Karen Jespersen (S), 2001-03-27:
Tak til de ordførere, der har sagt, at de kunne støtte forslaget, og også tak til de andre ordførere for at bidrage til diskussionen af det her vigtige forslag.
Det er jo vigtigt at holde fast i, at det er et forslag, hvor vi ikke har haft mulighed for at bygge så forfærdelig meget på erfaringer, hverken fra Danmark eller fra andre lande.
Det er jo et relativt nyt fænomen, at vi oplever - i hvert fald i den målestok - at der kommer det antal mennesker, for langt hovedpartens vedkommende under dække af at søge asyl, og så bruger de det til at begå kriminalitet.
Jeg er meget tilfreds med, at vi her i Danmark har taget konsekvent fat på det problem, først med Center Sandholm og nu med det her lovforslag.
Det har aldrig været meningen med det her forslag.
Det handler specielt om: Kan vi gøre en særlig indsats for at undgå, at asylansøgere begår kriminalitet, mens de opholder sig her og deres sag bliver behandlet?
Man kan jo heldigvis ikke vilkårligt frihedsberøve mennesker.
Derfor er ideen i forslaget jo at tage udgangspunkt i, at der er noget, der hedder administrativ udvisning.
Udlændinge, der er i landet, og som begår en form for kriminalitet, har så en grænse på de 500 kr., der har været nævnt.
Det er jo ikke en ny grænse, der er opfundet til det her forslag.
Det er jo en, der har været brugt i mange år i forbindelse med administrativ udvisning.
Men det er jo sådan, at mens andre bliver udvist med det samme, som også f.eks. hr. Knud Erik Hansen var inde på, så har de mennesker, der har søgt asyl, ret til at få deres sag færdigbehandlet. Men for at de ikke skal misbruge den periode til at begå ny kriminalitet eller for at sikre, at den administrative udvisning kan gennemføres, så siger man, at der altså er denne her mulighed for at frihedsberøve dem, der er administrativt udvist i perioden, mens de får deres sag behandlet.
Så det er ikke nogen straf.
Det er for at sikre udvisningen, og at den periode ikke misbruges.
Retssikkerheden kommer jo også ind i billedet ved, at der er en dommer, der skal tage stilling inden for 3 døgn og hver 4. uge.
Det er også der, at det, der skal sikre proportionaliteten, er, altså at en dommer skal tage stilling til, om frihedsberøvelsen kan forlænges. Jeg synes også, det er vigtigt at holde fast i, at hvis det er sådan, som hr. Søren Søndergaard siger, at hovedparten, sådan forstod jeg hr. Søren Søndergaard, jo ikke er reelle asylansøgere - der er jo også forsvindende få, der ender med at få asyl - så kan de jo få deres frihed igen ved at frafalde deres asylansøgning. Så kan de jo komme ud af landet.
Det er jo, hvis de ikke er reelle asylansøgere, men opretholder, at de søger asyl, at de så bliver frihedsberøvet.
Men det kan alle de mange, der viser sig ikke at have et asylbehov, jo frafalde.
Jeg vil gerne sige, at det jo ikke er sådan, at der er en høringsfrist i dag, hvor forslaget bliver førstebehandlet.
Det vil være sådan, som det har været med mange andre lovforslag, at man kan sende høringssvar ind.
Så vil jeg gerne sige til fru Birthe Rønn Hornbech, at med hensyn til Sandholmlejren så er det jo sådan, at der kun er tale om 60 nye pladser.
Der er jo i forvejen et fængsel i Sandholmlejren med 124 pladser, og dér bliver kapaciteten så udvidet med 60 pladser.
Hr. Peter Skaarup siger: Jamen altså er kapaciteten tilstrækkelig?
Men så må jeg også sige: Vi har jo ikke skrækkelig mange erfaringer at bygge på, og derfor kan jeg heller ikke bare sige, at jeg garanterer, at det her er lige præcis det rigtige antal pladser, for det er meget svært at vurdere den forebyggende effekt, som man må gå ud fra spiller en væsentlig rolle.
Men det er klart, at der ikke er nogen erfaringer, vi for alvor kan bygge på, når vi skal vurdere det.
Med hensyn til de 60 nye pladser, der skal oprettes i Sandholmlejren og de ændringer, det medfører, kan vi først komme i gang med det, når lovforslaget her forhåbentlig er vedtaget.
Det er også en af grundene til, at man kan sige, at det er rart, hvis det kan gå stærkt, for i hvert fald er det sådan, at processen først for alvor kan sættes i gang, når lovforslaget er vedtaget.
Så vil jeg godt lige sige både til hr. Knud Erik Hansen
og hr. Søren Søndergaard med hensyn til sagsbehandlingstiderne, at jeg egentlig oplever, at de to partiers ordførere i virkeligheden risikerer at gøre de mennesker en bjørnetjeneste, hvis tarv jeg tror man af et ærligt hjerte ønsker at varetage.
For når sagsbehandlingstiderne er lange, så er det jo, fordi, som fru Birthe Rønn Hornbech siger, at der er en lang række retsgarantier og procedurer, men jo også fordi det faktisk ofte tager ret lang tid at undersøge de dokumenter og de påstande, der kommes med.
Det er jo et led i en sikkerhed for, at man bliver vurderet på et rigtigt grundlag.
Det er altså ikke, fordi folk sidder og triller tommelfingre ude i Udlændingestyrelsen.
At sikre retssikkerheden er jo en af de ting, der tager tid. Der er så en pukkel fra sidste år af sager.
Vi kan se, at sagsbehandlingstiden for nye sager faktisk er nede på 125 dage.
Det er altså ret langt nede.
Men de, der har ligget og ventet i kø, slæber selvfølgelig nogle dage med, der så kommer til at tælle i sagsbehandlingstiden, den dag de bliver færdigbehandlet.
Vi ved også, at vi skal passe på med ikke bare at ansætte nye folk, for vi har set tidligere, at der så pludselig var - i hvert fald var det vurderingen - for mange ansatte, og da man så skulle nedbringe antallet af sagsbehandlere, trak det en masse ting med sig, der i virkeligheden skabte en masse uro og måske også var med til at øge sagsbehandlingstiderne.
Så det er en meget vigtig balance, at man ikke bare hiver folk ind og så fyrer dem igen, for det gør faktisk, at hele sagsbehandlingstiden bliver meget dårlig.
Som det er fremgået også af dagspressen og medierne, havde jeg selv på et tidspunkt nogle forslag til, hvordan jeg synes man med fuld respekt for retssikkerheden faktisk kunne ændre nogle elementer i hele sagsbehandlingen, men som det ene regeringsparti, Det Radikale Venstre, så sagde nej til.
Det har partiet jo selv gjort klart i offentligheden.
Det var noget af det, som jeg mente der skulle til, hvis man skulle nedbringe sagsbehandlingstiden yderligere, så man kan ikke klare det ad den vej. Men jeg håber på, at vi her har fundet et instrument, der gør, at vi kommer det uvæsen, som det er, at asylsystemet bliver misbrugt til at begå kriminalitet, til livs, at vi sikrer, at de, der søger asyl, medvirker til deres sag, at de ikke bliver væk fra asylsamtaler, og at vi på den måde er med til at sikre et robust grundlag under det system, vi har for de mennesker, som vitterlig har behov for beskyttelse.