Svend Auken (S), 2001-05-08:
Jeg vil gerne sige tak til hr. Kalnæs, fordi han har rejst denne forespørgsel og dermed givet os lejlighed til at drøfte gasprojekterne og gasproblemerne.
Vi havde lejlighed til det
før, og vi kommer i øvrigt tilbage til det igen om lidt under førstebehandlingen af regeringens lovforslag, men jeg tror, hr. Kalnæs har ret i, at et særligt fokus kan være velegnet, og det giver jo også grundlag for en mere målrettet vedtagelse om dette punkt.
Beslutningen havde baggrund i forsyningsproblemerne under 1970'ernes oliekriser og var begrundet med at udnytte egne ressourcer for at betrygge sikkerheden for forsyninger til Danmark.
Ved at udnytte de danske forekomster af naturgas i Nordsøen kunne vi reducere vores afhængighed af tilførsler af olie fra udlandet.
I dag er der opbygget
store offentlige værdier i naturgassektoren, og forsyningen bidrager væsentligt til landets samlede energiforsyning og opfyldelse af de miljømæssige målsætninger
Altså oprindelig et forsyningsprojekt, men efterhånden også et projekt, som giver god mening ud fra et miljømæssigt synspunkt.
Det danske naturgasprojekt er gennemført af staten og kommunerne i fællesskab.
Regering og Folketing har derfor et særligt ansvar for forvaltningen af værdierne i gassektoren, og derfor skal vi også tænke os grundigt om i forbindelse med liberaliseringen af markedet.
For regeringen er det af afgørende betydning, at naturgasprojektets infrastruktur forbliver i offentligt eje, som hr. Kalnæs var inde på, og jeg er derfor også glad for, at dette grundlæggende synspunkt deles af et meget stort flertal i Folketinget.
Med denne selskabsmæssige adskillelse bliver det sikret, at den konkurrenceudsatte og dermed mere risikoudsatte handel med naturgas ikke kan få negativ indflydelse på en fortsat effektiv og sikker drift af naturgassens hoved- og biveje. Med forslaget imødekommes også den kritik, der har været med hensyn til, at monopolaktiviteterne og kommerciel handelsvirksomhed er blandet sammen, og endelig tages der højde for de krav, der forventes stillet i et nyt gasdirektiv.
I det forslag til ændring af gasdirektivet, Kommissionen netop har lagt frem, lægges der op til en fuld markedsåbning inden for en ganske kort årrække, selskabsmæssig adskillelse af naturgasaktiviteterne og reguleret adgang til transmissionsnettet med henblik på at fremskynde liberaliseringen og styrke det indre marked for naturgas.
Derfor vil regeringen anlægge en positiv og offensiv linje i forbindelse med de kommende forhandlinger om ændring af gasdirektivet.
Danmark har allerede udtrykt en positiv holdning til den øgede markedsåbning, men samtidig givet udtryk for, at åbningsgraden skal kædes sammen med en fair og ikkediskriminerende adgang til medlemslandenes naturgasmarkeder.
I lyset af de nævnte forhold har regeringen valgt allerede nu at foreslå en ændring af det eksisterende lovgrundlag, som samtidig tager højde for de nye EU-krav til reguleringen af naturgassektoren.
Efter forslaget, som vi altså skal behandle under næste punkt på dagsordenen, ophæves den gældende lovs bestemmelser om bindende videresalgspriser.
DONG og de regionale selskabers naturgasaktiviteter adskilles i transmission og oplagring, distribution, forsyningspligt og kommerciel handel - det svarer i øvrigt til, hvad vi har gjort på elområdet - og bevillingssystemet ændres, således at afgrænsningen til det konkurrenceudsatte marked bliver et årligt aftag på 300.000 m3 naturgas. Ønsker de regionale selskaber at drive gashandelsvirksomhed, skal dette ske i særskilte selskaber med begrænset hæftelse, og der sker ændring af bestemmelserne om markedsadgang med henblik på at kunne gennemføre en hurtigere og større markedsåbning uden forudgående lovændring.
For at der ikke skal herske tvivl om den reelle markedsåbning og dermed, om Danmark fuldt ud opfylder det eksisterende direktivs krav til markedsåbningen, har DONG meddelt, at selskabet er indstillet på snarest muligt at tilbyde elværkerne at ophæve de langvarige take or pay-kontrakter. Når vi i forbindelse med vedtagelsen af naturgasforsyningsloven sidste år fra dansk side lagde vægt på en forsigtig åbning, hang det bl.a. sammen med hensynet til de langvarige take or pay-forpligtelser, som DONG har over for DUC.
Det er fortsat regeringens opfattelse, at vi skal lægge afgørende vægt på, at statens selskab kan opfylde sine forpligtelser over for DUC som en troværdig og pålidelig aftalepartner.
Med den hurtigere og mere vidtgående markedsåbning, som Europa-Kommissionen lægger op til, vil DONG uundgåeligt miste markedsandele i Danmark.
Da det kun i meget begrænset omfang er muligt at afsætte yderligere naturgasmængder i Danmark eller gennem de eksisterende forbindelser til Tyskland og Sverige, har DONG derfor behov for etablering af en ny rørledning til Storbritannien.
Formålet med ledningen er at sikre, at eventuelle
overskydende gasmængder som følge af markedsåbningen kan afsættes dér.
En sådan ledning kan være klar til brug i 2003, altså inden den fulde markedsåbning træder i kraft, hvis man altså vel at mærke følger Kommissionens forslag.
Når DONG ønsker at anlægge en ledning til det britiske marked, hænger det sammen med, at dette marked er fuldt ud liberaliseret og det eneste marked, hvor man frit kan afsætte naturgas.
Dertil kan vi jo lægge, at der er blevet tyndet kraftigt ud i de engelske gasressourcer, og der vil derfor være en interessant efterspørgsel på det marked. Jeg skal understrege, at det er helt nødvendigt for DONG med en sådan ny rørforbindelse, for at selskabet ikke risikerer at komme i en take or pay-klemme i forbindelse med gennemførelsen af den fulde markedsåbning i Danmark
, når vi til sin tid beslutter det. DUC har meddelt DONG, at selskabet har yderligere gasmængder til salg ud over en forlængelse af de såkaldte plateau-leverancer.
Frem til den 1. april 2009 vil det ikke være muligt at afsætte yderligere mængder på det danske marked. DONG har herudover modtaget et udspil fra DUC om køb
af yderligere naturgasmængder.
På baggrund af bl.a. DUC's udspil har DONG gennem nogen tid forhandlet med det polske naturgasselskab POGC om salg af naturgas til det polske marked i omegnen af 2 mia. m3 om året.
Leverancer til Polen kræver etablering af en rørforbindelse fra Danmark via Østersøen til Polen.
Såfremt der ikke kan opnås enighed med Polen om naturgasleverancerne, kan de yderligere mængder afsættes i Storbritannien.
Vi skal ikke etablere forbindelsen til Polen, hvis ikke vi er sikre på, at økonomien hænger sammen.
Regeringen forudsætter, at DONG's yderligere gaskøb og anlæg af nye rørledninger sker på et forretningsmæssigt grundlag, herunder at der indgås en bindende salgsaftale med betalingssikkerhed med Polen, inden man skrider til at lægge en rørledning.
Så er der til gengæld store perspektiver i det, hvis det lykkes at få denne sikkerhed, også overordnet energipolitisk og forsyningspolitisk.
Så vil vi jo på sigt have forbindelse med alle gasmarkeder.
Vi vil meget let kunne få forbindelse med de norske leverancer, vi kan få forbindelse med det tyske marked, vi har forbindelse med det svenske marked, vi vil have forbindelse via Polen med det centraleuropæiske marked, og vi har en ledning over til England, alt i alt noget, der virkelig er med til at give en god infrastruktur som basis for forsyningssikkerhed og markedsåbning.
De europæiske energimarkeder undergår i disse år betydelige forandringer, som først og fremmest er drevet af direktivet om etablering af et indre marked for el og gas.
Energiselskabernes reaktion har været at effektivisere driften og øge konkurrencedygtigheden.
I de sidste år har vi bl.a. set, at energiselskaber har indgået alliancer og sammenlægninger på tværs af el- og gassektorerne og landegrænserne, ja, så meget, at man undertiden nærmest synes, at offentlige monopoler erstattes af private monopoler, noget, vi skal være meget opmærksom på.
Hvis DONG imidlertid på sigt skal kunne opretholde sine indtægter og den positive udvikling, er det helt afgørende, at DONG får samme handlemuligheder som sine konkurrenter.
Alternativt vil DONG blive klemt af store udenlandske energiselskaber uden tilstrækkelige handlemuligheder for at bevare og udbygge det forretningsmæssige grundlag for det danske selskab.
Derfor bør DONG i lighed med sine konkurrenter have mulighed for at indlede strategiske alliancer med f.eks. andre energiselskaber for at bevare sin position på det danske energimarked.
DONG bør derfor få mulighed for at udnytte den viden i andre lande omkring Nordsøen, hvis det stadig væk vel at mærke er kommercielt fornuftigt, at man gør noget sådant.
Efter regeringens opfattelse er der behov for ændringer
af DONG's vedtægter med henblik på at gøre forretningsgrundlaget bredere for at kunne imødegå den skærpede konkurrence på energiområdet, som uundgåeligt vil komme i fremtiden.
Jeg skal, inden jeg slutter, også lige gøre opmærksom på - jeg tror, hr. Kalnæs var inde på det i sin begrundelse - de særlige problemer omkring, at enkelte erhverv kan blive bragt i en vanskelig konkurrencemæssig situation, fordi man har andre leverancevilkår eller betalingsvilkår i udlandet.
Det er også vigtigt, at DONG har den fornødne kommercielle handlefrihed på de områder.
Afslutningsvis skal jeg udtrykke håb om, at der blandt Folketingets partier vil være bred opbakning til forslaget
fra regeringen og til at gøre DONG's forretningsområde og handlemuligheder bredere med henblik på at styrke selskabets konkurrencestilling
Forhandling