runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-07:
Prioriteret strøm, det er jo vedvarende energi.
Men det er desværre så også biomasse.
Men det er jo den måde, hvorpå man definerer det, o.k. Men så sker der jo noget andet.
Jamen det kunne jo godt være, at hele verden bestod af lokalt produceret prioriteret strøm.
Det er den ene del af diskussionen, ja.
Men dertil kommer jo så, at der er anden strøm, ikke sandt, hr. Martin Glerup?
Men jeg kan da sagtens bekræfte, at prioriteret strøm har eksisteret siden lov nr. 486.
Det er et faktum, ja, og det indeholder ikke a-kraftstrøm, nej, det er jeg udmærket orienteret om, og hr. Martin Glerup nikker.
Ja, sådan er det, men desværre er al strøm ikke prioriteret strøm.
Det næste, til fru Anni Svanholt, er markedsåbningen.
Jeg kan forstå, at i hvert fald den del af SF, som fru Anni Svanholt tilhører, ikke helt har overgivet sig til markedet endnu.
Man beklager markedsåbningen.
Men jeg må så også konstatere, at på intet tidspunkt - på intet tidspunkt - under det her forhandlingsforløb har SF ønsket at gøre brug af det grønne flertal, end ikke som en trussel over for de sorte kræfter, og det er det, der er dybt beklageligt, for derved er fru Anni Svanholts stemme heller ikke kommet til at arbejde, og det er den tragiske del, i det politiske spil.
Anni Svanholt (SF), 1999-05-07:
Jeg kan og vil gerne berolige hr. Søren Kolstrup i forhold til markedsåbningen.
SF er naturligvis ikke tilhænger af en fuld og hel markedsåbning, men i sådan et forlig her, jamen der får vi jo så noget, og andre skal også have noget.
Men bemærk så, hr. Søren Kolstrup, at det er en meget, meget kontrolleret åbning, og det forhold, som også hr. Martin Glerup lige bragte ind, at en meget, meget stor del er prioriteret strøm, som skal afsættes, og det bliver en stigende andel.
Og måske lagde hr. Søren Kolstrup også mærke til, hvad Børsen skrev lige dagen efter, at aftalen var indgået.
De skrev: »Man kan til nød forstå, at SF og Auken har grund til at juble over de nye kvoter og CO2-afgifter, som ifølge Danske Elværker sætter en effektiv begrænsning for eksport af dansk strøm.
Men at V og K kan leve med højere priser, nye afgifter og elværkernes eksport begrænset til sølle 250 mio. kr. i stedet for 1 mia. kr., som er deres potentiale, er noget af en gåde. V og K skylder nu at forklare, hvad de egentlig mener med liberaliseringer.«
Det er opfattelsen af dét.
Martin Glerup (S), 1999-05-07:
Ja, nu skal man selvfølgelig ikke være alt for skrap ved hr. Kolstrup.
Det kunne jo være, vi skulle lege sammen en anden gang.
Men jeg vil alligevel gentage mit spørgsmål, og det er, hvorvidt jeg har ret i, at a-kraft ikke er en prioriteret elkilde her i Danmark.
Men sandheden er jo, at meget af vores elproduktion er bundet til kraftvarmeværkerne, til industriel kraftvarme, til vedvarende energi, vindmøller, til biomasseanlæg osv., og det går alt sammen forud for alt andet, man kan komme med.
Så derfor synes jeg, det er en lidt plat argumentation, det dér med a-kraft; den kunne jeg godt være sparet for, hr. Kolstrup.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-07:
Men hvor er det, diskussionen ligger henne?
Den ligger i, hvorvidt det er muligt at frembringe den nødvendige produktion af vedvarende energi.
Det er dér, vi har en diskussion, og noget andet, vi har en voldsom diskussion om, er, at det overhovedet bliver muligt, at man inviterer til, at mere og mere strøm kommer ud på rejse.
Det er dér, de to store diskussionsflader har ligget.
Hvorvidt markedet kan være i en god sags tjeneste, markedskræfterne.
Men den frie kapitalakkumulation kan ikke være i en god sags tjeneste.
De står i direkte modsætning til grøn og social politik.
Derimod kan vi opleve det pudseløjerlige, at forudsætningen for, at en fri markedsmekanisme kan virke, er et brud med markedskræfterne
Det er jo en spændende debat at tage
Jeg kan fortælle
fru Anni Svanholt, at Enhedslisten på intet tidspunkt har misundt SF, at de har accepteret den totale markedsåbning. Den har vi ikke villet røre med en ildtang, tværtimod.
Vi har ikke følt os dårligt tilpas.
Vi har sagt, vi var til rigtig meget, der var bare én vare, vi ikke kunne levere.
Der var én eneste vare, vi ikke kunne levere, som det hedder i SF's sprog, og det var et ja til yderligere markedsåbning.
Vi sagde, og det har vi sagt mange gange både til SF og regeringen: O.k., o.k., vi har fået en markedsåbning; den er vi uenig i, men vi vil ikke være med til en overflødig markedsåbning.
Det er, hvad vi har sagt hele tiden, og vi vil gerne ved først givne lejlighed yderligere fjerne den eksisterende markedsåbning. Men det er, hvad vi har sagt.
Vores påstand er: Desværre mangler midlerne.
Anni Svanholt (SF), 1999-05-07:
Ja, det er jo indlysende, at det jo er utrolig svært for Enhedslisten og hr. Søren Kolstrup.
Det virker lidt som den forsmåede bejler, som jo altså gerne vil være med og byder sig til, også her til sidst, og det er jo fint nok.
Men det er jo noget med at melde sig i tide og med noget, som kan bruges til noget, for at man kommer med.
Men at Enhedslisten så også synes, at det er så negativt, det her, er jo underligt og meget uforståeligt; at Enhedslisten er blevet så sortseende et parti, så man ikke engang kan se de grønne fremskridt, der er i elreformaftalen og nu i lovgivningen, at man nærmest undsiger alle de grønne fremskridt, der er, som er fakta og ubestridelige: en energisparelov, og det store gennembrud mere og mere for den grønne strøm, at vi får prioriteret så meget strøm, så der faktisk ikke bliver ret meget tilbage af den sorte strøm, og at det bliver en grøn omstilling.
Det er det, hr. Søren Kolstrup undsiger her.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-05-07:
Fru Aase D. Madsen skruer sig jo vældig højt op og taler om, at nu spiller man hasard med en hel sektor, og at det er et spørgsmål om liv eller død.
Jamen er fru Aase D. Madsen ikke klar over, at sådan er liberalismen og kapitalismen?
Man kan altså dø.
Hvis man ikke producerer effektivt og omkostningsbevidst nok, kommer der nogle andre og slår en ud, og så går man konkurs og nedenom og hjem.
Det gælder produktionen af jordbær, gulerødder, plasticspande, betonelementer til Storebæltsbroen og andre steder, og nu kommer det altså også til at gælde produktionen af elektricitet.
Liv eller død.
Men det er jo det, der gør, at et samfund som det danske, som grundlæggende er baseret på fri konkurrence og nu bliver det endnu mere, er så rigt.
Er fru Aase D. Madsen ikke klar over, at sådan fungerer det altså?
Det er et spørgsmål om liv eller død, og kunne vi også få den mekanisme lidt mere ind i f.eks. den offentlige sektor med mere konkurrence også dér, så kunne vi blive endnu rigere, for så kunne vi for færre skattepenge få det samme i offentlige ydelser.
Liv eller død - det er vejen frem.
Anni Svanholt (SF), 1999-05-07:
Netop spørgsmålet om forholdet til grundloven og forbrugernes situation, forbrugernes indre værdier i hele elsektoren
er et centralt spørgsmål.
Jeg er meget tilfreds med, at der er lavet en vurdering fra Justitsministeriets og fra Kammeradvokatens side, og at miljø- og energiministeren i dag fastslår, hvordan forholdet er: at der ikke kan rejses nogen tvivl.
Sådan skal det naturligvis være.
Når jeg så hører hr. Peter Hansen-Nord her i dag, kan jeg være meget i tvivl, hvilket ærinde hr. Peter Hansen-Nord egentlig er ude i.
Det lyder lidt for mig, som om hr. Peter Hansen-Nord taler med to tunger pakket godt ind i den store bekymring for, at der ikke gøres noget for, at der ikke sker noget i forhold til grundloven.
Det ville være dejligt at høre helt præcist, om det reelt er det forhold.
Selvfølgelig skal Folketinget ikke foretage sig noget ulovligt eller noget, der kan krænke grundloven osv., men jeg hører lidt et eller andet sted, at det også handler om noget andet, som er stærkt fremført fra elværkernes side.
Svend Auken (S), 1999-05-07:
Den garanti vil jeg gerne give, og jeg tror, at hr. Hansen-Nord simpelt hen ikke kender måden, som man arbejder på i det lovforberedende arbejde, hvis han tror, at vi eksempelvis fra Miljø- og Energiministeriet kan diktere det svar, der kommer fra Justitsministeriet.
Vi blev af forligspartierne bedt om at få et notat, og jeg tror, at folk, der har været med i lovforberedende arbejde, vil give mig ret i, at det er sjældent, man får en så klar, så utvetydig udtalelse.
Det er den, jeg holder mig til, og derfor kan jeg besvare hr. Hansen-Nords spørgsmål bekræftende.
Der er efter regeringens opfattelse ikke tale om brud på grundloven eller indgreb i ejendomsretten her.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-05-07:
Jeg siger tak til fru Aase D. Madsen for lejligheden til at komme på talerstolen igen, for jeg fik ikke gjort nok ud af juraen, som jeg afsluttede mit indlæg med.
Jeg anser stadig væk juraen for at være et ganske betydeligt emne i behandlingen af de her forslag, også når vi skal videre i forhandlingerne.
Nu må jeg sige, at Justitsministeriet jo er en del af regeringen, og jeg har også med stor interesse læst deres responsum, og jeg har også set de supplerende kommentarer fra Kammeradvokaten.
Jeg må stadig væk sige, at jeg ikke er tilfredsstillet med det, der foreligger.
Jeg ønsker, og jeg vil, at vi nu går i gang med en række supplerende spørgsmål på det juridiske område, og jeg vil have fuldstændig sikkerhed for, at vi ikke skal ind i et 150-års-jubilæumsår for den danske grundlov og have en sag, som ligger for klart.
Ministerens bedste overbevisning er ikke tilstrækkelig for mig.
Jeg har ikke fået ministeren til helt klart at sige til mig: Dette er ikke i strid med grundloven Peter Hansen-Nord, vi krænker ikke nogen eksisterende ejendomsret.
Aase D. Madsen (DF), 1999-05-07:
Men får det så ikke de røde blinklys til at lyse og alarmklokkerne til at ringe ganske alvorligt?
Jeg vil da her gerne sige, at jeg ved, at i Retsudvalget har der her for nylig været en sag om isolationsfængsling, og her var et flertal i udvalget uden om ministeren tilsyneladende for, at man bad ministeren om at tage forslaget tilbage og lade det oversomre, fordi det var så kompliceret.
Kan vi dog ikke få sådan en ordning her med hensyn til energireformen?
F.eks. er det jo ikke demokratisk, når man sender sådan et forslag ud til høring med få dages varsel.
Jeg ser, at ministeren får sådan lidt opstød af en eller anden slags og ryster på hovedet, men det mener nu altså de involverede parter, og jeg giver de involverede parter ret.
Når de mener sådan, er det så ikke deres demokratiske ret, at vi gør det om igen på baggrund af alle de mange urimeligheder, der ligger i det her forslag?
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-07:
Jeg kan nok ikke undlade at gøre en bemærkning til den sammenligning, som hr. Peter Hansen-Nord gjorde til PET-sagen, hvor regeringen og statsministeren har lovet at vende enhver sten.
Jeg synes ikke ligefrem, at det er modellen at gøre det efter, for så bliver der vist ikke vendt ret mange sten og vist heller ikke med Venstres hjælp, hvis jeg sådan husker den sag ret, men det er så en anden sag. Jeg vil godt sige, at jeg er enig i det synspunkt, at det er vigtigt, at vi nu prøver at kigge endnu en gang på høringssvarene som sådan.
Jeg har et konkret spørgsmål til hr. Peter Hansen-Nord i forbindelse med den også principielle debat om handelen med CO2-kvoter, som hr. Hansen-Nord og Venstre lægger så meget vægt på, og som vi også fra Kristeligt Folkepartis side gerne vil fremme.
Er hr. Peter Hansen-Nord alligevel ikke på det punkt enig i - hvor gerne han end ønsker, at miljø- og energiministeren rejser rundt i hele verden for at fremme også den sag - at vi mangler nogle grundlæggende mekanismer, nogle Kyotomekanismer, der kan sikre, at vi kan drive en CO2-kvotehandel på nogle betingelser, hvor der ikke er nogle lande, der kan springe over, hvor gærdet er lavest, fordi vi ikke rigtig har opfundet bogholderisystemet endnu?
Martin Glerup (S), 1999-05-07:
Jeg synes, det er vigtigt at understrege, at vi skal bibeholde balancen i reformen, og at tingene er skåret skarpt ud i pap i forbindelse med lovgivningen er vel naturligt nok, så man ligesom opretholder den balance, vi er blevet enige om.
Men jeg forstår ikke rigtigt, at vi ikke skulle have lyttet til aktørerne på banen, for jeg mener faktisk, at vi har haft en livlig kontakt med alle aktører inden for området, og som miljø- og energiministeren sagde, fik
reformen jo sådan set en god og positiv modtagelse; men det er rigtigt, som den tidligere svenske finansminister Kjell-Olof Feldt sagde engang, nemlig at dramaet jo ligger i detaljen.
Derfor vil jeg da sige, at vi er meget indstillet på den dialog hen over bordet.
Socialdemokratiet møder gerne op og snakker med alle og enhver, der vil snakke med os.
Vi står til rådighed nat og dag for at få klaret de her ting.
Aase D. Madsen (DF), 1999-05-07:
Ja, jeg må sige, at jeg bliver noget forbavset, når jeg hører hr. Peter Hansen-Nords tale, for hr. Peter Hansen-Nord siger, at det er også så forfærdeligt med alle de her bemyndigelser, men jeg vil bede så mindeligt om, at vi i Energiudvalget bliver inddraget i alle disse 40 bemyndigelser og udformning af disse. Så siger hr. Peter Hansen-Nord, at der intet overblik er, og så remses der en hel række ting op, der intet overblik er over.
Må jeg have lov til at spørge hr. Peter Hansen-Nord, om ikke vi i den forbindelse må sige, at Lovkvalitetsudvalget har gjort sit arbejde forgæves?
Hvis denne lovgivning skal køre igennem på de præmisser, som hr. Peter Hansen-Nord har udtalt her fra talerstolen, og som vi alle sammen kan læse os til i høringssvaret,
så vil jeg have lov til at sige, at så har dette udvalg levet forgæves.
Lad os dog lade dette overslag overvintre - eller oversomre, må jeg hellere sige for at være på den sikre side, så det kan lade sig gøre.
Det skal hastes igennem for at få milliarderne væk fra statskassen.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-07:
Jeg skal takke hr. Peter Hansen-Nord for den ædruelige tale og ønske til lykke med det flotte resultat.
Jeg vil gerne have, at hr. Peter Hansen-Nord så også kan bekræfte, netop fordi han har haft en så kølig og nøgtern adgang til de her forhandlinger, om det ikke er korrekt opfattet, at man nu uhindret kan forøge CO2-udledningen ved stigende efterspørgsel.
Endelig det sidste: Hr. Peter Hansen-Nord taler om forsyningspligten.
Her vil jeg gerne have, om hr. Peter Hansen-Nord kunne fortælle lidt mere om, hvordan og hvornår han ønsker, at den skal komme ud i fuld konkurrence, og om det i givet fald har været noget, der også har været drøftet i forligskredsen.
Svend Auken (S), 1999-05-07:
Jeg synes, det er rigtigt af hr. Hansen-Nord at bringe det spørgsmål ind på nuværende tidspunkt.
Juraen i denne her sag har været gransket meget, meget nøje.
Vi har brugt - som hr. Hansen-Nord sagde det - Kammeradvokaten i alle faser af arbejdet med udformningen af lovgivningen netop for at sikre os uafhængig rådgivning, ikke bare til glæde for regeringen, men også til glæde for forligspartierne.
Det omstridte punkt vedrører netop det, som hr. Hansen-Nord har været inde på, nemlig spørgsmålet om den omregulering eller præcisering af ejendomsforholdene i sektoren.
Der er efter min bedste overbevisning efter at have læst et fuldstændig utvetydigt responsum fra Justitsministeriet og efter en viden om, at ikke bare har vore regnedygtige jurister, men også Kammeradvokaten deltaget i arbejdet, ikke skygge af tvivl om, at der ikke er et grundlovsproblem i relation til den reform her.
Så den garanti kan jeg give.
Efter min bedste overbevisning, med alt, hvad jeg ved, og med alt, hvad der er gjort, er der ikke noget problem.
Jeg mener endda, at vi ikke engang er i nærheden af en gråzone i det her spørgsmål; men det er jo ikke det samme, som at jeg kan give en garanti for, at der ikke er nogen, der vil anlægge sag mod staten. Det kan vi ikke, og jeg vil altså advare hr. Hansen-Nord om at blive bange for sin egen skygge.
Vi har truffet nogle afgørelser, vi vil have et frit marked, hvor der skal konkurreres på, hvem der er dygtigst, og ikke hvem, der kan tage store værdier med sig i bagagen og have en fordel frem for andre.
Det er det afgørende, og det er der nogen der ikke bryder sig om, for den konkurrence er benhård, det ved vi.
Jeg tror, at megen af den uro, vi mærker nu, som jo står i en stærk kontrast til den positive modtagelse, reformen fik, da den kom, hænger sammen med, at det gradvis er gået op for aktørerne, som hr. Hansen-Nord kalder dem, hvor vanskelige forhold de egentlig får på dette konkurrencemarked.
Det er det, vi skal koncentrere os om.
Jeg skal nok svare på de øvrige spørgsmål, men det var vigtigt for mig at få sagt her, at efter min bedste overbevisning er der ikke problemer i relation til det juridiske.
Og jeg har prøvet at læse det responsum, som danske elværkers forening har afgivet, og med al ære og respekt: Det har ikke forstyrret min nattesøvn.
Martin Glerup (S), 1999-05-07:
Det er sådan, at man allerede flere steder har taget forskud på fornøjelserne.
Man har fået lavere elpriser på en række
områder på grund af, at der blev lukket op for nogle store virksomheders mulighed for at købe andre steder end hos en monopolproducent, og for de almindelige forbrugere kan man se, at fra 1994 til 1998 faldt elektricitetspriserne i Danmark med 12 pct., altså i de 4 år fra 1994 til 1998, og jeg tror, at det prisfald utvivlsomt vil fortsætte, når vi får virkningen af den her reform fuldt igennem.
Aase D. Madsen (DF), 1999-05-07:
Jeg håber, at hr. Martin Glerup ser lidt længere end til vindindustrien og også ser på det øvrige erhvervsliv, og jeg håber også, hr. Martin Glerup har hørt den forsker fra Risø, der sagde, at om 30 år står alle vindmøller måske stille, for så er teknologien forældet.
Så talte hr. Martin Glerup også varmt for de billigere elpriser, der skulle komme ud af alt det her.
Så vil jeg gerne spørge hr. Martin Glerup: Hvor meget falder den almindelige forbrugers elregning?
Er det ikke sådan, at de store vedvarende energitilskud, som førhen blev betalt af finansministeren, nu bliver flyttet over på elregningen, uden der sker en tilsvarende nedgang i det, man normalt betaler ind i sine skatter?
Det vil sige, man betaler stadig væk de samme skatter, men tilskud til den vedvarende energi skal nu betales direkte over elregningen.
Martin Glerup (S), 1999-05-07:
Det er klart, at så længe Socialdemokratiet er en del af det her Folketing, vil vi kæmpe for at opretholde de miljømålsætninger, som vi har indgået aftale om, og det burde være den bedste garanti for hr. Søren Kolstrup, at vi er her til at varetage nogle af de interesser, som hr. Søren Kolstrup ikke har stemmer nok til at klare selv.
, hvis jeg har misforstået organisationsproblematikken.
Det er klart, at CO-industri har nogle synspunkter på det her, og jeg må sige, at jeg ikke er enig i de konklusioner, de når frem til, for det er jo sådan - og det glemmer man tit - at andre lande i Europa jo har de samme Kyotoforpligtelser, har forpligtet sig til at reducere CO2-udledningen, ligesom vi har, og det er klart nok, at hvis Danmark med 5 mio. indbyggere troede, at vi kunne løse alle verdens problemer, så troede vi fejl.
Derfor er der det internationale samarbejde, og derfor er der Kyotoforpligtelserne, som hele Europa har påtaget sig.
De foreligger stadig væk, og det kræver, at de andre lande går i samme retning som os.
Og derfor er det en fordel for os, at vi tager hele den her situation offensivt.
Vi kan se med vindmølleindustrien, at det blev en kæmpe fordel.
På mange andre energiteknologiområder kom vi milevidt foran de andre, fordi vi så de rigtige signaler på de rigtige tidspunkter.
Så derfor er der flere arbejdspladser i det, vil jeg sige til fru Aase D. Madsen.
Aase D. Madsen (DF), 1999-05-07:
Det er altså en stor faglig organisation, og jeg tror, at hr. Martin Glerup oven i købet må have et lidt personligt kendskab til formanden, mon ikke?
Det er en ret kendt person.
Det var CO-industri, der klagede over, at CO2-kvoterne kunne gå ud over eksporten.
Hr. Martin Glerup siger, at der ikke er noget problem med arbejdspladser osv. Jamen har andre lande de tilsvarende restriktioner på deres?
Har de de tilsvarende CO2-kvoter, således at vi kan sige, at o.k., så er der lige konkurrencevilkår?
Det ved hr. Martin Glerup godt at der jo ikke ligger i det.
Derfor er det simpelt hen en konkurrenceforvridende ting, vi gør ved at indføre disse CO2-kvoter med bøder.
Martin Glerup (S), 1999-05-07:
Til hr. Søren Kolstrup kan jeg sige, at vi nu får CO2-rammer
for den danske elsektor, og det burde hr. Søren Kolstrup jo være himmelhenrykt over fremfor at stille mistænksomme spørgsmål til det.
Vi har en fælles interesse i at overholde
de internationale miljømål, som vi har tilsluttet os, også de nationale CO2-reduktionsmål skal vi tage hensyn til, så derfor er det her et absolut fremskridt i forhold til indeværende situation, og samtidig er det en fordel, at man kan anbringe CO2-reduktionen det sted, hvor man gør det mest effektivt.
Til fru Aase D. Madsen omkring Dansk Industri: Det er klart, at i en situation, hvor et sådant kompleks er under forhandling, forsøger man at få maksimal indflydelse på, hvilke kvoter man skal arbejde under, det er meget forståeligt, og sådan skal det være.
Men at det skulle resultere i en dårligere beskæftigelse, døjer jeg i hvert fald med at indse.
Det tror jeg absolut ikke på, men det er den samme klagesang, vi hører gang på gang, når vi foretager os et eller andet inden for energipolitikken, men heldigvis er man jo indstillet på at få det til at køre, når først loven er vedtaget, og sådan vil det også være den her gang.
Omkring bemyndigelserne er det rigtigt, at det er et stort lovkompleks, der er mange bemyndigelser, men de fleste af bemyndigelserne er jo også forsynet med den påtegning, at de ikke udøves, før de er forelagt Folketingets Energipolitiske Udvalg, og jeg imødeser, at vi får et tæt samarbejde navnlig selvfølgelig med forligspartierne, men også med de andre partier i Folketinget omkring udmøntningen af de her udmærkede forslag.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-05-07:
Jeg vil godt sige tak for hr. Martin Glerups tale her.
Den var jo meget rund og venlig hele vejen igennem, og det er også god tone blandt gode forligspartier.
Jeg hæfter mig dog alligevel ved, at vores forligsparti, Socialdemokratiet, i denne her forbindelse slet ingen betænkninger har ved selve udformningen af lovforslaget.
Her tænker jeg bl.a. på rækken af bemyndigelser.
Jeg vil godt spørge hr. Martin Glerup direkte: Er hr. Martin Glerup indstillet på, at vi her i forligskredsen er klart enige om, at i denne meget vanskelige situation eller i hvert fald store øvelse, vi er i gang med, bringes de bemyndigelser, som er lagt i lovforslagene, til Folketingets Energipolitiske Udvalg, således at vi har en god og reel chance for hele tiden at følge tæt op på, hvad der sker i den her transformation fra et monopolmarked til et konkurrencemarked?
Aase D. Madsen (DF), 1999-05-07:
Jeg henholder mig lidt til eksperterne.
Jeg regner med, at CO-industri har gode forbindelser til hr. Martin Glerup, og hr. Martin Glerup ved det måske godt på forhånd, men jeg vil bare lige stille et spørgsmål.
Her i høringssvaret står der, at forslaget til lov om CO2-kvoter for elproduktion således ses at kunne føre til betydelige tab for beskæftigelsen, at indførelse af en meget begrænset CO2-kvote, som aftrappes år for år, er en direkte hindring for fremtidig dansk eleksport.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-07:
Den socialdemokratiske ordfører nævnte, at den her nyliberalistiske elreform, vi står over for, udgør et godt fundament eller et solidt fundament, men ordføreren nævnte dog også, at den måske kunne vægtes en smule forskelligt.
Jeg vil gerne høre, hvilken vægt den socialdemokratiske ordfører tillægger lov om CO2-kvoter for elproduktion.
Er det korrekt opfattet, at § 7 kan læses på en sådan måde, at man faktisk kan tillade, at de eksisterende CO2-måltal ikke opretholdes?
Hvad forstår man f.eks. i loven ved »såfremt der sker en betydelig eller uventet ændring i energiefterspørgslen«?
Jamen æh, bæ, buh så kan vi bare ophæve CO2-måltallene?
Hvad er en uventet ændring?
Har man talt om det i forligskredsen?
Er det det, man kalder et solidt fundament?
Der står også i lovforslaget, at når naturgassen ophører, så kan det godt være, at vi vil opgive CO2-målsætningen.
Har man talt om det i forligskredsen?