Jørn Pedersen (S), 1998-12-04:
Det er jo nu engang betingelsen, og derfor er der jo ingen grund til her i dag at stå og klandre nogle eller rose andre, for det er altså et produkt med flere ting, så jeg vil nøjes med at trække nogle ting frem, som jeg synes er vigtige at få sagt her fra Folketingets talerstol. Jeg vil godt sige om det første forslag, for vi har jo fået en del kommentarer, inden det blev fremsat, nemlig den del, der drejer sig om kommunerne og deres muligheder for at modtage refusion i forhold til udbetalingen af førtidspension, at det jo er sådan, at lovforslaget indebærer, at hvor man i dag, og det gør man stadig væk til de nuværende pensionister, modtager 50 pct. i refusion, vil man fremover modtage 35 pct.; man skal med andre ord selv betale 65 pct. Men der er jo garantier i det.
Der er den garanti, at det bliver fordelt over bloktilskuddet
, så det er altså ikke et spareforslag.
Det kunne man næsten tro, når man har lyttet til debatten, men det er det ikke.
Samtidig er der jo i finanslovaftalen den garanti, at for de kommuner, der af forskellige grunde måtte komme i svære vanskeligheder eller i nogle vanskeligheder, for det er nemlig ikke entydigt, vil der blive mulighed for at kigge på de specielle forhold gennem forskellige former for regulering.
Og det tror jeg er en meget, meget vigtig del at få slået fast her, også bl.a. fordi vi har set, at visse områder har hævdet, at de ville blive særlig hårdt ramt i den anledning.
Så at kalde det asocialt vil i hvert fald næppe være det rigtige ordvalg.
Med hensyn til forenklingerne på pensionsområdet så synes jeg, at det er vigtigt at fastslå, at det, man i første omgang er gået efter, er at fjerne nogle af de steder, hvor der er en dobbeltdækning i dag, og det synes jeg egentlig heller ikke er så galt.
Omkring forudbetaling og efterudbetaling af pension er det jo vigtigt, at man sikrer, at der ikke er nogen, der kommer i klemme i systemet.
Så vil jeg godt omkring det sidste forslag, nemlig den sociale pensionsfond, sige, at den jo igennem mange år har givet anledning til mange misforståelser, fordi man måske vanskeligt har kunnet se, hvad pengene er brugt til.
Der var skabt et sæt af forventninger blandt alle os, der har indbetalt.
Jeg er nødt til at sige alle os, for nogle gange tror man faktisk, at det kun er en bestemt aldersgruppe, der har indbetalt, men vi er faktisk mange, der har bidraget til den.
Her tror jeg, at det er gavnligt for alle, at man nu fremover tydeligt kan se, hvilke socialpolitiske opgaver pengene går til.
Det må være en meget reel måde at gøre tingene på.
Det er i hvert fald gennemskueligt.
Totalt set
vil jeg sige om de her ændringsforslag, at noget synes vi er vældig godt, mens der er andet, som vi synes er knap så smukt. Men man må jo huske på det grundlæggende: at med de forslag bidrager vi faktisk positivt til statens finanser, og det har været en del af øvelsen.
Og dér, hvor tingene adskiller sig ganske fundamentalt, er det afhængigt af, om man er med i et forlig eller man står og råber ude på sidelinjen.
Deri består hele forskellen jo.
Og derfor vil vi nok også nu efterfølgende høre en del retorik, især fra dem, der ikke har været med.
Men totalt set står vi i Socialdemokratiet ved, at vi har lavet en finanslovaftale.
Det er ikke altid lige behageligt, det er klart, men det er spillets regler, så derfor vil vi gerne anbefale alle fire forslag.