Keld Albrechtsen (EL), 1997-11-25:
Jeg vil allerførst sige tak til de tre partier, som har støttet Enhedslistens forslag.
Jeg havde naturligvis håbet, at endnu flere partier var nået frem til den samme konklusion.
Det må man konstatere ikke var tilfældet, og jeg vil derfor komme med nogle bemærkninger til det, som er blevet fremført af ordførerne for de partier, der står bag Amsterdamtraktaten. Hr. Stavad
havde fat i en række debatkneb i dag.
Det er det, som går ud på, at hvis Enhedslisten kommer med et forslag, er det enten for tidligt eller for sent.
Det er i hvert fald ikke det rigtige tidspunkt.
I det her tilfælde var det altså noget underligt noget at komme med nu, når vi var kommet med det tidligere.
Dér kan jeg gøre opmærksom på, at hr. Ole Fich i april, da vi diskuterede forslaget, første gang vi fremsatte det, gjorde opmærksom på, at det også var det forkerte tidspunkt.
Det var alt for tidligt.
Dengang kom vi nemlig med forslaget, længe inden regeringskonferencen overhovedet var afsluttet.
Det var altså forkert at fremsætte det før regeringskonferencen, og det er også forkert at fremsætte det efter.
Men lad nu det ligge; det er sådan en argumentation, som man plejer at tage i brug.
Så havde hr. Stavad det synspunkt, at der nok ikke ville være juridiske indsigelser fra eksperternes side, for så ville de for længst have ligget på hr. Stavads bord.
Og der vil komme flere sådanne juridiske indlæg på de forskellige områder i Amsterdamtraktaten; det er jeg ikke i tvivl om.
Så jeg kan ikke rigtig se, at det skulle være nogen indvending imod vores forslag.
Så stillede jeg hr. Stavad
et spørgsmål, som han ikke besvarede, nemlig: Er det ikke sådan, at når regeringen har fremlagt en bestemt holdning ved Østre Landsret og regeringen
igen fremfører den holdning til Maastrichttraktaten i højesteretssagen, som er under behandling, så sørger regeringen og Justitsministeriets Lovafdeling naturligvis for, at det, der kommer til at stå i den redegørelse, som Folketinget får om det juridiske forhold, kommer til at svare til det, som statsministerens advokat siger i retssalen? Jeg vil godt spørge hr. Stavad, om det ikke vil være overordentlig mærkeligt, hvis regeringen sagde det ene henne i Højesteret og skrev det andet til Folketinget.
Nu er vi jo mange, som håber, at Højesteret grundlæggende vil ændre på Østre Landsrets dom.
Vi ved jo også, at Højesteret har bestemt, at man nu skal have en gennemgang af sagens akter.
Det nægtede Østre Landsret at beskæftige sig med.
Og dette indsnævrede grundlag, som Østre Landsret behandlede sagen på, er det samme indsnævrede grundlag, som pr. definition genfindes i regeringens redegørelse.
Sådan er disse ting jo.
Derfor duer den redegørelse ikke.
Så blev der spurgt om - det var hr. Kent Kirk - hvorfor vi så ikke har påpeget konkrete mangler i regeringens redegørelse.
Jamen det har vi så sandelig også.
Det har vi allerede gjort i bemærkningerne til forslaget, hvor vi har påpeget nogle af de grundlæggende ting, bl.a. omkring bedømmelsen af den såkaldte gummiparagraf, artikel 235, og hr. Thulesen Dahl nævnte tre punkter for lidt siden.
Jeg kan også nævne flere, f.eks. artikel K 4 i den ny traktat, som giver EU mulighed for at fastsætte regler om fremmed politis virksomhed på dansk område.
Helt uden begrænsning giver EU adgang til at fastsætte regler om fremmed politis adgang til dansk territorium.
Det er helt klart noget, som grundloven ikke tillader, men det bortforklares i regeringens redegørelse.
Eller hvad med et sådant problem, at Amsterdamtraktaten betyder, at EU bliver sin egen overdommer i spørgsmålet om, hvorvidt EU-lovgivningen er i overensstemmelse med menneskerettighederne?
EU's egen lovgivning kan ikke indbringes for menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg, og det vil sige, at EU bliver en stat, der i modsætning til alle andre stater ikke kan indklages for menneskerettighedsdomstolen.
Jamen hvad er det da for noget?
Det kan da ikke være i overensstemmelse med grundloven.
Der er således en række punkter.
Jeg kan ikke her under debatten gennemgå artikel for artikel - det var det, vi havde ønsket, at der skulle laves en uafhængig redegørelse om - men jeg kan sige så meget, at selv en forholdsvis hurtig gennemgang af regeringens redegørelse viser, at den er mangelfuld og fuld af huller.
Derudover skal vi have en uvildig analyse som den her foreslået af, hvor Amsterdamtraktaten går videre end Maastrichttraktaten, for det er jo ikke en tilstrækkelig betingelse, at det måske viser sig, at Højesteret frikender regeringen, hvis Højesteret altså gør det.
Derudover er der de områder, hvor Amsterdamtraktaten giver yderligere magt til EU, f.eks. på politisamarbejdsområdet og på menneskerettighedsområdet, som er helt fundamentale kerneområder inden for det nationale suverænitetsbegreb.
Derfor er jeg selvfølgelig dybt skuffet over, at flertallet nu er indstillet på at feje disse ting ind under gulvtæppet, for det er jo i realiteten det, man ønsker.
Det er det, der er kendsgerningen.