Lene Espersen (KF), 2004-02-06:
Dom til anbringelse kan ske, hvis det må antages, at den pågældende frembyder nærliggende fare for andres liv, legeme, helbred eller frihed og anbringelse på ubestemt tid findes påkrævet for at forebygge denne fare.
Efter kriminallovens § 102, stk. 3, kan en person dømmes til anbringelse på ubestemt tid i en psykiatrisk ledet anstalt under Kriminalforsorgen i Danmark, hvis den pågældende på grund af psykisk abnormitet er uegnet til anbringelse i anstalt i Grønland, eller hvis en sådan anbringelse ikke giver tilstrækkelig sikkerhed.
I praksis sker en sådan anbringelse i Anstalten ved Herstedvester.
Retten kan også efterfølgende bestemme at overføre en person, der er dømt til tidsbestemt eller tidsubestemt anbringelse i en anstalt i Grønland til Anstalten ved Herstedvester, jf. kriminallovens § 104, stk. 2.
Også her sker anbringelsen i Danmark enten af hensyn til den pågældendes behandlingsbehov eller af hensyn til sikkerheden.
Lad mig starte med at fastslå, at jeg er enig med forslagsstillerne i, at det er vigtigt, at grønlændere i videst muligt omfang har mulighed for at afsone i Grønland, ikke mindst fordi det er vigtigt, at de pågældende fortsat har kontakt med familie, venner m.v. i deres hjemland.
Men når det er sagt, må jeg også pointere, at det er regeringens opfattelse, at det aktuelle forslag, som vil medføre, at meget farlige eller psykisk syge kriminelle grønlændere ikke længere vil kunne dømmes til anbringelse i en psykiatrisk anstalt i Danmark, ikke er hensigtsmæssigt på nuværende tidspunkt.
Der eksisterer nemlig ikke i dag de fornødne behandlingsmuligheder i Grønland for denne gruppe personer, og der er heller ikke i dag lukkede afsoningsanstalter i Grønland. Hertil kommer, at et sådant forslag efter regeringens opfattelse ikke kan ses løsrevet fra de øvrige ændringer af kriminallov og anstaltstruktur i Grønland, som Den Grønlandske Retsvæsenskommission har arbejdet med i adskillige år, og som forventes at foreligge i betænkningsform i løbet af dette forår.
Det fremgår således af kommissoriet til Den Grønlandske Retsvæsenskommission, at det er kommissionens opgave at gennemgå alle dele af det grønlandske retsvæsen med henblik på at foreslå eventuelle reformer.
Den kommende betænkning forventes således bl.a. at indeholde en undersøgelse og en vurdering af, hvorledes kriminalloven, den fri kriminalforsorg og anstalterne fungerer.
Betænkningen forventes endvidere at indeholde forslag om etablering af to lukkede afdelinger i anstalten i Nuuk, muligheden for anbringelse i halvlukket regi i Grønland samt etablering af en åben anstalt i Østgrønland.
Betænkningen vil desuden indeholde en oversigt over de økonomiske konsekvenser af forslagene, herunder anlægs- og driftsudgifter.
Det var imidlertid kommissionens opfattelse, at problemstillingerne vedrørende denne persongruppe har en sådan sammenhæng med undersøgelsen og vurderingen af resten af fuldbyrdelsessystemet, at problemstillingerne ikke kan behandles isoleret herfra.
I stedet foreslog kommissionen, at der blev gennemført visse forbedringer af forholdene for de grønlandske indsatte i Anstalten ved Herstedvester
, indtil kommissionens overvejelser var færdiggjort. På den baggrund blev der ved en ændring af kriminalloven i 1996 indsat et nyt stk. 4 i kriminallovens § 102, hvorefter justitsministeren kan bestemme, at personer, der i medfør af § 102, stk. 3, er dømt til anbringelse i anstalt i Danmark, eller i medfør af § 104, stk. 2, senere overført til en anstalt i Danmark, skal overføres til anstalt i Grønland, når det må anses for formålstjenligt og foreneligt med hensynet til retssikkerheden.
I praksis behandler Direktoratet for Kriminalforsorgen og Anstalten ved Herstedvester spørgsmål om frihedsgoder m.v.
til de grønlandske anbragte, herunder spørgsmålet om udstationering til anstalt i Grønland
Det sker hvert halve år.
Ud over muligheden for udstationering til Grønland gennemførte Direktoratet for Kriminalforsorgen i 1996 administrativt en række forslag til forbedringer for de anbragte grønlændere i Herstedvester.
Disse forslag omfatter bl.a. flere aktiviteter for grønlænderne i anstalten og forbedring af kontakten med de ansattes familie i Grønland.
En stillingtagen til spørgsmålet om ændring af kriminallovens § 102, herunder en eventuel ophævelse af bestemmelsen, bør derfor efter regeringens opfattelse afvente de analyser og forslag, der forventes at være indeholdt i Den Grønlandske Retsvæsenskommissions betænkning.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til kort at redegøre for den indsats, der gøres for at afbøde situationen for de grønlandske anbragte i Anstalten ved Herstedvester
, om end
jeg naturligvis er klar over, at selv nok så mange tiltag ikke kan ændre på det faktum, at de anbragte befinder sig langt hjemmefra og i en helt anden kultur end deres egen med de ubestridelige ulemper og problemer, der er forbundet hermed. Både Direktoratet for Kriminalforsorgen og Anstalten ved Herstedvester er meget opmærksomme på de grønlandske anbragtes specielle situation, herunder at de pågældende under deres ophold i Herstedvester i så høj grad som muligt får mulighed for at bibeholde kontakten til deres familie i Grønland og for at bevare deres grønlandske kulturbaggrund.
De grønlændere - det er for tiden 18 personer - som er anbragt i Anstalten ved Herstedvester,
er således placeret i en særlig afdeling, der blev oprettet i 1986.
Til afdelingen er bl.a. knyttet en grønlandsk socialrådgiver, en grønlandsk tolk og en udstationeret fængselsfunktionær.
Jeg har i forbindelse med besvarelsen af spørgsmål 1 til dette beslutningsforslag redegjort i detaljer for de forskellige tiltag, som Anstalten ved Herstedvester har iværksat i så vid udstrækning som muligt.
Jeg respekterer de anbragtes kulturbaggrund.
Det drejer sig bl.a. om afholdelse af grønlandske arrangementer i form af tilberedning af grønlandsk mad, samarbejde med bistandsværger, besøg af grønlandske pårørende og besøgsrejser til Grønland samt tilladelse til ugentlige gratis telefonsamtaler med familien.
Med disse tiltag søger man således at modvirke den fremmedgørelse i forhold til det grønlandske samfund, som en længerevarende anbringelse i Danmark kan medføre, og som kan vanskeliggøre en tilbagevenden til Grønland.
Et væsentligt sigte med anbringelsen i Anstalten ved Herstedvester er de grønlandske anbragtes mulighed for at modtage psykiatrisk og psykologisk behandling samt misbrugsbehandling.
De grønlandske anbragte tilbydes den samme psykiatriske og psykologiske behandling som de øvrige anbragte i Anstalten ved Herstedvester.
Der tilbydes således samtaleforløb med psykolog eller psykiater ud fra flere terapeutiske referencerammer.
Samtidig foregår der miljøterapeutisk arbejde, hvilket indebærer, at psykologer, psykiatere, socialrådgivere og fængselsfunktionærer mødes dagligt og taler med de grønlandske indsatte og iværksætter strategier for, hvordan man bedst hjælper dem videre.
Den grønlandske tolk indgår i det daglige adfærdsterapeutiske arbejde såsom fritidsaktiviteter, madlavning, udflugter m.v. Mange af de grønlandske anbragte, der kommer til Anstalten ved Herstedvester, er dog præget af svære misbrugsproblemer, som ofte har været afgørende for den kriminalitet, de har begået.
Inden for de rammer, der sættes af de anstaltsmæssige forhold, tilbydes de grønlandske anbragte anerkendte former for behandling mod misbrug af hash, alkohol og hårde stoffer.
Anstalten arbejder således efter en såkaldt kognitiv referenceramme, hvilket indebærer, at anstaltens behandlere gennem samtaler med de indsatte sætter sig ind i den konkrete indsattes særlige misbrugsproblem og tilrettelægger behandlingen herefter.
Flere af anstaltens terapeuter har en egentlig uddannelse i kognitiv miljøterapi.
Anstalten ved Herstedvester gennemfører endvidere såkaldt psykoedukation med de ansatte, hvor de undervises i, hvordan de enkelte stoffer virker, og hvilke eventuelle problemer stofferne kan medføre.
Det er Anstalten ved Herstedvesters opfattelse, at samtlige grønlandske anbragte på forskellige niveauer har glæde af kontakten med anstaltens psykiatere og psykologer.
Sammenfattende er det altså regeringens opfattelse, at en stillingtagen til spørgsmålet om ændring af mulighederne for anbringelse af personer, der efter den grønlandske kriminallov er dømt til anbringelse på ubestemt tid, bør afvente den kommende betænkning fra Den Grønlandske Retsvæsenskommission, og regeringen kan derfor ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.