runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Erik Hovmand (V), 2003-05-09:
Må jeg sige til det sidste, at alle, der har et job, uanset om de er direktører eller kassedamer, får et jobfradrag.
Men ikke alle får et nedslag i mellemskatten.
De, der ikke betaler mellemskat i dag, får selvfølgelig ikke et nedslag i mellemskatten.
Derfor får de ikke glæde af den nedsættelse, der sker på det område.
I høj grad rammer dem, som har brug for mange af de ydelser, som de grønne afgifter ramte: vandforbrug, kloakering, de helt basale ting.
Derfor er det jeg understreger, at med dette forslag er der tale om reelle skattelettelser, reelle skattelettelser, som ikke indebærer, at der så skal betales mere i afgifter, at der så skal betales mere fra erhvervslivet eller i boligskatter, eller hvad det nu kan være.
Det er det, jeg synes er vigtigt at fastslå.
Så skal jeg i øvrigt igen understrege, at ved næste punkt på dagsordenen vil jeg tillade mig at gå dybere ind i den socialdemokratiske tankegang kontra den tankegang, som regeringen har.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-05-09:
Jeg kan ikke lade være med at more mig over, at skatteministeren heroppefra siger, at der er ro på boligsituationen.
Det er jeg ikke overbevist om, at de 6.000-8.000 københavnske studerende, der p.t. står uden tag over hovedet, er enige med skatteministeren i.
Men lad det nu være.
Jeg skal spørge, om skatteministeren mener, at der skal gives flest penge til dem, der har nok, eller om skatteministeren mener, at der skal gives til dem, der knap kan få det til at hænge samme.
For mig er der nemlig ikke nogen tvivl, og der kommer lidt tvetydige signaler
på den anden side har vi en skatteminister, som står og siger heroppefra, at det især er de lavtlønnede, der får gavn af det.
Det, de så får gavn af, er et skattestop.
Det vil jeg gerne bede skatteministeren bekræfte.
Jeg vil gerne spørge skatteministeren, om det forslag, vi behandler her i dag, giver mest til direktøren eller giver mest til kassedamen.
Så kan det være, vi kan få afklaring af, om skatteministeren mener, der skal gives mest til dem, der knap kan få det til at løbe rundt, eller om der skal gives flest penge til dem, der har rigeligt.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-09:
Det, som var udgangspunktet for hele den debat, vi nu afslutter - i hvert fald i første omgang her i dag - var jo lavere skat på arbejde.
Det var løsningen på det problem, vi diskuterede med befolkningen.
Vi var kommet et stykke vej, havde sænket marginalskatterne fra 72 pct. til 59 pct.
Det her bidrag ændrer jo overhovedet ikke ved, at det skulle kunne betale sig at arbejde.
Og da slet ikke for folk, der måske ikke har et job, når det er så sølle et beløb som 6 kr. om dagen.
Det er jo derfor, hvis man skal gøre noget, så er man nødt til at sætte langt større perspektiv ind, men det er jo det, der er fuldstændig umuligt for regeringen, fordi man har låst sig fuldstændig fast, er helt konserveret i skattepolitikken.
Ja, jeg kunne næsten gå så vidt som til at sige, at man har overtaget den socialdemokratiske skattepolitik, fordi man ingenting vil forandre, ingenting.
Det kan vi så måske være en smule tilfredse med, men vi mener altså forsat, også uanset den indflydelse vi har haft, at det er muligt at lave forbedringer og forandringer, men det har skatteministeren jo helt åbenlyst opgivet.
Lad mig så også minde skatteministeren om, når man siger, at det her er de første reelle skattelettelser, at rådighedsbeløbet for ganske almindelige familier er steget og steget under den socialdemokratisk ledede regering.
Det burde skatteministeren vide.
Skatteministeren burde være for klog til at stå heroppe og sige, at det her er første gang, der er lettelser i rådighedsbeløbet.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-05-09:
Jeg er naturligvis beæret over, at skatteministeren lyttede til Kristeligt Folkeparti.
Det var måske ikke lige det, der prægede forhandlingerne omkring skattereformen, men jeg har selvfølgelig forståelse for, at ministeren i den givne situation lytter mere til De Konservative end til Kristeligt Folkeparti.
Det er fair nok.
Når det er sagt, så er der det sociale aspekt, og der er så forskellige opfattelser af, hvad det sociale aspekt er.
Er det sociale aspekt det, at flere skal arbejde mere, eller at flere skal have mere fritid, mere familietid?
Sandy Brinck (S), 2003-05-09:
Skattepolitik handler jo om fordeling af regningen til de fælles velfærdsydelser, som vi gerne vil have, og som vi særlig gerne vil kunne give de borgere, som har behov for det.
Derfor undrer det mig meget, at skatteministeren gang på gang står heroppe og taler om en social profil.
Jeg må sige til skatteministeren, at i så fald vender
den fuldstændig den forkerte vej
For det første er det en skattereform, som fuldstændig udhuler grundlaget for finansieringen af vores velfærdsstat.
Det kommer ikke dem, der har behov, til gode - tværtimod.
Som vi også har diskuteret tidligere, især med Venstres ordfører, så er der ikke en krone til pensionisten i det her.
Tværtimod kan pensionisten få lov til at betale højere priser
på busbilletter og andre stigninger i brugerbetaling.
Den finansiering, der er lagt frem her, er beskæringer, besparelser i offentlige ydelser og forøget brugerbetaling, og det vender virkelig den tunge ende nedad.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-05-09:
Der var en ordfører i formiddag, jeg husker ikke hvem, der sagde, at nu begynder det her vist at gå lidt i ring.
Det synes jeg måske også, at de seneste spørgsmål kunne tyde på.
Jeg vil da i hvert fald sige til fru Sandy Brinck, at den problemstilling, som hun rejste, jo har været behandlet nogle gange.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge: Hvad ville fru Sandy Brinck, hvis hun kommer ud i skurvognen og taler med et par bygningshåndværkere, give som forklaring på, at hun ikke synes, at de skulle have skattelettelser, der svarer til en lønforhøjelse på 25.000 kr. for deres familie?
Bliver det ikke lidt svært for et Socialdemokrati at sige, at ganske almindelige, jævne arbejdere i dette land, altså ikke skal have en lettelse, der for en LO-familie svarer til en lønforhøjelse på 20.000-25.000 kr.?
Jeg spørger, fordi det er rigtigt, som fru Sandy Brinck siger, at det her jo handler om fordelingspolitik.
Det skyldes bl.a. den omstændighed, at der ikke i dette Folketing er flertal for at fjerne topskatten.
Men det er åbenbart fuldstændig forbigået fru Sandy Brincks opmærksomhed, at hovedindsatsen for skattelettelserne ligger på jævne familier og jævne indkomster.
Morten Homann (SF), 2003-05-09:
Jeg fik stadig ikke noget svar på, hvad der skulle ske,
hvis nu skatteministerens sikre viden om, hvordan væksten vil forme sig de næste 7 år, hvis den skulle blive udsat for bare den mindste smule udsving.
Hvad skal der ske, hvis regeringens beskæftigelsespolitik måske bare er en anelse mindre effektiv, end regeringen selv foregiver, eller, hvad der jo er alle tegn i sol og måne på lige nu, arbejdsløsheden bare stiger og stiger?
Skal der ske sociale nedskæringer, eller skal skatten stige igen?
Det synes jeg faktisk folk har et krav på at vide.
Jeg vil også godt høre: Hvordan stemmer det her overens med, at man i andre sammenhænge taler om, at forenkling er et vigtigt mål i skattepolitikken, og man så laver et tiltag, som nu gør det umuligt i et i forvejen kompliceret skattesystem for almindelige skatteydere at beregne deres egen skat?
Og så vil jeg sige, at man altså skal høre meget, før ørerne falder af, altså at det her skulle være en lettelse i bunden.
Jeg gentager: Alle danskere, især dem, der bruger velfærdsydelserne mest, men alle danskere får en velfærdsregning på 2.000 kr. for det her.
Skattelettelserne er på 5.000 kr. til direktøren, 1.500 kr. til kassedamen og 0 kr. til kontanthjælpsmodtageren.
Hvis det er at lette i bunden, så vil jeg meget, meget nødig se, når regeringen letter i toppen.
Jacob Buksti (S), 2003-05-09:
Jeg bliver desværre nødt til at plage skatteministeren lidt mere med det såkaldte økonomiske råderum, som regeringen altså har besluttet er der, for skatteministeren siger i sit svar til mig: Ja, måske har regeringen nok brugt råderummet til det yderste, måske.
Det er, som om det alligevel er sådan, at der er lidt elastik.
Men er det ikke rigtigt, at det altså ikke er 10,6 mia. kr., som står henne i hjørnet i en kasse, som man bare kan gå hen og tage af?
Det er jo det, man har gjort med Dansk Folkeparti.
De 10,6 mia. kr. er der kun under forudsætning af, at man som punkt 1 kan øge beskæftigelsen med 85.000 personer og som punkt 2 kan holde den offentlige vækst på 0,5 pct.
Det er da ikke noget, der bare kommer automatisk.
Det er jo noget, som er en konsekvens og må følge af, hvad regeringen i øvrigt foretager sig.
De 85.000 personer mere i beskæftigelse skal være der, og det er derfor, at det er sådan lidt fatamorgana, at man siger, at 10,6 mia. kr. er en eller anden form for absolut størrelse, som står i en kasse ovre i hjørnet, som man så går rundt og tager af.
Men nu har man taget dem alle sammen, og så er det bare, at jeg spørger: Hvis der kommer nogle og vil tage noget mere, hvor skal de så tage det?
Anders Samuelsen (RV), 2003-05-09:
Jeg efterlyste et svar fra skatteministeren på det forhold, at regeringen har valgt at bryde den aftale, som man indgik med Det Radikale Venstre, om, at de besparelser, som vi fandt fra arbejdsmarkedsreformen, skulle gå til at sætte skatten ned på arbejde.
Faktum er altså det, for lige at gentage situationen, at
det, der overhovedet sikrede, at vi kan sidde i den situation i dag, at vi diskuterer en skattenedsættelse, var, at vi fik hul igennem, og at vi fik skaffet nogle penge, som gjorde, at regeringen selvfølgelig måtte gå ud og finde nogle flere penge, for at det kunne komme til at se ud af noget.
Hvis regeringen så kunne finde flere penge at lægge oveni, og det mener regeringen så at den har kunnet, så kunne man også bruge dem, men man skulle bruge de penge fra arbejdsmarkedsreformen, og det har man valgt ikke at gøre.
Det er et klokkeklart aftalebrud, og det vil jeg gerne have at skatteministeren forholder sig til.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-12:
Jeg vil bare sige, at nu håber jeg, at de borgerlige vil tænke sig godt om, før de går op på talerstolen og siger noget igen, for ellers kan det blive meget dyrt for dem eller i hvert fald for skatteyderne.
Lad os nu sige, at ministeren bliver nødt til at forbyde et stof, f.eks. glyphosat - det håber jeg han meget snart vil gøre - indebærer det, at man forbyder et stof, fordi det ikke længere er miljømæssigt forsvarligt, at alle de, der hidtil har brugt det, skal have en erstatning?
Nej, det kan det da ikke indebære.
Man vil effektivt forhindre vores muligheder for at føre miljølovgivning her i landet, hvis man gør retten til at forurene til en ejendomsret, til et privilegium, som man kun kan fratages mod erstatning.
Godt nok går grundloven vidt med hensyn til at beskytte ejendomsretten, men det har hidtil været antaget, at retten til at forurene ikke var en ret, der var en ejendomsret i grundlovens forstand, og derfor heller ikke kunne udløse en erstatning, når den bortfaldt.
Nina Berrig (KF), 2003-05-12:
Jeg kan love hr. Keld Albrechtsen, at jeg vil kigge nærmere på det forslag.
Jeg mener nu fortsat, at det er uklart, hvem der skal betale, for det er jo ikke givet, at værende ejer er forureneren.
Så jeg synes, der mangler en dybtgående vurdering på det område.
Inger Støjberg (V), 2003-05-12:
Jeg synes, det er en meget spændende indgangsvinkel, hr. Jørn Jespersen har til denne 300 m-beskyttelseszone, men sandheden er jo den, at det på ingen måde er videnskabeligt bevist, at en 300 m-beskyttelseszone vil virke.
Hvorfra ved hr. Jørn
Jespersen, at det ikke er 100 m eller 500 m, der vil beskytte drikkevandet?
Hvorfra ved hr. Jørn Jespersen, at det netop er 300 m?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-12:
Det var blot til oplysning, for der blev rejst det spørgsmål, at der ikke skulle være finansiering for beslutningsforslaget vedrørende en beskyttelseszone.
Han har måske heller ikke opdaget, hvor finansieringen var.
Men det fremgår af bemærkningerne, for det følger jo af princippet om, at forureneren skal betale.
Selv om man har haft det privilegium at kunne få lov til uden indgreb at forurene i en periode, er det klart, at det ikke kan medføre, at man så skal have erstatning, fordi man skal holde op med at forurene.
Jeg lagde godt mærke til, at ministeren havde nogle bemærkninger om, at nu vil han også til at give mennesker, der forurener, kompensation, hvis de ikke længere skal have lov til at forurene.
Jeg vil meget stærkt advare imod at indføre det princip i miljølovgivningen, for så kan vi, havde jeg nær sagt, lige så godt lukke biksen.
Enhver miljøregulering i dette land bliver jo umulig, hvis man som ejendomsret skal have en ret til at forurene, og så skal man have erstatning for at lade være med at forurene.
Jeg tror, man skal tænke det godt igennem, både hos De Konservative og hos ministeren.
Jeg lagde godt mærke til de bemærkninger, og da de så også kom fra Det Konservative Folkeparti, følte jeg, det var nødvendigt at gå op og sige det, for ellers ender det med, at det bliver ....
Nina Berrig (KF), 2003-05-12:
Vedrørende beslutningsforslaget om forbud mod anvendelse af pesticider inden for en beskyttelseszone omkring alle almene vandforsyningsanlæg kan vi sige, at rent vand og beskyttelse af vore vandboringer er alle enige om skal have en meget høj prioritering.
Det er også derfor, der nu er nedsat en arbejdsgruppe med deltagelse af vandværkerne, hvis formål er at afklare det faglige grundlag i forhold til, om der er behov for at udvide beskyttelseszonerne omkring indvindingsboringerne.
Vi forventer rapporten meget snart.
Der er også et projekt i gang med udpegning af pesticidfølsomme områder i rapporten, hvor det forventes, at status kommer meget snart.
Det kan ikke være målet at fastsætte ensartede rammer fra Skagen til Gedser uden først at sikre sig, om det nu er sikkert, at 300-meter-zonen om alle boringer er den rigtige og den nødvendige løsning.
Videngrundlaget skal være på plads først.
Økonomien i forbindelse med forslaget
Hvem skal betale for den foreslåede zoneudvidelse?
De økonomiske konsekvenser bør være klarlagt, før man beslutter.
Alt i alt kan vi i Det Konservative Folkeparti ikke medvirke til en bestemt zoneinddeling, før videngrundlaget er på plads.
Vi vil afvise dette forslag.
Beslutningsforslaget om forbud mod handel med og anvendelse af pesticiderne glyphosat og terbuthylazin kommer også umiddelbart, lige før en endelig miljøvurdering foreligger.
Formålet med den undersøgelse er netop at vurdere, om der er behov for at ændre de eksisterende tilladelser ved glyphosatholdige stoffer.
Terbuthylazin er for øjeblikket til revurdering i Miljøstyrelsen, og i den vurdering indgår også al tilgængelig viden om de nyeste data om fund i grundvandet og om små vandforsyninger.
Formålet med denne vurdering er jo netop at se på, om der er behov for at ændre eksisterende tilladelser af terbuthylazin.
Alt i alt er der virkelig fokus på problematikken, og Miljøstyrelsen vil sikre, at godkendelserne ændres, hvis der er behov herfor.
Vi lægger stor vægt på, at de beslutninger, vi tager, er baseret på et seriøst videngrundlag.
Vi kan ikke anbefale forslaget om generelt forbud mod pesticider.
Netop de tidligere ordførere har fremført, at der skal en mere generel vurdering til.
Hvis man går ind med et generelt forbud mod, hvad der kan måles, så kan man næsten forbyde alting.
Ud fra de værende grænseværdier er vi fortrøstningsfulde ved, at de regler og grænseværdier, vi har for øjeblikket, er forsvarlige.
Så det forslag kan vi heller ikke anbefale.
Inger Støjberg (V), 2003-05-12:
Nu er det jo altid farligt at tale på andres vegne, men jeg er meget overbevist om, at ministeren ikke har mistet sin handlekraft, tværtimod.
Det er det, vi afventer, og så klar er den ting.
Torben Hansen (S), 2003-05-12:
Undersøgelserne vælter ud af skabet, undersøgelser, der viser, både at det danske drikkevand ikke har det godt, og at der er mindre brugbart vand, end at vi tidligere har regnet med.
Og i efteråret 2002 viste undersøgelser fra GEUS, at den samlede andel i små private anlæg, der overskrider en eller flere grænseværdier, er 40-50 pct. I sidste uge kom chokket, der viste, at den udnyttelige drikkevandsressource kun er halvt så stor som tidligere beregnet.
Og i går blev prikken endelig sat over i'et med presseforlydender om, at glyphosat siver meget mere ned til grundvandet end først antaget.
Socialdemokratiet er stærkt foruroliget over denne udvikling, og det sættes endnu mere i relief af, at pesticidhandlingsplanen udløb sidste år, og at der endnu ikke er kommet en offensiv afløser.
Der er et klart og veldokumenteret behov for en skærpet beskyttelse af det danske drikkevand.
Rent drikkevand direkte fra hanen skal være en ret, som alle danskere har.
For Socialdemokratiet indebærer det blandt andet en nedsættelse af pesticidforbruget og behandlingshyppigheden, indførelse af sprøjte- og oplagringsfri zoner omkring både nuværende og kommende drikkevandsboringer, vandløb, søer og andre sårbare naturtyper.
Skovrejsningen skal sikres over vandindvindingsområder, og der skal udlægges flere miljøvenlige dyrkningsområder.
Det indebærer også, at det kunne overvejes at lave specielle pladser med opsamling, hvor sprøjteudstyr skal rengøres.
Producenternes dokumentation skal forbedres, samarbejdet mellem vandværker, kommuner og landbrugene skal intensiveres for at sikre miljøvenlig drift.
Der er masser af instrumenter at spille på, hvilket de tidligere behandlede forslag i dag samt forespørgslen for et halvt års tid siden jo også klart viste.
Skal vi fortsat leve med deprimerende undersøgelser hvert halve år, eller skal vi gennemføre nogle offensive beslutninger, der betyder, at der forhåbentlig også er rent drikkevand om 10, 20 eller 50 år?
Særinteresser og et enkelt erhverv skal ikke blokere for de rigtige beslutninger
på det her område
Socialdemokratiet er meget positive over for Enhedslistens beslutningsforslag nr. B 131.
Hvad angår beslutningsforslag nr. B 132, vil vi gerne lige have GEUS-undersøgelsen i hånden og ikke udelukkende bygge vores stillingtagen på presseforlydender.
Men vi vil under alle omstændigheder gå meget positivt ind i udvalgsarbejdet, også hvad angår B 132.
For beslutningsforslag nr. B 133 gælder, at det umiddelbart kan virke meget sympatisk, men vi mener, at det skal ses i en mere generel sammenhæng i forbindelse med en generel revidering af Miljøstyrelsens godkendelsesregler og herunder også en drøftelse af EU-reglerne på det her punkt.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-12:
Jamen derfor spørger jeg også helt præcist - det forsøgte jeg også at få ministeren til at svare på - om det så er sådan, at når de videnskabelige undersøgelser viser, at grænseværdierne er overskredet, skal der være et forbud.
Det er bare det, jeg beder om at få at vide.
For det er jo helt nøgternt.
Det baserer sig direkte på videnskabelige målinger.
Grænseværdien er overskredet.
Jeg ved så ikke, om fru Inger Støjberg kan forklare os, hvad det dybest set var, ministeren mente, da han stod og sagde: Hvis der er problemer med nogle stoffer, så skal de forbydes.
Man kunne se ministerens handlekraft.
Uha, hvis der er nogen problemer med et stof, så er der en minister; så er der et forbud. Så viser det sig, at der er et stof, der overskrider
grænseværdierne.
Og hvor er ministeren?
Han sidder nede på sin bænk og har mistet talens brug, og fru Inger Støjberg vil se nogle flere undersøgelser.
Jamen altså, man må bare konstatere: hænge sammen, det gør det ikke for regeringen.
Inger Støjberg (V), 2003-05-12:
Jeg vil gerne henholde mig til, at Miljøstyrelsen nu er ved at granske de her ting, og inden der foreligger et svar derfra, er det naturligvis helt useriøst at foretage indgreb.
Vi skal have undersøgt det her til bunds.
Nu har én undersøgelse vist ét, og lad os så prøve at få nogle flere undersøgelser på banen.
Vi skal lave politik på baggrund af videnskabelige undersøgelser.
Hr. Keld Albrechtsen skal ikke være nervøs for, at det her afspejler en chokerende uvidenhed, tværtimod.
Det er sådan, at de her stoffer nu er ved at blive undersøgt gennemgribende i Miljøstyrelsen, og det er klart, at vi i Venstre vil afvente de undersøgelser og de nærmere behandlinger, som skal laves dér.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Keld Albrechtsen i, at GEUS' undersøgelser naturligvis er videnskabelige, men vi skal bare have flere undersøgelser, inden vi tager stilling i de her sager, og det er det, vi afventer.
Nina Berrig (KF), 2003-05-12:
Jeg er nødt til at rette en misforståelse hos hr. Keld Albrechtsen.
Jeg har ikke på noget tidspunkt forfægtet, at forureneren ikke skal betale, men jeg prøvede at fremføre, at med hensyn til forslaget om beskyttelseszoner gjorde jeg opmærksom på, at man ikke har taget højde for finansieringen, hvem der skal betale for disse zoneudvidelser.
Men jeg mener ikke, det er klargjort i forslaget, hvordan man vil finansiere en eventuel udvidelse af disse zoner.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-12:
Jamen når vi nu er enige om, at der faktisk foreligger et videnskabeligt grundlag også som baggrund for den her debat, og vi jo så også ved, at der er undersøgelser, der snart vil blive offentliggjort, som viser, at situationen er endog værre, end den blev dokumenteret sidste år, så vil jeg godt spørge: Hvis det er sådan, at de grænseværdier er overskredet - og det ved vi jo de er, når vi snakker glyphosat - vil det så blive forbudt, eller vil vi så også få at vide, at nu skal vi afvente et eller andet?
For man begynder jo at få på fornemmelsen, at her er nogle interesser, økonomiske interesser på spil, som man ikke vil udfordre, og så må hensynet til drikkevandet vige.
Det er jo den fornemmelse, man får, og det synes jeg er meget ubehageligt.
Men vil man være med til et forbud, når det nu viser sig - og det kan ministeren jo bekræfte - at grænseværdierne er overskredet?