Per Stig Møller (KF), 2003-03-26:
Vi har tidligere netop afsluttet drøftelserne omkring betydningen af fortsat vækst i verdenshandelen med varer og tjenesteydelser.
Der er brug for det ekstra skub, som en succesfuld WTO-runde kan give verdenshandelen, og tjenesteydelser har et stort potentiale.
De økonomiske gevinster af en liberalisering af handel med tjenesteydelser vurderes af Verdensbanken til at være af samme størrelsesorden som liberalisering af varehandelen.
Det skal ses i lyset af, at den internationale handel med tjenesteydelser inden for de seneste 10-15 år er vokset kraftigt og i dag udgør omkring 25 pct. af den samlede globale eksport.
Tilmed er væksten i handelen med tjenesteydelser i samme periode vokset hurtigere end varehandelen.
Ser vi på betydningen af tjenesteydelser for dansk økonomi, så udgør de nu cirka en tredjedel af den samlede danske eksport af varer
og tjenesteydelser
En betydelig del heraf stammer ikke overraskende fra søfart, hvor Danmark har en særlig stærk position på verdensmarkedet.
Andelen af tjenesteydelser som del af den samlede danske eksport af varer og tjenesteydelser forventes at stige yderligere i de kommende år.
Der er med andre ord ingen tvivl om, at tjenesteydelser udgør et af fremtidens store markeder.
Før jeg siger noget om den danske forhandlingsposition under de igangværende GATS-forhandlinger, tror jeg, det vil være nyttigt med et par ord om selve aftalen, WTO's General Agreement on Trade in Services, der til daglig kaldes GATS-aftalen.
Med tjenesteydelser er der i stedet tale om f.eks. international advokatbistand, forsikringsvirksomhed, it-ydelser og skibsfart.
GATS-aftalen dækker en bred vifte af sektorer og måder at levere tjenesteydelser på, men på trods af dette er niveauet for liberaliseringer på området faktisk relativt beskedent.
Det skyldes, at aftalen adskiller sig fra WTO's øvrige aftaler ved, at et medlem kun er forpligtet til at yde andre lande adgang til dets marked i præcis det omfang og inden for præcis de sektorer, som det selv fastlægger i aftalen, så hr. Keld Albrechtsens bekymringer i slutningen af hans oplæg har altså intet på sig.
Danmark afgør selv, om disse områder skal udbydes. I WTO-sprog taler man om en bottom up-tilgang.
Det vil sige, at landenes forpligtelser bygges gradvis op nedefra.
Resultatet af denne, nogle ville måske sige uambitiøse tilgang, er f.eks., at intet medlem har forpligtet sig inden for alle sektorer, og intet medlem har påtaget sig forpligtelser fuldt ud inden for nogen sektor.
Det er udgangspunktet.
Det har siden Uruguayrundens afslutning i 1994 været praktisk muligt at nå til enighed om det.
GATS-aftalen indeholdt i erkendelse heraf en klausul om, at nye forhandlinger skulle indledes i januar 2000.
Tjenesteydelser var derfor en del af den såkaldt indbyggede dagsorden for ministerkonferencen i Marrakesh april 1994.
Når medlemmerne har fremlagt både krav og tilbud, indledes de egentlige forhandlinger.
Som det er tilfældet med de øvrige emner i Doharunden
vil tjenesteydelsesforhandlinger blive afsluttet som en del af single undertaking, altså en afslutning af runden i én samlet pakke, hvor intet er aftalt,
før alt er aftalt
Det, vi drøfter i EU for tiden, er med andre ord indholdet af EU's åbningstilbud.
Jeg mener, det er vigtigt at fastholde dette tidsperspektiv.
Et andet forhold ved GATS-forhandlingerne er, at for Danmark og andre WTO-medlemmer gælder, at den eksisterende markedsadgang på mange områder er bedre, end hvad EU og Danmark har skrevet i aftalen.
GATS-forhandlingerne handler derfor primært om, hvor stor en del af den eksisterende markedsadgang som EU og Danmark vil forpligte sig internationalt til at holde åben.
Det drejer sig ikke om ændringer af gældende danske love og regler.
Hvad angår konkrete krav og tilbud, har EU til dato modtaget krav fra 25 WTO-medlemmer.
Samlet set er der stillet krav til EU om yderligere liberalisering i næsten alle servicesektorer.
Vi har modtaget lige så omfattende krav fra nogle udviklingslande som fra store industrilande.
Der er imidlertid ingen automatisk sammenhæng mellem
krav og tilbud
I princippet kan der fremsættes krav om, at et medlem skal forpligte sig fuldt ud inden for alle sektorer.
Ikke alle krav er baseret på en lige grundig analyse af de faktiske økonomiske interesser.
Der er heller ikke tale om harmonisering landene imellem.
I sidste ende bliver det et spørgsmål om, at de forskellige landes forskellige forpligtelser udgør et balanceret forhandlingsresultat.
EU og ikke mindst Danmark har store offensive interesser
inden for handel med tjenesteydelser.
Vi støtter derfor Kommissionens ønske om at fremlægge et godt og substantielt åbningstilbud, der forsøger at komme ulandene i møde.
, hvis GATS-forhandlingerne skal bidrage til, at Doharunden som helhed bevarer fremdriften.
Udkastet er med andre ord et konkret forsøg fra EU's side på at leve op til Doharundens betegnelse som en udviklingsrunde, men der er ikke tale om et målsomt spil.
Samtidig med at udviklingslandene får opfyldt deres ambitioner om at blive integreret i den globale handel med tjenesteydelser og dermed får styrket deres muligheder for at imødekomme behovet for økonomisk udvikling, vil en yderligere liberalisering af verdenshandelen også være til fordel for danske virksomheder og danske forbrugere.
Som jeg tidligere har været inde på i dag, er den danske økonomi meget åben, og vi lever i høj grad af at sælge danske varer og tjenesteydelser.
Kommissionen og medlemslandene har de seneste måneder drøftet udformningen og indholdet af EU's åbningstilbud på baggrund af udkast fra Kommissionen.
De endelige åbningstilbud forventes fastlagt den 28. marts efter et afsluttende internt EU-møde.
Jeg vil gerne understrege, at Kommissionen ikke anmoder Europa om et nyt forhandlingsmandat.
Kommissionen fører forhandlingerne i overensstemmelse med de direktiver, som Rådet tidligere har givet, og som er grundlaget for Doharunden.
Som led i disse forhandlinger rådfører Kommissionen sig med et udvalg, hvor medlemslandene er repræsenteret.
Retten til statslig regulering er en fundamental præmis i GATS-aftalen, og fra dansk side støtter vi på linje med alle andre medlemslande, at EU ikke tilbyder markedsåbning på disse områder.
Det er f.eks., når en indisk it-programmør kommer til Danmark i et par måneder for at løse en serviceopgave, som hans eller hendes firma har vundet en kontrakt på at udføre.
Der er lagt op til, at en sådan tekniker kan opholde sig i Danmark i 6 måneder i løbet af en kontraktperiode på 1 år.
Fra dansk side lægges der vægt på, at EU imødekommer udviklingslandene i runden som helhed, herunder også på tjenesteydelsesområdet, hvor udviklingslandene især har fremsat krav inden for midlertidig personbevægelse.
Ingen af de konkrete elementer i udkastet vedrørende midlertidig personbevægelse går ud over, hvad der allerede er muligt ifølge eksisterende danske love og praksis.
Et tredje hovedelement er, at Kommissionens udkast lægger op til at fjerne visse undtagelser, som medlemslandene tog ved indgåelsen af GATS-aftalen i 1994.
Der er tale om undtagelser fra mere generelle forpligtelser, som Fællesskabet var enig om at tage.
Kommissionens udkast berører forholdsvis få danske undtagelser.
Vi har ganske enkelt færre undtagelser end især visse sydeuropæiske lande.
Kommissionens forslag til at fjerne visse danske undtagelser
har som udkastet i øvrigt været genstand for en interministeriel høring.
Udkastet er blevet sammenholdt med gældende danske love og regler med henblik på at bekræfte, at en accept af udkastet ikke ville medføre lovændringer.
Et eksempel på en begrænsning er et dansk krav om, at en person, der kommer fra et land uden for EU, og som ønsker at arbejde som autoriseret tolk i Danmark, skal være bosiddende i landet. Vi har meddelt Kommissionen, at sådan er den danske lovgivning fortsat.
Det vil dermed fremgå af EU's åbningstilbud, at en person fra et land uden for EU, der ønsker at arbejde som autoriseret tolk i Danmark, fortsat skal være bosiddende i landet.
Et andet eksempel er et dansk krav om, at man for at arbejde som ejendomsmægler i Danmark skal være dansk statsborger.
Da dette ikke længere er et krav i dansk lovgivning, vil det fremgå af åbningstilbuddet, at dette krav kan bortfalde.
Kun på et enkelt punkt medfører Kommissionens udkast en lovændring, som vi fra dansk side er villige til at efterkomme.
Det drejer sig om et dansk krav, vi skrev ind i aftalen i 1994, om, at man for at arbejde som autoriseret tolk i Danmark skal have dansk indfødsret.
Loven er allerede ændret på dette punkt for en række beslægtede erhverv.
Der ses i praksis også bort fra kravet for tolke, og loven påtænkes ændret ved først givne lejlighed.
Danmark har derfor meddelt Kommissionen, at det kan accepteres at fjerne kravet om, at man for at arbejde som autoriseret tolk i Danmark skal have dansk indfødsret.
Hvis vi ser bort fra de områder, hvor Kommissionen beder medlemslandene fjerne gamle begrænsninger, er der også områder, hvor vi fra dansk side gerne havde set et mere ambitiøst oplæg fra Kommissionen.
På søfartsområdet er der således kun tale om at forpligte det allerede eksisterende liberaliseringsniveau.
Det er naturligvis et skridt i den rigtige retning, men fra dansk side finder vi det beklageligt, at EU ikke er villig til at gå længere, eftersom EU og ikke mindst Danmark har betydelige offensive interesser på søfartsområdet.
I den sidste ende er det, som jeg forklarede, først ved afslutningen af Doharunden, at vi påtager os nogle forpligtelser, dvs. tidligst ved udgangen af 2004.
Forhandling