runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-01-22:
Jamen så fik vi da konstateret, at Socialdemokratiet i Folketinget ikke mener, at det nuværende antal udlændinge i Danmark er noget problem.
Sådan er dét.
Men jeg har forstået det anderledes på den tidligere borgmester i Århus - den nuværende indenrigsminister - og jeg har forstået det anderledes på masser af de andre socialdemokratiske borgmestre.
Må jeg så spørge fru Dorte Bennedsen: Er det nuværende antal så antallet for, hvad Danmark kan acceptere?
Og er den mulige fremskrivning heller ikke noget problem?
For fru Dorte Bennedsen er jo meget lidt konkret. Det eneste konkrete er, at Socialdemokratiet ikke betragter det nuværende udlændingetal som noget problem, og så fik vi da dét konstateret, men jeg tror, det vil overraske mange socialdemokratiske vælgere.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-01-22:
Fru Dorte Bennedsen kommenterede ikke mine oplysninger om, at Danmarks Statistik gennem økonomiministeren i et svar til Det Politisk-Økonomiske Udvalg har oplyst, at fertiliteten, altså fødselstilbøjeligheden, blandt indvandrerne fra den tredje verden og deres efterkommere har holdt sig overraskende høj. Og det er jo det, der er baggrunden for, at man kommer med den fremskrivning, som man anser for den mest sandsynlige, og som viser, at der inden for de næste 20-22 år bliver tale om næsten en tredobling af antallet af indvandrere og efterkommere fra den tredje verden.
Selvfølgelig er der nogle gode ting i det, men der er
altså også nogle problemer, og Folketinget skal jo prøve at tage problemerne op og helst tage dem op på forskud, så de ikke vokser sig store. Har fru Dorte Bennedsen studeret statistikken og set, at hvor det i dag er sådan, når vi taler om 7-15-årige, altså
børn i skolealderen, at på landsbasis er hver tyvende, altså 5 pct., et barn fra den tredje verden med dets sproglige og kulturelle rødder i den tredje verden - med de problemer, det giver, også den berigelse, men altså også de problemer - er det om 20 år hver ottende i skolerne, dvs. 13 pct.?
Og disse børn er jo ikke jævnt spredt ud over landet.
Fru Dorte Bennedsen kan ikke være uvidende om, at i landets største kommune, Københavns Kommune, er allerede i dag mere end 25 pct. børn med kulturelle og sproglige rødder i den tredje verden.
Og her sker der altså en eksplosion som den sandsynlige udvikling, siger Danmarks Statistik, og det må fru Dorte Bennedsen forholde sig seriøst til.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-01-22:
Det tror jeg ligger ganske klart.
Der er måske højst tale om 10-20 mennesker, hvis der overhovedet vil være en virkning, og det ligger jo godt i tråd med det, fru Dorte Bennedsen siger nu, nemlig at der efter Socialdemokratiets opfattelse slet ikke er noget problem med det nuværende antal udlændinge, der kommer til Danmark.
Men derfor vil jeg gerne spørge fru Dorte Bennedsen: Hvordan hænger det så sammen med, at da man skulle introducere over for offentligheden, at man nu virkelig ville komme med nogle udspil på udlændingeområdet, gjorde statsministeren det på den måde, at han sagde og gentog og understregede, at samlet set ville de udspil, regeringen nu kommer med, medføre, at der kommer færre udlændinge til Danmark? Hvorfor siger statsministeren dét?
Hvorfor forsøger han at give det indtryk, hvis Socialdemokratiet i virkeligheden mener, at der overhovedet ikke er noget problem med det nuværende antal udlændinge, der pr. år kommer til Danmark?
Dorte Bennedsen (S), 1998-01-22:
Hr. Frank Dahlgaard var inde på, om jeg ikke synes, det er et problem, at i år 2020 vil hvert ottende barn være af udenlandsk herkomst eller have udenlandske rødder.
Jo, det er klart, at hvis vi i det danske skolevæsen får et stort antal børn, der ikke alene har udenlandske rødder, men som ikke er integrerede i det danske samfund, så giver det problemer med folkeskolen.
Men den indsats, vi skal diskutere i dag, går jo netop ud på, at vi skal indføre sådanne vilkår og muligheder og instrumenter, at disse mennesker kan blive integreret i landet.
Det, det handler om, er, om de og deres familier er blevet integreret ordentligt sprogligt og kulturelt og har kendskab til det danske samfund.
For så mener jeg ikke at de er noget problem.
Så det er altså også op til den indsats, vi vil gøre.
Og så til bemærkningerne om, at det er et stort problem for befolkningen, hvor mange vi modtager her i landet
: Det kan jeg på en eller anden måde godt forstå, når man - som jeg for nylig så på en af tv-kanalerne - ser en, der går rundt og spørger, hvor mange flygtninge der kommer ind, og der så er et nydeligt ungt og fornuftigt udseende menneske på Strøget, der siger: Jeg ved ikke helt, hvor mange flygtninge vi får, men vi får nok et sted mellem 40.000 og 45.000 om året!
For tallene er jo blevet astronomiske, og det skyldes ikke mindst fru Pia Kjærsgaards indsats, og jeg hørte jo i dag fru Pia Kjærsgaard sige, at asylansøgere også er indvandrere, og det er jo vrøvl og vås.
Den tidligere indenrigsminister gav jo ordførerne mulighed for at samles i Indenrigsministeriet, og vi kunne stille alle de spørgsmål og bede om al den statistik - og hvad ved jeg - vi ønskede. Så lad os nu bruge de tal, vi har fået, og lade være med at bilde befolkningen ind, at vi får 40.000 asylansøgere ind om året.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-01-22:
Jeg må nok starte med at sige til dem, der er til stede her på den ene eller den anden etage, at jeg ikke vil være i stand til at holde underholdningen i gang så længe som forslagsstillerne og den forrige ordfører, som åbenbart også mente, at det havde noget med teaterstøtte at gøre.
Jeg må sige, at vi kom langt omkring, og det er både overraskende og beskæmmende for mig, at vi i et åbent folkestyre i 1998 skal høre, at det kan påkalde så mange lidenskaber, at der er kommet et stakkels stykke papir med nogle tal fra Dansk Statistik.
For hvad er det, vi gør den ene gang efter den anden i det danske samfund?
Det er jo at bede om prognoser for det ene og det andet for at have nogle pejlemærker for fremtiden.
Og vi kan jo se forudsætningerne, og så kan enhver jo tro på dem eller lade være.
Og jeg føler, at vi ikke er kommet længere end dengang, da vi i Venstre i 1989 lavede vores første store oplæg og ikke turde tage fremskrivningerne med, fordi vi ikke ville have den usaglige debat, som vi altså nu, 9 år efter, skal høre igen.
Statistiktallene og forudsætningerne er kendt, og så kan enhver jo rette sig efter det.
Og Storm P. har jo sagt, at ingen kan spå om fremtiden, så hvorfor hidse sig sådan op over dét?
fortiden og om nutiden, ville vi såmænd være utrolig glade.
For jeg har nogle gange i dagspressen kritiseret nogle af de svar, vi får i Folketinget, og nogle af de ting, der kommer frem i pressen.
Og det er selvfølgelig ikke rettet mod ministerens person, men jeg vil godt her bønfalde ministeren om at få ærlige statistikker, hvor der ikke gemmes noget under gulvtæppet, sådan at vi kan få en ordentlig debat på baggrund af kendsgerninger.
Det er det, som vi synes
denne debat kan give anledning til. Men det er klart, at uanset hvordan man mener at fremtiden vil arte sig, mener jeg at have ret i, at de prognoser, der var i 1991, allerede er overhalet af virkeligheden.
Og under alle omstændigheder må vi sige, at når vi ser tilbage, kan vi i hvert tilfælde se, at udviklingen er gået stærkere, end vi ønsker i Venstre, og det er derfor, vi har fremsat de forslag, vi skal diskutere i eftermiddag.
Vi mener fortsat, at det er utrolig vigtigt, at der i Danmark lovgives på en sådan måde, at tilstrømningen til Danmark kan styres, og vi er meget skuffede over, at regeringen slet ikke kommer ind på det i sine lovforslag, men det vender vi tilbage til i eftermiddag.
Søren Søndergaard (EL), 1998-01-22:
Nu kan jeg høre på adskillige ordførere, og jeg kan også se det på de notater, de sidder med, at det er folkeudgaven af Danmarks Statistiks papirer, de har.
Der er definitioner på, hvilke lande der går som de udviklede lande, og hvilke lande der går som de uudviklede lande.
Det synes jeg er meget interessant, for der står: »Mere udviklede lande består af alle europæiske lande eksklusive Tyrkiet, Cypern, Aserbajdsjan, Usbekistan, Kasakhstan, Turkmenistan, Kirgisistan, Tadsjikistan, Georgien og Armenien.
Mindre udviklede lande omfatter alle øvrige lande.«
Jeg synes også, det er interessant, at hr. Helge Adam Møller har været i Bolivia og har fundet en eller anden højlandsbonde, som han kan konstatere at det vil være vanskeligt at integrere i det danske samfund.
Jeg er da enig.
Derimod er der ikke specielle problemer med at integrere byboer, uddannede folk fra storbyerne i Latinamerika f.eks., i det danske samfund. Hvad skulle de specielle problemer være i det?
Det, det handler om, er, hvilken placering
man har inden for de forskellige lande.
Det er også et udtryk for internationaliseringen og globaliseringen, at man ikke længere kan dele verden op på den måde, som hr. Helge Adam Møller gør.
Hr. Helge Adam Møller lever desværre i fortiden.
Helge Adam Møller (KF), 1998-01-22:
Jeg glemte hr. Arne Melchior, der før havde en helt rigtig bemærkning om, at vi i det forslag til vedtagelse, som vi har fremsat - og det er mig, der har skrevet det - er kommet til at skrive »analyse«, og det er et forkert udtryk, for det er en »fremskrivning«.
Nu kender jeg ikke forretningsordenen godt, men hvis det kan ændres ved, at jeg her siger det, burde ordet være
fremskrivning.
Jeg ved ikke, om jeg skal fremsætte et helt nyt forslag til vedtagelse, eller om det bare kan føres til protokols, at det skal forstås sådan, at ordet analyse erstattes af ordet fremskrivning, for det er det, der står i skrivelsen fra Danmarks Statistik.
Det var ikke med vilje, vil jeg sige til hr. Arne Melchior, det var sådan en almindelig lapsus.
Og så til hr. Søren Søndergaard, der nævner lande i Latinamerika og spørger, om de er mere eller mindre udviklede.
Jeg har anvendt udtrykket mindre udviklede, fordi man bruger dette udtryk i fremskrivningen fra Danmarks Statistik, men jeg gjorde før opmærksom på, hvordan jeg opfattede spørgsmålet om at være uudviklet eller ikkeudviklet.
Man kan være udviklet på mange forskellige måder, men jeg har for et par år siden været i Bolivia bl.a. sammen med hr. Bjørn Elmquist og Finansudvalget og også i nogle andre lande i Sydamerika, og de er anderledes udviklede, end vi er i Nordeuropa.
Det gælder ikke bare danskerne.
Der vil være langt, langt større problemer med at integrere en typisk højlandsfamilie fra Lapazområdet i Bolivia i Nakskov, Helsingør eller København, end der ville være, hvis det var bosniere, og der vil være større problemer med at integrere en bosnier i det danske samfund end med at integrere en svensker.
Sådan er det bare.
Jeg beskriver fakta, som de er.
Det betyder ikke, at det ikke kan lade sig gøre, men det er svært, og selvfølgelig bliver det sværere og sværere, jo større mængde der kommer.
Det er det problem, som nogle siger kan løses, og at det er en berigelse.
Ja, det kan være en berigelse i nogle tilfælde, men det kan også være noget, der nærmest kvæler, fordi antallet er så stort.
Det kvæler det, der burde være en berigelse.
Det kan vi bare se med alle de problemer, som vi har i øjeblikket, og det må alle erkende.
Der er problemer med boliger, med skoler, med kriminalitet, og bliver antallet tre gange så stort, er der også meget, der taler for, at problemerne også bliver tre gange så store. Det synes vi ikke er en god udvikling.
Det vil vi godt søge at hindre og så nøjes med at hjælpe dem, der virkelig skal hjælpes, og hjælpe dem tilbage den dag, situationen muliggør det.
Bjørn Elmquist (RV), 1998-01-22:
Jeg vil godt forlænge den linje lidt netop med hensyn til spørgsmålet om, hvordan man forholder sig til fremmede, for vi lever i en verden, hvor alle har en helt anden fornemmelse
af, hvordan fremmede kulturer og folk i fjerne lande lever - nogle har besøgt dem, nogle har været der som turister, og andre har set dem i fjernsynet eller på anden vis -
så jeg vil høre, om ikke hr. Helge Adam Møller kunne være enig i følgende betragtning: Mon det kulturchok, som nogle føler, når de møder en fra f.eks. Somalia, er ret meget større i dag end det kulturchok, som fastboende bønder på Fredericiaegnen følte, da der kom huguenotter fra et så fjernt sted som Frankrig? De havde jo aldrig før set noget, der mindede om det.
Er der ikke noget i internationaliseringen, som hr. Søren Søndergaard netop lagde op til, som gør, at vi må have et anderledes robust forhold til det end det, som jeg måske nok lidt drillende, men alligevel, synes jeg, rammende - det fik også hr. Helge Adam Møller til at reagere - kaldte et jomfrunalsk forhold?
Søren Søndergaard (EL), 1998-01-22:
De mindre udviklede lande, hvorfra det er så svært at tilpasse sig, når man kommer til Danmark, er f.eks. en række latinamerikanske lande, hvor man vel har den samme kultur som i Danmark, nemlig den kristne kultur.
Det er f.eks. Cypern, det er også et fantastisk fremmedartet land, hvor vi overhovedet ikke kan forstå, hvad der foregår.
Så jeg må indrømme, jeg forstår ikke hr. Helge Adam Møllers argument.
Men der var et spørgsmål, som jeg stillede hr. Helge Adam Møller: Er det et specielt problem for Danmark, at der ifølge denne prognose vil være 13,7 pct. indvandrere eller efterkommere af efterkommere af efterkommere af indvandrere i Danmark i år 2020?
Er det et specielt problem for Danmark, eller er det mere eller mindre det samme i alle andre sammenlignelige lande plus/minus en træskolængde
, fordi det afspejler den internationalisering, den globalisering af samfundene, som sker?
Eller sagt på en anden måde: Er det en bestemt udvikling i Danmark, som hr. Helge Adam Møller og Det Konservative Folkeparti kæmper imod, eller er det simpelt hen verdens gang?
Frank Dahlgaard (KF), 1998-01-22:
Det er fru Dorte Bennedsens kritiske bemærkninger om Danmarks Statistiks materiale, der bringer mig herop.
Fru Dorte Bennedsen siger, at det kan sagtens være, at fertiliteten - altså fødselshyppigheden - falder blandt indvandrergrupperne og deres efterkommerne, altså en lidt slet skjult kritik af Danmarks Statistik.
Jeg vil minde om, at da Danmarks Statistik kom med sin første prognose eller fremskrivning på området i 1991, havde man tre alternativer, og det højeste alternativ viste dengang, at i år 2020 ville der være godt 400.000 indvandrere og deres efterkommere fra den tredje verden i Danmark.
Nu kommer den nye prognose altså 5 år efter og viser, at vi er oppe på noget med 475.000, altså mere end det højeste alternativ for 5-6 år siden.
Så jeg tror nok, man skal tage det højtideligt, og når Danmarks Statistik regner med det her som hovedalternativet - det er klart, at det godt kan gå anderledes, men det viste sig altså, at en revision bare 5 år efter bragte tallet fra 400.000 til op mod 500.000 - synes jeg, man skal tænke over det.
Søren Søndergaard (EL), 1998-01-22:
Jeg blev også forundret over hr. Helge Adam Møllers indlæg, fordi hr. Helge Adam Møller så kraftigt understregede, at folk altid skulle kunne sendes tilbage, når mulighederne for det var til stede.
Det er jo en ændring af den konservative politik.
Den konservative politik, som fremført mange gange herinde,
har været, at der skulle være en 7-års-regel, og derefter skulle man ikke længere kunne sende folk tilbage.
Men jeg forstår, at Det Konservative Folkeparti eller i hvert fald Det Konservative Folkepartis ordfører opildnet af debatten her har ændret partiets holdning.
Så har jeg to helt konkrete spørgsmål til den konservative ordfører: Jeg forstår, at det er et helt særligt problem, hvis folk kommer fra uudviklede lande.
Det er specificeret ud i forslaget til vedtagelsen, og derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge den konservative ordfører: Er det sådan, at folk, der kommer fra uudviklede lande, er specielt uudviklede?
Det kunne jeg godt tænke mig at få et svar på.
For det andet: Jeg kunne godt tænke mig at spørge den konservative ordfører, som synes, at det er et kæmpe problem for Danmark, at der måske er 13 pct. med efterkommere og efterkommere og efterkommere, der er udenlandske statsborgere: Hvordan forholder det sig i andre sammenlignelige lande?
Er der andre sammenlignelige lande i Europa, hvor det antal er væsentlig lavere?
Og i så fald hvilke?
Dorte Bennedsen (S), 1998-01-22:
Hr. Helge Adam Møller gav udtryk for, at Det Konservative Folkeparti gerne vil hjælpe flygtningene tilbage, når tiden er inde til det.
Det lyder jo for så vidt smukt.
Jeg er helt overbevist om, at det er der mange flygtninge, der også gerne vil.
Men man skal jo lige gøre sig klart, at det f.eks. for chilenerne varede 17 år, inden tiden var til det.
Så man må gå ind i nogle overvejelser.
Er det rimeligt at forvente, at flygtninge efter 17 års ophold i Danmark, hvor de har sat børn i verden, der er født som danske, skal vende tilbage?
Det er den ene side af det.
Men midt i alle disse smukke ord om gerne at ville hjælpe, må jeg jo notere mig, at Folketinget for nogle år siden skulle tage stilling til at forbedre den ordning, der gjorde det muligt for flygtningene at repatriere.
Beløbet blev hævet fra 5.000 til 15.000 kr. pr. voksen person, der skulle vende hjem, for at have noget i hånden til overhovedet at kunne eksistere den første tid.
Det var en stigning fra 5.000 til det formidable beløb af 15.000 kr., der skal bruges, når man skal vende hjem til al den usikkerhed.
Det Konservative Folkeparti stemte ikke for forslaget.
Bjørn Elmquist (RV), 1998-01-22:
Jeg vil godt interessere mig for den del af debatten, som handler om det multietniske, altså en kulturel mangfoldighed, eller hvad vi skal kalde det.
Men jeg vil godt bede hr. Helge Adam Møller forholde sig til det og forklare, hvorfor han i den grad virker skræmt over en integration, en påvirkning, en deltagelse af folk, der kommer andre steder fra.
Jeg har faktisk en udenlandsk baggrund.
Min tip-tip-tip-tipoldefar kom hertil fra Gotland i 1621, og jeg er helt overbevist om, at der er masser af folk her til debatten og der er masser af danskere med multietnisk baggrund.
Hvad med alle huguenotterne, der kom hertil fra Frankrig og slog sig ned omkring Fredericia?
Hvor slemt er det, at man har en multietnisk baggrund, og hvad er det dog for en jomfrunalsk forskrækkelse, som man fornemmer hos Det Konservative Folkeparti i denne henseende?
Helge Adam Møller (KF), 1998-01-22:
Det kan der jo ikke sættes tal på.
Det ved hr. Henrik Svane godt.
Det er umuligt, og det har vi aldrig nogen sinde gjort i vores forslag.
Men vi gør det krystalklart, at det er en grundlæggende konservativ holdning, at mennesker, der er reelle flygtninge, som opfylder FN's flygtningekonvention, og som kommer til Danmark, skal have asyl og opholdstilladelse i Danmark, og vi skal hjælpe dem, og vi skal hjælpe dem bedre, end vi gør i dag, ingen tvivl om det.
Men vi vil ikke under nogen omstændigheder være med til at gøre dem til indvandrere i det danske samfund, hvor de får livsvarigt ophold.
Vi vil hjælpe dem og hjælpe dem godt, så længe de er på flugt, men den dag flugtårsagen er væk eller borgerkrigen er slut i deres eget land, så vil vi hjælpe dem tilbage, så de kan være med til at genopbygge det land.
Det er derfor, vi ikke vil være med til at give de 18.000 bosniere livsvarigt ophold.
De radikales politik går ud på at gøre flygtninge til indvandrere.
Vores politik er at hjælpe mennesker i nød og hjælpe dem tilbage og ikke give dem livsvarigt ophold i Danmark.
Henrik Svane (RV), 1998-01-22:
Det, der bringer mig op, er bare hr. Helge Adam Møllers bemærkning om, at det er danskere før os, der har været med til at skabe Danmark og dansk kultur.
Man skal ikke have læst meget dansk historie for at kunne se, at der har været mange andre, som var af fremmed herkomst, med til at skabe det, og det er jeg ret overbevist om, at hr. Adam Møller godt ved noget om: f.eks. en Oehlenschläger, en Weise.
Når vi skal vise noget flot dansk frem til fremmede, der kommer til vores land, og dronningen inviterer, så går man i Det Kgl. Teater, og så hører man Weises musik.
Derfor vil jeg spørge hr. Helge Adam Møller: Hvor få af fremmed herkomst synes De Konservative skal kunne komme, før det bliver et problem?
Arne Melchior (CD), 1998-01-22:
Selv om jeg senere på dagen får lejlighed til at give CD's kommentarer til de papirer, som forespørgslen baserer sig på, synes jeg, jeg er nødt til at anholde, at hr. Helge Adam Møller var for bastant i sin påstand om, at Danmarks Statistik skulle have udtalt noget som helst om, hvor mange der vil være - det var tallet 470.000 - fra mindre udviklede lande i år 2020.
Det har Danmarks Statistik ikke sagt, at der vil være.
Det kan de overhovedet ikke udtale deres mening om, men de har lavet en fremskrivning på basis af kendte figurer, af kendte tal.
Vi skal ikke skyde Danmarks Statistik, som jeg i øvrigt ikke har noget at bebrejde, noget i skoene.
De har ikke sagt, at der vil være 470.000 i år 2020, og derfor skal man ikke basere hverken sit forslag til vedtagelse eller sin tale i øvrigt på en sådan påstand, som ikke er fremsat.
Jeg hørte med tilfredshed den konservative ordfører sige, at personer, medmennesker, der er kommet hertil, og som opfylder konventionskravene til at være anerkendte flygtninge, skal vi tage godt imod.
Men så kommer der det med tilbagesendelsen.
Han siger: når forudsætningen for, at flugten i sin tid blev nødvendiggjort, ikke længere er til stede.
For det andet: Hvorfor sendte vi ikke - nu nævner jeg to navne ud af 20.000 mulige - Raquel Rastenni, forrige generations Birthe Kjær, tilbage?
Hun kom som flygtning som lille barn hertil.
Hvorfor sendte vi ikke Sam Besekow tilbage?
Han blev ledende dramaturg ved Det Kgl. Teaters
skuespilscene
Hvorfor sendte vi dem ikke tilbage?
Kan hr. Helge Adam Møller opstille, efter hvor mange år
dette tilbagesendelseskrav måske bortfalder?
Og så vil jeg endelig gøre opmærksom på første pind i vedtagelsen, som taler om en »analyse« fra Danmarks Statistik.
Danmarks Statistik kalder ikke selv sit arbejde for en analyse, men for en »fremskrivning«.
Så der må have indsneget sig en megafejl ved udarbejdelsen af dette forslag til vedtagelse.
Helge Adam Møller (KF), 1998-01-22:
Det er i hvert fald rigtigt, at jeg har levet i fortiden i de sidste 55 år, men jeg agter så at leve i fremtiden i de næste 45.
Men med hensyn til integration kun én ting, for det kan vi ikke blive enige om, men det er altså svært.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-01-22:
Fru Dorte Bennedsen stillede det spørgsmål, hvor lang tid man
egentlig skal betragtes som indvandrer, og hvor lang tid man skal stå i statistikken, hvis man er af udenlandsk afstamning.
Jeg kunne stille fru Dorte Bennedsen det spørgsmål: Hvor lang tid siger Danmarks Statistik, man skal være med i statistikken?
Danmarks Statistik siger jo ikke, at uanset hvor langt man går tilbage i tiden, skal alle, der på et eller andet tidspunkt er kommet hertil fra udlandet, og deres efterkommere med i statistikken.
Danmarks Statistik afgrænser jo den personkreds, og det er det, jeg bad fru Dorte Bennedsen forholde sig til: Er det ikke en saglig afgrænsning, Danmarks Statistik rent faktisk foretager?
Det andet spørgsmål, jeg stillede fru Dorte Bennedsen, men som hun ikke havde tid til at svare på - det kan hun så få i næste runde - var, hvor grænsen går for Socialdemokratiet.
Hvor mange udlændinge kan komme her til Danmark og succesfuldt blive integreret i det danske samfund efter Socialdemokratiets opfattelse?
Der må da være en grænse, det kan da ikke være sådan, at jo flere der kommer, jo bedre?
Det sidste, jeg vil sige, er, at det er helt utroligt at høre fru Dorte Bennedsens karakteristik af den usikkerhed, der selvfølgelig er forbundet med statistikarbejde.
Jeg synes egentlig, at de bemærkninger, fru Dorte Bennedsen gjorde i den forbindelse, burde fru Dorte Bennedsen måske snarere have gjort over den økonomiske vurdering, regeringen selv er kommet med om udlændingenes bidrag til den danske økonomi om føje år.