Mette Frederiksen (S), 2004-10-22:
Som det allerede er dokumenteret i dagens debat, har vi faktisk ikke ligestilling i Danmark, og det er derfor, at vi endnu en gang rejser diskussionen om netop ligestilling mellem mænd og kvinder.
Den manglende ligestilling mellem mænd og kvinder er et alvorligt samfundsproblem, og det forhindrer på mange måder vores velfærdssamfund i fortsat at udvikle sig.
Kvinder tjener mindre end mænd.
Kvinder rammes oftere af arbejdsløshed, end mænd gør, og kvinder sparer mindre op til deres alderdom, end mænd gør.
Mænd mister derimod oftere kontakten til deres børn efter en skilsmisse, mænd er mere selvmordstruede, og mænd har ret til færre barseluger, end kvinder har.
Kvinder er dårligere repræsenteret i forskningsverdenen, i erhvervslivets top og i politik, det ses også i Folketinget.
Kvinder med anden etnisk baggrund end dansk er alt for dårligt repræsenteret på arbejdsmarkedet og til gengæld alt for godt repræsenteret på landets krisecentre.
Den manglende ligestilling mellem mænd og kvinder er ikke et privat problem, som regeringen ønsker at gøre det til.
Alle de nævnte eksempler fortæller hvert og et, at køn, altså om du er mand eller kvinde, fortsat spiller en væsentlig rolle for, hvordan dit liv bliver.
Det synes vi i Socialdemokratiet er et kæmpe problem for det enkelte menneske og for samfundet i det hele taget.
Vi tror grundlæggende, at ligestilling mellem mænd og kvinder er en af de allerallervæsentligste forudsætninger for, at vores velfærdssamfund kan udvikle sig.
Her er et par eksempler på nogle af de problemer, vi i hvert fald skal have taget fat på.
For det første er der den manglende ligestilling i forhold til pension og alderdom.
Kvinder sparer alt for lidt op til deres alderdom.
Det gør vi, fordi vi er kortere tid på arbejdsmarkedet, og det er vi, fordi vi arbejder mere på deltid, på grund af den lange barselorlov samt en højere arbejdsløshed.
Og så er der derudover mindre at spare op af.
Vi har nemlig ikke ligeløn i Danmark, og der er mange kvinder, der arbejder inden for de sektorer, hvor lønudviklingen går allermest langsomt.
Pensionen skal oven i købet strækkes over flere år, fordi kvinder i gennemsnit lever 5 år mere end mænd.
Den pensionsfælde, vi har udviklet, gør ondt at falde ned i, og jo dårligere uddannet og jo lavere lønnet man er, desto hårdere er faldet.
For det andet vil jeg nævne den nuværende barselorlov.
Regeringen og Dansk Folkeparti besluttede for et par år siden at forlænge barselorloven, således at den nu i dag kan strække sig til over 1 år.
Når en kvinde er på barselorlov i op til flere år, spares der for lidt op på pensionskontoen, det er sværere at få ansættelse som nyuddannet, og det er selvfølgelig også sværere at avancere på arbejdsmarkedet.
Det faktum, at kvinder tager mere og mere barsel, og at mænd tager mindre og mindre, har intet med biologi og frit valg at gøre.
Kvinder tager primært den lange barselorlov, fordi det er det, der bedst kan betale sig.
Vi har endnu ikke en barselfond, og vi har stadig væk meget store lønforskelle.
Det kan altså for mange familier bedst betale sig, at far går på arbejde, og at mor bliver hjemme.
Mange kvinder taber store summer som følge af den lange barselorlov, og dens indretning er med til at fastholde, at vi ikke har ligestilling i det her samfund.
Og lige så slemt er det, at den er med til at fastholde alt for mange gode, nye, unge fædre på sidelinjen.
Danmark er et af de nordiske lande, hvor fædre har allerfærrest rettigheder.
Det er gammeldags, og det tager slet ikke højde for en ny generation af fædre, som faktisk gerne vil være sammen med deres børn.
Det bringer mig videre til det næste punkt, nemlig at vi har alt for lidt fokus på mænd og ligestilling.
Jeg synes ikke, vi skal acceptere, at rigtig, rigtig mange mænd og deres børn mister kontakten efter en skilsmisse, fordi domstolene i Danmark i langt de fleste tilfælde tilkender kvinden forældremyndigheden.
Jeg synes ikke, det er o.k., at 70 pct. af de selvmord, der begås i Danmark, begås af mænd.
Mænd og ligestilling hænger sammen, nøjagtig som kvinder og ligestilling gør det.
Det gælder de alt for mange sexchikanesager, voldtægter, uberettigede fyringer af gravide kvinder samt vold mod kvinder i hjemmet.
Men det gælder også i hjem, hvor piger ikke må deltage i idræt og svømning, fordi de er piger, og religiøse påstande om, at kvinder og piger ikke er ligeværdige mennesker.
Forudsætningen for, at vi kan få et mere ligestillet samfund, er, at vi erkender, at vi ikke har ligestilling i Danmark, og at vi ikke gør ligestilling til et privat problem, og at vi effektivt løser de konkrete problemer, der er, og endelig at vi får et mere oplyst grundlag at træffe vores beslutninger på.
Hvor det gennem årtier er dokumenteret, at vi ikke har ligeløn, og at der er en voldsom skævvridning af kvindelige og mandlige forskere, så mangler vi viden på lige så vigtige og afgørende områder.
Det gælder eksempelvis prostitution, hvor den tilgængelige viden er forældet eller er udenlandsk, og det gælder i forhold til vores etniske minoriteter, hvor de fleste af os er enige om, at der er problemer, men vi kender ikke omfanget af dem.
Regeringen har netop fremlagt et nyt lovkatalog, men ikke et eneste forslag om ligestilling er deri.
Der har ikke været fantasi til overhovedet at imødekomme nogle af problemerne.
I oppositionen har vi allerede fremsat syv konkrete forslag til, hvordan vi kommer et mere ligestillet samfund nærmere.
Lad mig bare gentage dem her: Vi vil have flere rettigheder til fædrene i forbindelse med barsel.
Vi vil have etableret en eller flere barselfonde, og vi ser ikke nogen grund til at vente.
Der skal indføres kønsopdelte lønstatistikker.
Kvinder skal sikres bedre pensionsforhold.
Der skal etableres et nyt videnscenter for ligestilling, og så skal vi målrette arbejdet for flere kvindelige forskere og for at bryde med det meget kønsopdelte arbejdsmarked.
Vores håb er, at regeringen og Dansk Folkeparti vil bruge dagen i dag til at lytte og til at blive klogere.