runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-03:
Jamen jeg er da glad for, at statsministeren og Dansk Folkeparti er enige om, at Kommissionen bruger sine penge forkert, og at Kommissionen bruger dem til at markedsføre en holdning om, at I er dumme, så jer kan vi ikke bruge, og I er lidt bedre, fordi I har den rigtige EU-holdning.
Men med hensyn til virkeligheden, til det med reklamer, mener jeg ikke, statsministeren bare kan give bolden videre til sin kulturminister. Når man har den holdning, må man jo også have en grundlæggende holdning til sådan noget materiale som det her, og jeg vil gerne spørge statsministeren, om statsministeren, selv om Kommissionen handler på egne vegne, vil opfordre Kommissionen til at trække hæftet her endegyldigt tilbage - og ikke bare på baggrund af selve tegneseriehæftet, men også på baggrund af det, der fremgår bagest i hæftet, hvor man bl.a. beskæftiger sig med euroen og skriver, at euroen bliver et fælles betalingsmiddel for alle i EU-landene og dermed også for Danmarks vedkommende.
Det står på dansk, og der er ikke på nogen måde taget højde for Danmarks situation, men alligevel er det noget, der uddeles til danske børn, som får den opfattelse, at Danmark er med i eurosamarbejdet.
På den baggrund vil jeg spørge statsministeren: Vil statsministeren ikke sammen med os give en opfordring til Kommissionen om at trække det materiale endegyldigt tilbage?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-03:
Når jeg tænker på, hvad danske børn udsættes for, og når jeg tænker på, hvad der laves af publikationer, og hvad der fremføres af påstande om det europæiske samarbejde - også fra Dansk Folkeparti for den sags skyld - kan vi hurtigt komme ud på vilde veje, hvis vi skulle sige forbud her og forbud dér. Så derfor: Nej, det vil jeg ikke.
Det ville føre os ud i en håbløs sump af Forbudsdanmark, som jeg slet ikke tror vi har en chance for at håndhæve.
Alle børn i dag har jo adgang til internet, til computere og til fjernsynet.
Jeg synes ikke, det er den vej, vi skal gå.
Den vej, vi skal gå her i Danmark,
er at fremføre det, vi kan stå inde for.
Vi skal sørge for, at det, vi producerer af danskproduceret informationsmateriale, er ordentligt og har en god kvalitet, også i kunstnerisk henseende, og har de nødvendige nuancer i sig, så vi ikke undervurderer danskerne, og danskerne føler, de får noget ordentligt at vide på en sjov og humoristisk måde.
Men ingen af de kriterier lever dette hæfte desværre op til, og derfor vil jeg heller ikke tro, det vil få den helt store udbredelse.
Det er i øvrigt som sagt ikke distribueret, men efter hvad der er fortalt mig, kan enhver, der henvender sig, få det, og sådan mener jeg i grunden også det skal være.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-03:
Lad mig lige for en ordens skyld informere statsministeren om, at jeg er blevet gjort bekendt med det her via et folkebibliotek her i Danmark, altså et offentligt sted, hvor man låner bøger og tegneseriehæfter og lignende.
Det er dér, hæftet her er fundet, så det, at det ikke distribueres, er altså ikke sandt.
Så vil jeg sige, at EU-Kommissionen er et offentligt organ, en offentlig institution, og statsministeren må da have en holdning til, om en offentlig institution som EU-Kommissionen skal lave en oplysningsvirksomhed som den, vi står med her, og om den er fornuftig eller ej.
Jeg havde nær sagt, at jeg ville bede statsministeren meddele, om statsministeren mener, det her er stuerent.
Er det stuerent materiale, vi står med her?
Det med, at man henviser til andre former for materialer, er ikke særlig godt, for her har statsministeren jo entydige holdninger, og så må statsministeren da også have en entydig holdning til materialet her.
Finder statsministeren, det er i orden, at EU-Kommissionen distribuerer materiale i Danmark, som ikke fortæller om det danske forbehold omkring euroen, men tværtimod giver indtryk af, at vi er med i euroen?
Og så endelig til sidst: Med hensyn til det om Forbudsdanmark må jeg spørge statsministeren: Er det udtryk for, at regeringen nu trækker sine tanker om et forbud mod børnereklamer tilbage?
Men jeg kan så forstå, at statsministeren trækker i land på det punkt.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-03:
Ja, vi er langt uden for spørgsmålet, og jeg vil springe helt over det, der ikke har noget med spørgsmålet at gøre.
kan biblioteket selv have bedt om at få - det er der jo ikke noget forbud imod - og som jeg allerede har sagt, synes jeg ikke, det er et informationsmateriale, der er godt her i Danmark, og det er ikke noget, vi har ansvaret for.
På den anden side får hr. Kristian Thulesen Dahl mig
ikke til at stille mig op og sige, at det må man ikke.
Det er Kommissionens ansvar, og jeg går ud fra, at Kommissionen har gjort sig sine erfaringer.
Jeg har noteret mig, at Kommissionens kontor her i København - så godt man nu kan sige det - reelt har sagt, at det ikke er velegnet i Danmark, og det synes jeg er et yderst fornuftigt synspunkt.
Men hvis nogen ønsker at læse det, så for mig ingen alarm.
Det kan jeg sagtens fungere med.
Jeg tror ikke, at vi, når vi har med sådan noget at gøre, skal hidse os voldsomt op og tro, det er noget forfærdelig farligt noget.
Jeg tror godt, at danskerne kan se, hvad der er godt, og hvad der er skidt, og kan sortere på en fornuftig måde.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-03:
Jeg må bare sige til statsministeren, at det var jo statsministeren selv, der begyndte en diskussion om Forbudsdanmark, og det er statsministerens regering, som har foreslået et forbud mod børnereklamer i Danmark.
Det er statsministerens egen minister, som har gjort det, og derfor er det yderst relevant at drage ind i denne sammenhæng.
Jeg er sådan set enig med statsministeren i, at danskerne godt kan skelne mellem skidt og kanel, og der er også mange danskere, som vil tage det hæfte og sige: Nej, det er ikke stuerent, det er ikke noget, vi kan lide.
Det vil mange mennesker gøre.
Men der vil sikkert også være mennesker, som ser det med euroen og siger: Nå, men det får vi så også her i Danmark, det står der jo her.
Og når man laver en publikation, der henvender sig specielt til børn, kan det jo godt tænkes, at der vil være børn, der kommer ud i den vildfarelse. Jeg er glad for, at statsministeren meddeler her, at han ikke bryder sig om det materiale, men jeg er ked af, at statsministeren ikke sammen med Dansk Folkeparti vil meddele Kommissionen, at man burde trække det helt tilbage. Hermed sluttede spørgsmålet.
»Er statsministeren enig med socialministeren i, at hvis indvandrerne vil være i Danmark, så skal de være en del af det danske samfund og grundlæggende fungere på det danske samfunds præmisser?« Skriftlig begrundelse
Socialministeren udtaler ovenstående til B.T. den 22. oktober
Spørgeren ønsker oplyst, om statsministeren er enig heri, og i bekræftende fald hvilke initiativer regeringen vil komme med for at realisere socialministerens synspunkt.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-03:
Må jeg sige, at svaret er ja.
Jeg synes, socialministeren har formuleret sig meget fornuftigt. Jeg mener, socialministeren har ret i, at indvandrere, som er i Danmark, også skal være en del af det danske samfund, og at de grundlæggende skal fungere på det danske samfunds præmisser.
Det mener jeg er et meget fornuftigt, et grundlæggende rigtigt synspunkt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-03:
Det er jeg glad for.
Det, jeg så mangler, er naturligvis at finde ud af, hvad det får af konsekvenser, for det er vel ikke uden grund, at socialministeren her forrige fredag valgte at gå til dagspressen og meddele, at den indvandrerpolitik, man har ført, har været forfejlet.
Socialministeren brugte udtrykket, at den har været naiv, og hun sagde om borgmester Per Madsen, at man burde give ham mere ret, og at han nok har haft ret i mange af sine kritikpunkter.
Det, jeg savner som en opfølgning på det, statsministeren giver udtryk for, er så, hvilke konsekvenser det får, for når socialministeren melder ud med det nu, er det vel ikke, fordi man mener, at alle de initiativer, der nu er sat i gang, er tilstrækkelige.
Så må det jo være, fordi man mener, at der skal gøres noget ekstra, for at de udlændinge, der er i Danmark, reelt fungerer på danske præmisser.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-03:
Jeg hørte reelt hr. Kristian Thulesen Dahl referere til det næste spørgsmål, som jeg også meget gerne besvarer.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-03:
Hvis jeg tager det spørgsmål, som statsministeren besvarer lige for tiden - spørgsmål nr. S 222 - går spørgsmålet på, at de personer af udenlandsk herkomst eller oprindelse, der er her i landet, grundlæggende skal fungere på det danske samfunds præmisser, og i medfør af det spørgsmål vil jeg gerne spørge statsministeren: Hvilke initiativer har regeringen i posen for at sikre, at de reelt fungerer på danske præmisser?
Jeg må jo gå ud fra, at når man på nuværende tidspunkt melder ud med sådanne synspunkter om, at det skal de, må det være, fordi man ikke mener, de gør det,
og jeg vil meget gerne have konkretiseret, hvad det er for nogle initiativer, regeringen så tager.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-03:
Jeg er nødt til at sige endnu en gang til hr. Kristian Thulesen Dahl, at det ligger altså uden for spørgsmålet.
Men jeg skal alligevel gerne prøve at give et enkelt bud på det. Jeg lagde en del vægt på at understrege i min åbningstale, at regeringens udlændingepolitik bygger på to grundholdninger.
Det er det grundlag, vi bygger på i Danmark.
Ethvert menneske i vort land har værdi alene i kraft af, at det er et menneske.
Regeringen og de to regeringspartier - og det tror jeg i virkeligheden gælder mange partier i Folketinget - deler ikke mennesker i Danmark op i to grupper. Vi har kun én gruppe mennesker i vort land, og det er det ene grundlag, dansk udlændingepolitik bygger på.
Jeg ved godt, der er partier her i landet, der bygger på frygt, men vi bygger på at løse problemerne og udrydde frygten, og derfor har min indenrigsminister - og heldigvis med et stort flertal i Folketinget - for et stykke tid siden gennemført en integrationslov, der er ganske enestående i hele Europa, ja, vel i hele verden.
Det er det essentielle svar på hr. Kristian Thulesen Dahls spørgsmål.
Hvad mener vi så med, at de udlændinge, der er i Danmark, skal fungere på det danske samfunds grundlæggende præmisser?
Det, vi mener med det, er, at de mennesker, der er i Danmark, kommer i arbejde.
Det er, at de mennesker, der er i Danmark, har de samme rettigheder og pligter som alle andre, og det er også, at de mennesker, som er i Danmark, på visse grundlæggende kulturelle områder lever op til det, vi synes er rigtigt i Danmark, f.eks. ved at tage afstand fra tvangsægteskaber.
Det kan vi ikke have i vort land.
Alle disse linjer har jeg tegnet op i min åbningstale og dermed også tegnet op, at nu går vi i gang med næste fase efter integrationsloven, og det er jo at få taget fat på ikke mindst de unge, hvor det har knebet med at få en opvækst i de første år her i landet, hvor deres far og mor var i arbejde, eller hvor begge forældre var hos en.
Måske sad moderen i et krisecenter, og de pågældendes søskende fungerer lige så dårligt som man selv gør, og så er vejen til den kriminelle løbebane kort.
Det er det problem, vi nu gør noget ved.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-03:
Nu har jeg jo lyttet lidt til ordvekslingen, og jeg vil godt spørge statsministeren, om det i virkeligheden ikke bekymrer statsministeren, hvis Dansk Folkeparti nu prøver at tage socialministerens udtalelser til indtægt for den indvandrerfjendske politik, Dansk Folkeparti står for.
I den forbindelse vil jeg godt spørge statsministeren, om ikke det måske vil være klogt at drøfte med socialministeren, at man som minister prøver at formulere sig meget omhyggeligt, så det ikke kan misbruges af Dansk Folkeparti?
Det håber jeg ikke har været tilfældet med socialministerens udtalelser.
Det er heller ikke det, jeg siger, og jeg kan også høre på statsministerens svar, at det nok ikke er det, der har ligget i det.
Men jeg håber, at statsministeren deler den bekymring, jeg har, nemlig at Dansk Folkeparti tilsyneladende nu vil bruge socialministerens udtalelse i sit spil.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-03:
Ja, det er jo ærgerligt, at man ikke må diskutere med andre medlemmer her i salen lige i øjeblikket.
Det har vi slet, slet ikke nogen problemer med.
Med hensyn til den anden del af statsministerens svar, som handlede om, at der skulle gælde de samme rettigheder og pligter for indvandrerne i det danske samfund som for danskerne i øvrigt, må jeg tolke det svar derhen, at nogle af de rettigheder, som indvandrere eller indvandrergrupper har, og som går ud over det, der ellers accepteres i samfundet, vil man altså gå bort fra.
Jeg kan forstå, at de hensyn, som er begrundet i indvandreres særlige kultur eller religiøse baggrund, skal væk, så det handler om, at der skal gælde de samme pligter og de samme rettigheder for indvandrergrupper som for danskere.
Hvis det er i den retning, vi kan tolke statsministerens svar, synes jeg bestemt, det er meget positivt.
Frank Dahlgaard (UP), 1999-11-03:
Jeg synes også, det er positivt, at statsministeren svarer, at indvandrere skal fungere på det danske samfunds præmisser, men så må jeg spørge: Hvordan harmonerer det med regeringens og regeringspartiernes indgåelse af en aftale med flere partier her i Folketinget om tildeling af statsborgerret, hvorefter personer fra andre lande, som er over 65 år og har været i en lang årrække i Danmark, får dansk statsborgerskab,
selv om de pågældende ikke kan forstå ét eneste ord dansk?
Er det rimeligt, og er det at fungere på det danske samfunds præmisser?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-03:
Kom igen en anden god gang, så skal jeg nok svare på det, og det ville måske være klogt også at stille det til den pågældende ressortminister.
Til hr. Kristian Thulesen Dahl: Nej, der er forskel, og hvis hr. Kristian Thulesen Dahl i dag påstår, at Dansk Folkeparti har et menneskesyn, der svarer til det, jeg lige har gjort rede for, er der to ting, det er galt med.
Så må hr. Kristian Thulesen Dahls parti holde et nyt landsmøde, hvor samtlige de udtalelser, der er kommet om mennesker i Danmark, må trækkes tilbage som fejlcitater, og så må vi slette hele debatten fra Folketingets åbning, hvor alle de udtalelser, som kom frem her, kun har én konsekvens: at der er to grupper af mennesker i Danmark, dem, der er kommet hertil, fordi de var flygtninge, og så alle os andre. Og endelig til Enhedslistens hr. Keld Albrechtsen: Ja, når jeg lytter til spørgsmålene her, kan jeg godt blive lidt bekymret for, hvordan socialministerens udtalelser bliver udlagt.
Men heldigvis har jeg da også haft lejlighed til i dag at understrege, at regeringens udlændinge-, indvandrer- og integrationspolitik, bygger på et klart menneskesyn om, at vi alle sammen er lige for loven på en fornuftig måde.
Det er klart, at der er flygtninge her i Danmark, som vi må hjælpe med at komme ind i det danske samfund og i en periode gøre en særlig indsats for og give en håndsrækning i en periode, og så er det i øvrigt os alle sammen, som må hjælpe hinanden til at fungere i et godt fællesskab. Dette samfund har aldrig - aldrig - haft godt af, at der har været nogle, der har prøvet at piske en hadsk stemning op, og jeg tror fuldt og fast på, at det vil den danske befolkning også være enig med mig i.
Lad os nu samle kræfterne om en god og en konstruktiv indsats for, at de mange mennesker, der ikke kan komme ind i samfundet endnu - og det uanset om de hedder Sørensen, Rasmussen, Nielsen eller Ibrahim eller noget andet - alle sammen kan komme i arbejde.
Det er nu engang den bedste måde at gøre det på.
De unge knægte skal i arbejde og skal melde sig ind i en idrætsforening i stedet for at rende rundt på gaden.
Det er den allerbedste og sundeste danske opskrift, vi kan give.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-03:
Jeg forstår, at det er meget ubehageligt for statsministeren at få at vide, at Dansk Folkeparti er enig i den definition af et ordentligt menneskesyn, som statsministeren gav udtryk for under forrige svarrunde.
Men det kan vi jo ikke gøre ret meget ved, statsministeren må jo sige, hvad han vil.
Men det er lidt besværligt at prøve at få en diskussion med statsministeren.
Når man stiller nogle konkrete spørgsmål, er det eneste, statsministeren kan, at prøve at gå til angreb på noget, andre har sagt, i stedet for det, som
jeg beder om: at få at vide, hvad statsministeren selv vil.
Det eneste, statsministeren vil forholde sig til, er, at de personer af fremmed herkomst, der kommer her til landet, skal have arbejde, og så bliver vi nødt til at spørge: Hvis det er det eneste bud, statsministeren har på de samme rettigheder og de samme pligter for alle, hvordan skal det så ske? Ved kvoter for virksomhederne? Dermed er der jo ikke samme rettigheder og samme pligter for danskere og fremmede her i landet.
Det, vi ligesom må ind til marven af, er, i hvor høj grad der virkelig er tale om, at der er de samme rettigheder og pligter.
Det lyder så smukt, men det er jo ikke det, statsministeren gør sig til talsmand for, når vi går bare lidt ned under overfladen.
Så er det jo i virkeligheden særrettigheder, så er det, at man skal have fremmet sine muligheder på andres bekostning, og derfor er det jo lige præcis forskelsbehandling, statsministeren giver udtryk for.
Frank Dahlgaard (UP), 1999-11-03:
Jeg synes ikke, det er tilfredsstillende.
Når statsministeren siger i sit svar, at indvandrerne skal fungere på det danske samfunds præmisser, så må det jo på en eller anden måde konkretiseres. Nu kommer så et medlem af Folketinget og spørger om et konkret emne, som statsministeren udmærket kender i hovedtrækkene; det er der ingen tvivl om.
Det er med hensyn til denne aftale, der er indgået mellem regeringen og en række partier her i Folketinget, og som har nogle hovedretningslinjer, hvorefter udlændinge efter en vis tids ophold i Danmark kan få dansk statsborgerret, når blot de er blevet 65 år og har været en årrække i landet, selv om de ikke kan forstå et levende ord dansk.
Hvis de skal på plejehjem, og hvis de er i kontakt med hospitaler og læger, kan de så stå med deres danske pas i hånden og have en tolk for at kunne fortælle, hvor det gør ondt, og hvad der er problemet, og for at kunne forstå, hvad der bliver sagt til dem.
Er det rimeligt?
Er det at fungere på det danske samfunds præmisser?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-03:
Jeg er nødt til at sige til hr. Frank Dahlgaard, at hvis man har et spørgsmål til mig, må man gerne varsle det, og så skal jeg gerne svare på det.
Det kan være under en forespørgselsdebat fra Folketingets talerstol, det kan være et svar på et § 20-spørgsmål, og det kan være i spørgetimen.
Men man kan ikke komme væltende her med et spørgsmål, som ligger helt uden for det, vi skal tale om i dag.
Jeg siger det for god ordens skyld, men jeg skal gerne stille op til hver en tid, når vi kan få det til at passe i praksis.
Til hr. Kristian Thulesen Dahl: Se, når vi afhjælper og mindsker nøden i Danmark, gør vi det, fordi vi har det samme syn på alle mennesker.
Der kan være danske børn, som har haft en vanskelig opvækst og barndom.
Deres forældre har måske haft en række nederlag undervejs, deres forældre har måske tilhørt kategorien sociale tabere - det er et frygteligt udtryk - og børnene er i færd med at blive det samme.
Så griber samfundet ind og hjælper børnene, og her gør vi en særlig indsats i forhold til andre børn, der godt kan klare sig selv.
Det er faktisk det samme, vi gør over for de mennesker, der er kommet hertil på flugt og af nød.
Dem hjælper vi også.
I det hele taget hjælper vi de mennesker, der har behov for hjælp i Danmark, uanset hvad de hedder til fornavn eller til efternavn.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-03:
Nu er hovedparten af de mennesker, der kommer til Danmark, jo ikke kommet, fordi de er flygtet fra nød og elendighed.
De er kommet på grund af familiesammenføringsreglerne, og dem behøver der overhovedet ikke at være noget svagt ved, som statsministeren forsøger at give til kende.
Men jeg kan ikke tage statsministerens svar for andet, end at det i virkeligheden drejer sig om, at selv om man bliver ved med at snakke om samme rettigheder og samme pligter, og det lyder så fint, ønsker man alligevel vedblivende forskelsbehandling mellem danskerne og dem, som kommer til landet.
Derfor er mit andet spørgsmål, som jeg synes, statsministeren må besvare: Hvis udgangspunktet er, at regeringen vil fastholde den forskelsbehandling, hvad er så efter statsministerens mening det maksimale antal, vi overhovedet kan håndtere med hensyn til arbejdspladser osv.?
Det er jo en anden diskussion end at sige, at alle dem, der banker på vores dør, skal vi hjælpe ind og give nogle særlige muligheder for at begå sig i det danske samfund.
Er der efter statsministerens overbevisning overhovedet et maksimumantal
for, hvor mange fremmede det danske samfund kan nå at integrere hvert år, for at det kan blive en vellykket integration i stil med det, socialministeren meget rigtigt omtalte forrige fredag?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-03:
Hr. Thulesen Dahls synspunkt om, at vi ikke skal hjælpe folk, der har et særligt problem, ville jo føre os vidt.
Det ville betyde, at vi skulle opgive hele vores indsats for at folk, der har været lang tid væk fra arbejdsmarkedet, at de bare skulle passe sig selv.
De kan melde sig på kontoret, og kan de ikke være med i den benhårde konkurrence, så færdig med dem.
Det ville også betyde, at vi skulle opgive meget store dele af sociallovgivningen i Danmark, der netop sigter på at hjælpe mennesker, som har haft et nederlag eller to, så de ikke behøver at være fortabt af den grund.
Hr. Thulesen Dahls grundsynspunkt fører os langt, langt væk fra de grundlæggende værdier, dette samfund bygger på, og det vil vi simpelt hen ikke være med til.
Dansk Folkepartis synspunkter om, hvor vi skal bevæge samfundet hen, er vi ikke enige i.
Det andet, jeg så vil sige, er, at det, vi derimod prøver at gøre nu, er det, vi altid har gjort.
Når der er et problem i et bysamfund, når der er nogle mennesker, der har vanskeligheder, prøver vi at hjælpe dem på ret kurs igen, og det er præcis det, vi er i fuldt sving med.
Udlændinge i Danmark
lærer dansk og kommer på kursus, for det er jo en af de store forudsætninger for, at man kan få arbejde.
Udlændinge i Danmark skal have uddannelsesmuligheder, og når udlændinge i Danmark kommer med et eksamensbevis fra et fremmed land - det kan være ingeniører, og det kan være andre - arbejder vi nu på at få godkendt deres eksamensbeviser, så de kan komme til at gøre en indsats i det danske samfund
Langt de fleste - uanset om det er den palæstinensiske cykelsmed, den bosniske jordbæravler eller den tyrkiske grønthandler -
siger jo også: Kære regering og Folketing, hjælp os med at få alle til at fungere, ligesom vi gør.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg kan sige om det spørgsmål, at jeg ser nu ikke i selve artiklen socialministeren citeret for det udtryk, spørgeren er inde på.
Nu ved hr. Thulesen Dahl naturligvis også, at man skal være lidt forsigtig med at referere til et interview, hvis ikke der er direkte citationstegn, så derfor skal jeg indskrænke mig til at sige: De synspunkter, socialministeren har givet udtryk for, i den form jeg kender hendes synspunkter, svarer helt og fuldt til både åbningstalen og til den linje, vi just har diskuteret så indgående.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-03:
Så vil jeg bare bede statsministeren, om vi kan få at vide, om det, som Danmark har foretaget sig, fra Amsterdamtraktaten trådte i kraft i maj, og så frem til Kommissionen træffer sin afgørelse, har været lovligt, eller det ikke har været lovligt efter EU-retten.
Det synes jeg er væsentligt at vide, for vi må jo vide, om vi i fremtiden kan bruge miljøgarantien, når en EU-lov træder i kraft, eller om vi først kan bruge den fra den dag, Kommissionen måtte have godkendt en dansk ansøgning.
Jeg kan så også godt acceptere, at statsministeren ikke lige vil ryste et svar ud af ærmet, det er jo lidt alvorligt, men kan vi så ikke få et tilsagn om, at vi får et juridisk papir, så vi kan se, hvor vi står i den sammenhæng?