Hans Christian Schmidt (V), 2004-01-22:
Jeg vil gerne indledningsvis takke ordførerne for den positive modtagelse af lovforslaget.
Man må jo sige, at støjdirektivet sætter støjen på dagsordenen som et miljøproblem i både Europa og herhjemme.
Og i modsætning til en række miljøproblemer som f.eks. luft, altså luftforurening, og vandmiljøproblemer er der jo indtil nu kun gjort relativt lidt i europæisk regi for at få kontrol over støjen.
Og det skyldes bl.a., at støj først og fremmest er et lokalt problem, og at støj ikke er grænseoverskridende.
Med støjdirektivet er der altså sat en fælleseuropæisk indsats på skinner for at nedbringe støjen, og jeg skal i den forbindelse nævne, at den støj, der er tale om, er vejtrafikstøj, flyvepladsstøj, jernbanestøj og støj fra virksomheder.
Larmende naboer eller støj på arbejdspladsen er altså ikke omfattet.
Der er også ganske mange mennesker herhjemme, der er belastet af støj over de vejledende grænseværdier, det gælder i hvert fald især med hensyn til vejtrafikstøjen.
Miljøstyrelsen har ved den seneste kortlægning opgjort, at der er omkring 700.000 boliger, der er belastet med vejtrafikstøj over den vejledende grænseværdi på 55 dB.
I Danmark er der allerede gjort en del for at nedbringe støjen.
Formålet med støjdirektivet er, at der skal udarbejdes støjkort og støjhandlingsplaner med henblik på at forebygge og begrænse ekstern støj og for at kunne sammenligne kortlægning af, hvor meget støj der er i forskellige områder, er der fastsat krav til den måde, støjen skal opgøres på.
Ud over indsatsen i de enkelte lande er det hensigten, at der gennem støjkortlægningen skabes et overblik over den samlede støjbelastning på europæisk niveau.
Dette skal bl.a. bruges til at vurdere behovet for at arbejde for at begrænse støjudsendelsen fra støjkilderne.
Indsatsen over for støjkilderne skal selvfølgelig ske i et europæisk samarbejde.
Med lovforslaget gives bemyndigelse til implementering
af støjdirektivet i Danmark.
I forlængelse af lovforslaget vil der til foråret blive udstedt en bekendtgørelse om støj.
Støjkortene skal offentliggøres, og borgerne skal inddrages i forbindelse med udarbejdelse af støjhandlingsplanerne.
Det er endnu ikke fastlagt, hvem der skal være ansvarlig for opgaverne, men det vil være logisk, at det bliver de myndigheder, der i dag har myndighedsansvaret for de pågældende infrastrukturanlæg eller virksomheder.
I støjdirektivet er der angivet, hvilke områder der som minimum skal kortlægges og laves handlingsplaner for.
Der er tale om de store veje, de store jernbaner, de store lufthavne og i første fase, 2007-08, København, Frederiksberg og de 18 kommuner i Københavns Amt.
I anden fase, 2012-13, kommer Århus, Odense og Aalborg også med.
Og på den måde bliver omtrent to tredjedele af de støjbelastede boliger omfattet af kortlægningen og handlingsplanerne.
Jeg forventer, at der med de nye støjkortlægninger bliver skabt et bedre overblik over støjproblemernes omfang og et forbedret plangrundlag, som kan danne grundlag for en eventuel indsats for at nedbringe støjen.
Der har i forbindelse med høringen og lovforslaget været rejst spørgsmål om sammenhængen mellem regelforenkling på miljøområdet, når det gælder virksomheder og de nye krav, der bliver indført med støjdirektivet om kortlægning og handlingsplaner.
Jeg vil i den forbindelse gerne slå fast, at der ikke bliver indført nye indgrebsmuligheder over for virksomheder,
hverken med lovforslaget eller den efterfølgende bekendtgørelse.
Lad mig runde af med at sige, at der med disse hjemler til at implementere støjdirektivet og frem for alt med
den efterfølgende støjbekendtgørelse er skabt nogle rammer for en systematisk vurdering af støjproblemets omfang. Jeg forventer, at det på længere sigt vil betyde en bedre støjbeskyttelse af borgerne, og jeg ser selvfølgelig frem til behandlingen af lovforslaget i udvalget.
Der er rejst et par spørgsmål, som jeg lige vil tage med med det samme.
Der spørges til vejstøjstrategien og om, hvad regeringen vil.
Ja, regeringen har jo fremlagt ti statslige initiativer.
Staten har ansvaret for at skabe de bedst mulige rammer for kommunernes og amternes indsats for at reducere støj.
Jeg tror, det var hr. Lars Christian Lilleholt, der var inde på, hvor stor mængden af boliger, der er støjbelastet i de forskellige områder, er.
Ja, omkring 5 pct. i staten, 5-10 pct. i amterne.
Det svinger lidt, men i hvert fald omkring 80-85 pct. er ude i kommunerne. Ud over at være rammeskabende vil nogle af de statslige initiativer i sig selv medføre reduktion af støjen.
Det drejer sig om det første initiativ med at styrke arbejdet i EU-regi med at skærpe kravene til støjudsendelse fra køretøjer og dæk.
Beregninger i vejstøjstrategien viser, at antallet af støjbelastede boliger vil blive reduceret med ca. 10 pct. frem mod 2020 alene som følge af allerede vedtagne normer i EU-regi.
Og der er yderligere potentiale for forbedring.
Så er der oplysning til befolkningen om mulighederne for at anvende mindre støjende dæk.
Det er det initiativ, vi kalder nr. 2, som vil kunne reducere antallet af støjbelastede boliger med ca. 3 pct., såfremt halvdelen af alle køretøjer har mindre støjende dæk i 2010.
Så er der den forbedrede støjbeskyttelse ved udvidelse
af statsveje, som vil reducere antallet af støjbelastede boliger med 1 pct. Så er der formidling af mulighederne for at skifte til vinduer, der både har energi- og støjreducerende effekt.
Der kan forhåbentlig blive etableret en koordinering med den myndighedsinstans, der har været, for at fremme energiruder, da der i dag til en relativt beskeden merpris kan produceres kombiruder med både energi- og støjreducerende egenskaber.
Så er der hele det centrale virkemiddel i støjindsatsen
fremover, som bliver anvendelsen af støjreducerende asfalt.
De statslige initiativer nr. 5 og nr. 6 er målrettet mod at sikre, at vejmyndighederne teknisk set hurtigt får den mulighed til rådighed.
Der er flere ting.
Så alt i alt er der altså en stribe initiativer, som kan medføre, at vi får reduceret støj.