Holger K. Nielsen (SF), 2006-11-16:
Jeg skal takke forsvarsministeren for hans besvarelse.
Men jeg synes, at han glemte nogle meget, meget væsentlige facetter i det her.
Der var stort set intet om de sikkerhedspolitiske udfordringer i forbindelse med købet af det her fly.
Der var en masse omkring industrisamarbejde, omkring erhvervslivets behov og om, at hvis man siger nej nu, vil det få store konsekvenser for erhvervslivet.
Jeg synes nu, at det er noget mere vigtigt at få diskuteret, hvordan det her binder os til en bestemt sikkerhedspolitik, en bestemt udenrigspolitik, en bestemt militær tænkning.
Der var kun noget om vores alliancetilhørsforhold.
Man måtte forstå det sådan, at vi skal købe det her fly, eller at vi skal fortsætte med at arbejde med det her, fordi alliancen har brug for, at vi gør det.
Det er med andre ord en variant af den her regerings udenrigspolitik, nemlig at man er en logrende hale til USA.
Det kan ikke forstås anderledes.
Det her er et amerikansk fly.
Amerikanerne ønsker det her fly, og derfor føler man sig tilsyneladende bundet til, at vi skal fortsætte det her samarbejde.
Det er så også værd at få sagt, at der er tale om et offensivt bombefly.
Det her fly er formentlig meget velegnet, hvis man skal bombe Bagdad, som USA gjorde i 2003, da de angreb Irak.
Det er efter al sandsynlighed meget velegnet, hvis man skal angribe et land og et lands forsvar.
Men er det også velegnet til de trusler, som vi jo alle sammen diskuterer er der i dag?
Er det velegnet til det, man kalder asymmetrisk krigsførelse, hvor fjenden ikke er en, man kan se direkte, men er f.eks. terrorister, vejsidebombefolk – mennesker, som ikke indgår i det, man normalt kalder almindelig krigsførelse?
Det er det jo ikke, eller i hvert fald er man jo nødt til at sandsynliggøre, at det her fly kan bruges i den form for konflikter.
Er det her velegnet, hvis vores sikkerhedspolitik og udenrigspolitik består i, at vi skal skabe stabilitet, skabe demokrati og skabe social udvikling som en del af en fremtidig sikkerhedspolitik, hvad der jo sådan set er en del af målsætningen, i hvert fald formelt, i regeringens nuværende politik?
Er det velegnet til det?
Nej, det er det ikke: Det er et offensivt bombefly, der skal bombe sig igennem en fjendes militæranlæg.
Derfor må jeg sige til forsvarsministeren, at det skuffer mig meget, at der stort set ikke var et ord om de sikkerhedspolitiske udfordringer, bortset fra at vi skal gøre det samme som USA.
Det er derfor, vi anmoder om, at man får en meget mere gennemgribende sikkerhedspolitisk diskussion af, hvad behovene er for de her fly.
Kan de indgå i fremtidige operationer?
Hvordan kan de ses i sammenhæng med eventuelle andre anskaffelser i forsvaret?
Hvis vi ser på forsvarets nuværende problemer, kan vi se, at det jo ikke er mangel på kampfly, der er et af dem.
Det er derimod, at folk flygter fra forsvaret; det er, at det er meget vanskeligt at opnå målet om at kunne sende 2.000 mennesker ud i operationer i udlandet, fordi der mangler uddannelse og der mangler forberedelse til de her aktioner.
Her i sommer var der en stor sag om nogle Afghanistanfolk, der var utilfredse med, at de ikke fik en ordentlig uddannelse.
Da var svaret, at ja, vi har ikke råd til at have det nyeste materiel her i Danmark, det skal ud til Afghanistan – det er måske fair nok.
Men var det så ikke bedre, at man i stedet for at anskaffe sig nye kampfly til måske omkring 40 mia. kr. brugte sine ressourcer på at skabe bedre sikkerhed for dem, man sender ud i internationale opgaver?
Det her projekt er ekstremt usikkert.
Den hollandske rigsrevision har fremlagt analyser, som viser kolossale usikkerhedsmomenter i hele det her projekt.
Der bliver talt meget om industrisamarbejde, men der er jo industrisamarbejdsmuligheder i alle de her projekter, og derfor er det absurd, at vi skal sluses længere og længere ind i et projekt med det argument, at det skal skaffe danske job.
Jeg synes, det er en beskæmmende måde at føre forsvarspolitik på, at det skal være for at sikre danske job.
Der er masser af job i en alternativ anvendelse af 40 mia. kr. i det her samfund, og der er under alle omstændigheder job i forbindelse med de forskellige fly, som man måtte overveje at købe.
Det er derfor, jeg synes, det er uansvarligt, at man går videre i det her projekt.
Stop dog nu!
Lad os få de her analyser, før vi går videre med det.
Vi bliver fanget i fælden, hvis vi underskriver MoU’en her inden så længe.
Det er opfattelsen hos Lockheed Martin, det er opfattelsen hos de andre: Vi bliver fanget i fælden.
Jeg beder om, at vi tænker os om, før vi går videre ind i den her proces.
Jeg vil godt på vegne af SF og Enhedslisten fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Idet Folketinget konstaterer, at der er brug for en åben demokratisk diskussion, før der træffes beslutning om indkøb af nye kampfly, opfordrer Folketinget regeringen til at udsætte underskrivelsen af et Memorandum of Understanding om en fortsættelse af JSF-projektet, indtil – der er foretaget en uafhængig revisionsundersøgelse af projektets økonomi og – der er gennemført en analyse af behovet for nye kampfly i forhold til fremtidens sikkerhedspolitiske udfordringer.«