runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2001-10-09:
Som jeg allerede sagde i mit første indlæg - måske hørte justitsministeren det ikke, men jeg vil da gerne gentage det - så har vi den opfattelse i Dansk Folkeparti, og det tror jeg, alle politiske partier har herinde, at det ikke kan tolereres, at man viser sin modstand mod etniske grupper på den ene eller anden måde til korporlige overfald eller til at udøve vold eller lignende.
Det kan ikke være rigtigt, og det skal vi ikke have i det danske samfund.
Det må vi lade foregå i Mellemøsten eller i Afghanistan, eller hvor det nu er, man har de konflikter i øjeblikket.
Men vi skal ikke have de konflikter ind i det danske samfund, så der er vi fuldstændig på linje, og det tror jeg i øvrigt, at alle politiske partier er.
Jeg kan ikke se noget særligt grundlag for, at specielt Dansk Folkeparti skal sige det; det synes jeg, alle politiske partier må og skal mene. Så siger justitsministeren, at der ingen grund er til at have sådan en ophedet debat omkring tildelingen af dansk indfødsret til de her over 7.600 mennesker, som vi tager stilling til i dag, fordi det kun er 16 eller måske 24 personer, der kan være problemer med.
Der vil jeg godt sige, at det er rigtigt, at når vi taler om de personer, som de partier herinde har aftalt reglerne for og som støtter de regler, kontorcirkulæret, som det har været kaldt, så er det rigtigt, at det så måske kun er 16 eller 24 personer, men det er jo altså også, som justitsministeren i øvrigt også selv sagde, sådan, at der er partier herinde, ikke kun De Konservative, men også Dansk Folkeparti og også Enhedslisten ud fra nogle andre forudsætninger, der siger, at de regler ikke er fornuftige, de er ikke rimelige.
Vi mener, at de er alt for lempelige.
Det har vi altid ment, de var, og vi undrer os over, hvorfor et parti som Venstre, der i øvrigt overhovedet ikke har taget ordet under debatten i dag her i Folketingssalen, fortsat kan støtte sådanne lempelige regler, et parti, der ellers siger, at de vil stramme op på udlændingepolitikken, og man må formode også på det her område.
Så der er ingen tvivl om, at det er fuldstændig rigtigt, som justitsministeren siger, at i forhold til de regler, som et flertal af partier har vedtaget hen over hovedet på os andre, så er det rigtigt, at det måske er relativt få personer, vi taler om.
Men i forhold til f.eks. ikke at give dansk indfødsret til personer, der ikke kan forsørge sig selv - et emne, som jeg tidligere har været inde på, og som vi i øvrigt ikke kan få nogen oplysninger om - ja, der vil vi gerne have lov til at stille ændringsforslag, og der taler vi formentlig om langt flere personer.
Når vi taler om personer, der har begået vold og voldtægt på grov vis, så er de seks partier, som jeg har nævnt før, jo enige om at give dem dansk indfødsret.
Det er vi ikke enige i i Dansk Folkeparti.
Sådan er der nogle personer, som altså ikke er omfattet af de 16 til 24 personer, som justitsministeren taler om.
Det, jeg godt kunne tænke mig at spørge om, og det kunne jeg godt tænke mig justitsministerens svar på, er: Er der slet ikke nogen grænse for, hvor mange personer vi taler om?
Er der slet ingen grænse?
Søren Søndergaard (EL), 2001-10-09:
Jeg er glad for bekræftelsen af, at der altså sådan set intet er i lovgivningen, som forhindrer en langt strengere straf, hvis vi nu tager det konkrete eksempel med personen, der blev mishandlet i timevis, og hvor de skyldige blev idømt langt under er års fængsel.
Der er intet i lovgivningen.
Det betyder vel, vil jeg gerne sige til hr. Helge Adam
Det er vel det, at der sidder nogle folk og foretager en konkret vurdering af sagen.
Jeg ved ikke, om hr. Helge Adam Møller har prøvet at være nævning og deltage i en retssag, men når man gør det, så opdager man jo, at der er en række konkrete ting, der gør, at man foretager en konkret overvejelse.
Der vil jeg godt spørge: I forhold til de ting, der har været nævnt her, kan hr. Helge Adam Møller vel ikke påregne, at Folketinget kan foretage den konkrete afvejning.
Der er vel ikke andre, der kan gøre det, end netop domstolene.
Christian Hesselberg (CD), 2001-10-09:
Det, jeg kan have imod annoncen fra Dansk Folkeparti, er ikke så meget, at man bringer navnene, for det er fuldkommen korrekt, at lovforslaget er offentligt tilgængeligt.
Det kan man enten rekvirere her fra Folketinget, eller man kan gå ind på Internettet og se det.
Der er ingen grund til at fremhæve navnene på den måde.
Hvis danskere ønskede at se de ting, kunne de jo bruge de normale kanaler.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-09:
Blot dette til hr. Christian Hesselberg: Hvis det, som hr. Christian Hesselberg og også hr. Knud Erik Hansen og andre ordfører har sagt, forholder sig sådan, at man er meget stolt over at blive dansk statsborger - og det mener jeg faktisk der er grund til - burde man bestemt ikke have noget imod, at det stod i de lovforslag, der er tale om her, enten det så er på Folketingets hjemmeside, Justitsministeriets hjemmeside eller i en annonce, at man rent faktisk får det danske statsborgerskab.
Jeg vil også godt tilføje, at vi gjorde endda det, at vi tog hjemstederne væk og optrykte navnene med en meget lille skrifttype, for at folk kunne se, hvor stort et antal det handler om, men ikke så meget, hvilke navne det handler om.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-10-09:
Med dette lovforslag, som Det Radikale Venstre støtter, får Danmark 4.308 nye voksne statsborgere.
Det burde være en stor begivenhed for de pågældende.
Det er det muligvis også, men vi ved det ikke, for det officielle Danmark har aldrig påtaget sig at gøre noget ud af den begivenhed.
Derfor burde erhvervelse af dansk indfødsret markeres ved en festlig begivenhed i alle landets kommuner.
I dag er meddelelse af indfødsret en postal affære, men det burde være en lejlighed til, at landets borgmestre personligt bød de nye danske statsborgere velkommen.
Det er vigtigt, at det officielle Danmark tilkendegiver, at begivenheden har en særlig betydning, både for Danmark og for den enkelte, og det er vigtigt at markere, at de nye statsborgere er en del af det danske samfund.
De nye danske statsborgere har nu med stemmeretten et medansvar for landets fremtid, og de deltager på lige fod i udviklingen af vores velfærdssamfund.
Det er derfor vigtigt, at vi møder vore nye statsborgere med den indstilling, at Danmarks fremtid er også deres fremtid, og deres fremtid er Danmarks fremtid.
De er både medbestemmende og medansvarlige for fremtiden.
Jeg vil bare nøjes med at pege på den demografiske udvikling.
Derfor skal vi give de nye danskere alle muligheder for at være aktive deltagere i udviklingen af vort demokrati.
Det er vigtigt, at den seneste måneds tragiske begivenheder ikke vanskeliggør en vellykket integration.
Hvis vi skal leve i fredelig sameksistens i Danmark, må vi ikke oppiske negative stemninger over for vore egne statsborgere, og vi må tage afstand fra ethvert forsøg i den retning. I weekenden blev to forretninger i København angrebet og brændt af, udelukkende fordi de blev ejet af indvandrere.
Det er terrorhandlinger, og det skræmmer mig, at vi i Danmark er kommet så vidt.
Tænk hvis indvandrere havde gjort den samme ugerning over for danske butikker.
Hvorfra kommer disse aggressioner?
Det er næsten Ku Klux Klan om igen.
Hvorfor kan nogle mennesker tro, at det er i orden at angribe andre mennesker udelukkende på grund af deres religion eller etniske oprindelse?
De, der har pisket denne hadske stemning op, har et stort ansvar.
Vi her i Folketinget må som ansvarlige meningsdannere gøre alt, hvad vi kan, for at vende os imod sådanne overgreb og skabe en positiv stemning omkring integration og omkring vores nye statsborgere.
Derfor skal der lyde en appel herfra: Lad os sammen vise vejen, så der bliver taget godt imod de nye statsborgere.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-09:
Blot lige for at sige til fru Inger Marie Bruun-Vierø, at jeg tror nok, at de to tilfælde, der har været i weekenden, og som en politimand kommenterede i medierne i går, fejlagtigt blev henført til at skulle have noget med eventuelle racistiske eller fremmedfjendske overfald at gøre.
Der var en meget indigneret politimand, der sagde, at det havde man bestemt ikke kunne påvise.
Og jeg vil i hvert fald godt sige for Dansk Folkepartis vedkommende
, at vi - ligesom jeg går ud fra alle andre partier i Folketinget gør - tager afstand, hvis der skulle være nogen, der korporligt måtte overfalde andre mennesker på grund af deres hudfarve eller religiøse overbevisning.
Det må der ikke være tale om.
De debatter, de diskussioner, vi skal have, skal være på ord.
Det skal ikke være den slags korporlige handlinger.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-10-09:
Jamen jeg takker hr. Peter Skaarup for bemærkningerne og kan da kun sige, at det er vigtigt, at hr. Peter Skaarup også understreger, at vi ikke må oppiske en stemning.
Men det, jeg vil appellere til, er, at vi både sikrer, at vi ikke oppisker en stemning, der kan føre til ugerninger, men heller ikke oppisker en stemning, der kan føre til polarisering, og her betyder det meget, hvordan man taler.
Det har noget at gøre med, hvordan vi anvender vores ordforråd, og her synes jeg, der er et langt stykke endnu, før vi når så langt, at vi kan sige, at vi ikke står og pisker en stemning op.
Søren Søndergaard (EL), 2001-10-09:
Enhedslisten holdt sig ude af det forlig.
Vi synes, det var forkerte kriterier, men vi anerkender, at der er et flertal i Folketinget, som har opstillet de kriterier, og derfor skal de kriterier opfyldes. Der er nogle ganske enkelte, der ikke opfylder kriterierne, og som så behandles separat med hensyn til sprog- og andre krav.
Der kan jo være særlige forhold, der taler for, at der skal gives nogle af de ganske få dispensationer, som gives, f.eks. hvis folk ikke har mulighed for at lære et sprog, fordi de har været udsat for så alvorlig tortur, at dele af hjernen er blevet skadet.
Desværre har en række af de folk, som kommer til Danmark, jo været udsat for tortur.
Op imod halvdelen af alle flygtninge, som kommer til Danmark, har været underkastet tortur eller har traumerelaterede oplevelser fra det forløb, de har været udsat for, så der kan selvfølgelig være argumenter for, at man i nogle ganske enkelte tilfælde fraviger kriterierne, hvilket også sker. Hr. Peter Skaarup understregede i sit indlæg før sin vilje til at blive ved med at diskutere, så længe der blev stillet spørgsmål.
Men man kan jo sige, at det var lidt af en tom gestus, for hr. Skaarup undlod simpelt hen at svare på spørgsmålene, og det er klart, at når man undlader at svare på spørgsmålene, kan man selvfølgelig blive ved
ret i lang tid
Men det giver jo ikke ret megen mening, synes jeg.
Jeg synes heller ikke, hr. Skaarups eksempler giver ret megen mening.
F.eks. kom hr. Skaarup med et eksempel på, hvorfor vi skulle passe på med at give dansk indfødsret: at man i England havde haft en situation, hvor man i en bestemt kommune - som jeg forstår var præget af mange, der havde fået engelsk statsborgerskab, sådan må det næsten skulle forstås - havde vedtaget nogle regler om kønsopdelte skoler.
Det er muligt, men tåbelige beslutninger er jo ikke noget, der er forbeholdt steder, hvor der er mange med nyt statsborgerskab.
Der er f.eks. også kommuner i Frankrig.
Jeg tænker på en bestemt kommune, hvor nogle af Dansk Folkepartis venner i Frankrig - det fascistiske parti Front National - regerer.
Her har man forbudt bestemte bøger på bibliotekerne og sagt, at de bøger skal fjernes, bl.a. bøger, som omtaler positive relationer mellem indvandrere og franskmænd.
Tåbelige beslutninger kan jo træffes mange steder, ganske uanset om man har fået sit statsborgerskab ved en tilfældighed, dvs. da man blev født, eller man har fået sit statsborgerskab ved at opfylde nogle bestemte kriterier på et senere tidspunkt. Men vi må altså konstatere, at Dansk Folkepartis ordfører ikke ønskede at svare på de spørgsmål, der blev stillet gentagne gange, nemlig om, hvordan holdningen til det at lukke et antal tilhængere af islam ind i Danmark hænger sammen med partiets erklærede politik: at islam er en terrororganisation.
Hvis vi kan få svaret nu, vil det da være dejligt.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-09:
Jamen jeg synes da, at hr. Søren Søndergaard og i øvrigt Enhedslisten fik svar på mange spørgsmål, men jeg er da ked af, hvis der er nogle, jeg ikke har fået tid til at svare på; det vil jeg da meget gerne gøre her under de tre-fire runder, vi kan have nu.
Så håber jeg, at vi får alle spørgsmål ryddet af vejen.
Med hensyn til nogle bøger i Frankrig, som ingen må læse eller må se, kan jeg sige til hr. Søren Søndergaard, at hvis hr. Søren Søndergaard tror, at Le Pen eller andre, der måtte agere og udøve politisk arbejde i Frankrig, er Dansk Folkepartis venner, så tror hr. Søndergaard galt.
Vi har et samarbejde med nogle tidligere gaullister i Frankrig og Europa-Parlamentet, og det er dér, vi har valgt at lægge vores lod i forhold til fransk politik.
Med hensyn til de mange problemer, der er på det her område, synes jeg, at Enhedslisten slet ikke forholder sig til dem.
Og jeg kunne godt tænke mig at spørge Enhedslisten, om Enhedslisten er enig i, at det er et faktum, at Folketinget ikke længere kan få oplysninger om, hvem der er på offentlig forsørgelse, og derfor ikke kan stille ændringsforslag til de ting - og Dansk Folkeparti ønsker at tage de borgere, som er på offentlig forsørgelse, ud og vil ikke give dem dansk statsborgerskab - og om Enhedslisten vil være med til at ændre reglerne, sådan at de oplysninger fremover fremkommer i Folketinget.
Søren Søndergaard (EL), 2001-10-09:
Nej, det vil vi ikke, for vi mener ikke, at spørgsmålet om dansk indfødsret hænger sammen med spørgsmålet, om man er på offentlig forsørgelse eller ej, ligesom vi ikke mener, at spørgsmålet om stemmeret hænger sammen med offentlig forsørgelse eller ej.
Sådan var det selvfølgelig engang.
Engang var det jo sådan, at man mistede sin stemmeret, hvis man var på offentlig forsørgelse.
Det var i de gode, gamle dage, som Dansk Folkeparti jo normalt hælder så meget til, men det synes vi er forkert.
Vi synes, at hvis folk er villige til at tage et arbejde, der bliver stillet til rådighed for dem, dvs. at de står til rådighed for arbejdsmarkedet, eller af en eller anden grund ikke er i stand til at arbejde - det kan jo også ske - eller at der ikke er noget arbejde til dem, jamen så er det da helt naturligt, at folk er på offentlig forsørgelse.
Og derfor har det overhovedet ikke noget at gøre med indfødsret.
Så konstaterer jeg endnu en gang, at hr. Peter Skaarup ikke vil svare på spørgsmålet om, hvordan det hænger sammen, at man her angiveligt vil give et antal tilhængere af islam dansk indfødsret, samtidig med at man siger, at islam er en terrororganisation.
Vi får stadig væk ikke noget svar på, hvordan det hænger sammen.
Og så forstod jeg ikke helt, om det her, Peter Skaarup protesterede mod, var, at Le Pen var fascistisk, eller at hans parti var Dansk Folkepartis venner.
Det må hr. Skaarup godt gentage.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-09:
Jeg ved ikke, hvorfra hr. Søren Søndergaard skulle have, at jeg mener, islam er en terrororganisation.
Islam er mig bekendt en tro, og derfor er det jo svært at kalde det en terrororganisation.
Men grundlæggende kan jeg sige, at hvis der er muslimer i det her forslag, personer, der bekender sig til den muslimske tro - og det må man gå ud fra at der er rigtig mange af - og hvis der så er tale om, at de personer kan klare sig selv, ikke har begået kriminalitet og kan det danske sprog hundrede procent, jamen så er vi da helt klart villige til at overveje, om de mennesker skal have dansk statsborgerskab.
Jeg har i øvrigt også sagt, at vi godt vil dele det her forslag op i to: dem, som alle kan være enige om skal have dansk statsborgerskab, og dem, som der er tvivl om.
Og derfor vil der være mulighed for, at de partier, der er tvivlende, kan stemme imod.
Så forstår jeg ikke hr. Søren Søndergaards problem med at skaffe oplysninger omkring det med, om man kan forsørge sig selv eller ej.
Hr. Søren Søndergaard siger, at det ikke er relevante oplysninger, men det er meget ofte, at partier herinde kan være uenige om, hvad der er relevante oplysninger.
Vi mener, det er relevant.
Skulle det så ikke være rimeligt, at vi fik de oplysninger?
Jeg vil sige til fru Inger Marie Bruun-Vierø, at jeg tror - og det har fru Inger Marie Bruun-Vierø ret i - at det netop er vigtigt, hvordan vi anvender vores ordforråd.
Og her synes jeg nok, at fru Vierø med bemærkningen om Ku Klux Klan og den slags ting selv er med til at oppiske nogle stemninger, som der bestemt ikke er nogen grund til at oppiske, for det er der jo ikke tale om.
Vi har ikke fra politiets eller andres side fået påvist, at der skulle være tale om så ekstreme tendenser i det danske samfund.
Jeg vil også godt sige, at jeg tror, at hvis der kan være en risiko for, at nogle ting udvikler sig, er det jo ikke på grund af, at USA er inde i en gengældelsesaktion, eller at vi har nogle debatter her i Folketinget om de ting.
Det er det, vi må tage afstand fra, og det er det, vi er nødt til at tage afstand fra, også her i Folketinget.
Søren Søndergaard (EL), 2001-10-09:
Når jeg udtalte mig om, hvorvidt det var relevant, så var det, om det var relevant, at det indgik i bedømmelsen med henblik på dansk statsborgerskab.
Enhedslisten mener ikke, det er relevant, at det skal indgå i bedømmelsen af dansk statsborgerskab.
Så vil jeg sige til hr. Peter Skaarup, som spørger, hvorfra jeg har, at Dansk Folkeparti skulle mene, at islam var en terrororganisation: Jamen det blev jo sagt på Dansk Folkepartis landsmøde.
Det blev jo sagt fuldstændig klart og tydeligt.
Der blev sagt: Islam er ikke en religion i egentlig forstand, men en terrororganisation!
Og derefter sagde partiets formand, som nu har forladt salen og derfor ikke kan bekræfte det - hun løber ud af salen dernede og kan derfor ikke bekræfte det - så, at der ikke var sagt et ord fra denne landsmødetalerstol, som ikke var rigtigt, som ikke skulle være sagt.
Dermed må vi jo konstatere, at det er Dansk Folkepartis opfattelse, og derfor er der ingen sammenhæng i Dansk Folkepartis politik på det her område.
Hvis man skal være venlig, kan man sige, at hr. Peter Skaarup heldigvis ikke har givet udtryk for Dansk Folkepartis opfattelse i denne her sag, for den er meget værre end den, hr. Peter Skaarup giver udtryk for.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-09:
Jeg syntes, der var et spørgsmål, en kommentar, jeg ikke fik svar på.
Hr. Jann Sjursen berørte det slet ikke.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om den holdning, som Kristeligt Folkeparti fremkommer med her, når det gælder det med, at man skal underskrive grundloven, og at man også gerne vil holde en fest, er et udtryk for, at man godt kan se, at der måske er nogle i de lovforslag, vi giver dansk indfødsret til, som ikke nødvendigvis anser grundloven og den danske lovgivning for at være det vigtigste, men snarere måske har nogle religiøse forestillinger om, at der kan være noget, der hedder sharia eller en fundamentalistisk gren af islam, som er vigtigere.
Så vil jeg også godt spørge: Er der en grænse for, hvor mange nye danske statsborgere, Kristeligt Folkeparti vil acceptere i det danske samfund pr. år?
Jeg husker jo tilbage for 10 år siden, 5 år siden, at da gik tallet fra nogle få hundrede til at være tusinder, og nu ser vi så i år og også sidste år, at det tal nærmer sig de 20.000.
Er der en grænse for, hvor mange der er tale om?
For det er jo mange, når det er 20.000 hvert eneste år i dag.
Jann Sjursen (KRF), 2001-10-09:
Nu er det ikke Kristeligt Folkepartis forslag fra sidste folketingssamling, der er til debat her i dag, men det indgik rent faktisk i vores beslutningsforslag fra sidste folketingsår, at man forud for ansøgningen og også underskriften på grundloven, som jeg har fremlagt det, netop skulle tilsikre, at ansøgerne havde et vist kendskab til danske samfundsforhold.
Og det står vi fast på.
Jeg mener så i øvrigt også, uanset vores beslutningsforslag fra sidste folketingssamling, at det gør sig gældende for langt, langt, langt de fleste af dem, der søger om dansk indfødsret, og som er nævnt på det lovforslag, som vi behandler her i dag.
De aner ikke, hvor Bornholm ligger osv., osv. Der er nogle, som er med i lovforslaget på dispensation,
formentlig også på sprogkravet, og det må vi så se nærmere på efterfølgende
Jeg vil sige til hr. Helge Adam Møller, at det jo er et absolut minimum.
Det kan diskuteres.
O.k., der har Det Konservative Folkeparti nogle særlige holdninger og står også uden for den aftale, som et flertal af partier har indgået.
Fint nok.
Men jeg synes ikke, det er rimeligt, at få det til at se ud, som om halvdelen, måske et par tusinde, i det her lovforslag stort set ikke aner, hvor f.eks. Bornholm ligger.
Og det, jeg synes, er, at hr. Helge Adam Møller gør sig skyldig i at skabe det indtryk, at sådan er det rent faktisk.
Og det er det ikke.
Helge Adam Møller (KF), 2001-10-09:
Det er,
ligesom man behandler eksempelvis studenter: Når de i 3 år har gået og slidt og slæbt i det i gymnasiet, så tager de en eksamen, og så bliver de modtaget på rådhuset.
Men for at blive modtaget på rådhuset, hvad enten man er student eller har fået dansk statsborgerskab, må det da også kræves, at man har ydet en indsats.
Det er jo derfor, vi konservative spørger: Kan det virkelig være rigtigt, at man bliver modtaget på rådhuset, bare fordi man har boet her i 7 år, selv om man ikke engang kan læse overskriften i Næstved Tidende, selv om man eksempelvis tror, at Limfjorden er en butik inde på Strøget og ikke er klar over, det er en geografisk lokalitet i Jylland?
De tror, at Bornholm er hovedstaden på Fyn og ikke en ø ude i Østersøen.
Det er derfor, vi godt vil have, at man stiller nogle krav, og at de lærer lidt om det samfund, gør sig fortjent til det.
Så får de deres statsborgerskab, så bliver de modtaget på rådhuset, og så er det en fest, fordi de har arbejdet for det.
Det er ikke bare noget, de får tildelt.
Til hr. Jann Sjursen: Vi er jo næsten enige, kan jeg forstå.
Jeg skaber ikke det indtryk, at over halvdelen eller under halvdelen ikke ved det, jeg er bare sikker på, at det gælder for en lang række af de 6.000.
Om det så er 200 eller 800 aner jeg ikke.
Men det er da derfor, at jeg siger, og det siger hr. Jann Sjursen jo også - det har endda stået i et forslag fra Kristeligt Folkeparti: Lad os dog indføre en lille prøve, som man har i en lang række af de lande, vi normalt sammenligner os med.
Og tilsvarende er det da rimeligt, at man ved, at der har været nogle vikinger, før vi andre kom til og den slags ting.
Så hvorfor grave os ned og væk fra hinanden?
Vi er enige i de gode intentioner, der var, og det var bare det, jeg nævnte her.
Men det er der jo desværre ikke et flertal i Folketinget for.
Flertallet synes, man skal blive statsborger uden at ane noget som helst, hvad enten det så er 20 eller 200.
Men hvis det er 200, er det 200 for mange.