Knud Erik Kirkegaard (KF), 2004-12-02:
Det er jo anden gang i denne uge, vi har diskussion i Folketingssalen om disse spændende temaer, så det kan jo ikke helt undgås, at noget af det, jeg kommer til at sige her, er en gentagelse af, hvad jeg sagde for nogle dage siden.
Vi stiller med den samme ordfører i dag.
Jeg kan godt se, at der er andre partier, der har skiftet ordføreren ud, og det giver selvfølgelig nogle variationsmuligheder.
Mit udgangspunkt i tirsdags er det samme som i dag, nemlig en konstatering af, at vi har et velfungerende kommunalt selvstyre i Danmark.
Spillevilkårene for dette selvstyre blev lagt fast ved kommunalreformen i 1970.
Nu får vi en ny kommunalreform, som er sikret til at kunne løse de fremtidige opgaver for vores kommuner, og dermed er jeg helt overbevist om, at vi også fortsat vil have et velfungerende folkestyre rundtomkring i vores lokale områder.
Der er nogle principper, som kommunestyret bygger på.
Det ene princip, som vi lægger stor vægt på, er, at der er tale om et repræsentativt styre.
Det vil sige, at man vælger et antal personer til i en periode at træffe beslutninger på borgernes vegne.
Dette repræsentative styre ønsker vi at fastholde.
Det bygger også på faste valgperioder.
Det giver efter vores opfattelse kontinuitet i tingene, stabilitet.
Det ønsker vi heller ikke at rokke ved.
Det beslutningsforslag, som er fremsat af Kristendemokraterne, kan vel siges at omfatte fire forskellige punkter.
Jeg vil godt kommentere de enkelte punkter, men i en lidt anden rækkefølge, end de er anført i forslaget fra Kristendemokraterne.
Der er, så vidt jeg kan se, tre af punkterne, der vedrører de meget formelle regler.
Det første er det med antallet af medlemmer i de kommunale råd, hvor Kristendemokraterne har en ganske bestemt model for, hvordan man skal tælle sig frem til antallet.
At man så kan komme til at ende på et lige antal, det tror jeg, ligesom andre har givet udtryk for, må være en forglemmelse.
Det er naturligvis ikke hensigtsmæssigt.
Men det er jo sådan i den kommunalreform, der er aftalt mellem en række partier, at dér er der en nøgle for, hvor mange medlemmer der skal være af de kommunale råd, alt afhængigt af hvor store de pågældende kommuner nu bliver.
Jeg mener, at den fordelingsnøgle til fulde tilgodeser de hensyn, som Kristendemokraterne ønsker at opnå med deres egen model.
Jeg mener i øvrigt, at den model, som vi har fastlagt, er mere fagligt velfunderet end det, som er fremført fra Kristendemokraternes side.
Derfor kan vi ikke støtte dette punkt i Kristendemokraternes forslag.
Dernæst er der forslaget om, at to tredjedele af en kommunalbestyrelse kan afskedige borgmesteren midt i valgperioden.
Det er vi ikke tilhængere af.
Vi er temmelig overbevist om, at det vil medføre ustabilitet i en række kommuner, hvis denne mulighed er til stede.
Det ønsker vi ikke.
Ganske vist kan man finde eksempler, hvor det måske havde været hensigtsmæssigt, men der vil være langt flere eksempler på, at hvis muligheden var til stede, havde den givet nogle ulykker, som vi undgår, hvis vi ikke støtter dette forslag fra Kristendemokraterne.
Endelig er der temaet om folkeafstemninger.
Det drøftede vi i tirsdags, og her har jeg ikke noget nyt at føje til.
Vi bygger på det repræsentative demokrati med muligheden for at sende sager til vejledende folkeafstemning, og det ønsker vi ikke at ændre.
Så er der det fjerde punkt, som mere handler om det levende liv ude i kommunerne, og her er vi mere positive.
Vi finder, at det også i takt med, at der kommer større kommuner, er vigtigt, at demokratiet ikke standser på hverken borgmesterkontoret eller i byrådssalen.
Det er vigtigt, at demokratiet folder sig ud ude i lokalområderne, ude i de institutioner, der er tale om, så den kommune, vi får, ikke bare er ét fællesskab, men er fællesskabernes fællesskab.
Vi synes, at de initiativer, som ministeren har taget i den anledning, er gode.
Der er brug for mange gode, nye ideer, og på et tidspunkt skal vi muligvis have lavet nogle formelle regler om det.
Men der foretrækker jeg den decentrale model, hvor vi først lytter, før vi dikterer en løsning, i stedet for den løsning fra Kristendemokraterne, hvor man oppefra vil diktere, hvordan det her skal fungere rundtomkring i kommunerne.
Det kan vi ikke lide i Det Konservative Folkeparti.