Kamal Qureshi (SF), 2004-04-21:
Det er jo et rimelig omfattende forslag, synes vi, som indeholder mange elementer, og derfor vil jeg prøve at gå sådan nogenlunde systematisk frem.
Først vil jeg lige have lejlighed til helt overordnet at sige, at det, at man gerne vil have børn og ikke kan få det, for mange par kan være et meget stort problem og kan påvirke det par rigtig meget.
Jeg har selv den glæde at have tre børn og ved, hvor stor en glæde det kan give, og jeg har derfor fuld forståelse for de par, som gerne vil have børn, men selvfølgelig også forståelse for, at der er andre par, som ikke ønsker det.
Så vil jeg gå systematisk igennem forslaget.
Der har været en diskussion her under behandlingen om, hvorvidt man skal have tilbud om behandling til at få ét barn eller flere. Overordnet set mener SF ikke, at det nødvendigvis er en offentlig opgave at give behandling for barnløshed, men har man en offentlig sundhedssektor, som har ressourcerne, overskuddet til det - og det må man vurdere helt konkret, efter at de mest basale opgaver er dækket - så er det noget, man godt kan tage ind i den offentlige sundhedssektors tilbud.
Den samme vurdering vil selvfølgelig også gælde i forhold til, hvorvidt der er et meget stort ressourceforbrug forbundet med at give tilbud til at få barn nummer to, og hvis det viser sig at være korrekt, at der ikke er forfærdelig store ressourcer påkrævet ved at give behandling til at få barn nummer to, så vil det være væsentligt for vores stillingtagen til, hvorvidt vi mener, at der skal være en sådan afgrænsning, at det kun skal være barn nummer et,
man skal have tilbuddet til, og ikke barn nummer to
Vi er lodret imod, at det skal være en læge, der skal vurdere, om forældrene er egnede til at få et barn.
Vi mener ikke, at det skal være en læge.
Lægegruppen er ikke en faggruppe, som har redskaber til en sådan vurdering.
Det fremgår også tydeligt af en del af de høringssvar, som Lægeforeningen er kommet med, at det ikke er en opgave, lægerne ønsker bliver dem pålagt.
Problemet er jo nærmest fraværende i de situationer, hvor en sådan problemstilling er relevant, og hvor det er relevant at give læger et sådant redskab. I forhold til hvorvidt et befrugtet eller et ubefrugtet æg skal kunne opbevares af det offentlige sundhedsvæsen, er det vores holdning, at det ofte er et ubehageligt forløb for en kvinde at komme igennem den behandling, som er nødvendig for at udtage æg, og derfor skal hun ikke unødvendigt udsættes for det.
Og hvis der er overskydende æg, skal de kunne gemmes, så de kan bruges.
I stedet for at cellerne smides ud i en skraldespand, kan de jo gøre gavn med donorens samtykke.
Det samme mener vi skal være gældende i forhold til at kunne gemme æggene.
Æggene skal kunne gemmes, indtil behandlingen er gennemført ud fra det argument, som jeg lige har anført.
Herudover mener vi som tidligere sagt, at også det her forslag fastholder idealbilledet af den her Ajaxfamilie med en mor og en far og børn frem for ligesom at tage udgangspunkt i virkeligheden, hvor et par kan bestå af mange forskellige konstellationer; det kan godt være to af samme køn, og der kan også godt være enlige kvinder, som er egnet til at være forældre.
Derfor mener vi, at § 3, som går ind og definerer et par som værende mand og kvinde, skal fjernes.
Og det er vi glade for at også Socialdemokraterne nu støtter op bag.
Det samme gælder kvinders ret til at donere æg.
Der mener vi også, at det er kønsdiskrimination, at mænd godt må donere sæd, men at kvinder ikke må donere æg.
Så det skal kvinder også have mulighed for at gøre.
Det er i hvert fald noget, som vi vil kigge nærmere på og gå ind i under udvalgsbehandlingen, for der kan sagtens være kvinder, der f.eks. er kræftramte og derfor ikke kan blive gravide, og som ikke er i stand til at fremskaffe æg efter hormonbehandling og derfor vil have gavn af, at andre kvinders æg er tilgængelige.
Herudover er der altså et problem, som vi ikke forstår stadig væk gælder, og som vi også gerne vil have ændret.
Det er, at begge forældre ikke må være infertile i forhold til den eksisterende lov.
Vi synes, det er mærkeligt, at man gerne vil hjælpe, hvis en af forældrene ikke er fertil.
Det vil sige, at hvis faderen er infertil, vil man gerne hjælpe parret, og hvis moderen er det, kan man også godt hjælpe parret, men hvis begge forældre er det, så kan de ikke modtage hjælp.
Det synes vi er noget, som vi også skal kigge nærmere på, for hvis nu der er et par, hvor både manden og kvinden ikke af egen hjælp kan blive gravide, så burde det være muligt, at de også kan få hjælp.
Vi håber på, at ministeren vil imødekomme os.
Det er med meget positiv ånd, at vi går ind i det her arbejde, og vi vil også være villige til at lave de ændringer, som kan gøre, at vi ender med et lovforslag, som kan få en bred tilslutning.