runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nødgaard (DF), 2002-04-02:
Jeg sagde det, der står skrevet, men sådan vil hr. Søren Søndergaard selvfølgelig ikke læse det.
Nu skriver man jo ikke under på betænkninger.
Man afgiver betænkninger, og så er der ikke noget med en underskrift, men den er lige så gyldig som en underskrift.
Der står i papirerne og betænkningsbidraget, at der skal findes en rimelig ordning, og at vi er på vej til at finde den rimelige ordning.
Men hr. Søren Søndergaard er meget mere optaget af, om han kan så noget splid i Folketinget, end selv at gå konstruktivt med.
Prøv at gå til den udmærkede kulturminister og kom frem med Enhedslistens bidrag til, hvordan man synes, de ting skal skrues sammen.
Det kunne da godt være en vældig god idé, selv om jeg nok tror, at tallene er lidt for høje.
For hr. Søren Søndergaards vedkommende - og det har jeg også forstået på hr. Sohn og fru Jytte Andersen - drejer sagen sig om én ting, nemlig hvor højt man kan få kompensationsbeløbet op, og det synes jeg er et dårligt udgangspunkt.
Det må være sådan, at man holder sig til ordet »rimelig« og lader de folk, der arbejder med det, finde ud af, hvordan vi kan se de kunstnere i øjnene med den ordning, vi laver.
Line Barfod (EL), 2002-04-02:
Enhedslisten kan også støtte forslaget.
Det er en god idé at samarbejde internationalt om overvågningen af bivirkninger af lægemidler.
Det mest optimale ville være, hvis dette samarbejde blev koordineret i Verdenssundhedsorganisationens, i WHO's regi, således at alle verdens lande fik glæde af oplysningerne.
De fleste kan vel huske bonelocsagen og de problemer, der var dér.
Da vi jo først har fået et høringsnotat i dag, er det begrænset, hvor meget vi har kunnet nå at se af høringssvarene, men umiddelbart kan vi tilslutte os kommentarerne fra Dansk Sygeplejeråd om at se på, at tidsfristen burde være kortere, og at der burde være en tidsfrist også for indberetning af mindre alvorlige bivirkninger, samt at man også bør se på, om der ikke skal være sanktioner over for grove tilfælde af overtrædelse af reglerne, herunder mulighed for ved særlig grove overtrædelser at fratage tilladelsen til at handle med lægemidler.
Vi mener også, at man skal se på Datatilsynets høringssvar om at vurdere, hvorvidt det er nødvendigt at indhente tilladelse fra Datatilsynet, eller om man skal lave en undtagelse fra persondatalovens regler.
Vi finder også i forhold til lovforslaget, at det er en god idé at få opdateret regelsættet for Lægemiddelstyrelsens Specialitetstakst, og det er også svært at have noget imod, at der bliver lavet ensartede retningslinjer for ansøgning om udleveringstilladelse.
Så Enhedslisten kan støtte forslaget, men vil gerne se nærmere på nogle af de kommentarer, der er i høringssvarene.
Arne Toft (S), 2002-04-02:
Det er jo netop rigtigt, som fru Gudrun Laub siger, at mange kommuner og amter jo har foretaget de her ting.
Derfor er det jo fuldstændig unødvendigt at gå ind og lave alt det bureaukrati.
Det er nogle ting, som man simpelt hen har været nødt til at foretage, fordi man selvfølgelig ønsker at udføre opgaverne så billigt og så godt som overhovedet muligt.
Jeg fik intet svar.
Jeg kan godt forstå, at fru Gudrun Laub siger, at så kan kommunerne og det kommunale fællesskab være med til at byde næste gang.
Men jeg spurgte også: Hvorfor kan private ikke byde på de opgaver, som private udfører i dag, for kommunerne har jo rigtig mange private aktører inde i dag?
Det kunne godt være, at der var andre private, der kunne gøre det endnu bedre, og som kommunerne ikke var vidende om.
Hvorfor kan de ikke det?
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-02:
Ja, først var det hørelsen, og så var det læsefærdighederne, og nu til sidst var det synet, der var problemet, for jeg bekræftede ikke noget som helst.
Det er altså en betænkning, der er afgivet af Folketingets Kulturudvalg, og som afspejler, hvad et flertal mener, der skal ske, og det er da ikke et ligegyldigt stykke papir.
Jeg håber da virkelig ikke, at hr. Nødgaard generelt kaster sin underskrift i grams på alle mulige papirer på samme måde, og jeg håber da ikke heller for regeringen, når den laver aftaler med hr. Nødgaard, at hans vilje til at overholde de aftaler står mål med den manglende vilje, der er til at overholde denne aftale.
Carina Christensen (KF), 2002-04-02:
Med dette beslutningsforslag vil SF pålægge regeringen inden den 1. april 2002 at fremsætte lovforslag om en revision af vederlagsordningen for privatkopiering.
Kunstnerne skal sikres en rimelig kompensation for den omfattende hjemmekopiering, som finder sted i dag, og efter beslutningsforslaget skal en ny ordning omfatte alle former for apparatur, som kan anvendes til at optage og kopiere beskyttede værker.
Fra konservativ side er vi enige med SF i, at kunstnerne skal sikres en rimelig kompensation for den lovlige digitale kopiering, som finder sted.
Det vanskelige spørgsmål er bare, hvordan den kompensation skal sikres.
Jeg vil gerne minde om, ligesom ministeren også var inde på, at vi fra konservativ side sammen med Venstre sidste år understregede, at selv om vi gav vores støtte til lovforslaget om digital kopiering, tilkendegav vi ikke vores holdning til, om der skal lægges afgift på optageudstyr. Der er behov for at ændre den gældende vederlagsordning, så den i højere grad tilpasses den digitale udvikling, der medfører, at grænserne mellem forskellige medier og forskellige teknologier ophæves.
For os er det imidlertid vigtigt, at hovedelementerne i en ny ordning søges udformet i forståelse med både rettighedshaverne på den ene side og it-branchen og it-brugerne på den anden side.
Der skal altså findes en god og afbalanceret løsning, hvor alle parter er tilgodeset, og i Det Konservative Folkeparti mener vi derfor også, at det er særdeles fornuftigt og positivt, at kulturministeren nu inviterer rettighedshaverne og it-branchen til en fælles drøftelse af, hvordan de mener, at den ændrede vederlagsordning bør udformes.
I EU-direktivet om ophavsretten i informationssamfundet er det bestemt, at rettighedshaverne skal have en rimelig kompensation, hvis medlemslandene tillader kopiering til privat brug.
Dette direktiv skal gennemføres i national ret inden udgangen af dette år, og regeringen vil, som vi har hørt det, i løbet af efteråret fremsætte lovforslag herom.
Fra konservativ side finder vi det fornuftigt, at regeringen først til den tid vil tage stilling til spørgsmålet om en eventuel justering af den gældende vederlagsordning.
Forinden skal der nemlig være tid til at inddrage parterne i en grundig overvejelse om udformningen af en revideret ordning, og vi kan derfor ikke tilslutte os B 49.
Ole Sohn (SF), 2002-04-02:
Jeg takker Det Konservative Folkepartis ordfører for bemærkningerne om, at også De Konservative finder, at der skal foretages en rimelig kompensation.
Så vil jeg godt spørge, om jeg ikke har forstået det korrekt: at der er tale om et væsentlig større indgreb i ophavsretten, altså i folks rettigheder, når man går fra analog til digital kopiering med den udbredelse, de digitale medier har fået.
Hvordan kan man lave en rimelig løsning, hvis man på forhånd har sagt, at der ikke skal gives en større erstatning, selv om indgrebet er større?
Carina Christensen (KF), 2002-04-02:
Jeg vil følge op på det ligesom Venstres ordfører: Jeg kan ikke stå her og give løsninger på, hvordan den her ordning skal skrues sammen.
Det bliver en provenuneutral løsning, som ministeren var inde på, og vi skal tilgodese begge parter.
Det arbejder vi frem mod at nå til efteråret, og så mener
jeg, at vi skal tage drøftelsen igen, når vi har noget konkret at kigge på.
Ole Sohn (SF), 2002-04-02:
Nu forventer jeg ikke, at Det Konservative Folkepartis ordfører kan strække sig længere end den konservative minister, så derfor var det også mest for at få sagt fra talerstolen, at Det Konservative Folkeparti ikke ønsker at foretage en kompensation, som imødegår det store indgreb og det større indgreb, den digitale kopiering er.
Det er jo det, der er virkeligheden, for man kan ikke lave en neutral kompensationsordning.
Det, der lå i flertallets indstilling fra før valget, var, at der skal gives en større kompensation.
Og de to parter, branchen og kunstnerne, bliver naturligvis aldrig enige, for branchen vil ingen afgifter have af hensyn til salget, og kunstnerne vil have så høj en afgift som muligt, så det er os politikere, der skal give signalet.
Nu har regeringen givet det signal, at der ikke skal gives en kompensation for den digitale kopiering.
For det første vil jeg mene, at det er i strid med det tilsagn, der er givet; men jeg vil faktisk også godt sige, at det er værre end det, for vi har faktisk foretaget et indgreb i ophavsretten.
Nu kommer regeringen så og siger: Det skal der overhovedet ikke kompenseres for.
Det er jo reelt det, man siger.
Naser Khader (RV), 2002-04-02:
Det Radikale Venstre mener, at SF's forslag er meget sympatisk og rimeligt.
Da Folketinget ændrede loven om ophavsret, lovede vi kunstnerne, at de skulle have kompensation på anden vis.
Og vi holder fast i vores løfte.
Kunstnerne er ramt dobbelt hårdt i øjeblikket, fordi kulturområdet er blevet så voldsomt beskåret, og fordi en omfattende piratkopiering finder sted.
Derfor bliver vi nødt
Samtidig må vi pålægge arbejdsgruppen at finde ud af præcis, hvor høj en afgift man kan pålægge apparatur, uden at det bliver konkurrenceforvridende, hvilket er it-branchens hovedanke.
Samtidig må vi dog fastholde, at it-branchen også lever af kunstnerne og af det kunstneriske indhold.
Hvis vi ikke støtter udviklingen af det indhold, vil det også hæmme udviklingen af it-samfundet.
Trods it-branchens skepsis hæfter jeg mig desuden ved, at 63 pct. af befolkningen i en nylig Gallupundersøgelse ikke mener, at en prisstigning på kopiudstyr vil påvirke udviklingen.
På den baggrund vil Det Radikale Venstre gerne støtte forslaget.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-02:
Sidste år vedtog Folketinget en lovliggørelse af digitalkopiering til personlig brug inden for husstanden.
Det var en god og rigtig beslutning, som bl.a. medvirkede til at bringe hundredtusindvis af danske medborgere tilbage på lovens grund.
Men allerede i forbindelse med, at vi lavede den her lovliggørelse, stod det jo klart, at det i høj grad ville blive de skabende og udøvende kunstnere, som kom til at bære udgiften ved denne lovlydiggørelse af det danske samfund. Derfor understregede Enhedslisten også i forbindelse med førstebehandlingen af forslaget den 23. januar 2001, at kunstnerne måtte sikres en ajourføring af de ophavsretslige betalinger.
Og derfor støttede vi også, selv om vi ikke var betænkningsberettigede, det store flertal af partier, som i betænkningen fra Kulturudvalget skrev
: »Det er vigtigt, at der sikres de skabende og udøvende kunstnere en rimelig økonomisk kompensation for enhver brug af deres frembringelser.
Flertallet vil derfor understrege betydningen af, at et lovforslag om ændring af vederlagsordningen indgår i regeringens lovprogram for folketingsåret 2001-2002, og at det færdigbehandles i første halvdel af dette folketingsår, så rettighedshaverne sikres en rimelig kompensation.«
De partier, der stod bag de her ord for mindre end 1 år siden, har jo stadig væk flertallet i Folketinget.
Og derfor burde det være en smal sag at få vedtaget det foreliggende beslutningsforslag, som jo helt enkelt og helt simpelt i forlængelse af det betænkningsbidrag pålægger regeringen at fremsætte et lovforslag om en forbedring af de gældende vederlagsordningen for privatkopiering.
Det eneste, og det er så det, vi har oplevet her i dag, som kan forhindre, at det flertal manifesterer sig,
det eneste, som kan forhindre denne positive udgang på sagen, er jo, hvis Dansk Folkeparti endnu en gang løber fra deres løfter fra før valget.
Og der er jo med hr. Nødgaards indlæg
her i dag desværre meget, der tyder på, at det gør man også i denne sag. Det gør Enhedslisten ikke.
Vi står ved det, vi støttede dengang.
Vi står ved det, vi sagde ved førstebehandlingen, og vi kan derfor støtte det foreliggende beslutningsforslag.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-04-02:
vi selvfølgelig også ved nu.
Det skal der ikke herske nogen tvivl om.
Og det vil sige, at vi står selvfølgelig ved, at der skal være en rimelig kompensation til rettighedshaverne i forbindelse med den øgede digitale kopiering til privat brug.
Derfor er vi positive over for dette forslag.
Det er også yderst vigtigt, at det faktisk er kommet op nu, at der kommer fokus på det her område, for man kan godt sige, at der er et hængeparti, som man må tage hånd om, så vi kommer videre.
Vi ved dog også godt og vil også gerne give til kende, at det er et kompliceret område.
Og det lovforslag, som B 49 jo sådan set efterspørger,
vil jo også indeholde nogle problemstillinger, ikke bare i forhold til noget teknisk, men også i forhold til noget skatte- og afgiftsmæssigt.
afgifter alene er nok ikke en løsning fremover heller, det er ikke en løsning at tro, at dermed klarer vi alle ting.
Det tror vi ikke på.
Men den arbejdsgruppe - det gik op for mig nu her i salen, så det er jo rart, at man kan lære noget - er altså ikke kommet med noget.
Det vidste jeg så godt, men jeg troede
måske et eller andet sted, at der ville komme noget; så naiv var jeg, men det er jeg så blevet klogere på.
Så jeg vil da sige, at der selvfølgelig skal være en arbejdsgruppe, der gennemanalyserer det og kommer med nogle bud på, hvordan det her kan gøres godt, så det også bliver til gavn for kunstnerne.
fra den forrige arbejdsgruppe, som den kan arbejde videre med
Derfor regner jeg da med et arbejdsforløb, hvor det går rimelig hastigt.
Vi kan i hvert fald ikke vente 4 år på, at der kommer
Det ville være helt absurd.
Så vi støtter det her forslag.
Det holder vi fast ved.
Det er det, vi også sidst skrev under på.
Tove Videbæk (KRF), 2002-04-02:
Hensigten med L 158 er dels en gennemførelse af to EU-direktiver om overvågning af bivirkninger ved lægemidler og dels gennemførelse af justeringer i loven vedrørende Lægemiddelstyrelsens fortegnelse over markedsførte lægemidler og vedrørende udleveringstilladelser til lægemidler, der ikke er markedsført i Danmark.
Vedrørende implementering af EU-direktiverne om overvågning af bivirkninger må jeg sige, at det er Kristeligt Folkeparti naturligvis positiv over for.
Vi mener, det er yderst positivt, at vi får tilpasset overvågningssystemerne til den videnskabelige og tekniske udvikling.
Vi får derved også sikret en mere ensartet indberetning af bivirkninger og en bedre koordinering af medlemslandenes indsats, og hovedmålet er jo for alle her at øge sikkerheden for patienterne.
Medlemslandene bliver via dette direktiv også pålagt nogle nye forpligtelser.
De skal oprette et fælles edb-netværk for at gøre det lettere at udveksle bivirkningsoplysninger, og desuden får de udvidet deres pligt til indberetning af bivirkningsoplysninger.
Gennem det fælles edb-netværk skal medlemstaternes myndigheder stille oplysninger om bivirkninger til rådighed for Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering.
Høringssvarene vedrørende dette forslag er generelt meget positive. De fleste høringsparter er enige i, at initiativet, der ligger i L 158, vil forbedre bivirkningsovervågningen. Dog gør LIF opmærksom på, at hvor der står 15 dage, bør der stå 15 kalenderdage og ikke 15 arbejdsdage. Og andre høringsparter mener, at 15 dage er for lang tid at vente med indberetninger om alvorlige bivirkninger.
Men dette og andre detaljer vil vi naturligvis gerne være med til at kigge på under udvalgsarbejdet.
Og Kristeligt Folkeparti vil i hvert fald deltage positivt i arbejdet omkring det her forslag.
Brian Mikkelsen (KF), 2002-04-02:
Uanset hvor velmente intentionerne er fra forslagsstillernes ordfører, hr. Ole Sohn, så synes jeg, at det er rimeligt at få proportionerne på plads.
Sagen er den, at det, som regeringen lægger op til, og som et flertal i Folketinget støtter, er, at vi nedsætter et udvalg bestående af parterne, om jeg så må sige, altså it-branchen og kunstnerne selv, som betyder, at man kan oparbejde et provenu på mellem 40 og 60 mio. kr. Blot som eksempel: Hvis man lander på 60 mio. kr., så er det provenu højere, end det har været de sidste 4 år.
Det er lige nøjagtig 50 pct. mere, end man har kunnet oparbejde under den tidligere regering.
Jeg synes også, det er vigtigt at sige, at der selvfølgelig er en sammenhæng mellem blot at lægge øgede afgifter på nogle produkter, som det er let for forslagsstillernes ordfører at foreslå, uden at tænke på konsekvensen af årsagssammenhængen.
Hvis man lagde meget høje afgifter på it-produkterne, som forslagsstilleren selv har været i avisen med - og de to repræsentanter fra Enhedslisten har indrykket den berømte annonce i aviserne i sidste uge, hvor de karakteriserer udtalelserne som løftebrud, og hvor man gerne vil have et provenu ind på 150-200 mio. kr. -
ville det betyde så massive afgifter på it-udstyr i Danmark, at vi ville opleve en kolossal grænsehandel, og noget af it-udviklingen ville sandsynligvis gå i stå.
Så på den måde er der altså en årsagssammenhæng.
Vi vil ændre afgiftstrukturen, så de ca. 4 kr., der i øjeblikket er som afgift på en cd-romskive, nu vil blive nedsat væsentligt.
Blot som eksempel kan jeg sige, at i Sverige er den kun på ca. 44 øre, og i Tyskland er den på 57 øre.
Det betyder jo, at der er et fantastisk incitament til grænsehandel.
Jeg synes, at vi sikrer en rimelig kompensation.
Regeringen står ved de ord, den hele tiden har sagt.
Jeg synes, at det i øvrigt passer fint med den intention, som blev afgivet af flertallet i Kulturudvalget, nemlig at vi skal sikre en fornuftig kompensation til kunstnerne, men også tage hensyn til den it-udvikling, der er i Danmark.
Så proportionerne skal altså på plads.
Det er helt ude på overdrevet at tale om, at denne regering ikke vil sikre en fornuftig kompensation til kunstnerne.
Det gør vi netop ved det her oplæg, som sikrer dem de bedste forhold, de har haft de sidste 4-5 år.
Poul Nødgaard (DF), 2002-04-02:
Det er ret sjældent, at man her i Folketinget hører hr. Ole Sohn bruge store ord.
Han brugte udtrykket, at man var faldet så dybt, og det var med hensyn til, at man var løbet fra noget.
Dansk Folkeparti er ikke løbet fra nogen aftale.
Det, jeg har sagt krystalklart flere gange her i dag - og hr. Sohn plejer ikke at være tungnem -
er, at sagen nu ligger på regeringens bord, så der kan findes en rimelig løsning.
Man påstår, at Dansk Folkeparti skulle gå med til et bestemt beløb, men vi har aldrig sat beløb på.
I dag har det svinget mellem 100 og 200 mio. kr., som kunstnerne skulle have
Et beløb har aldrig nogen sinde været skrevet et eneste sted.
Det, vi var med i - nu bruger man udtrykket: havde skrevet under på - men den betænkning, vi var med i, vil jeg hellere sige, lød på, at der skulle findes en rimelig løsning, og jeg har fortsat også signaleret til kulturministeren her i dag, at den løsning skal findes.
Det løber vi overhovedet ikke fra, men det er selvfølgelig så let at stå og sige, at noget siger man før og efter valget.
Vi siger præcis det samme i denne her sag, som vi sagde før valget, og det er præcis det samme, som vi sagde, da vi i sin tid var med til at presse hr. Ole Sohn til at gå til den S-ledede regering for at sige: Denne her lov skal ikke vedtages, før den sag er sat på plads.
Men hr. Sohn lod sig, som i så mange andre sager, overbevise af den S-ledede regering om, at det finder vi ud af hen ad vejen.
Det gjorde
man bare ikke, og den arbejdsgruppe har nu siddet i mange måneder, og ingen ved overhovedet, hvor langt den er nået. Måske ved kulturministeren det, og det er da også muligt, at man kan bruge noget af det arbejde, der er lavet hidtil.
Jeg vil følge denne her sag meget nøje, og det har jeg også meddelt kulturministeren på tomandshånd, så der findes en konstruktiv løsning.
Men jeg må samtidig også sige, at jeg næsten er lige så sikker som amen i kirken på - nå, lampen lyser knap nok rødt endnu - at når den løsning er fundet, vil man være utilfreds.
Der er ligesom lagt op til fra oppositionens side, at alle skal være utilfredse med den løsning, der findes.
Ole Sohn (SF), 2002-04-02:
Nu er det jo ikke alt, man kan forvente at forstå.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå sammenhængen mellem, at ministeren kan gå op på talerstolen og sige, at der er politisk flertal for ministerens udspil om at lave en omkostningsneutral ordning - det er jo i forhold til den indtægt, som kunstnerne har i dag, altså før kompensationen for den digitale kopiering - og så at hr. Poul Nødgaard kan gå op og sige
: Jeg har sagt til ministeren, at der skal findes en rimelig løsning.
De to ting hænger ikke sammen.
For det er jo ikke en rimelig løsning at sige: I skal ikke have kompensation for digital kopiering.
Eftersom der er tilkendegivelse fra samtlige andre partier end V og K, må det være Dansk Folkeparti, som har givet regeringen et tilsagn om, at der ikke skal ydes en kompensation.
Følgende er også til ministeren: Det beløb, der kommer ind i dag,
lever ikke engang op til den kompensation, som ministeriet i sin tid aftalte skulle være provenuet, da man tillod den analoge kopiering, altså vederlagsbidrag på kassetter og videobånd, for inden den kom op på det niveau, som var aftalt, og som var forudsat, så kom de nye og digitale kopieringsmuligheder.
Og inden det er kommet i gang, er der for det første sket det, at it-branchen og forhandlerne jo har købt ind i vognlæs.
Derfor er der stort set ikke solgt en cd med afgift
endnu, og det vil først ske til efteråret.
Det vil sige, at provenuet bliver sat ned med regeringens udspil. Så der er altså ikke tale om, at regeringen ønsker at give en kompensation for den digitale kopiering.
Så vil jeg gerne sige til ministeren: Jeg er fuldstændig enig i, at dér, hvor branchen kan gøre sit, er, at man undgår at lægge afgifter på enkeltelementer, som kan øge grænsehandelen.
Det har vi ingen interesse i.
Det synes vi er helt i orden.
Det er derfor, at it-branchen skal være med i arbejdet.
Men it-branchen vil jo selvfølgelig aldrig nogen sinde acceptere, at der bliver lagt en afgift på, som giver kunstnerne den kompensation, som de er berettiget til, for det fordyrer jo varerne.
Det har man gjort i Frankrig.
Efter de oplysninger, jeg har, fungerer det faktisk på en rimelig facon.
Jeg ved ikke, om Dansk Folkeparti er sunket dybt, men jeg er i hvert fald blevet meget skuffet over dem, for det er et parti, som ved, at den oprindelige kompensationsordning lagde an til, at den skulle komme op på et niveau på 100 mio. kr. for analog kopiering.
Man foretager så et indgreb, der er væsentlig højere, og så må det nødvendigvis i hvert fald være 100 mio. og 1 kr. Mindre kan det jo ikke være.
Hr. Poul Nødgaard må have mig undskyldt, men det er meget skuffende.