runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Jeg hørte fru Charlotte Dyremose sådan, at De Konservative er åbne over for, at vi også får erhvervssygdommene med ind under arbejdsskadereformen, den, vi er i gang med at forhandle, og at De Konservative mener, at hvis man har en skade, der har at gøre med ens arbejde, jamen så skal den anerkendes.
Det betyder således, kan jeg forstå, at De Konservative vil være med til, at vi skal fjerne en række af de besynderlige begrænsninger, der i dag gør, at selv om man har en skade, som stammer fra arbejdet, så kan man ikke få den anerkendt, f.eks. fordi man ikke er ophørt med arbejdet, men fortsat går på arbejde på trods af den lidelse, man har fået.
Det virker jo højst besynderligt med den type krav.
Og det kan jeg forstå at De Konservative altså godt vil være med til at ændre på, så vi kan få anerkendt nedslidningen.
Lene Garsdal (SF), 2003-01-31:
Jeg synes også, det er positivt, at der ser ud, som om der er en bred vilje til at få en reform, som dækker bredt.
Det var også de erhvervsbetingede sygdomme, som jeg vil pege på en gang til. Nu sagde fru Lene Jensen jo i sin indledning, at det her forslag, som vi behandler i dag, vil koste 700 mio. kr. eller deromkring, mange penge i hvert fald.
Så vil jeg gerne høre:
Er hovedgrunden til, at man ikke så gerne vil tale om de arbejdsbetingede lidelser, at det kan vise sig at blive meget dyrt at lave en udvidelse på det område?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-01-31:
Jeg kan svare begge spørgere
, at det jo er en arbejdsskadereform, vi for tiden forhandler om, og jeg mener selvfølgelig, at det er vigtigt, at vi bedst muligt finder frem til, at de, der af den ene eller den anden årsag har en eller anden form for skade, som er arbejdsrelateret, også får en erstatning.
Det, der er vigtigt for os, er, at de, der står med en skade, får den anerkendt, og at de, der ikke står med en skade, så ikke får den anerkendt.
Hvilken form eller karakter, den har,
er ikke det, vi sådan umiddelbart går op i.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-01-31:
Når man bliver ramt af ledighed, er det allervigtigste, man kan gøre socialt for folk, at arbejde for, at de får et nyt job, det er det allervigtigste.
Det er ikke at fokusere på, hvor stor en feriepengecheck, man kan forære folk.
Det kræver en målrettet indsats.
Beskæftigelsesministeren har tidligere på dagen fortalt om, hvilken vifte der er: erhvervsintroduktion, erhvervspraktik, løntilskudsordninger osv. samt en ny måde at organisere hele formidlingsindsatsen på, som forligspartierne arbejder med i disse år.
Så det er selve indsatsen, og det vil vi sætte al mulig fokus på.
Det vil vi ikke lade afspore af denne diskussion.
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Men jeg fik ikke helt fat i, om den konservative ordfører mener, at vi også skal se på erhvervssygdommene nu og få dem på plads, så man også får anerkendt de mange nedslidningsskader, vi ser, især i betragtning af, at det jo er De Konservative, der har ligestillingsministeren, og der i høj grad er et ligestillingsproblem på det her område, fordi det især er inden for de erhverv, hvor der er mange kvinder, at man har nedslidningsskaderne, som ikke bliver anerkendt.
I 2001 var det næsten dobbelt så mange kvinder som mænd, der fik anmeldt en bevægeapparatsygdom, men som sagt er det altså kun 8,2 pct. af alle de anmeldte skader på bevægeapparatet, der bliver anerkendt.
Så der er i høj grad behov for en ændring her.
Vil De Konservative være med til det?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-01-31:
Også i Det Konservative Folkeparti ser vi meget gerne en reform af arbejdsskadeområdet.
Som det tidligere er blevet nævnt her, så har vi selvfølgelig også i Det Konservative Folkeparti lagt mærke til nogle af de sager, hvor nogle mennesker har været udsat for noget, der for dem og for enhver sådan umiddelbart virker som en arbejdsulykke, men som det alligevel ikke er blevet anerkendt som.
Det er klart, at vi skal have bugt med det, sådan at det, som vi alle sammen opfatter som en arbejdsrelateret skade, kommer til også at gå ind under begrebet.
Ligeledes mener vi, at det er en god idé at give mulighed for, at de selvstændige kommer ind under arbejdsskadebegrebet, men vi vil gerne være med til at sikre, at det kan ske på frivillig basis.
Derfor er vi også meget glade for i Det Konservative Folkeparti, at der er de forhandlinger i gang, som der er.
Da Kristeligt Folkepartis ordfører ikke kan være til stede i salen, skal jeg sige, at Kristeligt Folkeparti ligesom Det Konservative Folkeparti derfor ikke kan støtte forslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2003-01-31:
Og til fru Lene Garsdal: Jamen det er helt sikkert, at vi skal have kigget på det område der.
Hvordan vi løser det,
kan fru Lene Garsdal jo være med til at påvirke i udvalget og fremføre sin mening om.
Vi er da så absolut til at snakke med.
Det tror jeg da alle partier er.
Lene Garsdal (SF), 2003-01-31:
Men det, som jeg jo også gerne så, var, at vi i den reform fik set på alle typer arbejdsskader, ikke kun ulykkerne, som hr. Bøgsted nævnte, men også de erhvervsbetingede lidelser. Der er jo ikke i det her forslag eller på anden vis lagt op til, at alle erhvervsbetingede lidelser skal anerkendes.
Det er for højt et mål at sætte sig, og det er jo heller ikke meningen, heller ikke med det her forslag.
Og så er det, jeg vil spørge: Hvordan kan man fra Dansk Folkeparti sige, at det skal prioriteres højt, hvis man ikke vil se på de erhvervsbetingede lidelser, som er dem, man har i de brancher?
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Det glæder mig at høre hr. Bent Bøgsted sige, at Dansk Folkeparti står ved det, man har lovet tidligere.
Da vi behandlede denne her lov sidste år, havde vi jo håbet på, at det ville blive inden sommerferien sidste år, at der kom noget fra regeringen, som fagbevægelsen kunne acceptere.
Det lykkedes så ikke. Nu sidder vi så og forhandler igen, og jeg håber, at Dansk Folkeparti fortsat står ved, hvad de lover nu og her.
Og det glæder mig særlig meget at høre, at Dansk Folkeparti også mener, at vi nu skal få gjort noget ved erhvervssygdommene, især nedslidningen, for så vidt angår rengørings- og social- og sundhedsassistenter.
Derfor vil jeg bare have bekræftet af hr. Bent Bøgsted, at Dansk Folkeparti er indstillet på, at vi skal finde en model, der gør, at vi får de nedslidningsskader med, så vi ikke skal blive ved med at have en anerkendelsesprocent på kun 8 af dem, der får skader på bevægeapparatet.
Bent Bøgsted (DF), 2003-01-31:
Der er tale om en genfremsættelse af forslag til lov om arbejdsskadesikring fra Socialdemokratiet og De Radikale, og det udtalte vi os også positivt om sidste gang.
Det har alt for længe været uholdbart med de lange sagsbehandlingstider for arbejdsulykker, og bedømmelsen har været uforståelig for den, der kom til skade. Derfor er vi også alle sammen enige om, at der skal laves en ny arbejdsskadereform.
Spørgsmålet er bare, hvordan den skal laves.
Det er vi nu i gang med i udvalget, hvor alle partier sammen med beskæftigelsesministeren arbejder på at lave en ny arbejdsskadereform.
Hvordan den bliver, kan jeg af gode grunde ikke sige noget om nu, da vi langtfra er færdige med forhandlingerne, men mulighederne for at lave en ny arbejdsskadesikring, der kan samle bred tilslutning, burde absolut være til stede, og jeg forventer egentlig også, at vi får lavet en, der omfatter
alle partier
Det har jeg lov til.
Det er en absolut nødvendighed at få sagsbehandlingstiden for arbejdsulykker sat ned, og det er der heller ingen der er uenige i.
Derfor går jeg også ud fra, at Socialdemokratiet og De Radikale og alle andre partier vil arbejde positivt under forhandlingerne.
Det er også det, som det her lovforslag går ud på, og som jeg også tidligere har udtalt mig positivt om.
Derimod har vi en del problemer med, hvordan vi skal løse erhvervssygdomsproblemet.
Der er helt klart områder, der er vigtige at få set på hurtigst muligt.
Det er f.eks. rengørings- og social- og sundhedshjælperområdet. Det er områder, som skal have høj prioritet.
Det er klart, at det her skal opprioriteres, så vi kan få løst de problemer, der eksisterer på de områder.
Og derfor har vi også været sådan lidt mistroiske med hensyn til, hvordan det kunne løses. Det er noget af det, vi skal arbejde videre med i udvalget og finde en fornuftig løsning på.
Men vi har altså lidt svært ved at overskue konsekvenserne, hvis vi siger, at alt, hvad der bare ligner erhvervssygdomme, skal godkendes her og nu.
Jeg må blankt erkende, at vi hverken kan overskue, hvor mange der bliver tale om, eller økonomien i det.
Og jeg tror også, det bliver svært for alle andre også lige at bedømme, hvor meget det omfatter.
Men vi håber på, at vi får et godt resultat med den nye reform, vi arbejder med.
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Det glæder mig, at jeg kan høre en del tilkendegivelser fra Socialdemokraterne om, at man sådan set er positive over for ideen i vores forslag, og derfor vil jeg også gerne spørge: Når Socialdemokraterne på et tidspunkt kommer til magten igen, vil man så være med til at genindføre den ordning, vi havde fået lavet med servicejob, hvor folk arbejder på ordinære vilkår og med ordinær løn, så vi får nogle i arbejde på lige præcis de områder, hvor der er stor brug for det, og får nogle af dem, der ellers har svært ved at komme i arbejde, sat i arbejde, så vi får lavet passive ydelser om til aktive job, der kan være med til at sikre, at der er de nødvendige mennesker til at hjælpe på plejeområdet og meget andet?
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-31:
Det forslag, som Enhedslisten har fremsat til behandling i Folketinget her i dag, er jo et forslag, der er omfattet af det forlig, en række partier for nylig har indgået, og derfor skal jeg sige indledningsvis, at vi i Socialdemokratiet ikke kan støtte forslaget.
Men vi er opmærksomme på en lang række af de problemsæt, der har været nævnt, også her under debatten.
Når en kommune skal sende sine kontanthjælpsmodtagere ud med henblik på at få et ordinært job, kan der selvfølgelig være behov for, at de i en kortvarig periode måske ikke får den fulde ydelse, men en anden ydelse, nemlig den ydelse, de allerede har.
Derfor mister de ikke noget.
Det, der er vigtigt, når vi laver lovgivning, er, at vi undgår nogle utilsigtede virkninger i form af billig arbejdskraft, eller hvad man ellers kunne finde, og der har da også været uheldige eksempler på det; det skal jeg ikke skjule.
Men der er altså behov for, at vi har et system, som vi ved virker, for når folk kommer ud på en rigtig arbejdsplads, er der gode chancer for, at de senere hen kan komme i fast arbejde i ordinær beskæftigelse.
Det er simpelt hen målsætningen med det forlig, vi er med i med planen »Flere i arbejde«, og derfor kan jeg som sagt ikke støtte Enhedslistens forslag.
Derfor følger vi udviklingen og de lovforslag, der vil komme til behandling, med henblik på at alle de forskellige job skal harmoniseres. Vi skal have færre af dem, der skal være en forenkling, osv. Vi følger udviklingen, vi kigger på den hen ad vejen, og vi håber, at vi med det, vi har lavet her, undgår de ulykker, som vi har set tidligere, så der vil blive styr på det i fremtiden.
Mens vi selv havde regeringsmagten, var vi heller ikke i stand til at kunne give fuld overenskomstmæssig løn for samtlige de job, der er tale om.
Man må huske, og det er en sag, vi har været meget optaget af, at det gælder om at få alle landets kommuner til at prøve at skabe job til deres kontanthjælpsmodtagere.
Vi har set med gru, at en række kommuner ikke har været i stand til at levere varen, og derfor vil det være godt, hvis vi kan få sikkerhed for, at kommunerne går yderligere ind i arbejdet.
Vi har simpelt hen oplevet, at en række kommuner har haft kontanthjælpsmodtagere gående i både 10, 12 og 15 år,
ja, endda helt op til 20 år
Det er uanstændigt, og derfor handler det om, at kommunerne tager sig af deres borgere og finder ud af, om de skal på revalidering, eller de skal have jobtræning eller noget helt tredje med henblik på, at de kommer derhen, hvor det tjener både dem selv og samfundet bedst.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-01-31:
Til fru Line Barfod må jeg sige, at når Enhedslistens ordfører afslører kendskab til, hvad der står i de revisionsrapporter, vil fru Line Barfod jo også vide, at i den gruppe, der er flyttet fra kommunen i den periode, men som også er blevet undersøgt, er der også kun 17 pct., der er faldet tilbage i offentlig forsørgelse.
Det viser rapporten.
17 pct. af dem, som bor der, og 17 pct. af dem, der er flyttet.
Så bliver der spurgt: Hvad er erhvervshæmninger og den slags?
Jeg vil godt sige, at det, som regeringen arbejder med, jo i virkeligheden er at lave et servicetiltag, hvor de, der umiddelbart er til rådighed, kommer videre.
De, som måske skal have en længere introduktion til virksomheden og skal være i løntilskud, bliver stillet til rådighed, og de, som skal have praktik ude i en virksomhed, bliver stillet til rådighed.
Det kan jo være misbrug, og så kan vi prøve at tage fat i nogle af de borgere, som har det problem, og tage dem seriøst.
Det kan også være indvandrere, som ikke kan sproget fuldt ud, og de kan så få et sprogkursus ved siden
Der er flere kompetencer, man kan mangle, og det er vigtigt for os, at vi også tager fat i dem, der ikke er hundrede procent til rådighed, og giver dem en seriøs chance.
Det er også det, der lægges op til.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Når man hører hr. Flemming Oppfeldt, lyder det, som om samtlige arbejdsløse på aktivering har en eller anden form for handicap.
Det kan da godt være, der er nogle i gruppen, der har det, og som man ikke ønsker at yde en social pension, fordi man har strammet reglerne så meget, men der er en meget stor del, som er til rådighed for et ganske almindeligt job, og de bliver jo kørt igennem den samme mølle.
vil man jo heller ikke give en overenskomstmæssig løn.
Hvis det stod til Enhedslisten, blev der oprettet langt flere ordinære job, også inden for den offentlige sektor, så de mennesker rent faktisk kunne få et helt almindeligt job. Jeg vil høre, om man fra Venstres side har gidet lytte til de meldinger, der er kommet fra Horsens, hvor man har meget positive erfaringer med at ansætte folk på overenskomstmæssige vilkår.
Det har faktisk virket fint.
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Først om Farum: Revisionsrapporten viser netop, at der er mange, der er flygtet ud af Farum.
Det med, om folk er på offentlig forsørgelse, gælder kun for dem i Farum, og det er netop forskellen på aktiverede og ikkeaktiverede.
Vi har været igennem alle de tal, vi har spurgt ministrene mange gange, og det er ikke lykkedes dem at finde nogen tal, der dokumenterer det, hr. Flemming Oppfeldt startede med at påstå, nemlig at Farummodellen skulle føre til flere i ordinære job på ordinære vilkår.
Angående forskellen mellem Enhedslisten og Venstre er der jo mange forskelle.
Men det, Enhedslisten ønsker, er at få folk i ordinært arbejde på ordinære vilkår.
Det er sådan set det, vores politik går ud på, og vi har gentagne gange fremsat forslag, der skulle få flere i arbejde, for der er behov for flere i arbejde på mange områder.
Men det, Venstre er gået ind for med arbejdsmarkedsforliget, er jo, at folk fortsat skal sendes i mærkelige ordninger med jobtræning og arbejdstilbud osv., hvor de ikke får overenskomstmæssig løn, og det er det, jeg gerne vil høre hr. Flemming Oppfeldts kommentar til.
Og så svarede hr. Flemming Oppfeldt ikke på: Hvad betyder det at have hæmninger?
Ole Sohn (SF), 2003-01-31:
Jeg synes, det er en meget interessant vinkel, hr. Flemming Oppfeldt kommer med: Hvis man kun har ledighed som problem, altså hvis man er fuldt til rådighed for arbejdsmarkedet og kun er ledig, skal man have et ordinært job.
Men hvad er så årsagen til, at folk, som kun er ledige og er i stand til at tage et ordinært job, sendes ud i jobtilbud til en lavere ydelse?
Hvad er årsagen til det?
Hvorfor giver man dem ikke ordinære job?
Flemming Oppfeldt (V), 2003-01-31:
Jeg tror, forskellen på Venstres og Enhedslistens politik på dette område er således: Vi ønsker, at man hurtigt vurderer de ledige, og at alle, der kan bestride et arbejde, kommer ud i et normalt arbejde; det er Venstres politik.
Jeg tror, Enhedslisten hellere vil opfange dem, tilbyde dem overenskomstmæssig løn og beholde dem i denne maskine.
Vi vil meget hurtigere foretage en vurdering, visitation kan vi kalde det, og sige
: Er der nogen måder, hvorpå vi kan hjælpe folk, som tidligere har mødt en masse nederlag, som har gået på kurser og har gennemgået hele det projektindustrielle kompleks, men ikke er kommet videre i deres liv?
Det er sådan set dét, vi vil gøre op med.
Vi vil prøve at målrette det til en form for virksomhedsintroduktion og jobtræning.
Det er forskellen.
Med hensyn til Farum viser uafhængige revisionsrapporter, at 17 pct. af alle, der har været gennem den beskæftigelsesindsats, der blev ydet derude, var faldet tilbage i offentlig forsørgelse 1 år efter - kun 17 pct.!
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
For lige at gribe fat i det sidste, hr. Flemming Oppfeldt sagde, har vi jo interesseret os ganske meget for Farum Kommune her i Folketinget, bl.a. påstanden om, at den skulle være bedre til at få folk i beskæftigelse.
Alle de tal, vi har kunnet få ministrene til at fremlægge, viser kun, at man har været bedre til at få folk i beskæftigelse inklusive aktivering.
Der har ikke været nogen tal på, at man har været god til at få folk i ustøttede ordninger, hvor folk var ansat på almindelige vilkår til overenskomstmæssig løn, og netop derfor er Farum skræmmeeksemplet på, hvor galt det går.
Så kan jeg altså ikke helt forstå det, hr. Flemming Oppfeldt siger om, at de ordninger, hvor folk kommer i aktivering, er for folk, der har hæmninger.
Og hvem skal vurdere, om man har hæmninger?
Så glæder det mig, at hr. Flemming Oppfeldt siger, at hvis man kun har som problem, at man er arbejdsløs, skal man have et arbejde.
Men hvorfor skal man så aktiveres, hvis det, det handler om, er at få et arbejde?
Vil hr. Flemming Oppfeldt ikke hellere sikre, at der kommer arbejde til overenskomstmæssig løn til alle?
Flemming Oppfeldt (V), 2003-01-31:
Men hvis man har en erhvervsmæssig hæmning af en eller anden karakter, hvis man ikke har været på arbejdsmarkedet et stykke tid, eller hvis der er tvivl om, hvorvidt man er stabil osv., er det jo rimeligt, at der i samarbejde med borgeren foretages en arbejdsprøvning, eventuelt en jobtræning.
Så blev der nævnt en bestemt kommune i debatten, og her må jeg altså bare henvise til, at det er den kommune her i landet, der procentvis har fået flest mennesker i beskæftigelse i den private sektor i ustøttede job.
Det er sandheden.
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Det glæder mig meget at høre, at Socialdemokraterne vil være med, og jeg forstod det sådan, at hvis det kunne lykkes at finde et flertal i Folketinget, vil man også i den nuværende samling gerne være med til at sikre, at folk får ordinær løn og ordinære vilkår, og at man ønsker at få dem ud i rigtige job i stedet for at lave diverse ordninger, hvor folk bliver sendt ud uden at få overenskomstmæssig løn.
Jeg håber da, det kan lykkes for os at finde et sådant flertal.
Hr. Flemming Oppfeldt talte om de få kommuner, der misbruger ordningerne.
Nu satte hr. Flemming Oppfeldt ikke navn på kommunerne, men jeg går ud fra, at en af de kommuner, hr. Flemming Oppfeldt sigter til, er Farum Kommune, som hr. Oppfeldt jo kender fra sit mangeårige virke i byrådet, og som i høj grad har misbrugt aktiveringsordningerne.
Her kunne man bestemt se, at det var meningen, at folk ikke skulle føle, det var attraktivt at blive sat i aktivering og blive ved med at være i aktivering uden nogen sinde at have udsigt til at få et ordinært job.
Tværtimod flygtede folk ud af kommunen, men det hjælper jo ikke, hvis alle kommuner prøver at få folk til at flygte ud af kommunen, for så ender de jo bare et andet sted. Det ville være bedre, hvis man satsede på, at folk fik et almindeligt arbejde, og derfor kan jeg stadig ikke forstå, hvorfor folk ikke skal have krav på at få overenskomstmæssig løn for deres arbejde.
Vi taler her om almindelige arbejdsløse, hvis eneste problem er, at de ikke har et arbejde.
Vi taler ikke om handicappede og andre, der skal i fleksjob og skånejob, men almindelige arbejdsløse, der står hundrede procent til rådighed.
Hvorfor har de ikke krav på overenskomstmæssig løn?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-01-31:
Vi har fremover tre muligheder.
Vi har arbejdspladsintroduktion m.v., hvor man kommer ud og måske går rundt i forskellige afdelinger på en virksomhed, prøver forskellige ting, og her er man ikke ansat af virksomheden.
Man er ude at arbejde i den ordning med den ydelse, man har.
Så har vi indført en virksomhedspraktikordning, hvor man ikke er ansat af virksomheden, men man er ude i noget træning eller opkvalificering i 13 uger, muligvis forlænget til 26 uger.
Man er ikke ansat af virksomheden, man er ude på den ydelse, man har.
Så har vi løntilskudsordninger.
Her er man ansat på virksomheden og betales overenskomstmæssig løn, men der ydes et tilskud til arbejdsgiveren.
Det er den systematik, der er i den reform, som vi har vedtaget.
Når man er ansat af arbejdsgiveren, skal man naturligvis have fuld overenskomstmæssig løn, og så er tilskuddet et mellemværende mellem kommune, arbejdsformidling eller a-kasse og virksomheden.
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Når man hører ministeren, lyder det umiddelbart meget sympatisk, at hvis man sender folk ud i en praktikordning eller andet, skal der være et formål med det, og hver gang folk af kommunen bliver sendt ud, skal man sikre sig, at der er en plan for, hvordan det så videre skal gå.
Men jeg forstår stadig ikke, hvorfor det betyder, at de, der bliver sendt ud, ikke kan få overenskomstmæssig løn.
Hvorfor betyder det, at de kun skal have kontanthjælp eller dagpenge?
Hvorfor kan de ikke få fuld løn for det fulde arbejde, de skal yde?
Jeg taler ikke om fleksjob og skånejob og andet for folk, der ikke er i stand til at yde en fuld arbejdsindsats, men om folk, der bliver sendt i aktivering, fordi de er arbejdsløse.
Hvorfor kan de ikke få overenskomstmæssig løn?
Det synes jeg ikke jeg har fået noget svar på endnu, og jeg er simpelt hen ikke i stand til at forstå, hvorfor man ikke vil give folk den anerkendelse.
Netop i Spydspidsprojektet i København har man set, at det har utrolig stor betydning for de unge, at de netop ikke kommer ud på kontanthjæp, men får ordentlig løn for deres arbejde og dermed får lyst til at videreuddanne sig, tage en lærlingeuddannelse osv. i stedet for at falde tilbage og blive kriminelle.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-01-31:
Hvis han får halv indsats, skal han betale for det, han får.
Det er sådan set overskriften over den reform, vi har lavet.
Så har vi været lidt optaget af at erstatte det automatiske system, hvor man bare klør på med aktivering og skal opfylde noget volumen, med et mere individuelt orienteret system, hvor der for den enkelte skal være et perspektiv i det, man bliver sat til, eller det, man aftaler med arbejdsformidlingen eller kommunen.
Et led i det perspektiv er naturligvis, at det skal føre frem til, at den pågældende kan få et job på ordinære vilkår.
Det har ligesom været perspektivet i det, vi har arbejdet med.
Jeg synes, at det forslag, som Enhedslisten har fremsat her, ikke har det perspektiv, for der er det fuldstændig ligegyldigt, hvordan det foregår.
Jeg vil i øvrigt sige, at for offentlig jobtræning omregnes det sådan, at det svarer til overenskomstmæssig løn.
Det er jo det, ordningen har hvilet på.
Vi har prøvet at skifte fokus i den måde, vi arbejder på.
Vi har f.eks. også indført, at når man fra kommunens side sender den ledige ud i jobtræning eller tilskudsjob, skal man orientere de sociale nævn, hvor der sidder fagforenings- og arbejdsgiverrepræsentanter, om, hvad perspektivet er i det, for at der i det hele taget skal være et fornuftigt formål med det, man gør, sådan at vi kommer væk fra det system, at man bare konverterer almindelige job til løntilskudsjob.