Brian Mikkelsen (KF), 2001-03-28:
At Danmark nu er det land, der ifølge OECD bruger flest penge pr. grundskoleelev, er jo i sig selv ikke et problem, hvis bare kvaliteten er i top, men det er den ikke.
Derfor kan jeg godt føle mig lidt som drengen i »Kejserens nye klæder« i dag.
Vi dunker hinanden lidt på ryggen og siger: Ih, hvor går
det godt, ser på hinandens undersøgelser, kigger på forløbet af F2000 osv., men realiteten er, at det ikke går så godt, når vi kigger på kvaliteten, og når vi ser på, hvilken udvikling vi har i Danmark i forhold til andre lande. Det er rigtigt, at vi har iværksat forsøg i Danmark og et forløb, som gør, at vi får nogle hele mennesker ud af børnene på en skole.
Det er også rigtigt, at der foregår
nogle forløb, som betyder, at vi udvikler vores danske skole, men vores danske skole udvikler sig ikke så hurtigt som i andre lande
Jeg vil godt tage et eksempel:
Jeg er meget, meget uenig i de konklusioner, som undervisningsministeren kommer med efter den seneste OECD-undersøgelse.
Vores børn læser bedre.
Det er blevet bedre med skolen.
Men hvis man havde sat sig ind i tallene, læst undersøgelsen og haft mere tid til det end den eftermiddag, hvor man skulle kommentere den efter lige at have fået den i hånden, så kan man godt se, at børnene i 3. klasse nogle steder læser lidt bedre end i 1991, nogle steder, men man kan også se, at i 8. klasse, før eleverne skal sluses ud til ungdomsuddannelserne, er de derimod blevet væsentligt dårligere læsere i forhold til 1991.
Konklusionen er altså, at de børn, som har gået 8 år i skole, er både blevet langsommere og mere usikre læsere, og Danmark sakker altså bagud i flokken både af de øvrige nordiske lande og også i forhold til andre europæiske lande.
Det er jo særdeles kritisk, for efter at man har gået i skole, skulle man jo gerne kunne læse fornuftigt, sikkert, hurtigt.
Den anden konklusion, som man beklageligvis er gået fuldstændig hen over i hele denne her debat, er, at både for 3. klasserne og 8. klasserne, også jf. mange andre erfaringer, viser den undersøgelse, vi taler om her, at der er meget, meget stor variation i læsefærdigheden skolerne imellem.
I f.eks. - og det er kun et eksempel - over halvdelen af de undersøgte skoler har eleverne i 3. klasse en læsehastighed på niveau med eller lavere end den, eleverne havde i Venezuela i 1991.
Det er altså kendsgerningen i vores skole i dag.
Det er derfor langtfra alle elever fra alle skoler, der læser mere sikkert, end gennemsnittet af elever gjorde det i 1991, og det er uacceptabelt, at valget af skole skal afgøre, hvor dygtig en læser eleven bliver.
Det er altså upåagtet, og man har lov til at sige som drengen i »Kejserens nye klæder«.
Vi har en masse gode lærere, en masse gode intentioner, men vi har ikke formået at få vores skole til at udvikle sig på niveau med andre landes.
Det betyder, at decentraliseringen af den danske skole har taget overhånd, og det er tvingende nødvendigt, at man fra centralt hold skrider ind og skaber en central norm for, hvad den nationale folkeskole skal levere.
Fagligt set
skal der skabes tydeligere rammer for undervisningen, klarere mål, der skal skabes mere ensartede vilkår i undervisningen og højere kvalitet.
Undervisningsministeren har taget et prisværdigt initiativ med udarbejdelse af den nye bekendtgørelse
om de centrale kundskabs- og færdighedsområder for dansk og matematik for dermed at skabe klarere mål for undervisningen i folkeskolen, og jeg vil godt benytte lejligheden til at rose ministeren, hvis hun hører efter, for dette tiltag.
Det er absolut et skridt i den rigtige retning, men det er ikke tilstrækkeligt.
Der skal også etableres minimumskrav for, hvad den enkelte skole skal tilbyde.
Det gælder antallet af computere og timeantal, herunder specifikt antallet af dansk og matematik, kvaliteten af undervisningsmaterialer osv.
Hvis vi ønsker at bevare den danske folkeskole som en fælles national skole af høj kvalitet, så er man altså nødt til at skabe en fælles ramme for de danske folkeskoler, der kan sikre, at de danske elever står lige stærkt rustet efter folkeskolen, uanset om de har gået i skole i Thy eller i Køge.
Jeg vil også afslutningsvis sige, at vi kan ikke støtte forslaget til vedtagelse fra hr. Frank Dahlgaard.
Vi mener, det er for vidtgående og for bombastisk, men vi kan godt følge intentionen i det.