Line Barfod (EL), 2004-05-05:
Jeg kan godt forstå, at ministeren hellere vil ud og nyde solskinnet.
Det tror jeg at der er mange af os der umiddelbart kunne have lyst til.
Men problemet er jo, at vi også er nogle, der tager ansvaret for, at regeringen vil have en total omvæltning af det danske samfund, alvorligt, og som synes, det er vigtigt, at vi i Folketingssalen har en offentlig debat om, hvad det egentlig er, der ligger i det udspil, som regeringen har lagt frem, frem for at debatten kun foregår bag lukkede døre i Finansministeriet. Derfor har vi altså tænkt os at blive herinde i mørket i stedet for at gå ud i solskinnet.
Et af regeringens mål i dens hidtidige levetid har været en langt større privatisering af velfærden under dæknavnet frit valg.
Men det er ikke rigtig lykkedes.
Selv tvangsprivatiseringen til halvanden milliard kroner, hvor kommunerne skulle udsende kataloger med private leverandører af hjemmehjælp, selv om der ikke var en eneste ældre i kommunen, der ønskede privatisering, er blevet et flop.
Der har ikke været mange firmaer, der var interesserede, så nu tager regeringen langt skrappere midler i brug.
Venstres politiske ordfører, hr. Jens Rohde, har sagt det meget klart: Kommunerne skal være større, så det bliver nemmere for de private leverandører at byde ind.
Privatisering er det middel, som regeringen ønsker at anvende, det mål, den ønsker at opnå, selv om vi ikke har noget som helst eksempel på, at privatisering virker.
Tværtimod har vi set gang på gang, at privatisering ikke er en løsning, men skaber nye problemer.
Man ønsker store enheder.
Man ønsker store kommuner.
Odenses borgmester, Anker Boye, som vi var inde på tidligere, sagde det meget klart i januar: Store kommuner er gode, for det er nemmere at lukke skoler, når man ikke møder borgerne nede i Brugsen.
I Enhedslisten mener vi, at der er mange problemer i den nuværende struktur i Danmark: Der er dannet alt for mange kommunale fællesskaber, som er uden direkte demokratisk indflydelse, der er alt for mange borgere, som kommer i klemme mellem forskellige kasser, og der mangler sammenhænge i styringen af samfundet.
Kl. 9.20 Vi har fået opbygget et velfærdssamfund, der på en række forskellige områder kan mange gode ting.
Vi har mange hundrede tusinde offentligt ansatte, der gør en stor indsats og arbejder hårdt for at løse deres opgaver på trods af for få penge. Der bliver tænkt alt for meget i kasser og i her og nu-økonomi i stedet for i langsigtede, sammenhængende løsninger.
Det burde være udfordringen at få løst de problemer og få stoppe kassetænkningen, men desværre går regeringens udspil til Anders Fogh Rasmussens nye Danmark den stik modsatte vej.
Regeringens forslag skaber endnu flere kasser og langt mere kassetænkning.
Indenrigs- og sundhedsministeren sagde, at regeringen ønskede at sætte mennesket først, men hvis man sætter mennesket først, skal man modvirke kassetænkning, så skal man kunne tænke i sammenhænge.
Regeringens forslag skaber langt flere kasser, masser af uigennemskuelige selskabskonstruktioner.
For Enhedslisten hænger velfærd og demokrati uløseligt sammen.
Når vi har fået opbygget så stærkt et velfærdssamfund, så er det, fordi vi har haft et udviklet demokrati.
- arbejderbevægelse, andelsbevægelse, boligbevægelse osv. - der har været med til at opbygge samfundet.
Hvis vi ønsker at udvikle velfærdssamfundet, skal vi samtidig styrke og udvikle demokratiet i stedet for at afvikle det og angribe demokratiet, angribe de folkelige bevægelser, som regeringen og Dansk Folkeparti har gjort gentagne gange og også gør med Anders Fogh Rasmussens udspil til et nyt Danmark.
Vi vil give kommuner og amter økonomisk frihed og selvstyre.
Kommunerne og amterne skal kunne prioritere de lokale behov og ønsker uden at være bundet af regeringens alt for stramme spændetrøje.
Kommunerne og amterne skal have mulighed for at bruge de penge, der i dag bruges på at betale folk for at gå arbejdsløse, til i stedet at få løst de mange opgaver, der trænger til at blive løst.
Vi har 800.000 mennesker, der er sat uden for arbejdsmarkedet, samtidig med at vi har brug for mange flere til at tage sig af børn, syge og gamle.
Vi har brug for at få renoveret skoler og kloakker.
Vi har behov for, at der bliver skabt ny produktion, nye arbejdspladser.
Derfor ønsker vi at komme væk fra kassetænkningen og i stedet se på, hvordan vi kan bruge de mange ressourcer, som i dag ikke anvendes, men bare går passive, og se på, hvordan vi kan få skabt en sammenhæng i tingene.
Derfor ønsker vi at styrke amterne i stedet for at afskaffe dem.
Vi ønsker, at ungdomsuddannelser samles i amter - eller for vores skyld regioner, det er sådan set underordnet, hvad de hedder - og der skal skabes bedre mulighed for regional planlægning, for en sammenhæng i planerne for bolig, trafik, erhvervsudvikling, uddannelse, forskning.
Vi ønsker en udvikling, hvor der kan skabes mange nye arbejdspladser.
Vi ønsker en udvikling, hvor man kan planlægge, at boliger, arbejdspladser, uddannelse ligger tæt ved hinanden med en god kollektiv trafik, så man ikke skal pendle flere timer til og fra arbejde.
Det kræver en stærk regional planlægning.
Men regeringen går den stik modsatte vej.
Regeringen fjerner fuldstændig enhver mulighed for sammenhæng i planlægningen ved at flytte beslutningerne ud i en hel masse forskellige selskaber.
Nogle skal planlægge trafik - helt ned på kommunalt niveau skal hver kommune planlægge sine egne busruter.
Nogle skal træffe beslutning om det ene, og nogle om det andet, men der er ingen sammenhæng i tingene.
Vi ønsker en udvikling, hvor man fortsat kan bo over hele landet, ikke kun i de store byer.
Det kræver en regional planlægning.
Det kræver, at man har mulighed for at sikre, at der også er arbejdspladser og boliger lokalt.
Det kræver, at man lokalt får lokalråd, der kan komme med gode ideer til, hvordan man kan udvikle samfundet, hvilke nye arbejdspladser man kunne skabe, at man f.eks. kunne få et lokalt mejeri, at man kunne udvikle den lokale havn, at man kunne lave en lokal fabrik for produktion af hamp og hør.
Men regeringen går den stik modsatte vej.
Regeringen ønsker at forstærke affolkningen af landdistrikterne ved at lægge al planlægning ud i en række forskellige selskaber og ikke have nogen sammenhæng i tingene.
Den siger godt nok, at man skal have én indgang, men når man så er kommet ind ad den ene indgang, er der sytten svingdøre ude bagved.
Vi ønsker, at man begynder at se på et helt menneske, ser på det enkelte menneske og ser på, hvad det har behov for.
Derfor har vi foreslået, at der skal være hundrede procent statsrefusion på overførselsindkomterne, så kommunerne ikke tænker i, hvad der passer deres kommunekasse bedst, men derimod tænker i, hvad der passer det enkelte menneske bedst.
Regeringen går den modsatte vej.
Nu skal vi også have takststyring på sundhedsområdet, så kommunerne kommer til at sidde og se på, hvad det koster at sende mennesker til forskellige typer behandling.
Vi ønsker, at vi skaber en mulighed for en bæredygtig vækst, at vi i vores planlægning og styring af samfundet ser på, hvordan vi bedst muligt tager hensyn til miljøet, også når vi planlægger kollektiv trafik, også når vi planlægger, hvor bolig og arbejde skal ligge i forhold til hinanden.
Regeringen går den stik modsatte vej.
Regeringen går den stik modsatte vej og lægger gymnasierne under staten og med taxameterstyring, så de kan få lige så elendige vilkår som handelsskoler og erhvervsskoler.
Regeringen vil have, at alle de mange milliarder kroner, det koster at gennemføre denne gigantiske omvæltning af samfundet, skal betales af stordriftsfordele.
Ordet siger jo sådan set i sig selv ret klart, at regeringen ønsker, at skoler, børnehaver, plejehjem, sygehuse og mange andre offentlige opgaver skal samles i store enheder.
Regeringen lover godt nok de mange hundrede tusinde offentligt ansatte, at de følger med, når deres opgave flyttes fra en enhed til en anden, men derefter kan de fyres, og mange vil blive fyret, når regningen skal betales, for der er ikke andre til det.
De mest afhængige, de handicappede, misbrugerne, de anbragte børn får kun 1 års sikkerhed for, at de kan blive boende der, hvor de bor i dag.
Danmark er et af de rigeste lande i verden.
Vi har 800.000 mennesker, der er sat uden for arbejdsmarkedet, og som kunne bidrage.
Vi kunne skabe en gigantisk velfærdsforbedring, hvis vi ville.
Vi kunne skabe et samfund, hvor der var sammenhæng i tingene, hvor vi satsede på, at vi alle kunne få et bedre liv.
Men regeringen vil hellere gennemføre et ideologisk korstog mod demokratiet og for privatisering.
Det siger vi klart fra over for.