runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 1998-04-22:
Jeg vil sige til hr. Keld Albrechtsen, at ordet interesse udelukkende gik på det rent nysgerrighedsmæssige.
Det er af interesse for os at vide, hvad der bliver foretaget, for vi kan ikke undgå at blive påvirket af beslutningerne.
Eurolandene udgør en meget, meget stor del af Danmarks faste handelspartnere, og vi kan ikke undgå at blive påvirket af de beslutninger, der tages.
Derfor er det da klart en dansk interesse at kende disse beslutninger, så vi kan tilrettelægge vores reaktion på beslutningerne.
Det synes jeg må være ganske indlysende.
Når vi ikke er med, men alligevel bliver påvirket af beslutningerne, skal vi da kende disse beslutninger så hurtigt som muligt, på så tidligt et tidspunkt som muligt.
Enhver regering, der ikke ville gøre sådan, kunne vi da med rette bebrejde, at den ikke varetog Danmarks interesser.
Tom Behnke (FP), 1998-04-22:
Der er ikke tvivl om, at på det tidspunkt, hvor loven blev vedtaget, var det nødvendigt at gøre et eller andet for at beskytte borgerne.
Vi kunne nærmest dagligt se, hvordan borgernes liv og velfærd var i fare, og derfor skulle der handles, og derfor var Fremskridtspartiet naturligvis også enigt i, at man handlede, som man gjorde.
Man kan så indvende, at den måde, man gjorde det på, var lidt bagvendt.
Krigen er formentlig ikke helt slut endnu mellem de to grupper, selv om de lige for tiden holder en rimelig lav profil, og derfor er jeg enig med de ordførere, der har opfordret ministeren til at henstille til politiet, at der fortsat føres skærpet tilsyn med disse grupper, så der i det øjeblik, der er tendenser til, at tingene begynder at ulme og udvikle sig igen, meget hurtigt kan skrides ind med passende sanktioner. Den såkaldte fred, der er etableret, er i grunden udtryk for, at en stor del af de implicerede parter i øjeblikket sidder i fængsel, og så er det jo temmelig svært at føre krig.
Det andet faktum er, at de pågældende grupper ved, at der i øjeblikket forskes en del i og undersøges, om det kan lade sig gøre helt at forbyde grupperne, og det er klart, at det i en sådan situation gælder om at holde lav profil, indtil det værste er drevet over.
Så lad os nu se, om de kan opretholde freden på sigt.
Da loven blev vedtaget i sin tid, forventede vi ikke i Fremskridtspartiet, at der ville blive problemer med den; men vi må konstatere efterfølgende, at den har haft en bivirkning, som ikke var tilsigtet og ikke har været hensigtsmæssig.
Jeg tænker her på de ofte meget store motorcykeltræf, der bliver afholdt rundt omkring i Danmark, hvor helt fredelige motorcykelklubber ønsker at mødes til sommerstævner og lign.
Der har i visse dele af landet været problemer med at få politimestrenes tilladelse til at holde disse træf, og politimestrene henholder sig til netop denne lov og og siger, at det er for risikabelt osv. Jeg synes, at denne bivirkning af loven er uheldig.
Det skal ikke være sådan, at vi med denne lov forhindrer, at ganske fredelige borgere - uanset om de kører på motorcykel eller ej - kan mødes til de sommertræf, de har lyst til, og derfor forventer jeg, at samtidig med at ministeren nu har bedt landets politimyndigheder om at være en lille smule mere fleksible i forbindelse med loven, også gør det klart, at når fredelige motorcykelklubber ønsker at holde træf, skal der selvfølgelig gives tilladelse til det.
Fremskridtspartiet stemmer for ministerens forslag.
Pia Gjellerup (S), 1998-04-22:
Jeg vil gerne sige tak for modtagelsen af lovforslaget, der jo ikke i sig selv er så fantastisk omfattende, men det har givet anledning til, at flere ordførere naturligt nok har været inde på spørgsmålet om at bruge dankortet på Internettet i forbindelse med handel.
I den forbindelse vil jeg da gerne kvittere for adskillige ordføreres støtte til den opfordring, jeg i meget høj grad er kommet med, og som der oprindelig er blevet taget initiativ til af min forgænger, til parterne om at finde en løsning på dette konkrete problem.
Jeg har dog lidt svært, må jeg sige til fru Pia Larsen, ved at tolke, hvad fru Pia Larsen mente med, at det skulle ske voldsommere eller stærkere eller kraftigere.
Jeg vil gerne fra denne talerstol understrege med al den verbale styrke, jeg har, at jeg meget gerne vil opfordre parterne til at finde en løsning og også finde en løsning så hurtigt som overhovedet muligt.
Men jeg kan jo dårligt sige til dem, at jeg ellers vil komme og slå dem eller sådan et
eller andet
Jeg kan kun sige her, at jeg tror, vi er enige om, hvad målet er, nemlig at det ville være godt, om parterne blev enige om en løsning, og at de blev det hurtigt.
Når regeringen foreslår at få udskudt revisionen til ikke den kommende folketingssamling, men til næste folketingssamling igen, er det med det bredere sigte at se kortsiden af hele betalingsformidlingsområdet igennem, sådan at vi kan foretage en bredere revision af loven, men det hindrer os jo ikke i - sådan forstås en revisionsbestemmelse ikke - at vi på et tidspunkt i forløbet tager fornuftige og velgennemarbejdede ændringer på dette eller hint område op eventuelt inspireret af parterne.
Derfor vil jeg sige til de ordførere, der har meddelt betænkelighed ved at udskyde revisionen hele 2 år, at det ikke skal skorte på vilje til at lægge op til også den mere generelle revision så hurtigt som overhovedet muligt og da
også gerne inden de 2 år, men vi anser det faktisk for at være det saglige og fornuftige i forhold til den brede revision, og det giver dette lovforslag i dag mulighed for.
Mariann Fischer Boel (V), 1998-04-22:
L 47 er, som ministeren også nævnte det, en genfremsættelse af Fremskridtspartiets forslag, der blev førstebehandlet, umiddelbart inden valget blev udskrevet i februar måned.
Det er næppe nogen hemmelighed, at lov om kommuners og amtskommuners deltagelse i erhvervsudviklingsaktiviteter ikke har rødder i Venstres have.
Loven om kommunal erhvervsudvikling er en eklatant fejltagelse, og Venstre er fortsat modstander af offentlige erhvervsaktiviteter, som oftest i virkeligheden dybest set er konkurrenceforvridende i forhold til private firmaer.
Og selvfølgelig er det i de forskellige instansers - altså stat, amt og kommune - egen interesse at gøre livet så nemt for virksomhederne som overhovedet muligt, og der ser jeg i virkeligheden for mig utallige muligheder.
Kommunerne både kan og bør være utrolig servicemindede over for virksomhederne.
De skal være hurtige i sagsbehandlingen, og de skal være fleksible, når de diskuterer mulighederne med virksomhederne.
Og staten kan jo også yde sit bidrag ved at lette det administrative bøvl og i øvrigt inden for f.eks. forskningsområdet være en aktiv og en positiv medspiller.
Men at politikere skulle være bedre til at drive virksomheder for skatteborgernes penge, end private virksomheder er det for egne penge, nægter jeg simpelt hen at tro på, og jeg vil også tro, at det vil være vanskeligt at finde eksempler, der kan bekræfte det, og let at finde eksempler, der kan bevise det modsatte. Kommunerne har rundtomkring brugt loven i et forsøg på at gennemføre en eller anden form for systemeksport.
Det har bestemt ikke været nogen succes, og Kommunernes Landsforening erkender jo selv i en rapport, at kommunerne stort set ikke er gearet til at løse den her opgave. I lighed med tidligere er vi fra Venstres side enige i de intentioner, der ligger i lovforslaget, om klare skillelinjer mellem offentlige og private investeringer, og Venstre kan med de bemærkninger støtte lovforslaget.
Pernille Sams (KF), 1998-04-22:
Vi, De Konservative, har hele tiden været og er fortsat dybt skeptiske over for og modstandere af offentlig erhvervsaktivitet og de udvidelser, som skiftende Nyrupregeringer har lavet af kommunalfuldmagten.
Det er som oftest dybt konkurrenceforvridende over for tilsvarende private firmaer: firmaer, som skal overholde andre krav, og i øvrigt ikke har skatteydernes penge i ryggen, når de laver en bommert eller får underskud; firmaer, som ikke bare bevidst kan underbyde konkurrenterne i længden uden at tænke på bundlinjen og uden at tænke på, at det selvfølgelig skal hænge sammen.
Det offentlige er slet ikke gearet til at drive erhverv, og det synes vi heller ikke det offentlige skal være.
Det er slet ikke formålet med den offentlige sektor set med vores øjne.
Det kan let blive en meget lang debat.
Vi har haft den mange gange før.
Vi har heller ikke skiftet holdning, hverken siden loven i sin tid blev vedtaget, eller fra dette lovforslag blev fremsat tidligere på året, og så til nu.
Og som jeg sagde, kan det let blive en meget lang debat, for det er et særdeles vigtigt og relevant emne, som er sat på dagsordenen, men vi har jo også diskuteret det mange, mange gange, og vi kender også hinandens holdninger til det. Jeg vil bare sige, at vi, De Konservative, kan støtte alle de intentioner, der er i dette forslag, og vi glæder os til, at der bliver en anden sammensætning af Folketinget, så det offentliges erhvervseventyr for skatteydernes penge kan blive begrænset.
Christine Antorini (SF), 1998-04-22:
Som det blev sagt af flere, har dette emne åbenbart mange gange før været til debat her i salen.
Tankegangen bygger på, at det kun er private virksomheder, der skaber indtægter i Danmark, og derfor skal kommuner og amter ikke blande sig.
Men jeg tror snart ikke, at man selv blandt erhvervsfolk efterhånden kan finde nogen, der ikke mener, at en velfungerende offentlig sektor også bidrager til deres muligheder for at drive virksomhed. Amter og kommuner skal selvfølgelig også være serviceorgan over for erhvervslivet og ikke kun over for borgerne.
Den nuværende lov giver kommunerne nogle meget beskedne muligheder for at drive forretning, samtidig med at loven understreger, at det offentliges engagement i konkrete projekter ikke må påføre private virksomheder urimelig konkurrence, og at aktiviteterne i øvrigt skal hvile i sig selv.
I SF mener vi tværtimod, at man burde styrke det offentlige/private samarbejde og udnytte mulighederne for at trække på og koordinere den viden, der findes inden for de to sektorer.
Eksemplerne er mange: offentlig forskning i samarbejde med privat produktudvikling, systemeksport af service-, ældre-, handicap- og sundhedssystemer, iværksætterpolitik for at støtte flere til at blive selvstændige, erhvervsudviklingsselskaber osv.
Vi har oven i købet forbilledlige eksempler på offentligt/privat samarbejde.
Her tænker jeg bl.a. på vindmølleindustrien og høreapparatindustrien, hvor Danmark sidder på 20-30 pct. af verdensmarkedet.
Det er områder, hvor offentlig forskning, offentlige tilskud til produktudvikling og etablering og gratis ydelser til borgerne i kombination med et tæt samarbejde med private virksomheder har skabt både milliardindtægter og arbejdspladser til Danmark.
Fremskridtspartiet henviser til EXSOS, men det at have en positiv holdning til offentligt/privat samarbejde er jo ikke det samme som kritikløst at acceptere den dårlige styring og ledelse, som EXSOS-projektet var udtryk for.
Alle dårlige projekter skal selvfølgelig kritiseres, uanset om de er offentlige eller private.
Vi ser derfor Fremskridtspartiets lovforslag som et udtryk for ren ideologi uden interesse for at få et så velfungerende erhvervsliv som muligt, og derfor kan SF selvfølgelig ikke støtte forslaget.
Egil Møller (DF), 1998-04-22:
De danske kommuner og amtskommuner har til opgave at servicere borgerne.
Og for at dele af det danske erhvervsliv ikke skal påføres ulige konkurrencevilkår, kan vi i Dansk Folkeparti tilslutte os forslaget.
Uanset at en del af socialismens ideer går ud på at overtage produktionen og produktionsmidlerne, er dette ikke Dansk Folkepartis kop te.
Vi ønsker, at det danske erhvervsliv skal udvikles således, at det er i stand til at klare sig i den hårde konkurrence på verdensmarkedet.
At der består en klar opgavefordeling mellem det danske erhvervsliv og de kommunale aktiviteter er naturligt set med Dansk Folkepartis øjne.
Men vi har set mange eksempler på, at kommuner og amtskommuner har påtaget sig at udføre opgaver, som set med vore øjne burde være udført af eksempelvis lokale virksomheder.
Lad dog den indbyrdes konkurrence i erhvervslivet komme borgerne til gode!
Og når kommuner og amtskommuner engagerer sig i private selskaber, må det vel være svært at placere et ansvar, når et projekt går galt.
Vi mener, det er vigtigt, at der er vandtætte skotter mellem de offentlige og de private, herunder erhvervslivets, opgaver, og det vil lovforslaget bidrage til, så det støtter
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-04-22:
På trods af, at Det Radikale Venstre i dag skal afvise Fremskridtspartiets lovforslag, vil jeg takke for, at vi får mulighed for at diskutere nogle af principperne for en dynamisk og fleksibel erhvervspolitik.
Og et af elementerne i en moderne erhvervspolitik er selvfølgelig et aktivt samspil mellem den offentlige og den private sektor.
Den offentlige og den private sektor skal man ikke betragte som hinandens modsætninger, men som vigtige samarbejdspartnere.
I Det Radikale Venstre mener vi, at en fremadrettet erhvervspolitik netop bør basere sig på et samarbejde mellem staten og det private erhvervsliv.
Og jeg er af den opfattelse, at det vil være bagstræverisk ikke at udnytte, at kommunerne på en lang række områder sidder inde med en viden - eksempelvis på sundhedsområdet og på uddannelsesområdet, men også på mange andre områder - som lokale virksomheder vil kunne drage stor fordel af.
Omvendt har kommunerne en klar interesse i at støtte udviklingen af erhvervsaktiviteter inden for deres eget område, for det er en udvikling, som i sidste ende vil komme borgerne til gode.
Det er ikke det samme som at sige, at samspillet mellem det offentlige og de private er uproblematisk, overhovedet ikke, for det er det selvfølgelig ikke.
Og derfor er der altså også fastsat klare regler i de to love om kommuners og amtskommuners deltagelse i erhvervsudviklingsaktiviteter.
Man skal selvfølgelig undgå, at der opstår ulige og urimelige konkurrencevilkår.
Og der kan være god grund til at kigge nærmere på nogle af de erhvervsfremmeaktiviteter, som nogle af kommunerne udøver, eksempelvis hvad angår eksportfremme, hvor det kan være meget svært at danne sig et overblik over, hvad der egentlig foregår i de enkelte kommuner, og hvor der også kan være stor risiko for overlapning mellem de kommunale og de statslige ordninger.
Så det er der selvfølgelig god grund til at kigge nærmere på.
Det kan jo ikke nytte noget, at kommuner har aktiviteter på eksempelvis eksportfremmeområdet, hvor det indimellem er mere oplagt, at staten går ind.
Og samspillet mellem det offentlige og de private med hensyn til såkaldt systemeksport er et andet område, der er svært, for man må jo sige, at der ikke har vist sig en større udvikling i systemeksporten.
Men derfor bør man altså ikke udelukke, at systemeksport kan blive et vigtigt element i den fremtidige erhvervspolitik. Og i stedet for at vende ryggen til sådanne fremtidige erhvervspolitiske muligheder mener vi i Det Radikale Venstre, at man bør se nærmere på, hvordan erhvervslivet sikres de bedste rammer og vækstmuligheder. Man må tænke nyt og alternativt, og det gælder altså også samspillet mellem den offentlige og den private sektor.
Og de to love er et vigtigt bidrag hertil, hvorfor vi i Det Radikale Venstre afviser Fremskridtspartiets lovforslag.
Søren Kolstrup (EL), 1998-04-22:
Mit partis ordfører kan ikke være til stede, så jeg skal i stedet markere Enhedslistens holdning til det foreliggende lovforslag: Enhedslisten kan ikke støtte Z's forslag. Og vi mener i øvrigt, at det bygger på en misforståelse, nemlig en forestilling om, at skatteydernes penge bliver brugt til noget, som de generelt ikke har interesse i.
Jeg må påpege, at vi generelt synes, det er positivt, at de private og det offentlige kan arbejde sammen.
Men der skal heller ikke være nogen tvivl om, at Enhedslisten gerne ser en situation, hvor de offentlige erfaringer, de offentligt ansattes viden og daglige erfaringer, bliver brugt i virksomheder, hvor pengene ikke kapitaliseres og yngler i private lommer. Vi synes i øvrigt, det er udmærket, hvis den eksisterende lov bliver brugt til en aktiv lokal og regional politik og en aktiv erhvervspolitik,
og derfor må vi på det bestemteste afvise Fremskridtspartiets forslag.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-04-22:
I Kristeligt Folkeparti tror vi ikke, vi kan støtte forslaget fra Fremskridtspartiet, men det er en sag, vi vil kigge på under udvalgsarbejdet.
Vi har af gode grunde ikke haft store muligheder for at følge med i, hvad der er sket på området i de par år, der er gået, men vi er ikke afvisende over for, at der skal være et positivt og dynamisk samspil mellem den offentlige og den private sektor.
Når man i disse år privatiserer så meget fra den offentlige sektor, er det vel helt naturligt også at spille lidt den anden vej og dermed være med til at skabe dynamik og gøre det lidt mere spændende at være offentligt ansat.
Og vi tror, at mange af de systemer og de gode ting, der er udviklet i det offentlige herhjemme, kan udnyttes på eksportmarkedet.
Sonja Albrink (CD), 1998-04-22:
CD er imod ophævelse af loven om kommuner og amters deltagelse i erhvervsudviklingsaktiviter.
Vi synes, loven giver en enestående chance for at udnytte den knowhow, som findes i den offentlige sektor.
Og samtidig giver den jo også kommunerne mulighed for at yde service til virksomhederne, som jo er en meget vigtig del af kommunen.
I CD har vi som sagt været fortalere for et godt samspil
mellem det offentlige og de private.
Og vi mener, at det er nødvendigt, at der hele tiden sker en udvikling af samarbejdet mellem det offentlige og de private, hvis Danmarks konkurrenceevne fortsat skal være i top. Men vi er imod tanken om, at det offentlige blot udstikker retningslinjer og så lader stå til.
Det er afgørende, at kommunerne og amterne tilpasser sig virksomhedernes behov, så der kan opnås det størst mulige udbytte. Med hensyn til systemeksport er det netop det offentlige, der har en viden og erfaring, som kan bruges i andre lande, og det er noget, som vi kan tjene penge på, men det er også noget, der kan øge standarden i f.eks. de østeuropæiske lande, som halter bagud inden for sundhed, uddannelse og trafik.
Som sagt kan CD ikke støtte det foreliggende lovforslag.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-04-22:
Da vores ordfører ikke kan være til stede, skal jeg fremføre vores synspunkter: Da loven blev gennemført, var det nødvendigt.
Men alligevel er det en kedelig lov, som man kan have betænkeligheder ved, og nogle af betænkelighederne er blevet bekræftet af det, hr. Tom Behnke fortalte: loven har kunnet fortolkes forkert og har kunnet bruges til noget forkert.
Men vi tror dog, at myndighederne kan lære at bruge loven rigtigt.
Der er jo detaljerede beskrivelser i bemærkningerne om, hvad loven handler om, og hvad den skal bruges til, så derfor går vi også ind for, at man ophæver revisionsbestemmelsen og altså gør loven permanent.
Vi er i den situation i Kristeligt Folkeparti, at vi godt kan forstå de synspunkter, som er kommet frem fra SFs og Enhedslistens side med hensyn til retssikkerheden og misbrug
af loven
; men vi kan også forstå de synspunkter, som specielt Dansk Folkeparti fremfører med hensyn til ønsket om at gøre noget ved den ganske alvorlige kriminalitet, der foregår.
Vi føler os ikke overbevist om, at det er nødvendigt med ny lovgivning; vi mener, at opfølgning og tilstrækkelig ressourcetildeling inden for rammerne af den eksisterende lovgivning er det, der skal til.
Det er ikke rimeligt, at folk skal leve med at betale beskyttelsespenge, og at butiksindehavere ikke længere anmelder forbrydelser af den enkle grund, at det ikke nytter noget at anmelde noget som helst.
Det er ikke tilstande, som vi kan være tjent med, så de forhold vil vi gerne være med til at følge op ved en anden lejlighed.
Men vi stemmer for det foreliggende lovforslag.
Pia Gjellerup (S), 1998-04-22:
Jeg skal takke for rådgivningen.
Den form for rådgivning ligger jo i, at vi overhovedet har et Folketing.
Jeg tror, parterne er meget klar over, at Folketinget følger denne sag nøje, og de er også klar over, at regeringen gør det, og jeg er helt overbevist om, at ingen af parterne har den opfattelse, at de nu bare skal sidde og spise wienerbrød og drikke kaffe i et par år til.
De er meget optaget af at finde løsninger, hvis de kan finde dem, og det har de ro til i øjeblikket, men det vedrører faktisk ikke dette forslag.
Der er ikke meldt pause i overvejelserne i 2 år, og det tror jeg bestemt heller ikke parterne har oplevet forud for denne behandling eller oplever under denne behandling, og det vil jeg gerne kvittere for at Folketinget også klart signalerer.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-04-22:
I Kristeligt Folkeparti kan vi støtte lovforslaget.
Problemerne med at betale internationalt med vores betalingskort vil vi betragte som en positiv bieffekt ved udsættelsen.
Peter Skaarup (DF), 1998-04-22:
Dansk Folkeparti manglede i besvarelsen af ordførerindlæggene et svar vedrørende den bekendt, jeg har, og som arbejder på en café, hvor man skal betale penge til rockere for at få beskyttelse.
Jeg synes godt, ministeren kunne komme med en reaktion på det spørgsmål.
Vil man prøve at undersøge, om det er et udbredt fænomen?
Det er i hvert fald det indtryk, jeg har fået ud fra de samtaler, jeg har haft med den pågældende, og derfor synes jeg, det vil være rimeligt, at justitsministeren giver et svar på, om det er noget, politiet vil gøre noget ved eller måske allerede forsøger at gøre det.
Så har jeg også et spørgsmål med hensyn til det rockerforbud, Dansk Folkeparti har slået til lyd for, og som jeg var glad for at høre, at Venstre også gik ind for, som fru Birthe Rønn Hornbech nævnte. Vi kunne godt tænke os at spørge til Rigsadvokatens undersøgelse af mulighederne for at indføre et reelt forbud mod rockervirksomhed i Danmark.
Vi er opmærksomme på, at der den 16. december 1997 kom en skrivelse fra justitsministeren til Retsudvalget, hvoraf det fremgik, at man i løbet af april 1998 ville fremkomme med den endelige indstilling fra Rigsadvokaten over for Folketinget og Justitsministeriet, når det gælder muligheden for at bruge grundlovens § 78, stk. 2, for at forbyde Hells Angels og Bandidos.
Der står meget klart i Rigsadvokatens skrivelse, at resultatet af den undersøgelse, han på daværende tidspunkt ønskede videreført, ville foreligge i april 1998, og da vi i dag har den 22. april 1998, kunne det jo godt være, at Justitsministeriet har modtaget svar fra Rigsadvokaten.
I givet fald ønsker Dansk Folkeparti at få oplyst, hvad indstillingen er eller bliver.