Pernille Sams (KF), 2000-04-12:
Så vender jeg tilbage i anden omgang.
Al erfaring viser, at sund konkurrence tvinger virksomhederne til at yde deres bedste for at klare sig i forhold til konkurrenterne, og samtidig presser konkurrence priserne ned til glæde for forbrugerne og for samfundet som helhed.
Hvis konkurrencen hæmmes, afskæres dygtige mennesker og virksomheder fra at vise, hvad de kan, og samfundets ressourcer bliver ikke udnyttet optimalt.
Der er utallige konkrete eksempler på, at konkurrence er midlet til at sætte en udvikling i gang, der giver
lavere priser.
Som markante eksempler kan nævnes priserne på telefonsamtaler, flyrejser, fjernsyn og pc'er.
Udviklingen viser, at når forhindringerne for fri konkurrence fjernes, sættes en dynamisk proces i gang, hvor markedskræfterne udforsker og udnytter de nye muligheder til glæde for borgerne og for samfundet som helhed.
Konservativ erhvervspolitik adskiller sig fra socialdemokratisk ved bl.a. grundlæggende at have tillid til, at når de overordnede økonomiske og konkurrencemæssige rammer er i orden, vil markedskræfterne på sigt selv finde optimale løsninger. Denne forskel kommer tydeligt frem nu, hvor erhvervsministeren har fremsat sit forslag til ændring af konkurrenceloven.
Det viser alle tegn på mistillid til markedet og er et udtryk for unødig detailregulering af virksomhederne.
Men samtidig rejser forslaget nogle retssikkerhedsmæssige problemer, fordi en manglende forståelse for virksomhedernes dagligdag og markedets dynamik hos konkurrencemyndighederne nu vil kunne få mere alvorlige konsekvenser for virksomhederne.
Dette skal ikke forstås således, at vi i Det Konservative Folkeparti er imod rimelige spilleregler for konkurrencen mellem private virksomheder.
Tværtimod går vi ind for en effektiv konkurrencelov, der har midler til at bekæmpe karteller, og en effektiv konkurrencelov, der har midler til at bekæmpe monopoldannelser og misbrug af markedsdominans.
Det var vi med til at sikre for 3 år siden, hvor vi støttede den nye, stramme konkurrencelov, som trådte i kraft for godt 2 år siden,
Et af hovedpunkterne i forslaget er national fusionskontrol - ministerens private succeskriterium.
For kun 3 år siden kom Folketingets flertal frem til, at national fusionskontrol var unødvendig, fordi myndighederne for det første har mulighed for at gribe ind, hvis en fusioneret virksomhed udnytter en dominerende stilling på markedet, og for det andet fordi danske virksomheder mest af alt har behov for at blive opmuntret til at vokse sig større for at kunne klare sig i den globale konkurrence.
Fusioner er som oftest ønskværdige og nødvendige for at sikre vores virksomheders fremtid, så hvorfor stille særskilte forhindringer op for danske virksomheder, som jo trods alt er små i international sammenhæng, og som jo vel at mærke allerede er underlagt EU's fusionskontrol?
At indføre særskilt national fusionskontrol er ganske enkelt at skyde over målet.
Ingen af de erfaringer, vi har for nærværende,
påviser, at der skulle være et behov for denne bureaukratiske nyskabelse.
I den forbindelse skal det jo samtidig erindres, at den danske lov allerede i dag forbyder misbrug af markedsdominans, en bestemmelse, vi finder langt mere rigtig og dækkende for den opgave, der skal løses i Danmark.
Et andet hovedpunkt i lovforslaget er bøderne for misbruget af markedsdominans, deres størrelse, og hvornår de falder.
Ved sidste lovrevision, hvor muligheden for bøder blev indført,
enedes vi om, at virksomheder, der af myndighederne anses for at misbruge deres dominerende stilling, skal have en advarsel, før bøden falder.
Grunden hertil var, at virksomhederne hverken af loven eller af praksis kan se, om de er i færd med at begå noget ulovligt.
Embedsmændene kan nemlig frit fastsætte det marked, de har lyst til at bedømme virksomhederne ud fra, og i praksis har vi set komiske eksempler på, at disse markeder er fastsat
helt ekstremt snævert, så relativt små virksomheder, der ikke havde en anelse om, at de var dominerende, pludselig fik at vide, at det var de.
Det kommer helt bag på en sådan virksomhed, og når det forholder sig sådan, at embedsmændene har denne magt til at fastsætte markedets størrelse individuelt, må man anstændigvis ikke give virksomhederne en bøde, før de har fået en advarsel.
Dette hensyn til virksomhedernes retssikkerhed gør sig stadig gældende, og det er et af de aspekter, vi lægger meget vægt på.
Denne vinkel bliver ikke mindre vigtig af det ekstremt høje og meget udanske bødeniveau, der lægges op til i forslaget - i sig selv en problematisk del af forslaget.
Markedsafgrænsningen og usikkerheden om markedsafgrænsningen er i det hele taget et centralt problem, ikke kun i forbindelse med misbrug af markedsdominans, men også ved konkurrencebegrænsende aftaler, ved fusionskontrol m.v.
Det afgørende for os er, at virksomhederne bedømmes i forhold til det reelle og det potentielle marked, ikke i forhold til f.eks. det geografisk afgrænsede danske marked.
Det må ikke blive en ulempe i relation til konkurrencelovgivningen, at en virksomhed er placeret her i landet, bare fordi vi geografisk er et lille land.
Vi er medlemmer af EU og det indre marked, og det er som minimum dette marked, der som udgangspunkt er det relevante for de danske virksomheder.
Dette burde være logik, men desværre er det imidlertid ofte ikke opfattelsen hos de danske myndigheder.