runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-27:
Jeg sagde, at jeg ville komme nærmere ind på det i min ordførertale, men jeg kan give et hint om, hvad der er vores afvejning.
Vores afvejning er, at der, hvor vi mener at Folketinget skal lægge en meget klar prioritet, er i forhold til de børn, som er udsat, og at der gøres noget særligt for de børn, som er udsat.
Der tror vi, at det er meget væsentligt, at Folketinget sætter sig på mindretallets side, og det er jo heldigvis et mindretal.
Det, som jeg synes er problemet i den her type drøftelser og i drøftelserne om læreplaner, er, at man bruger udsatte børn, som har en negativ social arv, til at legitimere, at staten blander sig i forhold til alle børn.
Henriette Kjær (KF), 2004-02-27:
Det ser jeg intet problem i.
Jeg kan slet ikke forstå, at De Radikale kan være imod, at vi giver børnene flere kompetencer, og at vi tillader os herindefra - det mener jeg sådan set er vores opgave - at være med til at højne niveauet i de danske daginstitutioner.
Jeg synes, det er meget bagstræberisk, at man har valgt fra Det Radikale Venstres side at være imod det her forslag.
Gudrun Laub (V), 2004-02-27:
Da Venstres ordfører, fru Eva Kjer Hansen, ikke kan være til stede i dag, skal jeg på ordførerens vegne fremføre følgende:
Det er på mange måder et interessant beslutningsforslag, SF har fremsat om sundhedsplejens og daginstitutionernes rolle i bekæmpelsen af den negative sociale arv.
Dels synes jeg, at det er lykkedes SF at komme med en række gode formuleringer om betydningen af sundhedsplejerskernes arbejde, dels glæder jeg mig over opbakningen til, at der skal være fokus på den pædagogiske indsats i dagtilbud og de kompetencer, pædagogerne skal søge at bibringe børnene. Jeg deler synspunktet om, at sundhedsplejersken spiller en stor rolle i forhold til den tidlige indsats i familier med problemer.
Om nogen kommer sundhedsplejersken tæt på og kan få indblik i en families trivsel.
Det er også min opfattelse, at kommunerne er meget opmærksomme på dette.
I de kommuner, der har gjort meget ud af forebyggelsen, er det klart mit indtryk, at sundhedsplejersken netop udgør en nøglerolle i forhold til at opdage problemer og få sat ind med hjælp.
Men også forud for fødslen er det vigtigt med et godt tværfagligt samarbejde.
Allerede hos jordemoderen kan der være tegn på, at der her er et barn og en familie, der har brug for hjælp til at få dagligdagen til at fungere.
Derudover er det bl.a. i forbindelse med satspuljeforliget aftalt, at der iværksættes flere forsøgsordninger, som bl.a. skal styrke samspillet mellem de forskellige aktører på dette område, læger, sundhedsplejersker og jordemødre.
I Venstre vil vi gerne styrke indholdet og kvaliteten af de forskellige dagtilbud - med streg under dagtilbud, for jeg har bemærket, at SF's interesse udelukkende går på daginstitutioner.
Jeg synes, det er vigtigt, at der er en bred vifte af tilbud på børnepasningsområdet, uanset om det er daginstitutioner, dagpleje, puljeordninger, fribørnehaver eller andre former for pasningsordninger.
Med initiativet til pædagogiske læreplaner har vi netop sat fokus på, at dagtilbuddene får tænkt igennem, hvordan og hvorledes de bedst kan bibringe børnene forskellige kompetencer.
Heldigvis er det langt de fleste kommuner, der har pasningsgaranti.
Der er i dag 21 kommuner, der ikke har indført pasningsgaranti.
Langt de fleste børn, der er berørt af dette, har hjemme i Københavns Kommune. Overordnet mener Venstre, at målet selvfølgelig er, at der er pasningsgaranti til alle børn, men det er kommunerne, der lægger niveauet.
Dog vil vi understrege, at faldende børnetal og kommuneaftalerne giver kommunerne en god mulighed for at prioritere udviklingen af dagtilbuddene.
Dog afviser vi forslaget med henvisning til de mange projekter, som regeringen allerede har sat i gang, og som vi venter os meget af.
Vi mener, at det er vigtigt, at vi lader disse projekter vise resultater, inden vi iværksætter meget bekostelige initiativer.
Søren Krarup (DF), 2004-02-27:
Jeg siger tak for en interessant ordførertale.
Men jeg vil godt stille fru Gudrun Laub det samme spørgsmål, som jeg stillede ministeren, nemlig om fru Gudrun Laub ikke mener, at det i denne situation er helt afgørende klart at definere, hvad man taler om, når man taler om negativ social arv.
Jeg hørte også med stor sympati fru Margrethe Vestager udtrykke det så fremragende, at man via dette begreb i virkeligheden kientgør familien som sådan, fordi der ikke er en klar grænse for, hvad negativ social arv betyder.
Så jeg vil spørge, også fordi sproget jo er helt afgørende her, sproget er altid en kolossal magtfaktor, for det er via sproget, at man erobrer virkeligheden og kan erobre magten og altså kan præge situationen
: Er fru Gudrun Laub enig med mig i, at begrebet negativ social arv for at kunne bruges med mening skal være meget nøje defineret, så man ikke netop, som fru Margrethe Vestager siger, klientgør hele familien?
Gudrun Laub (V), 2004-02-27:
Det er en vanskelig problematik, der ligger i, at vi skal hjælpe nogle, der har problemer, og selvfølgelig er det svært at afgrænse, hvor og hvornår man kan tale om negativ social arv.
I hele den debat synes jeg, det er meget vigtigt, at vi husker, at langt de fleste børn har det godt med gode, kærlige forældre, og at det allervigtigste for børnene er, at de har forældre, som med kærlighed og omsorg kan varetage deres tarv.
Det gælder jo også, når vi ser på daginstitutionerne.
Hvis pædagogerne laver planer for indlæring og kompetencer, bør det ske sammen med forældrene - vi har forældrebestyrelser - og på den måde må vi ikke glemme forældrenes indflydelse på alt, hvad der sker med deres børn.
Sandy Brinck (S), 2004-02-27:
Alle undersøgelser viser, at daginstitutionerne er afgørende i forhold til at bryde den negative sociale arv.
Det sagde socialministeren også i sit hovedindlæg, så jeg regner med at vi er enige om, at den tidlige indsats handler om at gøre noget på daginstitutionsniveauet.
Så kan vi vel også være enige om, at det derfor er temmelig vigtigt, at de sårbare børn er i daginstitutionerne.
Vi kan jo ikke rigtig gøre noget ved dem, hvis de ikke er
Derfor vil jeg godt spørge den konservative ordfører, hvordan man i en konservativ optik får det til at hænge sammen, at man har givet kommunerne lov til at skubbe de lediges børn bagest i køen, når man samtidig ved, at ledighed - altså forældres ledighed - er en af de afgørende parametre for, om børn er udsatte, samtidig med, at man ved, at det er i daginstitutionerne, man kan give det løft og den ekstra omsorg, der skal til, for at den negative sociale arv ikke slår igennem. Jeg kan ikke se, at det hænger sammen, så jeg vil gerne undervises.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-27:
Men stadig væk mener jeg, at ministeren ikke helt har fået fat på, hvad det er, der sker rundtomkring i kommunerne.
BUPL's undersøgelse viser, at 70 pct. af kommunerne skærer, de skærer på åbningstid, altså snævrer åbningstiderne ind, de skærer på normeringerne, altså færre voksne pr. barn, og det er jo ikke et udtryk for, at man flytter børnetal.
Det er et udtryk for forringelser, og det er det, der sker rundtomkring i verden.
Jeg har kun et enkelt spørgsmål, nemlig om vores forslag 3, der går ud på at indføre en egentlig landsdækkende pasningsgaranti.
Der brugte ministeren et ord, der hed pasningsmulighed.
Er det et udtryk for, at socialministeren har været udsat for store, slemme, grove mænd, der har sagt til hende, at det der udtryk ikke må anvendes af ministeren?
Eller er ministeren enig i, at der skal være en egentlig pasningsgaranti her?
Sandy Brinck (S), 2004-02-27:
Jeg har stadig ikke forstået det der med, at det, hvis nogen kommer ind før nogle andre, så ikke gør det sværere for disse andre at få en plads.
Det har jeg altså ikke forstået.
Men det har vi jo haft alenlange diskussioner om, hvor De Konservative sammen med Venstre og Dansk Folkeparti har en helt særlig logik med hensyn til, hvordan en kø er: Hvis der stiller sig en op foran i køen, så betyder det ikke, at de andre er kommet længere tilbage i køen.
Men jeg synes, at Det Konservative Folkeparti nu åbner op for en diskussion om, hvad tidlig indsats er, hvornår det er.
Indtil dette svar, som fru Charlotte Dyremose lige gav, havde jeg faktisk en oplevelse af, at vi var enige om bredt, at daginstitutionerne kunne være det sted, hvor man opdager børns besværligheder.
Nu bliver jeg lidt bekymret for, at Det Konservative Folkeparti mener, at det først er der, hvor vi er helt sikre på, at børnene har det meget dårligt, og at det er tydeligt for enhver, man så kan gå ind med sociale fripladser osv. Jeg troede sådan set, at vi også havde en oplevelse af, at vi i daginstitutionerne havde en mulighed for at opfange noget meget, meget før, det kom til at gøre rigtig ondt.
Fru Charlotte Dyremose var så venlig at pege på, at denne regering har overtaget den tidligere regerings virkelighed, og derfor synes jeg, det måske er værd at påpege, at den tidligere regering skabte 170.000 ekstra pladser, og det betyder, at hvis man havde fortsat den prioritering, så kunne man sådan set have hevet stikket hjem og fået den pasningsgaranti, som vi nu pludselig alle sammen er enige om at vi skal opnå.
Men tværtimod har man jo så lavet besparelser.
Derudover synes jeg godt, jeg kunne tænke mig at vide - fordi fru Charlotte Dyremose også siger, at fru Line Barfod sådan bare tror, at alle kan få, og jeg tror, det var med henvisning til spørgsmålet om flere ansatte i daginstitutionerne - om Enhedslisten synes, det ville være smart, hvis vi genindførte de servicejob, som regeringen har afskaffet, hvor vi jo netop gav en mulighed for, at de ledige, som er i den modne alder, kunne få en reel chance på arbejdsmarkedet frem for kun at have en chance i skåltalerne om det grå guld, og samtidig sørge for, at vi fik et kvalitetsløft i daginstitutionerne, altså to fluer et smæk; virkelig noget for skattekronerne.
Line Barfod (EL), 2004-02-27:
Servicejobbene, som Enhedslisten jo var med til at indføre, vil vi meget gerne have genindført.
Vi synes, det er et stort problem, at nogle af de ting, regeringen har gennemført, er at skære ned de steder, hvor man virkelig har fået folk i arbejde, da man åbenbart foretrækker, at folk er arbejdsløse og dermed også koster penge på det offentlige budget, fordi man skal betale dem for ikke at måtte lave noget.
Vi synes hellere, man skulle betale folk for, at de gerne måtte lave noget.
Og der er i den grad behov for flere hænder ude i daginstitutionerne og mange andre steder i vores samfund.
Så de 800.000, der i dag er sat uden for arbejdsmarkedet, synes vi, vi skulle få i gang, og en stor del af dem i den offentlige sektor, hvor der virkelig er behov for flere hænder, og hvor det ville give et overskud samlet på de offentlige kasser, hvis vi fik dem i arbejde.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-27:
Jeg synes, der er lidt uklarhed omkring børnenes særlige behov, og der vil jeg lige bede fru Line Barfod om at bekræfte følgende billede:
Det har altid været sådan, at børnenes særlige behov kunne sprænge ventelister, oven i købet i form af konkrete påbud om, at de skulle være i en daginstitution, og at det bliver rodet voldsomt sammen, når man roder den debat sammen med debatten om de arbejdsløses børn, som er en helt anden debat.
Og for nu at skære det ud i pap: Er fru Line Barfod enig i, at man sagtens kan have en ordning, der betyder, at børn med særlige behov kommer ind først, men at det ikke bør kædes sammen med en ordning om, at arbejdsløses børn får en negativ særbehandling?
Der er ingen sammenhæng i de to ting.
Er fru Line Barfod enig i det?
Line Barfod (EL), 2004-02-27:
Jeg er meget enig.
Så længe vi ikke har en pasningsgaranti, så har man altid haft som nødløsning, at de børn, der havde særlige behov, kunne komme forrest og kunne komme ind og få dækket det særlige behov.
Problemet opstår, når fru Charlotte Dyremose som argument siger, at der så ingen problemer er i at sætte de arbejdsløses børn bag i køen, som om en stor del af de arbejdsløses børn ville kunne få en socialpædagogisk friplads, for det er heldigvis ikke tilfældet.
Langt de fleste børn af arbejdsløse har det udmærket glimrende og har ikke store sociale problemer.
Det kan man så risikere, at familien får, hvis de bliver ved med at være i arbejdsløshed, men det er en anden debat.
Henriette Kjær (KF), 2004-02-27:
Hensigten med dette forslag er at stramme reglerne dels i lejelovens kapitel om frakendelse af retten til at administrere udlejningsejendomme, dels i tvangsadministrationsloven.
Det fremgår af bemærkningerne til forslaget, at formålet med denne stramning er at sikre lejerne imod urimelige vilkår og imod udlejere, der systematisk overtræder lejelovgivningens regler.
Det kan jeg da principielt tilslutte mig.
Selvfølgelig skal lejere sikres
rimelige vilkår, og selvfølgelig skal der skrides ind over for udlejere, som ikke overholder spillereglerne.
Men jeg er ikke sikker på, at det vil være resultatet af en opstramning som den foreslåede. Baggrunden for forslaget må nødvendigvis være, at kriterierne i de gældende ordninger efter forslagsstillernes opfattelse er for grovmaskede, så de såkaldte uefterretlige udlejere slipper igennem.
Det vil med andre ord sige, at der i praksis ligger en større mængde af sager om frakendelse af retten til at administrere udlejningsejendomme, som det ikke er lykkedes lejere at få rejst eller få huslejenævn eller kommunalbestyrelse til at gå videre med.
Jeg må hertil sige, at dette, så vidt ministeriet er bekendt, ikke er tilfældet.
Og jeg er ret sikker på, at hvis det var tilfældet, så ville sådanne oplysninger finde vej til ministeriet. En grund til den ringe anvendelse af ordningerne i praksis kunne være, at sager simpelt hen ikke søges rejst, måske fordi kendskabet til ordningerne er for ringe.
Det kunne være en årsag.
Derfor har jeg sendt en orienteringsskrivelse ud til kommunerne med henblik på at informere om de relevante regler i den gældende lovgivning på området, som kommunerne kan bruge for at imødegå disse problemer.
Man kan få den tanke, at dette forslag er fremsat på grund af presseomtalen om Låsby Svendsen.
Jeg vil gerne pege på, at de såkaldte Låsby Svendsen-sager ikke bliver ramt af dette forslag, da disse sager typisk vedrører enfamilieshuse.
Frakendelsesordningen og tvangsadministrationsordningen gælder som bekendt kun for ejere af ejendomme med mindst to boliger.
Jeg kan på den baggrund oplyse, at jeg og økonomi- og erhvervsministeren, hvorunder tvangsadministrationsloven hører, ikke kan støtte forslaget.
Det mener jeg umiddelbart ikke.
Jeg mener simpelt hen ikke, at man udnytter loven godt nok i dag.
Jeg mener, at der i lejeloven i dag er nogle gode muligheder - også i byggeloven - for at sanktionere og sætte ind i forhold til udlejere, der sjofler vedligeholdelse og f.eks. ikke indrager beboerne, som
man skal, og andre ting
Jeg mener simpelt hen ikke, at man udnytter loven godt nok i dag.
Morten Homann (SF), 2004-02-27:
Nu er kriterierne for den del af det, som hører under socialministerens ressort, altså frakendelse af udlejningsretten, jo ret stramme med hensyn til, hvad der skal til, før man kan frakendes udlejningsretten.
Der skal indtil flere tabte retssager til.
Er ministeren ikke enig i, at det sådan set er nærliggende, når man nu på boligområdet har et særskilt retssystem så at sige med huslejenævn og boligretten, at man lader de tabte sager, en udlejer står med i det retssystem, tælle med, når man skal afgøre, om vedkommende fortsat har lov til at leje ud?
For virkeligheden er jo, at kun en forsvindende lille del af de sager, som kører på boligområdet, ender i det egentlige retssystem.
Langt de fleste bliver ordnet i det specielle boligretsystem.
Og i det tilfælde her, hvor en udlejer måske over 100 gange har tabt sager i huslejenævnsystemet, så er der ikke nogen garanti for, at de overhovedet kommer i retssystemet, og dermed har man ikke nogen mulighed for at frakende den pågældende udlejer retten til at leje ud.
Henriette Kjær (KF), 2004-02-27:
Men det er jo så igen et spørgsmål om, hvorfor man ikke rejser sagerne i retssystemet.
Det må der jo være forskellige årsager til at man ikke gør, måske fordi man ikke regner med at vinde sagerne og derfor ikke får dem ført videre.
Som jeg har sagt før, så mener jeg simpelt hen, at der i loven i dag er et antal muligheder, der gør, at man i dag kan skride ind over for de udlejere, der ikke følger forskellige påbud eller andet.
Det synes jeg i sig selv er ganske udmærket.
F.eks. kan Grundejernes Investeringsfond gå ind i forbindelse med vedligeholdelsesproblemer, som ikke bliver løst af udlejer selv, osv., og så må han betale regningen.
Jeg synes, der er gode muligheder i dag for at skride ind over for udlejere, der ikke gør, som de skal ifølge loven.
René Skau Björnsson (S), 2004-02-27:
Jeg kan forstå, at ministeren ikke mener, at der er grund til at foretage sig yderligere i den her sag, men ministeren må jo også være bekendt med og have læst alle de historier, vi gang på gang ser i medierne, om udlejere, der ikke overholder deres forpligtelser; udlejere, som ikke er så venlige over for lejerne.
Det kan ministeren da ikke bare sidde og se på uden at gøre noget.
En af grundene kunne jo være, at de sanktioner og de muligheder, der er for at straffe udlejere og sige til dem, at det her det duer altså ikke, er meget, meget lille.
Det er meget svært at fratage udlejere retten til at udleje boliger, men her må da også gælde noget for noget.
Hvis man vil udleje boliger, må man også overholde loven og sørge for ordentlige og anstændige forhold til lejerne, og derfor er det lidt mærkeligt, at ministeren ikke vil foretage sig yderligere over for udlejerne.
Henriette Kjær (KF), 2004-02-27:
Det er mit klare indtryk, at man ikke udnytter lovgivningen, men det kan skyldes, at den er kompliceret og ligger i mange forskellige regelsæt, og det er det, jeg har forsøgt at opliste i det brev, jeg har udsendt til kommunerne. Jeg kan se, at i mange tilfælde når man ikke engang dertil, at man rejser sagerne for huslejenævnet, som så kan give forskellige påbud, f.eks. om at udføre forskellige vedligeholdelsesarbejder i et nærmere fastsat omfang, osv. Bygningsloven giver også vidtgående muligheder for at pålægge udlejere at lave forskellige foranstaltninger
, men jeg kan se, at de bliver ikke udnyttet fuldt ud i dag, og derfor synes jeg, at inden vi skrider til at ændre loven, skal vi se, om vi ikke med denne information til kommunerne kan få det til at gå i retning af, at man skrider hurtigere ind.
René Skau Björnsson (S), 2004-02-27:
Ministeren har jo tidligere lovet, at vi skal se på lejeloven og lave en revision af den.
Det kan der også være mange grunde til, og vi mener også, der skal ses på den, for det er en lov, der er bygget op af mange små tillægslove gennem årene.
En af grundene til, at sagerne ikke bliver rejst, kan jo være, at det i dag er meget svært at sige til udlejere: Det her duer ikke, så vi må sanktionere og fratage dig din udlejningsret.
Er det noget, ministeren vil tage med i en eventuel lejelovsrevision, og hvornår kan vi forvente, at en sådan revision vil foreligge?
Henriette Kjær (KF), 2004-02-27:
Jeg håber, den kan blive præsenteret for Folketinget, inden vi går på sommerferie.
Men det ligger mig meget på sinde, at parterne på området spiller ud med nogle forslag, fordi det ville være hensigtsmæssigt, i og med at det er dem, der sidder med problemerne til dagligt.
Jeg har ventet på nogle anbefalinger fra dem, det har trukket ud, men jeg håber altså stadig, at jeg kan præsentere noget for Folketinget inden sommerferien - også fordi det er ganske rigtigt, som jeg også selv nævnte før, at det kan være en kompliceret lovgivning at have med at gøre, fordi den er lap på lap og ligger i forskellige love.
Gudrun Laub (V), 2004-02-27:
Da Venstres ordfører, fru Inge-Lene Ebdrup, er blevet forhindret i at være til stede i dag, skal jeg på hendes vegne fremføre følgende: Baggrunden for det fremsatte forslag fra SF fremstår som værende de sager om udlejere, der lejer meget utidssvarende,
ja, nærmest ubeboelige boliger ud, og som pressen har interesseret sig for hen over julen
Venstre har stor sympati
for, at SF vil forsøge at hjælpe disse lejere, men jeg må dog stille mig undrende over for store dele af forslaget. Det grundlæggende problem, som der fokuseres skarpt på, er den såkaldte Låsby Svendsen-problematik, altså at udlejere lejer dårligt vedligeholdte lejligheder ud og ofte til familier med sociale problemer.
Men vi vil understrege, at det er et meget intensivt indgreb at frakende en person muligheden for at udøve sit erhverv, og derfor bør et givet regelsæt kun kunne benyttes i sjældne og enkeltstående tilfælde. I den forbindelse vil jeg understrege, at der er muligheder i det eksisterende regelsæt, som vi umiddelbart finder tilstrækkelige, men vi vil selvfølgelig altid gerne drøfte mulighederne for at gøre tingene bedre. Det foreliggende forslag fra SF mener vi imidlertid ikke vil forbedre noget, hvorfor vi afviser forslaget.
KL. 12.20
Morten Homann (SF), 2004-02-27:
Jeg ved ikke, hvorfra Venstres ordfører og for den sags skyld også ministeren har fået den vildfarelse, at forslaget alene skulle være målrettet problemet Låsby Svendsen.
Hvis man åbner øjnene eller følger med i henvendelserne til Boligudvalget, må man vide, at der er en perlerække af eksempler på udlejere, som gang på gang på gang taber sager i huslejenævnet, anker afgørelserne til boligretten, taber sagerne her og sidder afgørelsen overhørig, men alligevel kan fortsætte, fordi de ikke kan blive frakendt retten til at leje ud efter lejelovens bestemmelser.
Det er det, der er virkeligheden, og forslaget handler ikke om Låsby Svendsen.
Det handler om et generelt problem på boligmarkedet.
Når Venstre afviser forslaget, kan jeg altså ikke tolke det som andet end en fuldstændig slaphed, en fuldstændig mangel på den konsekvens, som man ellers ved festlige lejligheder ynder at hylde.
Hvordan i alverden vil Venstre forsvare, at folk, der gang på gang på gang bryder loven, bare kan få lov til at fortsætte?
Det er jo konsekvensen af Venstres holdning.
Gudrun Laub (V), 2004-02-27:
Jeg har svært ved at følge hr. Morten Homann, når han kalder det en perlerække af sager, for de har vist ikke meget med perler at gøre.
SF skriver, at for nærværende er der en voldsom boligmangel, og det er jo helt korrekt, at der er boligmangel i København og vel også i Århus.
Men i f.eks. Aalborg har vi jo hørt en del
om, at der faktisk er boliger nok, og nogle steder i landet er der overskud af boliger.
Det er selvfølgelig det, der gør det vanskeligt at udforme en boliglovgivning, som kan tage højde for de problematikker, der er alle steder i landet, men forslaget fra SF mener jeg altså ikke på nogen måde kan afhjælpe de problemstillinger, der findes.
Morten Homann (SF), 2004-02-27:
Nu synes jeg altså, Venstres ordfører bevæger sig ud på et overdrev, hvor jeg slet ikke kan følge med.
I denne forbindelse er problemet med boligmangelen, at der gives endnu større frirum til bolighajer, og det er jo det, forslaget sætter ind imod.
Det kan godt være, det er et større problem de steder, hvor der er boligmangel, og at der vil være flere sager her, men i hele landet skal det vel være sådan, at der skal være konsekvens, og at vi ikke vil acceptere slaphed. Jeg må sige, at det skuffer og undrer mig meget, at Venstre afviser, at når der er dokumenteret et brud på loven, som der jo er tale om, når det drejer sig om tabte huslejenævnssager, og man ikke én gang, ikke to gange, men gentagne gange sidder huslejenævnets afgørelser overhørig, skal man alligevel have lov til at fortsætte.
Det tyder altså på, at der er ét sæt love for én gruppe mennesker og et andet sæt love for folk, som er udlejere og måske bidrager til Venstres partikasse.