runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Nonbo (V), 2002-04-30:
Justitsministeren har holdt en meget lang og meget grundig og dækkende tale.
Det, som er essensen og hovedbudskabet, er, at vi i Danmark godt nok kan være førerhund, men hvis flokken ikke kan se os, hvem er så blevet væk fra hvem?
Med andre ord, vi kan ikke gå længere foran i EU-sager, end vi får de øvrige lande med til.
Ellers opnår vi blot, at vi gør vort eksporterhverv til genstand for erhvervseksport, og hvilken gavn får dyrene af det?
Hvis der skal bruges den samme mængde okse-, svine- og andet kød, er dyrene så bedst stillet, hvis produktionen foregår i lande med mindre fokus på dyrevelfærd?
Nej, vel? Vi må erkende, at den bedste globale dyrevelfærd opnås ved, at Danmark med ministeren i spidsen presser de øvrige lande i bl.a. EU til at følge i vort fodspor, og det har vi meget, meget stor tiltro til at ministeren vil gøre.
Ministeren har for nylig fremlagt en handleplan for dyrevelfærd.
Her beskriver ministeren, at vi har ansvar for, at dyrene behandles forsvarligt, og at deres behov tilgodeses.
Enhver, som holder dyr, skal sørge for, at de huses, fodres, vandes og passes under hensyntagen til deres fysiologiske, adfærdsmæssige og sundhedsmæssige behov.
Det er Venstre helt enig med ministeren i.
Der foregår for tiden undersøgelser, for så vidt angår trædepudeskader og halekupering.
Her må vi kende resultatet for at lave en effektiv lovgivning.
Det er ikke entydigt positivt, at halebid skyldes stress hos svin. Forslagsstillerne har ret i, at dyrene har godt af grovfoder, og det er der også lovgivet om inden for indendørshold af svin.
Ventilation i stalde kan være et problem, særligt på de små gammeldags landbrug formentlig.
Dels bygges disse med mere moderne løse ydervægge med mulighed for gennemtræksventilation, dels har man på de store gårde nødstrømsgeneratorer til at afhjælpe strømsvigt.
Aflivning af dyr på marker - hvordan skal det foregå i virkeligheden?
Og hvad med de hygiejniske forhold?
Det punkt giver for mig anledning til flere spørgsmål, end der er peget på løsninger i det her beslutningsforslag.
Der er derfor nogle grunde til, at Venstre ikke vil støtte forslaget.
Det er meget løst beskrevet, og det vil ikke nødvendigvis øge dyrevelfærden globalt, og dyrene skal altså have det godt, uanset om det er i Danmark eller i resten af EU.
Så Venstre kan umiddelbart ikke støtte forslaget, men må kvittere for de mange gode holdninger og de gode intentioner, der ligger i selve beslutningsforslaget.
Lene Espersen (KF), 2002-04-30:
Til hr. Keld Albrechtsen om det her med at afprøve alverdens ting og sager: Jamen jeg mener sådan set, at problemstillingen - desværre, kan man næsten sige - er meget klar på det her område, så vidt angår total harmonisering. Regeringen forsøger så konstruktivt som overhovedet muligt at sige, hvad det så er, vi kan gøre for at forbedre dyrevelfærden.
Og jeg må altså klart tilkendegive med hensyn til al den her snak om nøl og om, at vi venter og venter, at regeringen ikke på noget som helst tidspunkt har stillet Folketinget eller udvalgene i udsigt, at vi lige pludselig skulle til at køre vores egen politik på det her område.
Tværtimod har vi meget klart tilkendegivet, at ja, vi venter, og vi venter, indtil Kommissionen kommer med et udspil.
Men jeg har sådan set heller ikke opfattet, at der er andre, der her i mellemtiden har gjort meget andet end det, regeringen gør, nemlig at vente og vente og vente. Det må så være op til en selv og ens samvittighed, hvad man mener er den klogeste strategi.
Men jeg deler da hr. Keld Albrechtsens generelle opfattelse af, at det her område nok ikke er et af de områder, hvor det er nemmest at opnå et lynhurtigt kompromis.
Jeg var ikke selv inde i drøftelserne, sidste gang det her forslag var oppe at vende i EU-regi, men da tog det i hvert fald over 1 år at nå til enighed.
Det tror jeg det var, uden at jeg vil lægge mig fuldstændig fast på, hvor lang tid det var.
Men det tog ganske lang tid.
Det, vi går efter, er naturligvis at få så gode regler som overhovedet muligt, og vi vil bruge det danske formandskab på i hvert tilfælde at få sagen bragt så langt, som det overhovedet er muligt.
Men jeg kan jo ikke i dag fra Folketingets talerstol garantere, at sagen kan afsluttes under det danske formandskab. Det, jeg meget gerne klart vil tilkendegive, er, at vi vil gøre alt, hvad vi kan, for at vi kommer så langt som overhovedet muligt med hensyn til det, jeg opfatter som et generelt dansk ønske om at forbedre dyrenes velfærd i hele EU, når forhandlingerne starter.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-30:
Jeg synes, regeringen skal passe på, at den ikke kommer ud i en situation, hvor nogen med rette kan sige, at her er tale om nøl, for hvor lang tid vil det vare, før der kommer et EU-forslag, som vil være bare nogenlunde acceptabelt, og hvor lang tid vil det så vare, før det eventuelt er gennemført og omsat til national lovgivning? Ministeren vil formentlig bekræfte, at vi nemt taler om 3 år.
Det kan nemt tage 3 år.
Selv under den antagelse at der kommer et godt forslag fra Kommissionen - hvad jeg selvfølgelig håber, men jeg kan nære den samme tvivl; det er absolut ikke en given ting, at det bliver ret godt - taler vi altså om noget, der ligger mange år frem i tiden.
Skal vi så sidde her i Danmark og se på, at dyrene lider
i adskillige år, uden at vi kan gøre noget som helst, og tror ministeren, at hendes hænder er bundet på ryggen af EU? Hvis nu det ikke er sådan?
Hvorfor vil ministeren ikke være med til at prøve det?
Lad os da gå til Kommissionen og spørge: Kan vi ikke få lov til at sikre dyrevelfærden for de danske dyr her og nu?
Jeg forstår simpelt hen ikke, at ministeren ikke vil være med til at afprøve det.
Christian H. Hansen (DF), 2002-04-30:
Det har såmænd ikke rigtig noget med et anstrengt forhold til EU at gøre.
Det kan da godt være, at vi også har det, men det er jo egentlig forklarligt, at man har det.
Hvis man kigger på systemet, så verserer der også en sag på fiskeriområdet i øjeblikket, som gør, at man selvfølgelig har et anstrengt forhold til det.
Det kan også godt være, det her strider imod et direktiv, eller hvad ved jeg, men det strider i hvert tilfælde ikke imod det, som slagtedyrene og som mange mennesker ønsker.
Så snakker man i øvrigt også så tit om, at Danmark skal være et foregangsland.
Her var netop en sag, hvor vi kunne være et foregangsland, hvis vi sagde: Nu laver vi nogle gode regler, og så vil de andre lande jo begynde at tage for sig af retterne, fordi Danmark er foran inden for dyrevelfærd.
Det ser ikke ud, som om det er intentionen.
Vi sætter os ned og venter og venter og venter.
Og så må jeg også sige, at en videnskabelig komité - eller er den veterinær, det kan jeg ikke lige huske - men der er i hvert fald en komité, der er kommet med et oplæg til, hvordan Kommissionen kunne komme videre med det her.
Det forringer forholdene dybt.
Det er altså sådan, at Kommissionen plejer - nu kan man gå op at sige, at det jo ikke er noget, man skal vedtage i Kommissionen - at lytte til de rådgivende organer, som den har; det har vi set i mange tilfælde.
Så hvis vi skal vente på det udspil, må jeg sige, det er på tide, vi får gjort noget herhjemme.
Lene Espersen (KF), 2002-04-30:
Men jeg vil da gerne her tilkendegive, at regeringens ambitionsniveau altså går på at holde dyrevelfærden for øje, ikke kun hvad angår danske dyr, men også dyrene i resten af EU.
Vi har et højere ambitionsniveau.
Vi ønsker, at dyrene i Europa generelt får meget, meget, meget bedre transportvilkår, og det er derfor, at vi arbejder for, at EU-regelsættet bliver så godt som overhovedet muligt.
Hr. Christian H. Hansen anklagede regeringen for langmodighed.
Såvel fødevareministeren som jeg selv har været i samråd i Fødevareudvalget og redegjort for den her sag, og vi forklarede også meget klart, at vi bliver nødt til at afvente Kommissionens udspil af den simple grund, sagt til hr. Christian H. Hansen, at det er Kommissionen, der har initiativretten.
Jeg ved godt, at Dansk Folkeparti har et noget anstrengt forhold til hele EU som institution, og derfor kan jeg måske godt forstå, at Dansk Folkepartis holdning lidt er: blæse være med EU i denne sag.
Men regeringen respekterer altså vores EU-medlemskab, herunder også den fuldstændige banalitet, at det er Kommissionen, der har initiativretten, og derfor bliver vi nødt til at afvente forslaget fra EU-Kommissionen.
Jeg glæder mig i mit stille sind over, at der så klart her i Folketinget er total opbakning til regeringens linje om at arbejde for en maksimal transporttid på 8 timer.
Det gør det ulige noget nemmere for os, når vi skal i clinch med de andre lande, at opbakningen er så klar og utvetydig.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-30:
Problemet er, at mens tiden går, så lider dyrene, og de lider jo så meget, at vi har en minister, der fik tårer i øjnene over det.
Det forstår jeg godt, men så er det altså et problem, når handlekraften ikke er så stor.
Derfor synes jeg også, det er en interessant overvejelse, som bliver nævnt med et alternativt flertal i den her sag.
Når nu ministeren siger, at det her er totalt harmoniseret i EU, er det jo en tolkning, ministeren har lavet af Traktaten.
Det vil jeg godt bede ministeren bekræfte.
Det kan jo faktisk godt være, at ministeren tager fejl og læser teksten alt for negativt og pessimistisk. Derfor spurgte jeg ministeren, om ikke ministeren vil være med til, at vi spørger Kommissionen, om vi godt kan få lov til at lave nogle danske regler på et bedre niveau.
De binder ikke de andre lande, men de betyder, at vi kan kontrollere transporter ud af Danmark, og det kan da ikke genere andre lande.
Det kan da heller ikke være i strid med Traktaten, og derfor vil Kommissionen da formentlig heller ikke sige noget imod det, når det kun er for transporter ud af Danmark.
Vi kan jo ikke bestemme over transporter ud af Frankrig, men kun for Danmarks vedkommende.
Derfor er jeg bange for, at ministeren har skudt sig selv lidt i foden med det svar, som hun henviste til hun havde sendt, på et spørgsmål, jeg havde stillet.
Det er ikke engang sikkert, at den besvarelse var helt dækkende for EU-retten.
Jeg synes, der er meget, der bør undersøges i den her sag.
Christian H. Hansen (DF), 2002-04-30:
Man sidder ganske tilbagelænet, og så venter man på, at der kommer et udspil fra EU-Kommissionen.
Vi sidder og venter, og vi venter, og vi venter, og så ser vi, om der sker noget.
Det er jo det, man har gjort i mange år, og der er ikke sket noget.
Også tak for en bekræftelse af, at man faktisk kan lave nogle nationale regler.
Så siger ministeren, at det jo ikke er det, der er problemet.
Jo, det er netop det, der er problemet.
Som det også er nævnt i det her forslag, nemlig at hvis man får lavet det her med slagtedyr til nærmeste slagteri, så undgår vi også de scener, der blev vist på TV 2, hvor slagtedyrene faktisk blev transporteret over grænsen.
Vi kan lave en regel om, at slagtedyrene går til nærmeste slagteri i Danmark.
Vi må erkende, at denne regering ikke vil noget på det her område.
Man sætter sig tilbagelænet og venter, men så er det jo godt, at der er et alternativt flertal udenom.
Lene Espersen (KF), 2002-04-30:
Selv om jeg synes, beslutningsforslaget indeholder mange gode initiativer og forslag, så er der ingen tvivl om, at det, der er beslutningsforslagets punkt 1, om dyretransport, nok er det, der optager flest mennesker.
Jeg vil meget klart tilkendegive, at det, der har været regeringens holdning, faktisk lige siden der var den meget, meget ubehagelige udsendelse på tv, har været, at vi arbejder for at få lavet denne her grænse på de 8 timer.
Det har vi sagt meget klart i samråd i Folketinget, i vores handlingsplan og i debatterne her i Folketingssalen.
Men som det er alle bekendt, også de to spørgere, hr. Christian H. Hansen og hr. Keld Albrechtsen, afventer vi lige nu et udspil fra Europa-Kommissionen på området, og det er altså ikke nogen hemmelighed i.
Vi afventer, at der skal komme et udspil, og det udspil vil så blive diskuteret under det danske formandskab.
Jeg tror ikke, der er nogen tvivl om, hvad den danske regerings holdning er, og hvad det er, vi går efter, men vi ved ikke på nuværende tidspunkt, hvad Kommissionens udspil indeholder.
Vi tror ikke, det varer ret længe, før det kommer, men vi bliver nødt til at afvente Kommissionens udspil, og så må vi forholde os til det.
Jeg vil meget klart tilkendegive, at det her har en virkelig høj prioritet for regeringen.
Det er noget, der vil blive brugt mange kræfter på under det danske EU-formandskab.
Det bliver i fødevareministerens regi.
Det bliver fødevareministeren, der kommer til at sidde for enden af bordet ved det rådsmøde, hvor man diskuterer det, men det er teknikaliteter.
Det er absolut regeringens hensigt at gøre, hvad vi kan for at arbejde for at få bragt den tid ned, hvor man fragter slagtedyr rundt i Europa.
Grunden til, at jeg gør meget ud af at forklare det, er, at der altså er tale om totalharmonisering på det her område, så der er ikke nogen tvist eller fortolkning på plads for så vidt angår det at fragte slagtedyr fra et EU-land til et andet.
Som jeg har tilkendegivet, jeg tror rent faktisk, at det var i besvarelse af et spørgsmål til hr. Keld Albrechtsen, så er der ikke noget til hinder for, at vi kunne lave særlige regler i Danmark, altså nationalt, om transport af dyr.
Problemstillingen er jo bare, at det ikke er et nationalt problem.
Problemet er jo de lange transporter, problemet er ikke 2-timers-transporter, problemet er, at dyrene transporteres i 10, 12, 24 timer.
Det er det, der er så voldsomt ubehageligt og utilfredsstillende.
Derfor mener jeg også, at den rigtige vej at gå er at afvente og høre Kommissionen.
Der skulle være noget på trapperne inden for ganske kort tid.
Så må vi forholde os til det, og naturligvis, hvis det ikke er godt nok, forholde os kritisk, og så er der ikke andet for end bare at trække i arbejdstøjet og prøve at overbevise de andre lande om, at vi kan gøre det bedre.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-30:
Tak til ministeren for besvarelsen.
Jeg synes, der var megen forståelse i ministerens svar, men der, hvor det jo afgørende kneb, var, når vi kom til den konkrete handling, og når vi ser på spørgsmålet om dyretransporter, så henviser ministeren til EU. Jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren: Har ministeren rådført sig med Europa-Kommissionen og fundet ud af, om Europa-Kommissionen vil acceptere, at vi indfører bedre regler for dyrevelfærd her i Danmark?
Man kunne jo godt forestille sig, at Europa-Kommissionen nødig vil sidde i rollen som dem, der forhindrer, at der bliver gjort noget her i Danmark. Det er jo ikke sikkert, at ministeren kan få Kommissionen til at optræde som bussemand i denne her sag; det vil jeg da ikke håbe at Kommissionen er indstillet på. Derfor vil jeg godt spørge ministeren: I stedet for bare på forhånd at konkludere, at det må vi ikke for EU, vil ministeren så ikke være med til, at vi går til Kommissionen og får afklaret, om det virkelig kan være rigtigt, at Kommissionen vil forhindre os i at indføre bedre dyrevelfærd her i Danmark?
Christian H. Hansen (DF), 2002-04-30:
Det var et enkelt spørgsmål til ministeren, og det vedrører pind 1, som er i det her beslutningsforslag, nemlig om transport af dyr.
Nu er det sådan, at denne her debat om transport af dyr jo ikke er ny, den har varet et stykke tid, og hver gang man har hørt noget fra regeringen, spiller det selvfølgelig ind, at det, man kigger mest på, er økonomien osv.
Det skinner hele vejen klart igennem.
Men jeg kunne godt tænke mig at vide lidt om, hvad regeringen egentlig har gjort indtil nu.
Altså man bliver ved
med at henholde sig til, at nu vil vi også tage det op i EU, og nu skal der også ske noget, og nu må vi se, og nu må vi se, og nu må vi se.
Altså hvis man kigger på sådan noget som zoonosedirektivet, så kan jeg huske, at det er over 5 år siden, at det skulle have været implementeret i de forskellige lande.
Hvad har regeringen konkret gjort over for EU i de i hvert fald 3 måneder, det har været diskuteret?
Karsten Nonbo (V), 2002-04-30:
Jeg har en vis fornemmelse af, at man forsøger at slå en kile ind mellem Venstres og De Konservatives indstilling til den her sag.
Den er fuldkommen ens.
Vi har den nødvendige smertetærskel, og vi ved, at ministeren vil påvirke det, ministeren kan, i EU på det her område, og det er vi fuldkommen, som jeg sagde sidst, og som jeg vil blive ved med at gentage, tillidsfulde over for.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-30:
Jeg må indrømme, at jeg ikke rigtig kan forstå svaret.
Det er jo et enkelt spørgsmål, som vi alle sammen må stille os selv, når vi ser disse dyretransporter, som står på i timevis, og som i nogle tilfælde er regulær dyremishandling.
Vi er alle sammen enige om, at det altså ikke går, og ministeren siger, at ministeren vil prøve at løse problemet gennem EU.
Vi er også enige om, at det i bedste fald er noget, der tager temmelig lang tid.
Derfor spørger jeg: Kunne vi så ikke blive enige om en frist, hvor vi sagde, at hvis der ikke er sket noget inden for den frist, må vi altså lave en national lovgivning?
Christian H. Hansen (DF), 2002-04-30:
Det er til hr. Karsten Nonbos bemærkning om, at hr. Karsten Nonbo har tiltro til, at ministeren gør, hvad ministeren kan for at påvirke EU-systemet.
Lige for lidt siden fik vi at vide af ministeren
, at vi jo godt ved, at vi skal afvente Kommissionens udspil.
Det vil så sige, at for lidt siden sagde ministeren, at man egentlig ikke kan påvirke, men alligevel har hr. Karsten Nonbo tiltro til, at ministeren kan påvirke.
Det må jeg altså have en nærmere forklaring på.
Karsten Nonbo (V), 2002-04-30:
Om vi så fik fem runder her og jeg forklarede nok så meget, var der nok ikke noget, som hverken hr. Keld Albrechtsen eller hr. Christian H. Hansen ville acceptere, medmindre de fik en dato for, hvornår smertetærsklen var nået.
Den får man ikke, fordi det her er et spørgsmål om, at vi arbejder i den rigtige retning, og alt det andet har ministeren forklaret.
Så kunne jeg jo vende det om og spørge: Hvilke forslag har hr. Christian H. Hansen og hr. Keld Albrechtsen i stedet
for at blive ved med at spørge os, hvad vi vil?
Hvad vil man selv gøre?
Det kommer måske i ordførertalen?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-30:
I Enhedslistens forslag ligger, at det er nærmeste slagteri.
Jeg vil sige det på den måde, at vi i Enhedslisten er smidige over for, at et flertal i udvalget finder en formulering, som sikrer dyrevelfærden.
Derfor har vi ikke meldt ud, at det lige nøjagtig skal være på den måde, som det fremgår af Enhedslistens forslag. Det har været nævnt i diskussionerne, at hvis man havde formuleringen om, at det skulle være nærmeste slagteri, selv om der er to slagterier, der begge to er inden for en kort afstand, så vil det være rimeligt, at hvis man har en kontrakt med det ene af de to slagterier, o.k., så skal man vise den smidighed, selv om det ligger 10 km længere væk.
Det var det, der i virkeligheden lå i min bemærkning.
Vi skal jo heller ikke være firkantede.
Det var det, der mere detaljeret lå i min bemærkning.
Christian H. Hansen (DF), 2002-04-30:
Nu nævnte hr. Keld Albrechtsen lige lidt om tid og kilometer.
Det gjorde mig lidt nervøs, også fordi jeg faktisk oplevede, at justitsministeren så glad ud; men hr. Keld Albrechtsen holder vel egentlig stadig væk fast i, at vi taler om nærmeste slagteri og en km-grænse.
Det er det, der er vigtigt, at vi får præciseret, at vi ikke bare taler om et eller andet antal kilometer eller et eller andet antal timer.
Vi snakker om nærmeste slagteri, og så sætter vi en km-grænse på.
Det er stadig væk det, vi taler om, ikke?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-30:
Jeg kan altså ikke forstå, at hr. Keld Albrechtsen kan lukke øjnene for kendsgerningerne, selv om han selvfølgelig ikke accepterer de markedsøkonomiske kræfter, men det er nu engang dem, der fungerer.
Og så er det jo sådan, at produktionen af slagtekyllinger f.eks. vil forsvinde til udlandet.
En meget, meget væsentlig del af svineproduktionen vil forsvinde, for der er ikke købere til den. Vi lever jo ikke i et planøkonomisk system, hvor man opretholder produktionen i samme omfang, uanset om det kan betale sig eller ikke.
Den smutter jo ud.
Simpelt hen.
I hvert fald må det med minkene være helt oplagt.
Det er altså ikke bare et spørgsmål om flere hænder, for der skal altså mange hænder til at holde styr på de mink, hvis de skal leve sådan et fri liv, det kan vi vistnok se.
Det kan i hvert fald ikke lade sig gøre.
Men også de andre produktioner smutter.
Det er bare en kendsgerning.
Der kan ikke afsættes de mængder.
Der kan afsættes nogle begrænsede mængder af en høj kvalitet osv.
Men forbrugernes moral er ikke så høj, som de udtaler.
Produktionen smutter, så der er ikke tale om flere arbejdspladser.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-30:
Med hensyn til hr. Ole M. Nielsens spørgsmål vil jeg sige - jeg tror, jeg svarede meget præcist på det - at det selvfølgelig vil koste nogle penge at lægge en produktion om.
Ingen tvivl om det.
I de tidligere finanslove har der faktisk også været nogle penge til det.
De kunne jo komme ind igen.
Men arbejdspladser vil der ikke gå tabt, under ingen omstændigheder.
Der vil blive brug for mange flere beskæftigede i vores landbrug, hvis der skal ske den produktionsomlægning.
Det siger jo sig selv.
Der kommer ingenting ud af ingenting andet end lommeuld, og der kommer i hvert fald ingen omlægning uden flere beskæftigede.
Så det er en direkte vej til at øge beskæftigelsen i landbruget.
Så vil jeg svare hr. Christian H. Hansen
Enhedslisten er det meget væsentligt, at vi opnår en tilkendegivelse fra et flertal i udvalget om, at der skal sættes en grænse enten på kilometer eller på timer - det kunne være 3 timer, eller det kunne være 300 km, som er det maksimalt acceptable - at der er et flertal, der tilkendegiver, at der må være en sådan grænse, og den skal være anstændig dyrevelfærdsmæssigt.
KL. 19.55
Det andet er, at vi ønsker, ministeren skal efterkomme vores beskedne, ydmyge ønske om at gå til Kommissionen og diskutere med Kommissionen, om det virkelig kan være Kommissionens ramme alvor at ville forhindre, at vi her i Danmark sikrer dyrevelfærden.
Jeg håber, vi i udvalget kan komme frem mod de to punkter, men det er mit bud på, hvad udvalget kunne gøre i forhold til sagen.
Og jeg håber selvfølgelig på, at det vil ligge allerede i det næste talepapir, som ministeren kommer med, når hun møder frem i udvalget.
Christian H. Hansen (DF), 2002-04-30:
Det var hr. Keld Albrechtsens faktisk udmærkede tale, der lige gav anledning til et enkelt spørgsmål.
Det går lidt på de her dyretransporter.
Jeg kan forstå, at hr. Keld Albrechtsen også lidt deler den frygt for, at det talepapir, der fremkommer nu her den 8. maj, vil minde meget om det, vi allerede har hørt, og at der bare er byttet lidt om på nogle ord.
Hvis det nu forholder sig sådan, at det ser sådan ud, så er der jo det flertal, og flertallet, kan man vel godt røbe, er ret langt, så der kan allerede ske noget i oktober.
Men hvad er det, hr. Keld Albrechtsen og Enhedslisten gerne vil have, der bliver sagt på det her samråd den 8. maj, som vil stille Enhedslisten tilfreds og få dem til at sige: Nu afventer vi og ser, om det så også bliver til noget fra regeringens side?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-30:
Jo, jeg er helt sikker på, at det ville give et enormt produktionstab, hvis vi skulle opfylde de intentioner her.
Det kan selvfølgelig i et eller andet omfang være en trossag.
Men jeg mener ikke, der er afsætning for de svin til en overpris i det omfang, som vi producerer svin i øjeblikket, og det er derfor, det vil komme til at koste arbejdspladser og også økonomi. Så er der i øvrigt svineriet.
Altså svin i løsdrift og svin i fri luft, undskyld, på vejen, det er simpelt hen noget svineri.
Det er miljøforurening, og det giver ganske alvorlige ammoniakfordampninger osv., og der er andre ulemper ved det.
Det kræver i hvert fald meget arbejdskraft, hvis man skal holde styr på dem.
Ræve er jeg enig med fru Margrete Auken i vi simpelt hen bør afskaffe. Ræve i bure er noget svineri.
Kyllinger ligesådan.
Kyllingeproduktionen er meget, meget hårdt presset.
Den tåler ikke ret mange flere omkostninger.
Men vi skal selvfølgelig tage stilling til det ud fra etiske overvejelser.
Så jeg tror nok, at det vil koste ganske betragteligt af arbejdspladser og økonomi, hvis det her skulle udføres.