Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-04-14:
Jeg vil gerne begynde med at takke for den velvilje, som jo er kommet fra hele salen, over for de intentioner, der ligger bag Kristeligt Folkepartis forslag.
Jeg har bemærket, at alle erkender, at menighederne i de tidligere kommunistiske lande er ude i nogle reelle problemer, og at der også er en klar vilje til, at man bør hjælpe.
Jeg vil kommentere de enkelte ordførere og begynde med Socialdemokratiet, som var inde på det samme, som ministeren også var inde på, nemlig at det skulle stride mod det folkekirkelige arbejde.
Jeg har også i bemærkningerne til forslaget henvist til de forskellige stiftsudvalg, og der var også nogle her i salen, der henviste til disse stiftsudvalg.
Og vi har været meget omhyggelige med at formulere det som et mellemkirkeligt samarbejde med lutherske menigheder, og vi har valgt en meget decentral model, hvor det enkelte menighedsråd træffer afgørelsen om det.
Og når man lovgivningsmæssigt har slået fast, at man ønsker, at folkekirken er med i et mellemkirkeligt arbejde - jeg er klar over, at det startede på frivillig basis, men nu er det lagt til rette lovgivningsmæssigt - vil jeg bede kirkeministeren om at komme med en begrundelse for, hvorfor dette ikke er et folkekirkeligt arbejde, da jeg går ud fra, at ministeren, selv om ministeren ikke var medlem af Tinget dengang, mener, at det, der er vedtaget om de forskellige stiftsudvalg, er et folkekirkeligt arbejde.
Det er klart, at hvis ministeren mener, at det ikke er et folkekirkeligt arbejde, altså at man har vedtaget noget i Folketinget og etableret nogle ordninger, som ikke er folkekirkelige, så kan jeg se en vis logik i det, ministeren sagde, men ellers kan jeg ikke.
Og jeg vil bede ministeren om udtrykkeligt her fra Folketingets talerstol at redegøre for de udtalelser, ministeren kom med, og jeg er selvfølgelig også interesseret i at høre om Socialdemokratiets udtalelser.
Venstre var optaget af § 12 i lov om folkekirkens økonomi, så den vil jeg da bore lidt i nu.
Sådan som jeg forstår den, er den vel en udvidelse af bemyndigelsen på den måde, at man vil kunne bruge bemyndigelsen til at opnå de intentioner, som vi har skitseret.
Jeg synes selv, det vil være mere regelret og positivt at sige det i et lovforslag frem for at prøve at strække en bemyndigelse, men o.k., den mulighed vil jeg selvfølgelig nu få undersøgt.
Det mener jeg ikke på nogen måde er i modstrid med det, vi lægger op til her.
Jeg har i lovforslaget også redegjort for, hvordan man for årtier siden byggede en række kirker i Danmark ved hjælp af frivillige aktiviteter, altså via indsamlinger, men at man måtte erkende, at det ikke rakte - det kan man læse om i den historiske redegørelse, som jeg har givet i bemærkningerne, og som ikke skal gentages her - og at der faktisk ud over de frivillige aktiviteter var behov for et vist grundlag.
Det er den samme erkendelse, der ligger bag forslaget: at skal man hjælpe nogle menigheder over den vanskelige situation, som de er kommet i på grund af over 50 års kommunistisk hærgen, så finder jeg det nødvendigt, at man i tillæg til de frivillige aktiviteter - de er ikke unødvendige, for det er jo et ret beskedent beløb, vi har afsat - har denne mulighed.
Så det er en kombination.
Og generelt vil jeg sige både til Venstres ordfører og andre, at der er jo ikke på noget tidspunkt lagt op til en tvang over for menighedsrådene; der er alene tale om at give menighedsrådene en frihedsmulighed.
Og hvis der ikke er et eneste menighedsråd, som ønsker at bruge den frihedsmulighed, så bliver der heller ikke skaffet penge til at restaurere de pågældende kirker, som vi har tænkt på.
Så der er ingen tvang.
Det forudsætter en opbakning i menighedsrådet, og hvis menighedsrådet ikke har menigheden bag sig, er der jo menighedsrådsvalg hvert fjerde år, og dér er der så mulighed for at skifte pågældende menighedsråd ud.
Og når Venstre håber, at intentionerne kan blive opfyldt, deler jeg selvfølgelig det håb, men jeg er bare bange for, at det bliver for løst.
Vi tror på kombinationen af de frivillige aktiviteter og det, at nogle menighedsråd, som er engagerede i denne sag, forpligter sig.
Til Dansk Folkepartis ordfører: Jeg er igen meget enig i det med de frivillige initiativer, men kirkeskatten er jo et medlemskontingent, og det må være sådan, når man har et repræsentativt demokrati, som man jo har i de enkelte sogne, at vi alene lægger op til, at de, der er valgt, og som har det økonomiske ansvar, får mulighed for inden for visse rammer at træffe nogle dispositioner, men at vi mener, det er en klar folkekirkelig opgave at vise solidaritet med menigheder uden for landets grænser.
Fra Det Konservative Folkepartis side mødte vi i og for sig den samme grundholdning som den, Dansk Folkeparti gav udtryk for, og dér vil jeg minde om, at det jo var under en konservativ kirkeminister, vi fik de mellemkirkelige stiftsudvalg.
Og når man var en varm tilhænger af at få de mellemkirkelige stiftsudvalg, er jeg overrasket over, hvorfor man så afviser, at man i de enkelte menighedsråd får mulighed for at træffe beslutning om et mellemkirkeligt arbejde.
Dér mener jeg ikke at den konservative argumentation hænger sammen, men jeg er selvfølgelig også her glad for de positive intentioner, og på baggrund af disse positive intentioner synes jeg der må være grundlag for fortsatte drøftelser i Kirkeudvalget.
Til fru Margrete Auken vil jeg sige: Fru Margrete Auken rejser en debat om forholdet mellem grundloven og statsstøtten, og den debat synes jeg er væsentlig, og den vil jeg meget gerne medvirke til, men jeg mener, at man godt kan løse den opgave, vi har stillet, inden for den gældende lovgivning, for der er jo ikke tale om, at der skal gives støtte til den kulturelle del af bygningerne, men jo netop for, at menigheden kan få et sted at samles.
Og får vi den klare opdeling, som jeg forstår at fru Margrete Auken og jeg principielt er enige i herhjemme, vil det jo fortsat være sådan, at det helt basale, nemlig at have en kirkebygning til at samles i til gudstjeneste osv., finansieres over kirkeskatten, og så er der altså nogle kulturopgaver, som det ikke er naturligt at alene folkekirkemedlemmer løser, men som hele samfundet skal være med til at løse.
Men det helt basale at sørge for, at der er et lokale til at holde gudstjeneste i, er en kirkelig opgave, og det er denne kirkelige opgave, vi ønsker at give menighedsrådene mulighed for at yde en økonomisk støtte til i de tidligere kommunistiske lande.
Det er den menighedsorienterede del af bygningerne, vi er optaget af.
Så jeg synes, der er nogle principielle overvejelser, som man bestemt kan komme med, men jeg synes ikke, det er rimeligt at lade dem overskygge, at her kan man altså ved at give menighedsrådene øgede frihedsgrader give dem mulighed for at løse en konkret opgave.
Til den radikale ordfører må jeg sige: Hvad mener man fra radikal side om de mellemkirkelige stiftsudvalg? Er det ikke en folkekirkelig opgave, de løser?
Og hvad er forskellen på den opgave, der løses i de mellemkirkelige stiftsudvalg, og det, at de forskellige menighedsråd får nogle frihedsgrader?
Jeg er overrasket over, at Det Radikale Venstre ikke vil give menighedsrådene denne frihed.
Der er ingen tvang over for menighedsrådene.
Hvorfor må et menighedsråd ikke få lov til at få en øget frihed?
Hr. Keld Albrechtsen
har jeg allerede været i dialog med, og jeg må sige, at det er jo altså lutherske kirker og menigheder, vi vil åbne mulighed for at man kan yde en hjælp til og ikke - som jeg forstod på bemærkningerne fra hr. Keld Albrechtsen - den ortodokse kirke i Rusland, som hr. Keld Albrechtsen mener vil fremme nationalismen.
Jeg tror ikke, at der i de mindre menigheder, vi har tænkt på, er nogen eksempler på, at de har optrådt nationalistisk på samme måde som den ortodokse kirke i Rusland.
Men ellers forstod jeg, at der en positiv holdning fra hr. Keld Albrechtsens side - og det vil jeg gerne takke for -
hvis man har sikkerhed for, at det alene er medlemmerne af folkekirken, der kommer til at yde bidragene, og ikke andre. Det er klart intentionen, men det vil vi gerne satse på en yderligere klargøring af, hvis det skulle være nødvendigt.
Jeg vil også takke for den positive velvilje fra hr. Tom
Behnkes side
Spørgsmålet her var, om det er hensigtsmæssigt med yderligere lovgivning.
Det er jo en lovgivning, som giver øgede frihedsmuligheder; det er ikke en lovgivning, som indskrænker menighedsrådenes frihedsmuligheder, tværtimod.
Og derfor burde hr. Tom Behnke kunne støtte forslaget ud fra de præmisser, som hr. Tom Behnke stillede op, sådan som jeg hørte dem.
Det sidste, vi fik at vide af Socialdemokratiets ordfører, synes jeg da var en god støtte til det forslag, vi har fremsat fra Kristeligt Folkepartis side.
Har man muligheden for at etablere de menneskelige kontakter, og hvis der skal komme noget konkret ud af det, nemlig restaurering af kirkebygninger, så har jeg svært ved at se andre midler at tage i brug end det forslag, vi har fremsat.
Men jeg vil da gerne høre, om der er andre konkrete midler, som Socialdemokratiet vil tage i brug.