runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frode Sørensen (S), 2000-02-03:
Til Kristeligt Folkepartis ordfører, hr. Ole M. Nielsen, vil jeg sige med hensyn til Aabenraa, at jeg kender måske endnu mere til Sønderborg, dér har vi utrolig gode konferencefaciliteter, men hvis hr. Ole M. Nielsen kunne være med til at tilføre nogle dernede, så ville jeg være glad for det.
Men jeg kan også sige, at lige uden for Aabenraa ligger der et ganske fortræffeligt kursuscenter, der hedder SI-Centret, og der er kursusafgiften pr. døgn inklusive det hele 747 kr., så det er sådan set meget rimeligt.
Nu fik de i hvert fald reklame ud af det!
Men der er jo også sådan noget som lønninger og andre omkostninger, man må have med ind i det billede.
Ser vi så i øvrigt på sommerhusudlejningen, så må vi sige, at de mennesker, der udlejer, jo da har nogle fordele ud af at udleje.
Der er 7000 kr.
De første 7000 kr. er skattefri, plus at man ikke skal betale af de 40 pct. af den resterende del af beløbet. Så der ligger i hvert fald noget, man kan bruge rent konkurrencemæssigt. Hr. Jens Rohde var inde på, om ikke jeg synes - det er lidt af det samme igen - at konkurrencen bliver berørt af de afgifter, der er.
Om man ikke skulle slække på alle de afgifter, der lå deri.
Jamen altså, så skulle vi jo finde nogle helt andre måder at få indtjening til staten på.
Og vi har nu en idé om, at den måde, det er sammensat på, er ret og rimelig.
Hr. Egil Møller er inde på at udvide sæsonen for sommerhusudlejning.
Den er jo garanteret de fire uger.
Nu er vi jo i den situation lige for øjeblikket, at det specielt er på sommerhusområdet, at vi har set en stagnation.
Så der er nok ikke mange, der bliver afvist med hensyn til at skulle finde et sommerhus i vinterperioden med de regler, der gælder for øjeblikket.
Og så er der en retssag kørende, og jeg kan ikke her kommentere uklarheden omkring den side af sagen.
Det er jeg tryg ved, at retten kan finde ud af.
Arne Melchior (CD), 2000-02-03:
En erhvervsminister har mange opgaver og mange glæder.
Noget kunne tyde på, at opgaverne er så mange og så store, at glæderne ikke altid går op for erhvervsministeren.
I hvert fald er det 6 år siden, en erhvervsminister sidst for alvor har talt turisme her i Tinget.
Det er 6 år siden, vi havde den sidste redegørelse og debat om turismen, så det er vist på høje tid.
Det drejer sig her om brancher, der har en samlet omsætning i størrelsesordenen 43 mia. kr., og heraf hidrører de 30 mia. kr. fra udenlandsk valuta, altså virkelig og egentlig eksport, og da turismebrancherne jo i høj grad er serviceprægede, er importandelen af de 30 eksportmilliarder meget lille, væsentlig mindre end i f.eks. landbrug og industri.
Der er altså noget, der virkelig er værd at samle på, også fordi turismen jo er en glæde, er en herlig ting af stor værdi i det mellemfolkelige samarbejde.
Og turismen kan ofte være en spydspids for samarbejde mellem nationer og også for eksport af andre ting.
Det har vi tit set i historien.
På denne baggrund er det beklageligt at måtte konstatere, at Danmark har mistet markedsandel på dette i øvrigt verden over voksende marked.
Det kan vi naturligvis ikke være tjent med.
CD vil gerne bidrage til den nuværende erhvervsministers glæde ved at have rejst denne forespørgsel i dag, og vi er da også glade i CD for at være dem, der giver centringen til erhvervsministeren, så vi alle kan få at høre, hvor alvorligt regeringen tager de problemer, der nu har rejst sig for dansk turisme efter en lang række fremgangsår.
Derfor er bolden nu hos erhvervsministeren, og jeg er meget spændt på, om centringen vil blive omsat i et ordentligt drønende mål.
Besvarelse
Kim Behnke (FRI), 2000-02-03:
Min omtale af kræmmermentaliteten var ikke om turisterhvervene.
Nej, det var danskerne, og jeg brugte eksemplet, at danskere, når de kommer til Vestkysten, brokker sig over, at der er så mange tyskere.
For det gør danskerne.
Hvad skal alle de tyskere her, spørger man på Vestkysten.
Langs Sjællands østkyst er det svenskerne, man brokker sig over.
Men de samme danskere glæder sig over, at når turisterne så er her, lægger de nogle penge i Danmark, for det ved de gavner den danske samfundsøkonomi.
Jeg mener, det er udtryk for kræmmermentalitet, når man har den holdning til turismen.
Vi i Frihed 2000 byder
hver en turist velkommen, uanset hvor han kommer fra, uanset om han er tysker eller svensker.
Dorte Bennedsen (S), 2000-02-03:
Fru Karen Rønde og Venstre vil lytte til den virkelige verden.
De vil beskytte de svage fanger, de vil beskytte de ansatte, og de vil beskytte de ansattes familier.
Og så blev det sagt omtrent med rene ord, at der var partier herinde, der ikke ville lytte til den virkelige verden, der ikke ville beskytte de svage, der ikke ville beskytte de ansatte, der ikke ville beskytte de ansattes familier.
Vi kan have en forskellig mening om, hvad det er for nogle instrumenter, der skal bruges til det, men det dér hører ingen steder hjemme.
Det er en form for polemik, der lukker døre i stedet for at åbne for en dialog, der kan åbne døre, så vi i fællesskab kan finde frem til, hvordan vi når det fælles mål på den bedst mulige måde.
Karen Rønde (V), 2000-02-03:
Til fru Anne Baastrup vedrørende aktindsigten, altså hvordan den skal gennemføres ved domstolene: Jamen jeg synes da, vi skal prøve at efterkomme flertallet i Straffelovrådets forslag og så se, om det virker, og hvis det så viser sig - hvilket jeg personlig ikke tror - at det overhovedet ikke fungerer, må vi da naturligvis tage op til evaluering, om det er det rette redskab.
Men vi ønsker bare at gøre noget, og vi mener, man bliver nødt til at efterkomme ønsket hos de mennesker, der arbejder inden for systemet, og som utrolig gerne vil have mulighed for at kunne flytte nogle enkelte stærke fanger, som tyranniserer rundtomkring på afdelingerne, et andet sted hen, så det store flertal af dem, der afsoner deres straf, kan få lov til at afsone den i fred og ro, koncentrere sig om deres uddannelse og deres beskæftigelse og komme ud og ikke falde tilbage i kriminalitet, fordi de f.eks. har oparbejdet en meget stor narkogæld til dem, der sidder på narkosalget rundtomkring i de danske fængsler, og som tilhører en bestemt stærk gruppe.
Fru Dorte Bennedsen siger, at alle her i Folketinget gør deres bedste for at beskytte de svage: Jeg må altså sige, at jeg virkelig er i tvivl, for hvorfor kan det så være, at Socialdemokratiet ikke ønsker at efterkomme ønsket fra de mennesker, der er ude i systemet, som virkelig efterspørger den begrænsning af aktindsigten, og som gang på gang siger det samme til os i høringssvarene, som siges i Straffelovrådets flertals betænkning: Den nuværende begrænsning er ikke tilstrækkelig, og vi kan ikke med den nuværende lovgivning formå personale og indsatte til at viderebringe episoder, fordi de af angst for repressalier vælger at holde deres mund.
Anne Baastrup (SF), 2000-02-03:
Jeg synes, at fru Karen Rønde skal prøve at finde en anden tone her i Folketingssalen end den måde at tiltale Socialdemokratiet og SF på, for det gider vi ikke.
Hvis det er sådan, at Venstre vil være med til at lave en reform, hvor vi indfører en lovgivning om fuldbyrdelse af straf, synes jeg, at Venstre skulle anlægge en helt, helt anden tone og gå ind i en dialog.
Vi gør os alle sammen overvejelser om, hvordan vi sikrer de svage indsatte, og vi har da alle sammen nogle overvejelser om, hvordan vi sikrer de ansatte.
Men vi vil prøve at gøre det på forskellig vis uden at tilsidesætte menneskerettighederne, og når jeg i øvrigt har hørt fru Karen Rønde rende rundt før valget og snakke om menneskerettigheder og så hører, hvordan fru Karen Rønde i den grad fører sig frem herinde uden at argumentere på anden vis, end at vi andre er dumme - det er for dårligt!
Dorte Bennedsen (S), 2000-02-03:
Direkte adspurgt giver fru Karen Rønde udtryk for, at hun - og det må være med en lille understregning - virkelig tvivler på, om et parti som Socialdemokratiet vil beskytte de svage og vil beskytte dem, der har beskyttelse behov.
Jamen så er der jo ikke ret mange dialogmuligheder.
Jeg kan undre mig over, at det slet ikke strejfer et eller andet sted i fru Karen Røndes hjerne - et eller andet sted, bare en lille flig - at det at begrænse aktindsigt også er problematisk.
Hvis fru Karen Rønde havde hørt efter, hvad jeg sagde, havde jeg nogle principielle bemærkninger om begrænset aktindsigt, og jeg havde nogle understregninger af, hvad der eksisterer af muligheder i dag, og hvilke muligheder lovforslagene giver.
Og så føjede jeg til, at vi må erkende, at det er et felt, hvor der kan ske ændringer i det, man kan kalde samværsmønstret i fængslerne, og derfor er det et felt, hvor man løbende må følge udviklingen og vurdere behovet for tiltag.
Jeg synes, det er lidt mere nuanceret end fru Karen Røndes synspunkt, og jeg må sige, at jeg er ret rystet over tonen.
Ja, jeg overlever det såmænd nok, men jeg synes, det er lidt trist for et konstruktivt samarbejde i Retsudvalget, hvis den unge arvtager i Venstre vil lægge den tone til grund for det kommende samarbejde.
Karen Rønde (V), 2000-02-03:
Til fru Anne Baastrup, som snakker meget om tonen: Jamen det er da fascinerende, at hun i sine spørgsmål til mig primært beskæftiger sig med min tone, fordi jeg er meget skuffet over, at regeringen og åbenbart også SF ikke vil efterkomme det store ønske, der er blandt kriminalforsorgens ansatte og i øvrigt blandt mennesker der beskæftiger sig med det her, om at begrænse aktindsigt i de få tilfælde, hvor man har brug for det for at få nogle få stærke flyttet.
Det undrer mig meget, at fru Anne Baastrup i sine korte bemærkninger til mig ikke går mere ind i en diskussion om substansen frem for at være belærende og begynde at tale om tonen heroppefra.
Jeg vil meget gerne diskutere politik, men det kunne jo tyde på, at fru Anne Baastrup ikke ønsker at diskutere begrænsninger af aktindsigt, men hellere har lyst til at diskutere toner i en meget belærende form. Fru Dorte Bennedsen siger, at hun er ret rystet.
Det drejer sig jo ikke om, at vi vil begrænse aktindsigten for de indsatte, der opfører sig ordentligt.
Det drejer sig om de få stærke fanger, der tyranniserer, udøver vold og chikane over for den store gruppe af indsatte, der gerne vil have lov til at afsone i fred og ro, og personalet og deres pårørende.
Dorte Bennedsen (S), 2000-02-03:
Jeg prøvede faktisk at høre godt efter, og det er muligt, at jeg ikke har hørt godt nok efter, men for mig står en uklarhed tilbage, for hr. Peter Skaarup talte om livstid og sagde, at den skulle man udstå fuldt ud.
Og det er slet ikke det med de 12 år eller 14 år, for dér er jeg godt klar over hvad holdningen er hos Dansk Folkeparti, men betyder det i virkeligheden, at Dansk Folkepartis holdning er, at har man fået en livstidsstraf, uanset om man nu er 20 år eller 25 år eller 30 år, så sidder man inde, til man dør?
Peter Skaarup (DF), 2000-02-03:
Dér er det vores opfattelse, at når der er tale om en sådan hærdet morder, som der her var tale om, så skal man altså ikke give de tidlige prøveløsladelser, som der er tale om her; dér skal vedkommende udstå sin straf fuldt ud. Når der er tale om livstidsstraffe, vil vi da slet ikke udelukke, at der kan være personer, der kan opføre sig så godt, at de selvfølgelig kan komme ud, før de har udstået den fulde livstidsstraf, men at ophæve livstidsstraffen til fordel for en prøveløsladelse allerede efter 12 år er at gøre grin med retsbevidstheden her i befolkningen.
Det er jeg helt overbevist om.
Søren Søndergaard (EL), 2000-02-03:
Ja, nu havde jeg også kontakt med det dér britiske tv-selskab, og der var jo mange ting, de havde misforstået, og jeg håber, at det var før de havde talt med hr. Peter Skaarup, de havde misforstået alle de ting, men lad det nu ligge.
Men der er jo ikke tvivl om, at det engelske straffesystem er hårdere end det danske, og mit eneste spørgsmål til hr. Skaarup er så: Betyder det, at der er mindre kriminalitet i England?
Dorte Bennedsen (S), 2000-02-03:
Der er noget karakteristisk ved, at når man i debatter af den ene eller den anden art stiller Dansk Folkeparti over for nogle konkrete spørgsmål, så er det stort set umuligt at få et konkret svar.
Her kom vi igen til at høre om 12 og 14 år, men det var ikke det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte om Dansk Folkepartis menneskesyn og Dansk Folkepartis retssyn: Bortset fra, at der kan være nogle dispensationsmuligheder, er det så principielt rigtigt, at folk, der får livstid, sidder indespærret, til de dør?
Det må der kunne svares ja eller nej på og ikke alt det dér omsvøb.
Anne Baastrup (SF), 2000-02-03:
Jeg fik ikke svar på, om hr. Peter Skaarup har set Horsens, og i givet fald, om han har set Horsens, inden han til engelsk fjernsyn har udtalt sig om, hvor vidunderligt det danske fængselsvæsen er.
I hvilket omfang mener hr. Peter Skaarup at man render mere uden for murene, end man er indenfor?
Har hr. Peter Skaarup deltaget i det samråd, hvor ministeren klart beskrev den adgang, som en bestemt indsat havde fået, og begrundelsen herfor, og at der så var en ungdomsskole, der samtidig syntes, det kunne være enormt spændende, at han kom forbi dem?
Mener hr. Peter Skaarup blot, at man skal lægge ansvaret et helt bestemt sted, nemlig i kriminalforsorgen?
Mener hr. Peter Skaarup ikke, at vi selv har et ansvar?
Arne Melchior (CD), 2000-02-03:
Der var et enkelt udtryk i hr. Kim Behnkes tale, som jeg må tage afstand fra, og det var udtrykket kræmmermentalitet.
Jeg kan ikke se, at danskerne eller det danske turisterhverv er kræmmere i dette ords betydning, som i Nudansk Ordbog udlægges som »personer, der er beregnende og smålige«.
Det er ikke korrekt, og det undrer mig, at hr. Benhke og Frihed 2000, som han repræsenterer, og som ellers plejer at være meget hurravenlige over for erhvervene og ofte med god ret, her benytter udtrykket kræmmermentalitet.
Så talte hr. Behnke om danskernes egen ferieholdning, egen turisme i vort land, og det står der faktisk også i forslaget til vedtagelse, idet der er tale om turisme i og til Danmark.
Det er altså både for danskere og for de hertil kommende.
Så talte hr. Behnke om, at folk gerne skulle komme igen.
Statistikken viser, at ca. 60 pct. af dem, der har været her en gang som turister, kommer igen, endda flere gange.
Det er derfor, det er så vigtigt: Når der bliver nedgang, bliver genbesøgene altså også så meget færre.
Anne Baastrup (SF), 2000-02-03:
Nu er det jo utrolig svært at føre en samtale med fru Karen Rønde, men jeg vil så prøve igen: Hvordan vil fru Karen Rønde holde fast i muligheden for at begrænse aktindsigten samtidig med, at fru Karen Rønde jo endnu ikke har fået flertal i Folketinget til for sikre anonyme vidner for domstolene? Fru Karen Rønde har evnen til - jeg vil ikke anvende begrebet svine, men i hvert fald komme med nogle meget, meget ubehagelige beskrivelser af andre partiers tankevirksomhed.
Jeg synes, det er en meget ubehagelig måde at svare igen på.
Vi plejer at have en urban tone, og det plejer Venstres retsordfører også at have, men jeg synes simpelt hen, det er træls, det her.
Vi har en almindelig dialog om, hvorvidt aktindsigten kan føres til ende ved domstolene.
Det er det, der er mit spørgsmål.
Så synes jeg godt, at fru Karen Rønde kunne forholde sig til det.
Karen Rønde (V), 2000-02-03:
Først til fru Anne Baastrup: Jeg håber da virkelig, at den ændrede struktur vil medføre, at vi får mange flere resocialiserede og socialiserede i de danske fængsler
, end det hidtil er lykkedes at få, for jeg synes ikke, at det antal recidivister, vi ser, er noget, vi kan prale af. Med hensyn til aktindsigten vil jeg sige, at vi grundlæggende er meget uenige med fru Anne Baastrup.
Jeg ønsker at beskytte dem, som udgør langt den største del i de danske fængsler, nemlig dem, der ønsker at afsone deres straf uden at chikanere andre og uden at udnytte andre ved at sælge diverse stoffer eller lignende, og som egentlig bare har lyst til at være der, samt at beskytte de indsatte og personalet og deres pårørende, som i dag i nogle situationer lider under de stærke fangers dominans.
Tilsyneladende ønsker fru Anne Baastrup at beskytte de få stærke fangers overdrevne retssikkerhed, om jeg så må sige, for vi ønsker netop, at begår de brutalitet, udøver de trusler eller vold eller anden chikane mod andre, personale eller pårørende, så er det først dér, begrænsningen af aktindsigten indtræder, men fru Anne Baastrup ønsker tilsyneladende at beskytte dem frem for alle de andre.
Så vil jeg sige, at i Venstre kan vi godt lide at lytte til dem, der er uden for murene.
Jeg ved ikke, om man gør det i SF, men hvis jeg ser på høringssvarene, som vi jo må sige er nutid og ikke fortid, er der jo utrolig mange af de hørte parter, der efterspørger dette forslag og sukker og er dybt skuffede over, at Straffelovrådets store flertals forslag om begrænsning af aktindsigten ikke er med.
Til fru Dorte Bennedsen vil jeg sige, at grunden til, at jeg måske kan virke lidt aggressiv, er, at jeg er dybt, dybt skuffet over, at vi herinde på Christiansborg ikke kan lytte til de mennesker, der er ude i den virkelige verden, som er i fængslerne, som arbejder inden for kriminalforsorgen, som arbejder inden for politiet, og som efterspørger denne lille bitte, bitte, bitte begrænsning af aktindsigten, når det drejer sig om at begrænse og undgå, at enkelte fanger kan tyrannisere og udøve vold rundtomkring.
Søren Søndergaard (EL), 2000-02-03:
Hr. Skaarup har ret i, at jeg har en næsten manisk interesse for, at vores diskussioner herinde foregår på basis af kendsgerninger.
Jeg forstår, at hr. Skaarup ikke helt deler den interesse; det må vi så bare tage til efterretning.
Men hvis det viser sig, at hårdere straffe ikke fører til mindre kriminalitet, men at lande, der har hårdere straffe, har mere kriminalitet, så falder hele ideologien bag hr. Skaarups billede jo, og så kunne det være, vi faktisk skulle gå den stik modsatte vej. Hvis det ikke hjælper at straffe hårdere, hvorfor skal vi så gøre det?
Så er det måske slet ikke dér, problemet ligger?
Så ligger problemet måske et helt andet sted, nemlig i, hvordan vi straffer, og dér kunne det være interessant at få Dansk Folkepartis bud.
Anne Baastrup (SF), 2000-02-03:
I forbindelse med kriminalforsorgens reform, hvor Venstre jo i parentes også er med, har vi jo netop overvejet muligheden
for at lave nogle mindre afdelinger og at sætte de stærke negative fanger ind i særlige afdelinger.
Tror fru Karen Rønde ikke, at det forhold, at vi får ændret den indre struktur i fængslerne, vil betyde en ændret holdning blandt de indsatte, således at det trusselsbillede, som fru Karen Rønde viste - og med rette - er fortid?
Har fru Karen Rønde ikke sammen med os andre i forbindelse med det forlig et håb om, at vi kan få ændret strukturen i såvel de lukkede som de åbne fængsler, således at vi kan fastholde de almindelige retssikkerhedsgarantier, som indsatte jo naturligvis har brug for?
Og det næste spørgsmål er: Hvis det så er sådan, at man har givet en indsat en tilsigelse om, at en oplysning ikke vil gå videre, og sagen så lander hos domstolene, tror fru Karen Rønde så ikke, at den indsatte vil føle sig noget underlig tilpas ved tanken om, at man skal føres som vidne? Vi har jo endnu ikke fået indført anonyme vidner.
Så har fru Karen Rønde ikke et problem her?
Dorte Bennedsen (S), 2000-02-03:
Jeg blev egentlig lidt ked af det, da jeg hørte fru Karen Røndes indlæg.
For at tage enkelthederne i det såsom tonen i det må jeg sige, at den var meget aggressiv og vrangvillig, synes jeg, men jeg håber, jeg har misforstået det.
Jeg skal kun tage et enkelt eksempel op, og jeg skal slet ikke svare på, hvad ministeren mener, men fru Karen Rønde spørger, om det, at der nu kommer et forslag til nye klageformer, i virkeligheden betyder, at ministeren har dyb mistillid til det eksisterende system, for så burde han have sagt det.
Jeg må sige til fru Karen Rønde: Det er ikke en måde at behandle seriøse sager på.
Lad mig parallelisere til, da vi for en del år siden - det er før fru Karen Røndes tid - gennemførte politiklagenævnene.
Der var ikke nogen, der gik ud og sagde, at den eksisterende politiklageordning var ad Pommern til, men der var nogle, der sagde, at der måske var nogle, der ikke havde dyb tillid til dem.
Det er det samme her.
Vi har et udmærket system, men de mennesker, det vedrører, har måske netop et behov for, at der er en tredje instans uden for systemet, der kommer til at bedømme det, uden at det så bliver brugt på den måde, fru Karen Rønde her har brugt det på.
Jeg synes, det var trist at høre på.
Hugo Sørensen (S), 2000-02-03:
Hensigten med lovforslaget er at udvide reglerne for, hvornår kapitalpension kan udbetales på grund af invaliditet eller livstruende sygdom mod en afgift på kun 40 pct. i forhold til de nugældende 60 pct.
Der åbnes mulighed for, at personer, der kan dokumentere, at de lider af en livstruende sygdom, kun skal betale 40 pct., når de ophæver kapitalpensionen eller får udbetalt supplerende engangsydelser fra en pensionskasse.
Ligeledes åbnes der mulighed for at aftale udbetaling på grund af livstruende sygdom som et led i vilkårene for sådanne pensionsaftaler.
Efter de nuværende regler skal der betales 60 pct. i afgift, når kapitalpensionen ophæves på grund af livstruende sygdom.
For det andet foreslås der ændringer i reglerne om afgiftberigtigelse i forbindelse med invaliditet.
Forslaget betyder, at for kapitalpensionsordninger, der er oprettet, før invaliditeten indtræder, skal afgiftssatsen være på 40 pct., selv om der er indbetalt til ordningen efter invaliditetens indtræden.
Det foreslås desuden, at man ved invaliditet eller livstruende sygdom skal kunne opdele sin kapitalpensionsopsparing i én del, der kan udbetales straks, og én del, der udbetales ved normal pensionsalder, og at der også betales 40 pct. i afgift begge gange.
Endelig foreslås det, at der skal indføres mulighed for at tegne invalidesumsforsikring i forbindelse med en ratepensionsordning, på samme måde som der i dag er mulighed for at tegne invalidesumsforsikring i forbindelse med en kapitalpensionsordning.
Mariann Fischer Boel (V), 2000-02-03:
Med det her forslag indfrier skatteministeren et gammelt tilsagn til Skatteudvalget om at komme med det her lovforslag.
Nu har Socialdemokratiets ordfører jo på glimrende vis redegjort for sådan de mere faktuelle forhold i forslaget
, så jeg vil bare koncentrere mig om to små områder. Der lægges nemlig op til i forslaget, at man tilpasser beregningsgrundlaget for de 40 pct. til den afgift, man bruger i forbindelse med boafgiftsloven, sådan at afgiften bliver beregnet efter det beløb, som forsikringen er værd på udbetalingstidspunktet.
Det finder jeg er en glimrende model, man har valgt for at gøre det så enkelt og overskueligt som muligt.
Og så lægger man også op til, at man kun har ét skud i bøssen, forstået på den måde at muligheden for at få udbetalt med de 40 pct. får man kun én gang.
Jeg kunne måske godt forestille mig, hvilke overvejelser der kunne have ligget til grund, da skatteministeren forberedte lovforslaget, men det kunne jeg godt tænke mig at vende tilbage til på et lidt senere tidspunkt under udvalgsbehandlingen.
Nu kan vi snart ikke sige undtagelsesvis ros til ministeren, men der har været et par gode takter her efter jul, som jeg godt vil kvittere for.
Venstre støtter forslaget.