Frank Aaen (EL), 2000-05-18:
Også i Enhedslisten rejser lovforslag af denne her type selvfølgelig store diskussioner af principiel art.
Man kunne jo indlede med at spørge, om der er for få børn i verden.
Efter vores opfattelse er der ikke for få børn i verden.
Der er for få forældre, og derfor kunne man godt løse problemet på en anden måde end den her, hvis man gerne vil have et barn.
Men vi er altså også i Enhedslisten tilhængere af muligheden for kunstig befrugtning, og vi er gået ind i behandlingen af lovforslaget på det grundlag. Vi vil støtte de ændringsforslag, der ophæver diskrimination på området, det vil sige, vi synes ikke, at der skal være krav om ægteskab.
Vi synes heller ikke, at der skal være et alderskrav ved de 45 år.
Vi mener, at naturen selv kan klare det.
Det støder imod et fundamentalt princip om lige adgang til behandling i vores sundhedssystem.
Men vi er selvfølgelig enige i, at der, hvor der er åbenlyse problemer, bør lægerne gå ind og fraråde, at der sker behandling.
Vi har diskuteret spørgsmålet om brugerbetaling, og om den skal svare til, hvad det koster at få en adoption.
Vi er af principielle grunde imod at indføre mere brugerbetaling i sundhedssystemet.
Vi støtter udviklingen hen imod gratisprincippet i stedet for.
Men det er jo indlysende, at der er en relevant sammenligning mellem, hvad det her koster, og hvad en adoption koster.
Vi har tidligere fremsat forslag om, at det skal gøres billigere at adoptere et barn.
Vi mener, at det i dag er alt for dyrt.
Der bør være et bedre alternativ til kunstig befrugtning, end der er i dag.
Vi stemmer for forbud mod import af æg og sæd, for vi er imod, at æg og sæd på nogen måde skal kunne blive til en handelsvare. Der er nogle af forslagene, som er meget tæt på grænsen af, hvad vi mener skal være tilladt i vores sundhedssystem.
Lad os tage spørgsmålet om genetisk undersøgelse af befrugtede æg.
Vi mener ikke, det skal forbydes, og det er ud fra den enkle betragtning, at vi så kommer i den situation, at vi sætter et æg op, det udvikler sig, og når vi så kommer til, at det har udviklet sig som et foster, så kan vi ved en fostervandsprøve afgøre, at det er et mongolbarn, og så laver vi en abort.
Dér mener vi alt andet lige, at det var bedre at komme så langt, altså at foretage fjernelsen af et æg, der vil føre til et mongolbarn, før det bliver sat op.
Men det er helt åbenlyst, at vi her er tæt på en grænse for, hvad det er, der er klogt at gøre, og det er i hvert fald absolut nødvendigt for os at sige, at det er indlysende, hvad man ikke må bruge f.eks. genetiske undersøgelser til, på samme måde som det i dag er begrænset, hvad man må lave af analyser på fostervandsprøver.
Vi støtter forslaget om forbud mod biomedicinske forsøg på æg bare for at illustrere, at der er en sammenhæng, og at der altså er en grænse, der går ned igennem her.
Dér støtter vi, at der kun opsættes ét æg ad gangen.
Det giver alt for mange problemer med disse flerfoldsgraviditeter.
Og selv om det så kan betyde, at der bliver brug for flere behandlinger for at nå et resultat, så støtter vi altså, at man undgår problemet med flerfoldsgraviditeter ved kun at sætte ét æg op ad gangen.
Og da det ikke fremgår af betænkningen, skal jeg bare kort sige, hvad vi stemmer til de enkelte ændringsforslag: Vi stemmer imod nr. 3, nr. 4, nr. 5, nr. 6, nr. 9, nr. 12, nr. 11, nr. 14, nr. 17, nr. 18 og nr. 28, og vi vil stemme for nr. 2, nr. 8, nr. 10, nr. 15, nr. 23, nr. 25, nr. 29 og nr. 33.