runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2003-01-16:
De gode formål, hr. Jann Sjursen nævner og spørger, om det er dem, der ikke længere skal gives støtte til, bliver der jo rent faktisk fortsat givet støtte til, og dermed er det jo klart, at det ikke var den type råd og nævn m.v., som vi ønskede at nedlægge.
Det er jo et spørgsmål om, at der er nogle organer, som giver en meget objektiv og saglig vurdering af, hvad der er sundhedsskadeligt, og hvad der ikke er sundhedsskadeligt, og derudfra overlader til befolkningen at vælge, hvad man ønsker.
Jeg ventede - ja, jeg ville faktisk nærmest være blevet skuffet, hvis ikke i det mindste én af spørgerne, og nu blev det så fru Pernille Rosenkrantz-Theil, ville nævne Institut for Miljøvurdering.
Det er mig en kilde til evig forundring, hvorledes det had, oppositionen har til det institut, fuldstændig overskygger, hvad det egentlig er, der kommer fra instituttet.
Noget af det, som instituttet laver, er i høj grad i opposition til den holdning, regeringen har til miljøspørgsmål, og instituttet leverer også stærk kritik af regeringens dispositioner.
Men det er, som om man lukker af for det.
Man sætter skyklapperne helt ind foran øjnene og siger: Det er noget, som regeringen har oprettet, og uha, det er også noget, som Lomborg er ansat i, og så må det være en regeringsholdningsindustri.
Sandheden om det institut er jo lige netop, at det rent faktisk kommer med forslag, som regeringen er uenige i; det kommer med forslag, som kritiserer regeringen, og det skal det gøre, for ellers ville det jo ikke leve op til sit formål, nemlig at skabe en bedre debat og skabe en vurdering af, hvorledes vi får mest miljø for pengene.
Til fru Marianne Jelved: Det er altså ikke noget argument for, at vi skulle have forladt vores flygtningepolitik, at sige, at Bertel Haarder har sagt efter valget, at vi vil følge alle internationale konventioner.
Det blev så sandelig også sagt før valget, og ikke desto mindre blev vi kritiseret sønder og sammen før valget.
Men nu efter valget har vi gennemført vores flygtningepolitik og overholdt alle internationale konventioner.
Marianne Jelved (RV), 2003-01-16:
Det håber jeg.
Venstre fremsatte før valget et forslag, som vistnok blev kaldt kasseeftersyn af udlændingeloven, og som jeg husker det, var der 15 punkter i forslaget.
Hr. Kristian Jensen bliver ved med at trække eksemplet med overtrædelse af konventioner eller ej frem.
Jeg vil minde om, at som jeg husker det, har regeringen ikke gennemført alle 15 punkter
, men integrationsminister Bertel Haarder har meget flot sagt lige fra den første dag, han var minister, at det, regeringen gør, er at følge alle internationale konventioner, så derfor er der da selvfølgelig ikke noget at komme efter på det punkt.
Men lad mig vende tilbage til spørgsmålet: Hvilke råd og nævn har haft borgernes livsførelse som tema?
Vi har stadig ikke fået ét eneste eksempel på det af hr. Kristian Jensen.
Ja, det er måske forklaringen på, at vi er ved at få en ny holdningsindustri - ha, det skulle være morsomt.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-01-16:
Jeg kan godt høre, at det er komplet umuligt at få ét eneste konkret eksempel på, hvem det er, der har været venstreorienteret, og hvor de har siddet, så jeg vil prøve at spørge anderledes: Hr. Jens Rohde sagde til Politiken den 8. september 2002, at det ikke er nogen hemmelighed, at den tidligere regering havde opbygget en holdningsindustri omkring sig, og statsministeren sagde den 27. november 2001: »Det er da ikke en hemmelighed, at denne gruppe af eksperter altid støttede venstrefløjen og altid var i opposition til os, og det var mærkværdigt at opleve.« Men samtidig opretter man Institut for Miljøvurdering, som der har været en del debat om,
så hvad er helt præcist forskellen mellem det, man beskylder den tidligere regering for, og det, man selv gør i dag?
Er det ikke sådan, at det, man har gjort med bl.a. Institut for Miljøvurdering, er, at man har opbygget en holdningsindustri omkring sig?
Jann Sjursen (KRF), 2003-01-16:
Den diskussion, der vedrører de venstreorienterede, vil jeg lade andre tage sig af, men jeg vil dog sige til hr. Kristian Jensen, at det er hr. Kristian Jensen og statsministeren og andre, der selv har startet den diskussion.
Men lad det nu være.
Man kan sige, at med de penge, vi bevilger til Tobaksskaderådet, advarer vi f.eks. imod, at gravide ryger under graviditeten.
Vi advarer imod, at man drikker mere end 21 genstande om ugen via Sundhedsstyrelsen.
Vi opfordrer folk til at huske kondom på grund af, at vi gerne vil have, at folk dyrker sikker sex, osv. osv.
Er det alt det, hr. Kristian Jensen mener, der ikke længere skal oplyses om, fordi det nærmest er overflødigt, for det kan borgerne godt selv finde ud af?
Kristian Jensen (V), 2003-01-16:
Det er desværre blevet meget udbredt, at når man går herop på talerstolen og svarer på de mange høflige spørgsmål og giver konkrete eksempler, som spørgeren ikke kan lide, vender
spørgeren tilbage og siger: Neeej, mit spørgsmål blev jo ikke besvaret, der kom jo ikke noget, det er beskæmmende, det er lavt, og det er pinligt.
Men de eksempler er talrige og nemme at finde frem, og derfor har jeg også givet fru Pernille Blach Hansen eksempler på, at der har været folk, som er kommet med udsagn om, at vores politik er i strid med al god skik, osv. Men det, der er kernen i det her, er, at forespørgerne faktisk har spurgt: Hvad er grunden til, at råd og nævn m.v. blev nedlagt?
Det er måske pinligt, at det vist efterhånden er ved at gå op for spørgerne, at svaret ikke er længere end dette: De blev nedlagt, fordi de er overflødige.
Hvad med Vandfonden?
Jo, Vandfonden blev nedlagt
, fordi vi for det første mener, at det arbejde skal gøres internt i Miljøministeriet, og for det andet fordi Vandfonden rent faktisk havde problemer med at finde projekter og bruge sine midler til de formål, Vandfonden oprindelig havde.
Det var det, der blev gjort lidt grin med ved at sige, at Vandfonden havde afløbsproblemer.
Det lyder som en dårlig vittighed, men ikke desto mindre er det rigtigt.
Til hr. Aage Frandsen: Forsvaret mod dette stormløb mod råd og nævn er ikke længere end det, jeg allerede har sagt: råd, nævn og puljer blev nedlagt, hvis de var overflødige, og hvis vi mente, at vi kunne klare opgaven på en bedre og mere enkel måde.
Nogle råd og nævn blev sammenlagt for at få den nødvendige styrke til at løse de opgaver, de skal løse.
Med hensyn til den jagt, spørgerne har gjort for at få konkrete eksempler på, hvem der var for venstreorienterede, har jeg ikke nogen liste over, hvilke råd og nævn der var venstreorienterede eller ej.
Jeg har en liste over, hvilke nævn som var overflødige, det er nemlig listen over råd og nævn, der blev nedlagt.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-01-16:
Det her bliver mere og mere pinligt.
Nu har vi spurgt og spurgt til, hvem det er, partiet Venstre tænker på med alle de venstreorienterede, der har infiltreret råd og nævn og simpelt hen gjort dem til en venstreorienteret rede, men det eneste svar, vi har fået, er, at en eller anden tv-kok har sagt, at man ikke må handle i Netto og Aldi.
Nu vil jeg for det første sige, at jeg ikke er sikker på, at den person er specielt venstreorienteret.
Jeg aner det faktisk ikke, men jeg kan forsikre for, at jeg selv handler i både Netto og Aldi med stor fornøjelse, så det er ikke sådan, at venstrefløjen ikke handler i hverken Aldi eller Netto.
Men det kan da ikke være Aldi og Netto, der kan være begrundelsen for, at man laver det generalangreb på råd og nævn. Jeg må spørge hr. Kristian Jensen: Hvor pinligt kan det blive?
Er det virkelig niveauet for det borgerlige Danmark, at fordi en eller anden tv-kok siger, at man ikke bør handle i Netto og Aldi, bliver der lavet et politisk commandoraid imod alt venstreorienteret, imod alt det, man mener er venstreorienteret, uden at man har dokumenteret, hvem det er, hvordan de er venstreorienterede, og hvad de har gjort af frygtelige ting?
Jeg er dybt beskæmmet over det niveau, som det borgerlige Danmark er i stand til at præstere her i dag.
Det må jeg altså tilstå.
Aage Frandsen (SF), 2003-01-16:
Jeg har en vis forståelse for, at hr. Kristian Jensen måske ikke vil nævne konkrete navne, for der er måske nogle, der ikke bryder sig om at blive hængt ud som venstreorienterede.
Men det må da være muligt at nævne nogle nævn og råd og sige, at disse råd og nævn blev nedlagt, fordi de havde en sådan karakter, og ikke kun at de var overflødige, fordi det var nogle, der ville fortælle, hvad folk skulle mene og alt sådan noget, som hr. Kristian Jensen sagde.
Så nævnte hr. Kristian Jensen en eller anden tv-kok, men jeg er mere interesseret i, hvad det var for et nævn eller råd, der blev nedlagt, fordi denne tv-kok havde været fremme og sige et eller andet.
Jeg kender ikke alle tv-kokke, og jeg var ikke engang klar over, at der var nogle, der var medlem af et nævn.
Men det må da være interessant, også for hr. Kristian Jensens eget forsvar for det, der er sket, at finde ud af: Hvad var det for et nævn, et råd osv, som blev nedlagt, netop fordi det ville fortælle, hvordan hr. Kristian Jensen og jeg skal leve, opføre os, osv. osv.?
Det var jo dét, hr. Kristian Jensen sagde: det var sådanne nævn og råd osv., der blev nedlagt.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-01-16:
Jeg synes, det er lidt beskæmmende, at Venstres ordfører i denne sag ikke er i stand til at give konkrete eksempler, hverken på hvem den gruppe af eksperter, der altid støtter venstrefløjen, var, eller hvem det er, der har sagt, hvad det rigtige liv er.
Jeg synes, vi mangler noget mere konkretisering fra Venstres ordfører.
Men nu hører vi så meget om de overflødige organer, hvis formål efter statsministerens opfattelse ikke er i overensstemmelse med samfundets behov, og derfor vil jeg gerne spørge til et af dem, som jeg egentlig mener er meget symptomatisk for det hele, nemlig Vandfonden.
Det var den fond, hvor man som lille forbruger af vand på landet, der fik forurenet sit drikkevand, kunne få offentlig støtte til det, der ellers ville være en meget stor udgift, når man skal have rent drikkevand, fordi det, man selv har, er blevet forurenet, måske af naboen, som kunne være landmand, eller af fortidens synder med sprøjtegift m.v.
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører: Mener Venstre virkelig, at det ikke længere er en offentlig opgave at hjælpe til med at sikre rent drikkevand til borgerne i Danmark?
Her er tale om en klokkeklar nedskæring, og jeg mener da, at Venstres ordfører i det mindste i en sådan sag bør kunne give et konkret svar.
Kristian Jensen (V), 2003-01-16:
Jeg er meget enig med hr. Jann Sjursen i, at det naturligvis altid er borgerne selv, der har ansvaret for de beslutninger, de træffer i deres liv, at vi som politikere har ansvaret for de beslutninger, vi træffer i vores gerning, og at det naturligvis er sådan, at borgerne - og her tror jeg, at jeg deler hr. Jann Sjursens respekt - at borgerne har evnen til at træffe de rigtige valg.
Derfor er det også sådan, at hvis man har udvalg eller nævn eller centre eller andet, der står for at skulle fortælle folk, hvordan de skal leve, kommer vi i den situation, hvor sådanne råd og nævn er overflødige.
Vi mener ikke, at der er behov for sådanne organer til at fortælle, hvad det rigtige liv er.
Vi er sikre på, at der er en bred vifte af forskellige holdninger i befolkningen, og at det er op til borgerne selv at træffe deres valg, og når råd og nævn så bliver overflødiggjort, er det også det rigtige at få dem nedlagt.
Det skal ikke være sådan, som det blev konstateret af den tidligere regering i budgetredegørelsen, at det ikke er muligt at reducere personaleforbruget, når behovet falder, men det er jo sådan, det har været tilfældet tidligere.
Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil: Jeg er dybt uenig i den fællesnævner, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil fremhæver.
Fællesnævneren for de råd, nævn og udvalg m.v., som blev nedlagt, var ikke, at de var uenige med regeringen, at de var uenige med Venstre, eller at de var uenige med mig.
Fællesnævneren var en vurdering af, hvorvidt de var overflødige eller ej.
Jeg er ikke i den situation, at jeg kan tage samtlige nævn m.v. og nævne enhver begrundelse for hver enkelt af dem, for vi har vurderet i fællesskab i Venstres gruppe med den indgangsvinkel og den viden, vi nu har på forskellige områder, hvad vi mener, der har været overflødigt på hver enkelts ressortområde.
Men jeg vil sige, at når jeg fremdrog et enkelt konkret eksempel, var det, fordi der kom en kendt tv-kok på fjernsynsskærmen og sagde, at hvis man nedlagde hans interesseorgan, ville flere handle i Aldi og Netto, og det kunne Danmark jo ikke være tjent med.
Det mener jeg er smagsdommeri af værste skuffe.
Marianne Jelved (RV), 2003-01-16:
Det er desværre lidt vanskeligt at blive klog på, hvad det er, hr. Kristian Jensen mener, så derfor bliver jeg nødt til at spørge meget konkret: Hvad er det for nogle af de råd, nævn og centre, der nu er nedlagt af regeringen og regeringens flertal, som har fortalt borgerne, hvilken livsførelse de skal antage eller gennemføre?
Hvilke er det helt konkret?
Og hvad er det i øvrigt for et råd, der har sagt, hvilke butikker borgerne skal handle i?
Jann Sjursen (KRF), 2003-01-16:
Det sidste eksempel, som hr. Kristian Jensen fremdrog, får mig også på talerstolen, for hr. Kristian Jensen får det faktisk til at se ud, som om borgerne - på trods af de råd, som forskellige råd og nævn og udvalg måtte give - ikke selv kan finde ud af at træffe en afgørelse, f.eks. om hvilke butikker de skal handle i.
Det tror jeg faktisk, og jeg har også tillid til, at det kan den enkelte borger godt finde ud af.
Jeg har faktisk også tillid til, at regering og Folketing på trods af det, regeringen og hr. Kristian Jensen kalder smagsdommere og ekspertvælde osv., kan finde ud af det på baggrund af de råd, vi får fra udvalg m.m - vi har jo faktisk her i dag lige besluttet at nedsætte et - at vi selv kan træffe beslutning om, hvordan lovgivningen skal være, og hvordan reglerne skal udmøntes, så jeg vil bare spørge hr. Kristian Jensen: Er det ikke sådan, at når det kommer til stykket, har Folketing og regering selv ansvaret for at træffe de beslutninger, vi nu engang har kompetence til at træffe, og det har borgerne også, og det har vi alle sammen, på trods af det, som eksperter og alle andre måtte mene?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-16:
Først vil jeg sige til fru Marianne Jelved, at jeg ikke på nogen måde vil diktere, at en minister skal ansætte en særlig rådgiver.
Jeg respekterer, at man kan vælge ikke at gøre det.
Så vil jeg sige til hr. Aage Frandsen, at det er klart, at der for embedsværket gælder særlige regler, man skal respektere, herunder om lige behandling.
Men jeg tror altså, at hr. Aage Frandsen ligesom jeg vil anerkende - jeg mener også, hr. Aage Frandsen gjorde det - at vi som politikere arbejder, som vi gør.
Vi har jo en daglig omgang med pressen, og der er mange ting, der afgør, om en nyhed nu kommer til det ene medium eller det andet medium den ene gang og til et tredje medium en anden gang.
Og man kan altså ikke regulere, hvordan politikere arbejder.
Somme tider er det tilfældigheder.
Man kan støde på en journalist på gangen, andre gange er det noget, man ønsker at placere et bestemt sted, fordi man ved, at det pågældende mediums lyttere eller seere eller læserkreds i særlig grad interesserer sig for det.
Der kan være så mange ting.
Jeg har det personligt sådan, at jeg over tid i alt fald sørger for, at så vidt jeg er i stand til det bliver alle lige behandlet.
Så skal jeg endelig udtrykke min glæde over, at hr. Keld Albrechtsen tog imod min lille slikkepind.
Så vil jeg lige slutte af med at sige: Jeg tror også, vi skal være realistiske og på forhånd indstille os på, at det ikke er alle forhold, vi er i stand til at ordne ved regulering eller nye regelsæt eller kodeks.
Jeg tror, at meget af det her i virkeligheden hviler på, at vi alle sammen har en fin fornemmelse af, hvordan det skal fungere for at fungere ordentligt, fair, anstændigt, og så hviler det også på, at der hele tiden er kritisk lys på systemet, ikke mindst fra pressens side.
Derfor vil jeg også gerne sige, at jeg ikke på nogen som helst måde beklager mig over, at pressen hele tiden har kritisk lys på systemet med særlige rådgivere.
Det tror jeg systemet som helhed er bedst tjent med.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-01-16:
Jeg tror ikke, der er nogen, der i denne her sal vil bebrejde statsministeren, at han leder efter nogle borgerlige intellektuelle.
Han skal være velkommen til det, og han må gerne lede længe, for de bliver ikke nemme at finde. Men det, der er spørgsmålet her, handler jo ikke om den borgerlige side af sagen.
Det her handler om det udsagn, statsministeren har, hvor han siger, som hr. Holger K. Nielsen citerede før: at denne gruppe af eksperter altid støttede venstrefløjen og altid var i opposition til os.
Når man siger denne gruppe af eksperter, er det jo ikke et eller andet ubestemt, at der nok er nogen, der flyver rundt et eller andet sted; det er præcist.
Og når man formulerer sig sådan, har jeg da en stærk formodning om, at man tænker på nogle bestemte.
Derfor er det vel ikke for meget forlangt af Venstres ordfører i denne her debat, at man er i stand til at give bare et eneste konkret eksempel på en sådan ekspert, som altid støttede venstrefløjen og altid var i opposition til de borgerlige.
Jeg synes, det kunne være velgørende, hvis vi for en gangs skyld kunne få et konkret svar fra en person fra Venstre i en sådan debat.
Frank Jensen (S), 2003-01-16:
Hr. Albrechtsen drog paralleller mellem den debat, vi har her i Danmark, og udviklingen i Storbritannien, og jeg synes også, der er al mulig grund til at høste erfaringer af den udvikling, der har været i Storbritannien de seneste år med anvendelsen af spindoktorer i forhold til de særlige rådgivere, man har knyttet til den britiske regering.
Nu er det jo et betydeligt større antal i hvert ministerium, man har i Storbritannien.
Det, som jeg også godt vil høre, og det er også den samme bekymring, som hr. Albrechtsen har, når man ser på den udvikling, er, at her ser det netop ud til, at det er sådan, at almindelige embedsmænd ansat i tilknytning til de enkelte ministerier ikke længere må udtale sig til pressen, uden at de har været omkring spindoktoren, sådan at man sikrer sig, at når en embedsmand udtaler sig, så udtaler han sig på en måde, der er i regeringens interesse.
Det er klart, at hvis den udvikling er, sådan som jeg har fået det beskrevet, er det jo ret bekymrende for hele demokratiet og måden, hvorpå vores centraladministration også måske kunne komme til at fungere på.
Det tror jeg at alle her i salen inklusive regeringspartierne har en meget stor interesse i at det ikke kommer til.
Men jeg er blevet bekendtgjort med den code of conduct eller det etiske regelsæt, som er udviklet i den britiske centraladministration, og det synes jeg der er mange spændende takter i - det er udviklet for ganske nylig - og det kan også indgå i det udvalgsarbejde, som vi nu sætter i gang med vedtagelsen her i dag.
Marianne Jelved (RV), 2003-01-16:
Jeg vil spørge hr. Keld Albrechtsen, som jeg lige i dette øjeblik er ret enig med, om hr. Keld Albrechtsen ikke noterede sig, at jeg sagde, hvis jeg må citere fra den tale, jeg havde i hånden: »Den beskyttelse, som embedsmænd har i dag, og som er nødvendig for at sikre, at embedsmænd kan sige ministrene imod, er den særlige rådgiver ikke omfattet af, fordi vedkommende er ansat på særlige vilkår.«
Det er netop derfor, Det Radikale Venstre er medforslagsstiller på den vedtagelse, der er fremsat til behandling, om et sagkyndigt udvalg, fordi vi mener, det kan bidrage til at belyse de problemer, der kan være, hvis man har som forudsætning, at det danske ministerstyre skal kunne fungere også i fremtiden, også hvis der er særlige rådgivere.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-16:
Jeg vil allerførst sige tak for, at vi her efter frokostpausen er kommet ind til benet af problemerne i denne her debat og nu kommer over til at diskutere, hvordan kan man tackle de her spørgsmål i fremtiden.
Det synes jeg er aldeles fint. Så vil jeg sige, at hvis de meldinger, som hr. Frank Jensen kommer med, kan komme ind i dette udvalgsarbejde - for det er en helt afgørende problemstilling med den afhængighed
så vil jeg da meget indstille til min folketingsgruppe, at vi så kan stemme for det forslag til vedtagelse.
Men jeg synes ikke rigtig, hr. Jens Rohde siger noget om det, og derfor vil jeg afvente, hvad regeringen siger om, hvordan den ser på det, for det er jo regeringen, der skal nedsætte det udvalg.
Sådan har jeg opfattet forslaget til vedtagelse, og derfor er det jo regeringens fortolkning, der i sidste ende bliver den afgørende.
Så vil jeg bare sige til hr. Jens Rohde, at det er rigtigt nok, at det er en fordel, at ting er synlige, men jeg synes bare - og det troede jeg også altid havde været Venstres opfattelse - at det er bedre, når der er tale om rent partipropagandistiske funktioner, at de folk, der udøver de funktioner, er ansat i partierne.
Vi har jo betydelige midler stillet til rådighed af Folketinget på anden vis fra valgpenge osv. til partierne, så de kan ansætte medarbejdere.
De kan også ansætte medarbejdere til at udforme politisk materiale og alt muligt.
Og der synes jeg, det er bedre, at det er klart adskilt, men jeg er enig med hr. Jens Rohde i, at det da er bedre, at det er synligt, end at det foregår fuldstændig i det dulgte.
Frank Jensen (S), 2003-01-16:
Jeg vil gerne besvare hr. Keld Albrechtsens spørgsmål til mig ved at tage fat i vores debat fra før frokostpausen: Hvis man tænker det igennem, var der så ikke nogle klare misforståelser i debatten og i noget af den debat, jeg havde med Venstres ordfører?
For Venstres ordfører lagde til grund, at fordi man havde titel af pressemedarbejder, af kommunikationskonsulent, var man særlig rådgiver.
Det er jo ingenlunde tilfældet.
Sådan er det også under den nuværende regering.
Der er også ministerier, der ikke har særlige rådgivere ansat.
Men forskellen er - og det kan jeg eksemplificere med mit eget tilfælde: Jeg havde en medarbejder, der ikke var særlig rådgiver, som stod for pressekontakt, han var kommunikationskonsulent.
Men hvis der var ting, han forelagde for mig, hvor han var uenig med mig i min konklusion, så kunne han gå til departementschefen og sige, at han havde haft en drøftelse med ministeren, og så gik departementschefen ind og prøvede at overbevise mig om, at jeg havde taget fejl.
Hvis det var en særlig rådgiver, kunne jeg jo bare skære igennem og sige: Det skal du gøre, sådan er dét.
Men så var departementschefen ikke inde over sagen. Det er dér, hvor jeg synes, at professor Jens Peter Christensen rejser en meget spændende debat i det tidsskrift, vi fik her i forgårs, som ikke hedder Administrativ Debat, men Forvaltningsdebat - jeg undskylder, at jeg kom til at sige forkert i formiddags.
Men den der meget tætte afhængighed, der er til ministeren og den særlige rådgiver, synes jeg er et spændende tema.
Jens Rohde (V), 2003-01-16:
Hr. Aage Frandsen nævner jo egentlig noget meget centralt i sit spørgsmål til hr. Keld Albrechtsen, nemlig, at man jo godt, selv om man ikke har den der særlige rådgiver, kan have en spindoktor.
Der ville mit spørgsmål til hr. Keld Albrechtsen så være, om det ikke netop ved, at man har den særlige rådgiverstatus, har den fordel, at så er det i hvert fald synligt for alle og enhver, hvem det er, der har den rolle som spindoktor.
Jeg må jo næsten antage - men nu var det jo fra før min tid i Folketinget - at det bl.a. var derfor, man gik ind fra 1998 og ændrede på de her ting, fordi der var
for mange uklarheder.