Frank Jensen (S), 2000-04-12:
Antallet af spørgsmål viser, at spørgetiden måske ikke er det mest egnede sted at have forhandlingen om de her væsentlige spørgsmål.
Jeg er også glad for, at en af spørgerne har kaldt mig i samråd om det her spørgsmål, hvilket er berammet til den 27. april, hvor vi under, om jeg så må sige, mere ordentlige rammer har lejlighed til at drøfte de her spørgsmål, for spørgetidens tidstabel tillader mig ikke at kunne svare fyldestgørende på de meget relevante spørgsmål, som flere spørgere har taget op.
Til fru Birthe Rønn Hornbech kan jeg svare et fuldstændig klart ja.
Det drejer sig altså om dér, hvor gerningsmanden, den mistænkte, er kendt, og hvor der evt. er en mistanke, men måske også er rejst en sigtelse.
Og dér, hvor man også i Rigsadvokatens skrivelse tilkendegiver, at der ikke skal være en overvågning via en monitorskærm af afhøringer, er netop i de tilfælde, som fru Birthe Rønn Hornbech her trak frem.
Så til hr. Skaarup
Det er jo folk, der har taget specielle kurser i, hvordan man kan sikre, at det her bliver gjort med så meget hensyn over for offeret som overhovedet muligt, og det er jo også det, der er hele bevæggrunden for den institution, der her er oprettet.
Det er altså indenretlige forhør, afhøringer, videoafhøringer, sådan at offeret undgår at skulle give sin forklaring i en evt. retssal efterfølgende.
Vi kan jo se, at det, som Højesteret lægger til grund for sine kendelser, er, at det foranstaltes, at den mistænkte/sigtede er til stede og sidder i det her monitorrum.
Så undgår man på den baggrund, at den sigtede/tiltale i det her tilfælde, hvor der også er et anklageskrift, kræver, at der foregår genafhøringer, fordi der er påstand, der står mod påstand, og så er man jo nødt til at have barnet ind igen.
Det undgår man ved, at den sigtede, den mistænkte, har lejlighed til at overvære det her og via sin advokat kan sige: Jamen når der kommer en forklaring, som han eller hun ikke mener har noget på sig, så kan man allerede tage det ind under den indenretlige afhøring, som finder sted.
Jeg mener, at her bør vi alle sammen se for os, at der også i den her institution er nogle hensyn, der også er indbygget af hensyn til offeret.
Jeg skal sige til hr. Skaarup, at de monitorrum allerede findes.
Der er indrettet helt specielle faciliteter til at gennemføre de her videoafhøringer, og monitorrum findes allerede, og der sidder allerede folk i de monitorrum i dag. Der sidder bl.a. anklageren, der kan sidde en bistandsadvokat for offeret, og der kan være andre til stede.
Det, som nu er nyt, og det er på baggrund af Højesterets kendelse, er, at man også skal vurdere konkret, om den mistænkte gerningsmand skal være til stede, og i det omfang der er en kendt gerningsmand mistænkt, så skal man ud fra en konkret vurdering give mulighed for, at han kan være til stede, sådan at også krænkeren her, den påståede krænker, og hans advokat har mulighed for at overvære afhøringen og på den måde undgå, at barnet igen skal afhøres.
Så for det spørgsmåls vedkommende er det altså et klart svar: De monitorrum er allerede etableret på en række politistationer.
Til det andet spørgsmål, om antallet af politifunktionærer og tjenestemænd, der skal deltage i forbindelse med de her afhøringer, kan jeg sige: Jeg er sikker på, at det tilrettelægger man lokalt, netop ud fra, at her er der et hensyn til offeret, og at man i videst muligt omfang skal sikre, at offer og mistænkte gerningsmand ikke står ansigt til ansigt.
Vi følger det tæt.
Jeg kommer i samråd den 27. april.
Jeg vil meget gerne være i dialog med Folketinget om det her.
Det er i sidste instans alene Folketinget, der kan rette det her, for det er kendelser, der er afsagt af Højesteret.
Hermed sluttede spørgsmålet.