runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carsten Hansen (S), 2002-02-07:
Jeg skal udtrykke min deltagelse i debatten som meget principiel med hensyn til spørgsmålet om brugerbetaling, jeg synes, at det er et meget principielt spørgsmål.
Derfor vil jeg også gerne spørge ministeren, om ikke hun kan løfte sløret lidt for størrelsen af brugerbetalingen. Det ville være meget givtigt for debatten, og vi vil selvfølgelig få det afsløret senere, men det kunne være, at ministeren og regeringen allerede havde gjort sig nogle tanker om, hvor brugerbetalingen ligger henne, hvor stor den skal være på de enkelte kurser osv. Det andet er, at ministeren ikke ville stå og gøre sig klog, og det er jo prisværdigt, men alligevel - hvis ikke en minister skulle gøre sig klog på et lovforslag, hvem søren skulle så gøre sig klog på det?
Er det ikke ministerens lovforslag?
Så jeg ser gerne, at ministeren gør sig klog på det, ministeren har fremlagt her, og beder hende om bl.a. at løfte sløret for størrelsen af brugerbetalingen.
Frank Jensen (S), 2002-02-07:
Jeg skal prøve at udtrykke mig lidt mere klart, men taletiden er ganske kort her.
Jeg vil gerne spørge undervisningsministeren: Når jeg siger »kollektivt aftalt«, så hænger det sammen med, at vi jo er glade for ministerens meget klare besvarelse, at det som udgangspunkt er arbejdsgiveren, der skal betale deltagerbetalingen, men så for at følge op på det, som hr. Aage Frandsen sagde, og det er vi faktisk meget enige med hr. Aage Frandsen i, er det så ikke sådan, at det alene er arbejdsgiveren, der bestemmer, hvem fra virksomheden der så har ret til at komme på efteruddannelse?
Hvis det er noget, der er aftalt overenskomstmæssigt, og det var så derfor, jeg brugte udtrykket »kollektive aftaler«, så ville man altså på én og samme tid kunne imødekomme det, der er ministerens ønske, nemlig at få en betaling ind, som er arbejdsgiverbetalt, men til gengæld har den enkelte lønmodtager en rettighed, og det er den rettighed, som optager, tror jeg, både hr. Aage Frandsen og Socialdemokratiet.
Hvis vi kunne få ministerens tilsagn om, at der er en åbenhed fra regeringspartierne over for at gøre den kollektivt baseret, altså overenskomstbaseret, således at det er virksomheden, der selvfølgelig gennem sin uddannelsesplanlægning har det overordnede planlægningsansvar, men at også den enkelte medarbejder har en rettighed til at komme på uddannelse, så tror jeg faktisk, at vi kan bane vejen for, at vi kan komme i dialog med ministeren.
Ulla Tørnæs (V), 2002-02-07:
Jeg vil sige til hr. Aage Frandsen, at jeg er ret imponeret over, at hr. Aage Frandsen kunne høre et eller andet på mit svar til hr. Frank Jensen, for jeg har rent faktisk ikke haft lejlighed til at svare hr. Frank Jensen endnu, men o.k. lad nu det være.
Måske var det af hr. Frank Jensens spørgsmål, at hr. Aage Frandsen udledte et eller andet, hvad ved jeg.
omkring, hvem der så ville kunne få efteruddannelser, og hvem der ikke ville kunne få: Det skal jeg under ingen omstændigheder gøre mig klog på, men det har ved flere lejligheder været nævnt, at arbejdsgiverne blev frataget et reelt medansvar for tilrettelæggelsen af efteruddannelsen rundtomkring på virksomhederne, i og med at man fjerner muligheden for at indføre et arbejdsgiverbidrag.
Det er jeg lodret uenig i, for man skal huske på, at arbejdsgiverbidraget jo erstattes af en række styringsredskaber, hvor lige præcis arbejdsgiverne jo har et reelt medansvar.
Så spurgte fru Anne-Marie Meldgaard, hvilke arbejdsmarkedsuddannelser den tidligere regering indførte brugerbetaling på.
Der vil jeg blot henvise til den reform, der blev lavet i, jeg tror, det var 1995 eller 1996, hvor der blev indført en generel deltagerbetaling på voksen- og efteruddannelse.
Derfor undrer det mig såre, at Socialdemokratiet kan have så principiel en modstand imod at have et styringsredskab i form af en deltagerbetaling, i og med at man tidligere selv har haft indført lige præcis en deltagerbetaling.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-07:
Ministeren siger, at det her ikke er en forringelse.
Jamen det kommer da an på, hvis briller man ser på forslaget med.
Ser man med de små virksomheders briller, er det en forringelse, ser man på det med lønmodtagernes briller, er det en forringelse, men ser man med de store virksomheders briller, så er det da en klar forbedring.
Så jeg synes da, at de store virksomheder i Danmark skal klappe i deres små hænder, og samtidig kan lønmodtagerne og de små virksomheder ærgre sig over, at vi har fået en borgerlig regering.
Aage Frandsen (SF), 2002-02-07:
Jeg berørte ikke i mit indlæg, at vi ikke havde fået høringssvarene.
Det gjorde jeg ikke, fordi det er helt normalt, så det bliver ren retorik, man skal komme med det hver eneste gang.
Vi får ikke ét eneste høringssvar, inden vi har første behandling, det er bare helt normalt.
Det er godt nok noget nyt, men det er blevet helt normalt.
Men jeg vil godt spørge ministeren om de brugerbetalingssatser, der skal laves, hvor jeg forstod på det svar, som hr. Frank Jensen fik i ordvekslingen dér, at det var noget, der var mulighed for at snakke om.
Ministeren kan jo fastsætte brugerbetaling, men er det noget, ministeren vil være med til at tale med os andre om, eller har man fra finansministerens side sagt, at der skal være
fuldstændig ministeriel frihed, dermed finansministeriel frihed, til at bestemme, hvad brugerbetalingen skal være?
Er det noget, vi andre kan blande os i, eller er det aftalt på forhånd, for så er der jo ikke så meget sjov ved det?
Vi er selvfølgelig meget imod hele konstruktionen, men vi er villige til at snakke om de her ting, vi vil bare gerne høre: Er ministeren bundet af finansministeren?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-02-07:
Jeg hørte undervisningsministeren i sin takketale gøre opmærksom på, at den tidligere regering også havde brugerbetaling på arbejdsmarkedsuddannelserne.
Mit spørgsmål til undervisningsministeren er så: Hvilke arbejdsmarkedsuddannelser havde den tidligere regering brugerbetaling på?
Det vil jeg meget gerne have at vide her
fra talerstolen.
Så vil jeg også godt spørge: Hvad nu hvis en arbejdsgiver ikke vil betale de gebyrer, vi bliver udsat for nu, eller lønmodtagerne ikke kan, vil det så sige, at vi bare skal acceptere, at lønmodtagerne ikke kan blive efter/videreuddannet og f.eks. i forbindelse med en virksomhedslukning så kommer til at stå dårligere i jobsøgning til et nyt job på grund af en omlægning her, hvor det ikke står fuldstændig klart, hvem det er, der har forpligtelsen?
Jeg kan forstå på ministeren her, at det er arbejdsgiveren.
Carsten Hansen (S), 2002-02-07:
Ministeren var inde på, at det her bestemt ikke var en forringelse.
Det er ingen forringelse, at der nu skal betales bidrag for hver enkelt, der skal på videre- og efteruddannelse og kursus.
Hvis det holder stik, burde vi jo i virkeligheden lave fuld brugerfinansiering på alle kurser, da de jo så ville blive bedre af, at man betalte det hele. Men er det forbigået Venstres og den nuværende regerings opmærksomhed, at det i virkeligheden betyder, at det bliver nøglemedarbejderne, virksomhederne sender af sted?
Nu skal man oven i købet til at betale gebyr for det, så vil det jo være nøglemedarbejderne, de bedst uddannede, der kommer af sted.
Det vil sige, at de kortuddannede, de, som måske kun lige hænger fast, ikke kommer af sted.
Når man så kobler det med en række andre tiltag for de kortest uddannede som FVU'en, og ud af daghøjskolerne osv., så er det de kortuddannede, der betaler prisen for regeringens såkaldte reform. Det er ganske barske sager, at det bliver dem, der skal betale for regeringens ideologiske korstog.
Frank Jensen (S), 2002-02-07:
Der var flere ting i ministerens besvarelse her, som fjernede nogle eventuelle misforståelser og også fjernede lidt uklarhed.
Men det er jo heller ikke særlig befordrende for Folketingets behandling af et lovforslag og endda et ret kompliceret lovforslag, må man nok sige, at vi ikke har fået høringssvarene, inden vi har lovbehandlingen.
Jeg kan love undervisningsministeren, at jeg ikke ville være kommet så let gennem sådan en folketingsbehandling som justitsminister uden at have haft høringssvarene inden.
Og specielt fra Venstres retspolitiske ordfører ville jeg ikke have haft det særlig nemt, hvis jeg skulle have et meget stort, kompliceret lovforslag, uden at vi havde haft høringssvarene til førstebehandlingen.
Jeg håber, jeg kan bruge det her som anledning til at spørge ministeren, om ministeren vil være indstillet på - jeg ved jo, at AUF-bestyrelsen, der i høj grad skal bidrage til og være rådgivere over for ministeren, først skal afgive deres høringssvar i morgen på et bestyrelsesmøde - at vi går i konstruktive forhandlinger, når vi har fået høringssvarene fra bl.a. AUF-bestyrelsen.
Jeg synes nemlig, der i ministerens besvarelse her til sidst lå en vis åbenhed over for det. Og det med deltagerbetaling kan vi måske finde en løsning på.
Hvis det er sådan, at det bliver bundet op på kollektive aftaler,
kan vi måske finde en forhandling, og det synes jeg ministeren her i sin besvarelse åbnede muligheden for.
Helle Sjelle (KF), 2002-02-07:
Hvad angår dialogen, er jeg sikker på, at vi nok skal få den. Vi kan også stå her og diskutere hver eneste enkelt detalje, men det synes jeg ikke vi skal bruge tiden på.
Jeg er sikker på, at dialogen nok skal komme.
Tina Nedergaard (V), 2002-02-07:
Jeg vil spørge, om hr. Aage Frandsen kan oplyse, hvorvidt AMU-aktiviteten for beskæftigede er faldet eller øget, siden den nuværende AUF-lov blev vedtaget, og også om hr. Aage Frandsen kan oplyse, hvordan det kan lade sig gøre, at folk betaler for kurser på EUD, som det netop er blevet oplyst af ordføreren, medmindre der allerede i dag er deltagerbetaling?
Aage Frandsen (SF), 2002-02-07:
Jeg synes altså, at hvis fru Tina Nedergaard gerne vil have den statistik over, hvordan aktiviteten har været, skal hun slå det op.
Med hensyn til den brugerbetaling, der er på erhvervsskolerne, var det noget af det, som vi ikke syntes
var hensigtsmæssigt.
Det er altså ud fra princippet om, at hvis man én gang har fået noget, kan man godt selv yde noget bagefter.
Har man ikke fået det, og der er altså ganske mange mennesker i vores samfund, der overhovedet ikke har fået en faguddannelse, som stort set kun har gået i folkeskolen, synes jeg, at de har trukket så lidt på kontoen, at det er retfærdigt, at de kan trække lidt igen.
Marianne Jelved (RV), 2002-02-07:
Det synes jeg er interessant.
Jeg synes faktisk, det er meget interessant, at det bliver brugt som begrundelse for at lave så gennemgribende ændringer i AUF-systemet, som lovforslaget lægger op til.
Jeg indrømmer også, at jeg simpelt hen aldrig har forstået, at Venstre og De Konservative ikke har grebet AUF-systemet fra starten af.
Og jeg undrer mig over, hvis det virkelig er rigtigt, at der er så lidt forståelse i borgerlige partier for at give arbejdsgiverne et reelt ansvar.
Men det er klart, jeg var jo for denne lov eller dette system, da vi indførte det.
Der er en anden oplysning i lovforslaget, som jeg synes
er interessant, og det er fra de generelle bemærkninger.
Man ændrer systemet med, at der et fast statstilskud i fonden som grundlag for den aktivitet, der var på det tidspunkt, da vi indførte AUF'en.
Begrundelsen for at fjerne det statstilskud eller gøre muligt at forandre er, at de generelle procentbesparelser, som ønskes på finansloven, også skal slå igennem her, og hvis ikke man ændrer det her, ville kravene til budgetforbedringer i finansloven betyde enten en meget væsentlig nedsættelse, og ordet væsentlig er taget fra bemærkningerne, af aktiviteterne, eller at der skulle indføres arbejdsgiverbidrag.
Ingen af de to ting ønsker regeringen åbenbart.
Så er der kun et tredje sted at gå hen og regulere på, og det er deltagerbetaling.
Jeg kan ikke se i loven, men det kan vi jo få opklaret under udvalgsbehandlingen, at deltagerbetalingen finansieres af arbejdsgiverne.
I den eksisterende lov var vi meget omhyggelige med, og det er det, hr. Aage Frandsen også har været inde på nogle gange, at sikre, at de uddannelser, der førte til formel kompetence, var gratis.
Er de stadig væk det?
Det ved vi ikke.
Der gives en meget stor bemyndigelse til ministeren til at fastsætte deltagerbetaling efter vurdering af institution osv., osv. Det vil sige, at det ansvar, som lå hos arbejdsmarkedets parter i AUF-bestyrelsen, har ministeren nu påtaget sig.
Det er et meget stort og besværligt ansvar at have at skulle gå ind og differentiere på den måde, som der er lagt op til er mulig.
Men det ville være rart, hvis vi i dag kunne få en melding fra ministeren om, hvorvidt deltagerbetalingen er noget, der gennemføres på alle områder, om det er meningen, at arbejdsgiveren skal dække den deltagerbetaling, eller at det er en mulighed, at arbejdsgiveren kan dække deltagerbetalingen under visse omstændigheder.
Det synes jeg ville være rart at få afklaret.
Og så skal jeg bare til sidst beklage, at regeringen fremsætter det her lovforslag uafhængigt af de to næste faser i det reformarbejde, regeringen varsler i bemærkningerne, så vi ikke ser det i en sammenhæng.
Det skal jeg beklage af bekymring for kvaliteten af det arbejde, der så bliver gjort, for jeg går ikke ud fra, at det er, fordi ministeren ikke vil ind i forhandlinger med oppositionen om indholdet i de kommende lovforslag.
Tina Nedergaard (V), 2002-02-07:
Jeg vil bare spørge, om fru Marianne Jelved kan bekræfte, at det kollektive arbejdsgiverbidrag, som er i den nuværende lov, er skruet sammen på en sådan måde, at det alt andet lige svarer til en beskatning på det at ansætte eller have
arbejdskraft
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-07:
Det var et klart svar.
Der bliver åbnet mulighed for, at der bliver indført brugerbetaling for lønmodtagerne i forbindelse med deres efteruddannelse.
Det var meget klart og tydeligt.
Det viser altså, at vi går fra at have en lovgivning, hvor der ikke er mulighed for det, hvor det bliver betalt over et kollektivt arbejdsgivertilskud, til at have en lovgivning, hvor der åbnes op for mulighed for brugerbetaling for lønmodtagerne.
Klokkeklar klassepolitik fra regeringens side.
Marianne Jelved (RV), 2002-02-07:
Jeg indrømmer, at jeg ikke forstod spørgsmålet, men jeg ville gerne svare på det.
Lige nu er systemet sådan, at de knap 3 mia. kr., der ligger i fonden, skulle være tilstrækkelige til at dække de aktiviteter, der er i dag, således at der ikke er et arbejdsgiverbidrag i dag, ud over hvad der eventuelt har været, dengang det hele blev startet.
Hvis man besparer de knap 3 mia. kr., er det klart, at enten må der komme aktivitetsnedskæringer eller et arbejdsgiverbidrag.
Det er klart, men det er jo så i givet fald påført af besparelser af den størrelse, fonden har i dag.
Det er det, jeg kritiserer, for den tredje parameter, der er at bruge, er deltagerbetaling, og vi kan ikke få at vide, hvor meget det skal dække.
O.k., så er jeg med.
Nej, det er meget mere raffineret.
Grunden til, at der ikke pl-reguleres, er for at skabe - og det er venstrefløjen ikke særlig glad for - et incitament til en større og større effektivisering.
Det, der er hele ideen, er jo, at alternativet til den effektivisering er arbejdsgiverbidrag.
Dermed ligger der et incitament til, at parterne tager ansvar og sørger for at udnytte ressourcerne bedst muligt.
Det er derfor, jeg ikke fatter, at Venstre og De Konservative ikke har set lyset i den gældende lovgivning.
Aage Frandsen (SF), 2002-02-07:
Da fru Marianne Jelved omtalte venstrefløjen, følte jeg mig kaldet.
Kan fru Marianne Jelved bekræfte, at den konstruktion, som ligger her, har i hvert fald Socialistisk Folkeparti på intet tidspunkt været imod?
Tværtimod var vi begejstrede for netop denne konstruktion, fordi den gav arbejdsmarkedets parter et kæmpestort ansvar, den gav dem ret og pligt og muligheder og ansvar.
Marianne Jelved (RV), 2002-02-07:
Det er fuldstændig rigtigt.
Jeg vil gerne sige undskyld til SF, til hr. Aage Frandsen, for nu kan jeg godt huske det.
I virkeligheden holdt vi sammen på et tidspunkt.
Det kan jeg godt huske, det vil jeg gerne kvittere for endnu en gang.
Jeg vil gerne uddybe min undskyldning med at sige, at det var udtryk for gamle fordomme.
Beklager.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-07:
Jo længere denne her regering sidder ved magten, jo mere synes jeg, det er til at dø af grin over, at statsministeren aflyste klassekampen umiddelbart efter valget, hvorefter han viser regeringens klokkeklare klasseprofil.
Jeg synes, det her er et forslag, som er et godt eksempel på det. Erhvervslivet skal ikke længere betale et fast bidrag til efteruddannelsen.
Til gengæld åbnes der for en mulighed
for indførelse af brugerbetaling for lønmodtagerne
Kan det siges mere klokkeklart: Var der ikke klassekamp før, så bliver det der i hvert fald nu. Jeg vil gerne spørge Venstre, om det virkelig er den lille mands parti.
Det prøvede både Venstre og Dansk Folkeparti at sige, at de er, under valgkampen.
Det her viser jo med al tydelighed, at det er man ikke, medmindre man mener, at det store erhvervsliv er den lille mand.
Regeringen mener tydeligvis ikke, at voksen- og efteruddannelse er særlig vigtig - i hvert fald ikke så vigtig at området friholdes for grønthøsteren.
Allerede nu spares der millioner på voksen- og efteruddannelsen, og det skal fortsætte. Lovforslaget betyder, at den faste ramme til VU-indsatsen ophæves, og at rammen skal skæres hvert eneste år af grønthøsteren.
Lovforslaget betyder, at der åbnes op for mere brugerbetaling på voksen- og efteruddannelsen.
Det skal ske for at spare erhvervslivet for at bidrage til VU.
Deltagerbetaling er asocial som metode.
Det rammer skævt, sådan at de mennesker, der har mindst og har sværest ved at betale, er dem, der får mindst uddannelse i fremtiden.
Det er jo netop de danskere, som vi ved på forhånd har mindst uddannelse og derfor også ofte de dårligst betalte job.
Det er dem, der er målgruppen for voksen- og efteruddannelse, og det er dem, der i fremtiden måske skal betale brugerbetaling.
Men det er regeringen ligeglad med.
Man kan så bare spørge sig selv, om det er et udtryk for at støtte erhvervslivets interesser eller det er et udtryk for, at regeringen vil forsvare den lille mands rettigheder.
Vi kan også konstatere, at regeringen med denne finanslov har indført et nyt begreb.
Man skærer ned, fordi man mener, at det er til folks eget bedste, og det gør man så også på voksen- og efteruddannelsen.
Man ønsker en bedre struktur på VU-området.
Og jeg citerer fra Undervisningsministeriets pressemeddelelse om finanslovens konsekvenser: »For med forslag om at reducere bevillingerne på området håber regeringen at hjælpe uddannelserne på vej til at danne fagligt og økonomisk bæredygtige centre samt regionale uddannelsesinstitutioner.«
Det vil altså sige, vi har at gøre med forbedringer gennem nedskæringer, altså en nedskæringsforbedring.
Jeg gad godt vide, om det ord faktisk eksisterer i ordbogen, eller om det er sådan et, der skal tilføjes, efter at vi har fået denne regering til magten.
Det er på boligområdet, det er på miljøområdet, det er på ulandsbistand, og det er i andre dele af uddannelsessystemet.
Nu hedder det ikke længere budgetforbedringer.
Det bliver mere og mere interessant.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-02-07:
Jeg var lidt forvirret, da jeg havde læst det her lovforslag igennem.
Jeg er ikke blevet mindre forvirret af det her.
Der er ingen tvivl om, at Kristeligt Folkeparti da har sympati for hensigten om gerne at ville forenkle og overskueliggøre reglerne på et område.
Men der er altså heller ikke nogen tvivl om, at Kristeligt Folkeparti selvfølgelig er meget interesseret i, at der stadig væk er gode muligheder for at kunne videre- og efteruddanne sig.
Så efter gennemlæsningen af det her forslag, så havde jeg i hvert fald et par ubesvarede spørgsmål, jeg godt kunne tænke mig at få belyst.
Nogle af dem har vi så været inde på her.
Det er for Kristeligt Folkeparti fint nok, at man kan fjerne muligheden for at opkræve arbejdsgiverbidrag på det erhvervsrettede voksen- og efteruddannelsesområde, hvis denne finansiering erstattes af gebyrer, som arbejdsgiverne betaler i form af deltagerbetaling.
Men i hvor høj grad vil denne deltagerfinansiering skulle afholdes af de enkelte brugere selv?
Kristeligt Folkeparti er ikke begejstret, hvis der udelukkende bliver tale om en reel brugerbetaling på hele det her område.
Arbejdsgiverne bør også have et ansvar.
Det forestillede jeg mig, naivt måske, at de reelt også ønsker at have.
Det kommer jo også arbejdsgiverne til gode, at der er
noget godt på det her område.
Så finansieringen kunne jeg egentlig godt tænke mig blev taget op i udvalget.
Så ved jeg ikke, om jeg har forstået det ret, men hvilken betydning får det for det her område, at det nu bliver lagt ud til finansloven?
Er det, fordi hvis man nu mangler nogle penge, kan man bare skære en halv milliard kroner her, et par millioner der? Ja, hvordan skal det forstås?
Det kunne jeg også godt tænke mig at vi får belyst nærmere.
Det kan godt være, det er, fordi jeg ikke har viden på det område, men vil muligheden for øget deltagerbetaling have konsekvenser for ledige, som søger at opkvalificere sig på arbejdsmarkedet gennem det her?
Jeg ved godt, at de også hører til i et andet område, men jeg er lidt usikker på, om det vil have nogen indvirkning på det område.
Så Kristeligt Folkeparti tager altså først beslutning og endelig stilling til det her forslag senere hen, når jeg har fået belyst nogle af mine spørgsmål i udvalget.
Tina Nedergaard (V), 2002-02-07:
Kan fru Marianne Jelved bekræfte, at det nuværende statslige bidrag til AUF'en ikke bliver pl-reguleret og dermed automatisk bliver udhulet, og at der dermed, hvis man skal fastholde den samme aktivitet som i dag, vil blive behov for en kollektiv afgift på virksomhederne?
Bent Bøgsted (DF), 2002-02-07:
Jeg vil gerne sige til hr. Søren Søndergaard, at den ledige selvfølgelig skal have det tilbud, som den ledige har krav på, og hvis ikke den ledige får de tilbud, så er det systemets skyld.
Men i de tilfælde, hvor den ledige får tilbudene og så ikke ønsker at modtage tilbudet, jamen så er det den lediges egen skyld, at vedkommende ryger ud af systemet.
Jeg håber, at det er svar nok.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-07:
Jo, jeg erkender, at bloktilskudssystemet overhovedet ikke fungerer.
Det er jo noget, man deler ud til kommuner, uanset om de har behov for den pågældende forhøjelse eller de ikke har, eller om de bruger pengene til det rigtige eller det forkerte.
Jeg ville meget, meget hellere, at den model kunne udvikles.
Det kan den måske ikke.
Det er måske derfor, at man er havnet på det her.
Det skal jeg ikke afvise, men altså det med at oprette et ekstra job med løntilskud, som man kan være i i 17 år, synes jeg altså er en rigtig trist idé, så det kan vi ikke være med til.
Jo, det sidste er jeg fuldstændig enig med fru Meldgaard i, men der mener jeg bare, vi skal finde andre systemer.
Hvor mange 48-, 49- eller 50-årige, der indgår i det, har jeg ikke nogen viden om.
Man kan da selvfølgelig også godt være enig med hr. Søndergaard i, at det havde været sjovt at have haft en evaluering af det system her, så man vidste, hvad det rent faktisk var blevet brugt til, for jeg er bange for, det ikke er blevet brugt til de rigtige ting, altså til job.
Det er min bekymring.
Til hr. Sohns forslag om, at man kunne forhøje bloktilskuddet i stedet for: Jamen det ville jo meget være meget bedre, hvis man vel at mærke kunne gå ind og kontrollere, at kommunerne ville bruge pengene til de rigtige ting.
Så ville det jo være meget bedre, hvis man sagde til de kommuner, der vil ansætte flere folk i nogle bestemte typer job for at yde servicen, at de altså fik et øget bloktilskud, og så ansatte de i øvrigt folk ganske normalt.