Jacob Buksti (S), 1999-12-08:
Jeg synes, at det, som er et problem i en debat som den her, er, at nogen gør sig ualmindelig store anstrengelser for at pålægge andre motiver, de ikke har.
Det er jo næsten ikke til at føre en debat, hvis det er sådan, at man skal føre den ud fra en position, man slet ikke har, hvor det med almindelig sproglig eksegese drejer sig om at sige, at fordi statsministeren bruger ordet europahær, så har vi allerede dermed et brud på forbeholdene.
Hvis man hørte efter, hvad statsministeren sagde, så sagde han præcis, at det er ikke det, det handler om.
Han sagde bare, at man kan godt kalde det for en europahær.
Det, det handler om, er, at der er tanker om at operere med styrker, som bliver målrettet til denne her indsats.
Der bliver ikke lavet nogen europahær i den forstand, som hr. Keld Albrechtsen åbenbart mener.
Og den dér med at deltage i militære organer osv.: Jamen der er jo lavet et stort og fint og flot juridisk notat til Europaudvalget, hvori der klart er redegjort for, hvad baggrunden for det her er.
Det, hr. Keld Albrechtsen har som problem, er, at hr. Keld Albrechtsen ikke indtil dato har været i stand til at sige, hvad der kommer til at foregå i de komiteer.
Det, det hele handler om, er, at undtagelsen går på en egentlig militær forberedelse.
Det, vi snakker om her, er overhovedet at udvikle, hvad det skal indeholde.
Og der må det da være en dansk interesse at have indflydelse på, hvordan samarbejdet skal indrettes i fremtiden.
Vi har jo et forbehold, ikke fordi vi ikke vil være med i samarbejdet, men fordi vi ikke vil være med i Vestunionen, fordi det var en konkurrent til NATO.
Jeg ved godt, at hr. Keld Albrechtsens forhold til NATO er et andet end mit, men det er jo det, der er baggrunden.
Men det var også sådan, at Danmark var observatør i Vestunionen og altså deltog, og derfor mener jeg, at det er at omgås ikke bare sandheden, men også det, som man tror er sandheden, med noget nær letsindighed ved det, hr. Keld Albrechtsen kaster sig ud i, og det vil jeg jo nødig beskylde ham for alt for længe.
Og så til hr. Frank Dahlgaard: Der bliver sådan set ikke opstillet nye betingelser.
De betingelser har været kendt længe; det er jo derfor, man har forhandlinger med optagelandene.
Dem kan man så opfylde mere eller mindre troværdigt, derfor får man overgangsordninger osv., osv., men for at Fællesskabet skal kunne fungere, bliver man jo nødt til at have nogle fælles regler, og så kan man se, i hvilken udstrækning landene opfylder dem eller ej.
Og til hr. Kristian Thulesen Dahl: Hr. Kristian Thulesen Dahl ved jo godt, når hr. Kristian Thulesen Dahl står heroppe og henviser til, at statsministeren under valgkampen sagde, at statsministeren var garanten for de danske forbehold, så ved hr. Kristian Thulesen Dahl lige så godt som jeg, at det er taget ud af sin sammenhæng.
Det har vi diskuteret
Det er slet ikke det, det handler om, at Socialdemokratiet er garanten for de danske forbehold.
Socialdemokratiet er garanten for, at de ikke bliver ændret, uden at befolkningen er spurgt.
Men det er ikke sådan, at det er et spørgsmål om, at Danmark skal sætte sig fuldstændig og totalt uden for indflydelse.
Derfor mener jeg, at hr. Kristian Thulesen Dahl er på helt gal vej.
Og hvorvidt USA i stigende grad er bekymret, det ved jeg ikke, men det vil man jo kunne få at vide på det NATO-toprådsmøde, som bliver kort efter mødet i Helsinki.