Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-31:
Det er helt uacceptabelt, at de mennesker, som netop i disse timer og i disse døgn kæmper alt, hvad de har lært, med de bedste evner og de bedste loyale ideer om at beskytte Danmarks interesser, skal have en kniv i ryggen her fra Folketingets talerstol under denne debat; det kan jeg ikke stiltiende være vidne til.
Påstanden om, at disse fremragende embedsmænd skulle gå andres ærinde, må og kan ikke stå uimodsagt.
Jeg har egentlig ikke tænkt mig at gå ind i en nærmere diskussion om den konkrete sag, for jeg mener sådan set, den falder langt uden for dagsordenens punkter.
Dette er et statement fra mig, og det må behandles som sådan.
Men nu til, hvad jeg egentlig havde tænkt mig at sige: De tre forslag, vi nu har til behandling, er nøjagtige genfremsættelser af tidligere fremsatte forslag, og der er, set med Det Konservative Folkepartis øjne, ikke sket væsentlige ændringer af forudsætningerne, hvorfor vi ikke har ændret opfattelse af forslagene, som jo alle tager sigte på at sætte gang i en omfattende grundlovsrevision.
Man kan heller ikke hævde, at der siden sidst er opstået et folkeligt krav og pres i den retning, til trods for at der har været mange forsøg på at løbe en folkelig debat i gang.
Den er stort set udeblevet, og det er vel i og for sig i sig selv en slags signal til os om, at tiden endnu ikke er moden.
Grundloven er vores vigtigste lov, fordi det er den lov, der sætter rammerne for vores samfundsform, vores demokratiske styreform og vores monarki.
Den holdes i live ved at blive brugt, ved at blive værdsat og ved at blive debatteret.
Som jeg allerede har sagt tidligere i dag, mener Det Konservative Folkeparti ikke, at der er et presserende behov for at gennemføre omfattende grundlovsændringer.
Sproget er måske lidt gammeldags, men det i sig selv kan ikke bære den omfattende procedure, som skal til for at gennemføre en grundlovsændring.
Tænk bare på, hvilken udvikling den grundlov har givet plads til.
Hvad er der ikke sket i det danske samfund siden 1953?
Tænk på den teknologiske udvikling og tænk på den internationale udvikling.
Lad mig nævne, at grundloven har givet plads for, at vi uden problemer har kunnet deltage aktivt i internationalt samarbejde, og at vi har kunnet tiltræde internationale konventioner med retlig virkning.
Lad mig nævne et par stykker af dem, nemlig FN's konvention om borgerlige og politiske rettigheder og FN's konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, som begge er fra 1966.
Disse retligt og juridisk bindende konventioner bygger på FN's verdenserklæring om menneskerettigheder fra 1948, som ikke umiddelbart var retligt bindende.
Tænk også på, hvordan grundloven har givet plads for, at vi i 1972 kunne stemme os ind i EF, og hvordan vi har kunnet deltage i den europæiske udvikling i EU, der siden har ført til en heling af det delte Europa, som anden verdenskrig efterlod.
Og tænk bare på, hvordan vi har deltaget i så vel fredsbevarende som fredsskabende aktiviteter verden over.
Jo, der er sket rigtig meget i de godt 50 år, der er gået siden sidste grundlovsrevision, og det har der været plads til.
Men grundloven skal først og sidst sikre borgerne mod overgreb fra magtapparatet, magthaverne.
Grundloven skal sikre en balance mellem borgerne og staten, og grundloven er derfor og skal fortsat være totalt farveblind, når det gælder den personlige frihed, og når det gælder den personlige og private ejendomsret.
Det er og skal fortsat være ukrænkelige rettigheder.
Helt på samme sæt og vis er og skal grundloven fortsat være totalt farveblind, når det gælder den lige og almindelige valgret, den fundamentale ytringsfrihed og den tolerante religionsfrihed.
Nærings- og foreningsfriheden er lige så konstituerende for vores demokratiske folkestyre.
Det sker ved en løbende overvågning, ved løbende lovgivning og ikke mindst ved løbende håndhævelse.
I det daglige arbejde må vi også som lovgivere kæmpe for at give de pæne ord og rigtige målsætninger liv for den enkelte borger, men det kræver ikke en ny grundlov.
I SF's bud på en ny grundlov har man indarbejdet menneskerettighederne.
Hertil er at sige, at det er unødvendigt for borgernes retssikkerhed, for sagen er jo, at allerede i dag er menneskerettighederne fuldt og umiddelbart gældende, og at mennesker rent faktisk har glæde af disse rettigheder, så vi så sent som med Menneskerettighedsdomstolens afgørelse i sagen om eksklusivaftaler.
Foreningsfriheden blev her til stor glæde for Det Konservative Folkeparti fastslået som en klar rettighed, og forbedringer på det sociale og retssikkerhedsmæssige område er og skal være temaer i det daglige politiske arbejde.
Med andre ord: Vi har temmelig svært ved at se, at der på nuværende tidspunkt er behov for en gennemgribende grundlovsrevision, og der skal altså være et klart behov, før vi er parat til at sætte det omfattende revisionsarbejde i gang.
Angående Socialdemokraternes forslag om at indføre religionslighed må jeg sige klart fra.
Religionsfrihed, ja, men ikke lighed.
Vi Konservative mener ikke, at der er perspektiv i at nedprioritere folkekirkens position i det danske samfund.
Alt i alt må vi altså afvise alle tre forslag.