Jørn Jespersen (SF), 1999-01-13:
I SF hilser vi det velkomment, at regeringen ved tidligere forslag og nu igen ved en lidt ændret genfremsættelse af nogle forslag på forbrugerområdet ønsker at styrke sin forbrugerpolitiske indsats.
Vi er tilfredse med, at man vil styrke markedsføringsloven, og vi er tilfredse med forslaget om forbrugerinformationen, som vi skal behandle som det næste punkt på dagsordenen.
Vi synes, det er et rigtigt og rimeligt forslag, der ligger i regeringens forslag til lov om ændring af lov om markedsføring.
Der ligger jo en styrkelse af reglerne omkring garantier, og det er en forbrugerbeskyttelse, at reglerne er så stærke og klare som overhovedet muligt, men det er i virkeligheden også sund erhvervspolitik at sikre, at der er fair og rimelig konkurrence, så de virksomheder, der overholder reglerne, ikke bliver udsat for en unfair konkurrence fra virksomheder, der måske er lidt mere dubiøse i deres markedsføring.
Vi har overvejet en del, om det ville være fornuftigt at lave en åremålsansættelse af Forbrugerombudsmanden, og er kommet frem til, at vi kan støtte forslaget, som det ligger.
Så er der jo spørgsmålet om styrkelse af Forbrugerombudsmandens muligheder for at gribe ind i bestemte sager på bestemte grundlag.
Her vil jeg sige til Venstres ordfører, at jeg synes da, det er en relevant overvejelse at gøre sig, i hvilket omfang man skal kunne bruge administrative påbud, for det er selvfølgelig en principiel overvejelse, hvordan man så langt hen ad vejen, som det nu er praktisk og rimeligt, sikrer, at der er en adskillelse mellem den administrative og den dømmende instans.
Det er der ikke.
Der er jo stadig væk tale om, at en tvist i sidste instans afgøres ved en domstol.
Det, der alene er til debat, er, hvem der skal have fordelen af den periode, der går, indtil en sag måtte blive afgjort ved en domstol.
Skal det være virksomheden, som kan bruge den lange sagsbehandlingstid, der er ved domstolene, til at gennemføre sin måske ulovlige kampagne og bagefter kunne sige: Der sker ikke særlig meget ved at tabe retssagen, for kampagnen er jo gennemført?
Eller skal det være forbrugerne, der får fordelen ved tvivlen på den måde, at man er nødt til at vente med at gennemføre sin markedsføringskampagne, til en domstol måtte have taget stilling til lovligheden af den? Her er det vores opfattelse, at de sager, vi har set, og den adfærd, der har været udvist fra visse virksomheders side, har vist, at der er grund til at stramme op på reglerne, for man har brugt muligheden for at kunne omgå retningslinjer, omgå afgørelser og omgå henstillinger til alligevel at gennemføre sine kampagner.
Vi har set eksempler på virksomheder, som systematisk har forsøgt at lægge sig lige på den forkerte side af de gældende retningslinjer, også med henblik på at anfægte legitimiteten af de afgørelser, der bliver truffet.
Og jeg synes, at man på den måde kan sige, at der faktisk er en del virksomheder, der decideret har bedt om at få nogle strammere og mere præcise regler, så de ikke kan drive gæk med den lovgivning, der ligger til grund.
På den baggrund synes vi faktisk, det er rimeligt at stramme betingelserne og give Forbrugerombudsmanden de foreslåede muligheder for at give påbud på ganske bestemte betingelser i de forskellige sager, så vi kan støtte lovforslaget.