runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2002-02-20:
Lige siden jeg blev medlem af Folketinget i 1998, har jeg spurgt til, hvad det her Udetillægsnævn egentlig skulle, og hvorfor det var så vigtigt, at det fandtes, og det er ikke lykkedes mig at få nogen klare svar på det spørgsmål, indtil nu i hvert fald.
Og da regeringen nu fremkommer med det her forslag om at nedlægge Udetillægsnævnet, så skorter det i hvert fald ikke på velvilje fra Dansk Folkepartis side.
Vi har haft svært ved at se formålet med at have et sådant nævn i den form, som det har arbejdet i.
Vi kan godt se, at der kan være nogle opgaver, som meget nemt kan løses af Udenrigsministeriet på anden vis, men hvorfor der her i Folketingets regi har skullet eksistere noget sådant, har vi haft meget svært ved at se logikken i.
Vi er også positive over for de øvrige råd og nævn, som nedlægges via L 98, som vi behandler her i dag.
Så vi skal vise stor velvilje til regeringens fortsatte behandling af de her ting, og vi vil stemme ja til forslaget, når det kommer til slutbehandling her i Folketinget.
Helle Sjelle (KF), 2002-02-20:
Det er naturligt og ønskeligt, at Danmark aktivt støtter de initiativer, som på sigt kan bringe landene i Øst- og Centraleuropa tættere på Den Europæiske Union.
Siden slutningen af 1980'erne, hvor de kommunistiske regimer i Europa begyndte at falde fra hinanden, har Danmark været en af de varmeste fortalere for, at det europæiske samarbejde med tiden skulle udvides til også at omfatte de nye eller genrejste demokratier.
Vi ser nu dette arbejde bære frugt, idet de første af disse lande snart står for at skulle optages som EU-medlemmer, og det arbejde skal selvfølgelig fortsætte.
Det er en aftale, der har til formål at udvikle rammerne for en politisk dialog og støtte landet med hensyn til det politiske, økonomiske og internationale samarbejde, skabe et frihandelsområde, fremme det regionale samarbejde og støtte Kroatien i den reformproces, der er i gang i landet.
Vi støtter, at vi udbygger vore relationer til Kroatien, og støtter derfor også, at vi tiltræder denne aftale.
Jeppe Kofod (S), 2002-02-20:
Selv om vi er inde på et for os lidt ømtåleligt område, nemlig det internationale udviklingssamarbejde, et område, som vi jo ellers ikke har været så enige med regeringen i,
så må jeg indrømme, at regeringen med dette forslag tilsyneladende har tænkt sig om.
Her er det for en gangs skyld overflødig administration, der spares på.
Der er ikke tale om, at nogen bliver direkte ofre for disse besparelser, ja, måske med undtagelse af dem, der er medlemmer af Udetillægsnævnet, som vil blive snydt for nogle ture til udlandet.
Men det er der jo heldigvis ikke nogen, der dør af.
For vi skulle jo nødig skære der, hvor der er menneskeliv på spil.
Vi har her at gøre med nævn og udvalg, hvis funktioner med fordel kan løses administrativt.
Med bevarelsen af Center for Kultursamarbejde med Udviklingslandene sikres det, at det vigtige arbejde med kulturudveksling fortsætter på trods af nedlæggelsen af »Det Lange Udvalg«.
Det kan vi også godt acceptere.
Så vi er da fra Socialdemokratiets side glade for, at regeringen for en gangs skyld foreslår besparelser på et område, hvor det rent faktisk er fornuftigt at skære.
Vi vil dog afvente høringssvarene, men vi er i udgangspunktet positive over for forslaget, som jo ligger langt fra de andre forslag, man ser i forhold til det her område, f.eks. nedlæggelse af Det Danske Center for Menneskerettigheder.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-20:
såfremt
personalenedgangen i Dansk Røde Kors medregnes og privatiseringerne i Trafikministeriets regi ikke medregnes, og i benægtende fald vil ministeren oplyse, hvilken ændring i personaleopgørelserne ministeren når frem til suppleret med en forklaring på forskellen, idet der henvises til den række af spørgsmål, der indeholder CASA's konkrete opgørelser for hvert ministerium?« Begrundelse Der henvises til begrundelsen for spørgsmål nr. S 781.
Jacob Buksti (S), 2002-02-20:
»Hvad mener statsministeren om »Farum-modellen«, hvor der gennem private firmaers sponsorater ydes penge fra »mønsterkommunen Farum« til især Farum Boldklub A/S?
Per Stig Møller (KF), 2002-02-20:
Jeg har sagt, da jeg blev spurgt, om jeg kunne støtte det udtryk, at det ville jeg ikke selv bruge.
Men det er da klart, at der er store problemer med Iran, Irak og Nordkorea. Men der sagde jeg jo i mit første svar, at her har præsidenten jo også præcis sagt det, som jeg forudsagde, nemlig at han ønsker en fredelig løsning af problemerne.
Men der er jo problemer med Iran, det kan vi se med »Karine A«-sagen, det kan vi se med deres missilsag, det kan vi se med deres støtte til f.eks. Hizbollah. Der er problemer med Irak, der prøver - så vidt vi ved, så vidt vi formoder - at udvikle masseødelæggelsesvåben, som kan sprede meget terror i Mellemøsten.
Der er problemer med Nordkorea, som jo sendte et missil hen over Japan, og hvis største indtægt er at sælge så avancerede våben, som de kan, ud af Nordkorea.
Og de sælges jo ikke til almindelige stater, men til alle mulige grupperinger.
Så der er da problemer med dem.
Derfor har jeg sagt, at man selvfølgelig skal holde øje med problemerne med dem, men der findes andre måder at løse dem på, og det er så det, den amerikanske præsident og Colin Powell jo også giver udtryk for, når jeg siger - og jeg gentager citatet fra Colin Powell: Vi vil være i kontakt med jer og med alle vore venner og allierede, før nogen finder på at gå ind i en krigstilstand.
Der har jeg sagt tidligere, og jeg skal gentage det her, at skulle man finde, at det er nødvendigt, så skal beviserne også holde i byretten.
Men ligesom man fremlagde beviserne og rejste rundt med dem, inden man gik i gang med Afghanistan, er jeg da også temmelig sikker på, at det vil man gøre én gang til.
Man vil da ikke smadre den verdensalliance mod terror, man har fået bygget op, og som det har været et kunststykke at holde sammen.
Det skal man da ikke ødelægge.
Men regeringens politik er også, at den da ikke må ødelægges, men det har jeg heller ikke nogen mistanke om at amerikanerne skulle ønske.
Derfor er svaret, at regeringen fører en klar antiterrorpolitik her, og at det vil den blive ved med, og den er opmærksom på, hvorfra masseødelæggelserne kan komme.
Men der findes forskellige måder at angribe det på, og der nævnte jeg i mit foregående svar de tre forskellige måder i forhold til de tre lande, som er blevet nævnt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bortfaldne spørgsmål
Holger K. Nielsen (SF), 2002-02-20:
Det sidste bekræfter jo til fulde, at det er meningsløst at ville lave terrorbekæmpelse ved at udvide krigen i forhold til Irak og Iran og Nordkorea, som den amerikanske regering er i færd med at gøre, sådan som jeg vurderer det.
Det bliver sagt fra ministerens side, at vi ikke skal give karakterer til ordvalget: Jo, det skal vi præcis i det her tilfælde, fordi man med en sådan retorik, eller rettere sagt, den amerikanske præsident med sin retorik, kan blive fanget af den.
Det vil sige, at jo mere den amerikanske præsident vikler sig ind i en retorik, der er rettet imod, at nu vil man føre krig imod de lande i ondskabens akse, som han kalder det, jo mere vil han føle sig forpligtet til det på et senere tidspunkt.
Med andre ord: Man er inde i en spiral, der kører derudad, og hvor det er vanskeligt at komme ud af det igen.
Derfor er det vigtigt, at man kritiserer det her ordvalg.
Troels Lund Poulsen (V), 2002-02-20:
Lovforslag nr. L 98 er en sanering af tre af de råd og nævn, som Venstre før valget lovede at tage et opgør med.
Ved lovforslaget forsvinder Udetillægsnævnet, Udenrigsministeriets Ejendomsnævn og Samarbejdsudvalget til Samordning af Bistandsarbejdet og Det Kulturelle Samarbejde med Udviklingslandene.
Som Venstre før valget lovede, er dette lovforslag en del af Venstres plan til at få ryddet op i det overflødige bureaukrati, der alt for længe har fået lov til at eksistere også på det udenrigspolitiske område.
For alle de tre udvalg og nævn gælder det, at de personer, der har varetaget opgaver, har gjort dette ulønnet.
De økonomiske besparelser er derfor relativt beskedne.
Alligevel mener Venstre, at man bør kigge med kritiske øjne på ethvert råd og nævn, der varetager opgaver, der sagtens effektivt kan løses andetsteds i den statslige administration.
Vi ønsker en forenkling af den offentlige organisation.
Det gælder netop for de to første nævn, der ønskes nedlagt, Udetillægsnævnet og Udenrigsministeriets Ejendomsnævn.
I fremtiden bliver det ministerierne, der kommer til at besvare de nødvendige spørgsmål.
Udetillægsnævnets opgaver kan løses andetsteds i administrationen, og de tillæg, der hidtil har været normeret i nævnet, bliver nu fastsat i samarbejde mellem udenrigsministeren og finansministeren.
Dermed bortfalder også den årlige inspektionsrejse til to-tre repræsentationer, hvilket giver en besparelse på ca. 400.000 kr.
Venstre byder også den administrative forenkling velkommen, der sker ved nedlæggelse af Udenrigsministeriets Ejendomsnævn.
Nævnets opgaver vil i fremtiden blive løst administrativt mellem Finansministeriet og Udenrigsministeriet.
Det står Udenrigsministeriet frit for fortsat at udnytte Slots- og Ejendomsstyrelsens ekspertise vedrørende handler med fast ejendom og i forbindelse med byggeprojekter.
Men med forslaget kan Udenrigsministeriet også vælge at købe bistand af private organisationer, hvilket også introducerer et sundt element af konkurrence.
På vegne af Venstre vil jeg gerne sige, at vi er tilfredse med forslaget og derfor støtter det, og vi kan anbefale det til vedtagelse.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-02-20:
Jeg tror, at jeg fornemmede spørgsmålet, og hvis min fornemmelse er rigtig, så vil jeg da gerne til hr. Kristian Thulesen Dahl sige, at jeg betragter det som en selvfølge, at vi i forhold til en fremtidig indretning af tilsynssystemet, som er på den politiske dagsorden i næste folketingssamling,
selvfølgelig også tager de erfaringer med os, som man kan drage af denne sag og den måde, denne sag har været håndteret på i den fase, vi befinder os i i øjeblikket, men selvfølgelig også i et historisk forløb.
Det er ikke et tilsagn om sådan en stor forkromet undersøgelse, men det er et tilsagn om, at den betænkning, der ligger, og som umiddelbart kunne danne grundlag for ny lovgivning, selvfølgelig suppleres med nogle overvejelser over, hvad det her hændelsesforløb kan give anledning til.
Det finder jeg helt naturligt.
Og så er jeg i øvrigt da også enig i det, der lå i spørgsmålet om, at i bakspejlet ser alting meget klart ud.
Det fører mig så direkte over til hr. Villy Søvndal, hvis parti jo også er repræsenteret i kommunalbestyrelsen i Farum.
Nu skal vi ikke stå og underholde med citater og sådan noget.
Vi kan jo vende tilbage til det, og så kan vi jo indlede en citatkrig.
Men jeg har da indtil flere interessante citater liggende fra netop partikolleger til hr. Villy Søvndal, et medlem af kommunalbestyrelsen i Farum, der har, jeg vil ikke bruge ordet skamrost, men noget, der tenderer, borgmesteren, embedsførelsen, kommunen - f.eks. tilbage i 1997.
Det var jeg også inde på i et tidligere svar.
Sådan er det vel med os mennesker, ikke?
At vi er jo så kloge, som vi nu kan være i den situation, vi befinder os i. Må jeg så ikke sige om, hvem der kan lære hvad, at jeg helt kan henholde mig til det, statsministeren tidligere har sagt, nemlig at Farum Kommune historisk har bidraget positivt som eksempel på nogle helt afgørende centrale velfærdsområder.
Statsministeren nævnte nogle af dem.
Oven i dem, statsministeren nævnte, kunne man jo f.eks. lægge børnepasningsgarantien.
Der er en række eksempler, og det er der heldigvis også i en række andre kommuner.
Nu ved jeg godt, at jeg er på kanten af tiden, men jeg ville meget gerne kort kunne supplere og sige ...
Thor Pedersen (V), 2002-02-20:
Jamen det er dét, jeg siger: Det er jeg enig i.
Jeg ønsker jo, at man undersøger, hvad der overhovedet er at undersøge.
Jeg er jo enig med statsministeren, når han siger, at hver sten skal vendes.
Det er det værn, jeg også har over for beskyldninger, usandheder, og hvad dertil hører.
Jeg er jo helt enig i det, hr. Aage Frandsen siger. Hermed sluttede spørgsmålet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-02-20:
Reglerne tillod desværre ikke, at jeg fik ordet før, men mit spørgsmål relaterer sig nok mest til det, der blev diskuteret før.
Men det, der jo er fremgået af den lange debat, der har været i dag, viser jo med al tydelighed, at der er en hel del medlemmer i Folketinget, der føler, at det burde være sket
langt tidligere.
Derfor er det vigtigt for os i Dansk Folkeparti
, at de undersøgelser, der nu kommer til at foregå, også fuldstændig får afdækket, hvornår man har vidst hvad i Indenrigsministeriet, så man i realiteten greb ind så hurtigt, det overhovedet kunne lade sig gøre.
Vi ved, at når først det er nødvendigt at sætte en kommune under administration, er man jo desværre nået meget langt ud i et uføre, som kan koste skatteborgerne i den pågældende kommune ganske meget både i forhold til serviceniveau og i forhold til skatteprocent.
Derfor er det jo afgørende, at man griber ind så tidligt i forløbet som overhovedet muligt.
Derfor er det vigtigt at få afdækket for os, hvor tidligt man kunne have grebet ind i forhold til den viden, der nu blotlægges, og som der åbenbart har været om forholdene i Farum Kommune.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Jeg vil da også sige til hr. Bjarne Laustsen, at beskæftigelsesministeren jo allerede har udsendt en pressemeddelelse om det oven på en afgørelse ved EF-Domstolen, hvor beskæftigelsesministeren har sagt, at ganske rigtigt har regeringen meldt ud, at der kun skal udarbejdes disse arbejdspladsvurderinger på virksomheder med 10 eller flere ansatte, men med EF-Domstolens afgørelse er det klart, at regeringen ikke har mulighed for at leve op til det løfte.
Men det, der er regeringens pointe, er, at vi vil forenkle og afbureaukratisere. Vi vil have bedre og sikrere arbejdsmiljø og mindre bureaukrati.
Det er simpelt hen det, det handler om, også når vi snakker om Arbejdstilsynet.
Derfor kan jeg bekræfte over for hr. Bjarne Laustsen, at det, vi tager alvorligt, er arbejdsmiljøet for den lille mand, hvor jeg synes, at Socialdemokratiet hele tiden tager udgangspunkt i at beskytte nogle forældede systemer.
Carsten Hansen (S), 2002-02-20:
Det var jo nok en svipser - og det vil jeg spørge statsministeren om - fordi man havde glemt at tage EU-lovgivningen i ed.
Men er det ikke en forringelse at skære BST'en væk osv.?
Altså selv statsministerens egne fæller i DI, DA osv. protesterer jo højlydt over, at man nu fjerner Arbejdstilsynet ganske mange steder.
Er det ikke en forringelse?
Selv arbejdsmedicinere siger, at nu vil vi få flere skader og flere ulykker end de 60.000, vi har i forvejen.
Så det er da vist en fortalelse, statsministeren kom med, at de ikke ønsker at forringe det.
Bjarne Laustsen (S), 2002-02-20:
Ja, men er statsministeren ikke bekendt med, at beskæftigelsesministeren har sagt, at livets barske vilkår er, at der er faldet en EU-dom over Tyskland, der gør, at man ikke kan fjerne kravet om APV for de små virksomheder?
Så er det jo lidt underligt at holde fast i, at det stadig skal fjernes, hvis det er sådan, at regeringen allerede har taget det af bordet.
Jeg ved ikke, hvordan koordinationen er i regeringen, men det er da i hvert fald en faktuel kendsgerning, vi har kunnet læse i avisen.
Statsministeren siger, at man ikke er ude på at forringe arbejdsmiljøet, men den stribe af forslag og udmeldinger, der har været fra regeringen, har kun haft ét sigte, og det er at deregulere arbejdsmiljøindsatsen.
Hvordan kan man egentlig vide, at man får et bedre arbejdsmiljø ved at deregulere?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Tværtimod må det være en central bestræbelse, at vi sikrer det bedst mulige og sikrest mulige arbejdsmiljø på alle arbejdspladser.
Jeg vil gerne starte med at slå fast, at regeringen ikke vil ændre kravet om, at alle virksomheder med over fem ansatte skal udarbejde skriftlige arbejdspladsvurderinger.
Men jeg er også enig med beskæftigelsesministeren i, at en skriftlig arbejdspladsvurdering giver ikke i sig selv nogen som helst garanti for, at arbejdsmiljøet er i orden.
Papir er taknemligt, og man kan skrive hvad som helst.
Det er en falsk forestilling at tro, at bare fordi man laver en arbejdspladsvurdering, får man et bedre arbejdsmiljø.
Der skal altså mere til, og det kan nemt bare blive bureaukrati.
Derfor vil jeg godt gentage: Regeringen er ikke på nogen måde ude på at forringe arbejdstagernes rettigheder, heller
ikke når det gælder arbejdsmiljøspørgsmål
Men vi vil gerne have, at sikringen af arbejdsmiljøet sker på en så ubureaukratisk måde som muligt, så det, vi får, er bedre arbejdsmiljø uden mere bureaukrati.
Bjarne Laustsen (S), 2002-02-20:
Mit spørgsmål går til statsministeren, fordi vi nu jo gennem et par måneder har set regeringens gøren og laden i arbejdsmiljøpolitikken.
Man er kommet med nogle udmeldinger, og vi har også set, at man er kommet med forskellige lovforslag.
Jeg har hele tiden haft den opfattelse, bl.a. ved at høre statsministerens nytårstale, at det, det drejede sig om, var at skabe beskyttelse for den lille mand - ikke tage nogen ting fra den lille mand, men at sørge for, at der var et godt arbejdsmiljø.
Det står i øvrigt også i regeringens eget regeringsgrundlag, og derfor var det meget uforståeligt forrige onsdag at høre hernede i salen, at beskæftigelsesministeren sagde, at det, det drejede sig om, var at få fjernet noget lønmodtagerbeskyttelse.
Hvordan har statsministeren det med det?
»Er statsministeren enig i, og er der dækning for beskæftigelsesministerens udtalelser i Folketingets spørgetid om, at bureaukratiske foranstaltninger som, at APV er lig med lønmodtagerbeskyttelse, skal vi have gjort op med?«
Skriftlig begrundelse
Hvordan hænger beskæftigelsesministerens udtalelser sammen med regeringsgrundlaget, hvor der står, at arbejdsmiljøet skal forbedres, når beskæftigelsesministeren vil deregulere og fjerne lønmodtagerbeskyttelsen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Jeg kan bare konstatere, når jeg hører denne debat såvel som en række andre debatter, der har været her i salen, siden vi fik en ny regering, at efterhånden er det sådan, at så snart den nye regering gennemfører en ændring af ting, som de nuværende oppositionspartier er uenige i, råber de forligsbrud, og så render vi fra, hvad vi tidligere har sagt, og alt sådan noget.
Men jeg kan ikke tage det alvorligt.
Det er ikke andet end udtryk for frustration over at være kommet i mindretal, og at det nu er et andet flertal, der kan gennemføre den politik, som befolkningen har givet tilslutning til ved valget.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Anne Baastrup (SF), 2002-02-20:
Men nu bagefter går man helt på tværs og siger, at det ikke var et forlig, og derfor vil jeg meget, meget gerne have en skriftlig beskrivelse af, hvad der egentlig efter statsministerens mening er et forlig her i huset, når man bare kan pille det hele fra hinanden og sige, at det bare var en aftale, som holder et års tid.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Det er jeg simpelt hen bare ikke enig med hr. Aage Frandsen i.
Praksis her i huset er jo, at når man sidder i et udvalg, skal man, når man kommer til anden og tredje behandling, forsøge at skabe flertal for forskellige ændringsforslag, og så søger man partnere i andre partier for at skabe et flertal på mindst 90 mandater. Nogle gange er Venstre og SF også gået sammen, såmænd også for at tvinge den tidligere regering til at gennemføre nogle ændringer af lovforslagene, som Venstre og SF tilfældigvis var enige om.
Men det er da ikke det samme, som at man indgår et forlig.
Man laver en aftale om en bestemt måde at stemme på nede i Folketingssalen, og hr. Aage Frandsen må altså give mig ret i, at forlig har en anden karakter.
Det er store pakker, som man lader gælde over nogle år, men det er da ikke et forlig, fordi man laver en aftale i udvalget om at stemme på en bestemt måde ved anden- og tredjebehandlingen.
Det er det altså ikke.
Jeg kan ikke anerkende, at det skulle være et forlig, man skal være bundet af til evig tid og ikke kan ændre, uden at begge parter eller alle parter er enige om det.
Det kan jeg altså ikke.
Så må jeg bare sige til fru Anne Baastrup, at jeg tror roligt, jeg kan fastslå, at Adoptionsrådet godt kan nedlægges uden skadevirkninger for nogen.
Aage Frandsen (SF), 2002-02-20:
Jeg vil godt spørge statsministeren: Er det ikke sådan, at et forlig er et forlig, og hvis der ikke er aftaler om, hvor længe det løber, f.eks. at det løber 1 år, løber det bare videre?
Sådan har tolkningen været på Christiansborg i mange år.
Det var i 1980'erne, altså i Schlüters tid, at det ligesom blev konstitueret.
Og er det ikke også sådan, at hvis man vil ændre i et forlig og f.eks. nedlægge nogle råd, henvender man sig til forligskredsen, uanset om regeringen synes, at det er alle tiders idé?
Jeg kan fortælle statsministeren, at det har nogle ministre gjort. De vidste, at man skal henvende sig til forligskredsen, så den eneste måde, hvorpå statsministeren kan udtrykke, at det er rimeligt at nedlægge Adoptionsrådet, er altså at sige, at det ikke var et forlig.
Ellers indfører man en helt ny tolkning af begrebet forlig, som er indgået i Folketinget.
Anne Baastrup (SF), 2002-02-20:
Rådet har kun fungeret 1 år, og det er ikke mere end 1½-2 år siden, jeg indgik aftalen med Venstres ordfører.
Kan et parti virkelig kun have rækkevidde, evne til at skue ét år frem i tiden?
Jeg troede rent faktisk, at det var en seriøs aftale.
Jeg troede rent faktisk, at Venstre som sådan stod bag den aftale, og at der var enighed om, at den daværende justitsminister skulle have vredet armen om, og det gjorde vi.
Men nu bagefter siger statsministeren bare: Det regner vi alligevel ikke for noget.
I virkeligheden er der ikke nogen ud over de folk, der sidder i Adoptionsrådet, der ved, hvad det er, de pågældende har lavet.
Det begynder at komme nu, nu begynder vi at høste erfaringerne, men så bliver rådet nedlagt.
Det synes jeg simpelt hen er usagligt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Det er helt klart, at der ikke er tale om et forlig i den forstand, at det er et forlig, der binder over 5 eller 6 år.
Der er jo tale om en politisk aftale, hvor Venstre og SF på det tidspunkt var enige om, at det kunne være fornuftigt at etablere Adoptionsrådet, og vi vedgår gerne, at vi var med til det.
Men det kan da ikke afskære os fra som led i en generel sanering og oprydning af råd og nævn og puljer og institutioner og centre, og hvad der nu er skudt op i tidens løb, også at nedlægge noget, vi selv har været med til at etablere, når vi ikke længere synes, der er behov for det.
Så spørger fru Anne Baastrup: Kunne man ikke lade lidt længere tid gå?
Men det er jo i ordets egentlige forstand
en meget, meget konservativ betragtning, som betyder, at vi overhovedet ikke kan røre os, og at det bare bliver ved med at skyde frem som paddehatte på fugtig jord, fordi vi ikke må røre det, før der er gået noget tid.
På den måde får vi jo aldrig ryddet op.
Aage Frandsen (SF), 2002-02-20:
Jeg kan forstå det på den måde, at statsministeren ikke mener, at det var et forlig.
Det er altså meget vigtigt at få præciseret, om det var et forlig, som man nu mener er udløbet, eller det ikke er tilfældet, og jeg forstår det, statsministeren siger, sådan, at det ikke var et forlig.
Vi har en række andre forlig, hvor vi har set, at ministrene på de pågældende områder sender forslag, også vedrørende råd og nævn, og spørger, om vi er enige i deres nedlæggelse, og så tilkendegiver vi vore synspunkter, netop fordi det er et forlig.
Men jeg må opfatte det sådan, at statsministeren ikke mener, at der her var tale om et forlig, uanset at der var lavet en aftale mellem SF's og Venstres ordførere.
Anne Baastrup (SF), 2002-02-20:
Nu er det sådan, at det pågældende råd kun har haft lejlighed til at eksistere siden 2000.
Jeg mener altså stadig, det var en regulær aftale, som skulle gælde, indtil adoptionslovgivningen skulle revideres næste gang, og det kommer helt bag på mig, at ministeren ikke er enig med mig i det.
Men mener ministeren så ikke i det mindste, at man skal lade lidt længere tid gå end bare siden 2000?
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Man kan jo ikke regne med Venstre længere.