Lene Espersen (KF), 2000-12-14:
Der var jo mange spørgsmål om skatten, og jeg er meget glad for at få chancen for at svare.
Først til hr. Jan Petersen: Jamen der er jo en herlig mangfoldighed blandt Folketingets partier, når det gælder skattepolitikken.
I dag har vi en regering, der består af to partier, nemlig Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre.
Socialdemokratiet er den ene dag imod grønne afgifter
, mens Det Radikale Venstre er tilhænger af grønne afgifter.
Det Radikale Venstre er tilhænger af, at topskatten skal væk, Socialdemokratiet er modstander af, at topskatten skal væk.
Men der sidder stadig en regering bestående af de to partier, så jeg tager diskussionen om mangfoldighed, også blandt de borgerlige partier, med sindsro.
Det Konservative Folkepartis skattepolitik er helt klar: Vi vil have mellemskatten afskaffet.
Det er vores førsteprioritet, fordi 88 pct. af alle de mennesker, der går på arbejde hver eneste dag, betaler mellemskat.
Den er en skat på arbejde, og vi mener, det vil være til gavn for det danske samfund, øge arbejdsstyrken og øge antallet af de timer, man gider bruge på arbejdet, hvis mellemskatten fjernes.
For os er det stadig en hovedprioritet, men hvad andre partier mener, må de selv forsvare.
Med hensyn til det hemmelige notat kan jeg komme med den servicemeddelelse til fru Pernille Blach Hansen, at så vidt jeg ved, foregår der ting og sager uden for Folketingssalen.
Der bliver fremvist plancher og den slags ting, og jeg vil i øvrigt henvise til TV-Avisen i aften, men jeg kender ikke mere til den sag.
Til hr. Jens Peter Vernersen: Jamen med en befolkning, som bliver ældre og ældre, hvor flere og flere går på pension, og hvor over 1 million mennesker gerne vil have lov til at være pensionister og slappe af og nyde deres otium, er den helt store udfordring og en nødvendighed for os som samfund jo netop at sørge for, at resten trækker lidt mere, løber lidt stærkere og yder en ekstra indsats.
Vi skal selvfølgelig også sørge for, at de, der ikke er aktive på arbejdsmarkedet i dag, bliver det, men det kunne jo også godt være, at nogle af dem, der allerede er aktive på arbejdsmarkedet, gerne vil arbejde mere end 37 timer om ugen, og vi tror, at den bedste tilskyndelse til at vælge arbejde frem for fritid er, at man beholder flere penge mellem hænderne i sidste ende.
Derfor er svaret på den udfordring: Lad os få mellemskatten fjernet.
Og så vil jeg i øvrigt henvise til vores finanslovoplæg, hvor vi viser, hvordan vi mener, finansieringen skal være.
Til fru Pernille Blach Hansen, der spørger til den her kassedame.
Jeg synes sådan set, at det, som vi skal fokusere på i hele den her diskussion, er de 88 pct. af alle mennesker, der er fuldtidsbeskæftiget; de bliver i dag ramt af mellemskatten.
Det er da helt utroligt, at vi oplever et Socialdemokrati, der hænger så meget fast i betonen og det ideologiske dynd tilbage fra før Murens fald, at man kun vil tale om ting, hvis det kommer gud og hver mand til gode,
Men dér er der altså åbenbart forskel, stor forskel, på at være Socialdemokrat og på at være Konservativ.
Og vi holder fast i vores skatteudmelding.
Det samme kunne man sige
om hr. Carsten Koch.
Det er såmænd ikke så mange år siden, hr. Carsten Koch var medlem af Folketinget og skatteminister, og jeg må da sige, at jeg synes, det er interessante udmeldinger, der kommer fra den tidligere socialdemokratiske skatteminister.
Men vi hilser da enhver debat om skattepolitikken velkommen.
Den måde, den konservative folketingsgruppe eller Det Konservative Folkeparti ønsker at finansiere vores mellemskattelettelse på, fremgår meget tydeligt af vores finanslovoplæg.
Til fru Elisabeth Arnold vil jeg sige omkring grænsehandelen og hele den diskussion, at der er altså sket noget.
Der er sket noget de sidste 10 år.
Og jeg vil vove den påstand, at den vandring, der sker af arbejdstagere, er blevet kraftigere i de ti år, der er gået.
Mobiliteten er blevet større, det er blevet nemmere for folk, i og med at vi bl.a. også via EU har fået større tilkendegivelser omkring meritoverførsler osv.; det er blevet nemmere at bevæge sig mellem landene.
Og hvis vi ser på helt aktuelt, hvad der sker, så er der en skattereform i Holland, hvor man mindsker beskatning på arbejdskraft, der er en skattereform i Tyskland, personskatten nedsattes dér med 28 mia. D-mark, der er en skattereform i Frankrig, personskatten nedsættes med 45 mia. franc, der er en skattereform i Italien, her nedsættes personskatterne med 11 mia. dollar, der er en skattereform i Finland, hvor personskatterne nedsættes med ca. 8 mia. i danske kroner, og sådan kunne jeg blive ved.
Der er masser af eksempler på, at de andre lande allerede er begyndt at bevæge sig i den retning, som Det Konservative Folkeparti fastslår, så jeg mener sagtens, vi kan lære noget, hvis vi ser internationalt og globalt på de udfordringer, som Danmark står over for.
Til sidst vil jeg sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, at en kommende borgerlig regering skal naturligvis forhandle et regeringsgrundlag, og de partier, som er en del af en borgerlig regering, vil sammen skulle kunne sætte sig ned og blive enige om et grundlag, der vil kunne være fælles for os alle sammen.
Der er da ingen partier, der kan have veto eller bestemme over andre; det må de partier, der vælger at tage et regeringsansvar, naturligvis finde ud af i fællesskab.