Per Clausen (EL), 2005-11-02:
Men er realiteten ikke, at den mærkningsordning, som erhvervslivet gerne vil have indført – erhvervslivet er åbenbart vældig samlet i denne sag – lige præcis er en ordning, som har det problem i sig, at fordi man vil have mærket de enkelte produkter hver for sig, får vi også en særlig kategori af sund vingummi i modsætning til usund vingummi, og på den måde bliver det hele vejen rundt?
Så synes jeg bare, at vi har genetableret det problem, vi allerede har nu, med lightprodukter osv., som i virkeligheden ikke er light, bare fordi de er en lille smule mindre fede end de andre chips, som man kan købe.
Problemet er vel, når det kommer til stykket, at ministeren på grund af EU-reglerne er nødt til at blive enig med erhvervslivet, og derfor kommer det til at diktere, hvordan der bliver en mærkningsordning, eller også bliver der bare ingen.
Men det bliver jo ikke sådan – og her er vi så uenige – at erhvervslivet kommer til at diktere en ordning.
I det omfang, vi gennemfører en ernæringsmærkningordning, skal den være ordentlig og reel.
Den skal ikke være egnet til at vildlede forbrugerne i retning af, at nogle produkter, der er usunde, på grund af mærkningsordningen eller på anden måde kommer til at fremstå som sunde.
Det vil jeg ikke tillade bliver det endelige resultat.
Så kan man selvfølgelig – det er jo korrekt – komme til at stå i den situation, at der ikke er enighed mellem alle parterne om, hvordan en ernæringsmærkningsordning skal se ud, og så vil jeg overveje, hvilke skridt jeg vil tage i den situation.
Jeg har ikke gjort det endeligt op endnu, men hvis vi ikke kan blive enige, kan jeg i hvert fald sige så meget, at det ikke vil betyde, at jeg ophører med at forfølge mulighederne for at gennemføre en form for ernæringsmærkningsordning, som er baseret på de principper, jeg har fremlagt.
Nu kom det selvfølgelig ikke som nogen overraskelse for mig, på trods af at Enhedslisten i den her sag har valgt at støtte forbrugerministeren på den indholdsmæssige side.
Det var ikke, fordi vi ikke også kunne finde detaljer i ministerens forslag, vi kunne være uenige i.
Vi synes faktisk, det er vigtigt at opnå et resultat på det her område.
Det, jeg bare synes er lidt sørgeligt, er, at det indtryk, man får, når man hører ministerens tale her, jo er, at når det kommer til stykket, er det erhvervslivets organisationer, der kommer til at bestemme, hvordan den her mærkningsordning kommer til at se ud, fordi det er en konsekvens af EU's regler, at anderledes kan det ikke være.
Det synes jeg er trist.
Men jeg vil så spørge ministeren, om vi kan forvente, at ministeren vil holde fast i de fortsatte forhandlinger og dermed i hvert fald holde fast i det grundprincip, som ministeren har givet udtryk for, og som jeg er meget enig i, nemlig at vi ikke vil have, at usunde fødevarer kan markedsføres som sunde fødevarer, bare fordi de er sundere end de andre usunde fødevarer inden for det område.
Det skal være sådan, at det er en lødig og ordentlig mærkningsordning, som giver forbrugerne en reel vejledning til at finde de sunde varer.
Derfor ønsker jeg ikke en ordning, der indikerer, at varer, som er usunde, skulle være sunde.
Så jeg vil holde fast i den grundlinje, der er i det forslag, som jeg har fremsat.