runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (FP), 1998-04-30:
Umiddelbart bryder Fremskridtspartiet sig ikke meget om L 65, og det er mest på grund af det tvangselement over for kommunerne, der ligger i forslaget.
Fremskridtspartiet er som tidligere nævnt tilhænger af tiltag, der kan forbedre den generelle danskforståelse; men spørgsmålet er, hvorfor der skal øgede udgifter til, hvis effekten stort set kan opnås uden øgede ressourcer, og her tænker jeg eksempelvis på en bedre spredning af de fremmede børn.
Det må også være ret og rimeligt, at forældrene selv ønsker at integrere deres børn i det samfund, de har valgt at leve i, og derfor må og skal de voksne have dette incitament til at give deres børn optimale danskkundskaber.
Det, der meget nemt kan blive resultatet af forslaget, er en misforstået godhed i de tilfælde, hvor man kan se, at der er problemer, fordi børnene ikke kan dansk, når de kommer i skole.
I stedet for at løse det problem, at forældrene ikke lærer dem dansk, overtager man forældrenes rolle og kompenserer ved at sørge for, at det offentlige lærer børnene dansk, inden de begynder i skolen.
Det er misforstået godhed
, fordi det igen er med til at styrke den klientgørelse af de fremmede, som gør, at de i højere og højere grad læner sig tilbage og siger: Nå ja, men det ordner det offentlige jo.
Det offentlige tager sig jo af det hele.
Hvis jeg skal til lægen, får jeg betalt en tolk af det offentlige, og hvis jeg skal til afhøring, får jeg betalt en tolk af det offentlige.
De fremmede får det hele serveret på et sølvfad med det resultat, at de meget, meget hurtigt læner sig tilbage og siger: Hvorfor skal vi selv yde en indsats?
Det er problemet, og derfor bør man selvfølgelig gøre det modsatte af det, man gør med forslaget her, for det er at gøre de fremmede en bjørnetjeneste. Vedrørende L 66 er Fremskridtspartiet selvfølgelig tilhænger af tiltag, der kan forbedre den generelle danskforståelse, eksempelvis med de landsdækkende, afsluttende prøver og efterfølgende andre fag, der forudsætter danskkundskaber.
Men principielt må det være udlændinges eget ansvar, at de lærer dansk på et tilstrækkeligt niveau, og det essentielle må derfor være motivationen og ikke en udbygning af et i forvejen tungt og dyrt integrationsprogram.
Derfor er Fremskridtspartiet imod det foreliggende forslag.
Der er ingen tvivl om, at mange udlændinge har for dårlige danskkundskaber; men bedre danskkundskaber er først og fremmest et spørgsmål om motivation, og vi er ret overbevist om, at man tager motivationen fra dem med disse forslag i stedet for at give dem motivation.
Dorte Bennedsen (S), 1998-04-30:
Det er måske lidt naivt at tage ordet, og det er måske lidt naivt at forvente logisk sammenhæng i tingene fra Fremskridtspartiets side.
Nu har vi faktisk brugt nogle timer på at diskutere integrationslovgivning, men lige for et øjeblik siden sagde
hr. Tom Behnke, at vi klientgør de fremmede, så de overhovedet ikke er motiverede for at gøre en egen indsats.
Integrationslovforslaget lægger netop op til, at de skal gøre en egen indsats.
Man giver dem nogle rettigheder, man giver dem nogle pligter, og det sætter dem i stand til at gøre en egen indsats.
Men det afviste Fremskridtspartiet blankt, og så står de her og moraliserer.
Det er lige ved at være for meget.
Tom Behnke (FP), 1998-04-30:
Problemet er jo, at fru Dorte Bennedsen er så langt væk i sin egen forestillingsverden, at fru Dorte Bennedsen fuldstændig glemmer virkeligheden.
Fru Dorte Bennedsen og Socialdemokratiet ønsker, at alle flygtninge skal gøres til indvandrere, og at de skal blive her på livstid og de kommende generationer med, uanset hvor meget fred og ro der bliver i hjemlandet.
Derfor ønsker Socialdemokratiet, at flygtninge skal integreres i det danske samfund fra dag ét.
Den diskussion har vi jo haft, og den havde vi på de foregående forslag.
Det, der nu ligger på bordet, er så, at man går videre i forhold til de fremmedes børn, integrationen af dem og danskkundskaber i skolerne, og her er det igen således, at Fremskridtspartiet har en klar adskillelse mellem, om man er flygtning, eller om man er indvandrer.
Den forsvinder med det her forslag.
Det har ikke noget at gøre med integration eller ikke integration.
Det har ikke noget at gøre med, om man er indvandrer eller flygtning.
Det har noget at gøre med motivation.
Dorte Bennedsen (S), 1998-04-30:
Jeg har i mine efterhånden relativt mange år som flygtninge/indvandrerordfører sagt utrolig - utrolig - mange ting, men jeg vil godt bede hr. Tom Behnke komme med bare et enkelt lille citat fra en avis, fra Folketingets talerstol eller hvor som helst fra, som bekræfter det, han lige sagde var min holdning.
Og derudover må jeg så konstatere, at det var naivt at gå herop.
Tom Behnke (FP), 1998-04-30:
Fru Dorte Bennedsen kan med fordel læse lovforslag nr. L 59 eller nr. L 60, som netop har været behandlet her i Folketinget, fremsat af indenrigsministeren og støttet af Socialdemokratiet.
Henrik Svane (RV), 1998-04-30:
Når vi betænker, at mange flygtninge i dette land har ønsket sig bedre integrationsmuligheder ved hurtigere at få mulighed for at komme ind på det danske erhvervs- og uddannelsesmarked, vil jeg gerne spørge fru Pernille Frahm: Mener SF, at det forslag, vi nu lægger frem, er værre end den måde, det kører på for øjeblikket?
Søren Kolstrup (EL), 1998-04-30:
Fru Susanne Clemensen gennemgik bemærkningerne til lovforslaget, men ét er bemærkningerne, og noget andet er de rent faktiske ting, lovforslaget åbner mulighed for, sammenholdt med hvad Kommunernes Landsforening har sagt.
Og hvad har de sagt?
Jo, de vil sandsynligvis benytte lejligheden til simpelt hen at oprette nye skoler rundt omkring, og det betyder, at man risikerer at smadre et velfungerende system
Jeg vil gerne spørge fru Susanne Clemensen, om ikke Kommunernes Landsforenings høringssvar gør indtryk på CD's ordfører.
Dorte Bennedsen (S), 1998-04-30:
Idet jeg henviser til en ordveksling, der var mellem fru Pernille Frahm og mig efter min ordførertale, vil jeg egentlig oprigtigt anbefale fru Pernille Frahm, at hun går over og fortæller Det Danske Center for Menneskerettigheder, at de har taget så grusomt og grueligt fejl, og at dette ikke fremmer integration og ligebehandling og retssikkerhed for udlændingene, men at det tværtom gør det stik modsatte. Det tror jeg de vil være interesseret i at få fru Pernille Frahms vurdering af.
Arne Melchior (CD), 1998-04-30:
Tak for svaret på mit spørgsmål.
Jeg hørte ikke det klare ja, men jeg hørte nu alligevel, at hr. Bendt Bendtsen sagde, at det er forhold uden for vort land og uden for vor kontrol, som er afgørende for, hvem der banker på Danmarks dør.
Jeg tror, det var sådan ordene faldt, og jeg læser herudaf, at der i virkeligheden er indset, at selve minimeringen baserer sig på et håb om, at der ikke skal være ulykkelige mennesker, der behøver at flygte, og at Danmark selvfølgelig skal tage sin rimelige, naturlige part efter evne.
Så til spørgsmålet om 7-års-grænsen.
Jeg synes, hr. Bendt Bendtsen skulle prøve at tænke på, at hvad enten det drejer sig om et barn, en teenager, en ung eller en voksen person, er det da en frygtelig skæbne først at måtte flygte og så i syv år - plus den tid, asylbehandlingen tager altid - altså i mere end syv år ikke at vide, hvor i verden fremtiden egentlig ligger. Er det ikke slemt nok, det, man har oplevet i første omgang?
Skal den pine trækkes sådan ud, at man simpelt hen er ude af stand til at planlægge sine handlinger og sin fremtid for også at få andel i et lykkeligt liv?
Men jeg venter ikke noget klart svar på det.
Jeg vil spørge, om ikke hr. Bendtsen mener, at sådan nogle ting med tre år eller syv år egner sig bedst til at blive forhandlet omkring et forhandlingsbord i en mindre kreds, som har en grundlæggende forståelse med hinanden?
Henrik Svane (RV), 1998-04-30:
Det er fru Pernille Frahms bemærkninger om den manglende kvalitet i dette lovforslag eller -kompleks, der er fremsat, der bringer mig herop, og også det, at man ikke har taget hensyn til nogen ting i den store betænkning, der kom om integration for et stykke tid siden.
Når jeg ser, at det i forslaget nu ligger klart, at sprogundervisningen skal prioriteres højt, at der skal gives en sikring af, at man kan få sprogundervisning senest efter 3 måneder, for nogens vedkommende 1 måned efter, at man har gennemgået introduktionsprogrammet, synes jeg, at der er en stor forskel fra det, man har oplevet i Københavnsområdet, hvor man igennem lang tid har måttet vente over 1 år på at få sprogundervisning.
Det synes jeg er en fordel.
Flygtningene skal straks i integrationsperioden have mulighed for at blive aktiveret på erhvervsmarkedet.
Den passus har ikke forefandtes i lovgivningen.
Dér giver vi nu mulighed, i og med at kommunerne får ansvaret for, at man kan straksaktivere.
Er det ikke en stor fordel frem for det nuværende?
Klaus Hækkerup (S), 1998-04-30:
Jeg vil da godt rose SF for, at de i de sidste to år har været med til at indgå finanslovforlig, som også har medvirket til, at vi har nået det overskud på statsbudgettet, som vi har fået, og dermed medvirket til, at vi kan begynde at afvikle den alt for store statsgæld.
Det vil jeg godt kvittere for.
Jeg håber, at SF i de kommende år fortsat vil udvise en tilsvarende ansvarlighed.
Så vil jeg godt sige både til hr. Villy Søvndal og til hr. Touborg: Jeg synes ikke, der er meget idé i at skrive regeringsgrundlaget af.
Jeg sagde ikke, at regeringsgrundlaget var dumsmart, jeg sagde, at det er dumsmart at skrive det af og kopiere det og bede Folketinget om at vedtage det.
Det er det grundlag, regeringen er tiltrådt på, det er det grundlag, regeringen har fremlagt at den vil arbejde på.
Det er i øvrigt et godt regeringsgrundlag.
Det er det på alle områder, og derfor skal man ikke bare tage enkelte områder ud.
F.eks. savner jeg miljøområdet i SF's forslag til vedtagelse, og det skal vi selvfølgelig også have inddraget i forhandlingerne med kommunerne.
Så fra Socialdemokratiets side vil vi afvise den ensidige satsning
på udvalgte områder i regeringsgrundlaget, som SF synes Folketinget skal gøre til sin politik.
Villy Søvndal (SF), 1998-04-30:
Nej, det er dog utroligt!
Vi har rejst en forespørgsel, der drejer sig om, hvad regeringen vil i forhold til børn, i forhold til syge og i forhold til gamle.
Og så beder hr. Klaus Hækkerup os om at nævne miljøområdet i et forslag til vedtagelse, der drejer sig om ældre og syge og børn.
Må jeg ikke godt sige, at et sådant forslag formentlig vil blive afvist af Folketingets formand med henvisning til, at der skal være en vis sammenhæng mellem en forespørgsels ordlyd og et forslag til vedtagelse.
Klaus Hækkerup (S), 1998-04-30:
Fru Else Winther Andersen og SF nævnte i deres indlæg udgifterne til IT i folkeskolen og mente, det var en stor udgiftspost, der lå foran kommunerne i de kommende år.
Derfor blev der allerede for nogle år siden indgået en aftale mellem regeringen og Kommunernes Landsforening om en målsætning og en beslutning om en gradvis indførelse af mere informationsteknologi, af flere pc'er i folkeskolen og flere pc'er pr. elev.
Den aftale blev fulgt op af en forøgelse af bloktilskuddene, så der også var penge til at gennemføre det.
Villy Søvndal (SF), 1998-04-30:
Efter at have hørt Venstres ordfører vil jeg dog rose Socialdemokratiets ordfører for at holde en tale af denne verden.
Hvis man tømte Venstres ordførertale for privatiseringsideologi, var der ingenting - så var der ingenting.
Jeg kan se, at der sidder medlemmer i Folketinget, der kommer fra Vejle Amt, og dér har man jo forsøgt privatisering, f.eks. på sygehusområdet.
Hvorfor gennemførte man det ikke i et borgerligt styret amt?
Fordi det er dyrere at købe private operationer på private hospitaler, end det er at gøre det i offentligt regi.
Det ved alle, der sidder her og har tilknytning til virkelighedens verden.
Derfor efterlader Venstres ordførertale et stort, tomt hul.
Det nye er så, at Venstre i modsætning til tidligere år, hvor Venstre har deltaget i at lægge maksimalt pres på regeringen for at sikre så rummelig en aftale som muligt, i år kapitulerer fuldstændig.
Venstre vil ikke deltage i noget som helst, der kan være med til at lægge pres på regeringen i retning af at skaffe mere rum.
Det er vist det, man i Venstre må betegne som en kovending.
Kristen Touborg (SF), 1998-04-30:
Så jeg vil gerne bede fru Else Winther Andersen om en uddybning af, hvad det er for en anden måde, man så vil gøre tingene på.
Else Winther Andersen (V), 1998-04-30:
Hr. Kristen Touborg har fuldstændig ret i, at jeg kom i tidnød med min ordførertale.
På det kontante spørgsmål om, hvad vi vil gøre på en anden måde, vil jeg svare, at det synes jeg fremgik af min ordførertale: Vi ønsker en større frihed for borgerne til at vælge disse ydelser.
Vi vil ikke altid være med til, som SF vil, at det kun drejer sig om at putte flere penge i de offentlige kasser for at løse opgaverne.
Vi mener, at de kan løses - på nogle områder ved at være mere fleksible, på andre områder ved måske at skabe en bedre effektivitet, som jeg nævnte, på sygehusområdet. Dernæst - og det er det afsnit, jeg ikke nåede - mener jeg i hvert fald, at regeringen har en væsentlig opgave i også at inspirere kommunerne til at bruge ressourcerne bedre og optimalt, og at man her lægger op til en øget udlicitering.
For der er ingen tvivl om, at der derigennem vil blive en mere effektiv arbejdsgang, og at man i hvert fald får beskrevet, hvad det er for noget arbejde, man ønsker udført.
Det er jo det, vi tit ser, at dér, hvor man går ind og får opgaven beskrevet i en kommune, finder man ud af: Jamen
man laver noget, man i og for sig i det samfund, vi har i dag, ikke har så stor brug for.
Det er bedre, at de ressourcer bliver kørt over på nogle andre områder.
Så dér mener jeg at regeringen har en væsentlig opgave i at gå ind og få vurderet, hvordan markedspriserne er udregnet ud fra markedsøkonomiske principper for den produktion - for det er jo en produktion - det offentlige skal påtage sig.
Klaus Hækkerup (S), 1998-04-30:
Jeg vil godt knytte en bemærkning til den fremstilling, fru Else Winther Andersen havde om, at nu stod det virkelig strengt til med den kommunale økonomi, nu var bunden virkelig gået ud af kasserne, nu humpede man af sted fra det ene hul til det andet, når man kørte på kommunevejene.
Hvis vi ser på udviklingen i de kommunale driftsudgifter, hvis vi ser bort fra opgaveoverførsler - og de påvirker selvfølgelig udgifterne, så det skal der korrigeres for - hvis vi også korrigerer for prisstigningerne, så er der i de fem år, regeringen har siddet, sket en udvidelse af de kommunale nettodriftsudgifter i faste priser på knap 12 pct. - knap 12 pct. over fem år. Heroverfor står den politik, den borgerlige regering førte fra 1982 til 1992.
I hele den 10-årige periode skete der en vækst i de kommunale udgifter på 1,1 pct. - 1,1 pct.
Jeg vil godt sige, hvis Venstres ordfører står op på denne talerstol og beklager sig over forholdene i kommunerne, så var det tifold værre under den borgerlige regering.
Villy Søvndal (SF), 1998-04-30:
Jeg vil så spørge fru Else Winther Andersen, der holdt den store tale om privatiseringens lyksaligheder, som skulle skaffe mere rum, om det gør indtryk at høre eksempler fra den virkelige verden.
Man kan lægge nok så mange ændrede forudsætninger ind, men sygehusene står der nu engang.
Det korte af det lange i et indlæg fra et medlem af Vejle Amtsråd, der er tilhænger af privatisering, var, at det her bliver dyrere.
Sparker det ikke helt benene væk under fru Else Winther Andersens indlæg?
Det betyder, at ventelisterne ikke bliver kortere.
Det betyder, at de bliver længere.
Har Venstre virkelig ikke bedre bud?
Og så mangler jeg et svar fra Venstre på, hvorfor de har taget den kovending, der betyder, at Venstre ikke længere vil være med til at sætte regeringen under pres, som Venstre altid var med til, da Venstre var i opposition.
Hvorfor den totale kapitulation fra Venstre?
Det er et større tilbagetog end tilbagetoget fra Dybbøl i 1864, vi er vidne til lige nu.
Hvorfor vil man ingenting andet end at strække hænderne op og sige: Jeg overgiver mig?
Kristen Touborg (SF), 1998-04-30:
Det er også fra mig et spørgsmål til hr. Klaus Hækkerup om bemærkningerne til vores forslag til vedtagelse.
Hvis det er hr. Klaus Hækkerups opfattelse, at det er dumsmart,
siger det jo en hel del om regeringsgrundlaget.
Er hr. Klaus Hækkerup ikke enig med mig i det?
Dora Rossen (DF), 1998-04-30:
Fru Else Winther Andersen udtrykte netop, at man fra Venstres side gik ind for, at pengene skulle følge patienten.
Det er også noget, vi går ind for i Dansk Folkeparti, men det løser selvfølgelig ikke problemet.
Vi har, som man siger ude omkring, frit sygehusvalg.
Det er jo ikke korrekt.
Vi har et friere sygehusvalg.
Der er begrænsninger, hvis det drejer sig om landsdelshospitalerne.
I Vejle Amtsråd, hvor jeg sidder, oplever jeg i hvert fald modstand.
Ude i kommunerne går Venstre ikke ind for, at pengene skal følge patienten, men jeg er fuldstændig enig i, at det er noget, som vi skal arbejde for, fordi folk skal selv kunne vælge.
Derved får de også, kan man sige, de offentlige sygehuse.
Derved afkorter det ventelisterne
Det er simpelt hen en hjælp, og jeg kan fuldt ud tilslutte mig det, men selvfølgelig hjælper det ikke på ventelisterne, sådan som situationen er i dag, fordi de er ved at være udsultet derude, og ventelisterne bliver længere og længere.
Else Winther Andersen (V), 1998-04-30:
Jeg vil gerne starte med at svare hr. Villy Søvndal omkring sygehuspladserne: Jeg har snakket frit valg, og jeg har snakket om, at pengene skal følge med.
Jeg har ikke været inde og tale om, hvor den dyreste og billigste operation er. Men lige så snart vi berører nogle ting, der drejer sig om 200 pladser i det private hospitalsvæsen, har man jo en berøringsangst uden lige, og man går op og snakker med meget store armbevægelser.
Så siger hr. Villy Søvndal, at Venstre ikke i år er med til at sætte regeringen under pres.
Jamen det er da SF, der er regeringens parlamentariske grundlag.
Hvis de vil være med til at vælte regeringen, så er Venstre da gerne med.
Men det gælder i år, ligesom det har gjort alle andre år, at kan regeringen lave en fornuftig aftale med de kommunale parter, vil vi da bakke den op, men er det noget med at lægge snabelen yderligere ned i de kommunale kasser eller lave nogle andre fiflerier, som vi har set de tidligere år, så står Venstre af, ligesom vi har gjort før.
Så dér er der ikke nogen forskel.
Inge Refshauge (DF), 1998-04-30:
Dansk Folkeparti er med på at gøre en ekstra indsats for de svageste i samfundet, men vi kan ikke støtte forslaget til vedtagelse, selv om intentionerne i det er virkelig gode, for vi vil ikke være med til at pålægge kommunerne og amterne flere byrder.
I Dansk Folkeparti mener vi i øvrigt ikke, at børnefamilierne generelt skal betragtes som en svag gruppe.
Børnefamilierne er en gruppe med enorme ressourcer, ellers kunne de simpelt hen ikke klare hverdagen i dagens Danmark.
Samtidig ønsker vi en form for børnepasning, hvor forældrene spiller en langt større rolle end nu.
For os i Dansk Folkeparti er de svage grupper de syge og de ældre, der ikke mere kan klare sig selv, de sindslidende, de dårligst stillede handicappede og de udstødte boligløse.
Vi vil gerne være med til at holde regeringen fast på løfterne om en større indsats for de nævnte grupper
, men vi bryder os ikke om ordene »en pasningsgaranti for alle børn«, for det er et kommunalt anliggende.
Og i øvrigt mener vi, at man skal afvente regeringens forhandling med kommunerne.
Anders Samuelsen (RV), 1998-04-30:
I Det Radikale Venstre skal vi også sige tak for forespørgslen, men på den anden side må vi også konkludere, at vi i lighed med Socialdemokratiet, Venstre og De Konservative vælger at stemme imod forslaget til vedtagelse, og jeg skal komme tilbage til hvorfor.
Der er ikke nogen tvivl om, at de områder, som forespørgslen er blevet rejst om, altså syge, ældre og børn, er områder, som der skal fokuseres stærkt på, og det fremgår også af regeringsgrundlaget, at det er områder, som der bliver lagt vægt på.
I regeringsgrundlaget står der jo bl.a., at det er et mål, at alle skal få mulighed for at deltage i samfundslivet, at der skal gøres en ekstra indsats for de syge, at der skal forebygges frem for at lappe på problemerne, at børnefamiliernes vilkår skal forbedres, at kvaliteten i uddannelsessystemet skal styrkes, og at vi skal have et velfungerende sygehusvæsen, og endelig - og det er også en af de linjer, som er kommet med i vedtagelsesforslaget - at man skal arbejde hen imod at sikre en pasningsmulighed for alle børn.
Det er målene for en fireårig periode i første omgang.
Spørgsmålet er så, hvordan vi får indfriet løfterne, og det er dér, vi står i dag, hvor vi skal i gang med forhandlingerne ikke blot i Folketinget, men også med kommunerne. Der er altså ikke lagt op til, at alle disse problemer udelukkende skal løses i kommunerne.
Det er et spørgsmål om at finde løsninger på de problemer på flere forskellige niveauer.
Og i de senere år har der f.eks. været brugt satspuljemidler til at sætte nogle forsøgsordninger i gang, og spørgsmålet er så, hvordan vi kommer videre fra de satspuljeforsøg, som har givet gode resultater, altså hvordan vi får dem implementeret, så de også bliver noget, der kan bruges.
Det er heller ikke kun et spørgsmål om økonomi, altså om at bruge flere penge, men også et spørgsmål om, hvordan pengene bliver brugt ude i kommunerne, hvis det er dem, vi taler om.
Derfor er der altså lagt op til forhandlinger, og derfor kan vi heller ikke fra Det Radikale Venstres side støtte forslaget til vedtagelse, som vi selvfølgelig først og fremmest betragter som et, jeg ved ikke, om man kan sige venskabeligt drilleri, men i hvert fald drilleri af regeringen, når vi ser, at af de 20 linjer, som forslaget består af, er de 18 et direkte citat fra regeringsgrundlaget.
Det er jo noget, vi har set før, og i Det Radikale Venstre har vi altid, hvad enten vi har været i regering, eller vi har stået uden for regeringen, stemt imod den type drilleri. Men vi vil gerne lægge op til, at man udogmatisk, hvis det kan siges på den måde, kigger på, hvordan man kan løse disse problemer fremover, og hvordan man kan gøre det uden udelukkende at tage ét udgangspunkt. Det vil vi gerne lægge op til, og derfor ser vi frem til de forhandlinger, der skal foregå.
Men vi lægger altså også op til, at det er regeringens ansvar at forhandle med kommunerne.
Dér kan vi ikke fra Folketingets side lægge regeringen i lænker.
Kristen Touborg (SF), 1998-04-30:
Det er til den radikale ordførers, hr. Anders Samuelsens, bemærkninger om, at det jo ikke er alle valgløfterne, der skal opfølges i det kommunale regi.
altså hvor det ellers er, De Radikale mener valgløfterne skal indfries, hvis det ikke skal gøres af amterne og kommunerne
Indlægget kunne opfattes sådan, at det hele skal overgå til staten.
Er det det, der er De Radikales mening, eller hvordan har man tænkt sig at det skal foregå?
Hvis det ikke er i kommunalt regi, hvad er det så for et regi, det skal foregå i?
Anders Samuelsen (RV), 1998-04-30:
Hvis hr. Kristen Touborg havde hørt efter, så sagde jeg netop, at vi har det udgangspunkt, at ikke alle problemer pr. definition skal løses derude.
Og jeg går ud fra, at hr. Kristen Touborg også selv har været med til at lægge op til, at man f.eks. skal forsøge at løse nogle af problemerne, i hvert fald i forsøgsperioden, via satspuljemidler, men så foregår selve løsningen selvfølgelig i et samarbejde med kommunerne.
Men det kan godt tænkes, at der er opgaver, der som udgangspunkt ligger i kommunerne, men som derefter skal løftes op på et højere niveau.
Det er i hvert fald noget, vi ikke vil være afvisende over for fra Det Radikale Venstres side.
For der kan jo være specialopgaver, hvor man simpelt hen pr. definition kan sige, at nogle kommuner kan have svært ved at løfte lige præcis de opgaver, og dér kan det være nødvendigt at løfte dem op.
Det var egentlig det, der var hensigten med den melding.