Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-12-19:
Jeg skylder fru Birthe Rønn Hornbech et svar.
Jeg vil gerne nævne tre problemstillinger, som Civilretsdirektoratet kan komme til at skulle forholde sig til i fremtiden. Den første er, at man ofte konstaterer, når et barn er kommet til Danmark, at det enten er ældre eller yngre end den alder, der står i papirerne.
Det kan være meget svært at fastslå, hvor gammelt et barn reelt er.
Med den her nye regel på 6 år bliver det lige pludselig meget betydningsfuldt.
Er det den alder, der står i papirerne, der skal være gældende, eller er det den alder, man kan fastsætte f.eks. ved en undersøgelse af barnet?
Det kommer Civilretsdirektoratet sandsynligvis til at skulle forholde sig til.
Den anden er, at Civilretsdirektoratet er involveret, når der er nye lande, der skal godkendes til bortadoption, og når man skal forsøge at overtale nye lande til at lade deres børn bortadoptere til Danmark.
Der kan det blive et problem, at vi nu forskelsbehandler biologiske børn og adoptivbørn.
Den tredje er, at nogle lande, som vi allerede modtager børn fra, kræver, at der en gang om året eller i hvert fald jævnligt afgives en rapport om, hvordan det går det pågældende barn.
Her betyder diskrimination noget.
Med andre ord kan Civilretsdirektoratet godt komme i den situation, at der er nogle forældre, der kan gå hen og få et problem, fordi de ikke længere kan dokumentere, at der ingen forskelsbehandling sker.
Det var bare for at give tre eksempler.
Lad mig så sige noget generelt til lovgivningen.
»Jeg er målløs, finder ikke ord, men må alligevel reagere.
Skal min lille datter, som er 6 år og kommer til Danmark i foråret, virkelig vokse op med en lov, som forbyder hende at vælge at leve sammen med et menneske, hun elsker, uden smålig skelen til hans eller hendes etniske baggrund?
Nu må vi til at håndtere det integrationsproblem på en ordentlig, human og realistisk måde.
Prøv dog lige at sætte jer ned og fintænke, hvad det er I laver, før der bliver lavet alle disse umulige lappeløsninger på jeres lovarbejde.
Med harmfulde julehilsner ...«. Sådan skriver en af de nuværende adoptivforældre i en af de mange mail, der de sidste to døgn er strømmet ind over skærmen.
Der er tale om forældre, som ofte har kæmpet i mange år for at få et barn, og nu kæmper de for, at deres barn skal føle sig lige så dansk som alle andre børn.
Der er tale om forældre, som elsker deres børn over alt på jorden.
Som en adoptivmor skriver: »Jeg elsker ikke mit barn, som om hun var min egen, jeg elsker hende, fordi hun er min egen.«
Herregud, svarer Socialdemokratiet og regeringen, det er så få børn, vi taler om.
For Det Radikale Venstre er ét diskrimineret barn ét for meget.
Det er moral og principper, grundlæggende værdier, som er her på spil, og de ændres ikke af, om grænsen sættes ved 4 eller 6 år.
I flertallets øjne er et adoptivbarn ikke så godt som et hjemmelavet barn.
Hvad er grunden?
Grunden er, at det har en fremmed herkomst, at det har fremmed blod i årerne, at dets stamtræ har rødder uden for Danmark.
Dermed er vi inde ved kernen i L 6.
I L 6 sættes oprindelse, slægt og blodets bånd før individet.
Sig mig, hvem din familie er, og hvor du kommer fra, og jeg skal fortælle dig, hvad dine rettigheder er.
Forældres synder nedarves til deres børn.
Er en af dine forældre, onkler eller svigerinder udlænding, er du under mistanke, hvis du gifter dig med en udlænding.
Det samme er tilfældet, hvis du er under mistanke for at gifte dig med en nært beslægtet.
I disse tilfælde kan du risikere, at myndighederne kalder dit ægteskab et tvangsægteskab, hvorefter du selv skal dokumentere, at sådan er det ikke.
Det kan du f.eks. ved at fremlægge dit stamtræ, så man tydeligt kan se, hvem der er hvem generationer tilbage.
Gruppen
Tillad mig at spørge: Hvor mange her i salen ville kunne lave sådan et stamtræ?
Bare på min ene forælders side havde min bedstefar 3 søskende, og min bedstemor havde 12 søskende.
Det er rigtig mange, der skal gøres rede for.
Jeg læser igen op fra bemærkningerne: »Undersøgelsen sker i første omgang ved, at begge ægtefæller eller samlevere anmodes om hver især at udfylde et stamtræ med oplysninger om navn, fødedato, civilstand m.v. vedrørende de pågældendes familier.
De udfyldte stamtræer vil herefter blive sammenlignet.
... Ønsker ægtefællerne eller samleverne ikke at medvirke til disse nærmere undersøgelser af slægtskabet, vil dette kunne tillægges processuel skadesvirkning.« Dertil er vi altså kommet.
Hvem havde troet, at ordet stamtræ overhovedet skulle forekomme i dansk lovgivning?
Vi skriver 2003.
Hvis dit ægteskab vejes og bliver fundet for let, har du mulighed for at bevise dets ægthed.
Hvad er værst: at en kvinde af sin familie tvinges til at afholde sig fra samliv til efter ægteskabets indgåelse, eller at hun af staten tvinges til et samliv før ægteskabet, ja, at staten overhovedet kan kræve indseende i borgernes privatliv?
Regeringen og Socialdemokratiet siger gang på gang, at man med L 6 vil indvandrernes middelalderlige traditioner til livs, men sygdommen er åbenbart sin egen medicin.
Middelalderlige traditioner kureres med middelalderlige traditioner.
Resten af Europa bevæger sig i retning af fælles regler
på udlændingeområdet
, regler, som er funderet i den nye traktats værdigrundlag og med individet i centrum.
Danmark derimod hygger sig bag sit forbehold på indre og retlige anliggender.
Takket været forbeholdet kan regeringen og Socialdemokratiet forhindre borgerne i at gifte sig med den, de har lyst til.
At Venstre finder det afgørende, at staten kan blande sig i borgernes privatliv, er temmelig uforståeligt.
Tillad mig at minde om, at de danske særregler på udlændingeområdet betyder, at EU-borgere har langt bedre mulighed for familiesammenføring end danske statsborgere.
Som EU-borger i Danmark har du ret til familiesammenføring.
Det har du ikke som dansk statsborger.
Derfor oplever vi allerede nu en vis kreativitet i at omgå de danske regler.
Danske statsborgere kan ved at tage arbejde i et andet EU-land i en kort periode skaffe sig ret til at leve sammen med den, de elsker.
Det er jo grotesk.
Det Radikale Venstre er imod hele denne lovgivning.
Vi glæder os selvfølgelig på vegne af de udenlandsdanskere, som nu får mulighed for at komme hjem til Danmark igen.
Og vi glæder os på vegne af sydslesvigerne, som jo i sidste øjeblik også er blevet reddet ved en administrativ forordning.
Det er trods alt en lille sejr for os.
Til gengæld er jeg og vi utrolig kede af, at det ikke lykkedes os at redde de adopterede børn og deres familier, og lige så kede af det på vegne af de børn, som må opleve, at den ene af deres forældre ikke får lov til at opholde sig her i landet, fordi tilknytningen til Danmark ikke er tilstrækkelig stor. Det at have et barn i Danmark er nemlig ikke nok til, at f.eks. en mor får lov til at blive.
Et barn er ikke tilstrækkelig tilknytning.
Glædelig jul!