runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Jensen (S), 2002-02-08:
Vores ordfører, hr. Ole Vagn Christensen, kan ikke være til stede i dag, og derfor har jeg med passende indlevelsesevne lovet at læse hans ordførertale op.
Ordningen med støtte til erhvervsservice blev oprettet ud fra en målsætning om at give små erhvervsdrivende bedre mulighed for at koncentrere sig om at udføre deres primære funktion uden at drukne i administration.
Bøvl med personaleadministration, bogføring og indberetning af indbetalinger skulle kunne overlades til servicevirksomheder, som er specialister i netop dette.
Da loven om erhvervsserviceordningen blev lanceret i 1998 af den daværende socialdemokratiske erhvervsminister, fru Pia Gjellerup, blev det vurderet, at op til 65.000 små danske virksomheder kunne få gavn af ordningen.
Efter 2 år med ordningen er der blevet udbetalt støtte til godt 9.000 virksomheder, og ordningen må på denne baggrund siges at have været en succes.
I Socialdemokratiet håber vi meget, at ordningen vil fortsætte med at være en succes fremover, for der er ingen tvivl om, at der har været og fortsat vil være et stort behov for at lette de små erhvervsdrivendes administration.
Vi er ligeledes overbevist om, at vi aldrig var kommet så langt, hvis ikke ordningen havde fået økonomisk støtte i ryggen. Hjemmeserviceordningen er et andet nærliggende eksempel på en ordning med offentlige støttekroner i ryggen, som har udviklet sig til en klar succes.
Ligesom tidligere handler diskussionen i dag også om, hvorvidt sådanne ordninger skal etableres med offentlig støtte eller ej.
I den forbindelse har de borgerlige partier traditionelt haft den holdning, at markedskræfterne selv må klare ærterne, men alligevel bør regeringen skele til de gode resultater, som de forskellige støtteordninger rent faktisk har bragt med sig.
Den offentlige støtte er nemlig med til at sikre, at selv meget små virksomheder eller mennesker, der drømmer om at etablere sig som selvstændige, vil have mulighed for at få lettet det administrative arbejde.
Oprindelig skulle støtten til erhvervsservice have været givet i 3 år, hvorefter det var meningen, at ordningen skulle hvile i sig selv.
Vi håber meget, at regeringens beslutning hviler på en sund vurdering af, at de mange erhvervsservicevirksomheder vil være i stand til at fortsætte i fremtiden.
Hvis afviklingen af ordningen derimod alene hviler på, at der skal spares penge, eller at regeringen af princip ikke vil udbetale offentlig støtte til et sådant formål, er der grund til at passe på.
I Socialdemokratiet undrer vi os over, at regeringen ikke vælger at lade ordningen fortsætte i de 3 år, som var aftalt.
Det vil være kedeligt, hvis mange af de nye erhvervsservicevirksomheder må dreje nøglen om, og ligeledes vil det være beklageligt, hvis de små erhvervsdrivende, som er med i ordningen, får problemer, fordi regeringen vil afvikle støtten her og nu.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Villy Søvndal (SF), 2002-02-08:
Socialministeren undrede sig lidt over, hvad mit ærinde var med at sige, at regeringen ikke havde lagt en procedure, der gjorde det nemt at sikre en sædvanlig procedure.
Det er, fordi man vælger Finansudvalget og ikke et lovforslag.
Hvis man vælger et lovforslag, så udsætter man sig som regering for den sædvanlige procedure, der hedder, at så vil vi stille spørgsmål til det: Er det sådan, regeringen mener?
Hvor langt går uafhængigheden?
Kan man tillade sig at kritisere?
Hvad med sammensætningen?
Kan også kritikere blive lukket ind?
Osv. osv. - alle den type af spørgsmål, der sædvanlig flyder, når vi lovgiver, plus at man kan indhente høringssvar fra interesseorganisationer udefra, der er optaget af det her.
Det er jo alt det, man forsøger, ligesom man gjorde, da man på miljøområdet lavede det nye institut, nemlig at frakoble den sædvanlige folketingsprocedure, der følger af lovforslag med spørgsmål og svar og høringer osv., osv.
Det var min anke.
Så siger socialministeren, at det er sket før, at en regering og en minister har lavet det her, nedsat råd.
Det er jeg enig i, det er det.
Vi har i øvrigt kritiseret det hver gang, så for mig er kritikken ikke ny uanset regeringens farve.
Det er, fordi for SF er det her et helt principielt synspunkt, at vi skal have uafhængigheden langt, langt stærkere frem.
Så er det klart, at det er en skærpende omstændighed, at det sker under en statsminister, som hylder friheden i den grad i teoretiske termer, men i praksis laver en styring, der siger sparto til, hvad vi har set.
Jeg har ikke klandret LO for, at de roser.
Det kan jeg godt forstå.
Jeg mener, LO har forstået budskabet, nemlig at hvis man vil med i det her, så skal man rose regeringen.
LO giver jo klart udtryk for i artiklen i Berlingske Tidende i dag, at de gerne vil med.
Det kommer man så - det er deres klare opfattelse - ved at rose regeringen og bejle til posten
Det er deres opfattelse, tror jeg.
Jeg tror, det er derfor, de er gået ud og har gjort det her.
Og så vil jeg sige til hr. Helge Adam Møller, at ting ikke bliver uafhængige, fordi man skriver, at de er det.
Det er en praksisøvelse med uafhængighed.
Carina Christensen (KF), 2002-02-08:
I Det Konservative Folkeparti har vi aldrig rigtig brudt os om ordningen med erhvervsservice, og det er der flere gode grunde til.
Man fjerner for det første ikke det virkelige problem med alt for meget administrativt bøvl ved at indføre flere tilskudsordninger.
Kræfterne og midlerne skal bruges på seriøst at hjælpe virksomhederne ved helt at fjerne de administrative byrder, og konkurrenceevnepakken er et stort skridt i den rigtige retning.
Vi mener heller ikke, det er særlig hensigtsmæssigt, at man med erhvervsserviceordningen indirekte har tvunget eksisterende og velfungerende virksomheder ind under et særligt offentligt tilsyn.
Hvis de små virksomheder skal have del i tilskudspuljen, kræver det, at deres bogholderihjælp er godkendt under erhvervsserviceordningen.
Det er kun naturligt, at mange virksomheder har valgt at stille dette krav, og ordningen har således medført en masse ekstra bureaukrati og registrering på et område, der sagtens kunne have fungeret foruden. Endelig mener vi ikke, at tilskudsordninger er det rigtige redskab til at få virksomhederne til at øge deres brug af edb.
Jeg undrer mig da også over, at den forrige regering valgte at indføre denne tilskudsordning, kort tid efter at den med pinsepakken selv havde bremset de mindre virksomheders investeringer i edb ved at forringe deres muligheder for straksafskrivninger.
Der har i den hidtidige politik på erhvervsområdet været mange initiativer, der har haft karakter af nålestik, og som ikke har taget fat om de egentlige problemer.
Jeg vil sige, som jeg sagde i min tale, at vi er glade for det kompromis, som hjemmeserviceordningen er landet på her.
Som Venstres ordfører også var inde på, oplever Danmark i øjeblikket den laveste ledighed i 20 år.
Alternativet for en væsentlig del af de ansatte i hjemmeserviceerhvervet er altså ikke arbejdsløshed, men derimod ansættelse i det private erhvervsliv, hvor de jo også vil skulle betale skat, og hvor de virksomheder, de er ansat i, også vil svare moms af deres omsætning.
Jeg mener, det er i den sammenhæng, man skal se på hjemmeserviceordningen i fremtiden.
Colette L. Brix (DF), 2002-02-08:
Loven har betydet, at små virksomheder kunne få et beskedent tilskud til it-anskaffelser, hvis de samtidig lod et godkendt erhvervsservicefirma stå for indberetningerne og indbetalingerne til myndighederne.
Der er på denne måde udbetalt ca. 96,5 mio. kr. til 9.000 små virksomheder.
Det er der sådan set ikke noget galt i, og ordningen som sådan har også fungeret.
Typisk har tilskuddet til it været et engangsbeløb på maksimalt 12.000 kr., som nu er nede på 8.000 kr.
Det overrasker mig derfor ikke, at ministeren nu oplyser, at antallet af virksomheder, som i det sidste halve år af 2001 har modtaget tilskud, er helt nede på 600.
Det lyder godt.
Det, der optager sindene hos mange små selvstændige, er
ikke, om de har en til at lave alt det administrative.
Det, der optager små firmaer i øjeblikket,
er, om tilgangene af ordrerne er der, for ellers er det sådan set ligegyldigt med erhvervsservicefirmaer.
DF støtter afskaffelsen af erhvervstilskud, samtidig med at vi støtter, at administrativt bøvl og besvær afskaffes, og derfor får det foreliggende lovforslag vor fulde støtte.
Lad os endelig få det vedtaget i en fart, det kan ikke gå stærkt nok.
Lad mig slutte med et fromt ønske, nemlig at dette lovforslag er indledningen af en række forslag om afskaffelse af overflødige love.
Der er mange af dem.
Carina Christensen (KF), 2002-02-08:
I Det Konservative Folkeparti var vi meget skeptiske, da hjemmeserviceordningen i sin tid blev indført.
Vi har dog hele tiden være enige i målet med ordningen, nemlig at fremme beskæftigelsen samt at gøre det muligt for de mennesker, der ønsker hjælp i hjemmet, at få det på redelige vilkår.
Men grundlæggende mener vi ikke, at tilskudsordninger er den rigtige måde hverken at fremme beskæftigelsen eller fjerne sort arbejde på.
Ordningen har nu fungeret i små otte år.
Mange mennesker har i den tid fået skabt sig en tilværelse som selvstændige, og mange travle familier har fået råd til at få lidt hjælp til rengøringen.
Vi har formentlig også oplevet en begrænsning i det sorte arbejde.
Vi mener, at det er udmærket, at man fastholder bidraget til rengøringsarbejdet.
Hjemmeservicerengøring beskæftiger mange mennesker, der har en høj risiko for at miste grebet i arbejdsmarkedet, det være sig nydanskere, kvinder, der har været uden tilknytning til arbejdsmarkedet i længere perioder, samt personer med ringe uddannelse.
Når det drejer sig om hjemmeservice, har jeg store forventninger til, at denne type af virksomheder om ganske kort tid vil få en ny storhedstid på et helt nyt marked.
Som det fremgår af regeringsgrundlaget, ønsker regeringen, at de ældre, der har fået tildelt hjemmehjælp, fremover skal have ret til selv at vælge, om hjemmehjælpen skal komme fra kommunen, være en privat person eller et privat firma.
Hjemmeservicevirksomhederne vil, når vi får indført det frie valg til hjemmehjælp, være et godt alternativ til det offentlige.
Med dette forslag overlever hjemmeserviceordningen i en form, som er acceptabel for Det Konservative Folkeparti, og vi kan derfor støtte forslaget.
Uno Larsson (DF), 2002-02-08:
Jeg kan på Dansk Folkepartis vegne i princippet støtte forslaget og tilsiger hermed velvillighed i behandlingen af forslaget under udvalgsbehandlingen, om end jeg ikke vil lægge skjul på, at jeg gerne så, at der kom en længere overgangsordning, således at de berørte små virksomheder lige kan nå at tilpasse sig den nye situation, de er i, og finde nye kunder i en overgangsperiode, reducere medarbejderstaben midlertidigt.
Forholdet er jo det, at der er ca. 900, formentlig primært erhvervsgartnere, der dropper ud af hjemmeservicesystemet.
Det vil på sigt næppe påvirke beskæftigelsen, nej, det er snarere de 1.000-1.500 mennesker, eller hvor mange det nu er, som har små rengøringsfirmaer, der ligger mig på sinde.
Det ville være godt, hvis de fik en lidt længere tilpasning, så de kan få denne her reduktionsprocent.
Det håber jeg at vi kan tale om under udvalgsbehandlingen, samtidig med at vi vil fastholde den målsætning, som jeg støtter, nemlig at vi altså kan reducere statens udgifter, også for så vidt angår hjemmeservicen.
Lad mig så give udtryk for den opfattelse, som efterhånden må være ved at være kendt.
Vi taler alle sammen om et område, hvor behovet er stort, måske endda stigende, nemlig rengøring i de private hjem for de af vores medborgere, som ikke selv kan klare det, kort sagt, hjemmehjælp.
Det er dér, der er et behov, og der er ikke nogen som helst grund til at tro, at der ikke vil være beskæftigelse til de pågældende enten i den kommunale hjemmehjælp eller, hvis de borgerlige foretrækker det, i et privat firma.
Det giver mig en anledning til at bemærke, at det er langt vigtigere for samfundet at have en ordentlig hjemmehjælp, prioriteret hjemmehjælp, end nok så mange højere ledvogterinstitutioner, som først og fremmest producerer papirer til sig selv og andre ligestillede.
Det ved den danske befolkning godt, og mon ikke det så småt er ved at trænge ind gennem borgens tykke mure her.
Der tror jeg, at man gør klogt i at anerkende, at en vis praksis, hjemmehjælpen, skal man ikke kimse ad.
Dansk Folkeparti har som bekendt lagt stor vægt på, at finanslovforslaget sikrer en bedre omsorg og valgfrihed for de ældre.
I forliget om finansloven er det da også aftalt, at vi skal sikre de ældre frit valg mellem kommunernes hjemmehjælp og private hjemmehjælpere, som kommunen indgår aftaler med.
Lovforslaget fører imidlertid til, at forskellige former for ydelser ikke længere omfattes af hjemmeserviceordningen.
Det gælder bl.a. indkøb af dagligvarer og forskellige andre former for almindeligt forekommende husarbejde, sådan at kun rengøring i fremtiden er omfattet af hjemmehjælpservicen.
Må jeg til slut pege på de her dårlige argumenter om, at man skal yde tilskud for at bekæmpe sort arbejde.
Sort arbejde bekæmper man kun ved reduktion af skattetryk til det rimelige og væk med alle de dumme afgifter
og ikke ved at yde tilskud, som skal betales ved forøgelse af de samme skatter.
Det svarer til en bekæmpelse af pest, hvor man sørger for, at folk først dør, når de får kolera.
På Dansk Folkepartis vegne lover jeg hermed at støtte forslaget under den fortsatte behandling.
Rikke Hvilshøj (V), 2002-02-08:
Til fru Lene Jensen: Jeg understreger, og det sagde jeg også i min ordførertale, at antallet af ansatte inden for hjemmeserviceordningerne vil blive reduceret, og antallet af virksomheder vil også blive reduceret.
Der er stadig nogle, der vil fortsætte med at købe hjemmeserviceydelser, selv om prisen skulle gå hen og stige, og jeg nævnte også regeringens tiltag om frit valg i hjemmehjælpsordningen, som vil give nogle nye muligheder for hjemmeservicevirksomhederne og dermed sikre fortsat eksistens for en stor del af dem.
Til hr. Ole M. Nielsen: I dette tilfælde ville jeg ønske, at jeg var en af teknikerne, der sidder derovre.
Vi ved jo, at når det gælder mange poster på statens budgetter, er vi nødt til at beregne nogle skøn i forhold til, hvilke forventninger vi har om det kommende forbrug, og jeg kan ikke sige andet, end at det her er det bedste skøn, ministeriet kunne komme med på baggrund af de erfaringer, de har med ordningen.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-08:
Jeg undrer mig over den sikkerhed, hvormed man kan sige, at der spares 227 mio. kr. i år og 282 mio. kr. til næste år.
Eller hvordan kan man vide, at det lige nøjagtig er 227 mio. kr. og 282 mio. kr.?
Lene Jensen (S), 2002-02-08:
Jeg er glad for den konservative ordførers pointering af, at det netop er mennesker, som har svært ved at gribe ordentligt fat i arbejdsmarkedet, som i høj grad arbejder på det her felt.
Jeg vil bare høre, om ikke man kan være enig med mig i, at for det første så beskærer man den her ordning, sådan at der er de her 1.500-2.000 mennesker, regner man med - branchen selv siger 3.500 - der mister deres job.
Når man ser det i sammenhæng med, at man i går var godt i gang med at slagte servicejobbene, som jo rent faktisk bliver nedlagt, og dertil lægger, at det også bliver sværere at komme på daghøjskoler og meget andet, som er specielt rettet mod den her gruppe, så vil jeg høre, om det for Det Konservative Folkeparti repræsenterer en tilfredsstillende balance i forhold til indsatsen for dem, som har sværest ved at bide sig fast på arbejdsmarkedet.
Rikke Hvilshøj (V), 2002-02-08:
Det er nok ikke nogen hemmelighed, at hjemmeserviceordningen ikke er en ordning, der er dyrket i Venstres have.
Den blev gennemført af Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og CD i 1994, hvor beskæftigelsessituationen var en helt anden end den, vi kender i dag.
Arbejdsløsheden var meget større.
Ordningen blev revideret i 1999, fordi den var blevet alt for dyr for staten, og tilskuddet blev reduceret.
Et statsstøttet beskæftigelsesinitiativ skal selvfølgelig revideres, når beskæftigelsessituationen ændrer sig. Lovforslaget medfører, at der alene gives tilskud til rengøring, og at dette tilskud reduceres fra 50 pct. til 40 pct.
I Venstre mener vi, at det er et fornuftigt snit.
Hjemmeserviceordningen er jo primært en beskæftigelsesordning, og det er derfor relevant at se på, hvor den største beskæftigelseseffekt er, og det er i rengøringen.
Derimod udføres havearbejde primært af erhvervsgartnere, som har anden beskæftigelse end hjemmeservice.
Ordningen vil betyde en reduktion i antallet af ansatte
under ordningen, men vi forventer at langt størstedelen vil kunne finde anden beskæftigelse. Et område, der kan sidestilles med hjemmeservicevirksomhedernes beskæftigelsesfelt, er den kommunale hjemmehjælp, hvor vi jo ved, at kommunerne har svært ved at finde tilstrækkeligt med arbejdskraft. Der vil dog stadig være mange, der fortsat vil benytte sig af hjemmeservice, selv om prisen stiger, og dermed sikre hjemmeservicevirksomhedernes fortsatte eksistens.
Denne besparelse indgår i den finanslovaftale, der netop er indgået, og er dermed en del af den omprioritering af statens udgifter, som Venstre kan tilslutte sig. Jeg har rejst spørgsmålet om ikrafttrædelsestidspunktet
over for ministeren, og jeg har forstået, at nu da den endelige vedtagelse af finansloven er rykket, vil regeringen ikke søge om dispensation fra 30-dages-reglen, og ikrafttrædelsesdatoen vil derfor blive ændret. Venstre kan støtte lovforslaget.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-02-08:
Nu kan man jo selvfølgelig godt sætte spørgsmålstegn ved, om erhvervsserviceordningen ligefrem er en hjørnesten; det er den næppe.
Men jeg ved, at ministeren selv lægger umådelig megen vægt på, at det skal være lettere at være lille erhvervsdrivende i Danmark, så noget af det, der undrer mig, er, at der argumenteres med, at nu er branchen af erhvervsservicevirksomheder kommet godt i gang.
Det var sådan set ikke det, der oprindelig var argumentationen for denne midlertidige 3-årige ordning.
Det var at give de små virksomheder en håndsrækning til at kunne få systematiseret deres indberetninger og deres lønadministration, også via den outsourcing, der ligger i, at man overlader det til en professionel virksomhed på området.
Jeg synes egentlig, det er lidt mærkeligt.
Der er jo ikke ret mange penge i det her, og det undrer mig lidt, at regeringen ikke har spillet ud med, hvordan man så i stedet vil lette de administrative byrder for de små virksomheder - for jeg går da ud fra, at det er det, man vil - inden man afvikler ordningen her.
Det kunne have været interessant at se.
Jeg kan selvfølgelig frygte, at det går ud på, at man i virkeligheden river nogle ting ned, som er nødvendige for en anstændig offentlig kontrol af skatteforhold osv.
Det er ikke kun et spørgsmål om, at det er et uoverskueligt sæt regler, som skal følges, når man skal indberette.
Det er jo også et helt banalt spørgsmål om, at mange af de små erhvervsdrivende simpelt hen er dårligt uddannede inden for området.
Det er ikke det hele, der skyldes regeljunglen.
Det skyldes også manglende viden, og derfor kunne man måske godt have ventet resten af året, til ordningen udløber.
Men jeg kan forstå, at det vil regeringen ikke, og så kunne den såmænd lige så godt have sagt det rent ud: Det, der spares her, skal være en lille dråbe til at dække det underskud i statskassen, vi har skaffet gennem vore mange løfter, fordi vi helt glemte at tænke over, hvordan vi egentlig ville finansiere dem, inden vi fik regeringsmagten.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-02-08:
Jeg vil gerne sige tak til de partier, der har taget positivt imod forslaget, og jeg kan sige til fru Lene Jensen, at vi mener faktisk, det bygger på en sund vurdering.
Vi mener, at de virksomheder, der nu leverer denne ydelse, vil være til stede ude på markedet. Jeg kan sige til hr. Ole M. Nielsen til allersidst, at LetLønsystemet er på vej.
Vi synes, det er en rigtig god idé.
Vores erhvervsportal er lige blevet udbudt, den skal også gøre noget ved de administrative byrder, og det er vi faktisk meget optaget af.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-08:
Kristeligt Folkeparti støttede ikke denne ordning, da den blev indført, men vi synes egentlig, den har fungeret udmærket, og vi kan ikke forstå, hvorfor den ikke skal have lov til at løbe færdig i indfasningsperioden.
Jeg har såmænd ikke helt gjort op med mig selv, hvad vi skal mene om sagen nu, men det vil vi overveje lidt mere under udvalgsbehandlingen.
Jeg tror, jeg hørte Dansk Folkepartis ordfører sige, at hun støttede forslaget, fordi man nu fjernede alt administrativt bøvl.
Hvis man kunne det, synes jeg sådan set, det var fair nok, men det er noget af en ambition, synes jeg nok, og jeg tror dog ikke, regeringen er så liberalistisk, at det kan lade sig gøre.
Det ville også være urimeligt at tro, at man kan have et så kompliceret samfund, som vi har, uden administrativt bøvl.
Det hører nu engang med, når vi vil stille krav til hinanden og have sikkerhed for tingene og have nogle støtteordninger, som selv den nuværende regering jo også ønsker det.
Så ved jeg ikke rigtig, hvad det er i erhvervsstøttepakken, som den konservative ordfører mener opvejer denne ordning; det kan jeg ikke rigtig få øje på.
Men jeg kunne have lyst til at stille ministeren dette spørgsmål: Hvordan går det med udviklingen i LetLønsystemet, som jeg synes er en udmærket ting, og som jo har en eller anden sammenhæng med dette her.
Det dækker noget af det samme som det, ordningen her skal yde hjælp til.
Jeg vil gerne spørge ministeren, hvordan det går med LetLøn, hvilken holdning regeringen har til det, og om det også er under afvikling.
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Da vores ordfører på området, fru Pernille Rosenkrantz-Theil, ikke kan være til stede, skal jeg oplæse hendes tale.
Enhedslisten mener, at det kan være fornuftigt at bruge erhvervsstøtteordninger til at understøtte en udvikling, et marked m.v., og derfor er der efter Enhedslistens opfattelse meget mere perspektiv i denne ordning, end der er i regeringens såkaldte konkurrenceevnepakke, hvor der satses på generelle skattelettelser.
Afviklingen af denne ordning kan derfor ses i sammenhæng med regeringens generelle angreb på ordninger, der skaber udvikling, til fordel for generelle og perspektivløse erhvervsstøtteordninger.
Set i det perspektiv er vi ikke særlig positive over for dette lovforslag.
På den anden side har Enhedslisten ikke nogen særlige følelser i klemme over for denne støtteordning eller over for andre erhvervsstøtteordninger, og vi har derfor ikke nødvendigvis noget imod at medvirke til, at den nedlægges.
Vi vil derfor gå positivt ind i udvalgsarbejdet.
Marianne Jelved (RV), 2002-02-08:
Målet med erhvervsservicesystemet og det 3-årige forløb har jo været at opdyrke et marked og samtidig, i samme greb om jeg så må sige, anvise en løsning for, hvordan de mindre virksomheder nemmere kan overkomme den administration, der er nødvendig for at drive en virksomhed.
Det Radikale Venstre er principielt meget forbeholdent over for tilskudsordninger, hvad enten det er direkte tilskud eller indirekte tilskud via fradragsordninger.
Jeg skal gerne bruge denne lejlighed til at minde den nye regering om, at mange fradragsordninger skaber forvridninger, nøjagtig ligesom tilskudsordninger gør det.
Vi synes, det er rimeligt med et 3-årigt forløb i en sag som denne, fordi det dermed er muligt at opdyrke markedet, som jeg nævnte i starten, og vi synes, det er meget småligt af regeringen, at den ikke vil lade ordningen løbe færdig.
Der mangler kun knap 1 år.
Der argumenteres i lovforslagets bemærkninger for at ophæve ordningen nu efter 2 år, fordi der ikke er særlig meget træk på ordningen.
Det skulle jo netop give regeringen mulighed for at lade den fortsætte året ud, for det ville formentlig ikke blive særlig dyrt.
Hvis man skal tro på ræsonnementet i lovforslagets bemærkninger, er der jo ikke mange penge i den.
Vi vil af principielle grunde og af saglighed over for den lov, vi selv har været med til at gennemføre, være imod ændringen.
Vi synes egentlig, det bare er et spektakulært demonstrationsforløb, den nye regering viser med dette forslag.
Lene Jensen (S), 2002-02-08:
Mener man, at nogle af dem ganske enkelt vil lukke, fordi de ikke kan få det til at løbe rundt?
Så er det vel lidt flot at sige, at man regner med, at man kan sikre virksomhedernes eksistens, fordi der stadig er nogle, der vil bruge hjemmeservice.