Jens Hald Madsen (V), 2001-05-28:
Allerførst vil jeg gerne takke for ministrenes besvarelser.
Rioprocessen har jo skabt en vigtig debat, og derfor er forberedelserne til verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Sydafrika helt afgørende for, at vi kan få et frugtbart resultat.
I Venstre lægger vi vægt på, at der på topmødet om bæredygtig udvikling fokuseres på at skabe en balance mellem de tre dimensioner: den økonomiske, den sociale og den miljømæssige.
Der skal således både være økonomisk vækst og social og miljømæssig udvikling, for at man kan tale om bæredygtig udvikling.
Det er en dynamisk proces, hvor strategien sigter efter et mål, som konstant flytter sig.
For det første er målsætningen at maksimere den økonomiske vækst, samtidig med at der lægges afgørende vægt på hensynet til miljøet.
Økonomisk vækst er forudsætningen for social fremgang, herunder tilvejebringelsen af helt fundamentale livsfornødenheder i de fattige lande.
For det andet skal økonomiske, sociale og miljømæssige målsætninger forfølges med rationelle virkemidler.
Mål skal nås billigst muligt og med færrest muligt negative virkninger.
For det tredje bør der være sammenhæng mellem det politiske beslutningsniveau bag bæredygtige strategier og de udfordringer, strategierne adresserer.
I forhold til en strategi for bæredygtig udvikling vil det betyde, at problemer af grænseoverskridende karakter, f.eks. de væsentligste miljøproblemer, løses på regionalt og globalt niveau.
Vi har fulgt de forskellige fokusområder, men vi vil særligt gøre opmærksom på, at der godt kunne sættes mere fokus på forskning, teknologisk udvikling, innovation og i det hele taget produktivitetsudvikling, for at vi kan få nogle velfungerende markeder og lave en videreudvikling af det indre marked og øge frihandel.
Vi har noteret os, at ulandene har været kritiske over for industrilandenes gennemførelse af beslutninger fra Riokonferencen.
Efter deres opfattelse har der været stadig mere omfattende miljøreguleringer, som er blevet pålagt fra ilandene i forhold til det udbytte eller de åbninger, som ulandene har fået i forhold til deres produktion og dermed eksport.
Derfor er det vigtigt for Venstre at pointere, at der skal være en balance.
Vi mener også, det er vigtigt, at et af de overordnede mål i forberedelsesfasen er at skabe en folkelig debat - det er en mangelvare - en rigtig folkelig debat omkring det her.
Når man hører de forskellige taler, er der jo sådan set blevet brugt mange vanskelige ord i forhold til, at det skulle være en folkelig debat, og derfor mener jeg, at det er vigtigt, at vi prøver at få skabt den på et lidt mere folkeligt niveau.
En vigtig ting er også, at vi gør brug af vores EU-formandskab.
Det kommer jo til at spille en helt central rolle.
Vi er også glade for i Venstre, at Europa-Kommissionen fokuserer på fire hovedemner for konferencen.
Det drejer sig om beskyttelse af naturressourcegrundlaget for økonomisk udvikling, integration af miljøbeskyttelse og fattigdomsbekæmpelse, globalisering i et bæredygtighedsperspektiv, samt tilskyndelse til god regeringsførelse og folkelig deltagelse.
Det sidste vil jeg gerne understrege endnu en gang: Samt tilskyndelse til god regeringsførelse og folkelig deltagelse.
Der bør indrømmes fri adgang for alle produkter fra de mindst udviklede lande.
Derfor har vi også været meget positive over for EU's beslutning fra februar 2001 om at yde told- og kvotefri adgang til EU-markeder for alle produkter bortset fra våben og ammunition fra de mindst udviklede lande
, og det er et vigtigt skridt. Så står der også i redegørelsen, at Danmark har fået fine karakterer i OECD's gennemgang, ikke bare fordi man har givet meget bistand, men også fordi man er god til at fremme det her partnerskab, og at man har meget stor goodwill. Danmark skal betragtes som en troværdig partner.
Det er også sandt.
Det er jo ikke kun et spørgsmål om, at Danmark yder det højeste bistandsniveau set i forhold til befolkningsantallet, men vi er gode til at give dansk bistand.
Det er, at når Danmark er en troværdig partner, så burde man vel også forlange, at den anden partner også er troværdig.
Og det betyder, at vi nogle gange må stille nogle krav, for at et partnerskab som sådan skal være troværdigt.
Jeg mener, det er vel ligesom et ægteskab.
Vi går ud fra, at hvis det skal være et totalt troværdigt partnerskab, så skal begge parter vel være troværdige.
Og her mener Venstre, at der er et grundliggende problem i vores danske bistand.
Vi har kigget på nogle af de punkter, som regeringen vil arbejde videre med.
Jeg kan allerførst sige, at Venstre ikke kan støtte, at den danske udviklingsbistand skal fastholdes på 1 pct. af BNI, og det er af den simple grund, at vi mener, at der er brug for nogle reformer i den danske udviklingsbistand.
Og når vi siger det, så siger vi det på baggrund af, at man ikke samtidig med, at man gennemgår bistand, kan ekspandere.
Det er derfor, vi holder fast i den her fastfrysning.
Det, det handler om for os, er, at vi har set, og stadig væk ser, nogle sager, nogle situationer, som vi mener bliver håndteret forkert.
Vi mener, at der er for få værktøjer i den danske udviklingsbistand.
Vi mener, at den danske udviklingsbistand ikke er i sammenhæng med den øvrige danske udenrigspolitik, og derfor kan vi altså ikke støtte det at fastholde 1 pct. af BNI.
Men vi støtter punktet omkring international handel og investeringer og bæredygtig udvikling, om den frie markedsadgang for de fattigste ulande, så de fortsat kan fremme deres udgangspunkt, og udgangspunktet er selvfølgelig EU, som jeg har nævnt tidligere, indsatsen for udvikling og demokratisering af det internationale samarbejde.
Og partnerskabet med ulandene skal styrkes, og der skal tages hensyn til deres behov og prioriteringer.
Præcis Venstrepolitik.
Præcis det, som vi har sagt.
Det er ganske almindelig ansvarlighed over for hinanden.
Der skal ske en øget inddragelse af civilsamfundet.
Det inkluderer ngo'er og erhvervssektoren i nord og syd.
Det synes vi er meget fint.
Og igen omkring information og formidling om bæredygtig udvikling: Den skal forbedres, og her mener vi ikke i rapporter, i fine overheads osv., her mener vi, så der bliver en større folkelig forståelse for, hvad det er, vi bruger ressourcerne til.
Vi synes også, det er vigtigt, at FN's generalsekretær bestræber sig på at reformere FN-institutionerne, og det skal vi presse endnu mere på for.
Faktisk mener jeg, at det største problem, vi har omkring bistandsområdet, jo er, at når vi diskuterer, så diskuterer vi altid på baggrund af den bilaterale støtte og ignorerer ufattelig mange gange den multilaterale støtte i den brede befolkning.
Det kan godt være, at hr. Jeppe Kofod ved en hel del om det, det håber jeg, men det, det handler om, er at få skabt en folkelig debat, hvor der er en forståelse for, at halvdelen af vores bistand rent faktisk går til multilaterale organisationer.
Derfor skal vi også være i stand til at stille nogle krav til dem.
Vi synes, det er meget positivt, at det er blevet bragt på banen.