gjerskov siger, at i det beslutningsforslag om landbrug, som vist hed B 105, og som vi debatterede sidste år, lå der et forslag fra Socialdemokratiet om, at man medtog alle landbrug i en miljøgodkendelsesprocedure.
Man kan jo altså ikke gennemføre en miljøgodkendelse på samtlige landbrug på én gang.
Jeg tror endda også, man fra Socialdemokratiets ordførers side vil anerkende, at hvis det skal ske med en ressourceindsats af miljømedarbejdere, der bare overhovedet er til at skaffe, ville det tage mindst 4, 5 eller 6 år at komme igennem alle landbrug.
Vil der ikke også i den socialdemokratiske model skulle ligge en prioritering af, hvor man skulle starte?
Og hvor mener den socialdemokratiske ordfører så man skulle starte?
Nu er der heller ingen, der er fredet her.
Det, der er tale om, er jo, at man så at sige også her lægger en prioritering ind – nemlig den prioritering, at der, hvor der skal foretages udvidelser eller ændringer eller lignende, og hvor der derfor også vil være en stærk motivation for at gå ind i investeringer i ny teknologi, starter man så at sige først, og så kommer nogle af de andre i den efterfølgende runde.
Er det i virkeligheden ikke fornuftigt at starte de steder, hvor man rent faktisk kan få en dialog op at stå om at investere i ny teknologi, som alt andet lige vil være medvirkende til at forbedre miljøtilstanden?
Jørn Dohrmann (DF), 2006-11-09:
Man kan jo altid diskutere, hvad der kom først, hønen eller ægget, og derfor kan man jo også diskutere, om Landsforeningen for Gylleramte har ret i det, de påstår der skal til for at løse problemet her.
Man kunne jo bare ganske enkelt sige: Vi nedlægger hele det danske landbrug, så har vi løst problemet med lugtgener.
Men det ville nok give nogle andre problemer.
Jeg siger bare, at vi skal sætte ind der, hvor vi kan konstatere, at der er problemer, så folk henvender sig til politikerne i det danske Folketing og siger: Vi har både lugtproblemer og flueproblemer, hvordan løser vi de problemer?
Det er min pligt at forholde mig til det og ikke kun til, hvad en enkelt forening måtte komme med af indvendinger, og derfor synes jeg, det er vigtigt at se på, hvad vi kan gøre for at løse problemerne
bedst muligt
Jeg siger ikke, at vi får dem hundrede procent løst, men vi får i hvert fald taget hånd om dem, får sat fokus på nogle af dem og får løst nogle af dem.
Jeg mener altså, at man skal se på antallet af svin, der går lige foran ens beboelsesejendom.
Hvis det er f.eks. 1.500 eller 2.000 slagtesvin, kan man stille sig selv det spørgsmål, om de lugter, og jeg synes bare, hr. Per Clausen skal prøve at tage ud i den danske natur og finde de steder, hvor det er tilfældet, så han ved selvsyn kan konstatere, hvad der sker derude.
Jeg synes, det er vigtigt, at man ser på de problemer, der er derude, og jeg ved, at der er problemer, når 2.000 slagtesvin er samlet på ét sted.
Men den diskussion kommer jo i forbindelse med en faglig udredning, hvor vi får klarlagt, hvor grænserne skal ligge fremover.
Per Clausen (EL), 2006-11-09:
Jeg vil prøve at koncentrere mig om noget af det, som hr. Jørn Dohrmann i hvert fald siger bekymrer ham meget, nemlig naboernes forhold.
Jeg vil bare spørge hr. Jørn Dohrmann, om det også efter de henvendelser, der er kommet fra Landsforeningen for Gylleramte, bl.a. foreningens høringssvar, er hans indtryk, at det største problem, de mener vi står over for nu, er lovforslagets afstandskrav til fritgående svin, eller om det snarere er sådan, at Landsforeningen for Gylleramte meget klart siger, at det, hr. Dohrmann nu vil indføre, overhovedet ikke er tilstrækkeligt.
Jørn Dohrmann (DF), 2006-11-09:
Jeg synes, vi skal sende det spørgsmål videre til miljøministeren og bede om et svar på, hvordan konjunkturudviklingen for omlægning af landbrug i Danmark har været i de seneste år.
Man vil kunne se, at det går hurtigere og hurtigere med at nedlægge de mindre brug og lægge dem ind under de store brug, så de dermed også bliver omfattet af miljøgodkendelsen.
Jeg tror, ministeren vil vende tilbage med det svar på spørgsmålet.
Men jeg synes, det er vigtigt at slå fast her, at Socialdemokratiet åbenbart synes, at alle de små brug skal nedlægges hurtigst muligt for at gøre plads til endnu større svinefarme og den slags ting, som måske kan give lugtgener.
Jeg synes derimod, vi skal koncentrere os om, hvordan vi kan anvende de teknologiske løsninger til at reducere bl.a. lugtgener i stedet for bare at genere de mindre brug.
Mette Gjerskov (S), 2006-11-09:
At 90 pct. af bedrifterne vil blive omfattet af miljøgodkendelser er grebet ud af luften, og kunne hr. Jørn Dohrmann ikke fortælle, hvor det tal kommer fra?
Han siger selv, at det er hans personlige gæt, men vi har jo set det gæt andre steder.
I høringssvarene kan vi se, at det er under meget optimistiske forudsætninger, og at det er usikkert, om de vil holde i praksis.
Der er også nogle, der går så langt som til at sige, at forudsætningerne er fuldstændig urealistiske, så kunne hr. Jørn Dohrmann ikke komme med noget dokumentation for sit gæt på, at 90 pct. af bedrifterne vil blive omfattet af bestemmelserne inden for en 10-årig periode?
Jørn Dohrmann (DF), 2006-11-09:
Jeg både håber og tror og går da ud fra, at fru Mette Gjerskov fra Socialdemokratiet er enig i, at der sker en naturlig udskiftning af staldsystemerne og sker en naturlig vækst af de landbrug, der findes i dag.
Der sker en naturlig sammensmeltning af landbrugsejendomme, de skal have denne miljøgodkendelse, og mit gæt er, at inden for en 10-årig periode har 90 pct. af ejendommene fået miljøgodkendelse.
Man kan vel sige, at de, der er tilbage, er dem, der for lang tid siden har besluttet, at de ikke ønsker at udvide, og skal vi så sætte vores største kræfter ind for at få dem lukket hurtigst muligt?
Det mener jeg ikke.
Mette Gjerskov (S), 2006-11-09:
Jeg er meget enig i, at der skal være en overgangsordning.
Det har vi jo også selv i beslutningsforslaget.
Jeg kan høre, at ordføreren har læst vores beslutningsforslag.
Det er jo fint.
Vi har foreslået en indkøringsfase på 5 år, for vi er godt klar over, at man ikke fra den ene dag til den anden kan lave miljøgodkendelser af samtlige husdyrbedrifter i Danmark.
Men der lå ikke – og det var det, der var min væsentlige pointe til De Konservatives ordfører, hr. Christian Wedell-Neergaard – en fredning af nogen.
Vi fredede ikke nogen i vores beslutningsforslag.
Jeg forstår stadig ikke, at Dansk Folkepartis ordfører kan blive ved med at tale om, at ammoniakudledningen skal ned.
Det er jo kun på de nye bedrifter, at ammoniakudledningen bliver reduceret.
Alle de eksisterende bedrifter er jo fredede, og gør det slet ikke indtryk på hr. Jørn Dohrmann, at alle de bedrifter derude, som ikke skal udvides de næste mange år, bare bliver ved med at ligge og forurene, som de har gjort hidtil?
Der sker overhovedet ikke nogen forbedringer for deres vedkommende.
Torben Hansen (S), 2006-11-09:
Til hr. Dohrmanns orientering, kan jeg sige, at det, som Vejle Amt har gjort, jo er, at de har undersøgt niveauet i alle amterne for at konstatere, at den her aftale under ét ville medføre en dårligere beskyttelse end det, der er i dag.
Det er også fuldstændig det samme, som stort set alle amter siger.
Synes hr. Jørn Dohrmann ikke, at når alle amterne, Amtsrådsforeningen, de grønne organisationer og Vejle Amt i en analyse siger, at det her medfører et betydelig lavere beskyttelsesniveau – der har også været nævnt Randers Fjord og Mariager Fjord – så er det rigelig flot, at hr. Dohrmann i sin tale siger, at det her giver et godt niveau; når alle andre siger, at det giver det altså ikke?
Jørn Dohrmann (DF), 2006-11-09:
Vi mener med det her lovforslag, som er lagt frem, at vi laver et godt niveau, hvor det er, man ligesom siger: Her ved vi, hvad det er, man kan gøre på det område, sådan som vi kender betingelserne i dag.
Altså, når vi giver en miljøgodkendelse, ved vi, at der er så og så mange hektarer, som den miljøgodkendelse skal gælde for.
Det betyder så også, at der er nogle spilleregler inden for de her hektarer.
Hvad er det for sårbar natur?
Hvor mange dyreenheder kan man tillade på de her antal hektarer?
Der har vi altså ikke den ensartethed, og det er det, vi gerne vil opnå med lovforslaget her.
Torben Hansen (S), 2006-11-09:
Jeg kan forstå på hr. Jørn Dohrmann, at når nogen har fået en miljøgodkendelse, så er man enig om, at det selvfølgelig er den, de arbejder under nogle år.
Det tror jeg da at der er bred enighed om i Folketinget.
Men kan det så ikke bekymre hr. Jørn Dohrmann, når man eksempelvis ser en analyse fra hr. Dohrmanns eget amt, Vejle Amt, for deri siger de, at beskyttelsesniveauet for fosfor i lovforslag og politiske aftaler er markant lempeligere end det nuværende gennemsnitlige beskyttelsesniveau.
Hvis man går ind og kigger på høringssvarene for mange andre amter, Amtsrådsforeningen, de grønne organisationer – jeg ved godt, at det måske ikke lige er dem, Dansk Folkeparti lytter mest efter – så siger de alle sammen: Det her er for lidt.
Og det helt grundlæggende problem er, at man i løbet af nogle ganske få år bliver nødt til at gå ud og købe nogle af de her tilladelser tilbage.
Det kommer virkelig til at koste rigtig mange af samfundets penge, som man i princippet kunne spare ved allerede nu at lægge et ordentligt niveau for beskyttelsen.
Kan Dansk Folkeparti ikke godt se det fornuftige i, at vi i fællesskab ved at lægge et ordentligt niveau allerede nu kunne spare samfundets skatteborgere for rigtig mange milliarder?
Jørn Dohrmann (DF), 2006-11-09:
Dansk Folkeparti er i hvert fald glade for, at der nu endelig sker noget på området for miljø og miljøgodkendelser af landbrug, også at der sker en velovervejet hensyntagen til, hvor man lægger sit pres henne, om det skal være de store, eller om det skal være de helt små landbrug.
Vi ved godt, at det, Socialdemokratiet gerne vil på det område, er at kvæle de små ved at pålægge dem en masse ekstra byrder.
Og det gør man jo, hvis det er, at man går ud og siger, at nu skal vi have godkendt samtlige landbrug inden for ganske få år, uanset om det er stort eller lille, hobbyavl, eller hvad det er.
Dermed vil man jo kvæle de små, da det koster en vis sum penge at få en VVM-godkendelse, en miljøgodkendelse.
Det er jo klart, at så vil man sætte skub i strukturudviklingen meget hurtigere i den retning, der vil hedde større og færre landbrug.
Jeg synes, at det, der ligger i forslaget her, og som man kan sige er lavet med et bredt flertal i Folketinget, er en nøje afbalanceret tilgang til hele området om, hvordan det er, vi skal agere fremadrettet.
Vi skal have et højt beskyttelsesniveau.
Det var ikke meningen, at der skulle være nogen forringelser for miljøet, og derfor er det et rigtig godt forslag.
Vi satser også på miljøteknologierne i forslaget, og vi har afsat penge til, at man går ind og forsker på det område, og at man får startet nogle projekter op netop med ny miljøteknologi, som er en del af løsningen på de her problemer ude i landområderne, når vi taler om udvaskning af fosfor og nitrat, grundvandsbeskyttelse og alle de andre ting – og vi skal ikke glemme lugtgenerne.
Der er nogle, der har den hellige tro, at bare fordi det har et økologisk stempel, er der ingen lugtgener.
Der må jeg bare gøre opmærksom på, at hvis det er, at man har et landbrug med over 1.000 svin, er det min påstand, at uanset om det er økologiske, eller om det er traditionelle svin, lugter de selvfølgelig.
Det er selvfølgelig en debat, man også kan tage på et senere tidspunkt, men jeg synes i hvert fald, at det, der har været vigtigt for Dansk Folkeparti, jo netop er, at vi har taget hensyn til naboer, vi har taget hensyn til særlige natur- og vandfølsomme områder, og vi har fået fremmet den teknologiske løsning.
Derfor synes Dansk Folkeparti, at med de her tiltag, som er gjort på området, er vi kommet et godt skridt i retning af, at vi giver landbruget næsten samme status som industrien, nemlig at her er der selvfølgelig regler, der skal overholdes.
Men de kender også de betingelser, hvorpå de har fået en miljøgodkendelse, altså, at de har en periode, hvor man ikke kommer med yderligere krav, og det synes vi er et godt skridt at tage på det her område, og vi er selvfølgelig også særdeles glade for, at det er en bred aftale med flere partier end kun lige regeringen og Dansk Folkeparti.
Så set i helhed ser vi frem til udvalgsbehandlingen, og vi ser frem til, at vi skal have den debat om, hvad det er, de andre partier mener kunne gøres endnu bedre.
Mette Gjerskov (S), 2006-11-09:
Jeg kan blive helt i tvivl, om den radikale ordfører og jeg overhovedet taler om det samme lovforslag.
For der ligger da ikke noget som helst i det her forslag om, at de eksisterende brug skal igennem en miljøgodkendelse efter en eller anden periode.
Der ligger da ikke nogen som helst regler i det her store lovkompleks om, at eksisterende bedrifter, som ikke udvider, skal miljøgodkendes.
Det er jo det, der er et af de meget store problemer for os.
Så det er jeg overhovedet ikke enig med De Radikales ordfører i.
De kan bare dukke hovedet, lade være med at indsende en ansøgning om miljøgodkendelse, og så kan de fortsætte med at forurene, som de hidtil har gjort.
Jørn Dohrmann (DF), 2006-11-09:
Det, der har været vigtigt for os, er selvfølgelig at løfte hele miljøområdet.
Det gør vi bl.a. ved at satse på ny teknologi og give mulighed for, at landbruget, når de udvider, selvfølgelig får ekstra krav til at reducere ammoniakudledningen.
Vi har også været meget optaget af at få en ensartethed rundtomkring i landet i de forskellige amter.
Vi kan konstatere, at der i dag har været meget forskellighed, og har ønsket at få rettet op på de her ting.
Så der er mange vigtige elementer i hele den her proces med netop at åbne op for, hvad det er for muligheder, vi giver landmændene, og hvad det er for nogle betingelser, vi giver dem, når de ønsker at udvide deres produktion.
Så fra vores side har det været klart fra starten, at det her ikke bare skulle være sådan, at landbruget kun profiterede af det.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-11-09:
Det fantastiske i det her er, at hr. Torben Hansen på en eller anden måde står og påstår, at regeringen fremsætter et lovforslag, som skulle forringe beskyttelsesniveauet i naturen, når det faktisk viser sig at være diametralt modsat.
Så har jeg i øvrigt meget svært ved at se, at det skulle være så fantastisk, at de grønne organisationer kritiserer regeringen.
Det er jo deres opgave, det er ligesom det, de nærmest er betalt for, nemlig at holde regeringen i ørerne og komme med yderligere krav.
Jeg synes heller ikke, det er fantastisk, at Socialdemokratiet gør det, når de er i opposition.
Per Clausen (EL), 2006-11-09:
Ja, det ser vi selvfølgelig også frem til, men det er nu ikke så meget det, der er vigtigt for mig.
Det, der er vigtigt for mig, er at høre, hvad det egentlig er, hr. Jørn Dohrmann gør for naboerne, når naboerne ikke kan opdage det.
Landsforeningen for Gylleramte har opridset en lang række eksempler på, at det lovforslag, hr. Jørn Dohrmann nu vil være med til at føre igennem, ikke er i stand til at løse de lugtproblemer, der er, og så spørger jeg bare hr. Jørn Dohrmann: Hvad vil hr. Jørn Dohrmann gøre ved det?
En ting er, at miljøet ikke bekymrer hr. Jørn Dohrmann så meget, og en ting er, at de grønne organisationer ikke bekymrer hr. Jørn Dohrmann så meget, men jeg ved da, at naboerne bekymrer hr. Jørn Dohrmann.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-11-09:
Nu er det sådan, at man skal være meget varsom med at garantere noget sådan hundrede procent, men det, jeg kan gøre, er at sige, at det, der er lagt op til her – som jeg sagde i min ordførertale, og som hr. Torben Hansen også hørte – er, at der vil være nogle voldsomme reduktionskrav på 15 pct. af ammoniak i 2007, 20 pct. i 2008 og 25 pct. ganske givet i 2009.
Vi har specielt sat ind på de sårbare områder, og det er vel dem, hr. Torben Hansen tænker på.
Der vil det uden tvivl være sådan, at der vil ske væsentlige forbedringer, og der vil være en meget større sikkerhed for, at der ikke sker så meget forurening som i øjeblikket.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-11-09:
Også i Det Konservative Folkeparti kan vi fuldt ud bakke op om det her forslag.
Sagen er jo den, at man mange steder udeomkring i landet har lavet sådanne forskellige sammensatte næstenpræstestillinger, hvor den ansatte har været lidt præst og lidt noget andet.
Der giver det her forslag jo nu mulighed for, at man helt åbent kan sige: Jamen vi har i vores sogn eller i vores område mulighed for en ekstra præstestilling, og så kan man ansætte vedkommende på fuldstændig almindelige vilkår – godt nok selvfølgelig på en overenskomstansættelse, men altså på en måde, hvor præsten kun har én arbejdsgiver, nemlig Kirkeministeriet, fuldstændig ligesom andre ansatte sognepræster.
Det mener vi er meget hensigtsmæssigt, og vi er rigtig glade for, at det her forslag nu kan give mulighed for, at vi klart og tydeligt får sagt, hvad det er, man gerne vil have.
Vi ved jo også fra masser af statistikker, at betjeningen på alle mulige andre områder i landets sognekirker er steget undtagen på præsteområdet, hvor der så ikke har været en tilsvarende stigning, og nu får man altså lokalt mulighed for at ansætte denne ekstra sognepræst.
Samtidig er vi rigtig glade for, at det her kan køre parallelt med, at netop domstolsbehandlingen af de gejstlige læresager – i de situationer, hvor der kører en sag, fordi præsten muligvis har trådt ved siden af i forkyndelsen – naturligvis skal foregå på nøjagtig samme måde, uanset om præsten er tjenestemandsansat eller overenskomstansat.
Det betyder jo så også, at de, der kommer ind under den her ordning, også, hvis det skulle ende med – hvad det forhåbentlig ikke gør – at der skulle blive kørt en læresag mod dem, så vil være stillet fuldstændig, som var de tjenestemandsansat sognepræst i folkekirken.
Samtidig er der den lille sidste krølle med hensyn til finansieringen, hvor det nu bliver en finansiering på samme måde, uanset om man er hospitalspræst eller man er sognepræst, og det giver altså mulighed for, at man rundtomkring i stifterne kan ansætte netop de præster, der er behov for, og ikke så meget skal skele til, hvilken finansiering der er mulighed for.
Poul Nødgaard (DF), 2006-11-09:
Jeg må lige indledningsvis sige, at vores meget indsigtsfulde ordfører på det her område, hr. Jesper Langballe, ikke kan være til stede i dag.
Han er optaget af nogle pligter i Jylland, så jeg har lovet at læse hans ordførertale op.
Jeg sagde til ham, da han skrev den ned, at nu måtte han sørge for, at den ikke blev for akademisk, og det mener jeg heller ikke den er.
Den lyder sådan: Da kirkeministeren sidste år foreslog det muligt at finansiere oprettelse af præstestillinger lokalt, måtte Dansk Folkeparti fra begyndelsen sige nej, fordi ordningen dengang skulle rumme en mulighed for, at sådanne præstestillinger blev tidsbegrænsede.
Man ville altså få en slags præster, der var præster på prøve – et brud med det forhold mellem sogn og præst, der har vundet hævd og stået sin prøve i hundreder af år.
I de nye lokalt finansierede stillinger er præsterne ligesom alle andre præster ansat af kirkeministeren, og de godt 100 særpræster, vi har her i landet, skal fremover have deres aflønning finansieret ligesom de almindelige sognepræster – altså 60 pct. fra Fællesfonden og 40 pct. fra staten.
Der har indimellem vist sig tendenser til, at man har opfundet særlige præstestillinger designet efter et eller andet modebehov.
Dansk Folkeparti mener, at en præst er og bliver en præst, og at det er en styrkelse for folkekirken, at ansættelsesformen og aflønningsformen og ikke mindst de regler, der gælder for præsternes evangelisk-lutherske forkyndelse – og altså også i de gejstlige læresager – er så ensartede som overhovedet muligt.
Dansk Folkeparti finder, at forslaget trækker i den rigtige retning, og vi vil derfor støtte det.
Jeg kunne selv have frembragt nogle personlige betragtninger, men jeg har følt mig meget bundet af lige præcis det, hr. Jesper Langballe, vores chefkirkeordfører, har ønsket sagt her i Folketinget.
Det var det, der skulle frem, og intet andet, og det er det hermed kommet.
Karen J. Klint (S), 2006-11-09:
Nu er der sammenhæng i det, så lovforslaget i dag kan næppe fremkalde ret mange lange taler, og det er vel også derfor, jeg blev den første, der kom på nu.
Jeg vil sige, ligesom jeg sagde i foråret, at jeg synes, det er fint, at man laver noget mere decentralisering, så de i menighedsrådene og de lokale provstier kan finde ud af, om de skal have lidt flere præster i deres område, og hvad det så er, de skal forholde sig til, hvad det så er, der skal være den gejstlige gerning i de job.
Men jeg har det stadig væk sådan, at jeg synes, det måske alligevel havde været lidt sjovere, hvis der var åremålsansættelse.
Det, jeg ankede over i foråret eller sidst, vi drøftede det, var så økonomisiden, for det bliver jo væsentlig dyrere, når man har en åremålsansættelse.
Jeg synes, det er fint nok, som lovforslaget foreligger nu, også fordi det skal under revision – vi skal drøfte det senere igen om nogle år og se, hvad det så er, man får prøvet kræfter med – men jeg synes også, vi skal lytte lidt til, at der er lidt mere sprælskhed, lidt mere mod til at prøve tingene af udeomkring, end der stadig væk er herinde, og det gælder måske også de steder, hvor man forhandler om, hvad det så er, man har mod til at gøre.
Og jeg har med glæde noteret mig, at der også er nogle biskopper, der siger, at det kunne have været lidt sjovere, hvis det var lidt mere frit.
Så det går den rigtige vej.
Så vil jeg sige, at jeg er glad for, at det med læresager nu også er faldet på plads, og at der bliver ens rettigheder og ens regler for finansieringsformen også for særpræstestillingerne.
Som en servicemeddelelse synes jeg lige, vi skal sige, at det jo ikke er første gang, vi får overenskomstansættelser på præsteområdet.
Ud fra det oplyste er det omkring 140 præstestillinger, som er overenskomstmæssige, og derfor er det godt, at de præster nu også får en større tryghed, for så vidt angår, hvordan deres sag skal håndteres, hvis de i andres øjne træder lidt ved siden af i den måde, de forkynder på.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-11-09:
Jeg skal sige til fru Line Barfod, at vi altid gør vores bedste med hensyn til at sikre nogle rimelige høringsperioder.
Nu er det dog sådan, at det her lovforslag er rimelig afgrænset og meget konkret, men vi er meget opmærksomme på det.
Jeg vil dog sige, at med så stor en reform, som vi gennemfører på kommunalområdet, kan det ikke undgås, at der er ting, der skal følges op på hen ad vejen, og det er så det, vi gør med det her lovforslag.
På den måde kan man egentlig betegne det som rettidig omhu, fordi vi dermed får sikret, at reglerne er på plads sammen med kommunalreformens ikrafttræden.
Ellers vil jeg gerne takke ordførerne for de positive tilkendegivelser og opbakningen til at gennemføre lovforslaget.
Faktisk var der kun en enkelt bemærkning, som jeg er meget uenig i, og det var, da fru Lene Hansen talte om Socialdemokraternes velbegrundede kritik af kommunalreformen.
Det forstærkes jo af, at fru Lene Hansen nævnte, at det var vigtigt med initiativer, der styrker borgerens retssikkerhed.
Og det er jo bl.a. lige præcis det, vi gør med kommunalreformen, for vi har jo også sidste år vedtaget et lovforslag, som skærper kravene til indholdet af afgørelserne.
Men der er jo ingen tvivl om, at både tilbudsportalen, der skaber et overblik over de forskellige sociale institutioner, og VISO, der sikrer en landsdækkende rådgivningsmulighed i de mest komplicerede sager, i den grad bliver noget, der vil forbedre sagsbehandlingen i forhold til, hvad den enkelte borger har brug for.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning