runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 2005-06-17:
For få dage siden så det ud til, at der var et flertal for at få vedtaget dette forslag om forbud
M054S48724959subh.fm Page 4956
Tuesday, November 8, 2005 4:34 PM mod brug af afhængighedsskabende og -fremkaldende tilsætningsstoffer i tobaksvarer, som vi nu skal behandle.
Vi begriber faktisk ikke, at det flertal er forsvundet.
Vi ved alle sammen, at det indebærer en sundhedsrisiko, uanset om man ryger stærke eller milde cigaretter.
Men ikke desto mindre er der noget, der er endnu farligere, og det er, at vi påfører helbredet skadelige virkninger.
Desuden kan disse stoffer, som bliver indtaget, være kræftfremkaldende.
Vi ved også, at mange af de stoffer i tobaksvarer øger rygernes afhængighed.
Selv Skandinavisk Tobakskompagni har via en annonce i Jyllands-Posten slået til lyd for, at de gerne så et forbud mod stoffer, der øger afhængigheden.
Så havde Indenrigs- og Sundhedsministeriet nemlig den fornødne tid til at undersøge de EU-retlige aspekter af forslaget.
Vi synes, at 1 år skulle være nok til at finde en løsning, specielt når man har ventet på en statusrapport fra den 31. december 2004.
Jeg vil også godt sige, at både Tyskland, Frankrig og Østrig allerede har forbudt visse stoffer i cigaretter, fordi EU-lovgivningen faktisk giver mulighed for, at man godt kan gå enegang her.
Lige før betænkningsafgivelsen fik udvalget et notat fra ministeren om konsekvenserne af B 78.
Det ville koste et sted mellem 60 og 120 mio. kr.
Jeg mener klart, at man drejer sagen en gang for meget.
Mit spørgsmål er, om man har været ude i litteraturen og se på, hvad der er foretaget af forskning.
Jeg har bl.a. fået oplyst, at der foreligger engelske forskningsresultater fra 1999, og det kunne faktisk være et godt redskab, i stedet for at vi skal ud i de dyre undersøgelser, som vil koste et sted mellem 60 og 120 mio. kr.
Jeg mener også, at der her er et meget stort interval.
Det har så været fremme tidligere i debatten, at det i Politiken kunne læses, at Kræftens Bekæmpelse afviser, at der er behov for nye gennemgribende analyser for op imod 120 mio. kr., såfremt forslaget skal gennemføres.
Det var netop derfor, at Socialdemokratiet og Radikale pludselig meldte fra og ikke ville kunne støtte forslaget.
Og derfor må man da fra De Radikales og Socialdemokratiets side revidere sin indstilling til forslaget, også set i lyset af at De Radikale er ivrige fortalere for forbud mod rygning.
Og Socialdemokratiet har faktisk bebudet, at de her efter sommerferien kommer med et forslag på netop det her område om at forbyde rygning.
Også en overlæge fra Gentofte Amtssygehus bekræfter, at mange af stofferne er belyst, og at det er politikernes pligt at forbyde tilsætningsstofferne, der får de unge til at ryge.
Det synes jeg er et vigtigt monument i det her forslag.
Jeg vil gerne sige, at man, nu når man skal stemme, bør huske på, at forslaget her også har en forebyggende effekt.
Det er en effekt mod kræft, og det er en effekt til forebyggelse af skadelige sygdomme, og det er faktisk det, vi udsætter befolkningen for.
Her kan vi gå ind og minimere nogle af de tilsætningsstoffer, der er så skadelige at indtage gennem cigaretterne.
Søren Espersen (DF), 2005-06-17:
Jeg synes egentlig, det er uretfærdigt, at den, der henvendte sig til ministeren og spurgte, om han kunne få lov til at kalde sig Pluto von And, ikke fik lov til det.
Hvis det nu er hans identitet, og han føler sig godt tilpas med det, må det da være helt i overensstemmelse med Det Konservative Folkepartis navnetankegang, så det synes jeg ministeren skulle gøre om.
Det er uretfærdigt.
Jeg troede egentlig, det ville blive De Konservatives dag.
Man kan godt forstå vores forargelse over Det Konservative Folkeparti, men i virkeligheden er det De Radikales dag, og jeg synes, vi skal lykønske De Radikale med, at de i virkeligheden har gjort forbrødringen med Det Konservative Folkeparti total.
Det er jo De Radikale, der nu sætter dagsordenen for Det Konservative Folkeparti.
De to gamle historiske fjender har nu fundet sammen i en forbrødring, i en overraskende alliance.
De Radikales ordfører, fru Charlotte Fischer, sagde det direkte: Det drejer sig om, at folk, der bare flytter sammen, skal ligestilles med ægtepar.
Jeg vil spørge ministeren: Bliver det nu sådan, at ægtepar ligestilles med folk, der bare flytter sammen – ja eller nej?
Hvis det var sådan, at det var navnet, der var afgørende for, om der reelt var tale om et ægteskab, ved jeg ikke, hvordan man ville se på de ægteskaber, hvor ægtefællerne har beholdt hver sit navn.
Er det ikke lige så gode ægteskaber som alle andre?
Frank Aaen (EL), 2005-06-17:
Jamen der er mange ting i verden, man ikke kan afklare med det her beslutningsforslag.
Men det ændrer jo altså ikke ved, at Kræftens Bekæmpelse siger, at der allerede findes videnskabelig dokumentation for mange af tilsætningsstoffernes skadelige effekter.
Det bliver også understreget af en overlæge på Gentofte Sygehus, og vi ved jo fra alle de bilag, vi har fået gennem årene i den her sag, at der er utallige undersøgelser omkring enkeltstoffer, der øger de afhængighedsskabende egenskaber ved tobak, og derfor er det bare sniksnak og at tale udenom.
Men det er ikke nødvendigt.
Vi ved, det er farligt.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-06-17:
Det vil nok være for meget at sige, at hr. Frank Aaen taler imod bedre vidende.
Sådan som jeg læser det, Kræftens Bekæmpelse siger i Politiken i dag, så siger de, at man selvfølgelig kan drøfte, hvor mange tilsætningsstoffer man skal undersøge.
Men der er ikke nogen, der tager afstand fra de tal, som vi har fået fra ministeren, nemlig tal, der viser, at hver eneste gang, vi skal undersøge tilsætningsstoffers afhængighedsskabende effekt, vil det koste mange, mange millioner kroner.
Det, der er det vigtigste, er jo ikke det enkelte tilsætningsstof isoleret set, nej, det er, når det bliver blandet med andre tilsætningsstoffer, og der er jo utallige blandingsmuligheder.
Så skal vi tage fat i det her og virkelig løse det, vil det altså kræve mange penge, men det, jeg så hæfter mig allermest ved, er, at de erfaringer, vi kender fra udlandet, viser, at selv om vi tager rigtig godt fat, er det meget tvivlsomt, om vi overhovedet kan afsløre, hvilke stoffer der er afhængighedsskabende.
Det synes jeg er lige så vigtigt.
Frank Aaen (EL), 2005-06-17:
Da vi havde det fremme i slutningen af 1990’erne og i starten af 2000, havde Venstre den samme opfattelse: Det her kan vi desværre ikke gøre noget ved, det må vi se på, det må EU tage sig af.
Det er fair nok.
Man har åbenbart af en eller anden for mig uoplyst grund besluttet sig for, at det her vil man nogle gange tale pænt om, men hver gang konkludere, at det kan vi ikke gøre noget ved.
Sådan er det.
Det tror jeg ikke at jeg kan lave om på i dag.
Jesper Langballe (DF), 2005-06-17:
Jamen det er da ikke at sagsbehandle, at man i en principiel diskussion bruger konkrete eksempler.
Det er da at give diskussionen kød og blod.
Ministeren ved, at ifølge det lovforslag, ministeren har fremsat, kan en pige tage et drengenavn som mellemnavn, samtidig med at man har genoplivet den fuldstændig anakronistiske skik med patronymnavne, som nærmest er komisk.
F.eks. er Maria Mike Briansdatter fuldstændig efter bogen
Må jeg godt lige til sidst spørge ministeren: Er det rigtigt, at ministeren i et svar til Retsudvalget har sagt, at regeringen har forståelse for Dansk Folkepartis bekymringer over lovens ligestilling af ægtepar og ugifte samlevende?
Er det rigtigt, at ministeren har sagt, at regeringen har forståelse for den bekymring?
Jeg har forståelse for, at nogle kan blive bekymrede, og derfor er det også vigtigt, at vi får sat tingene lidt på plads og får forklaret, at konsekvenserne altså ikke er så skrækkelige, som nogle forsøger at gøre dem til, men at der er tale om nogle justeringer, der skal give mennesker en lidt større frihed.
Så må jeg medgive hr. Jesper Langballe så meget, at med hensyn til at bruge konkrete navne startede jeg sådan set selv med at nævne, at jeg måtte sige til min gode ven, som gerne ville hedde Pluto von And, at det mente jeg dog ikke der ville være mulighed for.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Det var nærliggende at fortsætte diskussionen med ministeren om, hvad det er at være konservativ, men jeg tror ikke, det fører til noget som helst, og især ikke efter at jeg lige har hørt ministeren citere mig for, at man skaber sin identitet med sit navn.
Jeg har sagt det stik modsatte, nemlig at et menneske ikke selv skaber sin identitet.
Men jeg vil spørge om noget helt andet, som faktisk ikke har været fremme i debatten.
Navneloven har haft den meget vigtige funktion at forhindre, at man gør børn fortræd.
Når en præst bliver opsøgt af forældre, der gerne vil have, at deres tvillingepar skal hedde Buldrian og Sonnyboy Olsen, eller en moder gerne vil kalde sin lille pige Lillefis, fordi hun synes, det er så sødt, takker man sin gud og skaber for en navnelov, der forhindrer, at man gør børn fortræd.
Jeg vil spørge: Er det i ministerens øjne fuldstændig ligegyldigt, og hvordan tror ministeren, at et barn, som i henhold i den nye lov kan komme til at hedde Maria Mike Briansdatter, vil få det fremover?
M054S48724959subh.fm Page 4952
Lad os nu se, hvad der kommer af ønsker, og hvilken praksis der begynder at danne sig.
Vi er enige om, at der selvfølgelig må være grænser for, hvad forældre skal kunne kalde deres børn, og derfor vil der naturligvis blive holdt ganske nøje øje med, hvilken udvikling der bliver på området.
Jeg bekræftede netop før over for hr. Martin Henriksen, at det er en af de ting, som kan blive til genstand for revision, hvis det er sådan, at der er behov for at stramme reglerne på netop det område.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-06-17:
Jeg ved ikke, om de, der hørte efter, kunne høre, hvad det var, hr. Frank Aaen sagde?
Hr. Frank Aaen refererede fra artiklen i dag, hvor Kræftens Bekæmpelse siger noget om tilsætningsstoffers skadelige effekter, men det, vi taler om i det her forslag, er tilsætningsstoffers afhængighedsskabende effekter.
Det er netop der, at det rent videnskabeligt bliver et problem at vurdere, om tilsætningsstofferne har en afhængighedsskabende effekt.
Det ved hr. Frank Aaen også udmærket, så det, hr. Frank Aaen prøver på, er bare at dreje og manipulere debatten, for vores udvalgsarbejde har jo netop vist, at det praktisk talt er umuligt at finde løsningen, hvad angår de afhængighedsskabende tilsætningsstoffer.
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-17:
Begrænsning er et gode, sådan må jeg forstå hr. Søren Krarup, at det er det, der ligger til grund for hr. Søren Krarups tankegang.
Det er helt rigtigt, at det er en afgørende forskel i forhold til os, for vi ser ikke begrænsninger som et gode.
Vi synes, at det er vigtigt, at et menneske kan vælge at tage et nyt navn og blive lykkeligere af den grund – og i den her sag synes jeg, at det er værd at huske på, at det trods alt er navne, det handler om.
For mit vedkommende kan jeg ikke få øje på et eneste argument for, at det menneske ikke skulle tage sig det navn, hvis han eller hun kan få en gladere tilværelse af det.
Der går da ikke noget af mig.
Jesper Langballe (DF), 2005-06-17:
Nej, det var nok en fortalelse.
Jeg skulle formentlig have sagt næsten al navnebeskyttelse.
Men det, der er tale om, er jo en fuldstændig vilkårlighed.
Man begynder med, at 1.000 bærere af navnet er grænsen, Dansk Folkeparti beder om 3.000, men det bliver fuldstændig fejet af bordet, og i den 11. time, da det viser sig, at den konservative minister i den grad har skudt sig selv og sit parti og sin regering i foden med lovforslaget, skynder man sig at hæve grænsen til 2.000.
Det er rigtigt, at der er en vis navnebeskyttelse, men den er af fuldkommen vilkårlig art, som hele forløbet viser.
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-17:
O.k., jeg giver mig gerne.
Jeg vil godt trække 2 pct. fra.
Det bliver helhjertet minus 2 pct., så det er en lillebitte smule mindre end helhjertet, hvis det kan glæde Dansk Folkeparti.
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-06-17:
Endnu en gang udtaler ordføreren, at man støtter lovforslaget varmt og helhjertet.
Men der bliver så sagt, at man ikke støtter det ændringsforslag, som er stillet af ministeren.
Jamen det gør man jo.
Jeg er udmærket klar over, at Det Radikale Venstre har stemt imod den stigning fra 1.000 til 2.000, men når lovforslaget bliver vedtaget, har det en konsekvens, som hedder 2.000.
Derfor må vi konkludere, at Det Radikale Venstre varmt og helhjertet støtter, at det bliver 2.000 i stedet for 1.000.
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-17:
Jeg har bare stadig lyst til at spørge: Hvad med de mange kvinder, som gennem århundreder har afleveret deres navn, i det øjeblik de blev gift?
Jeg kunne i hvert fald godt for morskabens skyld tænke mig at høre Dansk Folkepartis ordfører: Synes man, at det var helt i orden?
Var det sådan set en god måde at gøre det på?
Det synes jeg ville være meget mærkeligt.
Så vil jeg til sidst sige, at med hensyn til den ændring, som ministeren har stillet forslag om, synes jeg at man skal spørge ministeren.
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-06-17:
Det kan jo ikke undre nogen, at De Radikale støtter det her lovforslag, som jo i sin grundsubstans forfladiger hele det her område med hensyn til, hvordan det er og føles både historisk, kulturelt, menneskeligt og familiemæssigt at være bærer af en families slægtsnavn.
Grunden til, at jeg stiller et spørgsmål til fru Charlotte Fischer, er sådan set, at man i sin ordførertale udtalte, at man støtter det her lovforslag varmt og hjerteligt.
Nej, varmt og helhjertet.
Og der kom jeg så i tanke om, at der, i forbindelse med at vi i Retsudvalget sidste torsdag, den 9. juni, skulle afgive betænkning til det her lovforslag, fra flere sider blev sagt, at det altså var take it or leave it.
Det her lovforslag lå der, som det var, det var stålsat, det var fasttømret.
Det var de ord, der blev sagt.
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-17:
Det er da rigtigt, at der er grundvilkår: Vi bliver født, og vi dør.
Det skal jeg ikke kaste mig ud i en større diskussion om.
Grundvilkår ændrer sig over tid.
Før penicillinen blev opfundet, døde man af en lungebetændelse.
Det gør man heldigvis ikke mere, og det er det, der hedder fremskridtet, og som vi sådan set er store tilhængere af.
For os er alt ikke ligegyldigt.
Jeg ved godt, at man gerne vil have det til at fremstå sådan med den her lov.
For os handler det sådan set om, at den her lov hviler på nogle meget fine værdiprincipper.
Åbenhed og rummelighed, det er et samfund, vi gerne er med til at skabe.
Det er nogle stærke værdier, som ikke er ligegyldige.
Det er ikke én stor relativisme, vi er på vej ud i.
Vi støtter det her lovforslag, netop fordi de værdier står så stærkt i det.
Søren Krarup (DF), 2005-06-17:
Jeg ved ikke, om fru Charlotte Fischer kender det begreb, der hedder et grundvilkår, nemlig at mennesket lever en tilværelse, i hvilken der er grundvilkår – bl.a. det, der hedder døden, det, der hedder fødslen, og det, der hedder historie – kort sagt at mennesket er sat ind i en virkelighed, det ikke skaber selv, men som det er blevet forpligtet på derved, at det har fået det givet.
Det er mit udgangspunkt.
Det er det sandt menneskelige.
Det, fru Charlotte Fischer taler om som det menneskelige, er altså tilvalgsprocessen, hvor alt er blevet ligegyldigt, og alt er det samme.
Derfor kan vi lige så godt være samlevende i stedet for gift, derfor er der ikke noget som helst, der forpligter en, og derfor er navnet noget, jeg vælger i dag for at skifte det ud i morgen, fuldstændig som når jeg skifter sokker.
Alt er ligegyldigt, og deri ligger også foragten for den næste, der er min næste og ikke bare et tilfældigt eksperiment for min trang til at udfolde mig.
Martin Henriksen (DF), 2005-06-17:
Jeg har forstået, at De Radikale anser det for at være en sejr, når Folketinget om ikke så lang tid ligestiller fremmede navneskikke med dansk navneskik.
Jeg kender næsten svaret, men jeg har alligevel lyst til at spørge.
Udvalget svarede uden betænkning ja, med den begrundelse at det er nogM054S48724959subh.fm Page 4941
Mener Det Radikale Venstre, at det er en sund udvikling, en god udvikling for den danske kultur og for den danske historie, at man nu fraviger hensynet til det traditionelle, til det historiske, på grund af en indvandring, på grund af 300.000 mennesker, der er kommet ind i Danmark?
Søren Krarup (DF), 2005-06-17:
Det er jo en ganske spændende debat, fordi den er principiel, og jeg vil sige, at jeg trods alt hos fru Charlotte Fischer hører en vis saglig interesse i at forstå, hvad vi taler om.
Derfor blev jeg noget skuffet over det der lidt billigt demagogiske med at min tale om, hvad det er at være menneske, skulle rumme noget uhyggeligt.
Jeg kender fuldstændigt den retorik, og det er jo fuldstændig hul i hovedet.
Må jeg sige, at jeg ganske rigtigt taler ud fra, hvad jeg mener det er at være sandt menneske.
Og det er det, kristendommen siger, nemlig det at være Guds skabning, der som sådan er sat ind i en verdslig, historisk betinget tilværelse, hvor der er grænser, fordi der altså netop er historie.
I modsætning til det er fru Charlotte Fischer og tydeligvis også Det Konservative Folkeparti med dette lovforslag tilhængere af det, som hun selv bestemte som sit første punkt, nemlig at mennesket bestemmer selv.
Det er hendes tale om, hvad det er at være sandt menneske.
Jeg siger, at den forståelse ganske rigtigt rummer en utrolig foragt for den virkelighed, der bl.a. består af begrænsninger, af bånd, af et navn, der forpligter og binder mig, og derfor er fru Charlotte Fischers udgangspunkt også en utrolig foragt for den virkelighed, der rummer en næste.
Det er menneskeforagt, der ligger i den.
Jesper Langballe (DF), 2005-06-17:
Vi kunne tage et andet eksempel: Staten, lovgivningsmagten udstyrer en tiltalt i retten, en der er tiltalt for en forbrydelse, med en retssikkerhed, der skal beskytte den pågældende mod staten, som anklager den pågældende.
Sådan er det i en retsstat, at der er den cirkelslutning, at staten skaber rettigheder – det skal den – som beskytter den enkelte mod staten.
Så vil jeg også godt lige sige, at fru Charlotte Fischer tager fejl, hvis hun tror, at fremmede medborgere ikke har kunnet medbringe deres egne navneskikke.
Jeg har døbt og navngivet bunker af tamilske børn med tamilske navne.
Til slut vil jeg gerne stille fru Charlotte Fischer et spørgsmål.
Der er en fantastisk samklang mellem hende og De Konservative i den her sag.
Det er ikke bare den samme knap, de trykker på om lidt, de bruger også de samme argumenter.
Vil fru Charlotte Fischer svare på, om det i virkeligheden er konservatisme, hun giver udtryk for.
Det tror jeg at hr. Per Ørum Jørgensen vil sige.
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-17:
Hr. Jesper Langballe siger, at ægteskabsinstitutionen er det vigtigste værn mod statens indblanding.
Jeg synes egentlig, at det virker som lidt af en cirkelslutning.
Først vil Dansk Folkeparti give ægteskabsinstitutionen nogle særlige rettigheder, og bagefter kan man bruge de der særlige rettigheder til at argumentere for, at ægteskabsinstitutionen er et særligt værn mod statens indblanding.
Det forekommer mig altså at være en cirkelslutning, hvor det kan man godt mene, men i givet fald har vi selv her i Folketinget nøglen til at sige, at hvis vi vælger ikke at give de her særlige fortrin til ægteskabsinstitutionen, er det jo heller ikke på samme måde.
Så vil både den samlevende institution og ægteskabsinstitutionen være samme værn mod statens indblanding.
Det synes jeg da ville være fint.
Helle Sjelle (KF), 2005-06-17:
Jeg kan sige til fru Birthe Skaarup, at vi allerede har afsat penge, bl.a. til forebyggelse, og vi afsætter løbende penge til forebyggelse.
For mig at se er der ikke nogen tvivl om, at hvis vi havde alle de her penge, som vi frit kunne vælge hvad vi ville bruge til, i forhold til hvad det her ville koste, ville jeg egentlig hellere afsætte dem til forebyggelse.
Det vigtige i den her sag er jo, at vi simpelt hen skal vide, hvad vi skal gå ind og lovgive imod.
Det ved vi ikke på nuværende tidspunkt, og derfor har vi et problem.
Det er det altoverskyggende problem i den her sag.
Jesper Langballe (DF), 2005-06-17:
I betragtning af det sidste svar til hr. Kristian Thulesen Dahl vil jeg spørge fru Charlotte Fischer om noget andet, end jeg egentlig havde tænkt mig.
Nej, Dansk Folkeparti sætter ikke lighedstegn mellem ægteskab og familie.
Det ville simpelt hen være logisk nonsens.
Men Dansk Folkeparti siger, at ægteskabet som familieretsbærende institution er det vigtigste værn om familielivet, vi overhovedet har.
Det er især et værn imod statens indblanding, og sådan har ægteskabet faktisk fungeret siden 1500-tallet, hvor vi har haft en klar statslig ægteskabsordning.
Og i virkeligheden har den respekt om familien, om familiens integritet og dens ret til at undgå fremmed indblanding også været til stor glæde for ugifte samlevende, som så at sige har arvet den respekt, der står om ægteskabet, når de lever i et ægteskabslignende parforhold.
Må jeg så ikke lige ...
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-17:
Med hensyn til alt det her med værn og rettigheder vil jeg bare gøre kort proces og sige, at vores ønske netop er at give ens rettigheder til både dem, der bor sammen, og dem, der er ægtefolk.
Jeg kan stadig ikke rigtig se, hvad begrundelsen skulle være for at stille de to forskellige samlivsformer forskelligt.
Så vil jeg med hensyn til udlændinge sige, at det her lovforslag sådan set bare giver bedre plads og følger med den udvikling, der er i forhold til at indtage udenlandske navnetraditioner.
Endelig vil jeg sige, at det her lovforslag for os er sund fornuft.
Det er hverken specielt konservatisme eller noget andet.
Det er sund fornuft, en modernisering og et skridt væk fra den utrolig formynderiske lov, vi har haft, og som efter min overbevisning ikke passer til det samfund, vi har i dag.
Helge Adam Møller (KF), 2005-06-17:
Jeg siger tak for, at det ikke er en total ophævelse af navnebeskyttelsen.
Det er altså kun disse 160 navne, som er de mest almindelige, f.eks. Jensen, Andersen, Hansen, Svendsen, Olsen og Møller.
Jeg ved ikke nøjagtig, hvor mange der hedder Møller, men med et slag på tasken tror jeg, det er 29.000-30.000.
Jeg indrømmer da, at jeg ligesom alle de øvrige her i landet, der hedder Møller, er glad for mit navn og stolt af mit navn, og jeg kunne ikke drømme om at hedde andet.
Det hed min far, og det hed min mor osv., men jeg indrømmer, at jeg ikke føler mig i familie med alle de øvrige 30.000.
Med nogle af dem gør jeg, men jeg føler mig ikke i familie med hr. Per Stig Møller på anden måde, end at vi begge er konservative, men ellers er vi ikke i familie.
Jeg har det fint med, hvis enkelte andre mennesker af den ene eller anden grund også ønsker at hedde Møller ligesom vi 30.000 andre.
Så vil jeg godt give dem den ret, og der går intet – og jeg gentager: intet – fra hverken mig eller mine børn af den grund.