Lene Espersen (KF), 2002-05-14:
Det her lovforslag har haft en temmelig grundig behandling,
ikke mindst i Retsudvalget, hvor der er blevet stillet en lang række spørgsmål.
Men jeg må sige, at jeg kan ikke genkende det billede, som fru Lissa Mathiasen forsøger at give af, hvem det er, det her lovforslag egentlig kommer til at omfatte, herunder også hvem det er, de ændringsforslag, som Socialdemokratiet har stillet, rent faktisk kommer til at gavne.
Det, som jo er sandheden og sagen i en nøddeskal, er, at de ændringsforslag, som fru Lissa Mathiasen også talte om, som angik indførelsen af et absolut loft på 400 kr., vil medføre, at kreditoren i forbrugerforhold i modsætning til gældende ret ikke kan kræve nogen betaling af inddrivelsesomkostninger ud over rykker- og inkassogebyrer.
Det betyder, at en forbruger, der undlader at betale til tiden, nu bliver fritaget for at erstatte kreditor selv rimelige og relevante inddrivelsesomkostninger ved udenretlig inddrivelse, det vil sige, inden sagen overgives til domstolene.
Det vil altså sige, at den lille mand, som Socialdemokratiet i denne sag med ændringsforslaget forsøger at tilgodese, ja, det er den mand, der ikke gider betale sine regninger.
Hvorimod de forbrugere, der betaler regningerne til tiden, ja, de kan så få lov til at bære den ekstra del af omkostningerne, som Socialdemokratiet åbenbart ikke mener at de, der skylder penge, og som nægter at betale dem, egentlig ret og rimeligt selv burde dække.
Jeg mener, at det ændringsforslag, som angår indførelsen af et absolut loft, kan skabe meget store problemer.
Jeg tror, det får den uheldige konsekvens, såfremt det skulle blive vedtaget, at kreditorerne - det ville jeg gøre, hvis jeg var kreditor - langt hurtigere, end det er tilfældet i dag, ville anmode om, at der blev indgivet stævning mod forbrugeren, hvorefter sagen overgives til domstolene.
Det har nemlig den smukke konsekvens, at så kan kreditor få erstattet advokatudgifterne via retsplejelovens regler om tildeling af sagsomkostninger.
Det fremgår også klart af lovforslaget.
Det vil altså sige, at vi egentlig lige pludselig får en praksis, hvor kreditor for bare at få dækket en lille smule af de omkostninger, der er forbundet med at få penge inddrevet fra personer, der ikke gider betale deres regninger, skal til at belaste domstolene osv. Jeg har meget svært ved at se, at det her skulle være noget, der gavnede forbrugersikkerheden.
Socialdemokratiets forslag vil alene have den effekt, at dårlige betalere og skyldnere slipper billigere.
De, der betaler deres regninger, kan få lov at bære en del af omkostningerne for dem, der ikke gider at betale dem.
For så vidt angår det andet ændringsforslag, der handler om at fastholde differentierede morarentesatser, må jeg også sige, at dér undrer det mig, at Socialdemokratiet finder det så nødvendigt, at vi skal til at køre med mange forskellige systemer.
Jeg tror, at det her vil blive en voldsom belastning af domstolene.
Domstolenes behandling i dag er jo ofte behandlinger, hvor man bruger udeblivelsesdomme.
I de sager er det normalt ikke sådan, at man har oplysninger om, hvilken type aftale der er indgået.
Men såfremt Socialdemokratiets ændringsforslag blev vedtaget, ville det medføre, at man skulle til at skelne imellem, om det var et handelsforhold, eller om det var et forbrugerforhold. Såfremt det er et handelsforhold, er det åbenbart o.k.
køre med de høje satser; hvis det er et forbrugerforhold, mener Socialdemokratiet, at så skal man køre med en selvstændig sats.
Og det, der så er det smukke, er, at hvis det er to mennesker privat, der laver en aftale, jamen så ser Socialdemokratiet ikke noget problem for også dér at køre med den forhøjede sats.
Jeg tror, det bliver bøvlet, bureaukratisk, en meget stor belastning for domstolene, og jeg må indrømme, at jeg forstår ikke, at fru Lissa Mathiasen svinger sig så højt op i lianerne, for så vidt angår det her.
Det lyder jo, som om den her morarentesats er så eksorbitant høj, at det er fuldstændig urimeligt.
Jeg vil godt gøre opmærksom på, at der er tale om en morarentesatsforhøjelse på ca. 2,5 pct. i forhold til det nuværende niveau, og jeg har meget, meget klart tilkendegivet i lovforslaget, at jeg absolut er indstillet på at tage initiativ til at nedsætte morarenten i forbrugerforhold, såfremt renteudviklingen på et senere tidspunkt skulle medføre, at morarenten indebærer et meget betydeligt strafelement for forbrugeren.
Og der vil jeg godt henvise til lovforslagets bemærkninger.
Så jeg synes faktisk, at den problemstilling, der kunne være, såfremt renten ændrede sig, har vi forsøgt at tage hensyn til ved i bemærkningerne at tilkendegive, at vi er indstillet på at ændre morarentestasen.
Så alt i alt har jeg svært ved at se, hvad det er for forbrugere, som Socialdemokratiet i princippet forsøger at hjælpe i denne her sag.
Jeg synes, at det er ærgerligt, at domstolene får så meget ekstraarbejde, såfremt disse ændringsforslag skulle blive vedtaget, og det er naturligvis også årsagen til, at ændringsforslagene ikke kan støttes.