runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Sass Larsen (S), 2004-12-03:
Ja, det ville vi gøre.
Men hvis Dansk Folkeparti vil være så venlig at imødekomme vores kritikpunkter – det kan vi jo bare aftale – så er det da bare med at sige til.
Men jeg vil også godt understrege, at det er væsentlige, principielle kritikpunkter, vi har.
Det, jeg har prøvet at gennemgå i min tale, er ikke bare sådan små detaljer, hvor man siger, at det nok bliver godt en dag, og alt muligt andet.
Det, som vi er betænkelige ved i forbindelse med den her lovgivning, er, at man svækker borgernes retssikkerhed, man svækker det offentliges retssikkerhed sådan, at man lige pludselig åbner op for, at folk igen kan misbruge skattelovgivnin gen.
Det er vi ikke interesserede i.
Der er masser af sager og eksempler på, at vi netop skal udvise rettidig omhu for at undgå, at f.eks. store firmaer ikke render med milliardfradrag.
Mikkel Dencker (DF), 2004-12-03:
De to lovforslag her, L 130 og L 131, har til formål at udmønte Dansk Folkepartis og regeringens aftale om den fremtidige organisering af skatte- og afgiftsforvaltningen samt det dertil hørende klagesystem.
Derfor skal jeg indlede med at sige, at Dansk Folkeparti naturligvis støtter lovforslagene.
Det væsentligste element i aftalen er, at de kommunale skatteforvaltninger fusioneres med Told og Skat og bliver til en myndighed hørende under staten.
Formålet med det er at samle alle ressourcer et sted og dermed sikre en mere optimal udnyttelse af skattemedarbejdernes kompetencer, end det er tilfældet i dag.
Dermed opnår man, at man for både borgernes og virksomhedernes vedkommende opnår en forenkling af skattevæsenets betjening, når det i alle tilfælde er samme myndighed, de skal henvende sig til, og man vil alt andet lige også opleve, at borgerne kvalitetsmæssigt får en bedre betjening, når der opnås en bedre allokering i forbindelse med de ressourcer, medarbejderne nu engang har.
Fysisk bliver den nye skatteforvaltning placeret i 30 skattecentre, som er fordelt jævnt ud over hele landet.
På klageområdet kommer der til at ske en væsentlig ændring inden for ankenævnsområdet.
Som det er i dag, kan hver kommune etablere sit eget skatteankenævn.
Det har medført, at vi i øjeblikket har 175 skatteankenævn i Danmark.
Efter aftale mellem Dansk Folkeparti og regeringen flyttes skatteankenævnene over til staten, og der skal fremover kun være ét ankenævn for hvert skattecenter, altså i alt 30.
Skatteankenævnene sekretariatbetjenes af skatteforvaltningen, men sådan at sekretariaterne ligger fysisk adskilt fra skattecentrene i helt andre byer.
Med lovforslaget ændrer Ligningsrådet navn til Skatterådet og får samtidig udvidet sine kompetencer.
Det nye Skatteråd vil blive sammensat på samme måde som Ligningsrådet, men får fremover også kompetence på afgiftsområdet ud over den eksisterende kompetence på indkomstskatteområdet.
I Dansk Folkeparti har vi hæftet os ved et element i lovforslaget, som ikke indgår i strukturaftalen med regeringen.
Det er forslaget om, at balancen i udpegningen af Landsskatterettens medlemmer justeres.
Som det er nu, udpeger ministeren 17 medlemmer, mens Folketinget udpeger 11 medlemmer.
I lovforslaget lægges der op til, at ministeren fremover udpeger 22 medlemmer, mens Folketingets andel reduceres til 8.
Den ændring er ikke en del af aftalen med Dansk Folkeparti, og vi undrer os over, at den på den måde er blevet lempet ind i lovforslaget.
Hertil kommer, at der intet sted argumenteres for ændringen, og det vil vi godt have ministerens forklaring på.
Med de ord skal jeg anbefale lovforslaget til vedtagelse.
Morten Homann (SF), 2004-12-03:
Jeg bemærkede, at hr. Mikkel Dencker sagde, at de her 30 skattecentre er fordelt jævnt ud over landet.
Jeg vil give ham ret i, at de er fordelt jævnt ud over nogle dele af landet, men hr. Mikkel Dencker må jo give mig ret i, at hvis man f.eks. er bosat i Sønderborgområdet – og det er der jo faktisk ganske mange mennesker der er – så får man endog meget langt til det nærmeste skattecenter.
Det er i omegnen af 90 km, man kan risikere at komme til at køre for at komme til det skattecenter – vel at mærke i et område, hvor der er en dårlig kollektiv trafikbetjening.
Jeg vil spørge hr. Mikkel Dencker, om han ikke synes, det er utilfredsstillende, at f.eks. pensionister, som bor i Sønderborg – og dem er der jo nogle stykker af – står for at skulle bruge to dages transport med kollektive transportmidler for at besøge deres skattecenter med den reform, som Dansk Folkeparti er med til at gennemføre.
Hvordan har hr. Mikkel Dencker det med de mange ministerbeføjelser?
Mikkel Dencker (DF), 2004-12-03:
Jeg mener, at der er foretaget en jævn fordeling af skattecentrene ud over landet.
Det er klart, at hvert skattecenter skal sikres et vist opland af borgere, for at der er grundlag for at have en vis kvalitet og et vist fagligt niveau i skattecenteret.
Så derfor er det ikke alle steder, de ligger lige så tæt, som det er tilfældet nogle steder i landet.
Jeg blev ikke færdig.
Peter Christensen (V), 2004-12-03:
Jeg synes, det er vigtigt at se hele strukturen i sin helhed og se på, hvad vi ellers har gennemført af forslag til at give borgerne nogle værktøjer og nogle retskrav.
Der er bl.a. krav om, at der skal gives klar besked, og det gør, at man kan henvende sig og stille spørgsmål om de dispositioner, man påtænker at gennemføre, og få svar på dem.
Det, der nu kommer til at gælde for netop Skatterådet, er, at det ikke vil få så mange sager, som vi ser i dag, hvor der har været en tendens til, at der inden for visse områder har været en stor bunke ensartede sager.
Det vil blive de mere principielle sager, og det er også i de tilfælde, jeg netop synes, Skatterådet har sin vigtige funktion.
Netop når lovfortolkningen ikke er klar, eller når der er tvivl, skal Skatterådet være aktør.
Jeg synes, det er ærgerligt, hvis Socialdemokratiet siger nej til lovforslagene og nej til hele ideen om at lave en enstrenget struktur, også fordi det åbenbart beror på nogle misforståelser.
Er hr. Henrik Sass Larsen ikke enig i, at når det præciseres, hvornår en sag skal for Skatterådet, har skatteyderen først mulighed for at gøre det gældende over for selve styrelsen, og hvis styrelsen ikke er enig i det og ikke vil bringe sagen for Skatterådet, har man faktisk mulighed for at anke afgørelsen til Landsskatteretten?
Derfor er den problematisering, hr. Henrik Sass Larsen giver udtryk for, ikke til stede, for borgerne har faktisk en sikkerhed.
Henrik Sass Larsen (S), 2004-12-03:
Ja, men hvis man kan få lov til at tage alle de ting op, hvorfor kan det nye Skatteråd så ikke af egen drift få lov til at tage en sag op, hvis det mener, sagen er vigtig?
Hvorfor skal den rettighed udhules?
Det andet er: Jeg vil godt have svar på, hvorfor det bindende forhåndstilsagn skal afskaffes?
Hvorfor skal man ikke længere have den kompetence?
Karen J. Klint (S), 2004-12-03:
Jeg synes ikke, at jeg har været ulden i mælet om § 4.
I § 4 står der: Den evangelisk-lutherske kirke er den danske folkekirke og understøttes som sådan af staten.
Det var til den ekstra sætning, der var sat ind i forslaget til vedtagelse, at jeg så sagde, at det i hvert fald ikke er en afskrift af grundloven.
Grundlovens § 4 har vi det fint med i Socialdemokratiet.
Men vi vil have det endnu bedre, hvis vi også turde tage ansvar for også at putte et samlet indhold ind i § 66 og i § 69.
Vi synes nemlig, det er for smalt kun at snakke om § 4, som meget vedrører indholdet i kirken, kirkens kerneopgaver, mens alle de andre rammer er i § 66 og for de andre religioner i § 69.
Vi vil gerne lidt mere end § 4.
Henrik Sass Larsen (S), 2004-12-03:
Der er rigtig mange ting, man kan tage op i forbindelse med denne lovgivning, og hvis Venstres ordfører har læst kommentarerne, bemærkningerne og høringssvarene til lovforslaget, vil jeg stille to spørgsmål.
Det er jo folk, der virkelig har berøring med disse sager, men de skriver, at de ikke er enige i, at der generelt kan opnås en enklere ordning på hele dette område uden tab af retssikkerhed.
Jeg citerer: »F.eks. er afskaffelsen af ordningen med bindende forhåndsbesked fra Ligningsrådet en forringelse af borgernes retssikkerhed.«
Hvad er Venstres ordførers holdning til lige præcis det spørgsmål?
Punkt 2: Dansk Industri, som vi ellers en gang imellem kan forstå står Venstre nær, skriver direkte, at de tager afstand fra, at det alene er told- og skatteforvaltningen, der skal afgøre, om en sag skal forelægges Skatterådet til afgørelse.
Hvad er Venstres ordførers kommentar til det?
Mikkel Dencker (DF), 2004-12-03:
Jeg holdt en lidt for lang pause.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-12-03:
Hvis der ikke står noget, så kan jeg slet ikke forstå hr. Jesper Langballes skarpe reaktioner imod det.
Men der står da også noget, og vi ved jo godt, hvad der står: at man vil have undersøgt: Hvor går grænsen anderledes?
Skal vi trække grænsen anderledes mellem Kirkeministerium, kirkeminister og så kirken selv?
Det er det ønske, der er, og det synes jeg er meget naturligt med udgangspunkt i de sager, der har været, og som jo udtrykkelig er en del af begrundelsen.
Jesper Langballe (DF), 2004-12-03:
Altså folk, der ikke siger noget, selv om de måske taler meget, er jo et fænomen, vi kender godt, vi kender det såmænd også her fra Folketingssalen.
Men jeg vil nok sige, at når man gør sig så enorme anstrengelser, som tilfældet er i det her forslag til vedtagelse og i det bagvedliggende notat fra Landsforeningen af Menighedsrådsmedlemmer, for ikke at få sagt noget som helst, er det, vi går hen og bliver mistænksomme og spørger: Jamen hvad er det så, man vil?
Det skulle vel ikke være sådan, at når man først havde sat udredningsarbejdet i gang, så kørte magtspillet, og så endte det nok der, hvor det skulle?
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-12-03:
Jamen jeg betragter ikke landsforeningens forslag som udtryk for magtsyge eller for magtkamp i kirken.
Jeg opfatter det som et oprigtigt ønske om at få større klarhed over opgavefordelingen i folkekirken.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-12-03:
Jeg har i mange år betragtet hr. Niels Helveg Petersen som et af de mest parlamentarisksindede folketingsmedlemmer.
Derfor kan det undre mig, at en kirkedebat, der er rejst med udgangspunkt i grundlovens § 4, ender om ikke i hat og briller så i et udredningsarbejde, som ministeren jo selv kan sørge for.
Hvordan kan det være, at der ikke er flere partier i dag, som er mere optaget af, hvad vi som folkevalgte og som folkekirkens øverste parlament selv kan gøre?
Hvorfor taler vi ikke om den dialog, vi kunne tage her i Folketingssalen og i Folketingets Kirkeudvalg?
Hvorfor taler vi i dag ikke mere om den dialog end om et udredningsarbejde?
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-12-03:
Lad mig for det første sige, at jeg og mit parti meget gerne deltager i diskussioner i Kirkeudvalget og i salen her om de folkekirkelige anliggender.
Det er da også min opfattelse, vil jeg gerne føje til, at tonen i den kirkelige debat her i salen ofte har en sådan karakter, at den ikke er egnet til at nå resultater, det må jeg føje til.
Lad mig endelig sige, at det normale i vores parlamentariske liv, når vi skal lave om på og tænke os om på et besværligt lovgivningsområde, er jo, at vi starter med nogle udredninger, hvor det ikke er Folketingets medlemmer, der er engageret.
Det er jo fuldstændig normal praksis i vores politiske arbejde.
Jann Sjursen (KD), 2004-12-03:
Jeg vil også godt her mod debattens afslutning og i min anden runde tage fat på det forslag til vedtagelse, som er fremsat af mig selv og to andre ordførere.
Det bliver beskyldt for at være tomt af hr. Jesper Langballe, og fru Birthe Rønn Hornbech mener nærmest her til sidst, at det går op i hat og briller på grund af det forslag til vedtagelse.
Det har man selvfølgelig lov at mene.
Det forstår jeg bare ikke og slet ikke set i forhold til netop den parlamentariske tradition, som hr. Niels Helveg Petersen var inde på her til sidst, som vi har i Danmark for at få udredningen.
Man må på baggrund af de mange debatter, der har været i de senere år om kompetenceforholdet mellem stat og folkekirke på baggrund af nogle helt konkrete debatter, som vel ikke kan siges at have været uproblematiske netop i forhold til kompetencespørgsmålet, sige, at det sådan set er rimeligt nok at få en udredning.
Det har en række folkekirkelige organisationer bedt om.
Hr. Jesper Langballe mener, at det sker på baggrund af et ønske om at få mere magt.
Det er derfor, at vi som parti er gået ind og har støttet op om det ønske, der blev fremsat på mødet i Nyborg den 23. oktober.
Vi tillægger ikke de folkekirkelige organisationer en større betydning end så mange andre, der beskæftiger sig med og er en del af folkekirken, hvert enkelt døbt medlem, overhovedet ikke, men de har nu en gang fremsat det ønske.
Vi har ikke hørt et fuldtonende kor fra samtlige tusinder folkekirkemedlemmer, som har udtrykt sig specielt om de her ting.
Jeg tror ikke, at det er, fordi de nødvendigvis finder, at det er ligegyldigt, men det er nok, fordi det gør man typisk ikke.
Der er jo mange spørgsmål, der bliver diskuteret her i Folketinget i øvrigt, som altså ikke kommer op på baggrund af et fuldstændig massivt folkeligt pres, skulle jeg hilse at sige.
De efterfølgende sager på Folketingets dagsorden om skat er der bestemt ikke noget folkeligt pres bag.
Derfor til hr. Jesper Langballe: Det her er altså bare et udtryk for, at nogle mennesker har fremsat et ønske, og at vi politisk må konstatere, at der har været fremsat forskellige forslag inden for de seneste år, der vedrører den folkekirkelige ordning og netop forholdet mellem stat og kirke, men vel at mærke inden for grundlovens rammer.
Det sidste er det væsentligste.
Man skal ikke tage fejl af, at Det Konservative Folkeparti i denne her debat har udtrykt ønske om en diskussion om kompetenceforhold og mere demokrati i folkekirken, præcis som det fremgår af det forslag til vedtagelse, som jeg fremsatte ved begyndelsen af debatten.
Endelig vil jeg godt sige, at jeg har sporet visse positive åbninger fra ministerens side i debatten.
Jeg vil selvfølgelig ikke stikke blår i øjnene på mig selv eller på andre, for man må også konstatere, at vel har der været åbninger, tonen har været positiv, og det har jeg været glad for, men der er ikke givet noget egentligt tilsagn om, at vi får politiske forhandlinger om den videre færd.
Så jeg vil sige til ministeren: Helst ikke mere af det, vi plejer at gøre, for så tror jeg faktisk, det går galt, men gerne en åben dialog om, hvordan vi i fællesskab kan gøre det bedre.
Karen J. Klint (S), 2004-12-03:
Jo, men nu vil jeg altså ikke tages til indtægt for, at selv om vi gerne vil værne om § 4, skal alting være, som det har været i hundrede år.
Vi lever i et samfund, hvor vi står over for nogle nye udfordringer.
Ministeren har selv kaldt sin egen rolle for ret enevældig og måske også dermed lidt gammeldags.
Det er nogle af de der lidt gammeldags, enevældige ting, som vi synes at vi skal se på.
Er det stadig væk det bedste i verden, at der er en politisk ledelse af en upolitisk kirke?
Det synes vi godt at vi kunne tage en diskussion om.
Så det er de andre forhold, der er vigtige.
Vi skal ikke tages til indtægt for, at tingene bare skal være, som de var i forgårs.
Tove Fergo (V), 2004-12-03:
Jeg tror, at hvis man ser på, hvad der er blevet gennemført af kirkepolitik i de 3 år, jeg har haft ansvar for det område, har der aldrig været gennemført så meget i perioderne forud.
Det er netop et forsøg på at gøre folkekirken mere moderne i sin ledelse, i sin styring, i styringsredskaberne, sådan at de mennesker, de 17.000 mennesker, som bruger deres tid på menighedsrådsarbejde helt frivilligt, ulønnet, rundtomkring i hele Danmark, skal føle, at de kan bruge deres kræfter på det, der er det egentlige, nemlig kirkens liv og vækst, altså på indholdet, på forkyndelsen, på det at være kirke, være et fællesskab lokalt.
Selvfølgelig skal der ske en tilpasning i rammerne i organisationen folkekirken, selvfølgelig skal der det.
Og det mener jeg regeringen har sat sig i spidsen for med stor succes, og vi mangler meget endnu, før der bliver luget tilstrækkeligt ud i tidsrøverne rundtomkring i den kirkelige lovgivning og i de kirkelige regelsæt, og det er bl.a. også det, vi er gået i gang med at se på.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-12-03:
Det er jo ikke, fordi jeg vil overtale Socialdemokratiet til at stemme for det forslag til vedtagelse.
Hvis Socialdemokratiet alligevel vil efterlade tvivl om, om man går ind for grundlovens § 4, så er det jo Socialdemokratiets problem.
Men jeg vil godt spørge kirkeministeren, om ikke kirkeministeren er enig i, at det, der står i forslaget til vedtagelse om, at staten understøtter folkekirken i modsætning til andre trossamfund, jo er den skinbarlige realitet.
Det er en del af folkekirkens særstilling, at den understøttes, og der er ikke andre trossamfund, der i følge grundloven understøttes af staten.
Er det ikke korrekt?
Og er det ikke rigtigt, at forslaget til vedtagelse dermed udtrykker en helt naturlig forståelse af grundlovens § 4 og intet andet?
Tove Fergo (V), 2004-12-03:
Det er rigtigt.
Den understøttelse, man tænkte på i sin tid fra grundlovens fædres side, som det tidligere i debatten er blevet nævnt, var jo ikke en økonomisk understøttelse.
Det var en moralsk understøttelse – det var, som det er nævnt, helligdagslovgivningen og mange af de andre forhold og kristendomsundervisningen i folkeskolen, som netop er der for at understrege, at det er den evangelisk-lutherske kristendomsforståelse, der støttes af staten.
Så kom pengene til senere ved lønreformen i 1920, og takket være De Radikales husmandspolitik dengang skete der så noget på det økonomiske område, hvor det så også fik den følge, at man fra statens side gik ind og nu økonomisk støtter præstelønnen ved at betale 40 pct. af præsternes løn og deres pensioner og 100 pct. af biskoppernes løn, og så er der penge til noget kirkerestaurering og andre ting.
Men det var oprindelig en moralsk støtte, fordi den evangelisklutherske kristendomsforståelse var den danske folkekirkes kristendomsforståelse, og det er den stadig væk, når 87 pct. af de danske statsborgere er medlemmer af folkekirken.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-12-03:
Det er netop derfor, vi i forslaget til vedtagelse kan skrive »i modsætning til andre«, for om den understøttelse, der ligger, står der højt og tydeligt »som sådan«.
Dermed kan man sige, at det også er en begrænsning sådan forstået, at den danske folkekirke ikke har religionsfrihed – for vi kan lovgive – hvorimod, som ministeren var inde på, som jeg var inde på, trossamfundet skal have den fulde frihed.
Tove Fergo (V), 2004-12-03:
Men det forpligter så selvfølgelig også trossamfundene til at respektere den tillid, der er i den danske grundlov og i det danske sind til andre trossamfund end folkekirken.
Hermed sluttede forhandlingen.
Peter Christensen (V), 2004-12-03:
Jeg er glad for at kunne være ordfører på det første lovforslag af de i alt 48, som er udgangspunktet for den største forandring af den offentlige sektor siden 1970.
Kommunalreformen betyder mange ændringer, som alle har det sigte at skabe en fremtidssikret organisering af den offentlige sektor, så den bedre kan modstå de fremtidige krav og ønsker.
Meget har forandret sig siden 1970, og det gælder bestemt også på skatteområdet.
Omfanget og kompleksiteten af skattelovgivningen er steget markant, og det kræver en højere og højere grad af specialisering blandt medarbejderne.
Som forberedelse til denne omfattende kommunalreform blev der nedsat en strukturkommission, der skulle analysere de forskellige sektorer, herunder også skatteområdet.
Strukturkommissionen slår fast, at der vil være både effektivitets- og kvalitetsfordele ved at gå fra det nuværende system med både en kommunal og en statslig streng over til en enstrenget statslig organisation.
På den måde vil den danske skattestruktur fremover ligne vore nordiske nabolandes systemer, og vi bør derfor også kunne nå et mere ensartet ressourceforbrug.
Det har desværre ikke været tilfældet hidtil, hvor vi har haft en mindre effektiv struktur sammenlignet med vores nærmeste naboer.
Målet med strukturreformen er at skabe en mere enkel offentlig sektor, som sætter borgerne og virksomhederne i centrum.
Den nye struktur skal understøtte og udvikle den gode borgerbetjening, som allerede findes i dag, og det skal ske gennem flere tiltag:
For det første vil borgere og virksomheder fremover frit kunne vælge, hvor i landet de ønsker at henvende sig til skattevæsenet.
Borgerne bestemmer selv.
For det andet giver den enstrengede forvaltning mulighed for at kunne oprette callcentre, hvor borgerne kan henvende sig telefonisk også uden for normale arbejdstider.
Borgerne skal kunne få hjælp og rådgivning, når de sidder og arbejder med deres skat derhjemme.
Det skal være muligt at kunne blive serviceret uden at skulle have fri fra arbejde.
Vi skal bruge bankerne som forbilleder i den forstand, at det netop lykkes for bankerne at få folk til at gøre meget af arbejdet selv, uden at de har fået en dårligere service, tværtimod.
Dermed vil vi kunne frigøre ressourcer, som kan bruges til specialisering og kontrol.
Kort sagt skal den nye struktur øge serviceringen over for de mange borgere med rent mel i posen og skærpe indsatsen over for og kontrollen af dem, hvor melet er blevet sort.
Ud over en sammenhængende enhedsforvaltning sikrer lovforslaget også retssikkerheden med en tilpasning af klagesystemet med bevarelse af både skatteankenævn, vurderingsankenævn og Landsskatteretten og med etableringen af et nyt Skatteråd.
Venstre kan på den baggrund støtte lovforslaget.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-12-03:
Jeg tror nu, det var os begge to, men i omvendt rækkefølge.
Det er også underordnet.
Jeg skal spørge hr. Peter Christensen, om hr. Peter Christensen mener, at det bliver lettere eller sværere for samfundet at afsløre sager som TDC-sagen og de huller, der var i forbindelse med TDC-sagen, med de forandringer, der er i Ligningsrådets kompetence.
Det er det første spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Hvem er det, der kontrollerer Told og Skat, når det ikke længere er Ligningsrådet, der gør det?
Hvem er det så, der kontrollerer Told og Skat?
Jeg kan jo godt være en lillebitte smule nervøs ved, at man lægger den kompetence over til ministeren, og i tilfældet TDC-sagen ville jeg f.eks. nok være en anelse bekymret ved, at det var ministeren, der havde ansvaret for at skulle afsløre, at der var foregået noget, der nok ikke helt var efter bogen.
Peter Christensen (V), 2004-12-03:
Altså det, der er helt klart, er, at med den nye struktur får vi en endnu mere effektiv organisering, og vi får dermed også mulighed for at få en endnu mere effektiv kontrol.
Og i forhold til Skatterådet, det gamle Ligningsråd, så kan man sige, at det fortsat skal være Skatterådet, der skal tage stilling til de principielle sager.
Dermed er der altså ingen ændringer, der gør, at det skulle blive sværere at finde huller eller for den sags skyld at udøve den kontrol, der er nødvendig i forhold til det, vi kender i dag.
Absolut ingen ændringer.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-12-03:
Ja, det er korrekt.
Når vi taler om personers og selskabers mulighed for at rejse deres egne sager, så har hr. Peter Christensen ret.
Er det så ikke fuldstændig korrekt, at det, der ligger i det her forslag, er, at Ligningsrådet ikke selv på eget initiativ kan tage principielle sager op?
Er det ikke korrekt, at det f.eks. ville give os det problem, at vi formodentlig ikke havde opdaget TDC-sagen, og at den ikke var kommet til offentlighedens kendskab, og at vi dermed stiller os i en situation, hvor det vil være sværere at få taget hånd om de eventuelle huller, der måtte være?
Så jeg mener sådan set stadig væk, at jeg mangler at få et svar på: Hvem er det, der kontrollerer Told og Skat?
Hvem er det, der går ind og foretager kontrollen?
Det står ikke her.
Og derfor bliver jeg bekymret over, om det er ministeren, der skal foretage den kontrol.