runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-17:
Nu har vi tidligere på dagen hørt en af Dansk Folkepartis egne ordførere sige, at der faktisk er masser af fremmede navne, der er kommet ind i dansk navnetradition gennem århundreder.
Det her er sådan set bare en ekstra udvidelse.
Det hele handler jo grundlæggende om den misforståelse, der er om, også når det gælder dansk navnetradition, at det er en eller anden statisk ting.
Den er blevet ændret over tid, og det gør den så nu igen og igen.
Der er jo ikke tale om, at vi lige pludselig alle sammen kommer til at hedde sjove navne.
Vi kommer sådan set til at hedde det, vi gør, og jeg tror stadig, at man meget overdriver interessen for at skifte navn til alt muligt.
Folk er sådan set meget glade for de navne, de har.
Næ, det kan jeg ikke.
Vi herinde i Folketinget sidder i disse dage og trykker vildt på knapperne, og vi vedtager hundredvis af lovforslag i hver eneste samling, og det gør vi altså som hovedregel efter at have haft udvalgsbehandlinger osv., og det er den helt store undtagelse, at vi har været ude at lave en folkeafstemning før.
Det er faktisk undtagelsen, at vi ved sådan lige præcis, hvordan folket stiller sig til noget, det er nu engang de præmisser, vi er valgt ind på.
Som Dansk Folkepartis ordfører sagde tidligere på dagen, er vi jo politikere.
Vi har en holdning til tingene, og det er os, der skal træffe nogle beslutninger.
Vi skal ikke leve i sådan et gallupdemokrati, hvor vi går ud og lige tjekker, hvad befolkningen mener.
Og så føler jeg mig personligt rimelig overbevist om, at vi har et stort flertal i befolkningen med os i den her sag.
Helge Adam Møller (KF), 2005-06-17:
Hr. Langballe sagde i sit indlæg, at med dette lovforslag ophæver vi al navnebeskyttelse.
Men det er jo heldigvis heller ikke rigtigt.
Vi har i øjeblikket 160.000 forskellige efternavne i Danmark, og jeg må indrømme, at jeg selv blev overrasket over det.
Jeg havde måske troet, at vi havde 10.000-15.000, men vi har altså 160.000 forskellige efternavne, og det, vi gør, er, at vi nu frigiver 160 af de allermest almindelige, bl.a. Møller.
Det vil sige, at der stadig er 159.840 danske efternavne, som ikke bliver frigivet, og er det at ophæve hele navnebeskyttelsen?
Jesper Langballe (DF), 2005-06-17:
Ja, sådan kan man rulle historien tilbage til Adam og Eva og sige, at der egentlig ikke er nogen af traditionerne, der betyder noget som helst, for de er jo alle sammen startet på et eller andet tidspunkt.
Når jeg taler om normalitet, og når vi taler om Dansk Folkeparti som et normalitetsbevarende parti, går vi hverken tilbage til 1848 eller 1864.
Udgangspunktet er i dag, for det er jo i dag, vi har glæde af de traditioner fra fortiden, som vi bærer videre.
Sådan er det.
Alternativet er, at man begynder at tale om, at den tradition er god, og den er dårlig, eller man siger, at det faktisk slet ikke er noget, der betyder noget, fordi det jo alt sammen er begyndt på et eller andet tidspunkt, og mennesket derfor kan betragte sig selv som fuldstændig historieløst.
Det er radikal tankegang.
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-17:
Jeg fik vel ikke noget klart svar, men jeg fornemmede en vis sympati, og jeg synes jo egentlig, det er en ret spændende diskussion.
Hr. Jesper Langballe siger, at det ikke handler om at give karakterer til traditioner, men at en tradition er en tradition og derfor som sådan god og bevaringsværdig.
Men vi kunne nok føre lange samtaler om, hvornår en tradition starter.
En tradition skal jo starte et sted, nogen skal begynde at gøre noget.
De traditioner, som vi har i dag, har jo ikke været her siden Ruder Konges tid
, de er også et produkt af, at nogen har besluttet, at sådan skulle det være.
Men det skal stå dem frit for at ændre dem.
Jesper Langballe (DF), 2005-06-17:
Fru Charlotte Fischer vil have mig til at give traditioner karakter – her er en god tradition, her er en dårlig tradition – men det, jeg taler for, er traditionen, fordi den er tradition.
Det er fuldstændig rigtigt, at det har været skik, at det var mandens navn – en af parternes navn skulle det jo være – der blev ført videre.
Men samtidig har der været, og det har navneloven udtrykt i modsætning til det nye navnelovforslag, en dyb bevidsthed hos danskerne om, at kvinden havde sin egen ligeværdige slægtstradition markeret i det, man kaldte pigenavnet, som også stod på dåbsattesten.
Det er det, der bliver fjernet nu, og det er det, der for mig at se er et udtryk for en hårrejsende kvindeforagt
M054S48724959subh.fm Page 4944
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-17:
Nu taler Dansk Folkeparti jo tit om en normaltilstand som den mest ønskelige situation, selv om man ikke rigtig ved, om det var i 1864, 1945 eller 1968, verden gik af lave.
Jeg kunne virkelig godt tænke mig at høre om den tilstand.
Fandtes normaltilstanden, den bedst ønskelige tilstand, dengang kvinderne pr. automatik afleverede deres pigenavn, når de blev gift?
Det stod godt nok fortsat på deres fødselsattest, men i det øjeblik, de blev gift, afleverede de deres navn.
Var det en god tradition, som Dansk Folkeparti i virkeligheden drømmer sig tilbage til?
Jesper Langballe (DF), 2005-06-17:
Jeg vil sige, at for mit vedkommende har det intet som helst med sagen at gøre.
Jeg har navngivet mange tamilske børn, vi har flinke og rare tamiler i mit sogn, og jeg har navngivet flere af dem med tamilske navne.
Jeg synes, det er godt, der har været mulighed for det, og jeg har jeg tilrådet forældrene at finde et tamilsk navn, der kom i nærheden af et dansk, hvis de kunne det, fordi det kunne gøre tingene lettere for barnet.
Det har intet med sagen at gøre, bortset fra at når man argumenterer med, at folk fra Mellemøsten skal have mulighed for at kalde sig Jensen, fordi de så vil blive mere accepteret, så synes jeg faktisk, det er udtryk for en ubehagelig foragt for de fremmedes kultur og navnetraditioner.
Jeg vil også sige, at den indvandrerpolitik, som Dansk Folkeparti har taget et opgør med, jo fuldstændig ligner den opløsning, vi møder her.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-06-17:
Det er en meget spændende debat, vi har, og jeg synes, jeg i Dansk Folkepartis argumentation fornemmer en form for undertone, som måske ikke så klart, som man egentlig mener det, kommer til udtryk her.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Jesper Langballe, om det reelt er et spørgsmål om udlændinge.
Er den egentlige årsag til denne store modstand mod lovforslaget fra Dansk Folkepartis side, at danske statsborgere, som har en anden baggrund, et andet udgangspunkt end hr. Jesper Langballe, lige pludselig får mulighed for at kunne kalde sig Jensen?
Er det måske, når alt kommer til alt, dagsordenen for Dansk Folkepartis modstand mod lovforslaget?
Martin Henriksen (DF), 2005-06-17:
Det er rigtigt, at navne ikke er noget statisk, men pointen er netop, at de skal udvikle sig i takt med den udvikling, som sker i befolkningen, altså efter et pres fra befolkningen og efter et ønske fra befolkningen.
Der er jo også en mulighed i dag.
Det ser man jo i de navne, der bliver taget i dag, hvor der er bølger, nogle navne er populære det ene år, og nogle navne er populære det andet år.
Det er noget, der sker i tråd med befolkningen.
Her sker det i tråd med, at der har siddet en embedsmandsgruppe i 2 år og fundet på nogle fikse ideer.
Det er jo det, der er forskellen, og det er jo det, der er grundlæggende forkert ved det her.
Kan den radikale ordfører, fru Charlotte Fischer, slet ikke se en pointe i det?
Jesper Langballe (DF), 2005-06-17:
Hvorfor har historieløsheden, når den nu er så udbredt, ikke sin egen parlamentariske repræsentation?
Burde slægtssammenhænges opløsning, identitetsløsheden, den folkelige traditionsløshed ikke have sin egen officielle advokatur?
Vi ved godt, at der i begge regeringspartier er så store betænkeligheder, at hvis der var hemmelig afstemning i Folketinget, eller hvis man fulgte sit hjerte, ville lovforslaget, om ikke falde, så i hvert fald komme ud til folkeafstemning, og her ville det falde med et brag.
Men nu byder prestigeplejen ministeren og regeringens folketingsgrupper, at de holder ryggen rank ligesom kejseren i eventyret og holder processionen ud, selv om det sker i bar skjorte.
Jeg vil gerne tage et enkelt eksempel frem, som ikke er indgået ret meget i debatten.
Det er sådan i dag, at hvis en person – det vil typisk være en kvinde – tager sin ægtefælles navn som giftenavn, bevarer hun sit eget efternavn, det man tidligere kaldte pigenavn, og det er anført på dåbsattesten.
Men sådan skal det ikke være fremover.
Hun er ingenting.
Tuesday, November 8, 2005 4:34 PM
Jeg vil i og for sig sige, at i betragtning af at det stadig overvejende er kvinder, det drejer sig om, kunne man stille det spørgsmål, om det ikke er et udtryk for en hårrejsende kvindeforagt.
Det er der blevet stillet spørgsmål om til ministeren fra Retsudvalget, og ministeren har minsandten svaret: Jamen hun kan jo bare genantage sit pigenavn –
goddag, mand økseskaft!
Er det virkelig jurister, der har lavet sådan et svar?
Det, der er tale om, er jo, at hun gerne vil vise samhørigheden med sin mand, med familien, den nye samlede kernefamilie, ved at tage mandens efternavn, men hun vil også gerne bevare sit pigenavn som udtryk for, at hun selv har en slægt.
Men det må hun ikke mere, og det er jo ganske fantastisk.
Lad mig sige til sidst, at det jo allerede er sagt flere gange i debatten af vrede mennesker, der har protesteret, at det er utroligt, at i en tid, hvor man overhovedet ikke må skilte med et firmanavn, der bare er i nærheden af at ligne McDonald’s, og firmanavne er beskyttet i alle ender og kanter, bliver personnavnene kastet i grams.
Det er måske egentlig også et godt moderne konservativt princip: Det eneste, der tæller, er penge og forretning, men ikke mennesker og deres historiske sammenhæng.
Det er altså som privatist.
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-17:
Nu ved jeg godt, at indvandring er et stort spørgsmål for Dansk Folkeparti, og at det måske er noget af det, man tænker allermest på det meste af tiden, men jeg må blankt erkende, at indvandring faktisk ikke lige er det, der spiller den store rolle i denne sammenhæng.
Vi vedtager overhovedet ikke dette lovforslag for at fremme eller hæmme indvandring.
Vi synes, det er positivt med et åbent samfund, der anerkender, at vi er en del af den store verden, ikke lever bag hermetisk lukkede døre, men faktisk er en del af verden.
Men det har ikke noget at gøre med at fremme indvandring eller det modsatte.
Det synes jeg er skudt helt ved siden af.
Kim Christiansen (DF), 2005-06-17:
Jeg er slet ikke i tvivl om fru Charlotte Fischers store bekymring for det enkelte individ, men jeg fik ikke besvaret mit spørgsmål: Om De Radikale har et meget væsentligt incitament til at støtte dette lovforslag, som er forankret i, at man ønsker mulighed for en stor vælgerskare, nemlig de mange indvandrere, til at tage danske navne.
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-17:
Indledningsvis vil jeg sige, at det ikke er lovforslaget, der er sjovt, men at jeg synes, at det har været en rigtig god debat.
Jeg har faktisk værdM054S48724959subh.fm Page 4942 Tuesday, November 8, 2005 4:34 PM sat debatten med Dansk Folkeparti utrolig meget, for det er ikke så tit, at vi har nogle værdimæssige debatter af den her art.
Så vil jeg sige, at det helt bærende argument for os er, at den her lov giver bedre mulighed for, at det enkelte menneske selv kan bestemme, hvad han eller hun vil hedde.
Vi synes ikke, at det er et anliggende for staten at bestemme, om det ene navn er mere rigtigt end det andet, at embedsmænd skal sidde i lokaler og afgøre, om et fornavn er anstødeligt eller krænkende osv.
Det synes vi ærlig talt er en mærkelig formynderisk måde at lave lovgivning på, fordi det enkelte menneskes mulighed for at bestemme over sit eget liv og sin egen tilværelse er et vigtigt argument for os.
Kim Christiansen (DF), 2005-06-17:
Man kan jo undre sig lidt.
Det er da glimrende, hvis De Radikale kan se det morsomme i det her.
Det har vi i Dansk Folkeparti så meget svært ved at se det sjove i, og det fører mig så videre til, at fru Charlotte Fischer også kunne have svært ved at forstå Dansk Folkepartis holdning.
Jeg skal så ikke komme nærmere ind på fru Charlotte Fischers evne til at forstå forskellige ting.
Dansk Folkeparti har nogle klare værdier, og det kunne man savne lidt hos De Radikale.
Mit spørgsmål går egentlig på, for det kunne jeg godt tænke mig kom frem, dels her i salen, dels for alle dem, der sidder og kigger på tv derude: Hvad er egentlig hovedargumentet for De Radikale for at støtte det her forslag?
Er det netop det, at en stor indvandrermasse i Danmark nu får mulighed for at kalde sig Jensen, Hansen, Pedersen osv.?
Er det, når alt kommer til alt, ikke De Radikales grundlæggende argument for at støtte det her lovforslag?
Hvis det i bekræftende fald er det, ville jeg da være lidt betænkelig som regeringsparti.
Birthe Skaarup (DF), 2005-06-17:
Jeg vil sige til fru Helle Sjelle, at det er det altså ikke.
Når man i Kræftens Bekæmpelse siger, at man her kan gå ind og fjerne nogle stoffer, der har en uheldig indvirkning på borgernes helbred, og at vi efter deres vurdering kan gøre det for billige penge, synes jeg, at det er et helt eklatant eksempel på, at facitlisten til det, vi så gerne vil, nemlig at få de unge til at holde op med at ryge, og at de ikke bliver afhængige af de her stoffer, ligger her.
Det må fru Helle Sjelle kunne se.
Louise Frevert (DF), 2005-06-17:
Ja, vi kommer langt omkring, og jeg er helt med på, at det er interessant at komme langt omkring, men nu vil jeg bede hr. Bjarne Laustsen om at høre efter.
Mange af de unge mennesker, som var i skolepraktik, er indvandrere, og der var mange, der gerne ville være mekanikere, så lad os bare tage den gruppe.
Det kan da ikke nytte noget, at vi har en hel gruppe indvandrere, der alle sammen vil være mekanikere, for de stakkels unge mennesker kan jo ikke alle sammen komme i arbejde som mekanikere, så denne skolepraktik, hvor man eksempelvis er blevet såkaldt uddannet, som jeg vil have lov til at kalde det, til mekaniker, har jo ikke bragt de unge i arbejde.
Derfor anser vi skolepraktikken for at være en form for ventestation, hvorfra vejen går lige lukt videre til arbejdsløshed, og det kan da ikke være rigtigt.
Hr. Bjarne Laustsen kalder det uddannelse.
Jamen uddannelse til hvad?
Det er uddannelse til arbejdsløshed, og det duer jo ikke.
Derfor vil jeg have lov til at sige, at vi hellere skal bruge mobiliteten, som for mig er et af nøgleordene i EMMA-kriterierne.
De unge må saftsuseme flytte til andre steder af landet.
Der er 2.000 ekstra steder, hvor de har mulighed for at få en læreplads som eksempelvis smed, vvs-mand og bager.
Det er bare nogle af de fag, hvor jeg helt eklatant ved, at der er mulighed for at få lærepladser.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Der var ikke stillet ændringsforslag.
Forslaget sattes til forhandling.
Ingen bad om ordet.
Afstemning
Første behandling 25/5 2005.
Der var ikke stillet ændringsforslag.
Forslaget sattes til forhandling.
Ingen bad om ordet.
Afstemning
Første behandling 3/6 2005.
Der var ikke stillet ændringsforslag.
Forslaget sattes til forhandling.
Forhandling
Ole Sohn (SF), 2005-06-17:
Det er bare indledningsvis sådan til opklaring.
Jeg kan forstå, at regeringen og Det Konservative Folkeparti mener, at der skal bruges mange penge på forebyggelse for at undgå, at man kommer til at ryge.
Det tror jeg alle er fuldstændig enige i.
Nu sker der uheldigvis det, at der er nogle, der påbegynder at ryge, og så fylder man fra tobaksindustrien tobakken med alle mulige former for afhængighedsskabende stoffer.
Ville det så ikke være fornuftigt at sige, at det vil vi simpelt hen ikke finde os i; at man som samfund siger, at vi ikke vil finde os i, at en industri skal tjene penge på at gøre folk afhængige af noget, som ville være forbudt, hvis det blev opfundet i dag?
Carsten Hansen (S), 2005-06-17:
Se, nu er jeg meget glad for, at det gik op for Dansk Folkeparti og fru Louise Frevert, hvad det var, vi talte om.
Det er sådan set store ting.
Det andet er, at når man fjerner 80 pct. af noget, hvor meget er der så tilbage?
Jo, ifølge lærdommen fra de stråtækte skoler er der 20 pct. tilbage, og det vil sige, at man har fjernet stort set hele uddannelsesgarantien på nogle af de allerstørste uddannelser, vi har, og det er i øvrigt nogle af de uddannelser, hvor der er fuld beskæftigelse i fagene
Der kan ikke påvises nogen større arbejdsløshed hos tømrere, elektrikere og en lang række af de andre fag, vi taler om her, så hvorfor søren skulle man dog fjerne uddannelsesgarantien her, hvor det i øvrigt er sikret, at stort set minimum 96 pct. af eleverne kommer ud i restlæreaftaler?
Ifølge den seneste undersøgelse står der nu næsten 40 pct., som ikke kan komme videre.
Det har selvfølgelig fået regeringen til at tænke sig om og har selvfølgelig fået regeringen til at indføre en del af vores beslutningsforslag, men min M054S48724959subh.fm Page 4974 Tuesday, November 8, 2005 4:34 PM
Louise Frevert (DF), 2005-06-17:
Jeg tror, at det er blevet slået fast med syvtommersøm heroppe fra talerstolen, at Dansk Folkeparti ikke på noget som helst tidspunkt har haft intentioner om at genindføre skolepraktikordningen.
Det er jo ikke nødvendigt.
Det må ganske simpelt dreje sig om, at de unge mennesker kan komme ud i nogle ordinære uddannelsespraktikpladser.
Skolepraktikken er efter vores bedste overbevisning en kunstig ordning.
Den duer simpelt hen ikke, og jeg synes faktisk, at det er blevet sagt meget tydeligt heroppefra.
Med hensyn til det med uddannelsesgarantien passer det jo ikke, for der er nøjagtig den samme uddannelsesgaranti på nuværende tidspunkt, som der var tidligere.
Vi har bare sørget for at knække kurven.
Vi sørger bare for at skaffe flere ordinære uddannelsespladser.
Det må være det, det drejer sig om.
Hvis arbejdsgiverne vil have de rigtige lærlinge, hvis de vil have de rigtige folk til at komme videre på deres egen arbejdsplads, må det også være i deres egen interesse som arbejdsgivere at uddanne dem hele forløbet igennem.
Carsten Hansen (S), 2005-06-17:
Bare lige sådan for god ordens skyld: Det er ikke en ekstra præmieringsordning, vi beder om, for vi har set, og vi har rost ministeren og Venstre for, at de er krøbet til fadet.
Det kan jeg godt forstå, og jeg kan slet ikke forstå, at De Radikale og Dansk Folkeparti ikke er med på det.
Det, vi nu beder om, er at få genindført skolepraktikordningen de steder, hvor man har fjernet den, og det er noget ganske andet end præmieringsordningen.
Hvis man tror, at præmieringsordningen virker, hvorfor søren så ikke sikre, at restgruppen, hvis der skulle være en restgruppe, fik skolepraktik der, hvor det var nødvendigt?
Vi er nemlig tilhængere af en gennemførelse og en uddannelsesgaranti for de steder, hvor man har fjernet den.
Fru Louise Frevert var med.
Bare lige for at slå det helt fast: Det er godt og rigtigt, at præmieringsordningen er kommet, og vi kunne ikke forstå, at man skulle vente så længe.
Men nu er det altså skolepraktikken, vi går ind for.
Der kunne vi jo høre, om Dansk Folkeparti vil være med til at genindføre den.
Louise Frevert (DF), 2005-06-17:
Jeg vil gerne sige til hr. Carsten Hansen, at jeg faktisk ikke forstår, hvad det er, vi egentlig bliver ved med at køre rundt i her.
Det er ganske vist ikke i det her forslag, men i et andet forslag.
Så skulle vi ikke bare se at komme videre i teksten?
Jeg går ikke ud fra, at hr. Carsten Hansen tror, at han kan få den to gange, for det er da skudt helt over målet.
Jeg ved godt, at Socialdemokraterne har høje og store ambitioner på mange områder, men ligefrem at tro, at man kan få den her præmieringsordning to gange, er altså skudt langt forbi.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-06-17:
Situationen nu, hvor skolepraktikken er blevet skåret meget drastisk ned for en lang række unge mennesker, har jo vist sig at være, at mange falder fra undervejs i deres uddannelsesforløb på vej til at få en faglig uddannelse.
Meldingerne fra de tekniske skoler i Århus, København og Odense er alle enslydende.
De meldinger er også løbet ind på regeringspartiernes kontorer, og derfor har undervisningsministeren nu også fremsat et forslag til, hvordan man kunne forestille sig at skaffe flere praktikpladser ved hjælp af en præmieringsordning for dem, der opretter nye praktikpladser.
Og al ære værd for det.
Det er et fremskridt.
Det vil måske give nogle ekstra praktikpladser.
Det er svært at spå om, men i alle tilfælde ved vi, at der kommer til at være hundredvis af unge mennesker, som kommer til at stå og mangle en praktikplads.
Jamen hvad gør vi så for dem, der ikke kan få en ordinær praktikplads, dem, der står bagest i køen til de ordinære praktikpladser?
Hvad gør vi for dem?
Er der en modsætning mellem det, at vi godt vil have en præmieringsordning – så de arbejdsgivere, der tager deres ansvar, også får det belønnet, og de, der ikke tager deres ansvar, kommer til at betale – og det, at vi sørger for gennem skolepraktikordningen at samle de sidste op, altså dem, der har det sværest med at få en ordinær praktikplads?
I øvrigt er det slående, at vi i de her dage i og uden for Folketinget har mange diskussioner om integration af etniske unge på arbejdspladserne.
Og hvem er det, der står bagest i køen, når det handler om praktikpladser?
Det er, siger alle samstemmende, desværre dem, der har en anden etnisk herkomst end dansk, dem med navne, der gør det besværligt at få arbejdsgiverne til at anerkende dem.
Og det er dem, som har brug for, at vi – i hvert fald hvis man skal tage ordet uddannelsesgaranti alvorligt – genopretter skolepraktikken, så alle unge, uanset at de måske bliver holdt uden for arbejdsmarkedet af nogle arbejdsgivere, alligevel er i stand til at færdiggøre deres uddannelse og ikke ender med at blive stødt helt ud af arbejdsmarkedet, ender med at blive ufaglærte arbejdsløse.
M054S48724959subh.fm Page 4973 Tuesday, November 8, 2005 4:34 PM
Louise Frevert (DF), 2005-06-17:
Nu er det sådan, at der er nogle, der ikke synes, at procentregning er Dansk Folkepartis stærke side.
Det har der været eksempler på her, så jeg vil ikke kaste mig ud i procentregning – hvis ellers hr. Carsten Hansen hører efter, men det gør den socialdemokratiske ordfører åbenbart ikke.
Jeg vil blot sige i denne forbindelse, at hvis hr. Carsten Hansen ser på nogle specifikke korte uddannelser, er der faktisk mange af de unge mennesker, der netop vælger de uddannelser.
Der er lige kommet 100 nye unge mennesker ind på tømreruddannelsen, og her er der stadig – det ved hr. Carsten Hansen også godt – den samme uddannelsesgaranti, som der var tidligere.
Det drejer sig jo om fleksibilitet.
Kriterierne kender hr. Carsten Hansen jo, og et af dem er netop mobilitet.
Man kan jo ikke forlange, at der skal stå en plads til en lige uden for hoveddøren, så mobilitet er en af de ting, vi satser på, og desuden er der jo næsten 2.000 praktikpladser.
Men jeg tror egentlig ikke, der er nogen grund til at fortsætte denne polemik og diskussion, for ordføreren hører jo alligevel overhovedet ikke efter.
Kurt Kirkegaard (V), 2005-06-17:
Det er fuldstændig korrekt, at det er vigtigt, at de unge mennesker får sig en uddannelse, men det er forkert at stikke blår i øjnene på de unge mennesker, så de tror, at de får en uddannelse, de kan bruge i erhvervet efterfølgende, men hvor virksomhederne ikke vil ansætte dem efter den uddannelse, de har fået.
Det er ganske simpelt ikke rigtigt, når man siger, at der er statistik for, at de har job efter skolepraktikvejen.
Jeg kender specielt til det inden for tømrerfagene, hvor det er umådelig vanskeligt for en skolepraktiksvend at få job ude i en rigtig virksomhed, fordi han simpelt hen mangler erhvervserfaring eller arbejdspladserfaring til at kunne begå sig ude i skurvognene på arbejdspladsen.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-06-17:
Jeg hørte hr. Kurt Kirkegaard komme med en skrøne, som jeg egentlig troede var blevet aflivet efterhånden i hele den her debat, nemlig at skolepraktik er uddannelse til arbejdsløshed.
høj udstrækning som dem, der er i almindelig praktik, rent faktisk kommer ud og får sig et arbejde efter endt uddannelse og altså ikke bliver uddannet til arbejdsløshed.