runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Baastrup (SF), 2002-04-19:
Nu forpligter det jo Dansk Folkeparti, når Dansk Folkeparti har støttet regeringen i de nedskæringer, der er sket i forbindelse med finansloven.
Jeg vil derfor høre, om Dansk Folkeparti er indstillet på at sikre, at kommunerne rent faktisk får midler til at sikre daginstitutionstilbud og til at sikre plejehjemstilbud m.v.?
For en af forudsætningerne for, at man som kvinde kan have frihed til at gå på arbejdsmarkedet, er jo, at man ikke er tvunget til at være hjemme af børnepasningsårsager eller på grund af andre familiemedlemmer, man skal passe.
Hvad vil Dansk Folkeparti gøre for at sikre, at kommunernes økonomi bliver bedre?
Og jeg minder så lige om, at finansministeren jo har trukket i størrelsesordenen 1 mia. kr. ud af kommunernes budget nu for at forære dem 500 mio. kr. Er det Dansk Folkepartis strategi, som skal føres fremover med kommuneaftalerne, eller hvordan vil Dansk Folkeparti sikre, at kommunerne kan sørge for det velfærdssamfund, som kan sikre, at kvinderne får reel plads på arbejdsmarkedet?
Louise Frevert (DF), 2002-04-19:
Til fru Anne Baastrup vil jeg sige: Skal vi nu ikke lige klappe hesten og slappe lidt af?
Vi har lige vedtaget en finanslov for 2002.
Det er lidt i forlængelse til fru Mette Frederiksen: Socialdemokraterne tror simpelt hen altid, at alting kan løses ved, at man tilfører tingene midler, og hvis det ikke er heroppe fra talerstolen, debatten skal føres og man skal vende ordene på den ene eller den anden måde, så ved jeg ikke, hvordan det skal gøres. Fru Mette Frederiksen sagde noget i retning af, at der bliver sagt en masse pæne ting, ja,
men der kan sandelig også blive sagt en masse grimme ting.
Og det er fuldstændig unødvendigt, for her drejer det sig om en saglig debat.
Jeg vil så sige til fru Line Barfod, at det her jo stadig væk er en indgriben i kommunernes selvstyre, og jeg synes overhovedet ikke, der er nogen grund til at kommentere videre på fru Line Barfods spørgsmål.
Der er ikke mere at diskutere i denne her sammenhæng.
Det er det, der er det primære for os.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-04-19:
Grunden til, at jeg tager ordet endnu en gang i denne her debat, er, at jeg ikke synes, der blev svaret på mit spørgsmål før om Videnscenter for Ligestilling, og hvorfor Dansk Folkeparti støtter, at det skal nedlægges.
Videnscenteret arbejder, som jeg nævnte før, meget med bl.a. etnisk kønsligestilling, altså at sikre, at ligestilling også bliver noget, man diskuterer blandt etniske minoriteter, og er med til at komme med forslag til, hvordan undervisningsmateriale kan integreres i dansk sprogundervisning.
Det er et arbejde, der nu går tabt, fordi videnscenteret nedlægges.
Hvor skal det arbejde nu videreføres?
Og hvad vil Dansk Folkeparti gøre?
Line Barfod (EL), 2002-04-19:
Jeg må indrømme, at jeg blev lidt forvirret til slut i fru Louise Freverts indlæg, for som jeg hørte det, sagde fru Louise Frevert først, at der er ikke mere at diskutere, og så i den næste sætning, at vi netop skal diskutere.
Men jeg vil nu tillade mig at diskutere med fru Louise
mange af de ting, vi taler om her, er ikke indgreb i kommunernes selvstyre.
Derimod er det indgreb i kommunernes selvstyre, når man fra Folketingets flertals side, regeringen og Dansk Folkeparti, går ind og skærer voldsomt ned på, hvad kommunerne har af midler til at leve op til alle de krav, som selv samme Folketing stiller til kommunerne.
Det er ude i kommunerne, den primære velfærd finder sted.
Og hvis man ikke har penge til daginstitutioner og til at bygge boliger, alle de ting, der er så stort behov for, nytter det altså ikke noget, at Folketinget samtidig siger, at det skal kommunerne bare ordne inden for selvstyret. Så sagde fru Louise Frevert, at vi ikke skulle tage os af alle de nedskæringer, der var i den her finanslov, for det ville man måske rette op på med den næste.
Men man kan altså ikke bare sådan lukke op og ned.
Når man har fyret alle beboerrådgiverne i boligområderne, der skulle lave det opsøgende arbejde, som fru Louise Frevert taler så varmt for, nytter det altså ikke noget, at man om et år måske kommer og siger, at nu skal vi til at starte helt forfra.
Så har man altså mistet alle de erfaringer, alle de kontakter og alt det, der er bygget op igennem mange år.
Beboerrådgiverne gør faktisk et kolossalt arbejde for at få familierne til at fungere og for at sikre, at man kan sætte ind også for at hjælpe de kvinder, der har problemer.
Mette Frederiksen (S), 2002-04-19:
Fru Louise Frevert har fuldstændig ret: Det handler om nogle konkrete løsningsforslag fra Folketingets side til, hvordan vi ønsker at fremme ligestillingen mellem mænd og kvinder i Danmark.
Må jeg så ikke bare have lov til at spørge fru Louise Frevert, hvilke konkrete løsningsforslag Dansk Folkeparti vil barsle med på ligestillingsområdet?
Jeg kan nævne nogle få eksempler på, hvad der er udgangspunktet for Socialdemokratiet.
Vi vil gerne være med til at forlænge barselorloven, men det kræver, at der skal være reel valgfrihed for mænd og kvinder.
Vi vil gerne være med til at fremme en indsats for at skabe ligeløn mellem mænd og kvinder; derfor indførte den gamle regering muligheden for kønsopdelt lønstatistik på arbejdspladserne.
Vi vil gerne være med til at sikre bedre betingelser for mænd og kvinder i pensionsalderen; derfor den særlige pensionsopsparing.
Vi vil gerne - og har også fremsat forslag om det i denne folketingssamling - være med til at sikre, at vold mod kvinder mindskes, ja gerne fuldstændig forsvinder fra Jordens overflade. Må jeg ikke have lov til igen at opfordre fru Louise Frevert til på baggrund af, hvad jeg har sagt, enten at tilkendegive, hvorvidt Dansk Folkeparti er enig med Socialdemokratiet i de behov, jeg netop har optegnet, eller selv fremkomme med de konkrete løsningsforslag, som blev efterlyst tidligere.
Louise Frevert (DF), 2002-04-19:
Til fru Mette Frederiksen: Fru Mette Frederiksen ved jo godt, at Dansk Folkeparti kan være enig med Socialdemokratiet et langt stykke hen ad vejen, men der er sandelig også nogle steder, hvor vi aldrig nogen sinde bliver enige.
Det kan jeg godt bekræfte at vi ikke gør, selv om vi kan være enige et langt stykke hen ad vejen.
Jeg kan ikke forstå, at man behøver at stå og liste alle de her ting op, for nok er Dansk Folkeparti ikke gift med regeringen, nok har Dansk Folkeparti sine helt klare mål selv, det står også i vores holdningsprogram, men hvis fru Mette Frederiksen havde læst denne her handlingsplan grundigt, ville fru Mette Frederiksen se, at der faktisk er
en hel del rigtig, rigtig, rigtig strålende initiativer fra ministerens side, som jeg godt kan garantere for at Dansk Folkeparti kan støtte fuldstændig op om
Jeg tror ikke, jeg kan sige det tydeligere fra denne her talerstol,
end at vi er fuldstændig enige i mange af tiltagene.
Det er også en af grundene til, at vi har accepteret den og siger ja til det.
Til fru Line Barfod: Det er jo altid et spørgsmål om prioritering.
Det er jo altid et spørgsmål om, med hvilke briller man ser på tingene.
Og jeg vil nok sige, at det jo er et spørgsmål om, hvordan man prioriterer ude i kommunerne, og vi tror i Dansk Folkeparti fuldt og fast på, at det ikke vil blive forringet.
Men hvis andet viser sig og det hele bliver et miskmask, er vi da parat til at gå ind og se nærmere på det senere og specielt, når vi måske skal til at være med til at vedtage en finanslov for 2003.
Vi mener jo også, at man skal satse en hel del på frivilligt arbejde.
Lad os nu se, hvordan det går, før vi begynder at male fanden på væggen.
Jeg synes ikke, der er nogen grund til det, og jeg synes desværre altid, det er sådan, at før man har set, hvordan initiativerne virker, har Enhedslisten en tendens til, at alle skal slås i hartkorn, og at alt, hvad alle andre siger og gør, er noget møg.
Mette Frederiksen (S), 2002-04-19:
Jeg tror, jeg desværre indledningsvis må skuffe både regeringen og fru Louise Frevert, idet ligestilling simpelt hen ikke fremkommer ved blot at tale om det.
Det nytter ikke noget, at man står oppe på talerstolen og siger, at man gerne vil have ligestilling, og så samtidig konsekvent trykker på de knapper, der hæmmer selv samme initiativer, der er fremsat for at understøtte ligestillingen.
Nu er min nysgerrighed simpelt hen blevet udfordret.
Fru Louise Frevert sagde i et tidligere indlæg, at besparelser på ulandsområdet skal ses i sammenhæng med, at det er irrelevante projekter - særlig i forhold til ligestilling.
Min nysgerrighed bliver nødt til at blive stillet, og derfor til fru Louise Frevert: Kan vi få bare ét konkret eksempel på et irrelevant projekt i forhold til ligestillingen i den tredje verden?
Jeg skal gerne over for fru Louise Frevert tilkendegive, hvorfor diskussionen, vi har netop nu, er nødvendig. Det er den, fordi ministeren i sin redegørelse for ligestilling fremkommer med ualmindelig mange gode ideer og ikke mindst flotte intentioner.
Problemet er bare, at den redegørelse på ingen måde harmonerer med den førte politik.
Tværtimod ser vi, at der i den førte politik i lovgivningsforslagene er en tendens, ja, faktisk en direkte virkning, der decideret modarbejder den redegørelse, vi behandler i dag, og det er det, vi føler os nødsaget til at påpege.
Anne Baastrup (SF), 2002-04-19:
Til fru Louise Frevert: Nu synes jeg, vi skal være helt stilfærdige og seriøse.
Det, jeg spurgte konkret om, var: Vil Dansk Folkeparti støtte regeringen i forsøget på at fjerne pengene fra kommunerne?
Ja eller nej.
Dansk Folkeparti var meget stilfærdige forleden dag, da vi havde en større debat om den kommunale økonomi.
Forudsætningen for, at vi kan få ligestilling, og forudsætningen for, at kvinderne kan få en ordentlig plads på arbejdsmarkedet, er daginstitutioner - kvalitativt gode daginstitutioner.
Vil fru Louise Frevert, vil Dansk Folkepartis ordfører støtte regeringen i de fortsatte nedskæringer i kommunerne, eller vil Dansk Folkeparti støtte SF i forsøget på at sikre kommunerne en god økonomi?
Naser Khader (RV), 2002-04-19:
Jeg mener, at redegørelsen er præget af et forældet syn på begrebet køn.
Redegørelsen lider under, at kønsproblematik stadig primært opfattes som kvindespørgsmål. Der mangler fokus på emner relateret direkte til mænd f.eks. samkvemsret og skilsmissevilkår.
Det er det ene spørgsmål: Hvad med mændene?
Det andet spørgsmål er: I redegørelsens afsnit »Køn og sundhed« bliver der talt meget om, hvad man vil gøre i forhold til sundhed, men hvordan hænger det sammen med, at regeringen har skåret på det forebyggende arbejde?
Og det tredje spørgsmål er et spørgsmål, som jeg tidligere stillede Venstres ordfører, men som jeg ikke fik svar på.
Det er om de besparelser, der er i forhold til den tredje verden.
Hvordan hænger det sammen med, at man vil fokusere på kvindernes rettigheder i den tredje verden?
Line Barfod (EL), 2002-04-19:
Jeg er enig i, at vold mod kvinder er et væsentligt problem, og der må vi jo så huske, at der også er nogle mænd, der bliver udsat for vold, så vi ikke kun fokuserer på kvinderne, men også tager hånd om de mænd, der bliver udsat for vold.
Og der vil jeg gerne høre, hvad De Konservative vil gøre for at forebygge volden, for selvfølgelig skal vi sikre, at der er nogle krisecentre, at der bliver taget hånd om kvinderne, når de først har været udsat for vold, men hvad vil man gøre for at forebygge, at volden finder sted?
Når man går ind og skærer ned på det forebyggende sociale arbejde - og her vil jeg igen fremhæve beboerrådgiverne - så er man altså med til at fjerne det opsøgende arbejde, der kan tage hånd om problemerne i familien, før de udvikler sig til vold.
Og det kan jeg ikke få til at hænge sammen med de pæne ord, der nu lyder, om, at man vil sætte ind omkring vold mod kvinder.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-04-19:
og for ligestillingsministeren
Vi glæder os i Socialdemokratiet over, at vold mod kvinder i det hele taget er blevet sat på dagsordenen i denne her redegørelse igen, selv om ligestillingsministeren sidste år som konservativ ordfører ellers ikke mente, at det var noget, der var interessant.
Vil fru Helle Sjelle bekræfte, at det arbejde omkring vold mod kvinder i hjemmet i virkeligheden er et undersøgelsesarbejde, der blev sat i gang af den tidligere ligestillingsminister, fru Jytte Andersen, tilbage i år 2000?
Man kan høre, at Dansk Folkeparti er meget bekymret for ligestillingen i den trejde verden.
Det er ganske fint, men det forklarer ikke, hvorfor man så har støttet at skære ned på ulandsbistanden.
Allerede i den Partnerskab 2000-strategi, man lavede i Udenrigsministeriet for et par år siden, blev kvinder sat på som et særligt indsatsområde.
Det er sådan set ikke noget, ligestillingsministeren netop har opfundet, det er flere år siden.
Derfor undrer det bare meget, at det pludselig er noget, Dansk Folkeparti prioriterer højt. I forhold til tvangsægteskaber og at sikre viden om ligestilling blandt etniske minoriteter kan det igen undre, at Dansk Folkeparti lægger stemmer til, at man nu nedlægger Videnscenter for Ligestilling.
I Videnscenter for Ligestilling arbejder man netop på at finde midler og ideer til, hvordan man kan forhindre tvangsægteskaber.
Man har udgivet et debathæfte, der hedder »Kan tvang være en æressag?«, som jeg står med her.
Man arbejder daglig med, hvordan man kan indoperere ligestillingsprincipper f.eks. i sprogundervisningen på sprogskoler rundtomkring.
Hvorfor støtter Dansk Folkeparti ikke sådanne initiativer?
Helle Sjelle (KF), 2002-04-19:
Ligestilling mellem mænd og kvinder betragtes nok af de fleste i dag som noget, vi næsten fuldt ud har opnået her i Danmark.
Det er da også rigtigt, at Folketinget ordnede den formelle side af den sag ved vedtagelsen af en ligestillingslov for mange år siden, og det er da også sandt, at der er nået mange gode og markante resultater på området.
Men spørgsmålet er, om vi blot kan læne os tilbage og konkludere, at vi har den fuldkomne ligestilling her i Danmark.
Den påstand kan nok ikke holde til en nærmere undersøgelse.
en meget markant underrepræsentation af kvinder på ledende poster i erhvervslivet.
Men også andre problemer bliver jævnlig belyst.
Derfor har Det Konservative Folkeparti modtaget ligestillingsministerens redegørelse og perspektiv- og handlingsplan med stor glæde.
For os er det positivt, at man ønsker at gøre noget ved problemerne.
Den er et godt udgangspunkt for at gøre noget for at skabe lige muligheder for mænd og kvinder i Danmark, noget, vi i Det Konservative Folkeparti kun kan støtte.
Vi er glade for, at man tager fat om problemerne med vold mod kvinder i hjemmet.
Det er et alvorligt problem, som der lægges op til at få gjort noget mere ved.
Volden mod kvinder i hjemmene er et af de sværeste og uhyggeligste problemer, fordi den ofte holdes skjult af alle inklusive de ramte kvinder i meget lang tid og derfor kan være svær at identificere.
Der er den stigende handel med kvinder fra Østeuropa til sexindustri og prostitution, som jo udgør en grov krænkelse af nogle af de mest grundlæggende menneskerettigheder.
Der er den sociale udstødning, hvor mennesker falder igennem det sociale system og ender på samfundets bund.
Meget tyder på, at den udstødning rammer mænd og kvinder forskelligt, og ligesom forskellene i mænds og kvinders sundhedstilstand bør det undersøges nærmere.
Det må være muligt at målrette hjælpen.
Der er fortsat en forholdsvis ringe repræsentation af kvinder på chefposter i erhvervslivet, og nu ved jeg godt, at man skal passe på med at sige, at der er for ringe repræsentation af kvinder i politik, når man er så privilegeret, som vi er i Det Konservative Folkeparti, og repræsenterer en gruppe, hvor ligestillingen er matematisk fuldkommen.
Men alligevel vil jeg gerne fremhæve, at der især i f.eks. kommunalpolitik er en markant underrepræsentation, som med tiden bør forsvinde.
Der er den tilbagevendende forskel mellem mænds og kvinders gennemsnitlige lønninger, hvor der venter et stort stykke arbejde, før det er løst, og der er behovet for at få skabt en bedre sammenhæng mellem arbejdsliv og familieliv via en øget fleksibilitet.
Og så må vi endelig ikke glemme at støtte kvinderne i udviklingslandene til at få nogle redskaber til en bedre liv.
Det har vi her i Danmark også et ansvar for.
I Det Konservative Folkeparti opfatter vi alt det her i planen som vigtige elementer i den fortsatte indsats for forbedringen af ligestillingen.
Derfor er vi også glade for den plan, som ministeren har fremlagt.
En meget stor del af det arbejde foregår dygtigt i kvindernes egne organisationer, men selv om vi gør meget selv, er det positivt og nødvendigt, at regeringen vil støtte den kamp.
Louise Frevert (DF), 2002-04-19:
Jeg fik jo ikke svaret fru Sophie Hæstorp Andersen før på spørgsmålet om Videnscenteret.
Det vil jeg hermed gøre og springe let og behændigt hen over hele diskussionen om tvangsægteskaber eller ej.
Jeg tror faktisk, at Dansk Folkeparti har gjort rede for det, og vi er også med i nogle af tingene i den nye integrationslov, så jeg tror ikke, det burde være nødvendigt at sige mere heroppefra.
Med hensyn til Videnscenteret mener vi, at selve Videnscenterets arbejde da sikkert har været ganske glimrende hen ad vejen, men det, spørgsmålet gik på, var, at arbejdet var spildt, og det tror jeg ikke det er, for jeg er sikker på, at ministeriet udmærket godt kan gå ind og varetage den opgave, som Videnscenteret har gjort.
Der er ressourcer nok i ministeriet til at kunne varetage det, og det materiale, man har opbygget, vil man kunne få nytte af i ministeriet.
Så jeg tror slet ikke, at det er spildt arbejde.
Tværtimod har det været strålende.
Det har været sådan, at der er blevet belyst nogle problemstillinger, ergo har det haft en mission, men det er ikke nødvendigt, at man har en enklave i sig selv til at varetage lige specielt dette lille, specifikke område.
Til fru Anne Baastrup vil jeg sige, at Dansk Folkeparti jo på nuværende tidspunkt har været med til at vedtage en finanslov for 2002, hvor vi har en aftale med regeringen om, at der skal være en pasningsgaranti, og hvis der er noget, der går galt, er Dansk Folkeparti altid, som jeg har sagt tidligere, parat til at gå ind og se på, hvilke initiativer vi kan tage for at gøre det bedre, for det er trods alt borgernes tarv, vi er her for at varetage.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-04-19:
Jeg kan forstå på fru Louise Freverts svar, at man generelt ikke ønsker at kommentere, at man støtter nedlæggelsen af Videnscenter for Ligestilling.
Det kan jeg sådan set godt forstå, for det er også en ret pinlig sag.
Man løser åbenbart et meget stort problem ved at gå i den retning, kan man nogle gange forstå
på Dansk Folkepartis retorik.
Jeg efterlyser nogle konkrete eksempler på: Hvad er det, Dansk Folkeparti vil gøre for at hindre tvangsægteskaber og sikre bedre ligestilling blandt etniske minoriteter, end det sker i dag?
Jørn Jespersen (SF), 2002-04-23:
Jeg vil gerne starte med at sige, at miljøministerens polemiske facon, hvor han har travlt med at lave motivtolkning hos os andre, hvor han gætter på, hvad der foregår i den socialdemokratiske folketingsgruppe, hvor han kommenterer folketingsmedlemmers humør og sådan noget, synes jeg ikke klæder miljøministeren, og jeg synes egentlig heller ikke, det er en minister værdigt med den facon. Så omkring det indholdsmæssige: Vi har jo ikke fået noget svar på, hvordan regeringen vil administrere skovbyggelinjer.
Det er jo det, der er problemet.
Jeg ville meget gerne se det her som en sejr, men vi har bare ikke fået noget svar på det.
Vi har ikke fået at vide, om udtrykket »aktuelle planer« betyder, at planerne kan dukke op om et halvt år.
Derfor er der bare tilbage at konstatere, at der ikke er kommet nogen afklaring på, hvad regeringen agter at gøre.
Miljøministeren og Venstres formand for Miljøudvalget har sagt én ting, og i dag siger nogle andre ordførere fra regeringspartierne noget andet.
Derfor er forvirringen indlysende, og den er selvskabt.
Jørn Jespersen (SF), 2002-04-23:
Det er bare, for at det indtryk ikke skal stå tilbage, at der ikke er ret mange, der bruger de danske skove.
Man kan sætte mange spørgsmålstegn ved og have mange diskussioner om, hvordan de forskellige opgørelser bliver lavet, men jeg bliver bare nødt til at sige, at hr. Ole M. Nielsens opfattelse af, at skovene ikke bliver benyttet meget, i hvert fald er meget subjektiv og bygger på en undersøgelse med et meget ringe stikprøvegrundlag.
Jeg holder mig mere til de oplysninger, der officielt er lagt frem om, at de faktisk bruges ganske meget, end til hr. Ole M. Nielsens ene enkelte oplevelse.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-23:
Jeg ved ikke, om vi helst skal plante øst eller vest for Storebælt, men jeg mener, vi skal plante begge steder.
Hvor mange mennesker kommer i skovene?
Jeg føler mig temmelig overbevist om, at folk ikke kommer der så meget, som de selv tror og har lyst til.
Det er så det, men skidt med det.
Jeg ved, at selv i bynære skove i Danmark er der faktisk rigtig god plads, og heldigvis for det, kan man sige.
Der er i øvrigt en anden ting, jeg glemte at kommentere, og det er de såkaldte naturskove, som jeg sådan set synes er en rigtig god idé.
Jeg vil bare sige, at jeg synes ikke, man forvalter ideen ordentligt, man følger ikke ordentligt op på den, og det må ministeren godt tage med hjem til sin styrelse og give videre.
Jeg mener, og jeg har kendskab til,
at man ikke følger op på de aftaler, man laver om private skove, der overgår til naturskovdrift, og det synes jeg er en skam.
Jørn Jespersen (SF), 2002-04-23:
Det troede jeg sådan set ikke han havde så meget imod, men lad det nu ligge.
Det andet er, at Kristeligt Folkepartis ordfører, hr. Ole M. Nielsen siger, at der ikke kommer ret mange mennesker i skoven.
Hvis hr. Ole M. Nielsen læser det forslag til skovprogram, som er kommet fra regeringen for nylig, er der en oplysning i det, som ikke er politisk digt, men en statistisk oplysning, nemlig at der i de danske skove årlig aflægges besøg i størrelsesordenen 55 millioner, og at 90 pct. af befolkningen besøger skoven mindst én gang om året, dvs. mange flere gange.
Så jeg tror nok, man må sige, at skovene er meget velbesøgte og udgør en meget vigtig rekreativ del af den danske befolknings fritids- og friluftsliv.
Men hvis jeg skal opfatte hr. Ole M. Nielsens bemærkninger om skovene i Jylland på den måde, at hr. Ole M. Nielsen mener, at vi skal bruge en større del af midlerne til skovrejsning øst for Storebælt, kan vi da godt snakke om det.