runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Langballe (DF), 2003-05-14:
Jamen altså jeg er ikke i tvivl om, at den ensidighed, som jeg er mistroisk nok til at øjne, ikke behøver at være der.
Men hr. Jann Sjursen vil sikkert give mig ret i, at det har været en gennemgående tendens, at holocaust var et stort, ja, nærmest det eneste historiske kapitel, der skulle huskes, ja, i takt med at Gulag skulle fortrænges.
Og hvorfor det?
Jamen det var der jo en klar ideologisk interesse i, som jeg ikke behøver at gøre nærmere rede for. Men den anden del af min kritik er den dér, jeg vil sådan set sige modbydelighed ved disse kultiske mindedage, fordi det, der sker, og især når man bruger sådan noget over for skolebørn, er jo, at man så at sige gør dem til betragtere.
Man gør dem til eller prøver på at gøre dem til små selvgode, ideologiske betragtere af den monstrøse ondskab, i stedet for at sige til dem: Kære venner,
nu skal I høre en historie her, den historie er I selv med i.
Den ondskab, den skyld, I hører om her, er en mulighed i jeres eget hjerte; I er selv med i historien.
Så får historien den betydning, som den havde, bl.a. for
B.S. Ingemann, da han i forordet til »Valdemar den Store og hans Mænd« sagde
: »Stig op af graven, du slægt, som døde! Forkynd dit fald og afmal din brøde!«
Det er det forhold til historien, vi skal give skolebørnene, og ikke denne selvgode betragten på afstand af nogle bestemte fænomener, der tages ud af deres historiske sammenhæng.
Jann Sjursen (KRF), 2003-05-14:
Jeg kunne have ønsket, at hr. Jesper Langballe havde været til stede på Københavns Rådhus i år i forbindelse med den første danske officielle markering af Auschwitzdagen, for da ville hr. Jesper Langballe have oplevet, at det ikke kun drejede sig om holocaust, det drejede sig også om andre folkedrab.
Der var vidner til stede bl.a. fra Rwanda og fra det tidligere Jugoslavien, som satte tingene i perspektiv, og også kastede lys over nogle af de rædsler, som fulgte i kølvandet på kommunismen.
Men jeg synes fortsat, at hr. Jesper Langballe i forhold til det, der også er danmarkshistorien, og som jo altså også inkluderer holocaust i et vist omfang, om jeg så må sige, i den forstand, at der fandt deportationer sted fra Danmark til kz-lejrene i Tyskland, i virkeligheden ikke formår at bidrage til, ikke bare bringe det i erindring, men heller ikke at vedkende sig kraftigt nok, synes jeg, den del af vores danmarkshistorie, hvad det betyder, ikke bare for jøderne, men altså også for det danske folk.
Det synes jeg er ærgerligt, og jeg synes, det er en skam, ikke mindst i en tid, hvor man godt nok kan finde, som fru Tina Nedergaard var inde på, masser af websites omkring holocaust, men også en masse websites med nazistisk propaganda i relation netop til holocaust og en masse, der fornægter det, der rent faktisk foregik også i vores umiddelbare nærområde under Anden Verdenskrig.
Jesper Langballe (DF), 2003-05-14:
Jeg har fuld forståelse for, at forslaget kan være yderst velment.
Jeg har ikke mindst forståelse for, at der er jøder, for hvem sådan en Auschwitzdag måske nærmest må have karakter af en national mindedag, som en danmarkshistorisk mindedag har det for os andre.
Det har jeg fuld forståelse for.
Der blev i den ellevte time tilføjet som et alsidighedsalibi, at det skulle hedde Dansk Center for Holocaust- og Folkedrabsstudier, og på samme måde her er det sådan, at man ligesom har skaffet sig et alsidighedsalibi.
Vi ved jo udmærket, hvordan Uffe Østergaard, direktøren for Holocaustcentret, har drevet det som en propagandaforretning.
Jeg har såmænd selv været ude for, at der ligefrem er blevet holdt et foredrag, da jeg stillede op for Dansk Folkeparti, om, at nu var jeg ved at bevæge mig ind i antisemitisme; sådan nogle fuldstændig forrykte ting kom der derfra.
Det er det dér med, at samtidig med at vi skal fastholdes, at nazismens og kommunismens ugerninger skal huskes, så skal vi også sørge for at holde dem fri for alle de dér letkøbte forsøg på at bruge dem til moderne ideologiske propagandaformål.
Og altså når man tænker på Auschwitzdagens oprindelse ved Stockholmkonferencen, som er noget af det mest i enhver måde betændte, vil jeg sige, at så skal man ikke have nogen særlig god fantasi for at frygte det værste.
Til hr. Jann Sjursen: Oprigtig talt, spørgsmålet om hr. Peter Skaarups udtalelser er jeg fuldstændig ude af stand til at svare på.
For det første var det, som hr. Jann Sjursen selv sagde, temmelig løsrevet fra en sammenhæng, og jeg kunne ikke rigtig se, hvad der lå i det.
For det andet er forholdet det, at jeg ikke har haft lejlighed til at drøfte det med hr. Peter Skaarup, som ikke var til stede på vores gruppemøde i dag.
Så det må jeg lade stå ubesvaret.
Men så til det sidste spørgsmål: Var det forkert, at man tog den beslutning?
Altså er det forkert eller rigtigt?
Jeg kan kun sige, at det er sådan en meget subjektiv måde at svare på, og jeg bryder mig ikke om det med de begrundelser, jeg har givet her.
Så vil jeg lige sige, at jeg synes, det er utroligt, at hr. Jann Sjursen i den grad kunne misforstå sammenhængen mellem hr. Søren Krarups spørgsmål til forsvarsministeren i dag og min ordførertale nu.
De to ting har jo nemlig en dyb sammenhæng.
Som jeg gjorde opmærksom på i min ordførertale, mindes vi Danmarks befrielse den 4. maj.
Jeg sagde ligefrem også, at vi mindes stormen på Dybbøl den 18. april.
Vi mindes ting fra vores egen historie.
Men de dér store rædsler skal vi erindre som et stykke verdenshistorie, der er dybt uhyggelig, og som i perioden jo også vedkom os selv meget dybt, jævnfør den koldkrigsdebat, vi havde her i januar.
Men det holder vi ikke mindedage om.
Det udforsker vi, det mindes vi.
Det lærer vi skolebørnene om på skolebænken.
Men alt det dér med fakkeltog og den slags sentimentale udskejelser, lad os være fri for det.
Jann Sjursen (KRF), 2003-05-14:
Den første grund er, at hr. Peter Skaarup som repræsentant for Dansk Folkeparti i en forespørgselsdebat i Folketinget den 3. maj 2000 faktisk sagde: Selvfølgelig har også en opfølgning af holocaustkonferencen været vigtig for os.
Jeg erkender, at det er løsrevet fra sin sammenhæng, og det beklager jeg, men jeg tillader mig at mene, at intentionerne bag hr. Skaarups indlæg dengang var, at man faktisk ønskede en aktiv opfølgning fra Dansk Folkepartis side.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at det ikke er ret mange minutter siden - det er måske ved at være et par timer siden - at hr. Søren Krarup som repræsentant for Dansk Folkeparti stillede spørgsmål til forsvarsministeren om en dansk mindedag, nemlig Dybbøldagen, dybt bekymret i øvrigt over ting og sager, der foregår i forhold til den dag.
Så det får mig til at rejse det helt principielle spørgsmål til hr. Jesper Langballe på baggrund af den ordførertale, der blev holdt her, om det er sådan, at Dansk Folkeparti egentlig mener, det var forkert, at regeringen sidste år besluttede sig for, at 27. januar skulle være Auschwitzdag.
Var det en forkert beslutning, regeringen traf efter Dansk Folkepartis og hr. Jesper Langballes mening?
Carsten Bo Jensen (S), 2003-05-14:
I erkendelse af, at man skal kende sin fortid for at forstå sin fremtid og derved forme sin fremtid, er Socialdemokraterne som udgangspunkt positive over for intentionerne bag dette forslag.
Vi er dermed altså også positive over for, at der afsættes de nødvendige økonomiske midler til at gennemføre det, som man har forpligtet sig til, da man tiltrådte Stockholmerklæringen. Det er vigtigt både for nuværende og kommende generationer, at man - for nu blot at nævne nogle enkelte overordentlig uhyggelige eksempler - ved, hvad baggrunden er for et Hitlers Tyskland, et holocaust, som det medførte, at man ved, hvad baggrunden var for Stalins daværende Sovjetunionen og for den sags skyld for en Saddam Husseins Irak. Derfor er det også meget vigtigt for os at tilkendegive i dag, at vi støtter det fortsatte arbejde for, at der bliver afsat de nødvendige økonomiske midler, i erkendelse af at oplysning altid koster penge.
Så nytter det ikke noget, at man måske fra andre sider mener, at man blot kan tage en tilfældig dag og sige, at den koster måske 300.000 kr., og så er det gjort med det.
Det er det naturligvis ikke.
Alene udenrigsministerens tale den 27. januar i år på Københavns Universitet vidner om, at det er en meget større indsats, der skal til, og dermed også naturligvis en langt dyrere indsats, hvis det skal batte noget.
Derfor forekommer det forslag, som er fremsat af Kristeligt Folkeparti, heller ikke ganske urealistisk, for så vidt angår beløbsstørrelsen.
Dog vil jeg tage det forbehold, at vi under den fortsatte behandling, hvor vi som understreget vil være positive, gerne vil debattere dette beløb nærmere i sine enkeltheder, men på en positiv og fremadrettet måde.
Vi er således som sagt basalt enige i det oplæg, der er kommet fra Kristeligt Folkepartis side på langt de fleste områder. På den baggrund ser vi også frem til en fortsat konstruktiv og fornuftig debat med alle Folketingets partier på dette område.
Vi mener, det er vigtigt, og vi mener, at det er vigtigt, at vi lever op til de aftaler, der er indgået.
Og vi vil opfordre regeringen til, at man afsætter penge til formålet, ikke alene på finansloven for 2004, men også for de kommende år.
Tina Nedergaard (V), 2003-05-14:
Jeg lagde ikke op til en generel stor oplysningskampagne omkring Irak.
Jeg lagde op til, at der i de kommende år kan være behov for oplysning herom.
Dertil kommer jo, at Dansk Center for Internationale Studier og Menneskerettigheder som en del af deres formål har at lave generelle informations- og oplysningskampagner, også om de områder, der lå under Holocaustcentret.
Jeg finder derfor ikke, der er behov for, at der afsættes bundne midler for de kommende år af hensyn til disse oplysningsbegivenheder, som vi ønsker skal finde sted i forbindelse med Auschwitzdagen og i det hele taget i det danske samfund.
Jeg tror, jeg må gøre det helt klart: I Venstre finder vi ikke, at større faste bevillinger er forudsætningen for at kunne drøfte disse ting, hverken Auschwitzdagen eller generelt hen over året, i de medier, som er så afgørende for at nå ud til de unge.
Den indsats, som der lå sidste år, bifalder jeg fuldt ud.
Man kan spørge sig selv: Er der råd til et stort arrangement på Rådhuspladsen, hvis ikke der kommer en særbevilling eller en årlig bevilling?
Spørgsmålet er, om det også er de samme initiativer, der er brug for år for år, om det er det samme beløb, der er brug for år for år.
Jann Sjursen (KRF), 2003-05-14:
Jeg skal da være ærlig og erkende, at det at sammenligne hr. Søren Krarups spørgsmål fra tidligere i dag selvfølgelig var lidt søgt og også lidt drilsk, o.k., men det var også, fordi jeg sådan set godt kan blive lidt ked af det ordvalg, som hr. Jesper Langballe i dag anvender om dem, der rent faktisk ønsker, ikke bare at Auschwitzdagen skal være en mindedag - som kan være vammel og klam af følelsesmæssige grunde, som hr. Jesper Langballe faktisk insinuerer i dag - men netop ønsker at bringe holocaust, andre folkedrab, Gulag m.v. i erindring.
Og for at bruge hr. Jesper Langballes egne ord og de ord, som blev brugt i Stockholmerklæringen i øvrigt: bringe det i erindring også for det danske folk ikke bare med henblik på at lære kommende generationer om det gennem undervisning i skolen, men også for at vi skal minde hinanden om, at det har vi en fælles forpligtelse til at undgå. Det kan godt være, hr. Jesper Langballe mener, at det så bliver for klamt og følelsesmæssigt osv., osv.
Der er vi så bare uenige, det må jeg konstatere.
Og jeg synes da, hr. Jesper Langballe klart i dag har sagt fra over for Auschwitzdagen, og hvad dertil hører.
Det er da klar tale fra Dansk Folkeparti.
Det ønsker man nærmest hen, hvor peberet gror.
Vi er uenige, men det har vi så fået klarlagt i dag.
Thomas Adelskov (S), 2003-05-14:
I svar på S 2846 skriver ministeren til hr. Ole Stavad, at »... ultimo 2002 viser betydelige negative afvigelser i forhold til den forudsatte likviditetsudvikling.«
Altså Farum Kommune overholder ikke den aftale, som er indgået med ministeren.
Så kalder ministeren det en ikke klog beslutning at bevilge 1,5 mio. kr. til Farum Boldklub ud fra nogle politiske forudsætninger.
Men ministeren kan jo sagtens, selv om ministeren ikke mener at kunne blande sig direkte i beslutningerne i Farum, også her i dag tilkendegive, om ministeren vil opstille det som en betingelse for forhandlinger med Farum Kommune, at man dropper sponsoratet til Farum Boldklub på de 1,5 mio. kr. Det er sådan set det, jeg har ønsket at ministeren svarede på, om han ville opstille den betingelse.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-05-14:
Ja, jeg må sige, jeg er sådan lidt forbløffet.
Jeg har fornemmelsen af, at spørgerne sådan på forhånd har besluttet sig for, hvad det er for en seance, der skal udspille sig her.
Uanset hvad jeg svarer, skal man pludselig tegne et billede, hvor jeg skal fedtes ind med et flertal, der sidder og træffer mærkelige beslutninger i en kommunalbestyrelse.
Jeg forstår det ikke, det må jeg sige.
Det vil jeg så gerne give et tilsagn om at prøve at gøre noget ved.
Men det, jeg siger, mener jeg ellers selv er meget klart, nemlig at Farum Kommune ligesom alle andre kommuner, der er under administration, har en forpligtelse til at efterleve de vilkår, der er stillet op.
Hvis man kommer i strid med de vilkår, så har man forpligtelse til at henvende sig.
Det, der er mit ansvar, og det står jeg gerne ved, er naturligvis at fastholde presset på Farum Kommune.
Men det gør jeg jo netop ikke ved at gå ind og overtage beslutningsretten, hvilket jeg i øvrigt heller ikke har nogen adkomst eller hjemmel til.
Det gør jeg ved at markere, som jeg nu har gjort det i svar på svar på svar her i dag, at vi sidste år har givet Farum Kommune en ganske rimelig dispensation, som skulle gøre det muligt at drive rimelig kommunalpolitik og træffe rimelige beslutninger.
Jeg har også meget klart signaleret, at man ikke skal have nogen forventning om, at man kan gå tiggergang og banke
på min dør, hvis man i øvrigt i handling signalerer, at man ikke har tiggerens behov. Hermed sluttede spørgsmålet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-05-14:
Tværtimod bliver det gjort meget klart fra amerikansk side, at ønsket er at gøre det fuldstændig tydeligt, at olien naturligvis tilhører det irakiske folk, og at oliepengene skal gå til det irakiske folk.
I øvrigt i modsætning til, hvad der skete under Saddam Hussein, hvor pengene jo ikke kom befolkningen til gode, men kom magthaverne til gode, skal olien og pengene derfra nu komme den brede befolkning til gode.
Det er det, det hele går ud på.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-14:
Nu har vi tidligere fået forklaret alle de ting, som statsministeren ikke diskuterede med Bush, og som Bush ikke oplyste statsministeren om.
Men jeg kunne da godt tænke mig at høre, om den amerikanske præsident på det her punkt gav nogle oplysninger til statsministeren.
Fik statsministeren f.eks. under sine samtaler med Bush eller under andre samtaler i Washington det klare indtryk, at alle opgaver, der skal finansieres ved hjælp af irakiske oliepenge, naturligvis vil blive sendt ud i åben og fri licitation, sådan at alle kan byde på dem, og sådan at det billigste og det bedste tilbud kan blive valgt?
Fik statsministeren en sådan klar bekræftelse fra de amerikanske myndigheder på, at det kommer til at foregå i en åben og fri licitation?
Eller var det også en af de ting, som statsministeren ikke nåede at få diskuteret med de amerikanske myndigheder?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-14:
Jeg vil godt spørge statsministeren, om regeringen vil sende os en redegørelse for, hvordan kontrakter mellem besættelsesmyndigheden og de selskaber, som man beslutter skal have kontrakterne, aftales.
Hvem fastsætter vilkårene?
Hvem kan f.eks. forhindre, at der bliver indgået lige så dårlige aftaler, som vi f.eks. har med olieselskaberne ude i den danske Nordsø?
Det ville jo være forfærdeligt for Irak, hvis de fik nogle tilsvarende aftaler.
Men det ville jo unægtelig være en guldmine for de olieselskaber, der kommer ind.
Kan vi ikke få en redegørelse for, hvem der konkret beslutter disse kontrakter og på hvilke vilkår?
Tilsvarende vil jeg bede om, at vi får en redegørelse for indtægtssiden, og hvad pengene så bruges til.
Hvem der konkret beslutter det efter hvilke retningslinjer.
Der er jo utallige spørgsmål af konkret art, som for længst burde have været besvaret, vil jeg sige til statsministeren, som jeg også vil spørge, hvad den danske regering har gjort for at få besvaret dem.
Jeg håber, jeg kan få et tilsagn om en samlet redegørelse over disse ting, for statsministerens hidtidige besvarelser tyder jo på, at det her er noget, han ønsker at få fejet ind under gulvtæppet.
Villy Søvndal (SF), 2003-05-14:
Jeg vil godt prøve igen, for statsministeren ved udmærket godt, at ét er, hvad man siger ved festlige lejligheder, når der er kamera på og sådan noget, som statsministeren jo også har gjort, og som den amerikanske præsident også gør, noget andet er, hvad der så i virkeligheden foregår.
Vil statsministeren fuldstændig afvise den amerikanske viceforsvarsminister Wolfowitz' udtalelser?
Er han antiamerikansk, når han siger, som han gør?
Eller vrøvler han?
Statsministeren omtalte jo hr. Poul Nielsons udtalelser som vrøvl, men Poul Nielson siger præcis det samme som
Wolfowitz sagde i 1992
Hvordan kan det så være vrøvl, når han siger det, som en fremtrædende repræsentant for den amerikanske administration har sagt?
Det er det ene.
Det andet er, at hvis hensigten ikke var at få kontrol over olien, hvorfor har man så lavet en konstruktion, hvor USA decideret sidder med magten, ikke alene i det selskab, det fond, der skal administrere olieindtægterne, men også i den bank, der skal modtage indtægterne?
Det er da en model, der alene er egnet til total amerikansk dominans.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-05-14:
Jeg kan sige til hr. Villy Søvndal, at under de samtaler, jeg har haft under mit besøg i USA, er der ikke fra nogen sider givet udtryk for, at amerikanerne skulle have nogen interesse i at sætte sig på de irakiske olieindtægter. Tværtimod er det en udtalt og udtrykt holdning, som jeg naturligvis deler, at olien tilhører det irakiske folk, og at oliepengene skal gå til det irakiske folk.
Derfor må jeg også sige til hr. Keld Albrechtsen, at man jo så er nødt til at tage hensyn til, at lige i øjeblikket er der altså ikke en egentlig irakisk regering, det er der jo ikke.
Der er en udenlandsk militær tilstedeværelse, og samfundet skal køre, og man er jo nødt til så at arrangere sig på en sådan måde, at olieindtægterne bliver samlet op og kan bruges til gavn for det irakiske samfund.
Men i samme øjeblik der er etableret en irakisk regering, en legitim irakisk regering, er det selvfølgelig også den, der har kontrollen med pengene.
Men hensigten er altså, at pengene skal gå til det irakiske folk.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-14:
Jeg synes ikke, man kan beskylde statsministeren for på nogen måde at svare klart på spørgsmålet eller overhovedet svare på det.
Derfor vil jeg godt spørge statsministeren, om det ikke rent faktisk er sådan, at det er USA, der bestemmer, hvilke firmaer der får kontrakter, herunder hvilke danske firmaer der også bliver indbudt - vi har jo noteret os en indbydelse til A. P. Møller - og om det ikke også i realiteten er USA, der i dette administrative organ bestemmer, hvad indtægterne ved olieproduktionen derefter skal bruges til.
Hvis statsministeren er nødsaget til at bekræfte de to ting - og det tror jeg statsministeren er nødt til, for det er i hvert fald noget, som internationalt er almindeligt kendt - må statsministeren vel også indrømme, at så er der ikke styr på, hvordan den irakiske befolkning nogen sinde skal få kontrol med sine egne indtægter og sine egne rigdomme.
Villy Søvndal (SF), 2003-05-14:
Tak for svaret.
Nogle af kontrakterne er jo i gang med at blive delt ud.
Jeg vil sådan set
bare bede statsministeren bekræfte, at USA's regering allerede har uddelt nogle af licenserne til firmaerne i forbindelse med olieindvinding, distribution osv.
Et af dem er vicepræsident Dick Cheneys gamle firma, Halliburton, som har fået en kontrakt til 77,2 mio. dollar, eller en lille halv milliard kroner.
Kan statsministeren bekræfte det?
Tyder det i øvrigt på, at det her foregår efter den drejebog, som statsministeren før svarede på et spørgsmål om?
Det synes jeg er fantastisk svært at se.
Et sidste spørgsmål: Var det egentlig ikke på sin plads, at statsministeren undskyldte over for Poul Nielson, at han var kommet til at forløbe sig?
Det kan jo ske med flyveture osv., at man kan blive lidt hektisk.
Når det nu, synes jeg, er åbenbart, at Poul Nielson havde ret i sine synspunkter, var det så ikke også meget passende, at den danske statsminister over for EU-kommissæren beklagede sine udtalelser og sagde, at der er noget der tyder på, at Poul Nielson har ret i sine vurderinger?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-05-14:
Jeg er dybt uenig i den beskrivelse, som kommissær Poul Nielson har givet udtryk for.
Jeg kan sige, at det er den amerikanske holdning, det er hele den internationale koalitions holdning, at olien tilhører det irakiske folk, og at pengene fra olien skal gå til det irakiske folk.
Det er meget klart.
Villy Søvndal (SF), 2003-05-14:
Den danske EU-kommissær Poul Nielson var i sidste uge på besøg i Irak for at vurdere genopbygningen dernede og i det hele taget vurdere situationen.
På den baggrund kom han med nogle oplysninger, som man må sige gav meget stor genklang i pressen herhjemme, nemlig at han var blevet i tvivl om efter at have diskuteret både med amerikanerne og andre, hvad motiverne var bag den amerikanske tilstedeværelse.
Han var også kommet i tvivl om, hvornår USA vil trække sig ud - det har jo så været diskuteret tidligere mellem statsministeren og hr. Søren Søndergaard - og han var også i stigende grad kommet til at opfatte det, som om det, amerikanerne også var optaget af dernede, var olien.
Jeg håber, at statsministeren er i stand til at besvare spørgsmålet uden at begynde at skyde med underlige formuleringer såsom at gå andres ærinde og sådan noget, for jeg synes sådan set, det er en reel diskussion, om der også er olieinteresser, der styrer den nuværende amerikanske politik.
Hvordan vurderer statsministeren Poul Nielsons udtalelse om, at han - på baggrund af sit ophold i Irak - »er blevet i tvivl om amerikanernes motiver, når det kommer til Iraks fremtid«, at USA's løfte om at trække sig ud af Irak hurtigt »ikke ser realistisk ud«, og endelig at EU-kommissæren ikke er sikker på, at »amerikanerne virkelig arbejder for at give irakerne deres land tilbage«, men derimod »sætter sig på olien«?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-05-14:
Som hr. Søren Søndergaard udmærket er klar over, er det regeringens principielle opfattelse, at personer, der mistænkes for f.eks. at have begået krigsforbrydelser, i videst muligt omfang bør retsforfølges i deres hjemland eller ved en international krigsforbryderdomstol, et tribunal eller lignende.
Det væsentlige for regeringen er, at krigsforbrydere står til ansvar for deres gerninger, og kan det ske ved en international domstol eller i det land, hvor beviserne typisk findes, er det naturligvis at foretrække, og hvis det ikke er muligt, vil regeringen søge hærchefen udleveret til retsforfølgning i Danmark. Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-14:
Jeg synes, det var godt gjort
statsminister
Men jeg troede, at regeringen mente det alvorligt, når man sagde, at det var et kernepunkt for regeringen, at folk, der havde begået krigsforbrydelser, skulle straffes.
Jeg troede sådan set, at det var et kernepunkt for regeringen.
Jeg troede faktisk, at regeringen mente det alvorligt, når man sagde, at den slags folk, der havde begået sådan nogle forbrydelser, ikke bare skulle have lov til at slippe.
Det er jo altså ikke noget, der er fuldstændig ligegyldigt.
Skal de lede efter hærchefen bl.a.?
Vil de amerikanske myndigheder, de amerikanske styrker i Irak lede efter hærchefen?
Er han på en liste over eftersøgte eller hvad?
Den slags ting kan statsministeren jo godt slå hen og sige: Det er bagateller, som bare er hr. Søren Søndergaards dagsorden.
Det tror jeg er forkert af statsministeren.
Det, der er behov for, er demokrati og menneskerettigheder.