runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ritt Bjerregaard (S), 2003-03-13:
Jamen så vil jeg nøjes med at spørge hr. Christian H. Hansen, om han ikke mener, at det ville være en klarere besked til det udvalg, der nu arbejder, hvis et flertal i Folketinget havde vedtaget det forslag til vedtagelse, som fire partier har fremsat, og som hr. Christian H. Hansen erklærer sig enig i, sådan at de mennesker, der sidder og arbejder med det, kunne sige, at nu ved vi altså, at det i hvert fald er i den retning, vi skal arbejde.
Hvorfor ville det ikke være en fornuftig praksis?
Christian H. Hansen (DF), 2003-03-13:
Først til hr. Kristen Touborg
: Jeg synes næsten, at jeg fik sagt, at vi gik ind for det her med, at der ikke skulle være vetoret.
Jeg tror også, at jeg var lidt inde på monopoler, og jeg sagde også, at det ikke skulle se ud som den sammensætning, der er i dag.
Når jeg siger »som den sammensætning, der er i dag«, er det jo ikke, fordi jeg så ønsker seks mere fra landbruget ind i de nye jordbrugskommissioner.
Det troede jeg næsten at hr. Touborg kunne regne ud.
Vi ønsker ikke den sammensætning, der er i dag.
Vi ønsker heller ikke, at landbruget skal have enemagt på det her område; det har vi også meldt ud.
Vi har også været ude med en melding om, at man måske skulle nedlægge det helt, og man kan sige, at hvis man nedlægger det helt, er der i hvert fald ingen, der har flertal i dem længere.
Til fru Ritt Bjerregaard vil jeg have lov at sige, at jeg er enig i de synspunkter, og jeg går ind til sådan noget med et åbent sind.
Det, det handler om, er, at der er et udvalg, der er i gang med at lægge nogle modeller på bordet.
Så skal der en politisk drøftelse til efterfølgende, hvor de elementer også kan indgå i forhandlingerne.
Jeg skifter ikke holdning, og Dansk Folkeparti skifter ikke holdning, blot fordi der kommer et udvalg.
Det er jo ikke sådan.
Vi har en politisk mening, som vi tilkendegiver i dag.
Vi venter ikke på at høre, om eksperterne er klogere.
Vi har sendt et politisk signal, og det står vi ved.
Ritt Bjerregaard (S), 2003-03-13:
Det var ikke meget svar, der var fra hr. Christian H. Hansen i det, han kom op og sagde.
Kristen Touborg (SF), 2003-03-13:
Jeg synes, der var gode takter i Dansk Folkepartis ordførertale, og jeg vil godt kvittere for nogle af de udsagn, der kommer, men der er en ting, som jeg meget gerne vil have en præcisering af.
Jeg hører godt, at Dansk Folkeparti vil noget andet, men hvad er det, de vil?
Vil man bryde landbrugets monopol?
Derfor mener jeg ikke, at det er i utide at spørge til Dansk Folkepartis mening om sagen.
Vil man bryde landbrugets monopol i fremtiden i jordbrugskommissionerne?
Christian H. Hansen (DF), 2003-03-13:
Nu er det jo ikke sådan, at det bare er blevet afgjort, at man lige så godt kunne stå på det ene papir som på det andet papir.
Hvis man nærlæser de to forslag til vedtagelse, kan man sige, at de fire partier, der har fremsat det ene, Socialdemokratiet, SF, Radikale og Enhedslisten, såmænd også kunne have været på det forslag, som Dansk Folkeparti er på.
Men vi står på det med et åbent sind, og det kunne jo så være døren til, at nogle af de synspunkter, som de fire andre også deler, netop vinder gehør i den sidste ende.
Ritt Bjerregaard (S), 2003-03-13:
Til hr. Christian H. Hansen vil jeg gerne sige, at det jo altid er godt med et åbent sind.
Det synes jeg vi skal have omkring behandlingen af sådan nogle forslag.
Jeg synes også, at der var den klarhed i hr. Christian H. Hansens tale, at man var imod vetoretten, at man var imod den måde, jordbrugskommissionerne er på i dag, og at man gerne ville kigge på køb fra almene fonde.
Derfor efterlyser jeg en stillingtagen fra hr. Christian H. Hansens side til det forslag til vedtagelse, som er fremsat af en række partier, som jo - forekommer det mig - lever op til nogle af de bemærkninger, som hr. Christian H. Hansen gjorde i sin tale.
Jeg har set, at hr. Christian H. Hansen er medforslagsstiller til et andet forslag til vedtagelse.
Umiddelbart ser jeg en vanskelighed i forhold til den tale, hr. Christian H. Hansen holdt her i dag, og den ordførertale, vi hørte fra Venstre for et øjeblik siden, og det vil jeg gerne have belyst.
Christian H. Hansen (DF), 2003-03-13:
Det er næsten spørgsmålet, om det i denne debat ikke allerede er sat på plads.
Der har på det seneste været meget debat om det emne.
Det er vel også meget relevant, at vi får en debat om emnet i dag; det vil jeg gerne medgive at det er.
Med hensyn til jordbrugskommissionerne er det Dansk Folkepartis opfattelse, at der skal ske noget.
Det er fornuftigt nok, at man går ind og kigger på den model, der har været siden 1989. Det er vel også det, der har afspejlet sig meget i debatten, nemlig en kritik af, om jordbrugskommissionerne nu er blevet for enerådige, forstået på den måde at det faktisk kun er landbruget selv, der styrer disse jordbrugskommissioner. Der er sikkert mange gode ideer, tanker - det har vi da også kunnet høre i debatten indtil nu at der er - og modeller for, hvordan jordbrugskommissionerne skal se ud i fremtiden.
Man kan vel gå så vidt som at stille det spørgsmål, som det også har været fremme, nemlig om jordbrugskommissionerne i det hele taget skal være der.
Et andet spørgsmål kunne være, om de økonomiske midler, der er fordelt, bliver brugt på den rigtige måde.
Vi har for nylig set eksempler på, at i en kommissions afgørelse i forhold til en andens har der været en forskel på godt 5.000 kr. i sagsbehandlingen.
Jeg synes, det er rimeligt, at vi får drøftet, om det også kan være på sin plads.
Det har også været fremme i debatten, at der har været lidt for meget lokal forankring.
De personer, der har haft med det at gøre, kunne give anledning til nogle tendenser til kammerateri.
Hermed har jeg ikke påstået, at det er tilfældet, men jeg synes, det er noget, der skal indgå i overvejelserne om, hvordan den fremtidige struktur skal se ud.
Så er det lige, hvordan jordbrugskommissionerne skal se ud i fremtiden.
om der skal ske en total nedlæggelse, men vi vil afvente det udvalgsarbejde, der er sat i gang.
Dog vil jeg gerne sende det klare signal, at det efter vores opfattelse i fremtiden ikke skal se ud som den model, der ligger i dag.
Så har jeg også ligesom fortalt, at den vetoret, der ligger på området i dag, ser vi gerne bliver brudt.
Et andet element i forespørgslen, som er rejst i dag, er
problematikken omkring opkøb af naturarealer, herunder f.eks. opkøb af de almene fonde.
Her er vi af den overbevisning, at der også i forbindelse med udvalgsarbejdet skal lukkes op for at se på, om det kan gøres lettere, om der kan forenkles noget, sådan at de fonde får nogle bedre vilkår.
Som afslutning vil jeg sige, at vi ser frem til det udvalgsarbejde, og hvad der konkret kommer frem.
Vi ser også frem til at indgå i de forhandlinger, der skal være ud fra det, udvalget nu kommer frem til, og i de forhandlinger indgår vi med et åbent sind for både den ene, den anden og den tredje model.
Jens Kirk (V), 2003-03-13:
Jeg skal gerne gentage det en gang mere for fru Ritt Bjerregaard.
Vetoretten er absolut til diskussion.
Jeg har ikke udtalt mig, om den er rigtig.
Vi skal ikke sende det vink
med en vognstang ud, at sådan skal det være.
Vi er vel alle betænkelige, hvis nogle har en bestemt magt, som ikke altid er lige demokratisk.
Ritt Bjerregaard (S), 2003-03-13:
I fortsættelse af hr. Martin Lidegaards spørgsmål vil jeg da gerne vide, hvad Venstres holdning er til det.
Mener Venstre, det er rigtigt, at landbruget ikke bør have flertal eller vetoret i forhold til forvaltning af det åbne lands naturværdier og sikring af drikkevandsressourcerne?
Det må man vel i Venstre have en holdning til, som vi kan blive delagtiggjort i allerede i dag, det behøver vel ikke at afvente et udvalgsarbejde.
Et udvalgsarbejde tager jo stilling til, på hvilken måde man kan regulere på de her områder.
Det er jo en klar politisk holdning.
Christian H. Hansen (DF), 2003-03-13:
Alle er enige om, at nu er der et udvalg, og der skal nogle forhandlinger i gang.
Alle, der sidder i denne Folketingssal i dag, ved også, at når man sætter sig ved et forhandlingsbord, skal man gøre det med et åbent sind.
Hvis man har lagt sig fast på nogle modeller, fuldstændigt skruet sig fast, er der ikke mulighed for at kigge på nye tanker; det ved alle.
Og Dansk Folkepartis tillid til fødevareministeren er så stor, at jeg slet ikke er i tvivl om, at ministeren har skrevet vores holdning ned, og at den vil indgå i de videre forhandlinger.
Kamal Qureshi (SF), 2003-03-13:
Det er jo Venstre, der må finde ud af, hvad de vil.
Fru Ester Larsen starter med at sige, at dette er et ideologisk forslag, og bagefter er det mig, der bliver kritiseret for at sige, at Venstre har fremsat et ideologisk forslag.
Nu må Venstre altså bestemme sig for, hvad de vil. Det kan godt være, at ministeren ikke helt forstod, hvad jeg sagde.
Jeg hørte ministeren sige, at han ikke forstår, hvad jeg mener, når jeg siger, at de pålægges at betale.
Jo, i de andre forslag, der har været omkring frit valg, har det ikke været penge involveret.
Så har der været et frit valg, hvor man har kunnet benytte sig af det frie valg, uden at der skulle egenbetaling oveni.
Men lige præcis på det her område, i modsætning til f.eks. det man havde på sundhedsområdet, lægger man egenbetaling oveni.
Så kan det godt være, at det gør det billigere, når man får 65 pct. af sine udgifter dækket.
Nu spørger ministeren, om man ville støtte forslaget, hvis nu det var med, og hvis der ikke var penge involveret, og jeg ville da gerne stille som et ændringsforslag, at der ikke er udgifter involveret, men at der er tale om et frit valg, som alle uanset indtægt kan benytte sig af, uanset om de har mange penge, eller om de har få penge.
Så der er tale om et reelt frit valg.
Det vil jeg meget gerne stille som ændringsforslag, og så vil jeg gerne spørge, om ministeren vil støtte et sådant ændringsforslag.
Torben Hansen (S), 2003-03-13:
Det er jo en meget spændende diskussion om de almene kompetencer, og der kan lægges mange fortolkninger ind i den.
Men vi kan i hvert fald konstatere, at nogle af de vægtninger, der er områdefag, grundfag og specialefag imellem, i hvert fald er pillet ud.
Så stiller fru Louise Frevert sig op og begynder at fortolke lidt.
Men det, jeg egentlig spurgte om, var ikke så meget det, der står i det konkrete lovforslag; det var Dansk Folkepartis holdning til erhvervsuddannelserne som en ungdomsuddannelse, hvor der fortsat er et element af almen kompetence. Er det noget, som Dansk Folkeparti vil prioritere både her og i de kommende forhandlinger, eller er det noget, man er ligeglad med?
Det var faktisk holdningen, jeg bad om,
Tove Videbæk (KRF), 2003-03-13:
Formålet med lovforslaget er at skabe valgfrihed og fleksibilitet i børne- og ungdomstandplejen - det er vist efterhånden gået op for os. Forældre kan således ifølge forslaget vælge
den kommunale tandpleje fra og få 65 pct. af udgifterne til den privatpraktiserende tandlæge i forbindelse med behandling af børnenes tænder dækket af kommunen.
Ligeledes kan forældre vælge en tandpleje i andre kommuner.
Der er tidligere blevet indført frit sygehusvalg og frit valg i hjemmeplejen, og nu er turen så kommet til den kommunale tandpleje.
Kristeligt Folkeparti er også for frit valg-tanken, men har måske ikke den samme stålsatte tro på, at indførelse af markedslignende ordninger i den offentlige sektor nødvendigvis og altid vil medføre forbedringer alle steder.
Kristeligt Folkeparti har ikke en forestilling om, at frit valg og øget konkurrence i ethvert tilfælde er godt.
Derimod mener Kristeligt Folkeparti, at den sunde fornuft må råde.
Det betyder, at der må tages stilling ud fra en konkret vurdering i de enkelte tilfælde.
Når det drejer sig om den kommunale tandpleje, er der, som det fra flere sider ganske rigtigt er blevet nævnt, tale om en klar succes.
Børns tænder er i dag langt bedre end for blot få årtier siden, og - hvad der er endnu vigtigere - det er alle børn, der har gode tænder, ikke bare de bedst stilledes børn, der kommer fra gode hjem, også børn fra udsatte hjem sikres via den nuværende ordning en god tandpleje. Den kommunale tandpleje er med andre ord værd at værne om, der er absolut ingen grund til at slå dette system i stykker, og jeg har for min del aldrig hørt kritik af den. På den anden side er der også ting, der taler for, at frit valg i et vist omfang kan være en forbedring. For det første vil dette forslag ved en vedtagelse betyde forbedringer for de familier, der af den ene eller anden grund vælger en privatpraktiserende tandlæge, måske fordi barnet er blevet så glad for og vant til den private tandlæge, som man er begyndt hos.
For det andet kan det ikke udelukkes, at muligheden for, at forældre vælger den kommunale tandpleje fra, vil give et sundt pres, således at kvaliteten og servicen er af en stabil, høj standard.
Således kan den foreslåede ordning fungere som en slags sikkerhedsventil i kommuner, hvor kvaliteten måske ikke lever op til en forventeligt normal og høj standard.
F.eks. har indførelse af frit valg på tandplejeområdet for børn og unge i Høje Taastrup ifølge tandlægernes nye tidsskrift været en succes.
Og med en egenbetaling fra forældrenes side på ca. 300-400 kr. for en behandling vil de færreste forældre, selv de mere velstillede, formentlig ikke vælge den kommunale tandpleje fra, medmindre der er rigtig god grund til det.
På den baggrund - både noget for og noget imod - er det Kristeligt Folkepartis vurdering, at vi ikke umiddelbart kan stemme for forslaget, men vi vil heller ikke stemme imod det.
Margrete Auken (SF), 2003-03-13:
Ja, filmen knækkede, men den knækkede mere omfattende end som så, for det havde næppe heller været nok med de 45 lokoførere.
De skulle bruge flere for at kunne leve op til deres forpligtelser.
Martin Lidegaard (RV), 2003-03-13:
Fru Margrete Auken har jo fuldstændig ret i, at det er Arriva's fulde og ene ansvar, at de godkendte den ændring i udbuds-, kan vi sige, vilkårene, som det var, at de 40 ikke skulle uddannes af privatbanerne.
Der er slet ingen grund til at diskutere det.
Men når jeg borer lidt i det med Amtsrådsforeningen og lokoførerne og Jernbaneforbundet og alt sådan noget, er det, fordi det var der, at filmen knækkede.
Det er ikke et spørgsmål om ansvarsplaceringen der, men det er et spørgsmål om, hvorfor filmen knækkede.
Det synes jeg er lidt interessant.
Margrete Auken (SF), 2003-03-13:
Det hører med til kritikken af Arriva, at de laver numre med offentligheden.
Det med Amtsrådsforeningen er jo pludselig blevet sådan, at man siger, at det var der, man ikke overholdt aftaler.
Det svarer også til, at de påberåbte sig, at de havde en aftale med DSB om udlån af lokoførere - hr. Martin Lidegaard er fuldstændig klar over, hvad jeg hentyder til - som om der var nogen, der ikke havde holdt deres løfter. Der vil jeg gerne spørge hr. Martin Lidegaard, om ikke han er enig med mig i, at når man har lavet sådan en udlicitering, så påhviler ansvaret for informationer og vagt i gevær, og hvad ved jeg, også den, der vinder udliciteringen.
Det er jo ikke en handicapservice at tage sig af Arriva, selv om man en gang imellem kan være fristet til at tro, at det er det, vi har med at gøre.
Ansvaret for at fortælle, at nu er de i en situation, hvor de ikke kan klare tingene, påhviler Arriva.
Det her sker sidste sommer.
Når de så i december siger, at de kan klare tingene, kan man vel ikke bede ministeren om at behandle dem, som om det var handicapafdelingen af Dansk Transportsystem, altså ikke dem, der betjener de handicappede, men dem, der ikke selv kan finde ud af det.
Det går jeg ud fra at hr. Martin Lidegaard er enig med mig i.
Martin Lidegaard (RV), 2003-03-13:
Ja, som vi jo desværre allerede har haft lejlighed til at konstatere adskillige gange fra den her talerstol, har det første udbud af togdrift i Danmark ikke været en dans på roser og har jo ingenlunde levet op til vore forventninger. Det startede med valget af Arriva.
Rigsrevisionen har jo fastslået, at under de givne omstændigheder, der var, har ministeren ikke handlet forkert.
Men Rigsrevisionen har jo også fastslået og påpeget, at sammenblandingen af kasketterne har været problematisk.
Jeg vil da gerne benytte lejligheden til at spørge ministeren, om vi ikke snart får noget konkret om det.
Det er vi blevet lovet mange gange efterhånden, synes jeg.
Så gik vi videre, og vi kunne forstå, at der virkelig har været et ret dramatisk forløb i hele 2002 i forhandlingerne mellem Arriva, privatbanerne, ministeriet, Amtsrådsforeningen, Jernbaneforbundet, DSB og frem og tilbage.
Jeg kan ikke lade være med at spørge mig selv, især når jeg læste om hele forløbet i 2002, om man måske burde have råbt vagt i gevær noget tidligere fra ministeriets side.
Jeg sad lige og læste noget i anledning af, at vi skulle have debatten i dag, og det får mig til at stille et enkelt, helt konkret spørgsmål, som jeg måske kan benytte lejligheden til at stille til ministeren, nemlig: Da man traf det valg fra Amtsrådsforeningens side, at man ikke ville uddanne de 40 lokoførere på privatbanerne alligevel, var ministeriet da informeret og godkendte, at man ikke kunne det, om jeg så må sige, for det var en aftale, der var med Amtsrådsforeningen?
Det synes jeg nemlig i virkeligheden er en af de mere celebre detaljer i hele den historie.
Så kom vi frem til alle forsinkelserne.
I den anledning må jeg nok sige, at siden forsinkelserne startede og fortsatte, har ministeren, også efter heftigt pres fra Folketinget, så vidt jeg kan vurdere uden at være jurist, sådan set gjort alt, hvad der er muligt ifølge kontrakten, for at løse det her problem.
Han har lavet påkrav, han har sådan set gjort, hvad han kan.
Jeg vil ikke sige, at situationen i dag er perfekt, ingenlunde, for den burde aldrig have været helt derude, hvor den har været.
Men efter, hvad vi sådan rent lovmæssigt kan foretage os, har vi gjort det.
Det vil jeg trods alt også gerne kvittere for her og sige, at det forventer vi sandelig også bliver stilen fremover, som mange har været inde på, at hvis der bliver nogen som helst slinger i valsen, så forfølger vi det med alle til rådighed stående midler.
Den ånd, kan man sige, der også ligger i Enhedslistens forslag, vil jeg også gerne tilslutte mig.
Til gengæld kan jeg ikke tilslutte mig det konkrete forslag af de grunde, som andre også har fremført, nemlig at så bryder vi jo kontrakten, og så har vi stort ståhej og bøder osv.
Så som forslaget ligger her og nu, kan vi ikke tilslutte os det.
Men ånden, at vi skal forfølge det, og at passagererne skal have deres tog, og de skal have dem til tiden med alle de midler, vi overhovedet kan ifølge kontrakten, er vi helt med på hele vejen igennem.
Poul Fischer (DF), 2003-03-13:
Den 4. februar 2003 var en forespørgselsdebat, F 34, vedrørende det midt- og vestjyske jernbanenet til behandling
her i salen, og ved den lejlighed sagde Dansk Folkeparti, at det var en uholdbar situation med det antal aflyste tog, der havde været op igennem januar måned på disse strækninger.
Det var helt uacceptabelt for brugerne at være i uvished om, hvorvidt der kom tog eller ej. Ved samme debat accepterede vi at afvente en redegørelse fra Arriva om, hvorledes Arriva ville løse den uheldige situation.
Som bekendt ville Arriva løse problemet ved at indsætte busser på marginalafgange indtil oktober 2003, hvorefter man havde lokoførere nok til at leve op til kontrakten - ikke en acceptabel løsning, når man havde kontrakt på togkilometer, men vel det eneste mulige i den nuværende situation.
Dansk Folkeparti har forståelse for og også foreslået ministeriet, at man anvendte de sanktionsmuligheder, kontrakten levnede muligheder for, hvilket også er sket.
Ved forespørgselsdebatten sagde vi også, at vi måtte vide, hvad der var fup og fakta i denne sag.
Efterfølgende er det kommet frem, at de uddannelsesmuligheder af lokoførere, udbudsmaterialet lagde op til, nemlig uddannelse af 40 lokoførere hos amterne, blev forpurret af Dansk Jernbaneforbund.
Det vil sige, at Arriva ikke har kunnet få uddannet de lokoførere, de havde behov for, og derfor måtte håbe og tro på velvillighed hos DSB over for udlån af lokoførere, indtil der var uddannet nok gennem den eneste uddannelsesmulighed, nemlig hos DSB.
DSB meddelte, at man ikke havde ledige lokoførere.
Arriva burde naturligvis have reageret tidligere, men det er altså ikke alt, der er enten sort eller hvidt i denne sag.
Det ser nu ud til, at sagen er landet på benene med den netop indgåede aftale mellem Arriva, Trafikministeriet og DSB, en løsning, der ligner, at vi normaliserer tilstandene fra medio april.
Dansk Folkeparti kan ikke støtte B 88, da beslutningsforslaget tilsidesætter den indgåede kontrakt med de aftaler og sanktionsmuligheder, der er i denne.
Lad os glæde os over, at der nu er fundet en løsning på problemet, så brugerne kan se frem til normale tilstande.
Det fortjener de midt- og vestjyske brugere.
Poul Andersen (S), 2003-03-13:
Jeg vil gerne sige til hr. Albrechtsen, at vi i Socialdemokratiet ikke har været i tvivl om, hvad der skulle foregå i det midt- og vestjyske område.
Da det kørte skævt, gav vi helt klare signaler om, at der skulle være tog i dag, tog i morgen og tog hver dag de næste 8 år.
Vi har også hele tiden har haft tæt kontakt til ministeren, og ministeren har været kaldt i samråd i anledning af det, der er foregået.
Vi har ikke haft ønske om, at der skulle køre busser på den strækning.
Det er ministerens ansvar i forhold til den kontrakt, der er indgået med Arriva, og den skal der selvfølgelig leves op til.
Jeg mener, at der er leveret en vare.
Så kan man diskutere, om varen er leveret til det rigtige tidspunkt.
Den 14. april starter DSB på en delstrækning, som der er indgået en ekstra kontrakt på, nemlig Århus-Langå-Struer, så der vil blive kørt tog i det midt- og vestjyske. Så kan man diskutere håndteringen, om det er foregået på den rigtige måde, og om resultatet er kommet på det rigtige tidspunkt.
Der vil jeg da gerne signalere her til hr. Keld Albrechtsen, at vi vil følge den her sag utrolig nøje, og vi vil være meget årvågne med hensyn til, om ministeren nu følger sagen op.
Vi har, som det også fremgår af dagspressen i dag jo lidt kontroverser omkring nogle andre sager, så derfor vil jeg heller ikke her i dag afvise hr. Albrechtsens fremsatte forslag.
Nu afventer vi og ser, om ministeren er i stand til at håndtere den sag, om Arriva kommer til at køre den 14. april.
Der er sket de påkrav, der er lavet kontrakt på, der er også, som hr. Svend Heiselberg fremdrog det her, fra ministeren redegjort for, at de påkrav er fulgt op, og juridisk bliver der også fulgt op på tingene.
Det er et spørgsmål om, at der skal køre tog.
Og det er som sagt tog i dag, tog i morgen og tog hver dag de næste 8 år og så hurtigt som overhovedet muligt.
Når det er sagt, kan det selvfølgelig komme til at forekomme, ligesom det kan for DSB, at der sker nogle kiks på strækningen, så man midlertidigt er nødt til at indsætte busser.
Det må man så acceptere, men det kommer de selvfølgelig til at bøde for, ligesom DSB må bøde for det,
hvis de ikke overholder deres indgåede aftaler med ministeriet.
Afslutningsvis vil jeg lige gentage, at vi hverken siger ja eller nej til Enhedslistens forslag her i dag, vi afventer og ser, hvordan ministeren er i stand til at håndtere sagen.
Svend Heiselberg (V), 2003-03-13:
Jeg mener rent faktisk ikke, at jeg kritiserede hr. Albrechtsen for ikke at være til stede.
Jeg sagde bare, at det var ærgerligt, at hr. Albrechtsen ikke var til stede, for så ville hr. Albrechtsen have fået en god orientering.
At hr. Albrechtsen er optaget af andre gøremål, har jeg da stor forståelse for, da Enhedslisten ikke er så mange.
Der lå overhovedet ingen kritik i det, det vil jeg gerne sige.