Frank Jensen (S), 1999-11-11:
Det er rigtigt, som flere ordførere har været inde på, at der har været en offentlig debat, som jo bl.a. har været ført af to sønderjyske jordemødre, som jeg selv har haft lejlighed til at drøfte spørgsmålet med.
Foranlediget af den drøftelse bad jeg Etisk Råd om at se på spørgsmålet ud fra en etisk vurdering af de sene provokerede aborter, og vi fik i oktober måned 1997 et svar fra Etisk Råd.
Ikke et svar, hvor Etisk Råd var enig i sine anbefalinger.
Men ikke desto mindre fandt jeg i en del af de anbefalinger, som lå fra medlemmer af Etisk Råd, et grundlag for at arbejde videre med spørgsmålet, og vi udarbejdede et lovforslag, som har været til høring, og som stort set er det, der nu er til behandling her i Folketinget. Målet for mit vedkommende og for regeringen har hele tiden været at finde den rigtige balance mellem de forskellige hensyn, der gør sig gældende i dette væsentlige etiske spørgsmål.
Men jeg vil godt - også foranlediget af nogle af ordførernes indlæg her i dag - understrege, at der hverken fra min eller fra regeringens side er planer om at røre ved retten til fri abort, eller ved retten til abort i tilfælde, hvor kvinders liv eller helbred er i fare.
Lovudkastet vedrører alene de helt sjældne sager, hvor der meget sent i graviditeten bliver spørgsmål om abort, og hvor fostret må antages at være levedygtigt.
Her lægger vi med loven op til en skærpelse i forhold til de strenge krav, som allerede er gældende i dag.
Der vil kun kunne gives tilladelse til abort, hvis der er fare for, at barnet på grund af arvelige anlæg eller beskadigelse eller sygdomme i fostertilstanden vil få en alvorlig legemlig eller sjælelig lidelse, og at disse omstændigheder med afgørende vægt taler for, at der foretages svangerskabsafbrydelse. Det tror jeg er meget vigtigt at holde fast i, for så snart vi kommer til at tale om retten til svangerskabsafbrydelse, ja, så er det meget vigtigt, at man er præcis, sådan at man ikke også skaber en unødig angst eller forvirring ude i vores samfund.
Jeg er meget enig med fru Gitte Seeberg i nødvendigheden af at foretage en meget grundig rådgivning og vejledning af gravide kvinder, som ønsker provokeret abort.
og i høj grad er sundhedsministerens gebet, og som alle ved, er det et område, der arbejdes meget indgående med
Som flere ordførere har været inde på, får vi med lovgivningen her på samme vis som de andre nordiske lande et levedygtighedskriterium ind i vores svangerskabsafbrydelseslov, hvis Folketinget vedtager lovforslaget, men på en måde, hvor det adskiller sig væsentligt fra den debat, vi havde, foranlediget af Kristeligt Folkepartis beslutningsforslag nr. B 69 i folketingssamlingen 1998 og 1999, hvor der blev lagt en fikseret grænse.
Vi tager udgangspunkt i den enkelte kvinde, den enkelte kvindes situation og den enkelte kvindes foster, og det er det, som giver mulighed for, at der også kan være dispensationsadgang for de sene provokerede aborter.
Jeg synes, det er den rigtige balance, vi har fundet, og jeg er glad for, at mange ordførere har tilkendegivet, at de er enige i den balance.
Jeg håber således, at vi vil få en konstruktiv og frugtbar debat under udvalgsbehandlingen.
Vi skal i hvert fald fra Justitsministeriets side være til rådighed over for Folketingets Retsudvalg med at besvare alle de mere teknisk betonede spørgsmål, der måtte være, men selvfølgelig også tage del i den etiske debat, der også vil komme i forlængelse af forslaget her.