runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 1999-04-23:
Det er jo rigtigt, at det tit er vigtigt - hvis man for alvor vil ændre noget - at prøve at se tingene i en bredere sammenhæng, end man tit ser dem, og det, vi har været optaget af, er de mange forhold, der forårsager, at mennesker ender på førtidspension. Det sker af mangfoldige årsager, som stammer fra både trafikområdet, arbejdsområdet og sundhedsområdet, og forslaget er, kan man sige, et forsøg på at give et sammenhængende bud på, hvor vi synes, der skal sættes ind, hvis vi vil forbedre de forhold.
Frank Aaen (EL), 1999-04-23:
Ja, jeg synes også, det er for sølle at argumentere med, at det kan man ikke, det er for stor en opgave.
Heldigvis er vi jo endnu i en situation, hvor det er relativt få ingredienser, der fremstilles på baggrund af gensplejsede planter eller lignende råstoffer.
Og derfor er det lige præcis ved at slå til nu og forlange en mærkning, at man kan stoppe en udvikling, inden den kommer ud af kontrol.
Selvfølgelig kan producenterne, hvis vi siger det til dem, gå tilbage i alle led og se, om der er nogen som helst former for gensplejsede ingredienser i det her, og så få det taget ud og sikret sig en mærkning.
Et: Vil man være med til det?
To: Hvis man ikke vil, fordi man mener, at det er umuligt, må vi have noget dokumentation for det.
Jørn Jespersen (SF), 1999-04-23:
Jamen jeg synes ærlig talt, det er utilfredsstillende, at Socialdemokratiet siger, at man går ind for fuld mærkning, også af produkter, hvor man ikke kan påvise gensplejset materiale, og har en spidskandidat, som fører sig frem ganske markant i medierne med krav om, at det er Socialdemokratiets politik, og så bliver det sagt, at det er, hvad Torben Lund vil arbejde for.
Jeg spurgte her: Hvad er det, Socialdemokratiet vil arbejde for?
Er det noget andet end det, partiets spidskandidat vil arbejde for
Det synes jeg da ærlig talt godt man kan få et svar på.
Jeg forstår, at man egentlig fra Socialdemokratiets side ønsker en mærkning.
Men på grund af, at man er kommet frem til, at der er for meget bureaukrati, for store omkostninger ved kontrollen, så ønsker man det alligevel ikke.
Er konklusionen så, at Socialdemokratiet ikke - i modstrid med det debatoplæg, man har sendt ud til befolkningen - ønsker mærkning af gensplejsede fødevarer?
Det synes jeg da godt man kunne få et klart svar på.
I øvrigt kunne jeg godt tænke mig en dokumentation for, at den kontrol er så omkostningstung, at det ikke kan lade sig gøre.
Hvor kommer det fra?
Er der undersøgelser?
Er der overvejelser?
Er det fra økologimærkningen, der jo også er baseret på en papirkontrol, at man har erfaringer, der viser, at det ikke kan lade sig gøre?
Margot Torp (S), 1999-04-23:
... hr. Jørn Jespersen.
Jeg kan jo ikke stå her og vide alt, hvad hr. Torben Lund har sagt, men jeg er sikker på, at det, han siger, er det, som han for fuld kraft vil arbejde for i EU, og det tror jeg stemmer meget godt overens med, hvad vi på sigt gerne vil i Socialdemokratiet.
Men det kan jo ikke nytte noget, at vi lige nu kaster os ud i noget, der koster så mange ressourcer, at vi ikke har råd til f.eks. at styrke risikoforskningen.
Det er i hvert fald min grundlæggende tanke.
Og med hensyn til det, hr. Christian H. Hansen sagde om helsekost og analysemetoder, er jeg ikke helt klar over, hvad det var, han talte om, men jeg kan sige så meget, at på en tur til Foulum her for nylig blev vi opmærksomme på, at der arbejdes meget med nogle analysemetoder, som, hvis jeg husker ret, ser ud til snart at kunne - eller måske ikke snart, jeg ved ikke helt hvor tidligt, men i hvert fald kunne hjælpe med til, at vi kan få en hurtigere og mere effektiv kontrol af, hvor stor en procentdel af en fødevare der er gensplejset.
Jeg ved ikke, om det er noget i den retning, hr. Christian H. Hansen har i tankerne.
så den kan jeg ikke kommentere, men jeg vil gerne tage det, der blev sagt, sammen med det, der blev sagt af ...
nej, nu forsvandt navnet ...
Til Mariann Fischer Boel: Jeg har desværre ikke læst den artikel af Torben Lund, som du nævnte ...
Christian H. Hansen (DF), 1999-04-23:
Hvor langt er vi herhjemme med hensyn til at udvikle en analysemetode?
Og hvorfor arbejder man i Fødevareministeriet med at udvikle en analysemetode, hvis det så viser sig, at man egentlig ikke skal bruge den til noget?
Man kunne jo f.eks. bruge den analysemetode til at analysere, om der nu er genprodukter i maden, og så bruge dét som grundlag for en mærkningsordning.
For nylig har Fødevareministeriet jo i nogle artikler udtalt, at man er på vej til at få løst problemet med helseprodukter, og hvad skal dét så bruges til?
Frank Aaen (EL), 1999-04-23:
Socialdemokratiets hovedargument er, at man ikke kan kontrollere, om sådan et mærke er vederhæftigt. Det forstår jeg ikke.
Det er jo lige præcis det, man gør på det økologiske område.
Alle de varer, der har det røde Ø-mærke, foregår der jo en nøje kontrol af lige fra marken og frem til det endelige produkt.
Selvfølgelig kan man foretage en kontrol, hvis man vil, og den må producenten i givet fald betale for.
Så jeg forstår ikke argumentet.
Jeg forstår heller ikke det andet argument: at vi ikke må.
Hvad er det, der forhindrer os i at lave en mærkningsordning i Danmark?
Jeg ved godt, at EU siger, at vi ikke må have lov til at indføre et forbud mod det gensplejsede halløj - og det ville jeg gerne overtræde, hvis jeg kunne få lov til det - men jeg kan sådan set ikke forstå argumentet for, at vi ikke skulle slås for bare at lave vores eget mærke.
Jørn Jespersen (SF), 1999-04-23:
Jeg forstod på den socialdemokratiske ordfører, at man støtter intentionerne i vores forslag, men på grund af behovet for kontrol alligevel ikke vil gå ind for det.
Derfor bliver jeg på linje med fru Mariann Fischer Boel nødt til at henvise til udtalelser fra hr. Torben Lund, der jo er spidskandidat for Socialdemokratiet til Europa-Parlamentet, og som i en artikel i Information den 8. april skriver, at vi skal have en mærkning, som klart angiver, at produktet er gensplejset eller fremstillet på grundlag af gensplejsning.
Vil det sige, at Socialdemokratiet er uenigt med Torben Lund i det spørgsmål?
Der er også kommet et debatoplæg, ikke fra hr. Torben Lund, men fra Socialdemokratiet, som siger, at produkter, der er lavet på grundlag af gensplejset materiale, derfor også bør mærkes, og ikke kun produkter, der påviseligt indeholder eller består af gensplejset materiale, men altså alle produkter, der er fremstillet på basis af gensplejset materiale. Vil det sige, at Socialdemokratiet også er uenigt med sit eget debatoplæg?
Mariann Fischer Boel (V), 1999-04-23:
Men nu forstår jeg, at det ikke er den holdning, ministeren lægger op til, og jeg hører heller ikke ordføreren give opbakning til hr. Torben Lunds model for, hvordan gensplejsningsmærkning skal foregå.
Så jeg føler mig lidt forvirret, men det kan være, fru Margot Torp kan udrede min forvirring.
Margot Torp (S), 1999-04-23:
Til hr. Jørn Jespersen: Jeg tror ikke, jeg var helt opmærksom nok første gang, hr. Jørn Jespersen spurgte.
Jeg kan ikke her gøre rede for - men det kan være, ministeren kan - hvor meget større de ville være.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-04-23:
Som jeg forstår hr. Henrik Svane, er det vigtigt, at denne her lov er midlertidig, fordi det er vigtigt at fastholde presset på Milosevic, og derfor drejer det sig kun om i en midlertidig periode at tage et pres af nogle flygtningelejre og ikke om varigt at tage de her mennesker fra deres nærområder.
Derfor har jeg igen et spørgsmål i relation til midlertidighedsbegrebet.
Hr. Henrik Svane siger, at de her mennesker i givet fald skal kunne tage tilbage i ære og værdighed og i sikkerhed, og det kan vi for så vidt godt være enige med hr. Svane i.
Er det os, altså de danske myndigheder, der definerer, hvornår de kan det?
Er det FN, der skal vurdere det?
Eller er det de pågældende flygtninge selv, der i hver enkelt situation skal vurdere, om de kan tage tilbage under hensyn til de ting, som hr. Henrik Svane har fortalt her fra Folketingets talerstol?
- med det resultat, at midlertidighedsbegrebet jo i virkeligheden er udhulet, så vi netop ikke fastholder presset på Milosevic.
Else Winther Andersen (V), 1999-04-23:
For det første går Venstre ind for det kommunale selvstyre og for, at det er kommunerne selv, der lægger det serviceniveau, de vil have i de enkelte kommuner.
Det serviceniveau skal vi ikke lægge her i Folketinget.
Dernæst er der jo undersøgelser nok, der viser, at der er penge nok i systemet ved, at man bruger ressourcerne bedre, og alene derved kunne der godt gives nogle flere effektive hjemmehjælpstimer.
Dorit Myltoft (RV), 1999-04-23:
Jeg skal ganske kort meddele, at Det Radikale Venstre støtter det her lovforslag, sådan at der ikke hersker nogen tvivl om de økonomiske forhold omkring aftalen mellem Naturgas Syd og staten.
Annie Lunde Hansen (CD), 1999-04-23:
Da CD's ordfører, hr. Ebbe Kalnæs, ikke kan være til stede i salen i dag, skal jeg fremlægge følgende fra ham: CD kan støtte aftalen mellem Naturgas Syd, DONG, Dangas og staten.
CD er enig i, som det fremgår af udkastet til aktstykke til Finansudvalget, at der er væsentlige, særlige forhold vedrørende Naturgas Syd.
Lovforslag nr. L 228 åbner mulighed for fremtidige statsovertagelser af ikke kun Naturgas Syd, hvor der er væsentlige særlige forhold.
Det skal her understreges, at Centrum-Demokraterne med tilslutning til aftalen mellem Naturgas Syd, DONG, Dangas og staten ikke hermed har taget stilling til overtagelse af andre selskaber.
Hvis infrastrukturen sælges til udbydere, får vi blot et nyt monopol.
CD lægger vægt på, at hverken den nuværende eller kommende finansminister kan sælge den infrastruktur, der skal forsyne forbrugerne.
Aase D. Madsen (DF), 1999-04-23:
Jamen jeg kan ikke forstå, at hr. Hækkerup ikke kan indse, at det er, fordi ministerens plan jo er totalt kuldsejlet, fordi de regionale selskaber jo ikke vil lade sig overtage af staten, og det kan de da være i deres gode ret til.
Det er jo derfor, at der ikke ligger nogen rationaliseringsgevinst.
Men der vil da altid ligge en rationaliseringsgevinst, hvis man lægger de otte selskaber sammen på den ene eller på den anden måde. Men det, der er galt ved hele, er jo netop, at finansministeren ikke er lykkedes med at samle hele gassektoren; det er dét, der er galt.
Klaus Hækkerup (S), 1999-04-23:
Jeg må sige til fru Aase D. Madsen, at det lovforslag, vi behandler her, tager jo sigte på, at staten overtager Naturgas Syd, og så åbner det op for noget mere, som vi ikke rigtig ved, hvad er.
Derfor vil jeg godt spørge igen: Hvor er rationaliseringsfordelen?
Det er klart, at der muligvis kunne være det, hvis de regionale selskaber samarbejdede, som fru Aase D. Madsen ganske rigtigt påpeger, at HNG og Naturgas Midtnord er i gang med, Men hvor er rationalseringsgevinsten ved, at det statslige selskab overtager et af de regionale selskaber?
Den kan jeg overhovedet ikke se.
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-23:
Vi står med et lovforslag, der lægger op til en fremtidig statsliggørelse og centralisering af de regionale gasselskaber.
Man kan så sige, at om vi har regionale selskaber eller ét stort statsligt selskab, eller man kan tænke sig et samlet stort distributionsselskab og så et transmissions- og forsyningsselskab, ja, det er Enhedslisten i princippet lidenskabsløs over for.
For os er der to forhold, der er afgørende.
For det første: Vi ønsker, at gassektoren skal være et fælleseje og underlagt samfundsmæssig styring.
For det andet: Vi ønsker, at de danske gasreserver anvendes til at styrke en markant udbygning med vedvarende energi.
Det er det synspunkt, som vi ønsker at forfægte, og dermed siger vi også nej tak til hovedløs eksport af gas.
Eksport af gas er kun acceptabel i en situation, hvor vi er på vej til at indfri vore overordnede, langsigtede, miljømæssige og energimæssige mål.
Så man kan altså sige, at hvis det foreliggende forslag kan bidrage til at indfri disse overordnede mål, så vil vi i princippet ikke være afvisende over for forslaget.
Men jeg må også straks sige, at vi ikke hører til dem, der mener, at der nødvendigvis kan ligge en rationaliseringsgevinst, hvis målet her er at samle det i ét stort selskab.
Og hvis der mod forventning skulle være tale om en rationaliseringsgevinst, vil det energiøkonomiske regnskab altid for os have den overordnede prioritet og være styrende for vores gaspolitik.
Og vi er generelt mere trygge ved, at gassen ligger i kommunalt regi.
Men er der nogen, der kan overbevise os om, at den strategi, som man nu lægger op til her, kan indfri vores overordnede energimål, vil vi ikke være principielt afvisende over for forslaget.
Villy Søvndal (SF), 1999-04-23:
Da SF's ordfører på området, fru Anni Svanholt, ikke kan være til stede, skal jeg på SF's vegne fremføre: I SF har holdningen hele tiden været, at de overordnede principper for både el, varme og gas skulle fastlægges i energireformen.
Det er også den tankegang, der lå bag regeringens udspil, som miljø- og energiminister Svend Auken kom med i juli 1998.
Men det varede jo kun frem til finanslovaftalen, hvor regeringens energipolitiske holdninger blev delt op i en eldel og i en gasdel.
Stor var vores forbavselse, da finansministeren, lige efter at finanslovaftalen var indgået, gik ud og tilbød at købe de regionale gasselskabers gæld for 16 mia. kr. og samtidig gav en klækkelig præmie på 1,4 mia. kr.
Hvorfor denne opsplitning?
Hvilken energipolitik stod regeringen egentlig for?
Efterfølgende har det så vist sig, at de fleste kommuner har takket nej til finansministerens tilbud om opkøb.
Det er kun Naturgas Syd, der har ønsket at sælge.
Forslaget, som vi her har til behandling, skal så gøre det muligt for staten at overtage de kommunale gasselskaber for at lægge dem sammen med det statslige selskab Dangas.
Det er der flere grunde til.
For det første strider det imod de principper, som SF mener skal være gældende for energiforsyningsstrukturen.
Vi ønsker en decentral, lokal forankret energiforsyning.
Vi forestiller os lokale energiselskaber, som el, gas og varme og måske affald hører under.
Hvis gasselskaberne bliver samlet i ét statsligt selskab, ville det efter vores opfattelse være helt på tværs af SF's egne ideer.
For det andet ser vi en stor risiko i at skabe ét statsligt gasselskab, nemlig at det er meget nemt at privatisere selskabet på præcis samme måde, som Tele Danmark blev det.
Det er meget vanskeligere, når distributionen ejes af kommunerne.
Vi er altså imod en struktur på naturgasområdet, som kan muliggøre en privatisering af naturgassen.
SF er parat til at forhandle.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-04-23:
Jeg vil gerne sige til hr. Klaus Hækkerup, at jeg synes, det hænger særdeles godt sammen.
Jeg har tydeligt sagt her, at vi ikke vil spænde ben for en strategi, som kan være et alternativ, og som rent økonomisk optimalt kunne gå hen og lykkes særdeles godt, men det ser det jo ikke ud til i øjeblikket.
Og det er derfor, at jeg efterlyser - og det vil jeg gerne gentage - en færdig plan, som gør, at interessentkommunerne i dag måtte sætte sig hen og genoverveje deres ejerskab og deres deltagelse i et konkurrencemarked på naturgas med de lokale skatteyderes penge.
Det er jo det, der ligesom er det interessante i sagen.
Regeringen er ikke kommet længere, men vi forventer, at der må komme et udspil om den markedsåbning her og om, hvilken roller aktørerne skal spille.
Et sådant papir og en sådan plan må komme på bordet.
Klaus Hækkerup (S), 1999-04-23:
Hr. Peter Hansen-Nord startede med at sige, at de juridiske komplikationer alene er regeringens.
Her vil jeg sige, at det tror jeg nok er en fejlfortolkning.
Efter Højesterets dom i Tvindsagen er det vist hele Folketinget, der har et ansvar for at sikre, at de juridiske komplikationer er fornuftigt afklaret, inden vi vedtager en lov.
Det tror jeg ikke at man kan løbe fra.
Så det er altså også Venstres ansvar, at det her hænger juridisk fornuftigt sammen og er juridisk forsvarligt.
Jeg vil egentlig godt spørge hr. Peter Hansen-Nord: Nu skaber man altså, og Venstre medvirker til at skabe en stor mastodont med lang afstand til forbrugerne med en central styring, og ved festlige lejligheder hører vi Venstre stå på denne her talerstol og tale om, at er der noget parti, hvis hjerte banker varmt for decentralisering, banker varmt for nærhed, banker varmt for det, der er småt, for dér, hvor der er kontakt med borgerne, ja, dér er partiet Venstre.
Må jeg spørge: Hvordan hænger det her i det hele taget sammen med Venstres grundholdning og det, vi så ofte hører Venstre tale om ved festlige lejligheder?
Peter Hansen-Nord (V), 1999-04-23:
Venstre følger med spænding den strategi eller øvelse, som regeringen her er i gang med.
Vi er passive tilskuere til regeringens øvelse, og jeg vil gerne slå fast her ved behandlingen af L 228, at selve strategien og de juridiske
komplikationer og andet, der måtte kunne opstå hen ad vejen i denne forbindelse, alene er regeringens ansvar.
Det er min klare fornemmelse, at den musefældestrategi, som regeringen har forsøgt sig med her i starten, og hvor der foreløbig kun er gået en mus i fælden, især én, der måske var særlig sulten, er lykkedes.
Det er det, vi i dag tager stilling til, og det er også det, vi passivt ikke vil blokere for.
Så bliver den problematik i hvert fald endeligt klarlagt, så det ikke skal diskuteres.
Når nu musefældestrategien ikke rigtig lykkes, hr. minister, så må man jo spørge om, hvilken strategi man så skal lægge for dagen, og det kunne jo være spændende, om vi i dag kunne få løftet sløret for, om der er nye øvelser, en ny strategi på vej.
Det er måske for meget forlangt, men hvis der er, var det jo interessant at høre.
Jeg har de gange, hvor ministeren og regeringen har spurgt mig om de her sager, sagt, at jeg synes, man bør lægge en klar plan for åbning af naturgasmarkedet på bordet, en klar liberalisering, der beskriver, hvad de forskellige skal foretage sig, hvilke områder de kan få indflydelse på, og hvor risiciene ligger henne.
Hvis man skærer en sådan markedsåbning i mine øjne korrekt, så kunne det jo godt være, at man kunne afløse musefældestrategien med, at nogle kommuner ville sige, at nu er det vist om at komme ind og få en bid af osten så hurtigt som muligt, medens tid er.
Så kunne man måske komme videre.
Som sagt er jeg jo ikke i en position til hverken at skulle rådgive regeringen eller andet, men jeg savner på mit partis vegne en plan for åbning af naturgasmarkedet, fri konkurrence på naturgasmarkedet og de elementer, der måtte kunne få ejerkommuner i dag til at genoverveje deres situation på naturgasmarkedet.
Erik Mortensen (S), 1999-04-23:
Dér står det helt klart i lovforslaget, at i den enkelte situation, fordi selskaberne er forskellige, de kan ikke sammenlignes, hverken på økonomi, i størrelse eller med hensyn til infrastruktur eller noget som helst, skal der foreligge et aktstykke til Finansudvalget, der i detaljer beskriver, hvordan den økonomiske sammenhæng er.
Det vil også fremgå af det, hvordan fordelingen af pengene, dels som den indskudte kapital, dels - kan man sige - handelsprisen over for kommunerne i givet fald kan være.
Hr. Søren Kolstrups spørgsmål om, hvorvidt en samlet statslig model kunne være en parallel til Tele Danmark, mener jeg sådan set ministeren og regeringen som helhed har udtalt sig om, nemlig at det overhovedet ikke ligger i planerne, og jeg kan heller ikke se det i lovforslaget.
Så jeg mener ikke, at den situation er aktuel.
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-23:
Lovforslaget her handler om et bestemt gasselskab, men samtidig får ministeren jo også - det kan være en socialdemokratisk, det kunne senere være en Venstreminister, det ved man aldrig - blankocheck til senere opkøb.
Derfor kunne det jo være interessant at høre fra den socialdemokratiske ordfører, hvad der er hensigten med dette lovforslag, for der er vel en dybere hensigt.
Det er jo ikke bare sådan et lille lovforslag.
Der ligger vel også en strategi bag.
Den socialdemokratiske ordfører nævner, at én model kan være elreformen.
Vi, der har oplevet den brutale liberalisering af Tele Danmark, kunne jo også være interesseret i at høre, om det er en attråværdig model, altså kommercialisering af et stort samlet gasselskab med henblik på senere privatisering.
Det synes jeg da Socialdemokratiet skulle have lejlighed til at udtale sig lidt om.
Klaus Hækkerup (S), 1999-04-23:
Lovforslaget lægger jo op til, at kommunerne bag de fire andre selskaber skal presses yderligere til at lade sig overdrage til staten.
Og man kunne frygte, at det skulle ske ved, at staten favoriserer kommuner og kunder i Naturgas Syds område.
Jeg vil godt spørge, hvordan man vil sikre sig, at det ikke sker.
Vil man f.eks. opretholde en selvstændig drifts- og regnskabsenhed, så man kan se, hvor meget der egentlig overføres fra staten til kunder og kommuner i Naturgas Syds område?
Jeg vil også godt sige, at det vel også er nødvendigt af hensyn til de EU-retlige aspekter, altså det, at der ikke må ske statsstøtte til et særligt område, medmindre det er godkendt af Kommissionen.
For at kontrollere det er man vel nødt til at kunne have en eller anden form for selvstændig regnskabsmæssig enhed, så man kan sikre, at det ikke har fundet sted.
Jeg vil godt spørge om, hvordan man egentlig vil forholde sig på de områder.
Jann Sjursen (KRF), 1999-04-23:
Kristeligt Folkeparti kan støtte det lovforslag, som finansministeren på regeringens vegne har fremsat.
Lovforslaget giver finansministeren en række bemyndigelser
med henblik på en overdragelse af de regionale naturgasvirksomheder til Dansk Naturgas A/S. Forhistorien er velkendt, og jeg synes, den forrige taler, hr. Kim Behnke, på udmærket vis fik opridset den her, også på malerisk måde, må man sige.
Jeg er enig i, at det jo sådan set må siges, at det kun er Naturgas Syd, der har bidt på krogen og ønsket at overdrage sin virksomhed til Dangas, selv om regeringen har udfoldet bestræbelser på, at de øvrige regionalselskaber også skulle gøre det. Det kunstneriske indtryk af forhandlingsforløbet har efter min mening ikke været sådan det smukkeste, men uanset det fornemmer Kristeligt Folkeparti på regeringen, at vi deler et fælles ønske om i virkeligheden at opnå bare ét dansk selskab på det liberaliserede gasmarked.
Hvis det er formålet med regeringens øvelser, deler vi det altså til fulde fra Kristeligt Folkepartis side.
Det er jo også, hvad lovforslaget lukker op for.
Det er i første omgang kun Naturgas Syd, der har valgt at overdrage sin virksomhed til Dangas, men der er mulighed for, at andre selskaber i medfør af lovforslaget og også nye aktstykker på finansloven kan gøre det, så det ser vi positivt på.
Men jeg vil godt sige, at jeg synes, det ville klæde regeringen, hvis man nærmere fik redegjort for over for Folketinget - og det forstod jeg også på den energipolitiske forespørgselsdebat, vi havde for nylig, at miljø- og energiministeren i hvert fald var indstillet på skulle ske - hvad det egentlig er, man forestiller sig på gasområdet.
Det er en lidt underlig måde at føre energipolitik på, at man sådan ad hoc-mæssigt og via finansministerens mellemkomst går ud på opkøbstogt, uden at man i og for sig mere præcist har formuleret nogen nærmere overvejelse over, hvad det er, man vil på længere sigt.
Men med disse bemærkninger vil jeg godt tilslutte mig lovforslaget fra Kristeligt Folkepartis side.
Vi synes, at der trods alt er nogle perspektiver i det, der matcher de ønsker, vi har, om hvordan strukturen på gasområdet skal se ud på længere sigt, og vi fornemmer, at regeringen deler de samme ønsker.