runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2006-03-14:
Jeg er hundrede procent enig.
Kampen for ytringsfrihed og menneskerettigheder gælder hele det politiske spektrum, hele paletten fra den ene yderlighed til den anden, selvfølgelig.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Det må sgu være ærgerligt – undskyld, jeg bander – at være oppositionspolitiker her i marts måned 2006.
Jeg synes, det var mere interessant, dengang jeg var i opposition til den daværende regering.
Man prøver at gentage en usandhed så ofte, at man gør det til en sandhed, men den sammenblanding har ikke fundet sted.
Den fandt ikke sted på det møde i tirsdags.
Der er ikke nogen forvirring om det, jeg har sagt, ikke andet end det, Berlingske Tidende har skrevet.
Der er ingen kobling imellem kulturkanonen og den politiske værdikamp, som er så vigtig for det danske samfund.
Man kan gentage det nok så mange gange, og man kan lave retoriske trick, hvor man prøver at spørge ministeren, om han vil lade være med at gentage det.
Så kan jeg blive ved med at sige til hr. Mogens Jensen, at den kobling ikke er der, og at den ikke blev foretaget på mødet i tirsdags.
Kulturkanonen står autonomt for sig selv som et fantastisk generøst projekt, og værdidiskussionen er en diskussion for sig selv, hvor jeg håber på, at vi også har en forbundsfælle i Socialdemokratiet, når vi vil bekæmpe udemokratiske strømninger i det danske samfund, også i Herning f.eks.
Mogens Jensen (S), 2006-03-14:
Det er jo desværre ikke kun folketingsmedlemmer, som lader sig forvirre.
Det er der mange der gør og altså også nogle af de medlemmer, der sidder i de her kanonudvalg, som på en eller anden måde føler sig taget som gidsler i en diskussion, som kulturministeren nu igen bringer op og skaber uklarhed om.
Derfor synes jeg, det er vigtigt.
Det er jo ærgerligt, at ministeren må stå her og gentage sig selv, men ministeren er åbenbart ikke klar nok i sine udmeldinger, og derfor vil jeg spørge, om det vil være sådan fremover, frem til, at den her kanon skal offentliggøres, at ministeren vil afholde sig fra at diskutere kulturkanonen i sammenhæng med kampen om kulturkamp, demokrati og værdier.
Jeg synes egentlig, at det er sådan en markering, vi har behov for at få fra ministeren her i dag.
Nu må det være slut med den her sammenblanding af kanon og værdikamp, og det må ministeren på en eller anden måde give håndslag på, så der nu bliver ro om den her sag.
Brian Mikkelsen (KF), 2006-03-14:
Der er ikke nogen sammenhæng.
Den historie må stå for Berlingske Tidendes egen regning.
Det har der ikke været, og det er der ikke.
Kulturkanonen er et helt andet projekt.
Det betyder så ikke, at vi ikke stadig væk har en diskussion omkring fundamentalistiske værdier kontra demokratiske værdier.
Det betyder ikke, at vi ikke skal være opmærksomme på, at der er kræfter i det her samfund, som ikke vil vores demokrati.
Senest så vi det i den meningsmåling i søndags, hvor en pænt stor del af den muslimske befolkning i Danmark støttede flagafbrændinger og ambassadebrændinger.
Det er klart, at det er sådan nogle diskussioner, som vi må tage.
Det er bare nogle andre diskussioner.
Man kan så spørge nok så tit, og jeg vil svare nok så meget det samme, som jeg har svaret fra dag et, men også sige, at det er underligt, at folketingsmedlemmer vil lade sig trække rundt med af en avis, som sammenblander nogle ting, der ikke har hold i virkeligheden.
Mogens Jensen (S), 2006-03-14:
Jeg synes også, det er beklageligt, at ministeren har givet anledning til, at der åbenbart er forvirring om, hvad ministeren mener, og der må være forvirring om det.
Og jeg vil ikke sige, at det er skønne ord, der bliver anvendt om ministerens håndtering af denne sag.
Så jeg synes, det er vigtigt, at vi får en udmelding her i Folketingssalen om, hvad ministeren mener.
Jeg vil godt spørge: Holder ministeren fast ved den erklæring, som ministeren gav den 30. september 2005, hvor ministeren sagde, at han ville afvise ethvert forsøg på at koble kulturkanonen sammen med den borgerlige værdikamp, som handler om fundamentalisme kontra demokrati?
Brian Mikkelsen (KF), 2006-03-14:
Jeg mener det samme, som jeg mente i september, som jeg mente i tirsdags, og som jeg mener i dag.
Der er en kulturkanon, som er autonom i forhold til den politiske diskussion.
Det har været min holdning fra dag et, det var min holdning dag to, og det er også min holdning i dag, dag tre.
Hvis man så vælger at ville misforstå det – eller som jeg sagde i september måned, så kunne man godt misforstå det, hvis man læste det på den måde, og derfor beklagede jeg jo, at der var de misforståelser – må jeg jo igen udtrykke, som jeg gjorde dengang, og som jeg gør i dag, at kulturkanonen for mig at se er en gave, som vi alle sammen bare skal gøre brug af, og som vil give en mulighed for at gå om bord i dansk kultur på et helt andet niveau, end vi har haft før.
Derfor anerkender jeg ikke den præmis, at man skal diskutere ud fra, at der er en sammenblanding.
Den sammenblanding har jeg ikke foretaget.
Hvis jeg ville, kunne jeg gøre det.
Som minister kan jeg jo sådan set diskutere, hvad jeg selv vil.
Men jeg mener ikke selv, at der er sådan en sammenblanding, for jeg mener, at det er to forskellige ting.
Mogens Jensen (S), 2006-03-14:
Men jeg synes, det er meget fint, at kulturministeren nu her, mens der er båndoptager på, og hvor det ikke foregår i en eller anden lukket læserkreds på Berlingske Tidende, får sagt, at det er kulturministerens udmelding, at der ingen sammenhæng er mellem kulturkanonen og ministerens opfattelse af kulturkampen, og at ministeren står ved den erklæring, den undskyldning, han gav den 30. september, for, at den sammenkobling kunne forstås på baggrund af ministerens landsrådstale.
Det synes jeg er klar tale.
Men det gælder altså både fundamentalisme på den ene og på den anden side, herunder partier, som ikke respekterer demokratiet i Danmark eller f.eks. racismelovgivningen.
Så det er en kamp mod fundamentalisme på begge sider af spektret.
Det håber jeg ministeren er enig i.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-03-14:
Jeg forstår, at kulturministeren stadig er af den opfattelse, at vi kan bruge kulturkanonen til at modvirke antidemokratiske tendenser i samfundet.
Det kunne jeg godt tænke mig at få uddybet.
Hvis man nu tager en meget berømt bog, nemlig »Kongens fald« af Johannes V. Jensen, så kunne jeg godt tænke mig at vide, hvordan indholdet i »Kongens fald«, beskrivelsen af Mikkel Thøgersens liv, jalousidramaet i bogen, den enevældige konge osv., kan bruges som modgift mod de antidemokratiske tendenser i det danske samfund.
Med andre ord: Hvordan kan alle de forskellige værker, der er samlet i den nationale kanon, helt konkret bidrage til at modvirke antidemokratiske tendenser?
Brian Mikkelsen (KF), 2006-03-14:
Det tror jeg såmænd heller ikke at Johannes V. Jensens »Kongens fald« kan – for øvrigt er det en fremragende roman – men kulturkanonen har heller ikke noget med det at gøre.
Kulturkanonen er en præsentation af de uomgængelige værker i dansk kultur, som de syv udvalg har ment er så uomgængelige, er så nødvendige som rettesnor for dansk kultur, at dem bør man stifte bekendtskab med.
Jeg kan ikke engang huske, om den er med på den litterære kanonliste inden for folkeskolen, den, der blev lavet for 2 siden som obligatorisk pensum.
Jo, det er den, kan jeg forstå på det hele.
Så kommer man jo til at læse den i skolen, og godt for det, for det er en spændende, fantastisk roman med en god skildring i.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-03-14:
Nu er jeg jo ikke den eneste, der så har misforstået, hvad det er, kanonprojektet skal bruges til.
Der er jo bl.a. 11 udenlandske ambassadører, der også misforstod det, kulturministeren sagde på landsrådets møde, og det tilkendegav de pågældende ambassadører bl.a. i et brev, der blev stilet til statsministeren, hvor man beklagede sig over de udtalelser, kulturministeren var kommet med.
I den sammenhæng vil jeg gerne vide, om kulturministeren er tilfreds med udviklingen i kulturkampens anden fase, og ligeledes vil jeg gerne vide, om ministeren agter at tage et møde med de ambassadører, som føler, at de er blevet trådt på med de udtalelser, kulturministeren er kommet med.
Bente Dahl (RV), 2006-03-14:
Ganske kort vil jeg gerne kvittere for ministerens imødekommenhed over for ændringen af det oprindelige lovforslag, L 74.
Dele af oppositionen anmodede om at få delt L 74 op i to, en økonomisk del og en del om præsters ansættelsesforhold, og det ønske har ministeren imødekommet.
Vi mener, det vil give god ro om debatten, idet der er kommet et oplæg fra Kirkeministeriet om rollefordelingen, opgavefordelingen mellem sogn, provsti og stift, og vi trænger til ro omkring den del af debatten.
Jeg konstaterer med tilfredshed, at der nu gives ro og rum for den gode debat om fordelingen af opgaver mellem de forskellige folkekirkelige institutioner og opgaveløsningerne som sådan.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Brian Mikkelsen (KF), 2006-03-14:
Kampen for demokratiske, pluralistiske værdier er altid vigtig.
Der må vi ikke lade os kue, vi må ikke lade os undertrykke, og den kamp er meget, meget vigtig.
Med hensyn til møder, så får alle, der beder om møder med mig, som regel møder, hvis det kan passes ind i kalenderen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-03-14:
Der er jo ikke noget i vejen for, at kulturministeren selv kunne tage initiativ til at mødes med de 11 ambassadører og på den måde være med til at gyde olie på vandene.
Så jeg vil gerne gentage mit spørgsmål: Agter ministeren at tage initiativ til, at der bliver et møde mellem kulturministeren og de 11 ambassadører?
Eller er det vigtigere for kulturministeren at holde gang i kulturkampen?
Brian Mikkelsen (KF), 2006-03-14:
Regeringen har et utal af forskellige aktiviteter, som fremmer integration, og som også fremmer demokratiske værdier.
De foregår jo under alle mulige forskellige ressortministres områder med det eneste formål at sikre den bedst mulige integration i det danske samfund og sikre de bedst mulige vilkår for alle danskere.
Jeg har jævnligt møder med udenlandske repræsentanter og med ambassadører, og folk, der beder mig om et møde, de får sådan set altid et møde.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-03-14:
Jeg vil gerne vide, hvordan kulturministeren så helt konkret kæmper for de demokratiske værdier.
Hvad er det for aktiviteter, som kulturministeren har sat i værk med henblik på at fremme de demokratiske værdier i det danske samfund?
Herunder: Har ministeren taget et møde med de ambassadører, som har kritiseret kulturministeren for det, der blev sagt på landsrådsmødet?
Grunden til, at jeg tager det frem, er selvfølgelig, at det må være et vigtigt element i et demokrati, at man som minister mødes med mennesker, som man er uenig med.
Brian Mikkelsen (KF), 2006-03-14:
Det sidste tror jeg nu nok er noget af en overfortolkning fra spørgerens side.
Jeg vil godt endnu en gang understrege, at kulturkanon ikke har noget at gøre med kulturkamp.
Kulturkanon er en enestående invitation til os alle sammen til at blive klogere på os selv.
Så mener jeg som konservativ minister i en borgerlig regering, at det er vigtigt, at vi kæmper for demokratiske værdier, men det er altså tilladt som minister, som politiker og som borger at have flere bolde i luften på en gang.
Så er det bare vigtigt, at de to ting ikke bliver blandet sammen, og det bliver de heller ikke.
Mogens Jensen (S), 2006-03-14:
Jeg tror, der er mange i den danske befolkning, mange kunstnere og også blandt dem, der har været involveret i den her kanon, og i hvert fald mange af os, der arbejder med kulturpolitik, som ikke rigtig forstår, hvad der er kulturministerens holdning i den her sag.
Derfor synes jeg, at det ville være fint, hvis ministeren kunne præcisere det her i dag, for der var et forløb i efteråret, hvor kulturministeren koblede kulturkanonen sammen med kulturkampens anden fase eller anden front, som han udtrykte det.
Så gik kulturministeren ud med en undskyldning og sagde, at det ikke var det, der var meningen.
Kan vi ikke få et klart svar fra ministeren?
Er der en sammenhæng mellem kulturkanonen og kulturkampen eller kulturfronten, som han beskrev det på landsrådsmødet, eller er der ikke?
Det synes jeg er det, som vi skal have et svar på.
Rune Lund (EL), 2006-03-14:
Det her handler overhovedet ikke om, at Enhedslisten er ligeglad.
Det handler faktisk om, at vi bekymrer os, at vi er bekymrede for, at man nu ser en udvikling, hvor der i stigende grad skal proppes medicin i fødevarer, herunder medicin i rugbrød.
Det her eksempel er jo ikke det eneste eksempel i EU, hvor EU sætter nogle standarder og tillader forskellige ting.
Det kunne også være kemikalier, vi kender det fra bromerede flammehæmmere, som forhindrer, at elektriske apparater går i brand, men som også er hormonforstyrrende og skader mænds sædkvalitet.
De er tilladt i EU, vi må ikke forbyde dem i Danmark.
Der er det, vi siger i Enhedslisten, at vi må føre en aktiv politisk kamp i stedet for bare at sætte os tilbage og sige: Jamen det må vi ikke, der er ikke noget, vi kan gøre, vi kan ikke udfordre systemet, og EU-domstolen siger jo også og sådan og sådan.
På den måde vinder man ikke nogen politiske kampe.
Man vinder en politisk kamp ved aktivt at gå ind og udfordre et system og sige: Her er der nogle regler, som vi er grundlæggende utilfredse med; vi vil ikke finde os i, at der bliver proppet medicin i danske fødevarer.
Det ville være en aktiv politik, og det ville være en politik, hvor man ikke er ligeglad, men hvor man rent faktisk bekymrer sig om, hvad det er folk propper i munden
både i Danmark og i udlandet.
Hermed sluttede forhandlingen om ændringsforslaget.
Afstemning
Ændringsforslaget vedtoges uden afstemning.
Lovforslaget som helhed sattes herefter til forhandling.
Ingen bad om ordet.
Afstemning
Første behandling 22/11 2005.
Der var stillet 9 ændringsforslag i betænkningen.
Uden for betænkningen var der ikke stillet ændringsforslag.
Lovforslaget og ændringsforslagene sattes til forhandling under et.
Forhandling
Brian Mikkelsen (KF), 2006-03-14:
Jeg ved ikke helt, hvordan jeg skal starte svaret på det her spørgsmål, for det her er jo en af de sager, som får lov til at flyve, når pressen bliver taget som sandhedsvidne.
Sagen er den, at det, der har været hele intentionen med kulturkanonen fra udvalgenes side, fra min side, fra de menneskers, der har beskæftiget sig med den, har været at give en invitation, en gave til den danske befolkning, til at gå om bord i dansk kultur.
Og der er ikke nogen sammenhæng mellem den politiske værdikamp om fundamentalistiske værdier over for demokratiske værdier og kulturkanonen.
På det møde i tirsdags på Berlingske Tidende, som spørgeren også henviser til, blev det slet ikke nævnt overhovedet som en sammenhæng.
Så altså, der er ikke fugls føde i den sammenligning.
For mig er kulturkanonen en invitation, en gave, noget, som skal stå afskærmet fra en almindelig politisk diskussion.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 88
Jeg forstår ikke helt spørgsmålet, for der er ikke nogen, i hvert fald ikke mig bekendt, der har sagt, at man ville bruge kulturkanonen som et våben imod nogen.
Det har jeg i hvert fald ikke set nogen steder.
Det, som jeg har sagt, er, at kulturkanonen er en invitation, en gave til alle om at gå om bord i dansk kultur – og den invitation er til alle.
Derfor har jeg valgt at gøre det, at vi oversætter kulturkanonen til de store indvandrersprog i Danmark – det er engelsk, det er tyrkisk, arabisk og serbokroatisk – så man får den introduktion, hvis man vil.
Igen: Det er frivilligt, om man har lyst til at gå om bord, og hvis man vil gå om bord, har man så den mulighed, ved at vi oversætter den til de sprog.
Kim Christiansen (DF), 2006-03-14:
Jeg er glad for, at vi har den samme positive indgangsvinkel til at bekæmpe det her problem.
Ministeren siger selv, at der er åbnet en ladeport, men jeg efterlyser stadig mere konkrete udmeldinger på, hvordan man så får lukket den her ladeport.
Det er da fuldstændig korrekt af justitsministeren at sige, at vi spørger rigspolitiet.
Men jeg tror, at de pågældende journalister, der har skrevet om det her de seneste dage, diverse it-eksperter og måske de unge mennesker selv har en større viden om, hvad der foregår på de her sider, end rigspolitiet nogen sinde vil få.
Derfor synes jeg, at det kunne være ret interessant, hvis vi kunne få noget konkret om, hvad vi gør.
Kunne justitsministeren forestille sig en lignende lovgivning i Danmark?
Lene Espersen (KF), 2006-03-14:
Jeg vil gerne indlede med at sige til hr. Kim Christiansen, at jeg ser med meget stor alvor på de her sager.
Det er overalt, der er let adgang til det, også for børn.
Problemet er bare, at lige præcis internettet åbner en ladeport for, at folk, der har disse meget ubehagelige pædofile tendenser, får en meget nem adgang decideret ind i det, man kunne kalde børneværelset.
De får adgang til at kunne kommunikere med børn via nettet.
Og jeg er selvfølgelig ligesom hr. Kim Christiansen meget optaget af, at når vi er på forkant med udviklingen med hensyn til internetudbredelse, skal vi selvfølgelig også være på forkant med udviklingen, når det gælder de strafferetlige værn.
Efter artiklen, der var i B.T. for et par dage siden, har jeg undersøgt, hvordan reglerne er, og vi har faktisk i Danmark i forhold til de lande, vi normalt sammenligner os med, meget vidtgående forsøgsregler, altså regler, der betyder, at vi kan straffe selv tidlige forberedelser til forbrydelser.
Ikke desto mindre må man sige, at det ikke er mange sager, der har været rejst.
Derfor har jeg nu bedt rigspolitiet om at beskrive problemets omfang og nærmere karakter med henblik på, at vi så kan se, om der er behov for at gøre mere, og jeg udelukker intet på forhånd.
Jeg vil dog gerne tilføje til sidst, at for mig at se er det her ikke en opgave, som politiet alene og vi som lovgivere kan løse.
Det er helt afgørende, at forældrene påtager sig et ansvar for at være opmærksomme på, hvad børnene foretager sig af chat på internettet.
Så forældrene bærer altså også et stort ansvar.
Kim Christiansen (DF), 2006-03-14:
Det, jeg ønsker at konfrontere justitsministeren med her i dag, er de artikler, vi har set i de seneste dages aviser om pædofiles kontakt til unge på internettet.
Jeg kan selvfølgelig læse mig frem til, at justitsministeren også ser det her som et problem, så jeg tror som udgangspunkt ikke, at vi er uenige.
Men det, jeg gerne vil fremtvinge i dag, er måske nogle tilkendegivelser af, at vi tager det her problem meget seriøst, og måske også at få justitsministerens syn på, hvordan vi kan bekæmpe det her problem, som tilsyneladende er meget stigende.
Lene Espersen (KF), 2006-03-14:
Hr. Morten Messerschmidt får nu alligevel et svar.
Jeg tror egentlig, at der i meget af substansen ikke er nogen uenighed mellem hr. Morten Messerschmidts synspunkt og det, som jeg har hørt at de fleste af Folketingets partier står for, nemlig at dommen har været en overraskelse, og at man skal passe på ikke at overfortolke den.
Men mit budskab var sådan set, at det ikke nytter noget bare at møde op og skælde ud og sige, at man er sur.
Man må gå konstruktivt til værks og sikre sig, at det her ikke får den effekt, som jeg kan høre hr. Morten Messerschmidt frygter, nemlig at det bare breder sig til alle mulige andre områder.
Måden at sikre, at det ikke sker, er ved at være konstruktiv, når der er rådsmøder, og sikre sig, at man har en kritisk tilgang til tingene.
Det vil jeg fortsat have til alle de spørgsmål, som bliver rejst i Rådet.
Der har jeg i hvert tilfælde tilkendegivet, at for mig er det helt afgørende, at hver gang der kommer en ny sag, så er den ikke bare en del af sådan en kæmpepalet, men hver sag må diskuteres grundigt.
Det er den bedste måde, vi holder styr på, hvordan udviklingen er i EU.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 85
Morten Messerschmidt (DF), 2006-03-14:
Det er simpelt hen for tyndt.
Man kan ikke bare stå og sige, at nu skal vi være positive, tage de lyserøde briller på og være glade, og i øvrigt henvise til, hvad Rådets juridiske tjeneste siger.
For Rådets juridiske tjeneste sagde præcis det samme i september sidste år.
Men alligevel traf EF-Domstolen den her afgørelse, som klart er i strid med den gældende forfatning og klart er i strid med det, som vi alle sammen ønsker, nemlig at vi ikke skal kunne få strafferet vedtaget ved flertalsafgørelser.
Der skal vi altså være enige.
Derfor er det simpelt hen for tyndt, hvis det er den danske justitsministers holdning, at vi ikke skal være for negative, at vi nu skal sætte os ned og prøve i en positiv stemning at komme videre.
Der er da afgørende årsager til, at man skal være skeptisk over for det her.
Jeg kan slet ikke forstå, at man som justitsminister kan sige, at nu skal vi bare være positive og glade, så går det nok alt sammen, når det, vi står over for, er en EF-Domstol, som udhuler den kompetence, som justitsministeren faktisk er sat til at forvalte.
Det er simpelt hen for tyndt, så jeg forventer ikke noget svar.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-03-14:
Det har jeg selvfølgelig forståelse for, og jeg vil også gerne i samme moment takke for, at ministeren har besluttet, at Danmark intervenerer i sagen på Rådets side.
Det synes jeg er helt naturligt, når man har at gøre med en EF-Domstol, som så groft og vedvarende tromler en mere centralistisk EU-model igennem end den, som befolkningerne helt klart ønsker.
Derfor kunne jeg godt tænke mig, at ministeren ville forholde sig til det rent principielle i, at man sender en forfatning til folkeafstemning, som falder i Holland og i Frankrig, men at der ikke er noget, der er ændret i EF–Domstolen, oppe i hovederne på EF-dommerne.
Der er der kun et mål, og det er at tordne videre i den retning, som forfatningen har udstukket.
Synes justitsministeren, at det er en acceptabel måde at regulere EU på?
Synes justitsministeren, at man kan kalde det et retssamfund, når man har at gøre med dommere, som entydigt implementerer dele af en forfatning, som befolkningerne har afvist?
Lene Espersen (KF), 2006-03-14:
Jeg vil sige til hr. Morten Messerschmidt, at jeg fuldt ud står ved det, jeg sagde i samrådet i oktober og også efterfølgende i de drøftelser, der har været, ikke mindst i Folketingets Europaudvalg, hvor også hr. Morten Messerschmidt har en plads.
Det er selvfølgelig klart, at den proces, jeg som medlem af Ministerrådet er inde i nu, er en løbende drøftelse, dvs. ministrene med formandskabet, Kommissionen og rådets juridiske tjeneste, om, hvorledes miljødommen skal fortolkes.
Jeg har ikke i dag nyt at føje til det, jeg sagde på samrådet, og det, som jeg også efterfølgende har redegjort for over for Europaudvalget.
Men jeg vil gøre hr. Morten Messerschmidt bekendt med, at jeg er kaldt i samråd om Kommissionens annullationssøgsmål vedrørende skibsforurening.
Når det samråd bliver afholdt, vil jeg have en mulighed for at kunne svare mere dybtgående på de spørgsmål, hr. Morten Messerschmidt stiller i dag.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-03-14:
Jeg vil tage udgangspunkt i det svar, som ministeren gav Europaudvalget i det åbne samråd den 14. oktober 2005, hvor vi diskuterede den såkaldte miljødom.
Da sagde ministeren, at der med dommen ikke var taget udtrykkelig stilling til, om det nu er sådan, at man på alle andre områder inden for det overstatslige samarbejde i EU kan vedtage strafferetsafgørelser.
Nu kan vi se, at Kommissionen har anlagt endnu en sag mod Ministerrådet, den sag, der har fået benævnelsen 440/05, hvor man på endnu et område forsøger at udvide EU's strafferetlige kompetence ved at gøre det muligt, at der kan træffes beslutninger om strafferet ved flertalsafgørelser.
Det er selvfølgelig fuldstændig uantageligt, at EF-Domstolen og Kommissionen fører en sådan linje, dels fordi vi i øjeblikket befinder os i en tænkepause, og dels fordi det simpelt hen ikke er en del af den traktat, som Danmark og andre lande har indgået.
Derfor vil jeg gerne have ministeren til at kommentere det sagsanlæg set i forhold til det, hun sagde den 14. oktober sidste år.