runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sandy Brinck (S), 2002-05-07:
Jeg bliver nødt til at sige til fru Colette L. Brix, at det forholder sig faktisk ikke sådan, at vi ikke ville lege med Dansk Folkeparti, som fru Colette L. Brix udtrykte det.
Vi var faktisk glade efter førstebehandlingen over at se, at der faktisk var et flertal uden om regeringen, der kunne stoppe dette lovforslag, som giver stor ulighed i adgangen til sygdomsbehandling.
Så synes jeg godt, man må mærke sig, at i mine ører lød det, som om fru Colette L. Brix ironiserede over vores bekymring for den svageste gruppe.
Den slags ironisering vil jeg godt have mig frabedt, den bekymring troede jeg faktisk vi havde tilfælles.
Det er korrekt, når fru Colette L. Brix siger, at det drejer sig alene om dem, der er på arbejdsmarkedet, og at det har det hele tiden gjort.
Ja, og det var sådan set også det, der var problemet fra starten, det var derfor, vi var enige om ved førstebehandlingen, at det her duer ikke. Hvad der så er sket siden, der gør, at Dansk Folkeparti nu mener, det godt duer, synes jeg ikke, vi har fået svar på.
Vi mangler simpelt hen et fornuftigt svar på, hvad i alverden der er sket, der gør, at det nu er i orden at lave ulighed i sundhedsbehandlingen.
KL. 15.45
Se, nu kan man åbenbart forstå begrebet socialt ansvar meget, meget forskelligt.
Hvis det her skulle dreje sig om at have et socialt ansvar, så kan det undre, at lige nøjagtig den gruppe, som man kan squeeze ud, som ikke skal have mulighed for at få denne sundhedsbehandling, er folk på deltid og folk, der er korttidsansatte.
Det kunne faktisk meget vel være dem, som havde allermest brug for det.
Det er stadig væk underligt, at Venstre nu synes, at det bare er lige meget, når man tænker tilbage på oktober, hvor det var helt essentielt, at der ikke sådan kunne vælges mellem arbejdstagere.
Måske finder man svaret i Dansk Industris høringssvar, hvor man jo netop beskæftiger sig med det her med, om man kan udvælge, eller om det skal være et generelt krav.
Der siger DI: »Et sådant krav ville reelt være et indgreb i arbejdsgivernes frie ledelsesret.«
Her siger Venstres ordfører, at det er summen af alle initiativer, og det får mig til at gøre opmærksom på, at det, der godt kan undre os, der ikke har været med i Venstres forvandlingsproces, er, at Venstre i sit finanslovoplæg til år 2002 skrev, at Venstre ikke ønskede et forsikringsfinansieret sundhedsvæsen.
Så er det bare meget, meget svært at forstå, hvorfor skatteborgernes penge skal bruges til netop at skabe den udvikling. Nu sagde Venstres ordfører også noget i den retning, men vi behøver bare at kigge i skatteministerens svar til udvalget, hvor skatteministeren jo skriver: Jeg anser det som en fordel, hvis lovforslaget kan bidrage til at ændre
befolkningens holdning til brug af både privathospitaler og forsikringsordninger.
Mig forekommer det bare en lillebitte smule underligt, når partiet Venstre overhovedet ikke ønsker et forsikringsfinansieret sundhedsvæsen.
Jeg kan forstå, at det gør man nu, særligt på det sidste indlæg fra Venstres ordfører.
Aage Frandsen (SF), 2002-05-07:
Det fornuftigste, skatteministeren sagde, og som også ligger i det, der er kommet ud af den seneste tids diskussion af det, er, at man er nødt til at kigge på det allerede i 2003.
Det er meget usædvanligt, at man siger, man vedtager en lov, som man nu synes er alle tiders, og så vil man kigge på den allerede i 2003.
Det er selvfølgelig, fordi man er klar over, at man bevæger sig ud i noget, man ikke ved hvad er.
Det er derfor, at det ud fra mange betragtninger, både ud fra retssikkerhedsmæssige og ud fra, hvordan man fordeler midlerne i vores samfund, er meget ufornuftigt, hvad regeringen gør.
Og hvis man er optaget af, at det er den lille mand, så skal man tage vores forslag.
Men hvad vælger regeringen?
Den vælger hverken millimeterretfærdighed eller hensynet til den lille mand.
Den kaster sig ud og åbner en ladeport for en masse penge og opretholder tanken om, at man kan skelne mellem 49 og 51 pct., men ikke mellem 52 og 75 pct. f.eks., selv om jeg synes, der er længere mellem 52 og 75 pct.
Jacob Buksti (S), 2002-05-07:
Der blev stillet nogle meget præcise spørgsmål til skatteministeren, som skatteministeren ikke svarede på overhovedet.
Spørgsmålet er, om det overhovedet ikke gør indtryk på skatteministeren, at Advokatrådet, De Statsautoriserede Revisorer klart understreger, at det her ikke bare svækker retssikkerheden for borgerne, det ødelægger den.
Det er meget interessant, at vi ikke har fået svar på, hvordan det kan være, at skatteministeren i den her sag nærmest betragter Advokatrådet og revisorerne som part i sagen, mens skatteministeren i andre forhold, vi har til behandling her, f.eks. vurderingsorganisationen, sidder i fjernsynet og siger, at når det ikke kan betragtes som værende et problem for retssikkerheden, så er det, fordi Advokatrådet og revisorerne ikke har reageret.
Så i den ene sag er Advokatrådet altså overdommere, mens det i den her sag er sådan noget med, at man skal springe ud i noget nyt.
Man har fornemmelsen af, at skatteministeren har
en vane med at springe ud uden faldskærm og så se, om han slår sig eller ej.
I det her tilfælde tror jeg, at skatteministeren slår sig.
Freddy Dam (V), 2002-05-07:
Når hr. Sass Larsen føler sig kaldet til at gå herop og kritisere skatteministeren for dette forslag, er jeg nødt til også at gå op og sige på Venstres vegne, at det er i virkeligheden mere berettiget at rose skatteministeren.
Det er jo således, at skatteministeren netop har lyttet nøje til de høringssvar, der er blevet afgivet, og det er baggrunden for, at der er stillet et ændringsforslag, som faktisk styrker retssikkerheden.
Så vil jeg også minde hr. Sass Larsen om, at høringssvaret fra Foreningen af Statsautoriserede Revisorer blev jo fremsendt, før ændringsforslaget blev forelagt, og derfor synes jeg måske ikke, man kan lægge det så voldsomt meget til grund. Så spørger hr. Sass Larsen: Jamen hvordan skal man nu sikre, at honorarerne ikke oppustes, når overslaget er taget ud af forslaget?
Til det vil jeg gerne sige, at efter min opfattelse har overslaget ud fra en ren juridisk betragtning aldrig sikret noget som helst, men det kan der jo være delte meninger om.
Nu er det i hvert fald taget ud af lovforslaget.
Derimod vil jeg sige, at det er jo sådan, at skatteyderne og Skatteministeriet har den samme mulighed som alle andre juridiske personer og andre personer her i landet for at kritisere honorarer.
Alle mennesker her i landet kan, hvis de er utilfredse med et advokathonorar, indbringe spørgsmålet for den lokale kredsbestyrelse, og hvis man ikke er tilfreds med det svar, man får fra kredsbestyrelsen, kan man indbringe spørgsmålet for Advokatnævnet, som hr. Sass Larsen tilsyneladende respekterer meget.
Jeg vil gerne i den forbindelse pege på, at Advokatnævnet jo netop er et nævn, hvor flertallet består af ikkeadvokater, så der er ikke rigtig nogen mulighed for, at der kan plejes lavsinteresser i den sammenhæng.
Til sidst stiller jeg mig helt undrende over for et forslag fra Socialdemokratiet om, at der skal gøres forskel på personer og på juridiske personer, altså personer på den ene side og selskaber på den anden side.
Jeg troede, det var sådan, at Socialdemokratiet gik ind for lighed, men der er måske noget nyt her: at man er holdt op med det.
Et selskab er en skatteyder på samme måde, som en person er en skatteyder.
Aage Frandsen (SF), 2002-05-07:
Den socialdemokratiske ordfører, hr. Henrik Sass Larsen, gav udmærkede eksempler på, at det, vi gør, hvis eller når Folketinget vedtager det her lovforslag, ikke er noget, vi ved, hvad virkningerne vil være af.
Diskussionen har jo foregået i mange år, og det ekspertudvalg, der blev nedsat, nåede frem til noget i enighed.
Det er derfor, vi har stillet et ændringsforslag, der siger: Jamen lad os så sige, hvis nu det er af hensyn til den der berømte lille mand, jeg ved ikke, hvem han er, men vi siger så personer og ikke selskaber, så kunne man da tage fat på det og så afgrænse det alene til personer.
Det, det drejer sig om med det her lovforslag, er, at man sender en masse penge ud til virksomheder, til selskaber, som i forvejen har store revisionsfirmaer, advokatfirmaer, som i forvejen i mange tilfælde også kan løfte moms og det hele.
De får nu ekstra mulighed for at få finansieret det
Det er en åben ladeport til en række ting, og derfor er det, vi siger: Hvis nu man ville tage hensyn til den enkeltperson, som er kommet i klemme i systemet, så kunne man da sige, at det alene er afgrænset til personer og ikke også til selskaber osv.
Men det har man ikke villet.
Jeg ved ikke, hvorfor man overhovedet ikke vil høre bare en lille smule efter.
I den forbindelse må jeg i øvrigt også indrømme, at det undrer mig, at regeringen i dette spørgsmål har fået en ny alliancepart i form af Enhedslisten; det kommer noget bag på mig.
Enhedslisten kan selvfølgelig svare på, hvorfor man har valgt at være enig med regeringen og også uenig i vores ændringsforslag, så også de store selskaber nu skal have mulighed for at køre sager og under alle omstændigheder få alt dækket.
Det kommer lidt bag på mig, og det svarer ikke til det synspunkt, som Enhedslisten havde tidligere.
Det skal jeg naturligvis ikke blande mig i, men kun lige notere med en vis overraskelse, at Enhedslisten er at finde i selskab med Venstre, Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti.
Jeg føler mig bedre hjemme sammen med Det Radikale Venstre, Kristeligt Folkeparti og Socialdemokratiet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-07:
Jeg kan faktisk kun gentage, hvad jeg allerede har sagt
Forsvarsministeren og forsvarschefen har haft en samtale i lørdags, hvor de var enige om at se fremad, og det synes jeg er klogt.
Villy Søvndal (SF), 2002-05-07:
Men vil det sige, at med alt det, der nu er af bitterhed i forsvaret over at få en kniv i ryggen af sin chef - det, at man ikke tager kontakt med hinanden i et optrappet forløb, som tilfældet er her, hvor forsvarschefen i Jyllands-Posten i lørdags redegjorde for, at det undrer ham, at han slet ikke er blevet ringet op af ministeren - finder statsministeren, at det er en tilfredsstillende måde at udøve et embede på?
Kan man udlede, at det er en acceptabel form for omgang mellem den øverste embedsmand og den øverste minister på et område, og at statsministeren slet ingen problemer kan se i de 14 dage, der nu er forløbet?
Er det korrekt forstået?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-07:
Hr. Villy Søvndals omsorg for forsvaret er rørende, og jeg kan berolige hr. Villy Søvndal med, at forholdet mellem forsvaret og regeringen er det bedste.
Jeg kan i øvrigt sige, at forsvarsministeren og forsvarschefen havde en samtale i
Villy Søvndal (SF), 2002-05-07:
Når man læser og hører medierne og sådan noget, kan man f.eks. i dag se, at Jyllands-Posten er fyldt med rasende indlæg fra forsvarets folk.
Mener statsministeren ikke, at forholdet mellem regeringen og forsvaret lider skade i disse dage på grund af både forsvarschefens og forsvarsministerens optræden, som har en grad af pinlighed, der gør, at statsministeren burde overveje at gribe ind, da det jo ikke drejer sig om en hvilken som helst samfundsinstitution, men faktisk om noget så alvorligt som forsvarets troværdighed?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-07:
Jeg er fuldt tilfreds med forsvarsministerens indsats og har overhovedet ikke noget grundlag for kritik.
Villy Søvndal (SF), 2002-05-07:
Må man deraf udlede, at statsministeren er enig i forsvarsministerens håndtering af sagen og synes, at forløbet set ud fra statsministerens synspunkt er tilfredsstillende?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-07:
Svaret er kort og klart: Ja, absolut!
Fuld tillid!
Villy Søvndal (SF), 2002-05-07:
Jeg har et kort spørgsmål til statsministeren: Har statsministeren fuld tillid til sin forsvarsminister?
Henrik Sass Larsen (S), 2002-05-07:
Nu var det jo et spændende eksempel med hjertet, og hvor meget man nu var med dér.
De her mennesker fra Foreningen af Statsautoriserede Revisorer
skriver følgende: I de sager, som enten tabes eller vindes klart af skatteyderne, vil der næppe være problemer.
Men så siger de: I de sager, hvor skatteyderen får helt eller delvist medhold på nogle punkter og ikke på nogle andre, vil det blive problematisk. Og så citerer jeg: »I disse sager er vurderingen af, om skatteyderen har fået medhold i overvejende grad, efter foreningens opfattelse særdeles problematisk.
Den usikkerhed, der nødvendigvis vil følge af en sådan vanskelig afgrænsning, vil medføre et yderligere antal sager, hvor spørgsmålet er, om medholdsvurderingen er korrekt eller ej.«
Det er høringssvaret fra de her mennesker, som sidder og beskæftiger sig dybt professionelt sig med det her.
Gør det ikke noget indtryk på Venstres ordfører?
Jens Peter Vernersen (S), 2002-05-07:
Jeg vil godt gentage: Jeg forlanger ikke, at hr. Freddy Dam skal forklare det her, for det kan ikke forklares, det kan ikke lade sig gøre.
Det er derfor, forslaget ikke duer.
Det er ikke noget, vi har fundet på som socialdemokrater.
Vi har et høringssvar fra Advokatsamfundet, der klart beskriver, at det er en umulig opgave, og det er også derfor, jeg håber og forventer, at skatteministeren formår at forklare det.
Den retsusikkerhed, som hr. Dam beskriver herfra, er fuldstændig uacceptabel.
Det plejer normalt være sådan i Venstre, at man også har folk dér, som ser meget på, hvordan lovgivningen sådan kommer til at virke i praksis.
Freddy Dam (V), 2002-05-07:
Jeg skal vælge et måske dårligt eksempel, men alligevel et eksempel, som kan tjene til at belyse Venstres holdning.
Der er sager i denne verden, hvor man skal afgøre, om en person er skyldig eller ikke skyldig.
Det afgør man ikke med 69 pct.s afvigelse i forhold til 62 pct. eller 41 pct.
Der må man på grundlag af al bevisførelse træffe en beslutning om, hvorvidt man i sit inderste er overbevist om, at denne her mand er mere skyldig, end han er uskyldig.
Og der når man altså til en afgørelse.
Det er et spørgsmål om at finde ud af, hvorvidt man skal hælde til den ene side i sin samlede afgørelse, eller man skal hælde til den anden side.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-07:
Nu har vi jo hørt gang på gang på gang, at Venstres ordfører og regeringen mener, at man faktisk godt kan skelne mellem 49 pct. ret, 50 pct. ret og 51 pct. ret, ellers kan man jo ikke gennemføre det her forslag.
Hvis man kan skelne der, hvorfor kan man så ikke skelne mellem 61 pct. og 62 pct.? Det er da fuldstændig absurd, at man kan stille sig op her og sige, at det godt kan lade sig gøre mellem 49 pct. og 51 pct., men at det ikke kan lade sig gøre mellem 61 pct. og 62 pct. Venstres ordfører må simpelt hen forklare, hvordan det hænger sammen.
Aage Frandsen (SF), 2002-05-07:
Til Venstres ordfører: Det er altså SF, der har stillet forslaget.
Det er jo ikke sådan i dag, at juridiske personer, forstået som enkeltpersoner på den ene side og selskaber og virksomheder på den anden side, beskattes ens.
Der er forskellige regler, og derfor er det ikke så overraskende, at man også siger i denne forbindelse, at man vil gøre noget forskelligt.
Forskelligheden er jo allerede til stede, så uensartethed med hensyn til at betale skat, afhængig af om man er et selskab, eller man er en privatperson, er også allerede til stede.
Når vi har stillet forslaget, er det sådan set ikke, fordi vi mener, at med det forslag ville det blive ideelt; slet, slet ikke.
Men det, der sker med regeringens forslag, er, at alle selskaber, alle virksomheder, får den her ordning.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-05-07:
Jeg forlangte rent faktisk ikke, at hr. Freddy Dam skulle kunne beskrive, hvordan man får en ordentlig beregning af det begreb, der hedder »delvis medholdelsesgrad«, altså delvis medhold i en skattesag.
Jeg forlanger det ikke, for det kan ikke beskrives, og det har aldrig kunnet beskrives, og derfor har man valgt ikke at gøre brug af den metode.
Men jeg synes, det må være rimeligt, da det jo er skatteministeren, der skal administrere denne lovgivning, at skatteministeren kommer herop og forklarer ganske præcist: Hvordan skal den delvise medholdelsesgrad administreres? Advokatrådet skriver meget, meget præcist: Det kan ikke lade sig gøre, det er ganske umuligt.
Men vi må altså vide, inden vi går ud af Folketingssalen, hvordan det skal beskrives.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-07:
Venstres ordfører påstår, at vi med det forslag, der bliver vedtaget om lidt, får det mest retfærdige system, man kan få.
Men det kan ikke være rigtigt, at Venstres ordfører kan have den opfattelse.
Hvis vi nu havde et flertal i Folketinget, som påtvang forsikringsselskaber at give 100 pct.s kompensation, også selv om huset kun var 50 pct. skadet, men at der samtidig var en mulighed for, at man kunne nøjes med at give 50 pct.s kompensation - ville Venstres ordfører så påstå, at man havde fundet det rigtige og mest retfærdige system ved at gennemtvinge, at der skulle udbetales 100 pct.s erstatning? Det radikale forslag gik jo netop ud på, at man fik kompensation i forhold til, hvor meget man fik ret, altså at kompensere ad den vej så man fik sine advokatomkostninger, eller hvad det kunne være, dækket på den måde.
Det må da være mere retfærdigt end den anden model, så hvorfor kan Venstre ikke støtte den model?
Henrik Sass Larsen (S), 2002-05-07:
Det er muligt, at Venstres ordfører mener at konstatere, at der ikke er noget nyt i sagen.
Men det er, fordi vi ikke får nogen svar, så jeg vil altså godt prøve igen, når det nu er sidste chance, inden man løber tør for korte bemærkninger, og spørge Venstres ordfører: Gør det intet indtryk, at Advokatnævnet, Foreningen af Statsautoriserede Revisorer og mange andre, som i øvrigt har givet Tinget høringssvar til forslaget, mener, at det er dybt, dybt, dybt betænkeligt?
Det er jo skarpe ordvalg, der bruges.
Gør det overhovedet ikke noget indtryk?
Og mener man, at man bare delvis kan afvise alle de bekymringer og alle de sorger ved at give et svar til hr. Jens Peter Vernersen, hvor man siger, at der ikke kan opstilles klare regler, men de kan måske komme hen ad vejen?
Det er jo spændende skattelovgivning, man så laver.
Gør de betænkeligheder overhovedet ikke noget indtryk, og mener man, at man fuldt ud kan dække sig ind i forhold til det oprindelige ændringsforslag?
Det kan godt være, at der ikke er noget nyt, men det er
kun, fordi vi ikke har fået nogen svar.
Det kunne også være spændende.
Freddy Dam (V), 2002-05-07:
Nu synes jeg ikke, der er kommet noget voldsomt nyt frem i de indlæg, der er kommet, men jeg skal alligevel kommentere indlægget fra hr. Aage Frandsen.
Efter min opfattelse er det sådan, at der er nøjagtig de samme grunde til at beskytte et lille anpartsselskab, som der er til at beskytte eksempelvis en lille tømrermester, der driver sin virksomhed som personlig virksomhed.
Det er skyggeboksning, når man hævder, at det her kun handler om de meget store selskaber som A.P. Møller m.fl., for i virkeligheden består Danmarks erhvervsstruktur jo af en helt anden type virksomheder, typisk meget små virksomheder, der overhovedet ikke har nogen ekspertviden på området. Til hr. Jens Peter Vernersen skal jeg sige: Efter min opfattelse kan der ikke gives klare regler for, hvordan man skruer en såkaldt medholdsvurdering sammen, men de administrative organer kan se på og lære af domstolenes metode. Det er jo sådan, at domstolene rent faktisk hver dag vurderer, hvor meget og hvor lidt medhold de enkelte parter i retssager har fået, og det tror jeg også de administrative myndigheder kan lære ganske hurtigt.
Der kan i øvrigt klages til region og styrelse, hvis der er behov for det. Til hr. Anders Samuelsen skal jeg sige: Når vi støtter det oprindelige forslag, og når vi så meget mere støtter ministerens ændringsforslag, er det jo netop, fordi vi ønsker en lov, der er så retfærdig som muligt.
Det mener vi faktisk at vi har fået med forslaget, som det nu ser ud, det er vores opfattelse, og derfor vil vi ikke støtte De Radikales forslag.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-07:
Nu er det jo ikke sådan, at regeringen ikke har vist sig villig til at lave nogle ændringsforslag, når det altså passede ind i regeringens kram.
Det har sådan set været indstillingen fra starten, så derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge: Hvis man nu har den indstilling, at man i bund og grund - det går jeg ud fra at man også gerne vil i regeringen - gerne vil have et så retfærdigt system som overhovedet muligt, kan Venstres ordfører så forklare, hvorfor man ikke kan gå ind for den radikale tankegang om, at der minimum gives 50 pct.s kompensation, og derudover gives der i forhold til, hvor meget den pågældende har fået ret? Man er jo gået ind for præmissen om, at der godt kan skelnes imellem at få 49 pct. ret, 50 pct. ret eller 51 pct. ret.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-05-07:
Ja, og det er også derfor, jeg godt vil spørge Venstres ordfører for at få noget afklaret, Advokatrådet skriver i høringssvaret: »Det må efter Advokatrådets opfattelse konstateres, det ikke er muligt at give selv de til afgørelsen af medholdsgraden for den enkelte instans nødvendige, klare, administrative regler.
Behandles sagen ved flere instanser, kompliceres sagen.
Eksempler, som må forudsættes at være ligeværdige i enhver henseende, illustrerer, at det kan være vanskeligt at overskue de godtgørelsesmæssige konsekvenser, når afgørelsen i en klagesag påklages.«
Man siger altså fra Advokatrådet: Det er fuldstændig umuligt at give klare regler efter den lovgivning, man laver.
Vil Venstre virkelig gøre det?
Hvis det er sådan, at Venstres ordfører skulle være i tvivl om, hvor det står, så står det på side 7 i Advokatrådets redegørelse her til Folketinget, hvor man i tredje- og fjerdesidste afsnit skriver, at det er fuldstændig umuligt, og at der ikke kan gives klare regler for det.
Men alligevel er der et flertal, som nu her om lidt stemmer for ændringsforslagene og senere for forslaget som helhed, når det kommer til tredje behandling.
Freddy Dam (V), 2002-05-07:
Hr. Sass Larsen spørger, om det ikke gør indtryk på Venstre, når man læser Advokatsamfundets høringssvar.
Til det er der kun at sige: Jo, det gør indtryk på Venstre, det har gjort indtryk på Venstre, og derfor støtter Venstre også det ændringsforslag, som er stillet af skatteministeren.
Til hr. Anders Samuelsen vil jeg sige: Jeg tror ikke på, at det er muligt at opnå det ypperste med hverken denne eller andre love.
Jeg tror, at øvelsen oftest går på at opnå det mindst ringe, og til den ende finder jeg, at dette forslag er et rigtig godt forslag.
Jeg har tidligere sagt under førstebehandlingen, at Venstre ikke støtter det mål af millimeterretfærdighed, som De Radikale lægger op til i deres forslag, og det gælder stadig.
Det er bl.a. udtryk for det, som hr. Jens Peter Vernersen var inde på, nemlig at det er overordentlig vanskeligt med få nuancers forskel at fortælle, om man har fået 61 pct.s medhold eller 64 pct.s medhold, eller hvor meget medhold man nu har fået.
Derimod er det langt enklere efter min opfattelse at finde ud af, om det er sort, eller det er hvidt.
Har man i hovedsagen fået medhold, eller har man i hovedsagen ikke fået det?
Det er jo en holdningssag.
Venstre har valgt
sin holdning, og derfor støtter vi forslaget.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-05-07:
Jeg fik stadig væk ikke noget svar på, hvorfor en befolkningsgruppe, som jeg mener, Venstre siger, at den tager sig af, i hvert fald de selvstændige erhvervsdrivende og medhjælpende ægtefæller, ikke er omfattet.
Så kom der en anden udtalelse, som beviser, at hr. Hans Andersen slet ikke forstår, hvad det her lovforslag handler om.
Han nævner alkoholbebehandlingen under den gamle ordning.
Der var forskellen nemlig, at alkoholbehandling kunne man fratrække, men det gjaldt generelt, når det indgik i virksomhedens personalepolitik, og det var generelt for alle medarbejdere.
Det er det, vi diskuterer.
Det er den sociale skævdeling, der er nu i forhold til de svageste.