runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-10-21:
Det synes vi da egentlig ville være helt i orden.
Der står jo 4.051 personer i dette forslag, voksne plus børn, det er det, det handler om.
Jette Gottlieb (EL), 1998-10-21:
Der er åbenbart en vis uenighed om, hvorvidt dette forslag har været til diskussion i det grønlandske Landsting.
Jeg er af den opfattelse, at det har det været - måske ikke i den fuldstændige, endelige form, som foreligger her.
Det er klart, at vi også har overvejet, om der er tale om, at politiet skal undersøge politiet, for det er et fænomen, vi bryder os meget lidt om.
Men da kommissionen er nået frem til, at det er den optimale form med det nuværende system, tror jeg, vi vil støtte forslaget.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-10-21:
Da mit partis ordfører på dette område, hr. Bendt Bendtsen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre følgende: Vi har fra konservativ side noteret os, at lovforslaget bygger på en indstilling fra Den Grønlandske Retsvæsenskommission, og at lovforslaget i meget vidt omfang bygger på den klageordning, som blev indført i Danmark i 1996, i øvrigt uden konservative stemmer.
Vi vil ikke stille os i vejen for, at man opbygger et klagesystem i Grønland med nogenlunde det samme regelsæt, og med disse bemærkninger ser vi positivt på forslaget.
Ole Donner (DF), 1998-10-21:
Jeg må bare konstatere, at man har diskuteret politik hele dagen ved samtlige lovforslag.
Det, der kalder mig herop, er hr. Nonbos bemærkning om, at han nu er glad for, at vi skal diskutere politik, og at han konstaterede, at Dansk Folkeparti var gået.
Det er rigtigt, at der er et par medlemmer fra Dansk Folkeparti, der er gået, men jeg sidder stadig i salen og er ordfører på dette lovforslag.
Men det, jeg skal beklage yderligere, er, at Venstre virkelig tager så let på al den tildeling af indfødsretsmeddelelser...
Karsten Nonbo (V), 1998-10-21:
Så er vi tilbage og skal drøfte politik, og jeg er da ked af at bemærke, at Dansk Folkeparti er gået.
Jeg skal sige, at da Venstres ordfører, fru Ellen Kristensen, er fraværende, skal jeg kort give udtryk for Venstres holdning til denne sag.
Venstre er enig med Den Grønlandske Retsvæsenskommissions indstilling om, at den nuværende klageordning vedrørende politiet i Grønland skal ændres, således at klagesystemet formaliseres og suppleres med et uafhængigt kontrolorgan.
I lovforslagets kapitel 2 foreslås det, at politimesteren behandler klager over politipersonalets adfærd i tjenesten.
Venstre er ikke enig med Den Grønlandske Retsvæsenskommission i det forslag.
Venstre vil arbejde på en model, der omfatter hele det grønlandske politi, inklusive politimesteren.
Sluttelig skal jeg også meddele fra CD's ordfører, som
ikke kan være til stede, at CD tilslutter sig, at sagen behandles i udvalget, og at CD vil gå ind i et konstruktivt arbejde til fordel for det grønlandske folk.
Hugo Sørensen (S), 1998-10-21:
Den foreslåede ordning bygger i vidt omfang på en klageordning, der er indført i Danmark i 1996.
Lovforslaget bygger på en indstilling fra Den Grønlandske Retsvæsenskommission, der siden 1994 har haft til opgave at foretage en gennemgribende revision af det grønlandske justitsvæsen.
Kommissionen har i den forbindelse indstillet, at forslaget gennemføres ved særskilt lov, så en formel klageordning kan etableres uden at afvente kommissionens endelige forslag til revision af den grønlandske retsplejelov, som først forventes afsluttet i første halvår af 1999.
Forslaget har været forelagt Grønlands Hjemmestyre, der tilslutter sig lovforslaget.
På vegne af Det Radikale Venstre skal jeg i øvrigt meddele, at man tilslutter sig forslaget.
Ole Donner (DF), 1998-10-21:
På Dansk Folkepartis vegne skal jeg meddele, at vi støtter forslaget.
Vi mener, det er rimeligt, at der bliver ændret på forholdene deroppe, så der også bliver givet de klagemuligheder, vi har i Danmark, og som det fremgår af bemærkningerne, bliver det en klageordning, der stort set er identisk med den, der er indført i Danmark.
Vi deler ikke Venstres ordførers betænkelighed ved, at forslaget ikke har været forelagt Landstinget, og vi føler os overbevist om, at grønlænderne vil være meget glade for at få vedtaget dette lovforslag.
Men det understreger måske Venstres lidt slappe holdning på retsområdet.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-10-21:
Fremskridtspartiets ordfører på det her område kan desværre ikke være her i salen i dag, så jeg skal tilkendegive, hvilken holdning vi har. Forslaget handler denne gang om 4.051 udlændinge, der søger dansk statsborgerskab.
Det er en væsentlig udvidelse, i forhold til hvad vi har set tidligere.
Der er faktisk tale om en fordobling.
Ministeren har tilkendegivet, at der kommer det samme antal forslag ved senere lejligheder, og dermed må vi se i øjnene, at inflationen i antallet af personer, der søger at få dansk statsborgerskab, nærmest er eksplosiv.
Det er i sig selv skræmmende, at antallet af personer, der søger og får dansk statsborgerskab, er eksploderet, men helt galt er det, at nogle af ansøgerne ikke burde få dansk statsborgerskab. Fremskridtspartiet har ikke noget imod, at udlændinge i et begrænset antal opnår dansk statsborgerskab, hvis de har fortjent det.
Fremskridtspartiet kan til gengæld ikke acceptere, at f.eks. kriminelle udlændinge bliver belønnet med et dansk statsborgerskab.
Dansk statsborgerskab er et guldrandet papir, som gælder resten af livet for den pågældende og for hans efterkommere.
Det er således et dokument, som vi ikke bare skal udlevere til hvem som helst.
Ansøgerne skal ses nøje an, og det skal vurderes grundigt, om de har gjort sig fortjent til at få det guldrandede papir.
I Fremskridtspartiet har vi den opfattelse, at personer, der begår grov kriminalitet, selv har udelukket sig fra at opnå dansk statsborgerskab.
Det samme gælder en udlænding, der ikke er i stand til at forsørge sig selv og sine, for hvis vi bare tager dem hertil og forsørger dem, jamen så vil der ikke blive penge til dem, vi skal hjælpe.
Som vi tidligere har gjort i Fremskridtspartiet, vil vi igen under udvalgsbehandlingen stille de nødvendige spørgsmål, og vi vil komme med vores ændringsforslag til, hvem af alle de her mennesker, der er nævnt i lovforslaget, der har fortjent statsborgerskabet, og hvem der ikke har.
Det vil vi komme tilbage med under tredje behandling.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-10-21:
I den offentlige debat har der i den senere tid gentagne gange været rejst spørgsmålet, om man skal bevare værnepligten, den værnepligt, vi har i dag, som allerede er udhulet - det er vel hver fjerde eller hver femte unge mand, der kommer ind som værnepligtig soldat - eller om man helt skal afskaffe den, og nu skal man have en professionel hær, fordi hele teknologien peger i den retning, og det må være det, der skal til, også fordi det er uretfærdigt, at der bare er nogle få, der kommer ind, mens andre trækker frinummer.
Samtidig har der været rejst ønske om, at man nedlægger hjemmeværnet.
Det er forældet.
Der er ingen trusler mod dansk område mere.
Der er ikke brug for hjemmeværnet.
Jeg vil gerne høre forsvarsministerens holdning til de to ting.
Hans Hækkerup (S), 1998-10-21:
Jeg mener, det er en forudsætning for, at vi, hvis der skulle opstå en trussel mod Danmark, kan opstille den nødvendige krigsstyrke som en del af NATO-forsvaret, at vi har værnepligt.
Men derudover er det også således, at det internationale engagement trækker stærkt på det fastansatte militære personel i forsvaret, og derfor er det vigtigt, at vi kan supplere med, at vi blandt de værnepligtige, der har aftjent deres værnepligt, kan tegne kontrakter til den danske internationale brigade.
De tidligere værnepligtige bærer i dag over halvdelen af vores internationale engagement via deres kontrakter med den internationale brigade.
Så både til at løse forsvaret af Danmark, til at deltage i det samlede NATO-forsvar og til at løse de internationale opgaver, der ligger uden for NATO's område, er værnepligten vigtig og nødvendig.
Men hensyn til hjemmeværnet mener jeg, at hjemmeværnet er en vigtig del af det samlede danske forsvar, og selv om der ikke i øjeblikket er nogen direkte trussel mod det danske territorium, ja, så ville det, hvis man nedlagde hjemmeværnet, tage lang tid at bygge det op igen, og derfor mener vi, at det er vigtigt at fastholde hjemmeværnet nogenlunde, som vi kender det i dag.
Det er jo noget, der behandles i Forsvarskommissionen.
Det er selvfølgelig også klart, at vi, når vi skal se på, hvordan vi med de snævre budgetrammer, vi har, kan indrette os i fremtiden, så også ser på, om der kan spares i forhold til hjemmeværnet.
Men den grundlæggende idé, at vi skal have et hjemmeværn, og en tanke om, at vi måske også kunne få et større militært output ud af hjemmeværnet, mener jeg er positive tanker.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-10-21:
Jeg siger tak for svaret, som jeg synes var positivt i dobbelt forstand.
Også set med konservative øjne går vi jo klart ind for værnepligt og for hjemmeværn.
Jeg er også glad for, at ministeren - sådan opfattede jeg det i hvert fald - ligesom begrunder det med, at selv om der ikke er en trussel mod dansk område i dag, så kan der blive det i morgen eller om nogle år.
Vi har et Rusland, som er meget labilt, og hvor der kan ske ganske alvorlige ting, og det er vel ikke i en sådan situation, at man skal afruste Danmark og sige, at nu er der fred og ingen fare.
Men så vil jeg spørge tillægsmæssigt, om ikke ministeren også lægger vægt på omkring værnepligten, at i og med at man har værnepligt, har man altså også en folkelig basis i forsvaret i modsætning til de lande, der har en professionel hær, et professionelt forsvar, og hvor der ikke på samme måde er det folkelige engagement, den folkelige viden og den folkelige baggrund for forsvaret.
Hans Hækkerup (S), 1998-10-21:
Det er klart, at det, at man får unge mennesker med en bred social sammensætning ind, selvfølgelig også i sig selv har en værdi.
Men jeg vil dog godt sige, at det ikke er det, der dimensionerer det antal værnepligtige, vi indkalder.
Det er spørgsmålet om at kunne opfriske vores krigsstyrke på en tilfredsstillende måde.
Så det er ikke den afgørende begrundelse, men værnepligten i sig selv har selvfølgelig også den effekt, som spørgeren påpeger.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Skaarup (DF), 1998-10-21:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge forsvarsministeren, om de problemer, vi har set på det seneste med hensyn til radikale udtalelser om, at man skulle undlade at have en investering i ubåde, om det er en holdning, forsvarsministeren deler.
Det har været fremme bl.a. fra den radikale ordfører hr. Jørgen Estrup, at han ikke mente, at man skulle foretage de investeringer, som har været fremme, og som kunne være en nødvendighed for ligesom at fortsætte med, at Danmark har ubåde.
I den forbindelse vil jeg også godt spørge forsvarsministeren, om det ikke er et problem, at der i tide og utide, kan man sige, er udtalelser fra en regeringspartner, der åbenbart er i modstrid med regeringens politik på det her område.
Hans Hækkerup (S), 1998-10-21:
Med hensyn til spørgsmålet om ubåde vil jeg gøre det kort.
Jeg kan sige, at jeg mener, at en ubåd er en nyttig kapacitet
for det danske forsvar; den kan bruges til at løse mange opgaver. Omvendt er det også klart, at vi står i en prioriteringssituation, og derfor skal der foretages en afvejning: Hvad er det for kapaciteter, vi i fremtiden vil lægge vægt på?
Den afvejning foregår jo i øjeblikket i Forsvarskommissionen, og jeg synes ikke, det vil være rigtigt, hvis jeg tog forskud på, hvad Forsvarskommissionen når frem til.
Med hensyn til spørgsmålet om udtalelser er det klart, at i en regering er der forskellige partier, og jeg røber nok ingen militær hemmelighed, når jeg siger, at der er nuancer mellem De Radikale og Socialdemokratiet.
Men det karakteristiske er jo også for enhver regering, at det, jeg som minister skal give udtryk for, er regeringens fælles holdninger, og det gør jeg vel vidende, at de to partier, der indgår i regeringen, selvfølgelig kan have nuancer med hensyn til synspunkterne.
Det er en del af vores demokratiske tradition, og det ville være mærkeligt, hvis det ikke var sådan.
Jeg kan jo i hvert fald redegøre for, hvad der er mine planer og regeringens planer, og de er, at i øjeblikket har vi en Forsvarskommissionen siddende, den har siddet i snart 2 år, og vi påregner, at Forsvarskommissionen vil afslutte sit arbejde i løbet af kort tid.
Tidsfristen er jo sat til udgangen af dette år, og min tro er også, at Forsvarskommissionen kan holde sig inden for den tidsramme, den har fået.
Dermed får vi så et godt og gennemarbejdet grundlag for de diskussioner, vi skal føre med hensyn til, hvordan et nyt forsvarsforlig skal se ud.
Det vil sige, at der kommer en debatfase; så vil det i øvrigt være min opgave på regeringens vegne at fremlægge regeringens udspil, og det vil komme til at ske i løbet af foråret næste år.
Derefter vil vi så få en debat, formodentlig mellem Folketingets partier bredt, og på et tidspunkt vil der forhåbentlig udkrystallisere sig et bredt flertal i Folketinget omkring et nyt forsvarsforlig.
Det nuværende forsvarsforlig løber jo til udgangen af 1999, så vi har altså det år til at forhandle et nyt forlig på plads.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-10-21:
»Agter ministeren at omgøre Rigspolitichefens beslutning om, at han den 13. maj 1998 afskedigede politibetjent på prøve, Johnny Foldager, til fratrædelse med udgangen af august 1998 som følge af sukkersyge?«
Skriftlig begrundelse
Spørgeren er bekendt med, at sagen allerede ligger i Justitsministeriet, og at den afskedigede samt Dansk Politiforbund har klaget til Justitsministeriet over sagen. Det forekommer spørgeren urimeligt, at Rigspolitichefen afskediger en ung politimand udelukkende på grund af en udtalelse fra Rigspolitiets personalelæge.
Politimesteren har endda anbefalet fastansættelse.
Det forekommer også bemærkelsesværdigt, at sagen ikke har været behandlet i Udvalget for Helbredsundersøgelse i Finansministeriet.
At Johnny Foldager har sukkersyge, bør efter spørgerens mening ikke hindre en ansættelse i politiet.
Han har flere lægers ord for, at hans sukkersyge stort set intet betyder arbejdsmæssigt.
Med i betragtningen skal også tages, at Johnny Foldager er aktiv sportsudøver, og at hans sukkersyge er velreguleret. Spørgeren henviser også til en rundskrivelse fra Rigspolitichefen fra 1996.
Heri står bl.a.: »Personer, som har sukkersyge, må ikke føre udrykningskøretøj under udrykning.
Såfremt en polititjenestemand har eller får konstateret sukkersyge, er det den pågældendes ansvar at informere tjenestestedets ledelse herom.
Det er Rigspolitiets opfattelse, at bortset fra udrykningskøretøjer kan alt andet politiarbejde udføres som hidtil.«
Johnny Foldager var ikke fastansat, da han fik konstateret sukkersyge.
Men han var ærlig og orienterede om sin sukkersyge i sin prøvetid.
Det mener spørgeren ikke skal komme ham til skade.
Ministeren må derfor omgøre Rigspolitichefens beslutning.
Frank Jensen (S), 1998-10-21:
Den 7. september i år stillede fru Pia Kjærsgaard nøjagtig samme spørgsmål til mig til skriftlig besvarelse, som nu er rejst her i dag til mundtlig besvarelse.
Ved min foreløbige besvarelse af dette spørgsmål i skriftlig form, nr. S 1315, oplyste jeg, at den pågældende politibetjent, som indgår i spørgsmålet, en politibetjent, der er på prøve, den 28. maj 1998 har påklaget Rigspolitichefens afgørelse om afsked til Justitsministeriet, og at sagen i øjeblikket er under behandling i ministeriet.
Om ministeriets sagsbehandling kan jeg dog i dag til spørgeren oplyse, at vi i Justitsministeriet den 5. september
1998 har anmodet Rigspolitichefen om en supplerende udtalelse, og at ministeriet i øjeblikket afventer modtagelsen heraf.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-10-21:
Men nu er det jo da under alle omstændigheder tilladt at stille det spørgsmål i den mundtlige spørgetid, og denne her sag har jo også været kendt fra medierne, så jeg tror næppe, at pågældende føler sig pikeret over, at jeg tager det op i den mundtlige spørgetid.
Det kan højst dreje sig om, at det er justitsministeren, der gør det.
Men det er da fuldstændig rigtigt, som ministeren sagde, at jeg har fået en besvarelse, der går på, at det i øjeblikket ligger til afgørelse i Justitsministeriet.
Da jeg rykkede her for en uges tid siden for en skriftlig besvarelse, fik vi det svar i Dansk Folkepartis sekretariat, at der ville gå mindst - mindst - 4 uger, før der kom svar. Jeg vil bare høre, om ministeren kan bekræfte det.
Man må nemlig stadig væk huske på, at det her drejer sig om en person, som simpelt hen ikke fatter afgørelsen i denne her sag, og som meget gerne vil tilbage i et job, som pågældende har bestridt hidtil, og hvor der for mig at se, medmindre det er andre grunde, der ligger bag denne her beslutning, slet ikke bør være tvivl om, at pågældende selvfølgelig kan bestride jobbet.
Frank Jensen (S), 1998-10-21:
Også i denne sag følger jeg og Justitsministeriet forvaltningslovens almindelige bestemmelser for god forvaltningsskik, og det vil sige den fortrolighed, som også er omgærdet enkeltpersoners klager og afgørelser truffet i vores forvaltningssystem, hvor Justitsministeriet er rekursinstans.
Her behandler vi de klager ordentligt, seriøst og grundigt og med de partshøringer, som indgår efter forvaltningslovens bestemmelser om god forvaltningsskik.
Da der er to parter i den her sag, henholdsvis Rigspolitichefen og den pågældende politibetjent, som er ansat på prøve, og som har fået diagnosticeret sukkersyge, hvorfor Rigspolitichefen har truffet en afgørelse ud fra den almindelige lægebehandling, som finder sted ved rigspolitichefembedet, ja, så er Justitsministeriet klageinstans, og så hører vi begge parter.
I øjeblikket har Justitsministeriet på baggrund af den første partshøring hos Rigspolitichefen her den 15. september bedt om en supplerende udtalelse fra Rigspolitichefen for at få yderligere belysning af baggrunden for Rigspolitichefens afgørelse.
Når vi har fået den, så følger vi igen god forvaltningsskik ved at høre den anden part - nemlig klageren, det er altså den pågældende politibetjent, ansat på prøve og nu afskediget - om hans vurdering af de yderligere oplysninger, der er kommet fra rigspolitichefembedet.
Når vi så har fået den fra klageren, så træffer vi vores afgørelse.
Det er den grundighed, hvormed en offentlig forvaltning bør behandle klager.
Men jeg er helt i overensstemmelse også med spørgeren i, at det skal også foregå rimelig hurtigt.
Det behandler vi også klagen efter, og derfor er det min forventning, at vi i løbet af, ja, inden for en måned eller to har truffet den endelige afgørelse i denne her sag.
Sådan er det nu engang for en rekursinstans, som Justitsministeriet er i den her sag; dér skal vi høre parterne, når der er en klage, og det er begge parter.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-10-21:
Jeg vil sige til justitsministeren, at jeg kan forstå, at den ene part er hørt, og jeg kan næsten formode, at den anden part meget gerne vil medvirke til hurtig sagsbehandling.
Jeg synes, det lyder noget skræmmende, når der nu skal gå en måned, måske to. Jeg synes, at det er et ømt område i forhold til en ung, arbejdsfør person, som kan arbejde ud fra det her, som har arbejdet, og hvor hans kolleger bakker ham et hundrede procent op.
Frank Jensen (S), 1998-10-21:
Det har jeg allerede givet tilsagn om.
Og når vi ikke traf afgørelse alene på baggrund af den første udtalelse, som vi har fået fra Rigspolitichefen, men har bedt om en supplerende udtalelse fra Rigspolitichefen, så har jeg deri også indikeret, at vi tager den afgørelse, som Rigspolitichefen har truffet i den her konkrete sag, dybt alvorligt, fordi det drejer sig om - som spørgeren også giver udtryk for - et ungt menneskes skæbne i forhold til hans ansættelsesmæssige forhold.
Det er baggrunden for den seriøsitet, hvormed også jeg og Justitsministeriet tager sagen. Hermed sluttede spørgsmålet.
Bortfaldet spørgsmål
Peter Skaarup (DF), 1998-10-21:
Jeg er fuldstændig klar over, at der er nuancer, også historisk set, mellem De Radikale og Socialdemokratiet, men alligevel er det en form for signalforvirring, der godt kan medføre nogen utryghed visse steder i forsvaret, at man på den måde kan se, at der altså er en regeringspartner, der hele tiden siger, at nu skal vi nedlægge hjemmeværnet, nu skal vi ikke have nogen ubåde, nu skal vi ikke have nogen JS-fly osv., osv., og jeg synes godt, jeg vil sige, at det finder jeg er et problem.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge: Hvordan er planen for de forsvarsforhandlinger, der eventuelt skal finde sted op til et eventuelt forsvarsforlig?
Der har været nogle rygter fremme om, at det måske ville komme med i et finanslovforlig, at man ville arbejde sammen om et forsvarsforlig også dér.
Eller er det tanken, at det skal ligge længere frem i tiden?
Jeg synes egentlig, det ville være rimeligt, at Folketinget fik lidt at vide om, hvordan ministerens planer og regeringens planer er på det punkt.
Pernille Frahm (SF), 1998-10-21:
»Vil udenrigsministeren redegøre for sagsgangen i en henvendelse fra Morten Ejrnæs, Den Sociale Højskole, om aktindsigt i korrespondancen mellem indenrigsministeren og UNHCR om integrationslovens forenelighed med FN's flygtningekonvention og herunder oplyse, af hvilke årsager udenrigsministeren vurderer, at denne anmodning skulle give anledning til begrænsninger i aktindsigten, og hvornår der kan forventes en afgørelse?«
Begrundelse
Spørgeren har fået oplyst, at Indenrigsministeriet har sendt en anmodning om aktindsigt fra Morten Ejrnæs, Den Sociale Højskole, om aktindsigt i korrespondancen mellem Indenrigsministeriet og UNHCR til udtalelse i Udenrigsministeriet under henvisning til, at det skal overvejes, om aktindsigten skal begrænses i medfør af offentlighedslovens § 13, stk. 1, nr. 2. Formålet med spørgsmålet, er at få udenrigsministerens vurdering af denne sagsgang.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jette Gottlieb (EL), 1998-10-21:
Også Enhedslisten kan støtte forslaget, og det kan vi jo bl.a. på baggrund af, at det har været diskuteret i Grønland, og at der er fundet tilslutning til forslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-10-21:
Også Det Radikale Venstre vil gøre sit til, at dette lovforslag får en hurtig og smertefri gang igennem Folketingets forhandlinger.
Vi støtter det.
Ole Donner (DF), 1998-10-21:
Det er jo ikke let at tilføje debatten ret meget nyt i den her sag, men jeg kan sige, at Dansk Folkeparti går ind for forslaget.
Det må være rimeligt, at det bliver tilrettet i lighed med folketingsvalget i det øvrige Danmark, så vi vil medvirke til en hurtig behandling i Folketinget.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-10-21:
Det Konservative Folkeparti er positiv over for forslaget, som jo vil føre reglerne i Grønland ved folketingsvalg på linje med reglerne i den øvrige del af riget med hensyn til kandidat, med hensyn til stedfortræder, med hensyn til brevafstemning og med hensyn til, at man får lovfæstet fristen for indlevering af kandidatanmeldelser.
Det afgørende for os har i høj grad været, at det grønlandske hjemmestyre accepterer disse ting og går ind for dem.
Så der er en positiv indstilling fra Det Konservative Folkeparti.
Ole Sohn (SF), 1998-10-21:
Da SF's ordfører på området, hr. Kristen Touborg, ikke kan være til stede, skal jeg på SF's vegne give udtryk for, at vi støtter forslaget, hvor der jo er tale om, at det er ændringer af loven fra 1994, som medfører, at man tilnærmelsesvis sidestiller det grønlandske Landstings lov med de danske regler, så vi ser det som en positiv udvikling og kan derfor støtte forslaget.
Hugo Sørensen (S), 1998-10-21:
Lovforslaget er en genfremsættelse af lovforslag nr. L 144.
Formålet med lovforslaget er at erstatte den hidtidige ordning med personlige stedfortrædere med en ordning, hvorefter de ikkevalgte kandidater er stedfortrædere for de valgte af samme parti henholdsvis kandidatforbund i rækkefølge efter størrelse af deres stemmetal.
Formålet med lovforslaget er endvidere at åbne mulighed for, at der kan brevstemmes om bord på skibe hjemmehørende i Grønland.