runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Auken (S), 2003-03-27:
Jeg vil gerne kvittere for ministerens tale, tonen i den og sige, at vi er helt indstillet på at gå ind og gøre det her, for vi har jo faktisk et fælles mål, så må vi også kunne finde de fælles midler til at nå det fælles mål.
Når det er sagt, så tror jeg nu nok, at en tekstanalyse af det oprindelige forslag fra regeringen og det forslag, vi nu ser på, vil vise, at selv om vi har brugt meget tid, og vi har været grundige, så er der ikke meget forskel på det oprindelige udkast og det, vi tager stilling til nu.
Så derfor, når oppositionen melder så overordentlig positivt ud, som vi faktisk har gjort i dag, for alle hovedbestanddele, så er det altså udtryk for, at oppositionen har rykket meget, meget langt netop for at få den brede aftale.
Det, det er sket, og som jeg synes, Folketinget skal være opmærksom på, det, der for alvor er sket af ændringer, siden vi i sin tid lavede energireformen og også lavede NESA-loven før, er, at kommunerne ikke længere ønsker at drive kommerciel virksomhed i elselskaber.
Og det må vi tage ad notam.
Til gengæld må vi så sikre, synes jeg, at de net, hvad enten det er de overordnede strukturer eller de lokale net, forbliver i et neutralt offentligt eller på anden måde ejerskab, der kan sikre forbrugerne under konkurrencen.
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-27:
Jeg vil starte med hr. Lars Barfoed, for et er, hvad Finansministeriet siger at de forventer; noget andet er den reelle faktiske udvikling.
De sidste tal, jeg har set, viser altså et fald i den samlede offentlige beskæftigelse.
Men da det er et meget centralt punkt i diskussionen, synes jeg da, vi under udvalgsarbejdet skulle få ministeren til at fremsende dokumentation for alle tal omkring ungeindsatsen osv., men også i forhold til den offentlige beskæftigelse, og det er jo ledighedstallene for, hvor mange der er ansat inden for stat, amter og kommuner, og der er altså et samlet fald nu.
Vi oplever altså en stagnation og et fald i den offentlige beskæftigelse.
Så til hr. Søren Søndergaard: Det er korrekt, og jeg fik måske ikke svaret helt præcist på forklædereglen, som nogen har kaldt den.
Sagen var jo den, at der også tidligere var sådan en regel, men den blev stort set ikke brugt.
Det, vi har gjort nu, er, at vi har lempet reglerne for det.
Hvordan kommunerne så i praksis vil bruge sådan nogle ting, kigger vi på.
Hr. Søren Søndergaard kender også spillereglerne.
Hvis man skal ændre en aftale, hvor man er forligspart, kræver det, at forligskredsen er enig.
Så sådan spiller klaveret her.
Vi betragter det sådan, at kommunen kan give et tilbud.
Hvis f.eks. den ene part i en familie ikke ønsker at stå til rådighed og deltage i aktiveringstilbud, og hvad ved jeg, er det jo et frit land, vi lever i, og det betyder bare, at ægtefællen så kan få et højere tillæg. Det er et tilbud, det er ikke noget, man kan tvinge igennem, og det er dér, vi måske har en lidt anden opfattelse.
Det kan vi måske få et svar på fra ministeren.
Det er måske her, at vandene skilles en smule, for det er et tilbud, man kan give.
Hvis man som kontanthjælpsmodtager tager imod sine aktiveringstilbud og passer sin jobplan og alle de forskellige ting, kan man ikke gennemføre det med den lovgivning, vi har lavet her, og den aftale, vi har lavet.
Jens Vibjerg (V), 2003-03-27:
Jeg var lidt forundret over hr. Ole Sohns kritik af virksomhedspraktik.
Jeg har egentlig altid opfattet det sådan, at hr. Ole Sohn synes, at vi skal tage hånd om de svageste på arbejdsmarkedet.
Er det ikke netop at give dem, der er længere væk fra arbejdsmarkedet, en mulighed for at komme ud og vise, hvad de kan, komme ud og få en oplæring, så de på lige fod kan gå ind og få et ordinært stykke arbejde?
Er det ikke rigtigt, at det har været også SF's linje, at vi skulle hjælpe de svage?
Hvordan kan det så være, at SF er kritisk over for et værktøj, der netop er med til at hjælpe dem, der er lidt længere væk fra arbejdsmarkedet?
Bent Bøgsted (DF), 2003-03-27:
Hr. Ole Sohn snakker om 13 ugers virksomhedspraktik og 26 ugers virksomhedspraktik, som om det er noget, virksomhederne vil udnytte langt hen ad vejen.
Det er det jo ikke.
Hr. Ole Sohn må erkende, at de 26 uger er for dem, der har et særligt behov for virksomhedspraktik.
Det er trods alt AF eller aktørerne, der sender de ledige ud i arbejde.
En virksomhed kan ikke bare sige: Nu har vi fået 10 mand i virksomhedspraktik, der er lagt op til, at det er i 13 uger, men vi kan selv afgøre, at det er 26 uger eller længere tid.
Det er jo ikke det, det går ud på.
Det er netop også lagt ind i arbejdsmarkedsforliget, at der skal holdes øje med, at virksomhederne ikke udnytter billig arbejdskraft.
Det er ikke det, vi har ønsket med det her.
Vi har sagt, at vi skal have garanti for, at det ikke sker.
Ole Sohn (SF), 2003-03-27:
Det, at en arbejdsløs og en arbejdsgiver kan se hinanden i øjnene for at finde ud af, om det er en arbejdsplads, der passer den arbejdsløse og omvendt, synes vi er meget fornuftigt.
Vi har faktisk selv i vores udspil til ny arbejdsmarkedspolitik lagt an til, at man kan bruge nogle uger på det.
Men det er da sandelig noget andet at give mulighed for at gå helt op til 26 uger, og når man går op til de 26 uger, er det jo bl.a. for at omgå den dom, som gav SiD medhold.
Det er jo simpelt hen et forsøg på helt bevidst - det står oven i købet også i udspillet til reformen, og det er jo den tekst, der er gået igen - at sikre sig, at man kan gå uden om overenskomsterne.
Derfor vil det kunne udnyttes af arbejdsgiverne.
Jeg siger ikke, at det bliver det.
Jeg siger - det er
at når man kommer i en situation, hvor private kan gå ind som aktører, så får de jo en dobbeltrolle.
Det kan godt ske, man kan forhindre det, og det er også derfor, jeg rejser det nu, men hvis ISS bliver aktør, så har de sandelig da også en mulighed for at kunne sige til den arbejdsløse: Jamen du er da vist meget svag, og du skal have en længere virksomhedspraktik.
Derfor er det da utrolig vigtigt, at vi her under førstebehandlingen og i udvalgsbehandlingen får sat en stopper for de ting, der i hvert fald ifølge teksten gives mulighed for.
Jeg mistænker heller ikke forligspartierne for bevidst at ville sikre, at man kan sende folk ud i 26 uger eller længere i en virksomhedspraktikordning uden løn.
Det vil sige, at der bliver flere arbejdsløse at vælge imellem, og der bliver flere langtidsledige at tage af.
Så bliver der altså også flere gange, hvor man kan sige til en arbejdsløs: Du er et særligt tilfælde, som har behov for en særlig indsats.
Så er det, at spekulationsmulighederne opstår.
Det er den proces, vi er inde i nu.
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-27:
Hr. Ole Sohn var i sit ordførerindlæg inde på de begrænsede muligheder, der var i det første ledighedsår.
Men grunden til, at folk kan være skuffede ude i Ringkjøbing og Århus Amter, er jo - det vil jeg gerne have om hr. Ole Sohn kan bekræfte - at Venstre, da de var i opposition sagde: Nu regionaliserer vi arbejdsmarkedspolitikken, nu tager vi de penge, der ellers er i centralt hold, og der er en pose penge at dele ud til eksempelvis Ringkjøbing Amt og Århus Amt, og så kan I selv bruge pengene og bestemme, om I vil bruge dem i det tidlige forløb eller i det sene forløb
Det var Venstres politik, før de fik regeringsmagten.
Så grunden til, at folk er skuffede, er måske, fordi der ikke er sammenhæng mellem det, man sagde, da man var i opposition, og nu, efter man er kommet i regering.
Ole Sohn (SF), 2003-03-27:
Jeg vil sige, at der i den første ledighedsperiode ikke er givet flere reelle nye muligheder, og det må både Socialdemokratiet og Venstre erkende.
De 6 ugers selvvalgt uddannelse har været der hele tiden.
Det nye med, at man lægger sit CV ind, hvilket i øvrigt giver enorme problemer - enorme problemer - for mange, specielt ikkefaglærte og lidt ældre, er en anden sag.
Det er ikke noget, der er specielt positivt.
Men det er rigtigt, at vi har haft store diskussioner om at lave en tidlig indsats, og der har været bred enighed i Folketinget om, at jo tidligere, man satte ind med kompetencegivende uddannelse, efter/videreuddannelse til folk, specielt ikkefaglærte grupper, desto bedre.
Men nu har vi fået en minister, som tilsyneladende har ret tætte forbindelser til finansministeren, hvor økonomien spiller en større rolle.
Ministeren har jo meget åbent sagt, at det her drejer sig om at spare nogle penge, og derfor skal der ikke gives de muligheder i år 1. Og der er jo selvfølgelig tale om en kovending, som S siger, når man snakker i billedsprog, og sådan er det.
Det er de politiske forhold, der afgør det.
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-27:
Det er jo dejligt at høre, at ministeren er tilfreds, og så må vi se, om ikke også hele forligskredsen kan blive tilfreds. Jeg skal afslutningsvis takke for de bemærkninger, som ministeren kom med her.
Men i forhold til den diskussion, der har været her i salen om ægtefælletillæg, vil jeg gerne have, at ministeren kan bekræfte den udlægning, som jeg kom med i mit indlæg, om, at det, vi har lavet her, ikke er sådan, at kommunerne kan fratage dem deres kontanthjælp ved at give ægtefællen et ægtefælletillæg, men at det er et tilbud til familien, at de kan vælge at tage det ægtefælletillæg.
Hvis det er sådan, at man opretholder, at man står til rådighed og gør det, man skal i forhold til jobplanen, kan der ikke blive tale om, at man kan fratage dem kontanthjælpen på dette grundlag.
Så er der yderligere i forhold til vores aftale et par punkter; det er de forsøgsmidler på 30 mio. kr., der er afsat for at sammentænke nogle ting.
Der skal jeg bede om, at det, når man er fremme ved, hvordan man kan gøre det, bliver forligskredsen, der godkender spørgsmålet om, hvordan indsatsen skal være her, hvordan de 30 mio. kr. skal bruges.
Ole Sohn (SF), 2003-03-27:
Der tror jeg altså, man må konstatere, at der er vi ikke enige.
Vi mener, at der skal gribes ind langt tidligere.
I en nedgangstid som nu bør man ikke vente, til det bliver bedre tider, der bør man gribe ind med det samme med efteruddannelse.
Det, der kaldte mig herop, var et spørgsmål om virksomhedspraktik.
Det har været en pestilens for mange arbejdsgivere, at der har været et hav af konsulenter, et hav af papirer, som skulle udfyldes, for at man kunne gøre noget, og det afholdt mange fra at gøre noget.
Men det er altså ikke en fordel, i hvert fald ikke set med en arbejdsløs' øjne, at man nu kan komme ud i en virksomhedspraktikordning i et halvt år.
Ministeren fik det nærmest formuleret sådan, at nu kan man kun komme ud i et halvt år.
Det er faktisk en meget forlænget periode, man har lavet.
Så lang tid tager det simpelt hen ikke for en arbejdsløs og en arbejdsgiver at se hinanden i øjnene for at finde ud af, om det her er noget, de kan bruge.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-03-27:
Jeg vil gerne bekræfte hr. Bjarne Laustsens spørgsmål.
Det er naturligvis klart, at hvis man står til rådighed, kan kommunerne ikke benytte denne her ordning, og derfor er det jo kun et spørgsmål om at give de mennesker, som ikke står
til rådighed, en mulighed for at komme over på en ordning, der er i overensstemmelse med gældende regler.
For så vidt angår spørgsmålet om de afsatte 30 mio. kr., vil jeg sige, at der i forslaget til lov om aktiv beskæftigelsesindsats er givet en hjemmel til at igangsætte forsøgsaktiviteter med samarbejdsrelationer mellem arbejdsformidlingen og kommunerne, og det er altså i overensstemmelse med aftalen.
LAR vil på sit møde den 27. marts skulle drøfte principperne for udmøntningen af 30 mio. kr.s-puljen, så dermed mener jeg, at vi får de relevante synspunkter repræsenteret.
Jeg håber da meget, at det vil være sådan, at nogle bare behøver 2 uger for ligesom at få det afklaret; nogle behøver 8 uger, nogle måske 13 uger.
Men vi ved jo også, at der måske hos nogle dukker nogle problemer op, som viser sig midt i et praktikforløb, der vil gøre det nødvendigt at forlænge det.
Det kunne f.eks. være, hvis den pågældende havde et alkoholproblem, der ikke var afsløret i begyndelsen, at man så fik mulighed for at tage hånd om det.
Så det er ikke et spørgsmål om 13 uger.
Jeg håber da inderligt, at de fleste vil kunne klare sig med en kortere periode, men der er altså nogle, for hvem det er nødvendigt med 13 uger, muligvis 26 uger.
Når jeg siger, at der skal være et perspektiv i den virksomhedspraktik, skal målet selvfølgelig være, at de pågældende kan komme i et normalt overenskomstmæssigt dækket, lønnet job.
Der ligger ikke nogen egentlig garanti i det, men man kan dog heller ikke bare få det forlænget.
Det er jo der, jeg mener, styrken ligger i det her.
Det er jo ikke sådan, at man så kan sige: Nej, vi må tænke lidt mere.
Her skal der være et perspektiv på forhånd, og der kan man have aftalt: Du prøver i 3 uger.
Erfaringen viser jo, at mange, der får lov til at komme ud og vise, hvad de kan, kommer ind og får et ordinært job. Så jeg mener, at det, vi har foreslået, og det, vi er blevet enige om her, er meget afbalanceret.
Søren Søndergaard (EL), 2003-03-27:
Jeg vil bare bede ministeren om at bekræfte, at det er op til kommunen at skønne, om folk står til rådighed, før man tager stilling til, om de skal på det såkaldte forklædetillæg.
Kan ministeren ikke bekræfte, at det, jeg har sagt her, er fuldstændig korrekt, og at der derfor ligger et voldsomt incitament - nu forstår jeg, at regeringen i øvrigt lægger meget vægt på økonomiske incitamenter - hos kommuner i økonomiske vanskeligheder, og dem bliver der jo flere og flere af, til at flytte folk fra at få ti tusinde et eller andet ned til at få to tusinde et eller andet kroner?
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-27:
Jeg skal takke for ministerens svar vedrørende ægtefælletillægget.
Det er nok noget, vi vil få præciseret under udvalgsarbejdet, hvor vi vil bede om at få en skriftlig tilkendegivelse, men ministerens udlægning lever fuldstændig op til det, som vi har aftalt, så jeg er tilfreds med det svar.
Men jeg er til gengæld lidt ked af det, for den 27. marts er jo i dag, og derfor sidder man i et andet lokale et andet sted i byen og snakker om, hvordan de 30 mio. kr., som vi har været med til at afsætte, kan bruges.
Skal jeg forstå ministerens svar således, at den sag ser vi ikke mere til, og at det har man bestemt andetsteds?
Det skal jeg så beklage.
Det spørgsmål om de 6 ugers selvvalg ligger mig også stærkt på sinde.
Det har også være diskuteret blandt ordførerne her i dag, om der er en reel forbedring det første år.
Det mener jeg at der er, for vi laver muligheden for 6 ugers selvvalgt uddannelse plus 6 uger på en handleplan.
Det, jeg var inde på i mit ordførerindlæg, var, om vi så kan være sikre på, at det rent faktisk kan lade sig gøre at gennemføre det ude på erhvervsskolerne, på AMU-centrene, for vi oplever, at der er lofter og kvoter osv. for at gennemføre de her ting.
Der er det altså vigtigt, for at vores aftale kan få succes, at der også er plads til at gennemføre de aktiviteter ude på uddannelsesstederne.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-03-27:
Vedrørende ægtefælletillægget vil jeg gerne sige, at det her jo er et forsøg på at afskaffe nogle af de fælder, der findes, hvor vi forhindrer mennesker i at komme ud på arbejdsmarkedet, for på grund af de eksisterende regler vil det i mange tilfælde være urealistisk, at man kan få job til de lønninger, som ville kræves.
Derfor har vi lagt loft over kontanthjælpen, og derfor har vi fremsat forslaget om begrænsninger i kontanthjælpen for de unge under 25 år, for når vi ved, hvordan fremtidens arbejdsmarked bliver, ser vi ikke noget beskyttelseshensyn i, at det skal kunne betale sig at afvise et uddannelsestilbud for at gå på kontanthjælp.
Med hensyn til ordningen med ægtefælletillægget vil jeg bare gentage det, jeg sagde før - nu taler vi jo om arbejdsmarkedsparate kontanthjælpsmodtagere - nemlig at hvis de mennesker ikke står rigtig ægte til rådighed, så vil det være en mulighed for dem at komme på denne her ydelse.
Jeg vil godt sige, at det er lidt sørgeligt, så lidt tillid hr. Søren Søndergaard har til kommunerne, for han tror, at det her vil være et voldsomt kassetænkningsincitament, men personer med store begrænsninger i arbejdsevnen vil slet ikke være omfattet af bestemmelsen her.
Den er derfor ikke et alternativ til førtidspension eller sådan nogle ting.
Anvendelsen af bestemmelsen udelukker ikke, at en person senere kan komme tilbage og stille sig til rådighed for arbejdsmarkedet.
Så jeg deler slet ikke den bekymring, hr. Søren Søndergaard nærer i denne her forbindelse; tværtimod tror jeg, at den vil kunne hjælpe til en afklaring.
I hvert fald kan man sige, at arbejdsmarkedsparate kontanthjælpsmodtagere, der ikke står til rådighed, altså ikke er berettiget til kontanthjælp.
Lene Jensen (S), 2003-03-27:
Det var jo en meget ideologisk tale, det var en tale, der handlede om principper og om principperne for frit valg.
Derfor vil jeg gerne spørge Venstres ordfører: Hvis det nu viser sig, at der i denne her konkrete sag er nogle hensyn, der skal vejes op mod hinanden, hvad vejer så tungest: det principielle omkring det herlige for Venstre at se ved det absolut frie valg eller det praktiske faktiske, som også handler om f.eks. administrationsomkostninger?
Hvor går grænsen for det principielle skoleridt, om jeg så må spørge?
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-27:
Jeg vil gerne spørge hr. Flemming Oppfeldt, hvad det her forslag kommer til at koste for lønmodtagerne.
Jeg kan konstatere, at Venstre er stærkt optaget af retten til at gå konkurs og miste alle sine penge.
Jeg troede kun, det var ude i Farum, sådan noget foregik.
Hvorfor er Venstre så stærkt optaget af at skabe en model, der gør, at alle sparepengene kan være væk, den dag man skal på pension?
Der kunne være nogle lønmodtagere, der måske havde interesse i en sådan sag, og derfor vil jeg gerne spørge, hvad Venstre mener det her forslag kommer til at koste i penge.
Hele ordningen skal jo administreres.
Hvorfor skal alle de mennesker, der ønsker, at ATP skal administrere deres penge på den måde, som det sker i dag, være med til at betale for et eventyr, som ingen aner, hvor ender henne, og hvor de kan risikere, at alle pengene er væk?
Det kan måske koste flere hundrede millioner kroner.
Jeg regner med, jeg kan få det konkrete svar af Venstres ordfører: Hvad vil det koste administrativt at sætte sådan et skørt system som det her i gang?
Søren Søndergaard (EL), 2003-03-27:
Jeg forstod, at det her handlede om intet mindre end frihed - det er jo stort - friheden til at vælge, hvor man vil placere sine pensionsmidler.
Det her er en fundamental diskussion om frihedsrettigheder.
Dertil var jeg meget glad.
Men så hørte jeg, hvordan liberalisterne i Venstre alligevel ville begrænse frihedsrettighederne, for lige pludselig sagde hr. Oppfeldt, at cykelsmeden ikke ville få lov til at råde over midlerne.
Hvad har cykelsmeden nu gjort?
Hvorfor må cykelsmeden ikke foretage investeringerne?
Eller bageren eller købmanden?
Kan vi ikke få en forklaring på dette grove overgreb på frihedsrettighederne?
Flemming Oppfeldt (V), 2003-03-27:
Jeg tror på en eller anden måde, at Enhedslistens ordfører misforstod det her, for vi vil jo netop kæmpe for cykelsmedens ret til at placere sine penge, men det skal selvfølgelig være hos nogle, der ved, hvordan man skal forvalte sådan nogle midler.
Vi vil altså ikke kæmpe for cykelsmedens ret til at placere dem hos en anden cykelsmed, men vi vil godt kæmpe for cykelsmedens ret til at placere sit SP-bidrag et andet sted end i Hillerød hos ATP, nu vil jeg ikke nævne et bestemt navn, men f.eks. gerne i en bank eller et andet pensionsforsikringsselskab.
Det er det, vi vil kæmpe for.
Der er jeg så tilbage ved Socialdemokratiets mere principielle spørgsmål: Hvor går grænsen?
Grænsen går jo dér, at vi skal have en ordning, hvor folk bliver mere aktive deltagere og kan placere deres penge, men også så pensionerne vokser.
Det synes vi er en fornuftig grænse.
Socialdemokratiets medordfører sagde, at det her var et skørt system.
Jeg mener, at Socialdemokratiets egentlige ordfører i dag har udsendt en pressemeddelelse, hvor Socialdemokratiets ordfører siger, at der skal være mere valgfrihed, og det siger den anden ordfører for Socialdemokratiet er et skørt system.
Jeg er meget forvirret.
Socialdemokratiet har lagt op til i dag, at Socialdemokratiet arbejder med en reform, hvor der bliver mere valgfrihed med de her pensioner, og så siger den anden socialdemokratiske ordfører, at det er et skørt system.
Det kunne være, de to socialdemokratiske ordførere skulle diskutere med hinanden og prøve at få noget orden i Socialdemokratiets toer uden styrmand.
Søren Søndergaard (EL), 2003-03-27:
Jeg synes jo, det bliver værre og værre.
Det er jo ikke længe siden, vi så Venstre gå til kamp
mod eksperterne
, men nu stiller man som krav for, at folk kan få lov til at administrere éns pensionspenge, at de skal have forstand på det.
Jamen det er da helt utilstedeligt.
Hvorfor skal folk dog have forstand på det?
Skal eksperteriet og forstanden gå over det frie valg?
Hvorfor skal der være nogen som helst begrænsninger ifølge Venstres opfattelse?
Hvad er grunden?
Lene Jensen (S), 2003-03-27:
Jeg takker for svaret.
Det kunne jeg ikke rigtig bruge til noget, for det er jo i virkeligheden næsten det samme som at sige, at hvis et nyt system medfører f.eks. administrationsomkostninger, som er på 70 pct. eller 80 pct. eller 90 pct. af det indestående, man har, så er det okay, for der er stadig fremdrift i pensionsopsparingen.
Det, jeg spørger om, er: Hvordan skal man ride den principielle hest, som man gerne vil ride, hvis man samtidig skal skæve til virkelighedens verden?
Det fører mig over til det næste.
Indbefatter frihedsrettighederne, at man kan sige fra over for øgede administrationsomkostninger, som bliver påført én, fordi der er nogle andre, der ønsker at vælge frit?
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-27:
Jeg har jo fået ordet, fordi formanden har givet mig det.
Så jeg er i min gode ret til at stille spørgsmål til Venstres ordfører, og Venstres ordfører burde jo så, synes jeg, svare på de spørgsmål, der er relevante for sagen, og ikke en hel masse anden polemik. Jeg spurgte: Hvad koster det administrativt at gennemføre et sådant system?
Og jeg kaldte det et skørt system, fordi jeg kunne forudse, at de mennesker, der ikke bruger ordningen, kommer til at betale for et eventyr, for at nogle kan gå konkurs.
Det er det, jeg kalder et skørt system.
Vil hr. Flemming Oppfeldt ikke forklare her, hvad det her eksperiment koster?
Hvad koster det at gennemføre den ordning her?
Det må da være en væsentlig forudsætning, at kontohaverne ved, hvad de risikerer at blive udsat for af øgede administrative omkostninger for sådan et frihedseksperiment.
Lars Barfoed (KF), 2003-03-27:
Jeg ved ikke, hvad det er for nogle tal, hr. Bjarne Laustsen refererer til.
Jeg kan bare sige, at de seneste tal fra Finansministeriet fra december måned viser, at der i 2001 var en stigning i den offentlige beskæftigelse på 4.000, i 2002 på 6.000, og der forventes en stigning i den offentlige beskæftigelse i 2003 på 3.000 personer.
Så der er altså en stigning i antallet af beskæftigede i den offentlige sektor.
Ole Sohn (SF), 2003-03-27:
Først vil jeg lige understrege, at jeg forsøger som hovedregel at tilstræbe at være saglig i min kritik, og hvis der er noget, der skal roses, skal det også siges.
Når jeg fandt anledning til at rose enkeltelementer, er det, fordi der er så få dele, der kan roses, og så mener jeg også, at det er rimeligt at nævne det.
Det er faktisk hovedhjørnestenene, der er forkerte i reformen. Jeg vil godt lige sige lidt om de muligheder, der er for individuelt kontaktforløb: Jo, de er der, og der er cv-ordningen, altså det med at lægge cv ind.
Men mig bekendt har arbejdsformidlingskontorerne fået færre midler.
Hvordan det kommer til at virke i praksis, ved vi jo ikke endnu, ud over at det vil være ulige sværere for arbejdsformidlingskontorerne med færre midler at have et kontaktforløb hver tredje måned i en situation, hvor de i dag ikke er i stand til at leve op til de forpligtelser, de har under den gamle reform, når regeringen ikke på noget som helst tidspunkt har lagt an til at give flere ressourcer til opgaven.
Derfor er det spørgsmålet, om cv-ordningen og 3-måneders-forløbet har nogen reel værdi.
Det der med de 6 ugers selvvalgt uddannelse er jo ikke noget nyt i den her reform.
Det har været gældende i årevis.