Bertel Haarder (V), 2003-02-07:
Jeg vil gerne takke for den meget brede tilslutning, som nærmer sig det massive.
Der er rejst nogle spørgsmål, som jeg gerne vil uddybe i udvalget.
Ved denne lejlighed vil jeg blot gøre opmærksom på, at når det gælder 3-års-grænsen, altså dette at integrationstilskuddet stopper efter 3 år, så er der jo sket en ændring, efter at høringsfasen er udløbet, således at ikke blot sygdom og barsel, men også ustøttet beskæftigelse kan begrunde en forlængelse af integrationsperioden. Det synes jeg er vigtigt af flere grunde.
Det er jo en vidunderlig begrundelse for at bede om en forlængelse af danskundervisningen, at man har haft ustøttet fuldtidsarbejde.
Jo flere, der kommer i den situation, jo bedre.
Dem skal vi absolut ikke straffe.
Det er i øvrigt dem, som også hurtigst får lært dansk, tror jeg, fordi det at arbejde blandt danskere nu engang er en god måde at lære
dansk på.
Så den ændring er altså kommet ind.
Jeg ved ikke, om Kommunernes Landsforening i et og alt er tilfreds med dette, men det er dog en vigtig ændring.
Jeg vil oplyse til fru Lotte Bundsgaard, at når der så er danskundervisning efter de 3 år, er der fortsat statslig kompensation, men den er generel, altså pengene går ud i bloktilskuddet.
Det synes jeg er den rigtige måde, for vi skal opretholde et pres på både den enkelte og danskkurserne og kommunerne for at få folk ud af røret så hurtigt som muligt.
Så det er altså måden, hvorpå vi på den ene side gerne vil kompensere for udgifterne, men på den anden side vil bevare et pres på kommunerne.
Og så er det jo sådan, at kommunerne har gynger og karruseller; de har nogle, der gør det hurtigt, og de har nogle, der er længe om det.
Tanken med generel kompensation er jo, at tingene nok i det lange løb går lige op, så man ikke flytter penge fra nogle kommuner til andre ved at foretage denne generelle kompensation.
For man kunne jo frygte, at der så er endnu flere danskkurser, der gør, hvad nogle af dem desværre har gjort, nemlig siger til deres elever: I må vælge mellem jeres job og jeres danskundervisning.
Det må aldrig ske.
Lærernes overenskomster er sådan, at der kan undervises fra tidlig morgen til lidt ud på aftenen, og den fleksibilitet inden for overenskomsterne skal selvfølgelig udnyttes, sådan at danskundervisningen falder på det tidspunkt, hvor eleverne har brug for den, og ikke nødvendigvis på det tidspunkt, hvor det er mest bekvemt for lærerne.
Skulle dette ikke fungere tilfredsstillende, er det heldigvis blevet muligt for kommunerne at gå et andet sted hen og få danskundervisningen, nemlig til andre udbydere, som kommunerne kan godkende.
Dette sidste hjælper også på det problem, som fru Elsebeth Gerner Nielsen rejste, med dem, der bor i Sindal, og som har transportudgifter til sprogcenteret i Frederikshavn.
Nu er der altså blevet en bedre mulighed for, at Sindal Kommune kan lave sin egen danskundervisning, hvilket måske er en god idé, fordi det så bliver lettere for eleverne i Sindal at kombinere undervisningen med et job i Sindal.
Hvis jobbet er i Frederikshavn, så tror jeg, det er en god idé at gå til dansk i Frederikshavn, men hvis jobbet er i Sindal, er det en god idé at forsøge, om undervisningen også kan foregå der.
Det er just det, som lovforslaget her åbner for.