runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2004-01-14:
Indledningsvis vil jeg godt sige, at jeg synes, at man skal passe gevaldigt på, når man står og taler om Miljøstyrelsen.
Vi oplever faktisk, at Miljøstyrelsen fungerer vældig godt.
Der er jo sket det, at ud af de 57 ansøgninger, vi fik, har man valgt en ny direktør, som gør en kæmpeindsats derude sammen med de ansatte.
Jeg er heller ikke enig i de tal.
Dem diskuterer jeg gerne en anden gang, og jeg har i øvrigt også haft lejlighed til det i samråd osv.
Men lige nu er det alene en diskussion mellem nogle folketingsmedlemmer og formanden for Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg.
Jeg mener ikke, at det tilkommer mig at tolke, hvad formanden for Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg mener, når han er ude at sige de her ting.
Jeg kender ham som en dygtig politiker, en engageret miljøpolitiker, en, der tænker tanker og ideer og gerne vil være med i prioriteringer og har stor indflydelse på det, der sker.
Sådan tror jeg bestemt også det vil være i fremtiden.
Jeg har ingen grund til at tro andet.
Men det er klart, at man da har lov til at tænke de tanker, som man nu har lyst til.
Det tror jeg da også de to spørgere giver udtryk for sådan i almindelighed, nemlig at man tænker de tanker, man har lyst til.
Her koncentrerer jeg mig kun om at fortælle, hvad regeringens politik er.
Den kan aflæses i finansloven for 2004 og overslagsår.
Og i den nye for 2005 vil man kunne se de prioriteringer, regeringen lægger ind.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Tove Fergo (V), 2004-01-14:
Ja, jeg er krøbet ud af dåben, men det er jo sådan set et tilfælde, at jeg så også er kirkeminister.
Det behøver man ikke at have gjort for at være kirkeminister, skulle jeg hilse at sige. Men jeg har jo netop sagt i min første besvarelse, at jeg godt kan forstå, at folk føler det stødende og uforståeligt, at man kan fortsætte med at stå som fadder til et barn, når man ikke længere tilhører, skal vi kalde det den kristne menighed.
For det er netop en forudsætning for overhovedet at være fadder, at man er døbt med den kristne dåb.
Man behøver ikke at være medlem af folkekirken for det, men man skal være døbt med den kristne dåb.
Derfor kan jeg godt forstå, at folk spørger, hvordan det så kan være, at man kan vedblive med at stå som fadder til et barn, når man ikke længere er kristen, men f.eks. muslim eller noget andet - eller ateist.
Det har jeg fuld forståelse for, jeg er helt enig i den forundring.
Der vil det her formodentlig blive rettet, det håber jeg da på at det vil, for jeg går ud fra, at alle kan se, at der er en diskrepans imellem det at kræve, at faddere skal være døbt med en kristen dåb, og at de så kan fortsætte med at være faddere, selv om de ikke længere er kristne.
Så synes jeg, det er rigtigt at Folketinget, hvis der er behov for lovændringer, så træder i funktion på det tidspunkt.
Jacob Buksti (S), 2004-01-14:
Med risiko for, at jeg næsten ikke får noget svar, vil jeg alligevel også med henvisning til statsministerens tidligere besvarelse her i dag bede skatteministeren redegøre for, hvordan og hvorledes og i hvilken udstrækning man inddrager revisionsfirmaer i forbindelse med lovforberedelsen i Skatteministeriet, også når man ved, at disse virksomheder er interessevaretagere af konkrete firmaers interesser i at udnytte netop de huller, som hele øvelsen går ud på at lukke, og om ikke ministeren er enig med statsministeren i, at når man inddrager sådanne revisionsfirmaer, og når man kan se den koncentration, der er i branchen, så bør man gøre det med stor forsigtighed og med udvisning af den allerstørste kritiske sans.
»Vil ministeren redegøre for, i hvilken udstrækning private revisionsfirmaer medvirker eller høres i forbindelse med lovforberedelsen i Skatteministeriet, når disse er interessevaretagere for konkrete firmaer, som udnytter huller
i skattesystemet, som lovgivningen har til formål at lukke?«
Svend Erik Hovmand (V), 2004-01-14:
Her er der vist ingen tvivl om, hvad det er for en bestemt virksomhed, der er tale om, og hvilket konkret eksempel der er tale om.
Derfor må jeg henvise til, at der altså er nedsat eller skal nedsættes en undersøgelseskommission, der har mulighed for at afdække den type spørgsmål.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jacob Buksti (S), 2004-01-14:
Jeg har opfattet ministerens svar i to omgange sådan, at ministeren er ganske klar over, at uanset hvor beslutningerne er truffet, så er det ministerens ansvar.
Det var sådan, at ministeren sagde, at det naturligvis var ministerens ansvar.
Ministeren sagde igen i den forrige besvarelse, at det naturligvis sker under ministerens ansvar.
Skal det forstås sådan, at det er ministeren selv, som har truffet den konkrete beslutning, hvor det er sådan, at man har fjernet den her bestemmelse, som åbner for et milliardstort hul til en bestemt virksomhed?
Svend Erik Hovmand (V), 2004-01-14:
Jeg kan kun henvise med hensyn til den instruks, som bliver nævnt nogle gange og firkantede regler, og hvad ved jeg, til det svar, jeg indledte med at give, og derudover sige, at den løbende proces, som jo foregår i et Skatteministerium, er fantastisk vigtig.
Til diskussionen om skattehul og ikke skattehul og misbrug af det: Vi har haft nogle debatter her i Folketinget, som i virkeligheden var debatter om politiske forskelligheder, og nogle havde den politiske opfattelse, at hvis ikke man fulgte deres politiske standpunkt, ja, så undlod man at lukke et skattehul.
Det fik vi også et eksempel på her for et øjeblik siden i diskussionen med statsministeren.
Jacob Buksti (S), 2004-01-14:
dels på mit spørgsmål, dels på hr. Ole Stavads gentagne spørgsmål, og i givet fald afkræfte, at der er givet en sådan generel besked om, at forslag, tanker, der strider mod skattestoppet, vil man ikke se.
Men det er der papir på, så det er jeg sikker på vi kommer til at forfølge.
Derfor skal jeg bare til sidst spørge skatteministeren, om skatteministeren er nervøs for, at skatteministeren og Skatteministeriets embedsmænd måske falder ind under den betegnelse, som statsministeren brugte tidligere her i spørgetiden, nemlig at han opfattede det sådan, at der var mange, som havde misbrugt skattestoppet til en lang række ting.
Er det sådan, at skatteministeren mener, at Skatteministeriets embedsmænd og skatteministeren selv er kommet til at misbruge skattestoppet ved at afvise, at man kan lukke huller og rette fejl i bekendtgørelser og den slags ting, fordi man mener, at det er så firkantet, man skal forstå skattestoppet?
Svend Erik Hovmand (V), 2004-01-14:
Nu ved jeg ikke, hvad det er for en konkret sag, hr. Ole
Stavad henviser til.
Men hvis det er den konkrete sag om TDC, så kender hr. Ole Stavad jo mit svar, som er fuldstændig på linje med, hvad jeg sagde før jul, og hvad statsministeren også har bekræftet flere gange i dag, nemlig at den kan vi selvfølgelig ikke gå ind i.
Nu tror jeg altså, at der blandes en række begreber sammen.
Det, der er afgørende for mig at understrege her, er, at regeringen har en klar politik på skatteområdet.
Skattestoppet er klart defineret.
Enhver kan slå op på Skatteministeriets hjemmeside og se forudsætningerne for skattestoppet.
Hvis der er tvivlsspørgsmål, så forelægges de, som jeg sagde før, for regeringens økonomiudvalg.
Så enkelt
er det.
Det er ikke ensbetydende med, at man ikke kan lukke huller.
Selvfølgelig kan man det.
Den beskrivelse, som statsministeren gav for et øjeblik siden her i salen, er jo lige præcis den beskrivelse, som det er vigtig at holde fast ved: Skattestoppet forhindrer selvfølgelig ikke, at man lukker et skattehul.
Så kan der være en politisk diskussion om, hvad et skattehul er.
Der kan jeg forstå, og det har jeg respekt for, at man i nogle situationer mener, at her burde der jo egentlig være tale om skattehul, mens en anden gruppe politikere mener noget andet.
Ole Stavad (S), 2004-01-14:
Jeg forstår det nu sådan, at der rent faktisk er givet en meget præcis ordre i Skatteministeriet om, at forslag, der er i strid med skattestoppet, efter den definition man nu har, ønsker ministeren ikke at se.
De er på forhånd udelukket.
Kan ministeren bekræfte det?
Så er det gode spørgsmål, hvornår noget er i strid med skattestoppet.
Jeg har et helt konkret svar, som jeg håber
skatteministeren husker, hvor han svarede mig på en konkret sag om et cirkulære, der var udarbejdet i strid med gældende lovgivning, og skatteministeren svarede mig, at hvis man skulle rette det, som ville indebære, at nogle fik
ifølge loven
ville det være i strid med skattestoppet.
om, at huller skal lukkes, men når det er sådan, at skatteministeren selv giver udtryk for, at fejl ikke engang kan rettes, så forstår jeg simpelt hen ikke, hvad det egentlig er for en linje, regeringen følger på det her område.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-01-14:
Det er klart, at til syvende og sidst er det jo altid et politisk ansvar, hvad der foregår i et hvilket som helst ministerium. Så enkelt er det.
Jeg kender mit ansvar som minister, og ministeransvaret er mit.
Så enkelt er det.
De står faktisk beskrevet udmærket på Skatteministeriets hjemmeside.
Så forelægges de i regeringens økonomiudvalg, og så drøfter man tingene der.
Jacob Buksti (S), 2004-01-14:
Skal det forstås sådan, at alle vurderinger af, hvornår skattestoppet gælder, foretages af ministeren eller hans ledende embedsmænd, eller er det sådan, at når man får anført udefra, f.eks. af et revisionsfirma med klare interesser i sagen, at der er tale om brud på skattestoppet, så stopper sagen med det?
Der er spørgsmålet jo, hvem der præcis afgør, hvornår der er en tvingende grund.
Hvem afgør, hvornår f.eks. en brugerafgift finansierer fuldt og helt, om den er inden for eller uden for skattestoppet?
Hvem afgør, om en forhøjelse af en sats i cfc-beskatningen, for nu at tage det, er i strid med skattestoppet?
Hvem er det?
Er det alle steder en politisk beslutning, eller er det sådan, at der er givet en instruks, der simpelt hen ligger på natbordet hos enhver embedsmand i Skatteministeriet, så når der bliver ringet op, kan de sige, at det er i strid med skattestoppet?
Eller hvad?
Svend Erik Hovmand (V), 2004-01-14:
Nå, nu hjalp det.
Det, jeg kan sige, er jo, at skattestoppet er en del af regeringsgrundlaget fra 2001.
Skattestoppet indebærer som udgangspunkt, at regeringen ikke vil hæve nogen skat eller nogen afgift. Som det fremgår af regeringsgrundlaget, er skattestoppet imidlertid ikke til hinder for at foretage nødvendige skatteomlægninger.
Arbejdet med skattelovgivningen er en løbende proces, som er undergivet mange påvirkningsfaktorer: erfaringer fra det daglige arbejde, henvendelser udefra, retsafgørelser, EU-beslutninger osv.
Skatteministeriets departement udarbejder løbende oplæg til eventuelle ændringer og justeringer på skatteområdet, det være sig på kortere og på længere sig.
Det er herefter op til mig som ansvarlig minister for skatteområdet, eventuelt efter drøftelse med den øvrige regering, at foretage prioritering af de forslag, der forelægges mig.
Jacob Buksti (S), 2004-01-14:
Vi har flere gange her i salen i forskellig sammenhæng spurgt skatteministeren, om der er givet en instruks til embedsmændene i Skatteministeriet om, at regeringen ikke vil se et forslag, som kan stride imod regeringens skattestop, men det er ikke lykkedes os at få noget svar. Derfor har jeg sådan set nu stillet spørgsmålet direkte til ministeren i det håb, at der så i hvert fald kommer en slags reaktion.
»Er det korrekt, at ministeren har givet en instruks til sine embedsmænd om, at regeringen ikke vil se forslag, der kan stride mod regeringens skattestop?«
Bendt Bendtsen (KF), 2004-01-14:
Jeg ved ikke, om Århus Kommune har et dårligt flertal i byrådet, det er nok vælgerne, der har sammensat det flertal, som sidder i Århus Byråd.
Jeg vil sige, at jeg på nuværende tidspunkt har koncentreret mig om at forhandle det her med BL.
Jeg koncentrerer mig om at forhandle det her med de politiske partier.
Der er en række borgmestre, der har skrevet ind, men jeg er ikke i dialog med hverken Randers Kommune eller andre.
Jeg skal ikke lade være usagt, at der kommer mange papirer ind i den sag, men jeg sidder ikke og forhandler med nogen kommuner om at gå om bord i det her.
Det er jo en lokal beslutning, hvor vi siger, at enten er det boligorganisationen og afdelingen, eller også er det kommunen og afdelingen, der skal give den mulighed her.
Nu fortsætter vi dialogen med BL, og så må vi se, om resultatet bliver, at BL går ind for det her eller ikke gør.
Når vi er færdige med at have den her dialog, så skal vi have fremsat et lovforslag, der kommer i høring, så alle interessenter kan gå om bord.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-14:
Ministeren sagde, at han ikke på nuværende tidspunkt havde kontaktet andre interessenter, men jeg vil godt spørge ministeren, om han har kontakt med kommunalbestyrelserne i de kommuner, hvor ministeren har tænkt sig at hans forsøgsordning skal foregå.
Men man kunne jo godt frygte, set fra mit synspunkt i hvert fald, at borgmesteren i min egen hjemby, fru Louise Gade, kunne finde på at støtte ideen, hun vil jo sælge alt.
Har ministeren f.eks. kontaktet hende i forbindelse med den her sag?
Svend Erik Hovmand (V), 2004-01-14:
at sikre det bedst mulige grundlag for udformningen af lovforslag og dermed også for den politiske beslutningsproces i Folketinget.
Sådan må det nødvendigvis være, ministeriet skal jo ikke sidde i et elfenbenstårn og forberede komplicerede indgreb i lovgivningen uden kontakt med omverdenen.
Værdien af at benytte sig af ekstern rådgivning er netop deres kendskab til den virkelige verden.
Rådgivernes praktiske erfaring indhentes nødvendigvis via det daglige arbejde som rådgivere for virksomheder m.fl., og den kundeløse rådgiver findes næppe. Der kan bl.a. være rådgivere med i arbejdsgrupper og udvalg, som forbereder ny lovgivning, og når et lovforslag sendes til høring, inddrages rådgiverne også. Når et lovforslag således bl.a. sendes til de to revisororganisationer, vil disse selvfølgelig være nødsaget til at inddrage særlige sagkyndige medlemmer af organisationernes skatteudvalg.
Høring af private organisationer er en praksis, som også tidligere regeringer har fulgt, og en ordning, som også fremgår af den vejledning i lovkvalitet fra september 2000, som den tidligere socialdemokratiske justitsminister har udsendt.
Jeg har ikke taget skridt til at ændre denne praksis, tværtimod.
Samtidig med, at udkast til lovforslag sendes til høring, gøres de i overensstemmelse med 2000-vejledningen tilgængelige på internettet, således at alle interesserede kan kommentere lovforslaget over for ministeriet.
Skatteministeriet modtager da også mange henvendelser
undervejs i lovgivningsprocessen på grund af den meget åbne linje med brug af arbejdsgrupper osv.
Ministeriet er som andre ministerier vant til at håndtere sådanne henvendelser; ministeriet tager naturligvis ikke blot disse ukritisk til efterretning.
Fordi man giver et råd, er det ikke ensbetydende med, at det bliver fulgt.
Det er en helt naturlig opgave for embedsmænd at sortere henvendelser og afveje private og samfundsmæssige interesser.
Jacob Buksti (S), 2004-01-14:
Jeg går ud fra, at skatteministerens besvarelse skal forstås sådan, at skatteministeren er ganske klar over og enig i, at disse private revisionsfirmaer ikke bare er rådgivere, men også sælgere af produkter.
De varetager interesser, og de har klare synspunkter for deres kunder.
Det går jeg ud fra at ministeren er helt enig i.
Jeg vil høre, om ministeren mener, at den udvikling, der er i branchen, den koncentration, der er, som også statsministeren var inde på og bekræftede der var - der var statsministeren jo enig med undertegnede i, at det førte til, at man blev nødt til at udvise særlig agtpågivenhed - giver anledning til, at man vil overveje, hvordan og hvorledes man skal gøre i fremtiden.
Det er jo interessant, at i den pågældende sag er det ikke sådan, at man har spurgt Foreningen af Statsautoriserede Revisorer, som så har spurgt nogle af medlemmerne.
Nej, der har man spurgt medlemmerne, som så derefter har sendt deres svar videre i kopi til Foreningen af Statsautoriserede Revisorer.
Så her sidder vi altså direkte med dem, som er sælgere af et produkt til en stor virksomhed, hvis sag man beskriver meget indgående i det pågældende papir.
Ole Stavad (S), 2004-01-14:
Vil skatteministeren ikke godt bekræfte mit første spørgsmål, at der er givet den helt generelle besked i Skatteministeriet, eller hvis ikke den er givet, så afkræfte det. Når nu skatteministeren siger, at der kan lukkes huller,
hvordan kan det så gå til, at skatteministeren i en konkret sag tog et forslag ud, som var lukning af et konkret skattehul? Det revisionsfirma, der henvendte sig, havde sagt, at hvis det er sådan, man lukker det skattehul, så skal vi af med noget mere i skat, for så kan vi ikke få det fradrag, som vi faktisk ikke har haft nogle udgifter for.
Hvordan kan det så gå til, at skatteministeren svarer mig på et konkret spørgsmål, at ændring af et cirkulære, så det kommer i overensstemmelse med hensigterne i loven, er i strid med skattestoppet?
Det, skatteministeren siger, hænger
ikke sammen, og det, som statsministeren lover, hænger ikke sammen med den måde, som skatteministeren arbejder på.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-01-14:
Jeg har for et øjeblik siden givet en beskrivelse af, hvordan den generelle praksis er på området, og den vil jeg holde mig til.
Jeg vil som sagt ikke gå ind i konkrete sager.
Vi har oven i købet udvidet åbenheden lidt, idet vi lægger forslagene ud på internettet.
Alle og enhver er altså i stand til og oven i købet velkommen til at henvende sig og kommentere dem.
Så snart de ligger på internettet, er de til rådighed for alle.
Vi har altså fulgt den praksis.
Jeg har ikke villet ændre den praksis, som den tidligere regering udstak.
Tove Fergo (V), 2004-01-14:
Jeg tror også, at hr. Jesper Langballe er helt enig med mig i, at folkekirken har noget, der hedder indre anliggender, trosspørgsmålene, ritualerne, og et væsentligt element er hele fadderinstitutionen.
Hvem skal være vidner til, hvem kan være vidner til, at et barn bliver døbt?
Hvilke kvaliteter vil man fordre fra kirkens side af dem, som skal opdrage barnet i den kristne tro, hvis forældrene falder bort, før barnet når til skelsalder, som vi siger i faddertiltalen?
Så det er helt evident, tror jeg, for alle, at her er vi inde og røre ved et område, som det ville være uhørt at et politisk flertal eller en minister forgreb sig på uden efter en indstilling fra kirken selv.
Når nu det er sådan, at biskopperne netop har nedsat et udvalg, som sidder og arbejder med hele det, vi kalder fadderinstitutionen, herunder det her spørgsmål, ville det da være ganske besynderligt, hvis jeg som politiker og administrator skulle gå ud og sige: Nu gør vi sådan, vi har
ikke tid til at vente på, at I gør jeres arbejde færdigt
, nu gør vi sådan hen over hovedet på folkekirken selv
Jesper Langballe (DF), 2004-01-14:
At kirkeministeren vil afvente samrådet med biskopperne, forstår jeg udmærket.
Jeg havde faktisk anført i begrundelsen
for mit spørgsmål, at hvis det var nært forestående, at det udvalg barslede med noget på det punkt, var der jo ingen grund til at forcere det.
Men jeg vil godt sige, at jeg undrer mig.
Kirkeministeren har i andre sammenhænge end som kirkeminister lagt meget, meget stor vægt på, at et barns forældre har den myndighed, som barnet så at sige skal leve af, og det gælder jo ikke mindst i et vitalt spørgsmål som barnets dåb; det er noget, som kirkeministeren mig bekendt virkelig har kæmpet for, hvorfor kommer det synspunkt overhovedet ikke frem i kirkeministerens reflektioner over disse ting?
Undskyld?
Tove Fergo (V), 2004-01-14:
Der er ikke tale om, at jeg i mit svar af 18. december 2003 på spørgsmålet af 12. december 2003 blot gentager de forhold, spørgeren selv har nævnt i begrundelsen for det pågældende spørgsmål.
Ved min omtale af, at faddernes funktion er at være til stede ved dåben til bevidnelse af, at dåben er foretaget, anførte jeg, at der er tale om en kendsgerning, som ikke kan ændres ved en senere slettelse af kirkebogstilførelsen om faddernes tilstedeværelse.
Fadderne er altså efter de gældende regler også vidner til dåben.
Ligeledes, uden at gentage spørgerens begrundelse, anførte jeg, at jeg vil tage spørgsmålet op til nærmere drøftelse på et samråd med landets biskopper, når det af biskopperne nedsatte udvalg har afgivet sin betænkning.
Så jeg har sandelig svaret på spørgsmålet. Men jeg vil dog godt alligevel takke hr. Jesper Langballe for muligheden i dag for at give udtryk for, at jeg da godt kan forstå, at det kan skabe undren i offentligheden, at man stadig kan stå som fadder, når man tilslutter sig en religion, der afviger væsentligt fra folkekirkens grund, f.eks. islam.
Men jeg er også helt sikker på, at det ville blive betragtet som et statsligt overgreb, en politisk indblanding i folkekirkens indre anliggender, hvis jeg ændrede på disse regler hen over hovedet på det udvalg, som biskopperne har nedsat til bl.a. at se på den nævnte problemstilling.
Derfor vil jeg som nævnt afvente resultatet
af det udvalgsarbejde, før jeg eventuelt foretager mig yderligere.
Jesper Langballe (DF), 2004-01-14:
Hvorfor svarer ministeren den 18. december 2003 på spørgerens § 20-spørgsmål nr. S 1289 af 12. december 2003 ved blot at gentage de forhold, spørgeren selv har nævnt i begrundelsen for spørgsmål nr. S 1289, og hvorfor kan ministeren ikke selvstændigt tage stilling til at ændre en praksis indført af tidligere kirkeministre, nemlig den praksis, at en fadder, som er konverteret til islam eller en anden religion, ikke kan slettes af kirkebogen, selv om forældrene udtrykkeligt ønsker det?«
Svend Erik Hovmand (V), 2004-01-14:
Og nu skal man hæfte sig ved det tidspunkt, jeg nævner.
At det er og har været regeringens politik, at skattehuller skal lukkes, illustreres klart af, at allerede lovforslag nr. L 67 af 6. november 2002 om forbedring af vilkårene for medarbejderaktieordninger netop indeholdt elementer, der skulle værne mod udnyttelsen af skattereglerne.
Det er en helt anden sag, men det er bare for at fremhæve princippet, og jeg citerer fra kommentaren til et høringssvar, som vi gav Advokatrådet på det tidspunkt: Der er med de nuværende regler, hvorefter fraflytterbeskatningen ikke tillige omfatter almindelige aktier ejet i mindre end 3 år af mindretalsaktionærer, tale om et oplagt hul i skattelovgivningen.
Skattestoppet er ikke til hinder for, at sådanne huller bliver lukket.
Jeg har bare villet nævne dette citat for at sige, at på et meget, meget, meget tidligt tidspunkt, umiddelbart efter at regeringen var tiltrådt, gjorde vi opmærksom på, at når der er et skattehul, så skal det lukkes.
Det er ikke nogen ny opfindelse.
Det daterer sig faktisk helt tilbage til den tid.
Den metode, vi anvender, har været beskrevet ganske grundigt under debatten her i dag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jacob Buksti (S), 2004-01-14:
Når nu ministeren medgiver mig, at der er politisk forskel på den nuværende regerings indfaldsvinkel til det her område og så den tidligere regerings, og at det, som den nuværende regering gør et stort nummer ud af, er at ville skabe gode rammevilkår og lempeligere og forenklede regler, vil ministeren så ikke medgive mig, at vi derved er fremme ved det, som også statsministeren havde fat i, at problemet, når vi står og skal diskutere lukning af skattehuller, er, at det kommer vi først til at konstatere, når de er blevet brugt?
Når man diskuterer dem, så vil ministeren sige, at det bare er en politisk uoverensstemmelse.
Derfor bruger man skattestoppet som argument for, at man ikke vil tage fat på at lukke huller, for man siger, at det er regeringens bevidste politik.
Er det ikke korrekt?
Men det er selvfølgelig først med tilbagevirkende kraft, at man finder ud af, at det er et hul.