runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Kaalund (S), 2001-03-28:
I forlængelse af hr. Keld Albrechtsens spørgsmål vil jeg gerne spørge statsministeren, om det ikke er sådan, at skal der indføres nye former for direkte skatter, som skulle opkræves af EU, så vil det kræve enstemmighed, således at Danmark har sin beslutningsret og i givet fald kunne nedlægge et veto.
Så det er en ren dansk beslutning, om noget sådant skal indføres.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-28:
Jeg bliver nødt til at sige, at jeg ikke synes, at statsministerens svar var krystalklart, men så vil jeg prøve at spørge igen.
Hvis nu f.eks., at EU fik mulighed for direkte at opkræve en CO2-afgift, så kunne jeg forstå på statsministeren, at så ville det i hvert fald ikke være sådan, at det var Kommissionens egne embedsmænd, der kunne gå og opkræve CO2-afgiften her i Danmark, men det skulle ske af danske myndigheder.
Men det er jo stadig væk en direkte EU-skat. Derfor vil jeg godt bede statsministeren bekræfte, at det system, som vi har i dag, går ud på, at det kun er nationalstaterne, der kan opkræve skatter og fastsætte skatter, og at de penge, EU har, er penge, der kommer ved bevillinger fra statskasserne direkte til EU i form af de overførsler, der sker, og at det skal der ikke laves om på. Det er jo ikke nok, at det bliver danske embedsmænd, der skal gå og opkræve Kommissionens skatter.
Det er jo ingen løsning.
Så er det jo en direkte skat.
Så jeg håber, at statsministeren lige vil gøre dét helt klart.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-03-28:
Jeg tror, der måske nok her foreligger en misforståelse i den forstand, at det jo ikke er sådan, at vi fra vores side går ind for en direkte borgerskat til EU.
Men i dag har vi jo et system, vi kalder egne indtægter, hvor en del af momsgrundlaget som bekendt går til finansiering af EU-samarbejdet.
Og det, udenrigsministeren har været inde på, var at kommentere et ønske fra budgetkommissæren om at indføre en mere direkte form.
Men vi er ikke tilhængere af en model, hvor EU som sådan opkræver skatter direkte hos borgerne.
Det skal fortsat være myndighederne i det enkelte land, som står for opkrævningen.
Og jeg synes egentlig, at det er dér, det centrale er.
Så er det rigtigt, at udenrigsministeren har sagt: Jeg vil da gerne diskutere det spørgsmål; om vi kan gøre det enklere, om der er andre veje at gå.
Jeg synes, det afgørende er, at her i landet opkræver vi, danske myndigheder, vores skatter og afgifter til finansiering af de opgaver, vi nu beslutter os for her i Folketinget.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-28:
Forleden var det omtalt i Politiken, at der er en EU-kommissær, der ønsker at indføre direkte skatteopkrævning til Unionen.
Jeg går ud fra, det håber jeg da,
at det er en tanke, som den danske regering under ingen omstændigheder vil bevæge sig ind i, men problemet er, at udenrigsministeren i den avisartikel var citeret for at sige, at han ikke havde problemer, i hvert fald ikke principielle problemer med indførelse af en sådan direkte skatteopkrævning fra Unionen.
Så det håber jeg at statsministeren vil ramme en pæl igennem.
»Vil statsministeren melde klart ud, at Danmark ikke vil acceptere indførelse af skatter, som indbetales direkte til EU, fordi dette vil være et afgørende skridt i retning af etablering af en føderation eller forbundsstat?«
Skriftlig begrundelse
Udenrigsministeren har ifølge Politiken den 22. marts 2001 tilkendegivet, at han ikke har principielle problemer med en direkte skat fra borgerne til EU, som foreslået af EU's budgetkommissær Michaela Schreyer.
Det er overraskende, at udenrigsministeren således skaber uklarhed om Danmarks holdning til et spørgsmål, hvor der i Danmark ikke tidligere har været tilslutning hos partierne til en sådan føderalistisk idé.
Indførelsen af en direkte EU-skat er naturligvis et indlysende krav fra de kræfter, som ønsker at den kommende EU-grundtraktat - som skal udarbejdes på regeringskonferencen i 2004 - skal blive en forfatning for en egentlig forbundsstat.
Dette skal ses i sammenhæng med for eksempel den tyske udenrigsministers forslag om en unionspræsident og tanken om at indføre regler om unionspartier, som allerede er med i Nicetraktaten.
Udenrigsministerens melding er tankevækkende, fordi indførelsen af en sådan skat vil indebære en klar suverænitetsafgivelse, da Folketingets kontrol med skatter og afgifter er en helt central del af grundloven.
Jens Peter Vernersen (S), 2001-03-28:
Venstres hr. Jens Rohde ironiserede jo over, at den daværende finansminister på et tidspunkt havde sagt, at det var helt fejlagtigt, når man kunne være mod ØMU'en og for Tobin-skat.
Det er vel dybest set lige så besynderligt, når det modsatte er tilfældet, og Venstre giver jo netop her udtryk for, at man ikke vil noget som helst på det her område.
Jeg vil også godt stille et spørgsmål i denne her sammenhæng.
Når der bliver sagt, at man vil et globalt velfærdsløft via liberalisme, så giver det vel ikke automatisk nogen som helst fordeling i forhold til klodens befolkning?
Det giver vel dybest set kun dem, der har magten, retten til at råde over det velfærdsløft?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-28:
Jeg vil godt bede statsministeren bekræfte, at bortset fra de indtægter, der opkræves ved EU's ydre grænser, altså de der toldindtægter, som statsministeren nævnede, så vil det ikke fra den danske regerings side på noget tidspunkt blive accepteret, heller ikke som traktatændring, at vi får et system, hvor EU's myndigheder kan fastsætte en skat, som skal opkræves i medlemslandene enten af Kommissionen selv eller af de pågældende landes embedsmænd.
Det er det, der for mig er det afgørende punkt.
Jeg synes ikke, at statsministeren klart tog stilling til mit spørgsmål.
Mener statsministeren, at EU skal have ret til f.eks. at fastsætte bestemte afgifter, som staterne så skal opkræve på Kommissionens vegne hos borgerne?
Det synes jeg ikke lå krystalklart i ministerens svar.
Hvis ministeren ikke kan svare klart på det i dag, så synes jeg, at det er et stort problem.
Så vil jeg selvfølgelig forfølge det.
Men det bekymrer mig lidt, for jeg synes, at retten til at opkræve skatter er noget, der går ind i kernen
af den nationale suverænitet.
Kristian Jensen (V), 2001-03-28:
Jeg er dybt uenig med statsministeren.
Diskussionen omkring Tobin-skat har intet med teknik at gøre.
Det er ene og alene et politisk spørgsmål, som har kørt i nu 30 år, siden den blev foreslået i 1970, hvorefter statsministeren den 30. januar og også den 31. januar i Berlingske Tidende siger: Gå ud og argumenter for at indføre en Tobin-skat.
Og jeg vil gerne høre, om statsministeren er enig, ikke i teknikken, men i det princip, som økonomiministeren slår fast i sit svar på spørgsmål S 1408, nemlig at med en Tobin-skat ville det internationale økonomiske samkvem mindskes, at der ville opstå forvridninger som ved told, og at dette ville medføre et velfærdstab. Vi er interesseret i, at der sker en velfærdsstigning i verden globalt set, men en Tobin-skat vil ikke være en løsning, det vil være et problem.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-28:
»Hvilke muligheder er der for at give en ægtefælle, der ikke er dansk statsborger, og som i mindst 1½ år har været gift og boet sammen med en udlænding med permanent opholdstilladelse og har haft barn med vedkommende i mindst ½ år, mulighed for at opholde sig i Danmark i f.eks. 3 måneder, indtil der kan søges om familiesammenføring efter udlændingelovens § 9, stk. 1, nr. 2, litra d?«
Margrethe Vestager (RV), 2001-03-28:
Ligesom jeg ikke føler nogen trang til at karakterisere hr. Frank Dahlgaards pædagogiske grundsyn, så føler jeg heller ikke nogen trang til at karakterisere rektor for Danmarks Pædagogiske Instituts grundsyn i forhold til de danske lærere, men jeg kan sige, at jeg ikke deler hans opfattelse af de danske læreres evne og vilje og engagement i at undervise børn i folkeskolen. I forhold til det at specialisere læreruddannelsen yderligere vil jeg gentage det, jeg sagde før, nemlig at en lærer ikke kun er en fagperson.
Hvis hr. Frank Dahlgaard misforstod mig i den retning, at jeg mente, at det ikke var nødvendigt på nogen måde at mestre sit fag, så skal jeg beklage, at jeg udtrykte mig uklart. Men jeg synes, det er meget vigtigt, at man ikke isolerer faget fra den pædagogiske og undervisningsmæssige kompetence, for det at kunne undervise er faktisk at kunne omsætte sit fag til noget, som er en relevant proces for børn på mange forskellige klassetrin, og det er dét, som gør læreren til langt mere end fagperson.
Jeg tror, det er meget vigtigt at holde fast i, at den måde, vi uddanner lærere på, er en vekslen mellem praktik og teori, således at læreren får anledning til at afprøve både sin faglighed og sin pædagogik, og at pædagogik og fag spiller sammen på en positiv og konstruktiv måde.
Det, som mange gange synes at være det helt afgørende, er ikke kun, at man har en faglig interesse og et fagligt engagement, men som to lærere sagde i Aktuelt for ganske nylig: Det er børnene, der gør det værd at være lærer, og det er dét, som er det grundlæggende engagement.
Jeg tror, at vi med den nye læreruddannelse giver dem langt bedre faglige kvalifikationer og forhåbentlig også en pædagogisk kompetence, som gør, at lærere i folkeskolen fortsat vil kunne samarbejde om undervisningen, men også vil kunne give børnene både et fagligt niveau og en social og personlig kompetence, som svarer til det, der er folkeskolens formål.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bortfaldet spørgsmål
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-28:
Er rektor for Danmarks Pædagogiske Institut efter ministerens opfattelse helt ude på den vilde mark, når han kommer med en vurdering, som er ganske ringe i forhold til lærerstanden med hensyn til dens faglige kunnen og dens faglige ambitioner?
Er det en vanvittig tanke, som rektor for Danmarks Pædagogiske Institut kommer med, at man måske skulle lave læreruddannelsen om og komme ikke bare ét skridt videre, men flere kilometer videre i retning af at specialisere lærerne efter børnenes klassetrin, alderstrin, som det i hvert fald sker i en række andre nordiske lande?
Mit sidste spørgsmål er: Var det rigtigt, hvad jeg hørte ministeren sige, at det sådan set i høj grad er nok, at lærerne har undervisningsmetoden og alt det pædagogiske, som jo alle lærerne bliver uddannet i, og så kan man klare sig uden at kunne det faglige?
Jeg troede, det var elementær viden, at god undervisningspædagogik for to tredjedeles vedkommende er, at man kan sit fag, at man brænder for det, at man er begejstret for det, så det smitter.
Margrethe Vestager (RV), 2001-03-28:
det var det rent faglige, man så på
I forhold til de lærerstuderendes linjefagsvalg skal jeg beklage, at jeg ikke i hovedet kan den undersøgelse, som vi har lavet, der vist på stikprøvebasis viser, hvordan det faktiske linjefagsvalg udfolder sig, men jeg skal med glæde oversende den til spørgeren eller alternativt til Uddannelsesudvalget, hvis der er interesse for det.
Jeg synes, det er værd at betænke alternativet i forhold til det frie valg, nemlig at man på en eller anden måde skulle kvotere antallet af linjefag, som folk skulle have, givetvis også i forhold til en ret sofistikeret regional fordelingsmodel i forhold til, hvilke lærerstuderende der måtte skulle have hvilke linjefag.
Jeg synes, det er ret og rimeligt, at vi har tvangsvalget mellem dansk og matematik, men jeg tror, det styringsmæssigt vil være overordentlig vanskeligt at sikre, at de lærerstuderende tvangsmæssigt tager de linjefag, man måtte finde behov for.
Tværtimod synes valget at bekræfte, at lærerstuderende har forskellige interesser, og at den tvang, der er inden for de forskellige hovedområder, også gør, at vi vil have lærere, som vil være kompetente inden for et bredt felt.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-28:
Men den kan vi måske lade ligge til forespørgslen, der kommer herefter.
Ministeren fremhæver idræt og musik, og der ligger jo ikke fra min side nogen nedvurdering i det.
Men her er jo ikke noget problem, her er jo masser af lærerstuderende, der melder sig til.
Så her vil være masser, der er kvalificeret til at undervise i det, også flere end der er brug for, mens der, når det drejer sig om kristendom, historie, samfundsfag, geografi, fysik, kemi og biologi vil være et underskud.
Disse fag kan man måske godt kalde hårde og mere kontante, men de er vel meget vigtige.
Det mener ministeren også, det er jeg sikker på.
Her vil være et underskud.
Så der er ikke med den nye læreruddannelseslov og med det valg af fag, som de studerende foretager, nogen udsigt til, at der i løbet af de nærmeste år bliver en løsning på det problem.
Deri ligger vel et problem.
Margrethe Vestager (RV), 2001-03-28:
Som hr. Frank Dahlgaard givetvis erindrer, er det jo sådan, at man skal vælge mellem enten dansk eller matematik som det første valg.
Det vil sige, at man enten vælger dansk eller matematik, og det er et tvangsvalg, som skal foretages.
Det er sådan i dag, at fordelingen mellem dem, som vælger dansk, og dem, som vælger matematik, er ca. 70 pct./30 pct.
Derudover har de lærerstuderende en række valg, men nogle af dem er bundet i, at det skal være inden for forskellige hovedområder.
Hovedindtrykket i forhold til den nye læreruddannelse, hvor vi nu er halvt igennem det første optag, er, at vi sandsynligvis kommer til at dække folkeskolens fagrække forholdsvis bredt.
Jeg kan desværre ikke tilslutte mig, at idræt og musik skulle være perifere og såkaldt bløde fag, som ikke synes voldsomt relevante på folkeskolens fagrække.
Jeg anser idræt og musik for at være meget væsentlige fag som et led i skolens samlede virke netop for at støtte børnene i, at det
at lære er mange forskellige ting, og at det kropslige og det musiske indgår på linje med en række af de fag, som - med et måske lidt dristigt bud - hr. Frank Dahlgaard ville kalde hårde.
Hvis der ligger en antydning i spørgsmålet af, at vores forventning er, at det faglige niveau i folkeskolen ville falde som følge af den nye læreruddannelseslov, så deler jeg ikke den vurdering.
Ambitionen er netop, at lærere skal uddannes i fire linjefag og undervise i de linjefag, som de er uddannet i.
At det er en ambition er indlysende, men hvis vi satsede hårdt på det krav fra den ene dag til den anden, ville der være en række små skoler i landet, som ville få ganske svært ved at eksistere.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-28:
Jo, jeg var på mit partis vegne - det, jeg engang var medlem af - med på den nye læreruddannelsesordning, der blev sat i gang i 1997.
Det var, fordi det var et skridt i den rigtige retning.
Et lille skridt, men dog et skridt.
Men kan ministeren bekræfte, om ikke det er sådan, at det valg af linjefag, eller hvad man nu kalder det - jeg tror, det hedder linjefag stadig væk - som sker ude på seminarierne, er langt fra at harmonere med den fagfordeling, der er ude i folkeskolerne, således at der er langt flere lærerstuderende, der vælger de bløde fag, f.eks. musik og idræt, mens der er et underskud af dem, der vælger dansk, dem, der vælger matematik og fysik, sådan at vi må regne med, at der også i fremtiden, hvis ikke man gør noget, fortsat vil være massevis af børn, der bliver undervist - undskyld, jeg siger det - af ufaglært arbejdskraft, nemlig af lærere, som ikke har linjefag i det, de underviser i, og som måske ikke engang har noget kursus i det?
Så er man jo på herrens mark.
Det er vel det, der ligger bag rektoren for Danmarks Pædagogiske Universitets budskab, for det er i hvert fald et af dem, som jeg har forstået: At det går ikke at have én lærer, der kan undervise i en række fag fra 1. til 9. og 10. klasse.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-28:
I dagbladet Politiken den 17. marts 2001 er der bragt et interview med rektor for Danmarks Pædagogiske Universitet, hr. Lars-Henrik Schmidt, som udtaler sig ganske skarpt og - lad os bare sige det - nedvurderende om lærernes faglige niveau.
Han taler om, at problemet i folkeskolen ikke er lærernes lave løn, men at de faktisk fortjener dén løn, og han taler om en meget uambitiøs indstilling til, hvad man skal kunne fagligt.
Det er jo interessant at vide, i hvilket omfang undervisningsministeren deler disse synspunkter.
»Er ministeren enig med rektoren for Danmarks Pædagogiske Universitet i, at lærerfagets problem ikke er de lave lønninger, men at lærerne i dag får den løn, de fortjener?«
I dagbladet Politiken lørdag den 17. marts 2001 giver rektor Lars-Henrik Schmidt fra Danmarks Pædagogiske Universitet den danske lærerstand dumpekarakter.
Rektoren håner i artiklen lærerne og siger bl.a., at »En ny undersøgelse blandt matematiklærere viser, at matematiklærernes eget ideal er, at de blot ved mere om matematik, end eleverne gør, og det er netop den himmelråbende uambitiøse indstilling, man skal væk fra, hvis lærerfaget skal have større respekt«.
Rektor ønsker mere faglig kompetence hos lærerne, men til gengæld i færre fag.
Rektor ønsker også læreruddannelsen knyttet til universiteterne, så der kan lægges mere vægt på faglig viden.
Margrethe Vestager (RV), 2001-03-28:
Det mener jeg, for først at svare på hr. Frank Dahlgaards spørgsmål, på ingen måde er tilfældet.
Generelt at karakterisere dem som værende steder, der kan karakteriseres ved larm, uro og et støjniveau, som børnene ikke kan holde ud, synes jeg er ganske misvisende for den indsats, som gøres af de professionelle voksne, som arbejder med børnene i hverdagen.
er, at jeg ikke skal kunne karakterisere hr. Frank Dahlgaards pædagogiske opfattelser.
Jeg synes, det er meget vigtigt, at folkeskolen har plads til alle børn og dermed også har tid og rum til at tilrettelægge en undervisning, som imødekommer alle børn.
at de kan være sammen med børnene efter en skoledag, når den slutter kl. 14, hvorimod de har meget vanskeligt ved at tilrettelægge deres arbejde sådan, at de kan være sammen med børn, hvis skoledagen slutter kl. 12 eller kl. 13. Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-28:
Tak, hr. formand.
Ministeren må vel have forståelse for, at det synspunkt, som bl.a. jeg har på det her område, bygger på en stor respekt og vurdering af familien og af forældrene, og at der i tankerne om heldagsskolen kan ligge en undervurdering af familierne og af hjemmene og af forældrene: At de ikke skulle klare disse opgaver, at der ikke skulle være mulighed for, at børnene kunne være lidt for sig selv derhjemme i fred og ro i stedet for i en institutionstilværelse, hvor der er larm og uro og et støjniveau, som nogle gange kan være helt ødelæggende.
Det er da ikke noget, der er til gavn for børnene.
Ligger der i virkeligheden ikke i ministerens holdning en undervurdering af familierne, af forældrene og af hjemmene?
Susanne Clemensen (CD), 2001-03-28:
Jeg vil gerne spørge undervisningsministeren, om undervisningsministeren ikke er enig i, at det er en ret gammeldags tankegang, som hr. Frank Dahlgaard lægger til grund i sit spørgsmål om, hvordan folkeskolen fortsat skal indrettes.
Netop det meget tætte samarbejde i skolestarten mellem lærere og pædagoger vidner jo om, at man på den måde sætter fokus på at stimulere børnenes mange forskellige intelligenser, og det har folkeskolen ikke hidtil formået.
Det gør faktisk, at vi kan tilrettelægge en skole, en undervisning, som tager meget større hensyn til den enkelte elev og dermed også udvikler den enkelte elevs potentiale i højere grad, end det er tilfældet, måske ikke i dag, men for 5-10 år siden.
Margrethe Vestager (RV), 2001-03-28:
Jeg ser mig ikke egnet til at redegøre for borgerlige partiers synspunkter i det her spørgsmål, heller ikke hvad deres angst eller hvad deres håb måtte være i forbindelse med en bedre skolestart.
Det tror jeg de til fulde kan gøre selv.
Så vidt jeg er orienteret, og som jeg husker de drøftelser, vi havde sidste forår, er der ikke nogen, der kan geråde ud i en misforståelse i forhold til, at det drejer sig om en form for - med risiko for at lægge spørgeren ord i munden - heldagsinternering.
Jeg må indrømme, at jeg i spørgerens spørgsmål finder, at der er en vis undervurdering
af de voksne og de forældre, som er ansvarlige for børnenes hverdag, og i forhold til de ambitioner, der er på børnenes vegne i forhold til at give afveksling, i forhold til at give indhold, men samtidig at gøre det i en tryg og sammenhængende ramme.
Jette Gottlieb (EL), 2001-03-28:
»Hvordan opfatter ministeren, at f.eks. Farum Kommunes medvirken til, at kontanthjælpsmodtagere udfører ordinært arbejde for private virksomheder som en del af deres aktivering, øver indflydelse på det ordinære, overenskomstdækkede arbejdsmarked?«
Henrik Dam Kristensen (S), 2001-03-28:
Det vil jeg naturligvis meget gerne svare skriftligt på.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-28:
Næh, det har jeg ikke.
Der har jeg været hele tiden.
Her i forrige uge var jeg ovre på Skive Seminarium til et foredrag sammen med en SF-politiker, og her sidste fredag var jeg på Frederiksberg Seminarium, hvor alle politikerne var, undtagen De Konservative.
I stedet for var jeg der.
Så jeg føler ikke, at jeg er udenfor.
Jeg føler, at jeg er meget indenfor og dermed også har den daglige finger på pulsen.
Og jeg mærker nogle feberpulsslag i retning af krise, også krise for fremtidens folkeskole - det er jo derfor, jeg har fremsat dette forslag til vedtagelse - for de lærere, der er på vej ud fra seminarierne til skolerne, har en holdning og en faglig ballast, som er frygtindgydende ringe.
Jeg vil medgive fru Gitte Lillelund Bech, at der er taget skridt i den rigtige retning med F2000, og det er da rigtig nok, men når fru Gitte Lillelund Bech ikke vil støtte det fremsatte forslag til vedtagelse, er det åbenbart, fordi hun mener, at der sker nok, at det sker hurtigt nok, og at de ting, der er sat i værk, er nok.
Det er jo ikke mit indtryk.
Christian H. Hansen (DF), 2001-03-28:
Et kort spørgsmål til fru Gitte Lillelund Bech, som taler så meget om, at Venstre gerne vil noget kvalitet og Venstre også gerne vil styrke dansktimerne.
Der var faktisk næsten ikke det, der ikke skulle styrkes.
Det er der jo noget økonomi i.
Men det er måske derfor, og her kan jeg jo få et konkret svar, at Venstre har iværksat lukningen af mange skoler i de små landsbyer, nemlig for at få råd til noget af det her, bl.a. i Herning Kommune, hvor man er i gang med drastiske nedskæringer.
Så må jeg også i den forbindelse spørge fru Gitte Lillelund Bech: Er kvalitet ikke også, at der ikke for børnene er 30 km til skolen, men at den er nogenlunde i nærheden af deres hjem?