runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Harald Kjøller (V), 2001-01-10:
Da vores ordfører ikke er i stand til at være til stede, har jeg lovet at oplæse ordførerens tale.
Venstre ser absolut ingen grund til, at dette ændringsforslag skulle vedtages.
Vi er imod lovens indhold som sådan.
Loven betyder nemlig, at kommuner og amtskommuner kan udkonkurrere private virksomheder.
Den er betænkelig i forhold til fri konkurrence.
Det betyder en urimelig sammenblanding af kommunernes eller amtskommunernes rolle, som på den ene side er offentlig myndighed og på den anden side producent.
En sammenblanding af kunde og leverandør ser vi som meget problematisk og ikke mindst som økonomisk uhensigtsmæssigt.
Men vi er endnu mere imod, hvis det ikke længere skulle være muligt at holde øje med, hvor stort et omfang denne kommunale produktion får.
Der er for os at se stor grund til at bekymre sig om den meget markante stigning, som man har kunnet se fra 1998 til 1999.
Tonen i bemærkningerne til lovforslaget er undskyldende og bortforklarende.
Der er tale om ubetydeligheder.
Der er tale om en forsvindende lille produktion set i forhold til den samlede kommunale produktion.
Det vil ingen betydning få.
Indenrigsministeren er næsten nede på knæ.
Stigningen er på hele 59 pct.
Hvis alt er så uskyldigt, hvorfor skal tingene så ikke længere lægges frem til åben revision?
Det forstår vi ikke i Venstre, og vi er imod forslaget om ophævelse af revisionsbestemmelsen.
Det var altså ordføreren, fru Bodil Thranes, tale.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-01-10:
Vedtagelsen af dette forslag vil som bekendt indebære, at revisionsbestemmelsen ophæves.
I Det Konservative Folkeparti har vi ikke været tilhængere af at give amter og kommuner adgang til at udføre opgaver for andre amter og kommuner.
Vi er langtfra overbeviste om, at denne adgang kan praktiseres i virkelighedens verden under fair og frie konkurrenceforhold, når der typisk vil være tale om, at den tilbudsgivende kommune vil kunne udføre arbejdet med en marginal omkostning, idet der sædvanligvis vil være tale om, at kommunen har overskudskapacitet inden for det pågældende arbejdsområde. Vi kan da også se af høringssvarene, at de erhvervsorganisationer, som bliver eller vil blive udsat for en sådan konkurrence under problematiske vilkår fortsat er
modstandere af denne lovgivning.
I konsekvens af denne holdning kan vi naturligvis ikke støtte en ophævelse af revisionsbestemmelsen.
Nok er udnyttelse af lovens muligheder ikke voldsom i omfang, men der er dog klart tale om stigende anvendelse af lovens bestemmelser.
Derfor er der fortsat al mulig grund til nøje at holde øje med udviklingen.
Vi kan som sagt ikke støtte lovforslaget.
Kristen Touborg (SF), 2001-01-10:
SF kan støtte lovforslaget, idet vi finder, at revisionsbestemmelsen er unødvendig.
Derfor ser vi frem til en hurtig udvalgsbehandling.
Christian H. Hansen (DF), 2001-01-10:
Jeg kan sige, at i Dansk Folkeparti er vi jo ikke bundet så meget op på den lov, der i sin tid blev vedtaget i Folketinget, men jeg kan sige om det her med revisionsbestemmelsen, at vi har besluttet os for, at vi godt kan gå ind for, at den bliver ophævet.
Det vil sige, at vi kan støtte det her forslag, og det kan vi så ud fra, at vi tror meget på det, der står om, at Kommunaludvalget og de kommunale parter stadig væk vil få en redegørelse om forholdene på det her område, og man kan så sige, at hvis den redegørelse på det tidspunkt så viser, at det går i en retning af, at det er til stor gene for det private erhvervsliv, ja, så kan vi som parti komme med et forslag om, at nu skal det her stoppe.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-01-10:
Lovforslaget drejer sig, som det allerede er sagt, udelukkende om, at revisionsbestemmelsen i loven om kommuners og amtskommuners udførelse af opgaver for andre offentlige myndigheder fra den 31. maj 1995 ophæves.
Den hidtidige anvendelse af loven har vist, at loven ikke har været brugt til udførelse af kommunal erhvervsdrift
i større omfang
Anvendelsen af loven er fortsat beskeden i forhold til kommunernes samlede økonomi, om end der sker en stigende anvendelse af loven.
Lovens regler om udbud og omkostningskalkulation skulle sikre, at den kommunale virksomhed ikke bliver konkurrenceforvridende over for det private erhvervsliv.
Derfor skal der holdes øje med det forhold, og det bliver der efter vores opfattelse også fremover.
Indenrigsministeriet vil fortsat komme med en årlig redegørelse til Europa-Kommissionen med kopi til Folketingets Kommunaludvalg og de kommunale parter, og hvis man ikke kan lide de redegørelser, kan man jo reagere i forlængelse af dem.
Så på den baggrund kan Det Radikale Venstre anbefale lovforslaget til vedtagelse.
Jette Gottlieb (EL), 2001-01-10:
Da vores ordfører, hr. Frank Aaen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne sige følgende: Selv om vi gerne så loven revideret for at udvide kommunernes muligheder for at løse opgaver for hinanden, støtter vi altså forslaget om at ophæve revisionsbestemmelsen, for dermed gives der et klart signal om, at den hjemmel til at udføre opgaver for hinanden er en permanent hjemmel.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-01-10:
Jeg vil sige det på den måde, at vi ikke helt vil afvise at ophæve revisionsbestemmelsen, men vi vil gerne yderligere kigge lidt på den.
Men med de forbehold, som der også er, om, at Indenrigsministeriet skal afgive årlige redegørelser osv.,
er jeg tilbøjelig til at tro, at vi kan gå ind for den ophævelse her.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2001-01-10:
Tværtimod mener vi, at der skal arbejdes noget mere hen imod, at alt, hvad der kan udføres af private virksomheder, skal udføres af dem.
Det er en lille ting, det er rigtigt, men det er en vigtig ting for dem, som går ind for at stemme for at ophæve revisionsbestemmelsen; ja, det er jo det samme, som at de siger ja til, at det offentlige fortsat skal have de opgaver, de har.
Derfor kan vi ikke gå ind for den lille ændring, der er tale om.
Karen Jespersen (S), 2001-01-10:
Tak til de partier, der kan støtte forslaget.
Jeg synes også, det er vigtigt at huske på, at formålet med forslaget er at udnytte de ressourcer og de penge, der er i kommunerne, bedst muligt, sådan at hvis der er en overskudskapacitet - det er jo altid svært lige at få sig indrettet med en aktivitet på en måde, så man lige rammer det behov, der er i ens egen kommune - har man så en overskydende kapacitet, som andre kan bruge, jamen så er det jo en fornuftig udnyttelse af kommunens penge.
Det er jo noget af det, der er meget oppe i tiden i øjeblikket: at diskutere, hvordan vi udnytter pengene bedst muligt.
Regeringen går heller ikke ind for, at den her bestemmelse skal bruges til en egentlig virksomhed med sådan erhvervsvirksomhed for øje.
Men det er også rigtigt, at de beløb, som hver enkelt aktivitet tegner sig for, i gennemsnit er blevet mindre, og det er jo sådan set et udtryk for, at det netop er det her med at bruge overskudskapaciteten, som loven bliver brugt til.
Der er da heller ikke noget politisk mønster i, hvad det er for kommuner, der bruger loven, det er både med den ene og den anden farve, og det er for mig et udtryk for, at det er noget, som er en hensigtsmæssig udnyttelse af ressourcerne.
Til ordføreren for Frihed 2000 kan jeg sige, at der under alle omstændigheder er nogle regler for, hvornår tingene skal ud i licitation, når det er over et vist beløb, og det gælder selvfølgelig også her.
Henrik Dam Kristensen (S), 2001-01-10:
Der var et konkret spørgsmål fra fru Aase D. Madsen omkring Københavns Kommune.
Jeg er ikke i stand til at svare på det
her, men det kan vi klare i forbindelse med udvalgsarbejdet. Og måske lige en enkelt præcisering også til fru Aase D. Madsen: Jeg har ikke, i hvert fald ikke personligt, talt om specialisering af børnehaver.
Jeg har i et interview givet udtryk for, at det kunne være spændende, hvis børnehaverne lidt forskelligt brugte nogle af de muligheder, som ligger lige uden for døren.
For nogle kunne det være naturen, for andre kunne det være den hal, som har nogle fritimer, osv. osv.
Så jeg har sådan set kun at sige tak for den venlige indstilling fra alle partierne, som jeg kunne høre det, og jeg vil medvirke til, at lovforslaget får en nem gang, også igennem folketingsudvalget.
Jørgen Winther (V), 2001-01-10:
Jeg vil gerne sige tak for svaret.
Jeg synes, jeg fik en erkendelse af, at der er nogle patienter, der får det bedre ved behandlingen.
Det blev ikke sagt helt tydeligt, men jeg fornemmede, at det var det, ministeren mente.
Hvis det var det, ministeren mente, vil jeg gerne sige tak, for det er en god indrømmelse i forhold til, hvad tidligere sundhedsministre fra Socialdemokratiet, og der har været mange af dem, har ment.
De har hidtil nægtet det.
Men altså tak for den indrømmelse.
Den bevirker da, at der måske kan være mulighed for lidt samarbejde på det her område.
Så vil jeg gerne spørge ministeren helt konkret: Det med dokumentationen er jo ikke kun en lægefaglig afgørelse, det er jo i sidste ende en politisk afgørelse.
Derfor er det politikerne og ikke lægerne, der finder ud af den dokumentation.
Her er vi så nogle, der mener, at når en patient har fået en dødsdom i Danmark, altså får at vide, at man vil dø af denne sygdom, skal der være mulighed for, at der godt kan gives behandlinger,
selv om de på daværende tidspunkt ikke er hundrede procent dokumenterede.
Er ministeren enig i det?
Kim Andersen (V), 2001-01-10:
Jeg vil også gerne benytte lejligheden til at ønske ministeren tillykke med udnævnelsen og velkommen til arbejdet her på Christiansborg.
Den nye sundhedsminister har de sidste par uger været ude i mange interviews med sine visioner for et bedre dansk sundhedsvæsen.
Der er mange af de intentioner, som er gode, som vi ønsker god vind, og som vi vil være meget behjælpelige med at realisere.
I de mange udmeldinger har der været anvendt forskellige udtryk.
Ministeren har bl.a. talt om en behandlingsgaranti, som snarere skulle gøres til servicemål.
Mener ministeren, at de behandlingsgarantiordninger, der eksisterer, skal ændres, og at man i stedet generelt skal operere med servicemål?
Jørgen Winther (V), 2001-01-10:
Det er sådan lidt i forlængelse af forrige spørgsmål.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren vil erkende, at der er nogle af de patienter, jeg siger ikke alle, men nogle af de patienter, som har fået behandling dels i Stockholm med stereotaksi og dels i Hammelburg med regional kemoterapi, der har fået det bedre, forstået på en sådan måde at de har fået en bedre livskvalitet og færre smerter.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-10:
Først vil jeg sige til hr. Thulesen Dahl, at jeg tror på samtalen, jeg tror på den gode debat, jeg tror på den demokratiske dialog, og jeg tror virkelig på, at diskussionerne - gerne mellem hr. Thulesen Dahl og mig og hr. Keld Albrechtsen og mange, mange andre, hr. Claus Larsen-Jensen og masser af dygtige folketingsmedlemmer - kan bidrage til, at befolkningen også kan finde vej sammen med os, at vi i fællesskab kan få en større klarhed over den vej, vi skal bevæge os ad i fremtiden.
Det synes jeg virkelig vi skal holde fast i.
Hr. Thulesen Dahl skal måske også huske en anden ting: Jeg tror ikke, man kan sige, at udfaldet af folkeafstemningen den 28. september var det samme, som at befolkningen vendte Europa ryggen.
Det tror jeg ikke, man kan sige.
Det synes jeg er meget vigtigt.
Vi må heller ikke, vil jeg gerne sige til hr. Thulesen Dahl, prøve at drive resultatet af folkeafstemningen den 28. september længere, end befolkningen ønsker det.
Resultatet af folkeafstemningen den 28. september var klart, og det spørgsmål, der skulle tages stilling til, var også klart.
Det handlede om euroen - ikke mere, ikke mindre.
Derfor er det jeg siger, også til hr. Keld Albrechtsen, at
Skal vi ikke respektere det, spørger jeg hr. Keld Albrechtsen.
Kan vi ikke gøre det lidt bedre i vores debatter her i Folketinget?
Min pointe er: Lad os nu ikke prøve at vride resultatet til mere, end det er.
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg kan forsikre for, at jeg ikke kender udfaldet af hvidbogen.
Jeg hører, at hr. Keld Albrechtsen i dag gerne vil fortælle mig, hvad udfaldet af hvidbogen er.
Jeg vil nu holde mig til, at der kommer en fri, ubegrænset diskussion blandt de dygtige folk, der skal lave hvidbogen på baggrund af et godt kommissorium, og det tror jeg vil bidrage til debatten. Der er jo - også til hr. Frank Dahlgaard - mindst tre meget vigtige spørgsmål, vi skal tage stilling til i fremtiden.
Det ene er: Hvordan placerer Danmark sig bedst muligt i det udvidede, fredelige, hele Europa?
Det andet er: Hvordan får vi en klarere arbejdsdeling mellem det europæiske samarbejde på den ene side og hvert enkelt medlemsland på den anden?
Det tror jeg kan bidrage til en større fælles forståelse, vil jeg gerne sig til hr. Frank
Dahlgaard
Det tredje spørgsmål synes jeg er: Hvordan får vi større gennemsigtighed og demokrati i institutionerne?
Det er som sagt mit samlede bidrag til det spørgsmål.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-01-10:
Det er lidt forunderligt, at frem til afstemningsdagen
den 28. september sidste år rejste statsministeren og regeringen rundt og fortalte befolkningen, at stemte man nej, stemte man ikke bare nej til euroen, så sendte man et klart signal om, at man ønskede et mindre engagement fra dansk side i EU, så sendte man et klart signal til omverdenen, hvor jeg tror, at statsministeren endda brugte udtrykket, at man vendte Europa ryggen med et nej.
Nu efter afstemningen, hvor det så altså blev et nej, og hvor vi andre sagde, at det nok ikke var så dramatisk endda, er statsministeren så omrejsende i det stik modsatte synspunkt, nemlig at vi jo kun stemte om euroen, og at nu skal man heller ikke overfortolke resultatet.
Det er altså lidt svært at finde hoved og hale i, vil jeg gerne sige til statsministeren.
Derfor må jeg altså sige, at vores konklusion må nu engang være, at ja, der blev stemt nej til euroen, og derfor bevarer vi kronen, men befolkningen sendte også et signal om, at man skulle være varsom med at gå videre med integration og nyt tab af selvbestemmelse for dansk vedkommende, ny suverænitetsafgivelse osv. Derfor er det jo væsentligt, om man på de politiske områder er villig til at komme flertallet af befolkningen, som stemte nej, i møde.
Det, jeg hører statsministeren sige i dag, er dialog - og det synes jeg også er godt - og så at regeringen vil skrive en hvidbog.
Men ikke ét politisk område, hvor man har tænkt sig at komme flertallet i møde.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-10:
Jeg vil gerne takke statsministeren for de venlige bemærkninger og tilsagnet om en debat også her i Folketingssalen.
Men der er én ting, der undrer mig, og det er, at statsministeren kan stille den mulighed op, at den hvidbog skulle kunne blive en hvidbog, der kom med et kritisk bidrag om Unionen.
Mener statsministeren, at man kunne forestille sig, at den hvidbog vil anbefale et dansk nej til den unionsforfatning, der skal laves i 2004?
Hvis statsministeren mener, at det kunne blive resultatet af hvidbogen, synes jeg, vi har et spændende nyt grundlag for debatten.
Men ærlig talt, vil jeg gerne sige til statsministeren, at det bliver jo ikke konklusionen af hvidbogen, det ved vi jo alle sammen godt.
Det bliver tværtimod, at man anbefaler, at Danmark skal sige ja til unionsforfatningen.
Jeg vil gerne sige, at skulle det mod forventning, imod al den erfaring, vi har om, hvordan regeringer laver hvidbøger her i Danmark, vise sig, at den hvidbog kom med en anbefaling af et dansk nej til en ny unionsforfatning, så vil jeg til den tid give statsministeren en uforbeholden undskyldning.
Men det bliver ikke aktuelt, er jeg bange for.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-10:
Men godt ord igen.
Jeg tror, det er vigtigt at holde fast i, som hr. Per Kaalund sagde det, at det jo ikke er sådan med hensyn til skepticismen i forhold til Europa, at de, der stemte nej, er én stor, samlet gruppe.
Se blot på hr. Keld Albrechtsen selv og på hr. Thulesen Dahl.
Enhedslisten og Dansk Folkeparti er jo langtfra i alle henseender, håber jeg da - det er min opfattelse - enige om alle indenrigspolitiske og udenrigspolitiske emner.
Det er ikke det indtryk, man får. Derfor tror jeg, man skal være varsom med at gøre sig selv til talsmand for, hvad nejflertallet mener om Danmarks fremtid.
Dér tror jeg virkelig, vi skal lade demokratiet blomstre, og det er den debat, jeg lægger op til nu.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-01-10:
Jeg må altså bare sige, at det altså ikke går at forsøge at afspore en debat om, hvordan man bygger bro i praksis, ved nu at henvise til, at nå jo, men befolkningen er jo forskelligt sammensat og har forskellige synspunkter.
Ja, selvfølgelig; det er jo logik for enhver.
Det er jo ikke det udgangspunkt, vi bør have for debatten.
Statsministeren og regeringen har rejst rundt og sagt, at det betød mere end bare et nej til euroen, det betød et signal om, hvordan man ønskede EU-politikken fremover.
Det er altså et spørgsmål om, hvorvidt man ønsker mere eller mindre integration, om vi ønsker at hævde dansk selvbestemmelse, om vi ønsker at have ret til at være uenige her i landet og slås for vores synspunkter og kunne træffe beslutningerne her i landet, eller beslutningsretten er deponeret i Bruxelles.
Det er sådan nogle spørgsmål, som jeg faktisk tror kan have rimelig bred opbakning, også fra folk, der er engageret i vidt forskellige politiske partier - jeg ved, at der er socialdemokrater, der har præcis det synspunkt, jeg lige har givet udtryk for - så det behøver man ikke at problematisere.
Det er et spørgsmål om, at vi konkret forholder os til det og spørger: Hvor er det så, man vil komme flertallet i møde og begrænse integrationen i Unionen?
Hermed sluttede spørgsmål.
»Vil statsministeren redegøre for, hvorledes han i praksis vil »bygge bro« i EU-spørgsmålet mellem tilhængere og modstandere af mere EU-integration, er det for statsministeren kun et spørgsmål om bedre kommunikation, eller handler det også om at ændre EU-politik?«
Det går på det samme, og når jeg stillede to spørgsmål, er det jo for at kunne fortsætte debatten, fordi jeg ved, at statsministeren i hvert fald i de sidste år har haft en tendens til at stoppe debatten meget hurtigt ved et spørgsmål, og så er det godt at have to spørgsmål, så man kan fortsætte debatten.
Og jeg vil nu give statsministeren lejlighed til at svare på det, jeg netop spurgte om før i forhold til at problematisere det med, at befolkningen skulle være så forskellig.
Er det ikke korrekt, at der er et flertal, der stemte nej?
Det flertal må man komme i møde.
Det gør man selvfølgelig ved dialog og diskussion.
Det gør man, hvis regeringen har lyst til det, ved at skrive nogle bøger, komme med sit bidrag, men det gør man også ved, at man konkret peger på nogle politiske områder, hvor man er villig til ændre sin EU-politik, så man kommer den skepsis i møde, som blev vist den 28. september sidste år.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-10:
Hvad kan vi så gøre bagefter?
Ja, altså det, jeg føler, vi kan gøre, er at tage gode, åbne debatter om alle de store, vigtige europaspørgsmål og bestræbe os på at få nuancerne frem.
Lad mig tage et enkelt eksempel: Integration eller ikke integration, det, hr. Keld Albrechtsen vist kalder mere union eller ikke mere union.
Dér mener jeg, at svaret ikke bare er ja eller nej.
Lad mig nævne, at jeg da f.eks. føler, at Danmark har en stærk interesse i et uddybet samarbejde på miljøområdet - det mener jeg virkelig -
hvorimod vi på visse andre områder må sige, at det har vi ikke nogen interesse i, der respekterer vi vores forbehold, det siger sig selv.
Men min pointe er, at det værste, der kan ske i europadebatten, vil jeg gerne sige til hr. Thulesen Dahl, er, hvis det bliver meget firkantet og meget: »Du er dum, og jeg er klog«, og »vi vil ud« eller »vi vil blive i Europa«.
Vi skylder befolkningen, vil jeg gerne sige til hr. Thulesen Dahl, en rigtig god, nuanceret debat, og derfor vil jeg sige om hvidbogen, at jeg ser hvidbogen som et kig ind i krystalkuglen og et forsøg på at give befolkningen og os det bedst mulige grundlag for at få den vigtige europadebat, vi skal have, for befolkningen fortjener at få en oplysningsdebat om, hvilke veje Danmark gør klogest i at vælge i fremtiden.
Det mener jeg vi skal.
Skal vi gå ind for en enklere traktat?
Hvis det kan lade sig gøre, mener jeg, vi skal gøre det - og så fremdeles.
Kort sagt, debatten er der, lad os bidrage positivt,
vil jeg gerne sige til hr. Thulesen Dahl.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-01-10:
Det skyldes primært, at vi i Danmark har tradition for at afholde folkeafstemninger, hvor befolkningen afgør, hvor langt Danmark skal gå i EU-spørgsmål.
Det er den tradition, som statsministeren gør sig til talsmand for nu at stoppe, lige præcis stoppe, fordi man er bange for, at man, hvis man spørger befolkningen længere, får det modsatte synspunkt af det, man vil høre, og at befolkningen stemmer nej til nye traktater.
Det er jo derfor, Nicetraktaten ikke kommer til folkeafstemning.
Det er derfor, man allerede nu bebuder, at når man kan undgå folkeafstemninger, skal det være målet at undgå folkeafstemninger.
Kan statsministeren ikke bekræfte, at sandsynligheden taler for, at det netop er folkeafstemningerne, der er en af grundene til, at vi er så godt oplyst i Danmark omkring EU-forhold?
Det var langt mere, det var også et signal, som befolkningen i givet fald sendte ikke bare til de danske politikere, men også til omverdenen, og at det er i dyb modstrid med det, statsministeren nu siger, nemlig at alt skal køre videre, som om ingenting er hændt.
Ja, man kan skrive nogle bøger, man kan tage ud og holde nogle møder, hvor man kan prøve at forklare befolkningen, at den har taget fejl, og at den skal mene som statsministeren. Men der kan ikke nævnes ét eksempel på noget område i EU-politikken, hvor Folketingets flertal, regeringen, vil komme befolkningen i møde og sige, at her på de her områder, hvor EU har overtaget kompetencen, vil vi nu kæmpe for, at den f.eks. tages tilbage til Danmark, fordi vi tror, at det var et af de signaler, befolkningen gav med sit nej den 28. september.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-01-10:
Jamen jeg synes jo, at statsministeren har taget et godt initiativ ved at ville lave en sådan hvidbog som grundlag for den fremtidige og langsigtede EU-politik, og hvad man nu skal mene.
Jeg foreslog det da også selv, men da var statsministeren allerede kommet med det på det møde, som jeg også blev inviteret til i Statsministeriet, jeg tror, det var ll. oktober.
Hvis man vil bygge bro, og hvis man vil have en bred debat om en hvidbog, så vil den blive modtaget med større åbenhed og troværdighed, hvis det er en hvidbog, der er udarbejdet ikke bare af nogle folk fra Dansk Udenrigspolitisk Institut, DUPI, som har bekendt kulør, og som ikke kan få union nok hurtigt nok, men også af nogle fra den EU-skeptiske side, og der findes mange kyndige dér.
Hvis man fik nogle fra begge sider, var det så ikke troværdigt, og var det så ikke at bygge bro?
Per Kaalund (S), 2001-01-10:
I forlængelse af hr. Kristian Thulesen Dahls spørgsmål, hvor der jo anmodes om, at EU-tilhængerne skal komme EU-skeptikerne i møde, vil jeg gerne spørge statsministeren, nu hr. Kristian Thulesen Dahl ikke har gjort sig ulejlighed med nærmere at definere, hvad EU-skeptikerne er, om statsministeren betragter EU-skeptikerne som én samlet gruppe, et samlet parti, en samlet gruppe danskere f.eks. Er disse skeptikere enige om alle EU-spørgsmål, eller er de stærkt differentieret i deres opfattelser af EU?
Jeg ved ikke, om statsministeren har en mening om det.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-10:
Jeg skal gøre det kort i denne sidste svarrunde.
Til hr. Thulesen Dahl vil jeg sige: Der er én grundlæggende vejleder for mig, når vi skal tage stilling til, om vi skal have folkeafstemninger eller ej, og det er grundloven.
Den holder vi os til, kan jeg sige
til hr. Thulesen Dahl.
Alt andet fører os ud i uklare politiske diskussioner.
Til hr. Frank Dahlgaard
: Hr. Frank Dahlgaard er meget velkommen til at skrive bøget, udgive bøger, udgive supplerende analyser til regeringens hvidbog, men jeg tror, det er bedst, som vi har gjort det i alle årene, i 1993, i 1996 og nu, at regeringen påtager sig ansvaret for regeringens hvidbog.