runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Geday (RV), 2006-04-27:
Det, der næsten er det mest fortvivlende, er jo, at det i den grad lader til at være kommet bag på Dansk Folkeparti, at vi er endt i den situation, vi er endt i.
Faktum er jo, at siden 2001 er der taget omkring 110 mio. kr. fra Fødevarestyrelsen, når der er taget højde for alle mulige ændringer, der måtte være sket af opgaverne.
Der mangler altså 110 mio. kr., og det skyldes de finanslove, som Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti har gennemført i fællesskab.
Hr. Kristian Thulesen Dahl har personlig haft en meget stor rolle at spille i de forhandlinger, så føler Dansk Folkeparti ikke et meget, meget stort ansvar for, at vi er endt i den fuldstændig fortvivlende situation, at en forbruger i dag ikke kan gå ind hos en slagter eller i det lokale supermarked og købe et stykke kød uden at gå derfra med en vis bekymring for, om man nu også bliver syg af det, man spiser?
Kristen Touborg (SF), 2006-04-27:
Det siger jeg tak for, og det synes jeg er et godt udgangspunkt for de videre forhandlinger.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-04-27:
Vi vil ikke acceptere en ringere fødevaresikkerhed her i landet, end man eksempelvis har i USA.
Vi kræver, at de, der skal undersøge området – både de uafhængige, der kommer udefra, og Rigsrevisionen – skal medvirke til at give os tilstrækkelig viden til at finde ud af, om den kontrol, der sker i dag, er utilstrækkelig, om den skal bygges anderledes op, og om den i højere grad skal udføres af det offentlige i stedet for ved egenkontrol osv. osv.
Vi tager ansvaret for det, vi skal tage ansvar for.
Men vi har også lov til at sige, at når vi kan konstatere store problemer på et område, har vi som dem, der tager medansvar for finansloven, også ansvaret for at sætte de ting i gang, der kan gøres os klogere på, om systemet skal indrettes på en anden måde.
Det er også det, vi har gjort, og i stedet for, at den øvrige opposition er så sur over det, burde den i virkeligheden glæde sig over, at de initiativer bliver igangsat, for det kunne jo være, at forholdene så blev forbedrede.
Hvis det fælles udgangspunkt er, at det er det, man ønsker, skulle man da glæde sig over de ting, Dansk Folkeparti har været med til at sætte i gang, i stedet for at ærgre sig over det, bare fordi man åbenbart er klar over, at man ikke selv har gjort det.
Kristen Touborg (SF), 2006-04-27:
Dansk Folkepartis ordfører fremhæver, at fødevaresikkerhed og forbrugertillid er vigtigt, og det synes jeg er udmærket.
Men i formiddags forsøgte jeg at få et svar fra Venstres ordfører på, hvorfor der skal være ringere sikkerhed i Danmark end i USA, når det drejer sig om de samme kødvarer.
Det var Venstres ordfører åbenbart ikke klædt på til at give et svar på, men det håber jeg Dansk Folkepartis ordfører er.
Man kan ikke nøjes med at sige, at vi har jo egenkontrollen, og at der foretages nogle få kontroller af egenkontrollen hvert år.
Sagen er jo, at den daglige påvirkning af vores fødevarer, f.eks. kondensvand i loftet, som drypper ned på det kød, der er ved at blive bearbejdet, kan give anledning til udvikling af nogle bakteriefloraer.
Det var der indtil 2005 daglige kontroller af, men nu er kontrollen skåret ned, så der kun er kontrol fra to til otte gange om året, og finder Dansk Folkeparti, at det er tilfredsstillende?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-04-27:
Jeg har meget svært ved at finde ud, hvad Socialdemokratiet egentlig vil i denne sag.
Man fokuserer på, hvad der skal til for at forbedre tilstandene, man anerkender også de ting, der gøres, og så kan man selvfølgelig meget vel mene, at der skal mere til.
Men jeg kan forstå, at det, vi gør, ikke betyder en dyt, ikke betyder nogen verdens ting.
Men hvis Socialdemokratiet får sin vilje, skal der leveres et eller andet antal millioner, og så vil alt blive godt.
I den nultoleranceplan, som jeg troede fru Hækkerup kender, forlanger vi, at personer, der overtræder reglerne, skal fratages retten til at drive virksomhed i en årrække; vi kræver højere bøder; vi vil have skærpet kontrollen med de virksomheder, der bryder reglerne, i en periode; vi vil have, at alle overtrædelser, der ikke er de rene bagateller, straffes med bøde; vi kræver, at EU's mærkningsdirektiv ændres, så der i alle handelsled angives produktionsdato, og vi kræver indførelse af en holdbarhedsdato i engrosleddet osv. osv.
Der er altså en lang række meget specifikke krav, som jeg tror fru Hækkerup kender, og som vi vel er nødt til at være enige om, uanset hvem der skal have æren af at få dem gennemført.
Men man kan da ikke komme uden om, at hvis de bliver gennemført, skaber det nogle forbedringer.
At det så ikke er givet, at det er tilstrækkeligt, er så noget andet.
Det kan da udmærket tænkes, at der skal mere til, og det er jo lige præcis derfor, der på vores foranledning er iværksat de initiativer, jeg netop har nævnt, og også noget derudover.
Karen Hækkerup (S), 2006-04-27:
Jeg kan berolige hr. Kristian Thulesen Dahl med, at det ikke beror på, at jeg ikke hørte indlægget.
Det beror måske mere på, at hr. Kristian Thulesen Dahl ikke forstår, hvad det er, vi diskuterer.
Det, vi diskuterer, er, hvordan vi får genoprettet fødevaresikkerheden, og det gør man altså ikke med 8 mio. kr., når det drejer sig om et område, der er skudt helt i sænk.
Ministeren havde accepteret nogle finanslovaftaler og var gået med til, at der var nogle fastlagte rammer, og derfor er det også ministerens ansvar, når der ikke er midler nok nu.
Det er jo i virkeligheden fint nok, men hvem er det, der forhandler minister Lars Barfoeds rammer?
Alle og enhver ved jo, at det ikke er særlig mange konservative ministre, der har fornøjelsen af at være med til at forhandle deres egne budgetter.
Det er derimod lige præcis hr. Kristian Thulesen Dahl, og måske er det derfor, at Dansk Folkeparti er nølende over for at gribe ind her og nu og få rettet op på området.
Det er nemlig Dansk Folkeparti selv, der har forhandlet de her dårlige rammer for Fødevarestyrelsen, som har kørt området i sænk, på plads.
Det er Dansk Folkeparti selv, der er medansvarligt, men nu vil man ikke engang være med til at rette op på det, og det er en hån mod forbrugerne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-04-27:
Hele den første del af indlægget må altså bero på, at fru Hækkerup ikke hørte mit ordførerind læg, når hun kan sige, at Dansk Folkeparti stiller sig tilfreds.
Hele ordførerindlægget gik sådan set ud på at beskrive de utilfredsstillende forhold på fødevareområdet og sige, at der er sat nogle kortsigtede initiativer i gang, som her og nu skal udrette nogle ting.
Men om det er nok, ved vi jo langtfra.
Jeg tror endda, at i den sidste halvdel af ordførerindlægget kom jeg med nogle ord om, at vi langtfra er sikre på, at der er ressourcer nok.
Nu skal nogle udefra kigge på fødevarekontrolområdet med henblik på at finde ud af, om der er behov for yderligere ressourcer, og allerede i juni skal der ske en evaluering med henblik på at fastslå, hvad der videre skal ske.
Indtil da giver vi bevillinger til nogle ting, som er helt nødvendige her og nu, bl.a. for at nultoleranceplanen kan komme i gang nu i stedet for først i 2007.
Derfor tror jeg altså, det må bero på, at fru Hækkerup slet ikke hørte mit indlæg, når hun kan sige det, hun netop har sagt.
Karen Hækkerup (S), 2006-04-27:
Så fik vi udløst spændingen.
Dansk Folkeparti stiller sig tilfreds med den aftale, der tidligere er indgået, og som vi allerede har gennemgået.
Vi har fået afdækket, at aftalen kun tilfører området yderligere 8 mio. kr. – et område, der er beskåret, så det bløder, og som skal genoprettes her og nu.
Men ikke nok med det.
Derudover tillader Dansk Folkeparti sig også at tage æren for at have sat en række initiativer i søen, men det er altså noget værre sludder.
Vi er mange partier, der har arbejdet på det i lang tid.
Vi har selv foreslået uafhængige undersøgelser, vi har selv foreslået, at der skulle gøres noget her og nu, og bl.a. har Dansk Folkeparti mulighed for at stemme for en genopretning nu med det samme efter behandlingen af denne sag.
Jeg vil gerne spørge: Agter Dansk Folkeparti at stemme for, at der tilføres flere penge til området her og nu?
Jens Peter Vernersen (S), 2006-04-27:
Det er også noget, som jeg har undret mig meget over kunne forekomme, at man i starten af en måned stort set får alt o.k. i en virksomhed, og senere på måneden bliver virksomheden politianmeldt, fordi alt er helt forfærdeligt.
Det må jo i hvert fald betyde, at man under ingen omstændigheder har haft en ordentlig kontrolfunktion, anderledes kan det jo ikke læses.
Vi kan jo også helt tydeligt se af de kontrolrapporter, som jeg har her, hvordan det hænger sammen.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-04-27:
Det er jo netop det, der er pointen i Venstres holdning til det her, nemlig at vi netop har gjort noget ved det, der er problemet.
Vi har strammet op over for religiøse forkyndere netop i spørgsmålet om deres ytringer og den måde, de ytrer sig om de ting, som kan være et problem for Danmark.
Derfor er det jo ganske ukorrekt, når fru Elsebeth Gerner Nielsen siger, at vi ikke har strammet op.
Vi har netop strammet op, men vi har strammet op der, hvor det er vigtigt, og slår ikke bare et slag i luften, som Det Radikale Venstre gør.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-04-27:
Jeg synes, det er en spændende diskussion, vi har.
En tom demonstration.
Altså, undskyld mig, men Venstre, Det Konservative Folkeparti, Dansk Folkeparti har været ude at sige, at man vil stramme reglerne for de religiøse forkyndere.
Det tror jeg ikke, at der er nogen, der vil nægte herinde.
Jeg tror ikke, at der er ét menneske i den her sal, der ikke har hørt, at det er det, de ønsker.
Nu kommer Det Radikale Venstre med et konkret forslag.
Det har vi lavet så godt, vi kunne, og nu stemmer man bare imod.
Og så siger hr. Eyvind Vesselbo, at man nu har fundet ud af, at de imamer, der er her, ikke er her som religiøse forkyndere, men at de er her med et andet opholdsgrundlag som udgangspunkt.
Det kan da godt være, men der er i hvert fald mulighed for, at man i fremtiden kan invitere imamer til Danmark med udgangspunkt i de regler, der er for religiøse forkyndere.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-04-27:
Grunden til, at Venstre ikke har stemt for det her, er, at det er en tom demonstration.
Det er en tom demonstration fra De Radikales side, for hvis De Radikale virkelig havde ment noget med den her sag, så havde de jo henvendt sig til ministeren for at få en vurdering og en drøftelse af den.
Det har jo ikke fundet sted.
Grunden til, at det er en tom demonstration, er jo, at kigger man på, hvilket opholdsgrundlag imamer har, er det ikke nødvendigvis som religiøse forkyndere, men så er det et andet grundlag, og derfor er forslaget en tom demonstration.
Jesper Langballe (DF), 2006-04-27:
Forslaget kan ikke forbedres, fordi det simpelt hen er noget vrøvl, og jeg synes, det er et utrolig osende hykleri fra det parti, som er skyld i alle de problemer, vi har; det parti, som kritikløst har villet lukke imamer og andre ind, vel vidende – eller det vidste Det Radikale Venstre måske ikke, men det vidste alle vi andre – at det var noget, der kun kunne føre til landsskadelig virksomhed.
Vi har derimod indbyrdes grundigt drøftet og arbejdet på, hvordan vi kan sætte en bremse for de imamers landsskadelige virksomhed.
Det gør man ikke på den måde, forslaget er fuldstændig værdiløst, fordi der som sagt ikke er nogen imamer, som har opholdsgrundlag som forkyndere, og derfor er det hele altså en gang pjat.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-04-27:
Dansk Folkeparti mener, at det er ren symbolpolitik, at det skal være sværere at sende religiøse forkyndere ud af landet, som ikke overholder dansk lovgivning.
Det synes jeg er interessant.
Der kan kun være én grund til, at Dansk Folkeparti mener det, nemlig at Dansk Folkeparti lige nu ikke står foran et rullende kamera, for hvis Dansk Folkeparti står foran et kamera, så er der ingen grænser for, hvor hårdt de religiøse forkyndere skal behandles.
Jeg synes, at det er et udtryk for den dobbelttydighed, der altid præger Dansk Folkeparti og også en række andre partier, en dobbelttydighed, som drejer sig om, at når man står foran kameraerne, skal der strammes og strammes og strammes, men når der så ligger et konkret forslag her i salen om, hvordan vi faktisk kunne gå ind og stramme, ja, så stemmer man imod.
Hvis det er sådan, at Dansk Folkeparti mener, forslaget er dårligt forberedt – det synes jeg ikke selv, det er, vi har sat os grundigt ind i sagen – kunne Dansk Folkeparti bare have bidraget og været med til at forbedre det.
Men det har Dansk Folkeparti valgt ikke at gøre.
Jesper Langballe (DF), 2006-04-27:
Hvis ikke fru Elsebeth Gerner Nielsen har noteret sig, hvorfor vi ikke stemmer for hendes ændringsforslag, vil jeg forklare det endnu en gang.
Vi ved alle sammen, at når vi taler om religiøse forkyndere, som ikke opfører sig ordentligt, som ikke er loyale over for det land, de er kommet til, er det imamerne, vi taler om.
Vi har bedt ministeriet gå nogle år tilbage og se på, hvad det egentlig er for mennesker, der har fået opholdsgrundlag som religiøse forkyndere, og der er ikke nogen imamer iblandt.
Imamerne er blevet valgt blandt folk, der har opholdstilladelse af andre grunde, og derfor er ændringsforslaget fuldstændig uigennemtænkt, det er uforberedt, man har ikke på forhånd søgt at finde ud af, hvori problemet består.
Det er ren symbolpolitik, og det gider vi ikke stemme for.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-04-27:
Det Radikale Venstre har fremsat et ændringsforslag, der indebærer, at det bliver nemmere at smide religiøse forkyndere ud, som ikke overholder dansk lovgivning.
Baggrunden for det er, at vi i Det Radikale Venstre mener, at man, hvis man kommer til Danmark eksempelvis som religiøs forkynder, selvfølgelig skal overholde dansk lovgivning.
Det er derfor interessant at notere sig, at Det Radikale Venstre faktisk ikke har kunnet finde et flertal til det forslag.
Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og en række andre partier, der har været ude og kritisere forholdene omkring de religiøse forkyndere, har valgt ikke at støtte Det Radikale Venstres forslag.
Jeg undrer mig ikke mindst over Det Konservative Folkeparti, idet hr. Bendt Bendtsen har været ude at sige, at det skal være meget, meget nemmere at smide religiøse forkyndere ud.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-04-27:
Jeg er enig i, at vi skal tilstræbe en ligelig repræsentation, men jeg tror, at det afgørende faktisk er kravet om, at man skal indstille både en kvindelig og en mandlig kandidat til posten.
Jeg vil ikke være med til at foretage en skelnen mellem, om det er den ene eller den anden form for udvalg, der gør sig gældende.
Jeg har en forventning om, at det her vil sikre en mere ligelig repræsentation i alle slags råd, udvalg og nævn.
Og jeg synes, vi skal lade det komme an på en prøve nu, se, om det her i virkeligheden ikke bliver meget godt modtaget udeomkring, og om der er en interesse for netop at skabe en mere ligelig sammensætning frem for at gribe til en hel masse reguleringer, bureaukrati og opfølgninger, inden vi overhovedet ved, hvordan det her bliver modtaget.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 1 forkastedes, idet 11 stemte for, 99 imod.
Ændringsforslag nr. 2 forkastedes, idet 10 stemte for, 97 imod.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-04-27:
Det er ikke korrekt, at regeringen har strammet op med hensyn til, hvad der kan siges fra en prædikestol, eller hvad der kan siges i en moske, og heldigvis for det, for det vil gå ud over forkyndelsesfriheden.
Men det er rigtigt, at da vi behandlede den her lovgivning for et par år siden, lå der et forslag om, at det skulle være muligt.
Heldigvis blev Venstre klogere i løbet af den debat, vi havde, og fandt ud af, at det var at gå på kompromis med forkyndelsesfriheden.
Det ville man trods alt ikke være med til i Venstre, og det siger jeg tak for.
Det her forslag er til gengæld helt konkret.
Man tager udgangspunkt i et konkret juridisk grundlag, som altså vil indebære, at mennesker, der kommer hertil som religiøse forkyndere, skal overholde dansk lovgivning.
Hvis de ikke overholder dansk lovgivning, medmindre der er tale om småting, ja, så ender de simpelt hen med at blive sendt hjem igen.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-04-27:
For det første svarede ministeren ikke på mit spørgsmål om, hvorvidt man for de udvalg, hvor der ikke er en politisk aftale om, at der skal være en vis proportional repræsentation, udmærket kan lave ordningen med, at det samlede udvalg skal have en ligelig repræsentation af kvinder og mænd.
Det er det ene.
Det andet er, at ministeren siger, at det – det – har virket udmærket på det statslige område.
Jamen hvad er det for et det, ministeren taler om?
Dengang sagde vi til den daværende ligestillingsminister: Nu må du træde i karakter og tage ansvar for, at dine ministerkolleger rent faktisk overholder loven.
Det gjorde den daværende ligestillingsminister, og så kom der skub i tingene igen.
Det, der sikrede, at tingene flyttede sig, var ikke primært det, at man skulle indstille en kvinde og en mand, men det, at der var nogen, der kontrollerede og stod og sagde: Jamen hov, det er fint, I gør den første del af arbejdet, men anden del skal med, nemlig den, at man skal sikre en ligelig repræsentation.
Så jeg vil gerne have, at ministeren svarer på, om hun ikke er enig med mig i, at det netop er det, at man har en forpligtelse til at sammensætte det endelige udvalg med en ligelig repræsentation, og det, at man har en minister, der påser, at det sker, der flytter tingene.
Det var jo ikke forfærdelig imødekommende, vil jeg godt sige.
Jeg sagde heroppefra, at det er rigtigt, at der, hvor der er politiske aftaler, kan der være nogle komplikationer.
Men der nedsættes også udvalg, hvor der ikke er politiske aftaler, og hvor man skal have en bestemt repræsentation.
Er ministeren enig i, at man uden problemer for den del af udvalgene kunne lægge den samme bestemmelse ind, som man har i ligestillingslovens § 8, hvor der står, at udvalget bør have en ligelig repræsentation af kvinder og mænd?
Det er det ene.
Det andet er ministerens udtalelse om, at hun synes, at jeg skal udvise lidt tillid til kommunerne.
Der står nemlig i ligestillingsloven, at de, inden de nedsætter et udvalg, faktisk skal rapportere tilbage til ligestillingsministeren.
Så det er fuldstændig tåbeligt her at sige, at det er et spørgsmål om mistillid.
Det er simpelt hen et spørgsmål om, at vi vil have nogle mekanismer, hvor vi skubber på en proces, så vi er sikre på, at vi når frem til det, vi ønsker, nemlig en ligelig repræsentation af kvinder og mænd, så vi ikke år efter år skal konstatere, at kvinder hele tiden bliver valg nummer to.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-04-27:
Allerførst vil jeg godt kvittere for, at fru Anne Grete Holmsgaard synes, at det er et godt initiativ, der er taget.
Jeg tror også, at det vil betyde en væsentlig forbedring i forhold til den kvindelige repræsentation i udvalg i henholdsvis kommunale og regionale sammenhænge.
Jeg skal sige i forhold til de to stillede ændringsforslag, at regeringen ikke kan støtte ændringsforslagene.
For når lovforslaget er udarbejdet sådan, som det er,
er det, fordi vi netop har taget hensyn til de formelle regler, der gør sig gældende for det lokale niveau.
De regler betyder jo, at vi ikke skal pålægge den samlede kommunalbestyrelse at være ansvarlig for, at udvalget får en ligelig sammensætning, for så vil mindretallet ofte kunne komme til så at sige at skulle bære ansvaret for den ligestilling.
Det vil sige, at det vil være et mindretal – dem, der kommer sidst i forhold til indstillingerne – der så skal gøre den indsats, der er nødvendig.
Der synes jeg, at det er vigtigt at udtrykke respekt for de vilkår, der gør sig gældende, og netop give plads til, at det ikke er nogle bestemte, der kommer til ene og alene at skulle sikre, at kravene går i opfyldelse.
Så det er forklaringen på den ene vinkel, som fru Anne Grete Holmsgaard er inde på.
Om det andet om tilsynet med sammensætningen af udvalget og indstillingerne, hvordan det nu bliver fulgt, synes jeg, at man fra SF's side skulle vise en tillid til kommunalbestyrelserne og de regionale råd i forhold til, at de, går jeg ud fra, vil sørge for at leve op til de her nye bestemmelser, der kommer til at gøre sig gældende.
Det bliver jo sådan, at der bliver fulgt op på, hvordan det går på det her område i de ligestillingsredegørelser, der kommer hvert andet år.
Allerede til november 2007 får vi altså et billede af, hvordan det går rundtomkring; det vil sige om 1½ år.
Jeg synes ærlig talt, at vi nu skal have tillid til, at lovforslagets bestemmelser vil blive fulgt op, og at det går gunstigt.
Og når vi så har ligestillingsredegørelserne, må vi se på, om det er gået sådan, som hensigten var, eller om der er brug for andre initiativer.
Men jeg tror faktisk på, at man gerne vil sørge for at udnytte de kvindelige talenter, der er ude omkring, og at det her er skubbet til, at man får tænkt sig bedre om, når man indstiller kandidater til de forskellige udvalg, råd og nævn i lokal og regional sammenhæng.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-04-27:
Det lovforslag, vi behandler her, handler ifølge lovforslaget selv om, at der skal gælde de samme retningslinjer på det kommunale og regionale område som dem, der gælder for udvalg på statens område.
På det kommunale område – det, der er foreslået her – er det sådan, at der er foreslået den ene halvdel af det, som gælder for staten.
Det er nemlig foreslået, at de myndigheder og organisationer, der har ret til at indstille, skal indstille en kvinde og en mand.
Men der mangler den del, der gælder for den nationale ligestillingslovgivning og for statslige råd og nævn, nemlig det, at det samlede udvalg, når det er nedsat, bør have en ligelig repræsentation af kvinder og mænd.
Det synes vi er en mangel.
Vi mener, at ministeren med sit udspil har taget et godt initiativ, men der mangler noget, der sikrer, at de udvalg, der bliver nedsat, rent faktisk får en ligelig repræsentation af kvinder og mænd.
Derfor har vi i SF stillet to ændringsforslag, der kan sikre det her.
Jeg vil med det samme sige, og det har vi også skrevet i betænkningsbidraget, at vi er åbne over for det, hvis det kan gøres på en anden måde, men vi mener, det er nødvendigt at gøre noget.
Vores forslag går ud på, at hvis udvalgene sammensættes, så der ikke er mindst 30 pct. kvinder – eller mindst 30 pct. mænd naturligvis – så skal det indberettes til ligestillingsministeren.
Det gør vi jo ikke for at køre kommuner og regioner over.
Vi gør det for at give et advarselssignal om, at det er det her, vi gerne vil have, altså en ligelig repræsentation i udvalgene, og at vi mener det seriøst.
Så man kan sige, at vi kipper med flaget eller blinker med den røde advarselslampe.
Det bedste vil naturligvis være, hvis kommuner og regioner overhovedet ikke behøver at indberette, men at de bare selv sørger for, at der er en ligelig repræsentation.
Det er det ene, vi har foreslået.
Vi ved, at kommunalreformen betyder meget store opgaver ude i kommunerne og regionerne, og vi ved også, at ligestilling ofte får et svagt fokus i den slags situationer.
Derfor mener vi, det er vigtigt, at ligestillingsministeren påtager sig en opgave med en slags overopsyn, men også med hjælp til kommuner og regioner i det, vi kan kalde indkøringsfasen.
Vi kan desværre konstatere, at kommunalreformen har betydet et tilbageslag for ligestillingen på lokalt plan.
Vi har fået relativt færre kvindelige kommunaldirektører, end vi havde tidligere, relativt færre kvindelige ledere, og vi har også fået færre kvindelige borgmestre med den her reform.
Der er altså brug for, at vi gør noget særligt for at komme op i omdrejninger igen med ligestillingen.
Vi er naturligvis klar over, at der er nogle udvalg, der sammensættes efter politiske aftaler, og der kan det være mere vanskeligt.
Men som sagt er vi åbne over for at diskutere, om ændringsforslagene skal se ud på en lidt anden måde.
Vi synes bare, det er for magert overhovedet ikke at gøre noget.
Og det er i hvert tilfælde forkert, når der står i loven, at man med det her vil have regler på det kommunale område svarende til det statslige område, for det er altså ikke det, vi får, medmindre vi går ind og laver nogle ændringer i L 161.