Henriette Kjær (KF), 2003-10-30:
Der var nogen, der nævnte, at dette lovforslag var alt godt fra havet, og det synes jeg sådan set også det er.
Alt godt fra havet plejer jo at være meget lækkert.
Jeg synes i hvert fald, at det her er nogle ændringer, der er behov for.
Jeg synes ikke, det har noget at gøre med bureaukrati.
Det kan da godt være, at vi nu ruller tingene tilbage til en tilstand, som har været tidligere.
Men hvis vi tager forslaget om, at det er bopælskommunen, der f.eks. skal betale for den hjemmehjælp, der gives i sommerhuskommunen,
så er det sådan, at den regel blev ændret, fordi KL, da vi havde forhandlinger om det sidst, ikke syntes, det var noget problem.
Men de ganske få kommuner, det drejer sig om, lige præcis sommerhuskommunerne, Skagen Kommune og nedefter på den jyske vestkyst og nogle nordsjællandske kommuner og for den sags skyld også sydsjællandske, har jo nogle meget store udgifter.
For ikke nok med at hjemmehjælperne om sommeren skal holde ferie, så man skal have vikarer på, der kommer også endnu flere ældre, der skal have dækket deres behov, og det er dyrt.
Derfor mener jeg også, at vi har en forpligtelse til at rette op på den fejl, det var, da vi ændrede det i sin tid.
Et andet element i lovforslaget er spørgsmålet om tilkendelse af førtidspension, hvor det er den tilkendende kommune, der nu skal betale 5 år ud i fremtiden for den person, der har fået førtidspensionen.
Det er jo også for at løse et helt konkret problem.
Så kan man sige, at det er noget værre noget, at vi nu skal lave det om igen, men i og med at der sidder nogle kommuner, der har store vanskeligheder, mener jeg, vi har en forpligtelse til det.
Så var der spørgsmål med hensyn til, hvad man skal bruge et kommunalt samarbejde om rådighedsvagter til.
Det skal ikke ses som et forsøg på at overhale strukturdebatten, men når
kommunerne ønsker at kunne udnytte ressourcer bedre på et konkret område uden negative konsekvenser for borgerne, så mener jeg også, at vi har en pligt til at lytte.
Det, de gerne vil bruge den sociale vagtordning til, er at tage sig af sager, hvor børn bliver afhørt af politiet, eller hvor en tvangsfjernelse kommer på tale.
Derudover er der andre områder, hvor man kunne forestille sig det.
Jeg vil gerne slå fast, at det jo stadig væk er kommunen, der har det overordnede ansvar.
Men hvis man kan blive enige om et samarbejde med sin nabokommune på det her område, så synes jeg, det er ganske fornuftigt. Det er i hvert fald vigtigt for regeringen, at det kommunale samarbejde ikke betyder en ringere opgavevaretagelse i forhold til borgerne, og det er derfor, de altid skal søge om tilladelse til at få lov til at lave
det her samarbejde
Tilladelsen kan jo f.eks. forhindre, at vagten kommer til at skulle dække et alt for stort geografisk område, hvor vi f.eks. vurderer, at man ikke vil kunne nå at komme hele vejen rundt, eller at der måske ikke er den tilstrækkelige backup til vagten.
Så blev der fra Socialdemokratiets og Enhedslistens side spurgt til § 9, stk. 4, hvor der gives bemyndigelse til socialministeren og beskæftigelsesministeren.
Det drejer sig altså ikke om, at man nu skal til at udvide borgernes rettigheder eller til at vurdere eksportable ydelser.
Der er nogle ydelser, der er fastlagt, og som der er regler for i forvejen; hvilke ydelser man må tage med sig til udlandet.
Det, vi får bemyndigelse til nu, er at regulere, hvem der skal betale det, altså hvilken myndighed der er den betalende myndighed; det er ret oplagt, og det vil så køre efter samme principper, som betalingen af de ydelser er underlagt i dag.
Jeg kan ikke forestille mig, at man skulle ændre på det, og bemyndigelsen findes allerede i dag, det er en delvis videreførelse.
Man kan spørge mere til det i udvalget, hvis man ønsker mere teknik omkring den sag, men der er altså ikke noget med, at det skal være den store diskussion, vi i øvrigt har haft om, hvad udvidelsen kommer til at betyde osv. Så alt i alt siger jeg tak for den velvillige behandling og tilslutning til lovforslaget, og så må vi arbejde videre med det i udvalget.