runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2003-05-28:
Jeg vil godt spørge, hvordan vi er havnet i en situation, hvor der i det hele taget er behov for at afskedige ældre medarbejdere i Danmark - altså det private kan være svært at styre, men inden for det statslige område. Hvis vi nu er enige om, at vi på sigt kommer til at mangle medarbejdere, var det så ikke bedre at investere i efteruddannelse og omskoling af de medarbejdere, så de kunne klare det, hvis det er et spørgsmål om teknologikrav eller andet.
I forbindelse med den nedskæring, der var som en direkte følge af regeringens politik, husker jeg en skovarbejder, som var ansat under Miljøministeriet i Skagen Kommune og havde været der i, jeg tror godt og vel 30 år; han havde aldrig fået klager over sit arbejde, udførte sit arbejde hver eneste dag og til alles tilfredshed.
Han var en af dem, der blev afskediget som følge af regeringens politik.
Han har aldrig fået svar på, hvorfor han skulle afskediges.
Det arbejde, som han lavede, bliver så ikke lavet mere.
Hvad var egentlig årsagen til det?
Det er jo dybt diskriminerende over for et menneske, som har stået op hver eneste morgen og passet sit arbejde.
Hvorfor var det, han ikke skulle komme og passe sit arbejde mere dér?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-05-28:
Nej, som jeg sagde før, er det faktisk nogle overvejelser, regeringen sidder og foretager i øjeblikket, og der må hr. Jan Petersen have tålmodighed, indtil regeringen har afsluttet sine overvejelser.
Nogle af overvejelserne vil blive offentliggjort i løbet af meget kort tid.
Det er de overvejelser, der er om incitamenter, tilskyndelser til at kunne blive længere tid på arbejdsmarkedet, hvis man har kræfter og lyst til det.
Et af forslagene har vi allerede debatteret i dag, nemlig muligheden for at belønne senere tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet via opsat pension.
Og der vil være en række konkrete modeller, som regeringen ikke i første omgang vil tage stilling til - det er et teknisk oplæg med en række forskellige muligheder - og så vil regeringen hen over sommeren vurdere dette oplæg og så komme med et politisk udspil i det tidlige efterår.
Jan Petersen (S), 2003-05-28:
Det er vældig godt, at regeringen har nogle overvejelser.
Kunne statsministeren ikke løfte sløret lidt for, hvad de overvejelser så handler om?
Jeg er jo bekendt med, at finansministeren allerede har skrevet lidt om, hvordan man personalepolitisk i staten bør gøre det, hvorefter vi så, at man alligevel målrettet qua den måde, styringen så foregår på, nåede et resultat, der viste, at netop dem på over 55 år alligevel blev afskediget og dermed, kan man sige, diskrimineret i forhold til, hvor mange der forholdsmæssigt var ansat.
Så kunne statsministeren bidrage lidt til den fortsatte positive debat om denne gruppes tilknytning til arbejdsmarkedet ved at løfte sløret for sine lidt nærmere overvejelser?
Hvad er det for konkrete håndtag, statsministeren og hans regering overvejer?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-05-28:
Hr. Bjarne Laustsen har da fuldstændig ret i, at man skal gøre, hvad man kan, med hensyn til efteruddannelse og omskoling.
For det er klart, at noget af det, der kan være problemet for de lidt ældre medarbejdere, er, at de ikke har den nyeste uddannelse inden for f.eks. betjening af ny teknologi, eller hvad det nu kan være.
Hvis man kan råde bod på det gennem efteruddannelse og omskoling, så er det uomtvisteligt et godt og effektivt redskab; deri er jeg fuldstændig enig med hr. Bjarne Laustsen.
Nu kalder hr. Ole Stavad det modkonjunkturpolitik.
Det er jo sådan en sædvanlig socialdemokratisk facon.
Vi tror ikke på, at man sådan kan finjustere konjunkturudviklingen, men man kan gøre nogle hensigtsmæssige og fornuftige ting, som vi f.eks. gør nu, hvor vi siger: Lad os fremrykke nogle bygge- og investeringsplaner, som måske alligevel skulle iværksættes i 2004. Hvis de kan rykkes frem rent praktisk, var det så ikke bedre at få dem afviklet allerede her i 2003, for vi forventer ny økonomisk vækst i 2004?
Så er det sådan set bedre at få noget af det rykket frem til 2003, hvor der måske er lidt mere kapacitet i bygge- og anlægssektoren.
Så det er det, regeringen overvejer at gøre.
Den slags praktiske og fornuftige foranstaltninger kan vi gøre.
Jan Petersen (S), 2003-05-28:
Det følger jo logisk så, at der tilsyneladende er en vis enighed om, at vi bør drøfte, hvad vi kan gøre for, at der bliver bedre vilkår for dem over 50 år på arbejdsmarkedet.
Og spørgsmålet, der følger, er så: Hvordan forhindrer vi så den diskrimination, som det for så vidt er dokumenteret også foregår inden for statens område, når der foretages afskedigelser?
»Hvordan vil statsministeren skabe et arbejdsmarked, der er mindre diskriminerende over for seniorer?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-05-28:
Til hr. Jan Petersen kan jeg jo sige, at jeg har forstået det sådan, at hr. Troels Lund Poulsens tanker har været inspireret af nogle ideer, som SiD's formand har været fremme med.
Og jeg lytter da interesseret til alle indslag i debatten, hvad enten de kommer fra SiD eller fra medlemmer af Venstres folketingsgruppe eller fra Socialdemokratiet eller andre steder.
Jeg vil bare gentage: Regeringen har ingen planer om at ændre i den aftale om efterløn, som blev indgået i efteråret 1998 mellem den daværende regering og den daværende opposition.
Jeg sad selv og forhandlede den med den daværende finansminister og har ingen planer om at ændre den - så meget mere, som at den virker.
Jeg bidrager gerne til at højne oplysningsniveauet, som også hr. Ole Stavad efterlyser det.
Jeg vil bare sige til hr. Ole Stavad, at det er forkert, når han påstår, at konsekvensen af regeringens politik er, at ledigheden vokser.
Det kan enhver regering komme ud for, men vi håber, at det er kortvarigt; vi håber, at der bliver ny økonomisk vækst næste år, og at beskæftigelsen bliver bedre, og prognoserne viser også, at det vil gå i den retning.
Så skal jeg bare sige til hr. Jan Petersen, som henviser til en tidligere Venstreformands udtalelser om efterlønnen:
Ja, de var meget klare, for Venstre gik i 1998 til valg på, at efterlønnen skulle ophøre med at eksistere i 2008.
Det kunne ikke komme overraskende for vore vælgere, for vi havde annonceret, at noget skulle ske, men det kom overraskende for Socialdemokratiets vælgere
, fordi den daværende statsminister havde udstedt en efterlønsgaranti, og til alles overraskelse skulle efterlønnen pludselig ændres.
Vi havde annonceret, at noget skulle ske, og det skete.
Socialdemokratiet havde garanteret, at intet måtte ske, og alligevel skete der noget.
Se, det er forskellen.
Men nu har vi indgået en aftale, og en aftale er en aftale, og den vedstår vi.
Derfor har regeringen ingen planer om at ændre i den aftale.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Stavad (S), 2003-05-28:
Jeg vil godt spørge statsministeren, om han ikke er enig i, at vi i hvert fald kan hjælpe hinanden med at bidrage til oplysningsniveauet i forhold til efterlønnen og efterlønsudviklingen, og om ikke statsministeren er enig med mig i, at vismændene faktisk har afleveret et meget vigtigt bidrag til analyserne.
Altså hvis vi går ind på side 65 og side 66 i Vismandsrapporten, fremgår det både i ord og i grafer meget, meget tydeligt, at fra efter vi i fællesskab lavede de sidste ændringer - justeringer eller reformer, kald det, hvad man vil - af efterlønnen, var der fra 1999 og frem til andet halvår 2002 et fald i frekvensen af dem, der søgte efterløn.
Vismændene viser meget tydeligt både i tal og i grafer, hvordan der skete en dramatisk ændring i forhold til dem, der søgte efterløn, da arbejdsløsheden begyndte at stige, og det må give os alle sammen et grundlag for at overveje de sammenhænge, som jeg går ud fra vi alle sammen er interesseret i kommer ud som en del af den her debat, så den kan foregå på et sagligt, oplyst grundlag.
Jan Petersen (S), 2003-05-28:
Det er jo kendt, at statsministeren indimellem i sine besvarelser vender tilbage og giver den tidligere regering skylden for det, statsministeren har med at gøre.
Jeg vil gerne fremsende - hvis ikke statsministerens bagland er i stand til det selv - et par eksempler på, hvordan statsministerens forgænger på partiformandsposten i Venstre udtalte sig om efterlønsordningen og dens fremtid.
Så jeg synes sådan set ikke, statsministeren skulle kaste med sten, når han selv bor i et glashus.
Men nu spørger jeg for tredje gang: Hvilke synspunkter har statsministeren på den udtalelse, hr. Troels Lund Poulsen
er kommet med?
Er statsministeren uenig i, at man bør sigte på 40 års anciennitet forud for, at man kan opnå efterlønsret?
Ole Stavad (S), 2003-05-28:
Den usikkerhed, der skabes ikke mindst af Venstrefolk, får mig så til at spørge: Vil statsministeren så tage initiativ til, at oplysningsniveauet både i Venstres folketingsgruppe og i den regering, han sidder i, bliver så meget højere, at man også bliver bekendt med de faktuelle forhold, som beskrives i vismandsrapporten?
Som det ene.
Og som det andet
: Vil statsministeren så ikke også erkende, at den politik, regeringen fører, gør det meget, meget svært at fastholde og sluse de grupper ind på arbejdsmarkedet med en fast tilknytning til arbejdsmarkedet, når man oplever, at konsekvensen af regeringens politik er, at ledigheden faktisk er steget ganske dramatisk de seneste måneder?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-05-28:
Så der er jo slet ikke tale om de der dramatiske fyringer, som man fra Socialdemokratiets side hele tiden prøver at fremstille det som.
Det er jo det, der er kendsgerningen.
Så spørger hr. Jan Petersen, om jeg ser en sammenhæng mellem debatten og så tendensen til, jeg tror, hr. Jan Petersen brugte udtrykket at hamstre efterløn.
Jeg har faktisk allerede været inde på det.
Nu er det jo ikke denne regering, der har bidraget til, at der kan være denne mangel på tillid til politikerne, for denne regering har jo som sit kendetegn, at hvad der er sagt før valget, det står vi ved, og det bliver gennemført efter valget.
Men vi kommer jo ikke uden om, at der i den foregående regerings tid var nogle beklagelige omstændigheder, bl.a. med tilknytning til efterlønnen, der godt kan have givet folk det indtryk, at der nogle gange er mangel på sammenhæng mellem det, politikere siger, og det, de så bagefter gør.
Det er på den baggrund, regeringen i øjeblikket overvejer initiativer, som har til formål bl.a. at tilskynde ældre, der har kræfter og lyst, til at blive længere tid på arbejdsmarkedet, og i den sammenhæng indgår bl.a. også overvejelser om en intensiveret seniorpolitisk indsats med henblik på at få både seniorer og arbejdsgivere til i højere grad at realisere mulighederne for en senere og mere gradvis tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet.
Og det er klart, at staten i den forbindelse som arbejdsgiver har et betydeligt ansvar.
Jamen jeg synes, det er meget rigtigt og vigtigt det, hr. Ole Stavad her fremhæver, at sådan almindelig oplysning om ordningens virkning kunne være på sin plads.
For sandheden er nemlig, at den aftale, der blev lavet i efteråret 1998, faktisk har haft den tilsigtede virkning.
Der er sket en udsættelse af tilbagetrækningsalderen.
Det er sket, sådan som det var hensigten.
Men som jeg også tidligere var inde på, bl.a. med henvisning til den Vismandsrapport, ser jeg, ligesom hr. Jan Petersen var inde på det, en vis sammenhæng mellem risikoen for ledighed og så tilgangen til sådan en ordning som efterlønsordningen.
Det billede, vi ser lige i øjeblikket, og som forhåbentlig er kortvarigt og bliver afløst af en ny konjunkturfremgang, må ikke sløre den kendsgerning, at den efterlønsordning, der i sin tid blev aftalt, faktisk har virket.
Jeg bidrager gerne både til folkeoplysning og anden form for oplysning, og når nu hr. Ole Stavad og jeg kan tage hinanden i hånden, håber jeg, at det kan være en beroligende faktor - man kan håbe.
Jeg vil så bare sige til hr. Bjarne Laustsen, at jeg ikke har sået nogen som helst tvivl om hverken efterlønsalder
eller folkepensionsalder
Vi har en klar aftale om, at folkepensionsalderen fra næste år er 65 år, og den står fuldstændig fast.
Det håber jeg da også kan finde støtte i Socialdemokratiet.
Jan Petersen (S), 2003-05-28:
Jeg takker for svaret, men statsministeren nåede ikke at svare på spørgsmålet vedrørende hr. Troels Lund Poulsens udtalelser og dermed også det spørgsmål, der handler om, hvorvidt det indgår i statsministerens overvejelser, når forliget er indfaset, at kræve 40 års medlemskab af arbejdsløshedskassen, forinden efterlønsadgangen opnås.
Det fører selvfølgelig også til et lille og afsluttende supplerende spørgsmål: Når nu Børsen i dag så venligt i øvrigt omtaler regeringens politik som et Kinder-æg og med de tal, regeringen har foran sig, vil statsministeren så bidrage til, at staten selv - og i forbindelse med kommuneaftalerne også kommuner og amter - anlægger en adfærd, der gør, at folk ikke bliver tvunget på efterløn?
Det forudsætter jo så, at statsministeren vil hjælpe med til, at vi får stoppet for fyringer i den offentlige sektor.
Tove Videbæk (KRF), 2003-06-03:
Jeg vil gerne kvittere for, at der i det seneste år er blevet vedtaget en del udmærkede nye initiativer på familieområdet, som gør det bedre at være småbørnsfamilie i Danmark.
Men på baggrund af det og i lyset af regeringens og De Konservatives udtalte ønske om at bryde den negative sociale arv og også De Konservatives omsorg for de udsatte grupper, begriber vi i Kristeligt Folkeparti ikke, at De Konservative ikke ønskede at støtte Kristeligt Folkepartis forslag om at styrke indsatsen for de udsatte familier.
Kristeligt Folkeparti ønsker, at de familier skal have den hjælp eller den behandling, de har brug for, så familien kan komme fri af deres alvorlige problemer, og så familien kan holde sammen.
Når De Konservative ikke vil være med til at styrke indsatsen for disse familier, som Kristeligt Folkeparti foreslog, hvad er det så, De Konservative vil gøre for disse udsatte familier?
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-06-03:
Nå, det er fru Pernille Blach Hansens hjemmeregneri, der har produceret de 133.000 kr. Så forstår jeg bedre sammenhængen, som jo er total mangelfuld.
Det hænger jo ikke sådan sammen, og det ved fru Pernille Blach Hansen også.
Med hensyn til hr. Erik Fabrins håndtering af frit valg-ordningen, jamen der er det klart, at vi ikke vil finde os i, at det offentlige, at kommuner kan gå ud og lave ubillig konkurrence i forhold til private.
Det er derfor, der er opstillet nogle præcise regler, så der er gennemskuelighed i prisfastsættelsen, så der er fair konkurrence mellem det offentlige og det private.
Det er god borgerlig politik.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-06-03:
Er det ikke problematisk, hvis det er det, der er konsekvensen af regeringens frie valg?
Det andet eksempel er faktisk helt korrekt, og fru Pia Christmas-Møller er meget velkommen til at efterprøve det.
Sorø Kommune får 150 mio. kr. i bloktilskud.
De bruger 2 mio.
Indtil nu er der 15 brugere, der har valgt et frit valg på hjemmehjælpsområdet.
Det vil sige, at de bruger 2 mio. kr., og der er 15, der har valgt det.
I år er det i hvert fald 133.000 kr. pr. bruger, som det koster at etablere et frit valg, uden at der er kommet en eneste ekstra hjemmehjælpstime ud af det.
Det er da bureaukrati.
Det er da ikke kvalitet i den offentlige service.
De 133.000 kr. kunne da have været brugt bedre.
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-06-03:
Det er simpelt hen ikke rigtigt, vil jeg gerne sige til fru Pernille Blach Hansen.
Mange af de penge, der indregnes på det her område, skyldes rent faktisk, at kommunerne nu er forpligtet til at udbetale erstatning for de timer, hvor hjemmehjælpen er udeblevet.
Det var jo ikke ligefrem det, der prægede Københavns Kommune, som i mange år underbudgetterede området ved simpelt hen at indbudgettere, at så og så mange procent af de tildelte hjemmehjælpstimer skulle den gamle alligevel ikke have.
Der var simpelt hen tale om indbudgetterede udeblivelser.
Man har simpelt hen sagt: Det kan ikke lade sig gøre
længere.
Nu er der et centralistisk krav om, at de ældre skal have erstatningstimer.
Så de 133.000 kr., som fru Pernille Blach Hansen hævder det koster at administrere frit valg-ordningen, skal hun længere ud på landet med.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-06-03:
Jeg er ked af at sige det, men det er altså noget sludder.
I Mandag Morgen den 31. marts er der en masse citater fra nogle borgerlige borgmestre, Venstreborgmestre, som allerede i forvejen har haft indført frit valg netop på hjemmehjælpsområdet.
Men for den samme ydelse, som de altså hele tiden har haft, tvinger regeringen dem nu til at betale
20 pct. mere, end de gør i forvejen
Der er ikke tale om, at de ikke har noget standardiseret på forhånd, og at man skal bruge en masse tid og penge på at få tingene op at køre; der er tale om kommuner, der i forvejen har et frit valg, men hvor regeringen centralistisk nu pålægger dem at give en bestemt pris.
Det synes jeg er meget problematisk.
Det andet, jeg også gerne vil foreholde fru Pia Christmas-Møller, er det samme, som fru Marianne Jelved var oppe med.
Kan det virkelig være rigtigt, at en kommune som Sorø som sagt bruger så mange penge på at administrere den her ordning, at hver eneste bruger af frit valg-ordningen på hjemmehjælpsområdet koster 133.000 kr. i administration, uden at det giver en eneste ekstra hjemmehjælpstime?
Det er ikke frit valg af hjemmehjælper; det er frit valg af bureaukrat.
Marianne Jelved (RV), 2003-06-03:
Det er dog et mærkeligt land, vi lever i.
Vil det sige, at fordi man kan komme hurtigere i behandling, så er der flere, der søger behandling?
Det var sådan, fru Pia Christmas-Møller begrundede, at ventelisterne stiger.
Ventelisterne stiger.
Jeg havde meget fornøjelse i gamle dage - det var før valget - af Venstres sundhedsordfører, hr. Jørgen Winther, som førte frem, at ventelisterne var på over 250.000.
De er endnu højere i dag.
Det er dog bemærkelsesværdigt.
Bureaukratiet omkring hjemmehjælp handler ikke kun om at udfylde en beskrivelse af, hvad det er, man leverer.
Det er et ekstremt bureaukrati, så man kan ikke være sammen med nogen borgerlige borgmestre, uden at de krummer tæer i skoene, vil jeg gerne understrege over for fru Pia Christmas-Møller.
Det handler om, at der er lavet en detaljeret styring af, hvordan kommunerne skal løse den her opgave, uden at nogen får mere for pengene - tværtimod.
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-06-03:
Fru Marianne Jelved kan altså ikke tilbagevise, at ventetiderne er faldet fra ½ år til 19 uger på 18 udvalgte operationsområder.
Det er også kendsgerninger, at lægerne hele tiden bliver dygtigere og dygtigere, at der hele tiden udbydes nye operationer og nye behandlingsformer, og at mennesker, der lider af de forskellige sygdomme, naturligvis søger behandling dér, hvor det kan lade sig gøre.
Det siger da også sig selv, at man da egentlig er lidt ligeglad med, hvor mange der er på en venteliste, bare man kan blive behandlet hurtigt og effektivt.
Det er sådan set det afgørende, som vi vel at mærke har haft held til at få sat i bevægelse i den rigtige retning. Vi står ikke og siger, at alt er løst, og at alt er fryd og gammen.
Tværtimod sagde jeg i min ordførertale, at vi har fået godt fat, men meget mere skal til.
Med hensyn til bureaukratiet ude i kommunerne siger det sig selv, at der kræves en investering, en engangsinvestering, når en ny ordning skal introduceres.
Sådan er det.
Når det har været så relativt dyrt i mange kommuner, skyldes det jo, at man rent faktisk ikke i forvejen har haft de kvalitetsstandarder, som man skulle have haft.
Det er en kendsgerning.
Jeg er sikker på, at ordningen med frit valg vil blive til glæde både for de ældre og for kommunerne ...
Jeg er fuldt opmærksom på, at der er flere, der søger behandling i det offentlige sygehusvæsen nu under indtryk af, at man faktisk kan komme til relativt hurtigt.
Ventetiderne er på en lang række operationsområder bragt markant ned.
Oplevelsen er, at vi på en lang række områder har fået løftet sygehusområdet markant.
Faktisk er det på visse områder så markant, at folk bliver indkaldt hurtigere, end de er parate til at komme ind. Sådan er det, vil jeg gerne sige til fru Marianne Jelved.
Med hensyn til frit valg på hjemmehjælpsområdet er det da meget sigende, at det koster penge at gennemføre det her. Det betyder jo, at man åbenbart mange steder ude i kommunerne ikke har haft de kvalitetsstandarder, som man tidligere rent faktisk havde en pligt til at udarbejde.
Hvis de lå der, ville der jo ikke være det store bureaukrati med at udforme priser og omkostninger.
i kommunerne.
Det er der ikke to meninger om.
Marianne Jelved (RV), 2003-06-03:
Jeg vil også gerne blande mig i reaktionerne på fru Pia Christmas-Møllers ordførertale, som på mange måder var udmærket, men som jo virkelig har nogle sorte pletter - meget sorte.
Nu tager jeg en og en halv.
Ved fru Pia Christmas-Møller, at ventelisterne stiger og stiger?
Jeg hørte lige, at fru Pia Christmas-Møller havde gjort det til en æressag for Det Konservative Folkeparti at bekæmpe ventelisterne.
De stiger og stiger.
Frit valg er jo også blevet et mantra for mange.
Jeg er såmænd lige ved at begynde at holde af det; man kan lige så godt vænne sig til det.
Men det er dog trist, at regeringen har brugt en måde, som bureaukratiserer, så det er helt utroligt, og så vi heller ikke får noget for pengene.
Sorø Kommune tager jeg bare som et eksempel: 1,5 mio. kr. af bloktilskuddene for at give frit valg på hjemmehjælpsområdet.
Der er brugt 2 mio. kr. for at udføre
det bureaukrati og ansætte dem, der skal administrere bureaukratiet.
Det vil sige, at det koster kommunen ekstra penge at give den valgfrihed mellem en privat ansat og en offentligt ansat hjemmehjælp.
Er det svaret på prioriteringer?
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-06-03:
Nu ved hr. Villy Søvndal jo lige så vel som jeg, at dagtilbud henhører under det kommunale område, og derfor er der selvfølgelig variation fra kommune til kommune, men i alt overvejende grad skyldes den budgetmæssige ændring, at børnene blev ældre og derved kom i folkeskolen, og derfor skulle pengene bruges dér.
Det var simpelt hen baggrunden.
At der har været enkelte kommuner, der har brugt anledningen til at skære ned, kan ikke afvises.
Men dér må man tage fat lokalpolitisk, for det er ikke en konsekvens af regeringens politik. Hr. Villy Søvndal kan ikke gøre en vækst til minusvækst. Der er lagt op til en vækst i kommunerne, en realvækst på 0,7 pct.
Det er en stigning, som giver mulighed for øget service.
Vi vedgår fuldt og helt, at den øgede service skal finde sted på prioriterede områder.
Men her er de udsatte grupper et højt prioriteret område for regeringen.
Det har det været fra dag 1, og det vil det fortsat være.
Det spørgsmål vil fru Videbæk få besvaret, når handlingsplanen om, hvordan vi strategisk forestiller os at kunne bryde den negative sociale arv, kommer her i juni måned.
Der vil der være flere konkrete eksempler.
Nogle af de ting, vi jo har taget hånd om, er at gøre en hurtig indsats i forhold til de familier, der svigter omsorgen for deres børn, at give mulighed for, at det nære netværk kan fastholdes, sådan at børn også kan blive bragt til bedsteforældre.
Vi prøver altså at understøtte de naturlige netværk, der er i den konkrete familie.
Der skal mere til, det skal der, men jeg er sikker på, at Kristeligt Folkeparti vil blive indkaldt til forhandlinger, når socialministeren har fremlagt sin strategi for en indsats imod den negative sociale arv.
Der vil komme en række konkrete eksempler i den handlingsplan.