runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Andersen (V), 1999-12-07:
Jeg behøver sådan set ikke stille flere skriftlige spørgsmål til ministeren.
De er stillet adskillige gange i efteråret, både den 13. oktober og den 3. november, og det, jeg spørger om her, er alene vedrørende manglende svar i den besvarelse, som ministeren har givet til Miljø- og Planlægningsudvalget den 18. november.
Så jeg vil opfordre ministeren til at følge op med de svar.
Jeg ved ikke, om ministeren er verdens dygtigste mand, men han anses af mange for at være en overordentlig dygtig minister, så derfor havde jeg forventet, at han kunne give et lidt mere præcist svar, end tilfældet her var. Kan ministeren så ikke love mig snart at følge op det svar, han selv har afgivet til Miljø- og Planlægningsudvalget 18. november, hvor han faktisk først stiller en revision af de her forhold i udsigt i efteråret år 2000 med ikrafttræden
fra januar 2001
Jeg forstår på ministerens holdning til spørgsmålene, at han er enig i, at der er et problem, og at det bør løses, men det bør vel løses, inden de pågældende dambrug har drejet nøglen om.
altså, jeg har sagt ja til at drøfte et problem, men det er jo ikke ensbetydende med, at jeg vil give løfter.
Og som hr. Kim Andersen kan høre, har jeg ikke helt været forberedt på, at netop det spørgsmål ville blive stillet i dag, og det beklager jeg meget, for man skal jo kunne svare på alt inden for sit område.
Så jeg vil love hr. Kim Andersen at give ham et ordentligt svar på hans skriftlige spørgsmål, hvis det kommer hurtigt, og også gerne tage en drøftelse med ham om det.
Svend Auken (S), 1999-12-07:
Altså, jeg ville være verdens dygtigste mand,
hvis jeg kunne svare hr. Kim Andersen på det spørgsmål, men det kan jeg desværre ikke.
Jeg håber imidlertid, hvis hr. Kim Andersen, vil have den godhed at stille mig det samme spørgsmål skriftligt, at han så vil give mig lejlighed til at fremføre et svar. Jeg har en holdning til det her spørgsmål, men det er jo ikke ensbetydende med, at jeg er i stand til at give et teknisk fyldestgørende svar, som hr. Kim Andersen ønsker.
Jeg kan imidlertid sige, at vi allerede har lovet, at vi er parat til at diskutere det her konkrete spørgsmål.
Kim Andersen (V), 1999-12-07:
Når det er sådan, at forureningen fra dambrugene reguleres via de tildelte foderkvoter og ikke i forhold til, hvad der rent faktisk er af uønskede affaldsstoffer i vandet fra dambrugene, kunne man så ikke også forstille sig, at gebyrudregningen foregik pr. ton anvendt i de respektive dambrug eller pr. ton produceret fisk og ikke som faste satser?
Og endelig: Ministeren har et tidligere svar tilkendegivet, at der over en årrække vil ske en udligning af de gebyrer, som de enkelte brancher betaler.
Ministeren anerkender dermed, at der et enkelt år kan ske, om jeg så må sige, en overbetaling for det miljøtilsyn, der finder sted.
Vil ministeren fortælle mig, hvordan den udligning efterfølgende vil ske?
Svend Auken (S), 1999-12-07:
Nu er jeg jo i den privilegerede situation, at såvel bekendtgørelsen som selve systemet med miljøgebyrer blev fastlagt, før jeg blev miljøminister - under en af hr. Kim Andersen kendt regering og måske for ham også mere sympatisk regering under Poul Schlüters ledelse - og derfor har jeg jo prøvet at administrere de regler, der gælder på det her område. Jeg synes som helhed, at det er fornuftige regler, vi har, men der kan jo være undtagelser, og der kan være konkrete tilfælde, og vi har lovet Folketingets Miljøudvalg, der har fået dette spørgsmål forelagt i deputation, at vi netop, når det drejer sig om dambrugenes miljøgodkendelser osv., er indstillet på en drøftelse.
Men hr. Kim Andersen er jo selv medlem af et amtsråd og ved, at det er amtsrådene, der har et ansvar, når de skal fordele - om jeg så må sige - de timer og det tilsyn, de har, i forhold til forskellige virksomhedstyper. Men når alt det er sagt, vil jeg sige, at så vil vi gerne være med til at kigge på det spørgsmål.
Det har vi allerede lovet Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg.
Kim Andersen (V), 1999-12-07:
På det seneste er der kommet helt groteske oplysninger frem, som går ud på, at dambrugerne skal betale et gebyr på 8.200 kr. for det tilsyn, som amterne udfører på foranledning af en bekendtgørelse fra Miljøministeriet.
Det er i indeværende år en stigning på 141 pct. for et dambrug, der eksempelvis anvender 14 t foder om året i produktionen.
Mener ministeren, at en sådan stigning er rimelig?
Svend Auken (S), 1999-12-07:
Jamen mit synspunkt var det mere generelle synspunkt.
Men jeg tror i øvrigt, at jeg er enig med fru Helga Moos' parti om, at det er den forebyggende indsats, der er den vigtigste.
Jeg vil meget gerne kigge på det her konkrete spørgsmål.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Helga Moos (V), 1999-12-07:
Nu er det sådan, at netop PAH-forbindelserne afstrømmer fra asfaltveje i brug, og det er lidt svært at reducere mængden af asfaltveje i brug.
Så derfor var det måske en idé, at vi tog fat på slambehandlingen.
Det, der sker, hvis PAH-forbindelserne ikke er nedbrudt i rensningsanlæggene, er jo, at de kommer ud på markerne, og dér ophober de sig, fordi PAH-forbindelser binder sig så stærkt til jordpartiklerne, at de ikke bliver nedbrudt.
Så det dér med, at vi bare skal fjerne stofferne, kan vi altså ikke gøre for PAH-forbindelsernes vedkommende.
Dér bliver vi nødt til at vælge at gå ind i rensningsanlæggene.
Svend Auken (S), 1999-12-07:
Jeg er fuldstændig enig med fru Moos i, at det vigtigste er at sikre, at - om jeg så må sige - restproduktet er så rent, at vi kan genanvende det i stedet for dyr deponering eller dyr forbrænding af det og få et naturligt kredsløb.
Og jeg er meget villig til i fortsættelsen at diskutere, hvad vi kan gøre for at få forbedrede metoder og ændrede krav i forhold til rensningsanlæggene. Det, der først og fremmest har interesse, er at få faset
de miljøfarlige stoffer ud af produktionen og ud af forbruget herhjemme.
Først når vi har - om jeg så må sige - bæredygtige kemikalier, altså kemikalier, der ikke forvolder disse skader, kan vi sige, at vi har en løsning.
Men indtil da er ideer som den, fru Moos fremfører, absolut værd at overveje.
Helga Moos (V), 1999-12-07:
Det er et helt andet emne.
Det drejer sig om rensningsanlæggene, og det drejer sig om, at vi til sommer får nogle nye afskæringsværdier, som skal overholdes.
Dér er det sådan, at der ifølge Miljøstyrelsen er lavet en undersøgelse, der viser, at hvis man indretter rensningsanlæggene sådan, at der sker efterbehandling med aerobiologiske processer, altså at der sker en iltning af slammet, så man vil kunne reducere indholdet af alle fire miljøfremmede stoffer, både PAH-forbindelserne, DEHP, NPE og LAS. Derfor vil jeg gerne have at vide, om ministeren vil tage initiativ til, at rensningsanlæggene bliver indrettet på en måde, så det ikke bliver de nye afskæringsværdier, der kommer til at hindre, at slammet kan anvendes som gødning på markerne.
Svend Auken (S), 1999-12-07:
Det er også et af de spørgsmål, vi skal have diskuteret og belyst ordentligt, for det kunne jo potentielt have været en meget alvorlig situation i forhold til beredskabet, f.eks. i tilfælde af digebrud dernede, og derfor er vi nødt til at undersøge det.
Jeg kan godt sige, at Sønderjylland er raseret - er raseret - det er, som om vi havde haft tredje verdenskrig.
Og det er altså en opgave for hele det danske samfund, at Sønderjylland, Vestfyn osv. får en håndsrækning til at få klaret dette problem.
Det er - havde jeg nær sagt - værre, end at man må undvære strøm nogle få timer; det er virkelig en national katastrofe.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Helga Moos (V), 1999-12-07:
Det drejer sig om den situation, hvor borgerne i Sønderjylland i to timer ikke var i stand til at følge med i, hvad der skete.
Er det noget, som skete i kraft af, at der foregik noget ved energiforsyningen, som ikke var i orden, eller var det udelukkende et spørgsmål om, at det var sendemasten, altså at det lå inden for et andet felt end energiministerens felt?
Men hvis det lå under energiministerens felt, hvad kan der så gøres for at forbedre den situation, så der ikke igen sker det, at folk i flere timer ikke ved, hvad der foregår?
Svend Auken (S), 1999-12-07:
Der er et andet aspekt, som vi også er nødt til at se på, og det er naturligvis, at samtidig med at vi ønsker så gennemgribende rationaliseringer som overhovedet muligt, skal vi også sikre, at der er det fornødne mandskab til stede, når en sådan situation opstår.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-12-07:
Giver orkanen, som jeg nu kalder Adam, ministeren anledning til at revurdere balancen mellem centrale kraftværker og lokal strøm/energi, idet sidstnævnte jo er meget sårbar over for sådanne situationer og dermed også giver en meget ringe forsyningssikkerhed?
Svend Auken (S), 1999-12-07:
Det, vi vil gøre, er først og fremmest at danne os et overblik over forløbet og de skader, der er sket.
Vi vil invitere alle berørte til en fornuftig diskussion.
Vi har også beredskabsmyndigheder, som vi skal koordinere bedre med i fremtiden, og vi skal diskutere bedre ressourcer til at imødegå den slags opgaver, og så skal vi have løst kommunikationsopgaven bedre.
Når det drejer sig om skovene, har jeg et samarbejde i gang med privatskovvæsenet, hvor vi i øjeblikket ser på, hvad vi kan gøre for at hjælpe det samlede skovbrugserhverv, for jeg ser det her som en samfundsopgave.
Jeg vil selvfølgelig vende tilbage til Folketinget, lige så snart vi er færdige med det her, og jeg skal love hr. Hansen-Nord, som jeg ved er optaget af begge spørgsmål, at det vil ske inden for meget kort tid.
Jeg er helt enig med hr. Hansen-Nord; det var en frygtelig tragedie, der ramte Danmark med orkanen natten til lørdag.
Ikke alle dele af Danmark blev lige hårdt ramt, men de hårdest ramte egne blev virkelig berørt.
Det har givet katastrofale skader på skovene, og det har ført til strømafbrydelse for titusindvis af danske familier.
Vores beredskab er beregnet, om jeg så må sige, på normale nødsituationer, men ikke på en så omfattende orkan
som den, vi har været vidne til
Derfor har det nogle steder i landet trukket ud med at få udført de nødvendige arbejder.
Det finder jeg ikke anledning til at kritisere, men det har vi behov for at diskutere nærmere med forsyningsselskaberne.
Det, jeg derimod har kritiseret og vil kritisere, er, at borgerne ikke kunne komme i kontakt med selskaberne og få en orientering om deres situation.
Det synes jeg er stærkt kritisabelt i den tid, vi er i, men det var en fuldstændig uforudsigelig og omfattende nødsituation, som ramte det danske samfund natten til lørdag.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-12-07:
Danmark blev fredag den 3. december 1999 ramt af en orkan, der anrettede ret store skader.
Jeg vil for nemheds skyld kalde orkanen Adam, og jeg vil gerne høre ministeren: Hvad er ministerens foreløbige opfattelse af hele forløbet, herunder det beredskab, som skulle træde i kraft i sådanne situationer?
Ove Hygum (S), 1999-12-07:
Nu er det næppe regeringspartierne, hr. Poul Nødgaard har hørt tale om, at pengene skal følge barnet.
Men jeg kan sige om budgetteringen af aktiveringsindsatsen, at det netop er sådan, at rådenes bevillinger bliver fastsat på den måde, at rådene laver en prognose over de lokale virksomheders konkrete behov for arbejdskraftressourcer og -kvalifikationer, og på baggrund af de behov, virksomhederne giver udtryk for, og det konkrete antal ledige, der er i regionen, udmåles bevillingen.
Det forandrer sig dramatisk fra år til år i overensstemmelse med udviklingen i beskæftigelsen og sammensætningen af gruppen af arbejdsløse i den enkelte region, så det foregår faktisk meget minutiøst og er slet ikke udtryk for nogen automatisk fremskrivning af det foregående års behov - slet ikke.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-12-07:
Dette lovforslag ændrer reglerne for frivillig indbetaling af foreløbig skat efter indkomstårets udløb.
Borgerne får en længere frist til at indbetale restskat, idet indbetalingerne nu kan vente til den 15. marts mod nu, hvor det er den 15. februar.
Det skulle jo så gerne betyde, at borgerne får en bedre mulighed for at vurdere, om der skal indbetales restskat, og jeg er også helt sikker på af de tilkendegivelser, der har været, at det vil blive virkningen af dette lovforslag.
Samtidig får borgerne mulighed for at indbetale større beløb, op til 40.000 kr., i restskat frem til den 1. juli mod nu 25.000 kr., og endvidere sker der så det, at den rentefri kredit fjernes ved indbetalinger over 40.000. kr.
Det her forslag skulle så gerne samlet bidrage til at bringe forskudsregistreringen og den løbende skattebetaling i bedre overensstemmelse med den faktiske skat, men det er vel rent faktisk også meningen, når vi nu har opkrævning af skat via kildeskatten.
Det ser ud til, at der åbenbart har været skatteydere, der har indbetalt store engangsbeløb inden den 15. februar.
Det skulle vi gerne med det her lovforslag undgå.
Med lovforslaget er det jo altså fortsat fordelagtigt at foretage frivillige indbetalinger, idet det jo er sådan, at restskat tillægges et rentetillæg på 7 pct., og ligeledes pålægges selskaber et restskattetillæg ved indbetaling den 1. november efter et indkomstårs afslutning.
I Socialdemokratiet kan vi tilslutte os lovforslaget.
Der har her været en debat om de forskellige lovforslag, om at vi opkræver ekstra skatter.
Jeg vil godt pege på - og nu kigger jeg i Økonomisk Oversigt, som jeg netop har fået - at skattetrykket rent faktisk falder fra 1999 til 2000.
Det falder fra 50,8 til 50 pct.
Og lad mig også pege på, at i 1993 havde vi rent faktisk et højere skattetryk, 50,7 pct., end vi får her i år 2000.
Det er altså ikke sådan, at disse beskedne justeringer, vi har talt om, har den kolossalt store virkning, som vi gang
Poul Nødgaard (DF), 1999-12-07:
Så skal mit sidste spørgsmål til arbejdsministeren være: Man bruger meget udtrykkene »pengene følger barnet«, »pengene følger patienten«, og sådan kunne jeg blive ved.
Hvorfor kan man ikke på samme måde sætte en regulator ind, der afgør i både op- og nedadgående retning, hvor meget arbejdsmarkedsrådene skal have? Jeg føler ikke, det sker, og jeg tror, man rundtomkring føler, at uanset hvor mange eller hvor få ledige, der er, bliver bevillingerne bare ved med at stige, og derfor spørger
jeg: Kunne man dog ikke indsætte en sådan regulator i hele systemet, så det nøjagtigt blev regnet ud, hvor mange penge de enkelte arbejdsmarkedsråd har til rådighed pr. år?
Det er sagt i en utrolig positiv mening, for det skal også være sådan, at folk forstår det, vi laver herinde.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-12-07:
Det Radikale Venstre kan støtte lovforslaget, der er en del af finansloven.
Så måske kunne vi blive enige om, at det er en ting, som alle parter benytter sig af.
Vi kan støtte forslaget fra radikal side.
Sonja Albrink (CD), 1999-12-07:
Også dette lovforslag er jo led i finansloven og led i den aftale, som CD er med i.
Vi kan selvfølgelig støtte det foreliggende forslag, men jeg vil til skatteministeren sige, at hvis der under udvalgsbehandlingen kommer nogle reelle henvendelser, hvor der kan opstå problemer, så mener jeg, at vi bliver nødt til at se på det i udvalget.
Klaus Kjær (DF), 1999-12-07:
Endnu et forslag som led i regeringens aftale med SF, CD og Enhedslisten i forbindelse med forslaget til finanslov.
For ikke så længe siden blev kredittiden for disse virksomheder nedsat til 76 dage, og nu foreslås der en yderligere stramning, hvorefter kredittiden kommer helt ned på 55 dage.
Forslaget hænger heller ikke rigtig sammen med regeringens udmeldinger om f.eks. flygtninge og indvandrere med meget store varelagre af fødevarer, hvor der har været konstateret nogle uregelmæssigheder.
Den har bebudet, at der skal sættes ind med vejledning og initiativer i forsøget på at få disse virksomheder til at køre ordentligt.
Nu strammer man så yderligere op med hensyn til kredittiden, og mange af disse virksomheder vil få svært ved at have et ordentligt grundlag for deres forretning.
Den varige virkning af forslaget, herunder forrentningen af statens ekstra gennemsnitlige likviditet på 9½ mia. kr., udgør 3/4 mia. kr. årligt.
Aage Frandsen (SF), 1999-12-07:
SF kan støtte lovforslaget.
Det er en del af den aftale, vi har lavet med regeringen omkring finansieringen af en række forslag, som vi mener er rigtige at få gennemført.
Man kan sige, at det her forslag selvfølgelig ikke sådan har en speciel finansieringsbaggrund så meget som det, som også Venstres ordfører var inde på, at det pynter på statsregnskabet eller på dagregnskabet i år.
Det er jo oplagt, at det er jo det, det gør.
Det er jo ikke noget, der er nyt.
Der er da andre regeringer, der har lavet noget tilsvarende.
Når man sælger ting ud, så har det også en virkning på én gang, og det skal man aldrig skjule, at det er det, det har.
Det er ikke noget med, at det her er en del af en stor finanspolitik, som andre forslag kan være.
Det er jo en tid, man giver virksomhederne, og jeg tror nok, at man tidligere ville argumentere ud fra, at det jo er, fordi de har besvær med at opkræve eller sådan noget.
Jeg tror nok, det var det, det var argumentet.
Derfor skulle man have lov til at have pengene til at ligge et stykke tid.
Nu er det jo kun de store virksomheder, vi rammer her, så det er jo nok noget, de overlever.
De har nok ikke så store administrative byrder med det, andet end at de godt kan klare det.
Men altså det der med om kredittiden er det ene eller det andet, jamen det er jo et spørgsmål om, hvor langt vil man give rentefrit lån i de her tilfælde?
Det er jo det, det drejer sig om.
Frank Aaen (EL), 1999-12-07:
Jeg går ud fra, at hr. Flemming Hansen er informeret om, at lønmodtagerne i det her land betaler kildeskat.
Det vil sige, at de betaler deres skat i samme sekund, som de får udbetalt deres løn.
Kan hr. Flemming Hansen give mig en eneste god grund
til, at erhvervslivet ikke skal betale efter samme principper, nemlig - og her har de så oven i købet stadig væk kredit - jo burde betale indeholdte skatter og afgifter i samme sekund, de er indeholdt?
Flemming Hansen (KF), 1999-12-07:
Vores partis ordfører, fru Pernille Sams, kan ikke være til stede.
Derfor skal jeg på hendes vegne sige, at vi ikke kan støtte lovforslaget, og jeg kan vel også gå ud fra, at skatteministeren denne gang ikke vil være forundret, som han var under det sidste lovforslag.
Der er tale om meget betydelige stramninger over for erhvervslivet.
Man siger, at det er for den del af erhvervslivet, der har over 10 mio. kr. i omsætning.
Det er nu ikke særlig meget, men det er en ganske betydelig stramning af likviditeten med de konsekvenser af økonomisk art, som fremgår af lovforslaget.
Regeringen bruger jo her ganske tydeligt salamimetoden.
Den strammer på det ene sted, det andet sted og det tredje sted.
Momsen har den hele tiden strammet.
Først for den ene slags virksomhed, så for den anden og så for den tredje.
Og det ender vel med, at vi en skønne dag skal betale momsen, inden kvartalet er gået, hvis det er op til denne regering. Men så længe får den forhåbentlig ikke lov at sidde. Jeg kan ikke huske, hvem der før har beregnet det, det vil jeg ikke hænges op på, men er det ikke 25 mia. kr., man foreløbig har beregnet, at regeringen har strammet likviditeten over for erhvervslivet.
Nu kommer der en lille milliard til.
Til lykke, regeringen er dygtig.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-12-07:
I sin åbningstale for ca. 2 måneder siden lagde statsministeren ud med følgende begejstrede udtalelser: »Erhvervslivet er et højstatusområde for regeringen.
Et konkurrencedygtigt og driftigt erhvervsliv er en afgørende forudsætning for, at vi kan forny og dermed forbedre vores velfærdssamfund.«
Lovforslaget nedskærer, som Socialdemokratiets ordfører var inde på, kredittiden med 21 dage for de virksomheder, der har en momsomsætning på over 10 mio. kr., og der er ikke nogen tvivl om, at det er en yderligere belastning for virksomhederne.
Det er både en administrativ og en økonomisk belastning for det erhvervsliv, som er med til at holde hjulene i gang:
en administrativ belastning, fordi det betyder, at virksomhederne skal udregne og afregne momsindbetalingerne sådan, at de kan være klar den 10. i den efterfølgende måned, og det er klart, at det vil lægge beslag på kræfter i virksomhederne, og en økonomisk belastning, fordi det selvfølgelig betyder en stramning af virksomhedernes likviditet.
De skal altså ud og sikre sig, at de kan få en udvidelse af deres kassekredit.
I bemærkningerne til lovforslaget står jo, at det her har en engangseffekt.
Den pynter voldsomt på dagssaldoen.
12,3 mia. kr. er engangseffekten i år 2000.
Det er julepynt på dagssaldoen, vil jeg sige til skatteministeren, og det giver altså nogle mindelser om tidligere tiders krampagtige
forsøg på at få dagssaldoen til at se godt ud
Der er sikkert mange, der husker den lille øvelse, der gik ud på at skaffe 13 måneder i ét år.
Det gav også en vældig indsprøjtning.
Det er klart, at den økonomiske effekt for virksomhederne vil ligge på omkring 765 mio. kr.
Lovforslaget har i virkeligheden kun et eneste formål, og det er at skaffe klingende mønt i den tomme kasse og være med til at finansiere et af de talrige delforlig i det kludetæppefinanslovforslag, som jo er blevet aftalt.
Jeg må skuffe skatteministeren: Venstre kan ikke støtte lovforslaget.
Frode Sørensen (S), 1999-12-07:
Lovforslaget skærer kredittiden for indbetaling af moms ned.
Det skal dog kun gælde de store virksomheder, som her defineres som virksomheder med en årlig omsætning på over 10
mio. kr.
Forslaget betyder, at kredittiden for afregning af moms bliver den samme såvel for de mellemstore som for de store virksomheder, nemlig 55 dage, hvor den for de store nu er 76 dage.
Denne forkortelse af kredittiden skal træde i kraft allerede ved afregning for næste måned, januar 2000.
Lovforslaget er en del af finanslovaftalen om bl.a. fødevarer, miljø og erhverv, som er indgået mellem regeringspartierne, SF, CD og Enhedslisten.
Derfor kan det næppe overraske, at Socialdemokratiet kan støtte lovforslaget.