runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-03-23:
Vi har rejst denne forespørgsel, fordi vi finder, at der er
For os er det mest påtrængende problem i denne sammenhæng mangelen på en egentlig fædreorlov, altså farens egen separate ret til orlov, af hensyn til faren, af hensyn til børnene og af hensyn til kvinderne.
Spørgsmålet har været drøftet i årevis, og vi var faktisk for et par år siden nået frem til, at faren havde 4 uger som sin egen orlov.
Denne valgte den nuværende regering af beskære til halvdelen med den konsekvens, at færre fædre i dag tager orlov, end tilfældet var tidligere.
Det var helt forudsigeligt, at det ville gå sådan.
Alle erfaringer, herunder erfaringerne fra de øvrige nordiske lande, viser, at der først kommer skred i tingene, når man anerkender fædre som selvstændige rettighedsindehavere og tildeler dem deres egen fædreorlov.
Argumentet med det frie valg for fædre, at fædre altså bare kan vælge, holder ikke.
Det viser praksis.
Men det er jo også sund logik, for der er ganske enkelt mange barrierer på vejen, som gør, at det frie valg ikke holder, når det kommer til stykket.
Men det kan også være barrierer hos moren, eller det kan være barrierer hos faren selv, der synes, at det trods alt er for fremmed at kæmpe sig igennem til at holde orlov, ind i en fremmed verden, for mor er jo trods alt verdensmester.
Det ved vi jo.
Det kan også være økonomiske barrierer, fordi kulturen og alle vanerne jo har betydet, at det især er inden for det kvindedominerede område, de fleste ordninger med fuld løn under barsel er.
Hertil kommer så de barrierer, jeg har nævnt før, nemlig barriererne hos den enkelte far.
Med disse få ord ville jeg gerne begrunde vores forespørgsel.
Helle Sjelle (KF), 2004-03-23:
Jeg tror, man kan rykke holdninger på mange måder, og jeg er ikke nødvendigvis overbevist om, at fordi man nu indfører en barselorlov, der er reserveret til mænd i x antal måneder, så rykker det helt ekstremt ude på arbejdspladsen.
Jeg tror, at det, der er vigtigt, og det, der først og fremmest er tale om - og det må jeg sige, det er altså holdningsændringer - er, at det er legitimt for den enkelte mand at tage denne her barselorlov, hvis det er det, vedkommende nu har lyst til.
Jeg tror, det er langt mere dér, vi skal sætte ind og rette fokus mod.
Derfor synes jeg også, at det er godt, at ligestillingsministeren har sat fokus netop på bl.a. temaet fædre og mænd.
Mette Frederiksen (S), 2004-03-23:
Men er friheden reelt til stede i dag?
Det er jo meget let at stå i Folketingssalen og tale om, at der formelt er lige muligheder, og at der formelt er lige adgang, hvis virkeligheden ikke stemmer overens med det.
Helle Sjelle (KF), 2004-03-23:
Jeg deler ikke den opfattelse, at det er afhængigt af, hvor lang tid at den enkelte kvinde eller den enkelte mand nu har været på orlov, der er bestemmende for, hvorledes båndet til barnet bliver fremover.
Jeg mener altså stadig væk, at det er ganske klart, at der er forskel på mænd og kvinder.
Og jeg mener også, at vi skal give de kvinder mulighed for at tage en vis periode af denne her orlov, som de faktisk har brug for til at komme i orden efter en fødsel, uden større problemer.
Der er også de kvinder, der vælger at gå på arbejde et par dage efter, og det synes jeg også er helt i orden.
Igen: Jeg synes så meget frihed som overhovedet muligt, men selvfølgelig også at man f.eks. tager hensyn til, at mænd og kvinder er forskellige.
Mette Frederiksen (S), 2004-03-23:
Det er noget sjovt noget med de her ligestillingsdebatter, fordi det er, som om når vi når et stykke ind i dem, så er der en eller anden, der trækker biologikortet frem og siger: »Nu skal I bare høre, kvinder er jo også dem, der føder, og dem, der ammer, og derfor må der være forskellige vilkår for kvinder og mænd«. I dag er det jo sådan, at barselorloven kan strækkes op til langt over 1 år, faktisk op mod de der 1½ år, og jeg tror, at de fleste af os kan blive enige om, at biologien i hvert fald ikke behøver at spille en rolle i så lang tid. Kunne man ikke vende den rundt og sige, at de to nybagte forældre - det er der i hvert fald i de fleste tilfælde - i lige så høj grad har behov for at vænne sig til den nye forældrerolle og for i øvrigt at knytte kontakt til det lille nye menneske, som de er blevet forældre til, og at det på grund af det hensyn er vigtigt, at det ikke kun er mor, der er på barsel, og at det derfor er nødvendigt, at far får de samme rettigheder som mor?
Helle Sjelle (KF), 2004-03-23:
Nu er det ikke særlig lang tid siden, at vi faktisk har indført denne her forlængede barselorlov, og jeg synes, at vi skal tage det roligt og finde ud af, hvordan og hvorledes folk nu ønsker at strukturere deres hverdag, før vi drager
sådan nogle hastige konklusioner om, at nu skal vi ændre både det ene og det andet.
Jeg har store forhåbninger til det arbejde, som ligestillingsministeren sætter i gang, og jeg tror faktisk også, at nogle af de der barrierer, som man måske ikke direkte kan lovgive om, nemlig f.eks. at sundhedsplejersken skal kigge på begge personer, så hun faktisk fører samtale med både mor og far, og at selv om mor og far er i samme rum, så er det ikke bare mor, der kun skal tales til,
så er det både mor og far.
Sådanne ting kunne man måske godt skrive ned, og det er også fair nok, men det handler jo lige så meget om holdningsændringer, det handler lige så meget om information bare for at nævne et eksempel.
Jeg tror, der er mange ting, man kan gøre på den måde.
Jeg tror også, man ude på arbejdspladserne kan gøre meget for, at det er mere legitimt for fædrene at tage denne her orlov.
Jeg mener, at der på den måde stadig væk er et stykke vej, og det synes jeg først at vi skal afprøve, før vi griber til drastiske indgreb.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-03-23:
Nu er jeg sådan set
ikke så meget i tvivl om, hvad fru Helle Sjelle som person mener, og jeg tror ikke, det er så let at stå deroppe og være ordfører for Det Konservative Folkeparti.
Men hvis nu de her forslag, som fru Helle Sjelles partifælle, ligestillingsministeren, kommer med i løbet af det kommende år, overhovedet ikke får nogen konsekvenser for fædrenes deltagelse i orlov, mener fru Helle Sjelle så ikke, at det er rimeligt trods alt at gå skridtet videre og begynde at tale om nogle rettigheder til fædre?
Eller sagt med andre ord: Hvad er det egentlig, der gør hos Det Konservative Folkeparti, at de ønsker, at fædre på det her område skal være rettighedsløse?
Helle Sjelle (KF), 2004-03-23:
Nu er det ikke alt, der er lige logisk, og jeg har ikke nogen idé om og er ikke tilhænger af, at vi skal til at afskaffe de 2 uger, som faderen har på nuværende tidspunkt.
Dem synes jeg er udmærkede.
Og som jeg understregede i min ordførertale, synes vi også, det er vigtigt, at fædrene også har mulighed for at have et godt liv sammen med deres børn.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-03-23:
Fru Helle Sjelle sagde meget kategorisk, at i Det Konservative Folkeparti er man ikke tilhængere af farkvoter og morkvoter.
Så betyder det i realiteten ikke, at Det Konservative Folkeparti, muligvis ikke fru Helle Sjelle, det tror jeg ikke, men at Det Konservative Folkeparti gerne vil af med de 2 uger, der er til faderen?
Er det ikke den logiske konsekvens af det, fru Helle Sjelle siger?
Helle Sjelle (KF), 2004-03-23:
Nu er der en god grund til, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil og jeg ikke tilhører det samme parti.
Jeg mener ikke, at staten skal ind og diktere folks liv ned i detaljer, og derfor mener jeg også, det er rimeligt, at der er en periode, hvor forældrene selv kan tilrettelægge deres måde at strukturere deres hverdag på, tilrettelægge måden hvorpå de ønsker at dele denne her orlov.
Det synes jeg kun er naturligt.
Men som jeg har sagt, er vi meget indstillet på at se på, om der er noget, vi kan gøre på andre måder for at sikre, at fædrene også har bedre muligheder for at tage denne her orlov.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-03-23:
Jeg synes jo, at staten sender et klart signal, når det er således, at staten siger, at faren skal have langt mindre orlov end moren reserveret til sig selv.
Så synes jeg faktisk, at staten blander sig ovenud meget.
Hvis vi vender os til f.eks. Island, som har været oppe nogle gange i debatten, kan vi også se, at når man reserverer lige meget til mor og far og så et antal måneder ud over det, som de selv kan vælge hvordan de vil tilrettelægge, så betyder det faktisk, at manden går ind og tager en tredjedel af den orlovsperiode, der er.
Mener fru Helle Sjelle ikke, at det var på tide, at staten sendte det signal, at vi faktisk ønsker, at både far og mor skal være tæt på barnet og skal være tæt på barnet fra starten af, i stedet for at staten sender et signal om, at far er ikke lige så meget værd?
Helle Sjelle (KF), 2004-03-23:
Staten har allerede blandet sig i, hvordan og hvorledes barselorloven bliver skruet sammen.
Man kan så være tilhænger af, om staten skal blande sig så meget som muligt eller så lidt som muligt, og i denne her sammenhæng er vi ikke tilhængere af, at staten blander sig mere end allerhøjst nødvendigt.
Men vi må også sige, at vi selvfølgelig synes, det er rimeligt, at man tager hensyn til, at der er forskel på mænd og kvinder, for uanset hvor meget vi snakker ligestilling, og uanset hvor mange timer vi bruger på at diskutere det, så kan vi ikke gøre op med den biologiske forskel.
Der er derfor efter vores opfattelse også nødt til at være en periode, som vi ligesom siger er helliget moderen, således at hun kan restituere sig efter en fødsel.
Det synes jeg faktisk er ganske naturligt.
Vi synes også, det er naturligt, at der er en mindre periode, hvor fædrene har mulighed for at få noget orlov.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-03-23:
Er fru Helle Sjelle enig med mig i, at det allerede er sådan i dag, at man blander sig i, hvem der tager barselorloven, altså at staten har reserveret 2 ugers barselorlov til manden og et antal ugers barselorlov til kvinden?
Er fru Helle Sjelle enig med mig i det?
Helle Sjelle (KF), 2004-03-23:
Tit taler vi om, at der endnu er et stykke vej til reel ligestilling her i Danmark.
Vi er enormt gode til at fokusere på alt det, vi endnu mangler, for at der er ligestilling.
Det synes jeg også der er god grund til.
Selv om vi har opnået meget, er der stadig mål, der skal nås.
Et af de områder, hvor ligestillingskampen udkæmpes allermest i disse år, er i spændfeltet mellem arbejdsliv og familieliv.
Der er en reel og stor udfordring i at sikre, at familielivet og arbejdslivet hænger sammen.
Et af de sikre tegn på, at vi alligevel er nået et godt stykke inden for ligestillingsområdet, er, at der nu er overskud til ikke alene at fokusere på kvindernes forhold, men også på mændenes.
I dag handler det ikke kun om det enkelte køns muligheder, men snarere om de muligheder, vi har som mennesker.
Det er en sag, som vi er meget optaget af i Det Konservative Folkeparti.
For os er det ganske naturligt og meget vigtigt, at både mor og far er en del af barnets liv og følger dets opvækst.
Vi er derfor meget tilfredse med, at både fædre og mødre nu har mulighed for at tage barselorlov og dermed have tid sammen med deres børn.
Men vi er ikke tilhængere af en tvungen opdeling i kvoter for fartid og mortid.
Det er vores faste overbevisning, at politiske løsninger er til for at øge fleksibiliteten for familierne - ikke det modsatte.
Familierne må efter vores opfattelse garanteres frihed til at indrette orloven efter deres individuelle behov.
Til gengæld vil vi gerne være med til at forbedre mulighederne for at tage en barselorlov også for fædrene.
Derfor er vi også glade for, at regeringen har valgt mænd og ligestilling som fokusområde i 2004.
Det er vigtigt at få det tema debatteret, og her er det oplagt at tage fat på temaer som f.eks. mænd som fædre.
Jeg kan med andre ord love, at Det Konservative Folkeparti er fuldt ud opmærksom på de problemer, der er genstand for den stillede forespørgsel.
Vi mener, at der efterhånden er gode muligheder for, at fædrene kan udfylde rollen som forældre for deres børn.
Men jeg vil gerne understrege, at vi gerne vil se velvilligt på gode ideer, som på en hensigtsmæssig måde kan give mændene bedre muligheder for at udfylde rollen som forældre for deres børn.
Det gælder selvfølgelig, hvad enten de bor sammen med barnets mor eller er skilt fra hende.
I Det Konservative Folkeparti mener vi, det er vigtigt, at både mødre og fædre har mulighed for at knytte tætte bånd til deres børn, og vi vil gerne være med til at sikre de bedst mulige rammer for, at det kan ske.
Louise Frevert (DF), 2004-03-23:
Mænd har i årtier og i århundreder tiltaget sig en magt, som
det har været svært for kvinderne at undslå sig.
I Dansk Folkeparti mener vi, at mænd og kvinder er jævnbyrdige individer, som skal opdrage og tage ansvar for deres børn i et ligeværdigt forhold.
At det ikke altid er ladsiggørligt, at forældre kan være sammen og derved give deres barn trygge rammer som samboende forældre, kan der være mange grunde til.
Nogle forældre vælger at blive skilt og have
delt forældremyndighed, og de fleste skilsmisser er da også om ikke lykkelige så tålelige for de voksne og ikke til gene for barnets opvækst og samkvem med den forælder, som barnet ikke længere bor sammen med.
Vi er da godt klar over, at der er tilfælde, hvor barnets tarv absolut ikke bliver varetaget på bedste vis, og derfor skal der foranstaltes tiltag, som gør op med ikke alene rygter, men også kutyme for, at det altid er kvinderne, der pr. definition er bedst egnede til at få forældreret over barnet.
Det må siges at være kærkomment, at der nu bliver dæmmet op for ikke alene en debat, men forhåbentlig også for nye tiltag og holdningsændringer i det retlige system, så man ikke får den skævvridning, som man har i dag, mellem mænds og kvinders samkvem med deres børn.
Fædre har i de seneste årtier vist
en meget større og synlig interesse for deres børn, ikke at jeg tror, interessen som sådan er større end tidligere, den er blot blevet mere synlig, og samfundsstrukturen har gjort, at der er givet mulighed for, at fædre bedre har kunnet engagere sig i deres barns opvækst og udvikling. Derfor skal fædrene heller ikke straffes af barnets mor, hvis parret ikke længere er sammen.
Der må heller ikke være forskel på, om et par har levet sammen i et ægteskabslignende forhold eller har været gift på almindelig vis, når det drejer sig om samvær og samkvem med deres fælles barn eller børn.
Jeg har kunnet konstatere, at Justitsministeriet har bedt Socialforskningsinstituttet om en ny undersøgelse af samvær, af, hvordan situationen er på nuværende tidspunkt, og om det er blevet bedre i forældremyndighedssager og samværssager i statsamterne.
Tidligere undersøgelser har vist, at et flertal af fædre ønskede, at deres barn skulle bo hos moren, og var glade for de aftaler, som de fik via statsamtet.
Men som sagt hører vi alle om meget kedelige og sørgelige historier, og nogle af os har også haft det tæt inde på livet.
Selvfølgelig er et eller to tilfælde for meget og skulle aldrig opstå, og derfor må vi gøre vores yderste for, at det er børnenes tarv, vi varetager, og ikke de voksnes.
Troels Lund Poulsen (V), 2004-03-23:
Jeg går ud fra, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil ved, at det er mig, der stiller spørgsmålene, og fru Pernille Rosenkrantz-Theil der skal svare.
Tak for ordet.
Jeg kan forstå, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil lægger op til i det forslag til vedtagelse, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil er medforslagsstiller til, at der er fuld kompensation for mændene for de 3 måneders barselorlov, men det var et lidt andet resultat, vi fik, da vi spurgte fru Mette Frederiksen.
Er der en enighed blandt forslagsstillerne om det forslag, eller er man uenige om, hvordan forslaget skal føres ud i livet, hvis det måtte blive vedtaget?
Flemming Oppfeldt (V), 2004-03-23:
Efter Venstres opfattelse er det et meget visionsløst forslag om hjemmehjælpen, som SF har fremsat.
Det er gennemsyret af en stor mistillid til kommunerne.
SF tæller i sit forslag kun besparelser og nedskæringer, men SF tæller ikke fremskridt, gode eksempler og kommuner, der løber foran.
Hjemmehjælpen er i disse år inde i en rivende udvikling.
Det er vigtigt, at vi ikke fra statens side lægger en bremse på nytænkning og initiativet i hjemmehjælpen.
Her går SF imod strømmen og fremsætter et meget fantasiforladt forslag, som siger, at kommunerne skal indføre minimumsstandarder for hjemmehjælpen.
Hele indsatsen skal fyldes ind i en skabelon, som staten fastsætter.
SF vil altså indføre sådan et minimumssamfund.
Der er en risiko for, at al den her måling og vejning og mistænkeliggørelse af indsatsen fører til, at alle kommuner blot vil leve op til lovens minimumskrav.
Hånden på hjertet: Hvor er nytænkningen i dansk socialpolitik kommet fra?
Det tror jeg ikke, og derfor afviser Venstre SF's forslag.
Når det er sagt, vil jeg pege på, at Venstre sammen med den øvrige regering har gennemført noget, der er meget bedre end SF's forslag.
Vi har siden regeringens start løftet ældreområdet med 500 mio. kr. om året.
I år får de ældre derudover et ekstra løft som følge af de investeringer, der foretages i kølvandet af regeringens forårspakke.
Vi har gennemført en fleksibel hjemmehjælp, således at den ældre selv kan udvælge de elementer, som vedkommende mest har brug for.
Vi har fået indført erstatningshjemmehjælp, som den ældre har krav på ved aflysninger.
Alt i alt har vi givet ældreområdet et meget stort løft, der ligger langt ud over SF's minimalforslag.
Vi støtter altså ikke det her forslag fra SF.
Henriette Kjær (KF), 2004-03-23:
Så skal man have været heldig, hvis man har haft besøg af nogle, der har gjort rent for én og skiftet sengelinned, og så kunne man måske bytte.
Derfor er det selvfølgelig mere målrettet i forhold til dem, der har personlig pleje og praktisk hjælp og har mere end 1½ time hver 14. dag.
Men det, at der er nogle, der ikke kan bruge det lige så meget som andre, betyder jo ikke, at vi ikke skal gøre det.
Grete Schødts (S), 2004-03-23:
Er det ikke sådan ude i den virkelige verden, at man får besked på, at man nok skal bytte ydelser ud?
Mig bekendt vil der blive byttet ydelser i praktisk bistand, for det fremhæver ministeren også mange gange.
Hvis man nu har 1½ time hver 14. dag til en praktisk opgave, hvad er der så egentlig at bytte med, for alle er visiteret nøjagtig ens?
Der er ikke forskel på den private og den kommunale leverandør.
Opgaverne er tilrettelagt, der er en stram licitation, så spørger jeg bare: Hvad er det så, man kan bytte det ud med?
Henriette Kjær (KF), 2004-03-23:
Jamen man har da masser af indflydelse på sin egen situation, hvis man vælger frit.
Man har indflydelse på, hvem der kommer i ens eget hjem.
Hvis man synes, at de, der kommer fra kommunen, hele tiden bliver skiftet ud, kan man sige til det private firma: Hvis jeg skal skifte, skal jeg have en nogenlunde garanti for, at det er den samme person, der kommer her.
Der er selvfølgelig noget, der hedder sygdom, ferie, efteruddannelse osv., men bare det bliver lidt bedre end det, kommunen kan levere, er man nok nået langt - i hvert fald nogle steder.
Så er der spørgsmålet om, hvornår de skal komme.
Vi har mange eksempler på, at ældre sidder og venter hele dagen.
De ved, at det er om onsdagen, at hjemmehjælpen skal komme, og så sidder de klar fra onsdag morgen, og så kommer vedkommende onsdag eftermiddag, og de ældre føler dybest set, at de har spildt hele dagen.
Her skal der være mulighed for at spørge, om det kan blive inden for et bestemt tidspunkt Så igen, tilrettelæggelsen, kemien og det, at man snakker sammen om, hvordan tingene skal gøres på en anden måde, er da klare fordele.
Grete Schødts (S), 2004-03-23:
Nu har vi hørt ministeren endnu en gang gennemgå alle de her vidunderlige tiltag, der er i loven om frit valg.
Jeg vil godt spørge ministeren, om ministeren vil give mig bare tre eksempler, hvor den ældre har indflydelse på egen situation - bare tre eksempler.
Jeg er stadig væk af den opfattelse, at loven om frit valg er den største fiasko, der nogen sinde er gennemført i det her Folketing.
Henriette Kjær (KF), 2004-03-23:
Jeg synes allerede, at vi via lovgivningen har slået fast, at folk med funktionsnedsættelse, som ikke kan klare praktiske opgaver i eget hjem, har krav på hjælp.
Det mener jeg er en udmærket ramme at give herfra, for det skal vi bestemt blande os i.
Men det her er jo direkte at sige, at de mennesker, der sidder ude i kommunerne og træffer afgørelserne, nok ikke har
samme høje hygiejnestandard, som vi har.
Vi tror simpelt hen ikke på, at de kan fastlægge et serviceniveau, der sikrer, at man får gjort rent tit nok.
Det tror jeg på at de kan, og jeg mener også, at det må være en lokal beslutning.
Jeg mener simpelt hen, at det vil være forkert, at vi så detaljeret træffer den beslutning herfra.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-23:
Jeg synes, ministeren gør det unødig indviklet.
Derfor kan det ikke være så svært at finde ud af at sætte en grænse for, hvor tit man skal gøre rent.
Jeg synes f.eks. ikke selv, men det kan vi så diskutere i Folketinget, at det er rimeligt, at man nøjes med at gøre rent en gang om måneden.
Er det en standard, som vi andre ville finde os i?
Svaret er nej.
Og de her mennesker skal tilbringe langt mere tid i deres hjem. Her synes jeg, at der i alle de fine ord, regeringen har på ældreområdet, mangler bare lidt villighed til konkret handling.
Det, vi gør med det her forslag, er som sagt ikke at tage skønnet væk fra kommunerne eller fjerne det kommunale selvstyre, det er bare at sige, at der er en nedre grænse, hvor Folketinget siger, at vi som et rigt velfærdssamfund ikke vil bevæge os under det, når det gælder de ældre.
Jeg forstår ikke, at regeringen vikler sig ind i så indviklede forklaringer for ikke at deltage.
Henriette Kjær (KF), 2004-03-23:
Så kan jeg ikke rigtig se forskel på, hvordan loven er i dag, og så det, SF vil.
For i dag er det jo sådan, at hvis man har en funktionsnedsættelse og ikke kan støvsuge, jamen så skal man have støvsuget.
Så kan man så altid diskutere og vurdere, hvor ofte der skal støvsuges, men det serviceniveau er jo lagt af kommunen.
Det fjerner man i hvert fald, hvis vi vedtager SF's, som jeg går ud fra mener, at det herfra skal fastlægges, hvor ofte der skal støvsuges.
Det må være det, det går ud på.
Det synes jeg er urimeligt.
Vi har nogle klare regler om, at folk, der ikke selv kan klare dagligdagen, har krav på hjælp, men den enkelte kommune skal vurdere, hvor meget og hvordan hjælpen skal tilrettelægges.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-23:
Ministeren havde en meget rigtig gennemgang i starten, nemlig en beskrivelse af, at hensigten var en nedre grænse osv.
Men så tror jeg, at ministeren gik galt i byen i gennemgangen af resten af forslaget.
Det her bygger jo ikke på, at der ikke fortsat skal være en individuel, konkret vurdering, der skal bare være et loft eller en bund, man ikke kan bevæge sig ned under.
Vi nævner i forslaget, at hvis man ikke selv kan lave mad, hvis man ikke selv kan købe ind, hvis man ikke selv kan gøre rent, så skal man sikres hjælp.
Så vi fratager ikke kommunerne et skøn, vi lægger bare en nedre bund, hvor vi siger, at det må man ikke gå under.
Og derfor er det ikke en begrænsning af det kommunale selvstyre.
Jo, det er det i selvstyret til at tage hjemmehjælpen helt væk fra folk, der har et behov.
Men jeg troede egentlig også, at det var regeringens politik, at mennesker kom før systemet.