runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 1998-12-04:
Denne afgift er en afgift, som vi godt under visse omstændigheder kunne støtte, bl.a. fordi den mindsker lånefinansieret forbrug.
Men denne gang bliver pengene jo åbenlyst brugt til noget skidt, så derfor er vi ikke med på den.
Jeg vil også sige, at den ideologiske begrundelse - som nu nok mere er ideologisk end reel - nemlig at det gælder om at få fyret nogle bygningsarbejdere, støtter vi naturligvis heller ikke.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-12-04:
Også Det Radikale Venstre kan selvfølgelig støtte lovforslaget.
Den økonomiske aktivitet i byggesektoren raser stadig af sted, og det er et af de få redskaber, vi har for måske at lægge bare en lille dæmper på den.
Dertil kommer selvfølgelig provenuet, som er en vigtig del af finanslovaftalen, så Det Radikale Venstre kan støtte forslaget.
Sonja Albrink (CD), 1998-12-04:
Som tidligere ordførere allerede har tilkendegivet, er også dette forslag et led i finansloven for 1999.
Forslaget forlænger den midlertidige forhøjelse af pantebrevsstempel for ejerboliger og fritidshuse, og vi kan støtte forslaget.
Det er ikke et af de forslag, som vi går helhjertet ind for at være med til, men det er nødvendigt for at få cirklen til at nå sammen, så alt i alt er vi positive.
Klaus Kjær (DF), 1998-12-04:
Den forhøjede stempelafgift på 5 pct. for pantebreve i ejerboliger og fritidshuse skal efter dette forslag forlænges i yderligere næsten 1 år.
Den midlertidige forhøjelse skulle ellers ophøre med udgangen af 1998, men forlængelsen foreslås nu at vare til den 1. december 1999.
Forslaget begrundes med, at der er behov for at dæmpe aktiviteten på bygge- og anlægsområdet.
Den hidtidige, midlertidige forhøjelse af stempelafgiften, har ikke vist sig at have en sådan dæmpende effekt, idet det anslåede merprovenu blev beregnet til ca. 250 mio. kr. på årsbasis, men virkeligheden viser nu, at provenuet bliver 350-400 mio. kr. Begrundelsen for forslaget er derfor en pseudobegrundelse, fordi regeringen og forligspartierne udmærket ved, at folk - tilskyndet af den meget lave rente - fortsat vil optage tillægslån i deres ejendom, uanset forlængelsen af den forhøjede stempelafgift.
I bemærkningerne til lovforslaget lægges der heller ikke skjul på, at forlængelsen af den midlertidige forhøjelse vil medføre et merprovenu på ca. 300 mio. kr. i 1999.
Der er efter Dansk Folkepartis opfattelse alene tale om et fiskalt formål: de forhøjede afgifter skal tjene til at finansiere det nys indgåede finanslovforlig, og der er yderligere tale om afgifter, som de traditionelt borgerlige partier normalt plejer at være indædt imod.
Dansk Folkeparti er selvfølgelig imod dette forslag.
Aage Frandsen (SF), 1998-12-04:
Det her er et lovforslag, som vi under andre omstændigheder godt ville overveje at stemme for.
Det ville afhænge af, hvad pengene skulle bruges til.
Her ved vi jo ikke, om de her penge er blevet brugt til nedsættelse af selskabsskatten, eller de er blevet brugt til noget, som vi måske kunne acceptere, og derfor stemmer vi ikke for forslaget.
Det overlader vi til de partier, som har indgået aftalen.
Det er ikke, fordi vi principielt er modstandere af, at man kan hente penge ad den vej, og da ordningen blev indført med det formål at give en adfærdsregulerende virkning, var det i hvert fald et meget fornuftigt formål.
Men her er der alene tale om fiskale formål efter vores opfattelse, så vi støtter ikke forslaget.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-12-04:
Og det gør Det Konservative Folkeparti også, om end uden større begejstring.
Preben Rudiengaard (V), 1998-12-04:
Som substitut for fru Mariann Fischer Boel skal jeg på Venstres vegne sige, at når der bliver lavet en aftale om finansloven med flere pakker, må alle jo se i øjnene, at der skal hugges en hæl og klippes en tå.
Dette lovforslag medfører en forlængelse af den midlertidige forhøjelse af stempelafgiften fra 3,5 pct. til 5 pct. for så vidt angår tillægsbelåning på ejerboliger og fritidshuse.
Dog sker der fritagelse for forhøjelsen i forbindelse med finansiering af køb af ejendom eller til finansiering af nybygning, tilbygning eller ombygning, hvis der kræves en byggetilladelse, ligesom de såkaldte blandede ejendomme er friholdt.
I det forløbne år er vi stødt på nogle urimeligheder,
f.eks. personer, der har været underlagt offentligt myndighedskrav, og her tænker jeg f.eks. på kloakering eller vandtilslutning.
Vi mener, at vi under udvalgsbehandlingen må kigge på dette område, så vi undgår, at disse personer helt utilsigtet bliver belastet med den forhøjede stempelafgift.
Forlængelsen af forslaget rækker frem til 1. december 1999.
Jeg skal meddele, at Venstre som forligspartner støtter lovforslaget.
Ole Stavad (S), 1998-12-04:
Hr. Frank Aaen og - kunne jeg høre - specielt hr. Aage
Frandsen var faktisk enige i, at der var en god portion fornuft i dette forslag; men specielt hr. Aage Frandsen sagde også, at da han ikke vidste, hvad pengene blev brugt til, men at det nok ikke var til noget helt fornuftigt, ville SF ikke stemme for forslaget.
Derfor synes jeg da, hr. Aage Frandsen og jeg skal sige til hinanden, at vi ved jo begge to, at vi bliver nødt til at opregulere udgiften til efterlønnen på finansloven for 1999, fordi flere går på efterløn.
Hvis nu hr. Aage Frandsen får det gode tilbud, at vi aftaler, at de penge, vi får ind her, går til dette specifikke formål, mener jeg, hr. Aage Frandsen må kunne stemme for forslaget med god samvittighed. Men i øvrigt takker jeg for den venlige modtagelse af forslaget.
Aage Frandsen (SF), 1998-12-04:
Jeg ved ikke, om det er nogen underlig følelse, jeg har i den her forbindelse.
Nu er mine følelser ikke så afgørende.
Det var et spørgsmål, om vi kunne få finansieret noget i den her forbindelse.
Vi risikerede, at hvis man havde indgået en finanslovaftale, uden at det her var på plads, fik vi det aldrig på plads, og det var baggrunden for, at vi vurderede, som vi gjorde.
Vi er også tilhængere af energiafgifter.
Vi er tilhængere af, at benzinafgiften skal stige, og det har SF og Enhedslisten været i fællesskab i forbindelse med pinsepakken.
Sådan er det.
Men det er da klart, at vi ville da hellere have haft
den her aftale gennemført i januar måned eller i forbindelse med pinsepakken.
Det er da enkelt.
Men uanset om vi har følelser i den her forbindelse eller ej, må vi en gang imellem se bort fra det i forhold til, hvad vi får ud af det.
Frode Sørensen (S), 1998-12-04:
Skatteministeren fremsætter hermed et forslag, der også er udsprunget af finanslovforliget.
Det indeholder dels et forslag om at forlænge den midlertidige forhøjelse af stempelafgiften på pantebreve i ejerboliger og sommerhuse indtil 1. december 1999, dels forslag om at justere stempellovens § 57 A om dødsboskifte, sikkerhed for fællesudgifter og nogle mindre justeringer af stempelloven. Formålet med forslaget er at motivere fremtidige låntagere til at udskyde tidspunktet for lånoptagelse for på den måde at lægge en dæmper på aktiviteterne i byggebranchen, som uagtet denne forlængelse fortsat vil være præget af høj aktivitet.
Forslaget ligger dermed i forlængelse af en vedtagelse i 1997, hvor formålet dog i høj grad var at begrænse væksten i det lånefinansierede forbrug fremkommet ved lån optaget med pant i fast ejendom.
Formålet er derfor at formindske den fremtidige lånoptagelse og ikke primært at sikre staten flere indtægter.
Forlængelsen af den midlertidige stempelforhøjelse med 3,5 pct. til 5 pct. vil ifølge skatteministerens skøn, der dog er forbundet med en betydelig usikkerhed, give et merprovenu på 300 mio. kr.
Socialdemokratiet kan støtte det foreliggende lovforslag.
Klaus Kjær (DF), 1998-12-04:
Lovforslaget drejer sig om forhøjelse af affaldsafgiften med gennemsnitligt 60 kr. pr. t.
Der er tale om særdeles mærkbare forhøjelser udtrykt i procent i forhold til de gældende satser.
Også reelt vil forslaget belaste erhvervene og husholdningerne.
Således skønnes det, at forslaget vil belaste erhvervene med ca. 100 mio. kr., mens husholdningerne og det offentlige belastes med 110 mio. kr. Regeringen og forligspartierne henviser blot til, at erhvervsvirksomhederne vil kunne overvælte forhøjelserne på priserne over for forbrugerne.
Det betyder i den sidste ende, at den enkelte familie ud over at få belastet privatøkonomien med øgede udgifter til fjernelse af husholdningsaffald endvidere bliver belemret med forhøjede priser som følge af forøgelsen af erhvervslivets omkostninger.
Samtidig betyder forslaget, at det bliver vanskeligere for de erhverv, som konkurrerer med udlandet.
Det er derfor uforståeligt, at både Venstre og især Det - ellers altid erhvervsvenlige - Konservative Folkeparti er gået med til dette forslag som led
i finanslovforliget.
Hertil kommer, at en omlægning af afgifterne med virkning allerede fra den 1. januar 1999 for det affald, der afleveres fra denne dato, givetvis vil medføre totalt kaos, ja, jeg tvivler faktisk på, om det kan lade sig gøre.
De kommunale budgetter er allerede lagt, og ejendomsskattebilletten er ved at blive udsendt.
Havde man tænkt sig, at kommunerne nu skulle til at udsende
nye renovationsopkrævninger til borgerne, hvor der er taget højde for afgiftsforhøjelsen?
På tilsvarende måde har virksomheder, der modtager affald, allerede for længst lagt budgetter for det kommende år.
Dansk Folkeparti kan naturligvis på ingen måde støtte dette lovforslag.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-12-04:
Da lovforslaget jo sorterer under skatteministeren, skal jeg understrege her, at det normalt ville være fru Sonja Albrink, men når jeg har overtaget ordførerskabet, skyldes det jo ikke mindst, at denne sag også havde været lidt spændende at drøfte med miljø- og energiministeren. Der er ingen tvivl om, at vi støtter det her lovforslag, for det er led i et finanslovforlig, men på den bekymringsskala, man kan have, må vi nok sige, at vi her er oppe på et beløb, som godt kan få nogle skæve virkninger. Den holdning, at vi skal sørge for at klare vores affald selv, er der altså dele af, der er ved at skride, når vi faktisk allerede eksporterer en hel del til Tyskland og også til Sverige, især når det gælder autoskrot.
Det betyder faktisk, at vi på det område i dag har folk, der er afskediget, vi har folk, der er på arbejdsfordeling osv.
Det er ikke, fordi jeg mener, vi skal holde fast i beskæftigelsen for enhver pris, men netop det punkt, som jeg synes er det væsentlige, nemlig bruddet med princippet om, at dansk affald skal behandles i Danmark, bør man nok følge ganske nøje og se, hvilken virkning denne sag får.
Det gælder altid for afgifter, som jo er en eller anden form for straf, som nogle holder meget af, at det er vigtigt at tænke igennem, hvilken adfærd de giver, og også om man når så højt et punkt på enkeltområder, at man straffer sig selv på anden måde.
Det er ikke heldigt.
Men som sagt støtter vi selvfølgelig lovforslaget, når det er med i finansloven, og vi kan jo heller ikke garantere, det vil gå så galt, som jeg peger på, men tendensen er klar, den er stærkt stigende.
Jeg håber, man følger det nøje.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-12-04:
Vi er positive over for lovforslaget.
Kim Behnke (FP), 1998-12-04:
Da affaldsafgiften blev indført i Danmark, skete det med finanslovaftalen fra 1990.
Det var Fremskridtspartiet med til, fordi vi har det synspunkt, at den, der forurener, selv skal betale.
Det er et godt og fornuftigt synspunkt, og det betyder også, at den omkostning, der er ved at få bortskaffet affald, hvad enten det er fra private husholdninger, fra landbrug, fra industri eller fra andre steder, må den, der producerer affald, også selv bære.
Problemet er bare, at også dette område er gået hen og blevet et fiskalt område.
Det er et sted, hvor man har fundet ud af, at her kan man tjene lidt ekstra penge til statskassen.
De her penge kommer jo nemlig ikke til at gå til forbedring
Så er der alle de praktiske problemer, for det er jo rigtigt, som flere ordførere har været inde på, at det her er så høj en afgift, at folk begynder at gøre sig tanker og spekulere på, om ikke der er metoder til at slippe for at betale afgiften, nøjagtig på samme måde som når folk skal betale så meget i skat og moms, at de tænker på, om der er metoder til at slippe for at betale skat og moms, og så kører de gerne rundt med en trailer hele weekenden for at lede efter en halv gris, som de kan slippe for at betale moms af.
Nøjagtig den samme trafik kommer til at foregå nu.
Nu er det bare ikke halve grise, der ligger på trailerne, nu bliver det alt muligt affald fra folks private husholdninger, fra en nedbrudt mur mellem to lokaler osv. Det affald vil man køre rundt med på landevejene, man vil finde en tilpas øde grusvej, bakke ind, læsse det hele af bag et eller andet hyldebærtræ, og så står den pågældende lodsejer med problemstillingen.
Retstilstanden i Danmark er den, at hvis en landmand pludselig en dag opdager, at der ligger et læs skidt på hans jord, så har han pligt til både at bortskaffe det og at betale afgift for at få det bortskaffet.
Så absurd er lovgivningen.
Det betyder, at der er en række lodsejere, som vil få store problemer, når der sker illegal eller sort deponering af affald på deres jorder, og der vil være en masse problemer med efterfølgende at få det bortskaffet.
Det vil stige markant, og på et eller andet tidspunkt vil jeg sikkert stå på talerstolen, når man om 2 eller 3 år har gjort det op, og sige: Hvad sagde vi i Fremskridtspartiet?
Afgiften når nu et niveau, hvor folk ikke længere synes, det er rimeligt, for den dækker ikke kun udgifterne til at få bortskaffet og håndteret affaldet, den skal også dække nogle huller i statskassen.
Når danskerne når op på et sådant afgiftsniveau, bliver de desværre kreative; de finder metoder til at omgå afgifterne, og det er i denne forbindelse desværre metoder, som bibringer andre mennesker nok så store problemer.
Derfor - og udelukkende derfor - siger vi nej.
Princippet om, at man har en afgift på affald, har vi ikke noget imod, tværtimod, det er jo faktisk os, der var med til at indføre den i 1990, men niveauet er simpelt hen blevet for højt.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-12-04:
Hvordan kan vi skabe større ansvarlighed, så vi ikke blot øger affaldsmængden på det ene eller andet område?
Her mener vi i Kristeligt Folkeparti, at dér er en afgift et godt og rigtigt våben at tage i anvendelse.
Vi har en række udgifter i samfundet; det forudsætter, at vi også har nogle indtægter.
Så det er det andet sigte, det hedder med et fint ord: det fiskale sigte.
Vi synes ikke, der i dette lovforslag er nogen modsætning mellem de to hensyn.
Jeg mener, at begge hensyn er indbygget.
Frank Aaen (EL), 1998-12-04:
Der er to grunde til, at Enhedslisten ikke kan støtte det her lovforslag.
Den ene er, at det belaster almindelige forbrugere, og der bliver i forvejen taget så mange penge fra almindelige forbrugere og givet som skattelettelser til erhvervslivet, at man rigeligt burde kunne finde pengene dér til dette i øvrigt, som jeg sagde før, udmærkede formål, nemlig at støtte økologisk jordbrug.
Men derudover skulle en del af prisen for at få SF med være penge til økologisk jordbrug, men det kunne man så ikke i den sammenhæng finde penge til.
Så af de to grunde er vi imod lovforslaget, men vi støtter altså og har tillid til, at pengene bliver brugt på fornuftig vis.
Ole Stavad (S), 1998-12-04:
Jeg glæder mig over, at alle de partier, der stod bag Vandmiljøplan II, hvor der var et enkelt punkt, ikke alle partier var med til at sikre en finansiering af, har det under finanslovdrøftelserne været muligt at samle. Jeg kunne også høre på stemmelejet hos hr. Frank Aaen, at han ikke mente, det var det mest ufornuftige sted at finde pengene, men at han måske først og fremmest var noget uenig i anvendelsen.
Til hr. Kim Behnke har jeg kun det at sige, at det er mit indtryk, at de fleste kommuner har indrettet sig lige så fornuftigt som den kommune, jeg selv bor i, nemlig at de har et sted, hvor de private husholdninger kan køre hen og aflevere den slags affald, som de kan have på traileren, som hr. Kim Behnke nævnte, og at det er en integreret del af den renovationsordning, der er, som man betaler for sammen med de årlige ejendomsskatter ligesom for storskrald, og at man derigennem sikrer fornuftige måder at forhindre det, som hr. Kim Behnke peger på kunne være et problem, hvis ikke man indretter sig fornuftigt.
Skulle der være kommuner, der endnu ikke sammen med borgerne har indrettet sig så fornuftigt, kunne man da anbefale, at de overvejer at få løst problemet.
Det er i hvert fald min opfattelse, at det er et af de initiativer, hvor borgerne føler, at de får meget for pengene, når der åbnes sådan en storskraldsordning, hvor folk selv kan komme og aflevere deres affald.
Jeg tror ikke, vi vil komme til at se det skræmmebillede, hr. Kim Behnke ridsede op, men selvfølgelig skal man altid følge et område nøje, som vi justerer afgifterne på.
Men tak for tilslutningen.
Frank Aaen (EL), 1998-12-04:
Først lige det principielle omkring finansieringen.
Hvis vi havde været med til det, så havde vi foreslået, at man havde fundet pengene inden for det konventionelle landbrug, for så havde vi nemlig dobbelt fremmet omstillingen til økologi ved at have taget et tilskud fra det konventionelle landbrug og brugt pengene til økologerne.
Ja, der vil jeg jo nok se lidt mere skeptisk på den glæde, for jeg ved jo, hvordan finanslovforhandlinger kører.
Det er at give og tage, og når V og K har skullet give på det her område, så har de taget noget andet.
Jeg vil ikke afæske skatteministeren svar på, hvad de fik som indrømmelse, men jeg er sikker på, at det har kostet en indrømmelse til V og K, som jeg heller ikke har brudt mig om.
Kim Behnke (FP), 1998-12-08:
Jeg er enig med hr. Keld Albrechtsen i, at nejsigere i Danmark er mangfoldige og blomstrer i mange farver.
Men den dag er jo åbenbart efter debatten i dag tættere på end godt er, nemlig måske engang i år 2001, hvor vi skal til afstemning.
Så er det vigtigt, at nejsigerne i Danmark har en fælles front, og at vi har en fælles afvisning af europrojektet, og at folk ikke er i tvivl om, hvorfor de skal sige nej.
Det nej til euroen har vi jo før fra modstanderside været enige om.
Jeg synes, de tre forslag til vedtagelse, der ligger i dag, skaber tvivl hos dem, der ikke er så indsigtsfulde som hr. Keld Albrechtsen.
Den befolkning, der er uden for Christiansborg, skal vi have til at stemme nej, og det skal vi gøre på et klart og entydigt budskab.
Derfor skulle der have været én og kun én vedtagelse i dag.
Vi vælger så at støtte den fra Dansk Folkeparti, fordi den ikke tager afstand fra den faste danske valutapolitik, og det er for os ret vigtigt.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-08:
Jeg vil blot sige til hr. Behnke, når det bekymrer ham, at der er flere vedtagelser fra modstanderside, at jeg i virkeligheden tror, det kan være en god ting, for det står jo stjerneklart bl.a. efter den her debat, at når hr. Behnke er modstander af euroen, så har det jo også sammenhæng med, at han ser den som et næsten socialistisk projekt, som han naturligvis ikke så gerne vil være medlem af, når han ikke er socialist.
Det kan enhver jo forstå.
Jeg må sige, at jeg betragter euroen som et højkapitalistisk projekt; jeg vil hellere have et socialistisk, og derfor er jeg imod euroen.
Jeg tror, det er godt og fornuftigt, at alle de synspunkter kan være med på nejsiden.
Nejsiden er mangfoldig.
Den er ikke så ensidig og monoton at høre på som jasiden.
Den har mange blomstrende farver, og det tror jeg faktisk kan være meget godt og sikkert også sikre, at hvis der skulle komme en folkeafstemning, bliver det et nej.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-12-08:
Hr. Keld Albrechtsen spurgte, hvordan vi kunne garantere, at der kom en nuanceret debat med den udtalelse, der er foretaget her.
Der står: »fordele og ulemper ved de forskellige former for tilknytning til eurosamarbejdet«.
Det må da give regeringen en forpligtelse, som jeg mener den vil gøre klogt i at efterleve.
Og jeg er helt sikker på, at det vil den også gøre.
Til hr. Thulesen Dahl, der spurgte, om der overhovedet var noget nyt i den her vedtagelse: Man kan jo sige, at det, der er nyt, er, at nu bliver euroen altså til noget.
Og derfor er det meget passende, synes jeg, at Folketinget på det her tidspunkt, tre uger før euroen bliver til noget, minder regeringen om, at nu er der altså noget at forholde sig til, noget at oplyse om, og man skal selvfølgelig bede regeringen om løbende at vurdere, hvordan dette samarbejde udvikler sig, til gavn for den debat, der skal foregå i den danske befolkning. Og til sidst blot om udenrigsministerens udtalelse i dag: Der er mig bekendt ikke sat nogen dato fast for nogen folkeafstemning.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-08:
Jeg er helt med på, at det kan være svært at være ordfører og undervejs i ordførerrækken lige pludselig få nys om, at udenrigsministeren har sagt et eller andet et eller andet sted.
Derfor stillede jeg jo også mit spørgsmål, som jeg gjorde, til fru Elisabeth Arnold.
Jeg spurgte: Vil Det Radikale Venstre under dagens debat tage afstand fra at datofastsætte en folkeafstemning omkring euroforbehold på nuværende tidspunkt?
Det er noget andet.
Og så må jeg sige også i relation til det her forslag
til vedtagelse
: Er der noget nyt i det her forslag?
Kan der nævnes ét eksempel på en situation, hvor der kommer noget andet nyt ud af det end det, der gjorde i går?
Er der bare ét eksempel?
Det dér med fordele og ulemper giver det regeringen en forpligtelse, som regeringen ikke har levet op til indtil i dag efter Det Radikale Venstres opfattelse?
Det er lidt vigtigt det her, for det handler om, om man bare skriver status quo efter radikal overbevisning, eller om man reelt pålægger regeringen en forpligtelse, som vi da meget gerne i Dansk Folkeparti vil være med til at pålægge regeringen, nemlig at være objektiv og fortælle om både fordele og ulemper ved at sløjfe forbeholdet eller ved at bevare det.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-08:
Jeg vil godt opfordre fru Elisabeth Arnold til at forklare lidt nærmere, hvordan den vedtagelse, man har foreslået, egentlig skal fortolkes, når det gælder alsidighed med hensyn til fordele og ulemper, og dér tænker jeg også på den sidste pind i forslaget, hvor man pålægger regeringen at belyse både fordele og ulemper.
Vi har så oplevet her for nylig, at regeringen har givet et svar om euroen - jeg tror, det var til fru Ulla Tørnæs - hvori man indleder en regulær skræmmekampagne og udmaler, hvordan arbejdsløsheden vil brede sig osv., hvis ikke vi kommer med ind i euroen.
Derfor vil jeg godt spørge fru Elisabeth Arnold, om hun kan forstå, at vi måske har lidt vanskeligt ved at fatte tiltro til den formulering, som er i den her vedtagelse, medmindre man er i stand til at forklare, hvordan den alsidighed og den saglighed som noget helt nyt nu skulle kunne sikres fra regeringens side?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-12-08:
Hvis jeg ikke har været klar nok i svarrunden, så lad mig
lige bekræfte, at regeringen ikke har truffet beslutning om en bestemt dato.
Vi synes ikke, det er rigtigt, vi synes ikke, det er klogt, og dermed har vi heller ikke taget stilling til, hvilket år der bliver tale om.
Vi synes frem for alt som noget helt grundlæggende, at vi skal give os rigtig, rigtig god tid, og det mener jeg vi kan.
Jeg mener, at med aftalen med eurolandene, med vores bilaterale aftale, ERM II-aftalen, har vi god tid, kombineret med en ansvarlig økonomisk politik, til at oplyse, til at diskutere åbent.
Af alle disse grunde har vi ikke lagt os fast på andre ting, end at vi skal have en ordentlig, god, nuanceret diskussion om fordele og ulemper på alle de niveauer, vi nu har har berørt i dag, og jeg håber, at vi kan fortsætte den gode debatform, som jeg synes vi mestendels af tiden har haft i dag.
Charlotte Antonsen (V), 1998-12-08:
Jeg vil gerne først takke statsministeren for den varme og klare tale om euroen og fordelene ved euroen.
Det, der får mig herop, er, at statsministeren sagde, at regeringen ikke har fastsat en dato.
Skal det forstås sådan, at statsministeren er enig med udenrigsministeren i, at det er sandsynligt, at vi får en folkeafstemning i år 2001?
Eller har statsministeren det samme problem som de to ordførere for regeringspartierne, der ikke rigtig vidste, hvad regeringen ønsker?