runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Jeg ved godt, at for Socialdemokraterne handler det altid om flere penge.
En socialdemokrat kan ikke få andre ideer end flere penge, flere penge, hele tiden flere penge.
Så det ved vi godt.
Men regeringen har faktisk til hensigt at føre en politik, hvor man prøver at modernisere den offentlige forvaltning, og der er det en misforståelse at tro, at det altid bare er flere penge, der hjælper.
Desværre har de så været tilrettelagt på en sådan måde, at der er nogle, der ikke har fået de kontrolbesøg, de burde have haft.
Men det kunne man godt have gjort inden for rammen af det antal kontrolbesøg, der er gennemført.
Så det er altså et spørgsmål om måden at tilrettelægge det på.
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-17:
Men når tingene ikke fungerer, må chefen jo gribe ind, så må man sørge for at få det til at fungere.
Det er derfor, det er interessant, når statsministeren ikke vil lytte til et flertal i Folketinget.
Så kommer man og siger: Jamen der er jo taget initiativer, det er fastlagt, at der skal bruges 8 mio. kr. mere på fødevarekontrollen.
Kan vi så ikke få at vide, om det står i et rimeligt forhold til den besparelse, der har været, for statsministeren siger, at det bare er administrative besparelser, der ikke er gået ud over kontrolbesøgene.
Alt, hvad vi ved, er, at der både er skåret på forskning og på det administrative, som også skal følge op på kontrolbesøg af de dyrlæger, der har været ude at kontrollere, lave rapporter færdige, foretage politianmeldelser osv.
Derfor kan man ikke følge med derude.
Men er de 8 mio. kr. nok til at rette op på skandalerne?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Jamen det er slet ikke det, sagen drejer sig om.
De omstruktureringer har faktisk først og fremmest tilsigtet at opnå nogle administrative besparelser, og som tallene viser, er det faktisk lykkedes at gennemføre et større antal kontrolbesøg i 2005 end det, der var forudsat i resultatkontrakten.
Så det viser, at omstruktureringerne ikke er noget, der er gået ud over fødevarekontrollen.
Men det handler om, at fødevarekontrollen måske på visse punkter burde tilrettelægges på en anden måde.
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-17:
Alligevel sidder man et flertal overhørig, der synes, at det måske kunne være fornuftigt at samle det.
Han siger: Nej, det er bedre at bruge nogle flere penge, for vi har erkendt, at vi har sparet for meget både i antal stillinger og i økonomi, så vi tilfører nogle flere penge for at rette skuden op.
Synes statsministeren, at 8 mio. kr. i forhold til en besparelse på ca. 112 mio. kr. er tilstrækkeligt for at rette op på de fødevareskandaler, der har været i den tid, hvor familie- og forbrugerministeren har haft ansvaret?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
De problemer kunne lige så godt være opstået, hvis det havde ligget et andet sted.
Det har ikke noget at gøre med, hvor det ligger; det har noget at gøre med måden at tilrettelægge kontrollen på.
Per Clausen (EL), 2006-05-17:
Jeg anerkender sådan set, at når man politisk har behov for at oprette et ministerium og mener, at tingene godt kan bringes til at fungere i fremtiden, så gør man det.
Men når vi nu har set, hvordan fødevarekontrollen fungerer i Danmark; når stort set alle, som er aktive på det her område og har forstand på det, siger, at det i sig selv er et problem, at der er sket den her adskillelse af to ministerier, og når det så oven i købet er sådan, at et flertal i Folketinget synes, det ikke er en god idé, synes statsministeren så ikke, at det var værd at give det mere end én overvejelse, om der faktisk kunne være noget fornuftigt i det, som eksperter på området og et flertal i Folketinget synes?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Jeg er nødt til at sige, at jeg har svaret, og jeg kan i det hele henvise til, hvad jeg allerede har svaret.
Ole Stavad (S), 2006-05-17:
Og så er mit spørgsmål: Hvad var svaret?
Altså, der er i hvert fald ikke her i Folketingssalen i dag afgivet et svar, der indikerer noget, der ligner et svar på det spørgsmål
: Mener statsministeren, at det er acceptabelt, at der udsendes invitationer eller på anden måde henvendelser til offentligheden og offentlige personer på statsministerens brevpapir, når det er rene Venstrearrangementer?
Har statsministeren allerede været statsminister i så lang tid, at han ikke længere kan kende forskel på, hvad der er statens, og hvad der er Venstres?
Og kan statsministeren ikke længere kende forskel på at være statsminister og formand for Venstre?
Er det allerede flydt ud i et?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Det er rigtigt, at der er en ekstrabevilling på 8 mio. kr. oven i de penge, der var givet i forvejen.
Men de er jo ikke de eneste, der er givet, og jeg vil gerne sætte sagen i sammenhæng med finansloven.
Det er jo sådan, at på finansloven for 2006 fik Fødevarestyrelsen tilført 25 mio. kr. stigende til 28 mio. kr. årligt frem til 2009.
Tilførslen blev givet under forudsætning af, at der samtidig blev gennemført en ny struktur, som gav en årlig effektiviseringsgevinst på ca. 30 mio. kr., og den effektivisering er forudsat udmøntet alene ved besparelser på ledelse, på administration og på laboratorieområdet, men altså ikke ved besparelser på den egentlige kontrolindsats.
Derudover indeholder aftalen med Dansk Folkeparti en plan for såkaldt nultolerance på fødevareområdet, altså hurtig og kontant indsats over for virksomheder, der prøver at svindle og bedrage, og den indeholder også en undersøgelse af hele fødevarekontrollen.
Per Stig Møller (KF), 2006-05-17:
Det er faktisk meget enkelt.
I artikel 42 i Nicetraktaten er der mulighederne for at overføre dette område fra søjle 3 til søjle 1. Det vil sige, der ikke er tale om, at man omgår nejet i Holland og Frankrig, fordi det altså allerede i Nicetraktaten er forudset, at man kunne anvende den metode.
Det kræver så enstemmighed og ratifikation og alt muligt, og da er det bare, jeg siger, at hvis de andre ønsker det, føler vi ikke, at vi skal bruge det veto, som vi formelt set har, for det har hr. Morten Messerschmidt jo ret i, men det ville være imod ånden i forbeholdet.
Der vil jeg også sige, at hvis vi er i den situation, at vi får brug for at få videreført protokollen og få den over i en eventuel ny forfatning, vil det nok ikke blive let, hvis vi har lavet de kneb, som hr. Morten Messerschmidt er i gang med, på vejen.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-17:
Vil udenrigsministeren bekræfte, at den nu gældende traktat er Nicetraktaten og ikke Amsterdamtraktaten, og at det nu gældende forbehold er formuleret i protokol 5?
Per Stig Møller (KF), 2006-05-17:
Det er jo alt sammen meget rigtigt, men samtidig er det også forkert, for vi har jo protokol 5 til Amsterdamtraktaten, og der er vi sikret, at Danmark ikke er omfattet af retsakter vedtaget i søjle 1 og ikke er omfattet af retsvirkninger, eventuelle søjlespring eller passereller, som hr. Morten Messerschmidt siger at vi er.
Men det må være klart, at når den protokol er med i Amsterdamtraktaten, så er det jo på basis af ånden fra Edinburgherklæringen, hvor vi siger, at vi ikke vil forhindre de andre i at gå videre – ellers havde vi garanteret ikke fået protokol nr. 5 i forbindelse med Amsterdamtraktaten.
Derfor ville det være at snyde de andre, vil jeg sige, hvis vi pludselig bruger denne advokatmetode, som hr. Morten Messerschmidt er i gang med at bruge, hvor han siger: Nå, jamen I glemte jo, da I lavede Amsterdamtraktaten, lige at gentage det, der stod i Edinburgherklæringen.
Det ligger jo i sagens natur, at Edinburgherklæringen er forudsætningen for, at vi får protokollen.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-17:
Jeg vil gerne starte med at kvittere for, at udenrigsministeren forsøger at udtrykke sig på en måde, så jeg forstår det, det synes jeg er utrolig positivt.
Jeg vil forsøge selv at leve op til det samme over for udenrigsministeren, for det er jo en ganske kompleks affære.
Vi står altså med to forskellige traktater, nemlig EU-traktatens søjle 3 og EF-traktatens søjle 1. Og det, der er tale om, er, at man vil overføre kompetence fra EU-traktaten, hvor man jo skal være enige for at lave lovgivning, til EF-traktaten, hvor man kan gøre det med flertalsafgørelser.
Det, som udenrigsministeren bare overser, er, at protokollen, som rigtigt nok indeholder Danmarks forbehold, jo er knyttet til EF-traktaten og derfor ikke afskærer Danmark fra at nedlægge veto over for EU-traktaten.
Sagen er altså, at den paragraf, ifølge hvilken man kan overføre kompetencen til flertalsafgørelser, altså det, man normalt kalder passerellen, er i EU-traktaten, og derfor har den danske udenrigsminister alle muligheder for at bruge den vetoret.
For den forpligtelse til ikke at blokere, at andre lande kan gå videre, gælder kun for EF-traktaten, hvortil protokollen og Danmarks forbehold er knyttet.
Per Stig Møller (KF), 2006-05-17:
Nu kan vi faktisk ikke stemmes ned på det retspolitiske område, fordi vi har et forbehold.
Lad os så sige, at det overflyttes, at det franske forslag nyder fremme – det ved vi jo ikke om det gør.
Det er jo meget vigtigt, at vi kan deltage i det, og derfor er det altså også vigtigt, at vi på en eller anden måde kan få en ordning, ifald det måtte blive overført til søjle 1.
Det lykkedes os jo i forbindelse med forfatningstraktaten at få en protokol, hvoraf det fremgik, at vi selv kunne vælge.
Jeg kan godt se, at jeg får udtrykt mig knudret, jeg kan se, at hr. Morten Messerschmidt ikke rigtig kan følge med, det er nok min fejl.
Skulle det vise sig, at det franske forslag nyder fremme, så er det vigtigt for Danmark på en eller anden måde at finde en løsning.
For jeg går ud fra, at hr. Morten Messerschmidt er enig i, at terror skal kunne bekæmpes, grænseoverskridende kriminalitet skal kunne bekæmpes osv. Og det må vi så finde en løsning på.
Lad os så sige, at franskmændene får det overført, og at vi ikke kan få en løsning, skal vi så stemme imod?
Det er så det næste spørgsmål, hr. Messerschmidt vil stille.
Der er vi bare i den situation, at da vi fik vores forbehold, så kom vi jo med en Edinburgherklæring, hvor vi meddelte, at vi ikke ville modsætte os, at de andre uddybede deres samarbejde på retsområdet.
Så vi er faktisk afskåret fra at forhindre de andre i at gå videre.
Skulle de andre finde på at gå videre, så kan vi enten hæve vores forbehold ved en folkeafstemning, eller vi kan prøve at få den protokol, der står i forfatningstraktaten, overført, så skaden bliver mindre.
Men det er faktisk en ganske udmærket idé, at Europa vil intensivere sin indsats mod terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-17:
Efter forfatningens fald har der jo alligevel været en intens kamp for at få implementeret mange dele af den.
Vi har både set det fra EF-Domstolens side, og vi har set det fra Ministerrådets og Parlamentets side.
Et af de sidste forslag har så været det, der er kommet fra Frankrig om at anvende passerellebestemmelsen i EU-traktaten for at flytte hele retsområdet over i det, der hedder søjle 1, så man kan få flertalsafgørelser, og så man kan stemme genstridige lande ned.
Vi vil ikke acceptere at skulle kunne stemmes ned på retspolitiske områder, vi vil ikke acceptere, at det her samarbejde skal flyttes, og vi vil slet ikke acceptere, at man skal begynde at fifle og ændre i traktaterne, så længe vi har en tænkepause.
Derfor efterlyser jeg en klar udmelding og en klar afstandtagen til det franske forslag fra den danske udenrigsministers side.
»Vil udenrigsministeren forsikre, at han vil nedlægge veto imod de franske planer om at anvende passerellebestemmelserne til at skabe flere flertalsafgørelser, sådan som tankerne er blevet formuleret på 2-dages-seminaret i Bruxelles i slutningen af april, hvor Kommissionen gav sin tilslutning til de franske ideer, der efter planen skal gennemføres, uden at der ændres i traktaten, og uden at der holdes folkeafstemninger?«
Per Stig Møller (KF), 2006-05-17:
Jo, men vi er jo slet ikke uenige om det, og det er også regeringens holdning, at det ikke er smart.
Jeg kan give forhistorien.
Der stod jo nogle af de store slag ved krigens afslutning, så forhistorien er jo smuk og rigtig.
Der er bare sket det, at der er gået nogle år siden da.
Jeg synes heller ikke, og regeringen synes heller ikke, at det er godt, at man har det her rejsende cirkus.
Det er ikke godt for parlamentarikerne, det er heller ikke godt for Parlamentets omdømme, fordi det jo ganske uskyldigt påfører skatteborgerne i Europa nogle omkostninger, som er overflødige.
Derfor ser jeg meget gerne, at det bliver løst i forbindelse med en traktatændring, hvor man får placeret de forskellige institutioner på en tilfredsstillende måde, så Frankrig også går ind for det, for hvis Frankrig ikke går ind for det, kan det jo ikke lade sig gøre, idet det kræver enstemmighed.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-17:
Netop på grund af den vanskelighed kunne man måske med al respekt forvente lidt mere mandshjerte fra udenrigsministerens side.
En ting er, at udenrigsministeren siger, at det vil være højst upassende, at udenrigsministeren beskæftiger sig med, hvordan det ser ud i Europa-Parlamentet.
En anden ting er, at udenrigsministeren jo netop bekræfter, at det her er et traktatanliggende, og udenrigsministeren vil vel ikke sige, at det vil være upassende for udenrigsministeren at involvere sig i traktatanliggender.
Så jeg synes, det faktisk ville være utrolig passende, om udenrigsministeren på den danske regerings vegne ville have en holdning til, at det her skal ændres.
Vi vil ikke acceptere den her enorme økonomiske byrde.
Vi vil ikke acceptere de svindelaffærer, der har været i gang i forbindelse med mellemhandlerlejeaftalen og alle de andre fuldstændig håbløse tilfælde, vi ser, i forbindelse med at man skal ligge og flytte mellem Bruxelles og Strasbourg.
Og der efterlyser jeg bare en vis velvilje fra udenrigsministeren til at finde en model, hvormed man altså kan få det her vanvid stoppet.
Per Stig Møller (KF), 2006-05-17:
Det ville være højst upassende, hvis en dansk udenrigsminister begyndte at lægge mødeplanen for møderne i Europa-Parlamentet i Strasbourg og Bruxelles.
Jeg tror, der ville komme et oprør fra europaparlamentarikerne, hvis jeg her meddelte, hvordan man skulle holde møderne i Strasbourg og Bruxelles.
Det ville nok være højst upassende.
Men jeg kan sige, at jeg synes, det er utrolig godt, hvis ledelsen, Parlamentets Præsidium, selv finder ud af at gøre det mere hensigtsmæssigt.
For vi er jo slet ikke uenige om, at det er uhensigtsmæssigt.
Jeg ved også, at Europa-Parlamentet har prøvet at markere og præcisere, at de selv afgør, hvornår de mødes.
For et parlament kan normalt selv afgøre, hvornår det mødes.
Det var det, Parlamentet fik ud af det, da det prøvede at protestere midt i 1990’erne, nemlig at Domstolen fastslog, at Frankrig havde et krav på de 12 møder.
Jeg håber, at man kan finde en fornuftig løsning, og jeg synes også, når man skal drøfte traktat og institutioners placering, at det er et emne, som igen kan tages op.
Vi prøvede jo også under forfatningstraktaten at røre ved det igen, men som hr. Morten Messerschmidt selv siger, så er det jo nok ret svært at få det igennem, uden at det sker i en større sammenhæng, da det kræver enstemmighed.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-17:
Jeg er meget enig med udenrigsministeren i, at det er dybt klodset, at man har den her indretning.
Men det er jo mere end klodset, det er også hundedyrt.
Jeg tror ikke, der er nogen, der har nogle berettigede forventninger til, at Frankrig siger o.k., så lader vi Strasbourg gå og flytter det hele til Bruxelles.
Derfor vil jeg godt høre noget mere om, hvilke muligheder vi har for simpelt hen at udtømme den session, der ligger i Strasbourg.
Hvis man f.eks. flyttede alle afstemningerne til Bruxelles, kunne man forvente, at det ville blive mindre attraktivt at deltage i Strasbourgsamlingen og derfor også ville blive billigere.
Så jeg vil gerne høre, hvilke overvejelser udenrigsministeren gør sig i forhold til at overflødiggøre Strasbourgsamlingen, simpelt hen tømme den for reelt politisk indhold.
Og når det meget klart fremgår af artikel 42 i EU-traktaten, at vi har vetoretten, så vil det være meget besynderligt, om andre lande pludselig skulle bliver overrasket over, at vi så også vælger at anvende den.
Det kunne jo faktisk godt være, at den danske regering havde den opfattelse, at det var til skade for samarbejdet, at man pludselig ville flytte det hele over til et overstatsligt samarbejde, hvor det er flertalsafgørelser og ikke enstemmighed, der råder.
Det kunne jo faktisk godt være, at vi ønskede den model, som vi har i dag – om end den slet ikke er perfekt, det vil jeg på enhver måde medgive – det kunne jo godt være, at vi rent faktisk ikke ønskede den model, som Frankrig siger ja til.
Og der vil jeg da sige, hvis jeg skal være lidt behjælpelig over for udenrigsministeren, at udenrigsministeren jo kunne henvise til, at vi befinder os i en tænkepause, og at det ville være ualmindelig upassende at lave sådan nogle ændringer, når både Frankrigs og Hollands vælgere har sagt, at det ikke er det, de ønsker.
Per Stig Møller (KF), 2006-05-17:
Hvad angår overprisen, er det ikke udenrigsministerens sag at afgøre lejemålet og lejemålets pris mellem Strasbourg by og Europa-Parlamentet.
Det kan aldrig blive min sag.
Jeg kan slet ikke komme til at blande mig i det.
Det må være Europa-Parlamentet selv, der sørger for at have nogle ordentlige kontrakter, og selvfølgelig skal Europas borgere ikke snydes, ved at man betaler forkert pris.
Det siger sig selv.
Derfor er jeg også glad for, at der er en undersøgelse i gang, og jeg er glad for, at hr. Mogens Camre sidder med.
Så er jeg sikker på, at der bliver gå ind til benet.
Det andet drejer sig om det her meget klodsede arrangement, som i sin tid skyldtes, at man brugte EU til et forsoningsarrangement mellem Tyskland og Frankrig.
Det er jo derfor, det ligger i Strasbourg.
Det er, fordi man simpelt hen der ville bruge Strasbourg som symbolet på forsoningen i Europa.
Men det har så med Strasbourg, Luxembourg og Bruxelles som institutionssteder, hvor man flytter rundt, vist sig at være temmelig klodset og meget dyrt.
Der er bare det ved det, at det er traktatfæstet.
Og Domstolen har for nogle år siden bekræftet traktatfæstelsen, altså Frankrig har ret til at opretholde Strasbourg, og der skal være 12 møder inklusive afstemninger.
Så de skal være der ifølge traktaten.
Jeg ville synes, det var overordentlig godt, hvis Parlamentet kunne finde en fornuftig arbejdsmetode med udvalgsmøder og plenum for disse tre forskellige steder, og i forbindelse med en ny traktat kan man jo igen forhandle med Frankrig om det.
Men det er altså traktatfæstet, og vi synes heller ikke, det er praktisk.
Angående lejemålet mener jeg, at Europa-Parlamentet har nedsat en arbejdsgruppe, der skal prøve at se på, hvorledes det forholder sig med det lejemål.
For det er jo klart, at Europa-Parlamentet ikke skal snydes.
Så vidt jeg erindrer, er det også hr. Morten Messerschmidts partifælle hr. Mogens Camre, der sidder i det arbejdsudvalg, så jeg synes, hr. Morten Messerschmidt skulle spørge ham, hvordan det går med den sag.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-17:
Nu hørte vi økonomi- og erhvervsministeren tale om kreative huller i boligsektoren.
Jeg vil gerne høre, hvad regeringens holdning er til, at det nu er kommet frem, at Parlamentet lejer sin bygning i Strasbourg igennem en mellemhandler og på den måde kanaliserer en masse penge over til Strasbourg by, og hvad man eventuelt gør sig af overvejelser med hensyn til at ændre på hele den her fuldstændig vanvittige model, hvor man har to parlamenter.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Jeg kan ikke lade være med at tænke på, hvis nu Socialdemokratiet havde brugt den her lejlighed til at stille en række relevante politiske spørgsmål, som virkelig handlede om det, der er folks hverdag.
Tænk, hvis man havde brugt tiden på det.
Det kunne vi have fået en god politisk diskussion om.
Det har jo netop ikke været en principiel debat.
Det har ikke været en debat med noget som helst indhold.
Det er bare derfor, jeg siger, at når man nu taler om respekt for Folketinget osv., mon så ikke oppositionen, mon så ikke de socialdemokratiske spørgere her skulle tænke lidt på, at hvis de vil værne om respekten for Folketinget, så skulle de koncentrere sig om politiske emner, der betyder noget for folk i deres hverdag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Rasmus Prehn (S), 2006-05-17:
Jeg vil gerne sige som ganske nyvalgt folketingsmedlem, at det har været noget af en chokerende oplevelse at være vidne til, at det, at man forsøger at rejse en meget principiel diskussion i Folketingssalen, det, at man prøver at spørge ind til noget, man finder bekymrende, og som dele af pressen også har fundet bekymrende, bliver returneret med en sådan mangel på vilje til at svare.
Det synes jeg er dybt skuffende.
Jeg synes, vi her oplever en statsminister, som ikke lever op til de samme principper, som statsministeren selv lancerede meget hårdt og tydeligt i sin grundlovstale 2001, hvor han virkelig ridsede nogle ting op om, hvilke principper der skulle være gældende, og som han selv på det tidspunkt opfattede som uhyre væsentlige.
Statsministeren må have en usædvanlig dårlig sag.
Vi har en statsminister, der har dækket over det ene svar efter det andet.
Vi har ikke fået frem, hvad det er, der ligger til grund for udvælgelsen af dem, der er blevet inviteret.
Vi har ikke fået frem, hvad statsministerens særlige presserådgiver, Ulvemans, rolle har været.
Derfor vil jeg gerne slutte af med lige at ridse op, hvad statsministeren selv sagde i 2001, da han stadig væk var partiformand.
Jeg læser op her ...
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Det var vist mere en kommentar, end det var et spørgsmål, og jeg kan helt henvise til, hvad jeg allerede har svaret.
Frank Aaen (EL), 2006-05-17:
Så vi har nok af andet at tage fat i, ingen tvivl om det.
Jeg må bare notere mig, at hvis statsministeren ikke synes, at den her sag rejser principielle, vigtige spørgsmål om brug af embedsmænd og om brug af autoriteten som statsminister, om brug af de særlige rådgivere, hvis statsministeren ikke mener, at der er nogen principielle vinkler i den her sag, der har med det at gøre, så har statsministeren et kæmpestort problem.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Også det spørgsmål har vi tidligere været inde på, og jeg kan helt henvise til, hvad jeg allerede har svaret, men også konstatere, at hr. Frank Aaen tilsyneladende savner noget at gå op i, der har med reel politik at gøre.
Frank Aaen (EL), 2006-05-17:
Nu er det jo meget forståeligt, at statsministeren ikke har meget lyst til at svare på de spørgsmål, og at sådan en sag her i det hele taget ikke skal fylde ret meget.
Det er jo en sag, der ikke kan høstes nogen hæder på.
Men jeg vil godt stille statsministeren det enkle spørgsmål, om det, selv om statsministeren mener det er et lille spørgsmål, trods alt ikke rejser nogle vigtige principielle spørgsmål om, hvornår statsministeren optræder som minister, og hvornår statsministeren optræder som partiformand, eller om hvad embedsmænds rolle er i ministerierne, eller om hvad det er for nogle opgaver, man kan sætte de særlige rådgivere til at udføre uden at komme i strid med de betænkninger og aftaler, der tidligere har været om de særlige rådgivere.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-17:
Jeg har en varm og nær kontakt til hr. Mogens Camre, så det behøver udenrigsministeren ikke at bekymre sig om.
Men det, som udenrigsministeren netop bør bekymre sig om, er, hvad den danske regerings position vil være.
For som det er udenrigsministeren bekendt, står det netop i traktaten, at de her to parlamenter skal være der; at man både skal have et i Belgien og et i Frankrig.
Det er jo fuldstændig hovedløst, at man har en sådan model.
Det, jeg gerne vil spørge udenrigsministeren om, er, hvordan man rent praktisk forestiller sig, at man kan ændre på det.
Hvad forestiller udenrigsministeren sig rent konkret, man kan gøre for det første for at hindre den svindel, som nu har fundet sted i forhold til mellemhandlerdelen, og for det andet for at indskrænke det til kun at være ét parlament?