Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-02-27:
Da Kristendemokraternes ordfører på området ikke kunne være til stede, har jeg lovet på partiets vegne at fremføre følgende: Der er et par rigtig gode punkter i forslaget, som SF her fremsætter.
Derudover er der et par punkter, som vi ikke er helt med på.
Men intentionerne med B 111 er Kristendemokraterne helt klart positive over for. Punkt 1 om at opprioritere og udvide den forebyggende sundhedsordning går vi helt ind for.
Der er i de seneste år kommet projekter i gang, som virkelig betyder noget for det område, men det er klart, at der kan og skal gøres endnu mere.
I KD mener vi faktisk, at vi skal i gang allerede under graviditeten.
Hvis en alkoholiker eller stofmisbruger bliver gravid, så må der trædes til, allerede inden barnet fødes.
Vi må have gang i flere familieklinikker, som findes flere steder, bl.a. i Hvidovre og Glostrup og på Rigshospitalet, hvor man tager sig af disse gravide og misbrugere og får dem stoffri, så deres børn ikke skal blive skadet.
Det lykkes i nogen grad, men desværre er der smuttere, fordi lovgivningen ikke giver behandlermulighed for at tilbageholde patienterne, hvis de opgiver og vil væk fra behandlingsstedet.
Det går desværre ud over børnene, og vi ser også forfærdelige skader både fysiske og psykiske på deres børn efterfølgende.
Derfor skal vi begynde helt tilbage hos den praktiserende læge, hos jordemoderen i begyndelsen af graviditeten; det gør man en del steder rundtomkring i landet.
Det bør vi have udbredt mere.
Det drejer sig her om et bedre tværfagligt og tværsektorielt samarbejde i forbindelse med de socialt svage gravide.
Punkt 2, om at daginstitutionerne skal have tilført 500 mio. kr., kan vi bestemt også være positive over for.
Kristendemokraterne foreslog selv via vores finanslovforslag, at der skulle afsættes 280 mio. kr. det første år og i alt 800 mio. kr. over en række år til at forbedre forholdene i daginstitutionerne.
Derudover har vi fremsat forslag om en miljølov for børn, hvor vi netop går ind og tildeler området, bl.a. også dem, som SF nævner her i punkt 2, mere plads, bedre normering, i det hele taget bedre kvalitet.
Man skriver i undersøgelsen direkte, at hvis kvaliteten af dagpasning er for dårlig, kan det influere negativt på barnets udvikling, og der konkluderes ud fra undersøgelsen, at daginstitutioner kan komme til at forstærke en negativ social arv.
Så vi skal virkelig opprioritere her og sikre os, at vi ikke ved dårlig kvalitet eller ved at stuve for mange børn sammen i daginstitutionen faktisk skader børnene både sundhedsmæssigt, sprogligt og socialt.
I punkt 5 og 6 foreslås, at der i socialt belastede områder skal indføres ekstra ressourcer, og det kan vi naturligvis også se noget fornuftigt i.
Derimod er vi lidt spørgende over for punkt 3 og 4 vedrørende pasningsgaranti fra 6 måneder og institutionsret for alle 3-9-årige samt en bedre sikring af offentligt medansvar for socialisering og opdragelse.
Her må vi nødvendigvis stå af, for børn på 6 måneder vil hellere være hjemme hos deres far og mor.
Institutionsret for alle 3-9-årige lyder, som om det er noget, vi skal give børnene og gøre for dem, men helt ærligt: børnene har da aldrig bedt om at komme i institution.
Det er en løsning, som forældrene er nødt til at have, så de kan passe deres arbejde.
Det er samfundet, arbejdsmarkedet, der nødvendiggør, at der findes institutioner, men det er bestemt ikke noget, vi etablerer for at være gode ved børnene.
Overordnet er der gode intentioner i forslaget.
Vi kan dog ikke støtte alle dele, sådan som det ser ud nu, men enkelte dele af det er vi absolut positive over for.