Brian Mikkelsen (KF), 2003-03-20:
Jeg er glad for, at vi netop i dag har mulighed for her i Folketinget at fremlægge regeringens planer for musiklivet.
Jeg opfatter forespørgernes spørgsmål som dækkende stort set alle dele af musiklivet, og jeg vil godt svare ud fra den opfattelse.
Det er rigtigt opfattet, at musikken er et satsningsområde for regeringen de kommende år i kulturpolitikken.
Regeringen vil i de næste år udfylde dette og udfolde dette i en lang række initiativer.
Musiklivet i Danmark er bredt, præget af mange forskellige musikalske udtryk, der tilsammen udgør tidens toner.
Den offentlige støtte giver mulighed for, at disse tidens toner og klange omfatter hele registret fra den nye kompositionsmusik over den klassiske musiks standardrepertoire til folkemusik, jazz, pop, rock, verdensmusik og de til stadighed fremvoksende genrer.
Musikken udgør et meget stort emne, som ligger os alle her i salen på sinde.
Musikken stiller regering og Folketing på en kompliceret opgave.
Som jeg har antydet, består den offentlige opgave i at sørge for, at den del af musikken, der ikke kan klare sig på markedsvilkår, men som befolkningen og vi som kultur og nation alligevel har brug for, stadig væk har mulighed for at bestå.
Vi er vant til, at uddannelse er et sådant offentligt gode, og musikkonservatorierne har en lang tradition i Danmark.
Vi har med seks konservatorier alle dele af landet
med, og det skal vi fortsætte med.
Tilsvarende tilbyder
alle kommuner på nær nogle håndfulde musikskoleundervisning.
Vi har vænnet os til, at symfoniorkestrene er en del af den statslige, kommunale og amtskommunale forpligtelse.
Vi har siden 1976 været vant til et Statens Musikråd, der har givet støtte til et væld af aktiviteter i musiklivet fra professionelle orkestres, kors og ensemblers virksomhed til koncerter, tidsskrifter og anden informations- og dokumentationsvirksomhed. Vi har de sidste år vænnet os til, at det ophavsretlige system er udfordret af en tilsyneladende stigende piratkopiering af musik.
Derfor er det vigtigt, at vi kommer
rundt om alle hjørner i musiklivet
Der er mange temaer og mange udfordringer at tage fat på.
Der er tale om en langsigtet strategi, der år for år vedligeholder og efterser alle dele af musikkens kulturpolitik, så vi kan få et professionelt musikliv præget af kvalitet og udvikling, som kan måle sig på et højt internationalt niveau.
Jeg vil i det følgende omtale hver af brikkerne nærmere.
Hvis vi starter med den klassiske musiks »fødekæde«, er det mest brændende spørgsmål for tiden på det område, vi kalder den klassiske musik, hvordan vi sikrer tilstrækkeligt med dygtige klassiske musikere til symfoniorkestrene, til ensemblerne og andre dele af det klassiske musikliv.
Derfor nedsatte jeg i januar 2002 en task force for at undersøge årsagerne til problemerne med den musikalske »fødekæde« inden for den klassiske musik.
I juli 2002 modtog jeg en rapport, som indeholder en række spændende forslag.
Rapporten fra gruppen vil blive diskuteret på en konference den 27. marts, hvor alle dele af den klassiske musik inviteres med.
Jeg håber, at alle Folketingets partier og Kulturudvalget også vil deltage. Når vi taler om den klassiske musiks »fødekæde«, så mener vi: vuggestuer, børnehaver, folkeskoler, musikskoler, gymnasier, konservatorier, universiteter osv., kort sagt alle de steder, hvor børn og unge mødes og igennem opvæksten søger musikken.
Det er et stort emne, der involverer undervisningsministeren og de kommunale parter.
For det første musikskolerne.
Jeg er enig med det udvalg, som så på de her ting, i, at talentplejen skal styrkes.
Musikskolerne skal fortsat have et alment sigte, men der er behov for at fokusere mere på talentudvikling.
For mig at se er det en glimrende idé at indføre en talentlinje på musikskolerne, så der bliver gjort en indsats for at finde og pleje talenterne.
Undersøgelsen peger også på muligheden for at gøre nogle musikskoler til regionale overbygningsskoler.
Task forcen foreslår ensartede læseplaner for alle musikskolerne, og det er muligt, det er det, der skal til, men det er noget, der er behov for at vi diskuterer med musikmiljøet.
I den forbindelse skal vi bl.a. være opmærksomme på, at et krav om en ensartet standard på alle musikskoler kan betyde, at der i nogle kommuner slet ikke kan etableres en musikskole. Task forcens anbefalinger til musikskoleområdet er omfattende, og der er brug for at arbejde videre med dem. Konferencen den 27. marts vil blive startskuddet og en chance for alle dele af musikskolemiljøet og musiklivet for, at vi kan diskutere anbefalingerne til en styrkelse af den klassiske musiks »fødekæde«.
Afhængigt af konferencens udfald er det en mulighed at nedsætte et udvalg, der skal se på musikskolernes rolle i talentudviklingen.
Det er mit klare udgangspunkt, at arbejdet med at skabe bedre rammer for den klassiske musiks »fødekæde« ikke skal ske på bekostning af den rytmiske musik.
Det er ikke begrundet i et ønske om besparelser, og jeg vil sørge for, at arbejdet laves i tæt samarbejde med musikskolerne selv.
Det er også afgørende vigtigt for den musikalske »fødekæde«, at musikkonservatorierne modtager velkvalificerede unge fra bl.a. musikskolerne og MGK'erne, men det er naturligvis også helt afgørende, at konservatorieuddannelserne er i top.
Det gælder både, når der skal uddannes musikere, sangere og musikpædagoger.
Kulturministeriet er i gang med at forhandle resultatkontrakter med konservatorierne.
De vil indeholde en række resultatmål, som forpligter konservatorierne til at tage initiativer, som bidrager til at styrke den musikalske »fødekæde«.
Jeg vender tilbage til konservatorierne senere.
Symfoniorkestrene er et af de sidste led i »fødekæden«.
Orkestrene skal fra 2004 og frem indgå nye resultataftaler
med ministeriet og de lokale tilskudsydere.
I resultatkontrakterne vil krav til repertoire, kunstnerisk udvikling, formidlingsaktiviteter, børn og unge-indsatsen samt en planlagt praktikordning for orkestermusikerstuderende indgå.
Landsdelsorkestrene og Landsdelsorkesterforeningen har afleveret et forslag til mig om, hvordan de kan bidrage til at styrke »fødekæden« ved at gøre et mere aktivt arbejde for børn, unge og nye målgrupper.
Jeg synes, at orkestrenes planer ser lovende ud.
Landsdelsorkestrene er nogle af landets vigtige kulturbærende institutioner, der bevarer og udvikler den levende kulturarv, som den klassiske musiktradition er en del af.
Deres placering i alle dele af landet bidrager på en meget talentfuld måde til regionernes udvikling.
Jeg er indstillet på at se nærmere på landsdelsorkestrenes forhold fra næste år og frem og er allerede i dialog med orkestrene og deres lokale tilskudsydere om muligheden for inden for Kulturministeriets rammer at styrke indsatsen over for børn, unge og nye publikumsgrupper og dermed bidrage til udviklingen af den klassiske musiks »fødekæde«. En af de helt store udfordringer for alle dele af musiklivet, men specielt den rytmiske musik, er piratkopiering.
Jeg følger udviklingen i pladebranchen nøje, og som krisen udvikler sig, kan det vise sig, at der også er behov for initiativer på det ophavsretlige område, som kan øge respekten for den ophavsretlige beskyttelse.
Derfor afholder vi den 13. marts en ophavsretskonference, og eventuelle initiativer vil blive lanceret herefter.
Hvis vi kigger på den rytmiske musik, er de rytmiske spillesteder landet over helt centrale for præsentationen af den rytmiske livemusik.
Musikerne, både de nye talenter og de erfarne talenter, får scener at øve sig på, og publikum får mulighed for at stifte bekendtskab med musik, der ikke er så kendt eller kommerciel, at den kan klare sig uden offentlig støtte.
Spillestedsordningen blev sat i værk den 1. januar 2000.
Støtten til de regionale spillesteder gives som driftsstøtte, og der er i dag indgået flere aftaler med 18 regionale spillesteder fordelt over hele landet.
Honorarstøtten gives til andre spillesteder som tilskud til deres udgifter til musikhonorarer i forbindelse med koncerter.
Som bekendt gælder det, at den statslige støtte forudsætter en kommunal eller amtskommunal medfinansiering.
Den statslige bevilling til spillestederne er administreret af Statens Musikråd, og rådet har siden ordningens start haft mandat til at fastsætte fordelingen mellem driftsstøtte til regionale spillesteder og honorarstøtte.
Musikrådet udmønter de besparelser, som regeringen var nødt til at gennemføre for 2002, på honorarstøtten.
Det betød for øvrigt, at driftsstøtten til de regionale spillesteder er gået op fra 17 mio. kr. i 2000 til 19 mio. kr. i 2003, og samtidig er honorarstøttens bevilling gået fra ca. 11 mio. kr. til ca. 6 mio. kr. over den samme årrække.
Det har således fra starten af denne ordnings liv været Musikrådets linje at give en større andel af midlerne til driftsstøtte end til honorarstøtte.
Jeg må understrege, at den linje har været lagt af Musikrådet.
Derfor var det meget vigtigt for mig at se på ordningen, og derfor har jeg også valgt at kompensere spillestederne for Musikrådets besparelser gennem en ekstrabevilling til honorarstøtten på 4,8 mio. kr. Hermed er Musikrådet i stand
til at matche tilsagnene fra de kommunale og amtskommunale parter. Det bliver en opgave for det kommende Kunstråd at fastlægge linjen for de rytmiske spillesteder for årene fremover, og jeg ser frem til at drøfte dette emne i forbindelse med deres handlingsplan.
I dag har vi jo vedtaget forslaget om Kunstrådet, der som bekendt overtager opgaver fra Statens Musikråd og Dansk Musik Informations Center.
Kunstrådet og fagudvalget for musik får til opgave at stå for fordelingen af de statslige støttemidler til musikområdet.
Jeg har ingen forestillinger om, at sådanne ændringer kan gennemføres uden kritik.
På baggrund af dialogen med miljøerne har hele forligskredsen sørget for, at musikken har en pæn repræsentation i Kunstrådets repræsentantskab, samtidig med at fagudvalget for musik bliver udvidet fra fem til syv medlemmer.
Vi skal senere behandle beslutningsforslag nr. B 80 om støtte til musikformidling.
Forslaget handler væsentligst om pladeudgivelser af rytmisk musik.
Derfor vil jeg ikke på nuværende tidspunkt gå nærmere ind i det, men vil blot nævne, at jeg den 12. maj holder en konference om emnet, hvor også Folketingets Kulturudvalg vil blive inviteret.
I efteråret indgik vi politisk forlig om en flerårsaftale for Kulturministeriets uddannelser, en aftale, som indeholder en række generelle målsætninger og fastsætter
den økonomiske ramme for Kulturministeriets uddannelser i perioden 2003-2006
Flerårsaftalen betyder, at uddannelserne under Kulturministeriet og dermed også musikkonservatorierne ikke vil blive udsat for generelle besparelser i de næste 4 år.
Til sidst vil jeg nævne, at musikken også har EU's bevågenhed.
Musikken indgår på lige fod med andre kunstarter i Kultur 2000-programmet.
Som noget nyt er European Music Office, i daglig tale EMO, med støtte fra Europa-Kommissionen
ved at undersøge mulighederne for at etablere et pilotprojekt for musikbranchen, der skal forbedre medlemmernes samarbejde om musikeksport samt styrke det indre marked for musik ved at give transportstøtte til turneer inden for og uden for EU. EMO's arbejde vil være et kærkomment supplement til den danske kulturpolitik på musikområdet og et supplement til de andre landes kulturpolitik.
Forslaget falder fint i tråd med det danske formandskabs satsning på at styrke kunstens og kunstnernes mobilitet inden for EU.
Jeg støtter derfor EMO's arbejde.
De nye vinde i Europa-Kommissionen om at se nærmere på musikområdet afspejler, at svarene på musikbranchens krise søges af alle på både det regionale, det nationale og det internationale niveau.
Danmark skal være med i det internationale selskab, og derfor er målet for den danske kulturpolitik for musikken et professionelt musikliv præget af kvalitet og udvikling, der kan komme op på et højt internationalt niveau.
Det er afgørende vigtigt for regeringen, at vi får gjort en kraftindsats for dansk musik.
Det er en kunstart, som de fleste danskere har en holdning til og kan identificere sig med.
Derfor skal vi have løftet alle dele af dansk musikliv.
Det indbyder jeg Folketingets partier til en dialog om.
Regeringen vil komme med flere initiativer lige efter sommerferien, som jeg håber på at vi kan nå til enighed om, så vi i samlet flok kan få gjort noget ved dansk musik.
Vi har en masse talenter.
Dem skal vi have givet nogle bedre udviklingsvilkår i årene frem.