Svend Aage Jensby (V), 1998-01-15:
Jeg vil starte med at takke justitsministeren for en, synes
Jeg kan i det store hele erklære mig enig i ministerens kommentarer, og derfor vil jeg ikke stå og gentage rapportens anbefalinger.
Dét at søge om et andet lands statsborgerskab er normalt en vidtrækkende beslutning for ansøgeren, for der ligger vel heri for ansøgeren en vis form for distance til det land, han eller hun er født og opvokset i, og som den pågældende grundlæggende har hørt til, og et ønske om at opnå en nærmere, herunder juridisk, tilknytning til det land og det lands befolkning, hvis statsborgerskab man nu søger at opnå. Det er Venstres grundlæggende synspunkt, at de mennesker, der tager denne vidtrækkende beslutning, som afgørende hovedregel må antages at nære et reelt ønske om at tilpasse sig det danske samfund og leve efter de normer, der gælder her.
Det er også Venstres opfattelse, at sådanne mennesker kan være en berigelse kulturelt eller på andre måder for det danske samfund.
Det gælder, hvad enten det er en ung amerikansk pige, der f.eks. skal giftes med en dansk mand, hun har mødt i en israelsk kibbutz, eller en hvilken som helst anden.
På den anden side er det tilsvarende en vigtig afgørelse, når vi fra dansk side tildeler en fremmed vores statsborgerskab, fordi der heri ligger en gestus, der indebærer, at den pågældende for fremtiden helt og fuldt bliver betragtet som dansk.
Den pågældende opnår diplomatisk status og valgret, mulighed for højt betroede stillinger i vores samfund, også stillinger, som kan give adgang til yderst fortrolige informationer, og der ligger i det, at uanset hvor grov en forbrydelse der måtte være tale om, herunder f.eks. deltagelse i terrorvirksomhed eller spionage mod danske interesser, vil den pågældende aldrig kunne udvises.
Derfor er den beslutning, Folketinget tager tre gange hvert år, af vidtrækkende betydning.
Det er vel også derfor, at beslutningen om at meddele statsborgerskab ved en naturalisation ifølge grundloven er henlagt til Folketinget.
Det er alene Folketingets suveræne afgørelse, om og under hvilke betingelser indfødsret skal meddeles.
Jeg ser heri den vægt, forfatningen lægger på dette spørgsmål.
Det ligger også fast, at spørgsmålet om meddelelse af dansk indfødsret er et nationalt anliggende, men når jeg siger det, er det ikke i disharmoni med første pind i forslaget til vedtagelse, at vi selvfølgelig skal leve op til de henstillinger og vedtagelser, der internationalt er vedtaget.
Sådan skal det efter Venstres mening fortsat være.
Det, jeg her har sagt, fører mig naturligt til at sige noget om de principper, der så efter Venstres mening bør gælde for meddelelse af indfødsret.
Vi skal selvsagt ved fastlæggelsen af disse principper leve op til det, Danmark står for i international sammenhæng, nemlig respekt for menneskerettigheder og demokratiske principper.
Derfor skal informationerne om vilkårene for at opnå indfødsret være klare og offentligt tilgængelige.
Det er de allerede i vidt omfang, og jeg forstår på ministeren
, at man vil gøre alt for totalt at leve op til det princip.
Om det kan gøres bedre, eller om offentliggørelsen af disse regler kan gøres mere klar, må drøftes.
Det er kun rimeligt og naturligt.
Jeg kan henvise til den betydning, det har, som jeg tidligere var inde på.
Det er derfor, Venstre tidligere - i slutningen af sidste år var det - har fremsat et beslutningsforslag, nr. B 64, om krav til sprog, kriminalitets og offentlig gælds betydning.
Det er ikke disse principper, vi i dag skal drøfte.
Det, vi lægger op til fra forslagsstillernes side, er jo, at vi forventer, at regeringen vil fortsætte drøftelserne netop om de kriterier, der skal opstilles, så det er ikke det, der er genstand for dagens debat.
Men jeg mener, det er vigtigt, og det var hr. Steen Gade også, synes jeg, meget rigtigt inde på, at de mennesker, der opholder sig her helt legitimt, og som ønsker at blive
statsborgere,
Så jeg håber, at vi kan blive enige om nogle kriterier.
Vi har jo lagt vægt på i vores beslutningsforslag, at der kan være forbrydelser, der er så grove, at indfødsret ikke skal meddeles; men som sagt er det ikke det, vi drøfter i dag.