Søren Søndergaard (EL), 2003-12-17:
Og det er vi jo altid klar til - en saglig debat.
Citat: »Målet med beskæftigelsespolitikken er at finde den hurtigste og mest direkte vej til et job for de ledige.
Det mål har alle Folketingets partier med undtagelse af SF og Enhedslisten tilsluttet sig.«
Forkert, minister.
Det er altså forkert.
Enhedslisten går hundrede procent ind for målet om at finde den hurtigste og mest direkte vej til et job for de ledige.
vi godt sætte spørgsmålstegn ved, om folketingsflertallets såkaldte beskæftigelsespolitik har det mål, i hvert fald hvis man forstår ordet job som et arbejde, hvor man får løn, har ferie, har genoptjeningsret til dagpenge osv. Lad os tage et konkret eksempel: en artikel i Fredericia Dagblad den 11. december, som omtaler Fredericia Kommunes seneste beskæftigelsespolitik.
I løbet af foråret etablerer kommunen en helt ny virksomhed, virksomheden Fredericia.
Den nye virksomhed får råderum over 5.000 m2, og der bliver plads til mellem 100 og 150 arbejdsløse i produktionsafdelingen.
Virksomheden Fredericias nye drifts- og produktionschef bliver Poul Dauer, som siger: Vi vil typisk kunne tilbyde vores medarbejdere forskellige montageopgaver.
Men vi har f.eks. også mulighed for at tilbyde ansættelse i en systue, i en håndværks- og serviceafdeling samt i vores kantine.
Det lyder jo næsten for godt til at være sandt.
Her har vi altså en kommune, der virkelig vil gøre noget ved arbejdsløsheden.
Den vil simpelt hen ansætte 100-150 arbejdsløse i forskellige job.
Der er altså bare en finte ved solstrålehistorien, og det er, at der ikke er tale om ordinære job.
Der er tale om arbejde, der skal udføres af kontanthjælpsmodtagere, uden at de får andet end kontanthjælpen for det.
Og her har vi en af forklaringerne
på, at der mangler ordinære job i Danmark.
De er besat med en noget billigere arbejdskraft, nemlig med aktiverede på kontanthjælp eller på dagpenge.
Aktiveringen i sig selv er jo heller ikke noget helt billig forretning.
af kontanthjælpsmodtagere, hvoraf kommunerne betalte halvdelen.
Lidt over 80.000 fuldtidspersoner var omfattet af aktivering, og selv om niveauet er faldet i 2003, så er der tale om en omfattende industri.
I Enhedslisten er vi tilhængere af, at stat og kommune giver tilbud til arbejdsløse om uddannelse og tilbud om hjælp til at komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Men alt for mange kroner bliver brugt på det, vi betegner som håbløs aktivering, hvor arbejdsløse igen og igen tvinges ind på kend dig selv-kurser og lignende, og igennem virksomhedspraktik i de kommunale produktionshuse ser vi misbrug af aktiverede som billig arbejdskraft. Løsningen på det her er todelt.
For det første kan de håbløse kurser enkelt undgås ved at tage ordet tilbud alvorligt.
I dag er det jo sådanne sicilianske tilbud, hvor der ikke rigtig er nogen mulighed for at sige nej.
Men hvis de arbejdsløse får ret til at vælge at sige ja eller nej, så er det den bedste garanti for, at de relevante tilbud bliver valgt til, og at de håbløse tilbud bliver valgt fra. For det andet er det muligt at erstatte aktiveringsjob med rigtige job, ikke mindst inden for den offentlige service, uden at det koster særlig meget.
morgen
Det vil forbedre arbejdsforholdene for de allerede ansatte, og det vil også betyde en bedre service for de ældre, de unge, børnefamilierne og de syge, som lider under, at der er for mange opgaver til de kommunale og statsligt ansatte, som er. Derfor er vores konklusion, at mulighederne for at ændre aktiveringssystemet er til stede, men det kræver, at der også er en vilje.