runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 2005-01-14:
Jeg tror nok, det er rimelig klart, at disse revisorerklæringer er trukket tilbage af skatteministeren, efter at der har været en voldsom kritik fra Dansk Industri.
Ellers er arbejdet jo ikke af bare en rimelig kvalitet, hvis det bare er noget, man lægger frem, men som ikke også skal bruges som et fundament.
Sådan må det jo nu engang være, og det burde vel nærmest undergives en afklaring og en undersøgelse.
Jeg vil godt spørge ministeren, om ministeren ikke er enig i, at det grundlag, der ligger også fra den tidligere skatteminister Ole Stavads tid, faktisk er det, som man i princippet kører videre med, og at det, der har været problemet, er, at man ikke har kontrolleret de virksomheder, som har afstået fra at fremvise den fornødne dokumentation.
Det er i øvrigt lidt morsomt, når ministeren siger, at regeringen har gjort både det ene og det andet på det her område.
Regeringen har jo kun gjort det, som den er blevet presset til via de forespørgsler, der har været stillet af oppositionen – hverken mere eller mindre.
Jeg erindrer også ganske glimrende den holdning, som skatteministeren gav udtryk for, da han sad som medlem her i Folketingssalen, når man diskuterede det her spørgsmål.
Det var jo ikke sådan, at det var fra Venstres side, der kom noget som helst, det var fra et konstant pres fra oppositionen.
Det tror jeg var fuldstændig klart.
Kristian Jensen (V), 2005-01-14:
Jeg forstår simpelt hen ikke den første del af hr. Søren Søndergaards spørgsmål, for hr. Søren Søndergaard spørger, hvilken konklusion ministeren vil drage af, at ministeren mener, at en revisorerklæring vil være meget, meget dyr og have meget, meget lille virkning, samtidig med at hr. Søren Søndergaard tidligere har kritiseret mig for netop at tage konsekvensen, nemlig at fjerne revisorerklæringen.
Det er jo det, der er konsekvensen.
Konsekvensen er jo, at vi har fjernet revisorerklæringen, fordi revisorerklæringen, hvad angår indførelsen af bøder for ikke at have den rigtige dokumentation, i den udformning, den kunne laves, ingen overvældende virkning har.
Derfor har vi taget konsekvensen og fjernet den fra det forslag, som vi diskuterer her i dag.
Når hr. Søren Søndergaard spørger om afgrænsningen, så kan jeg ikke give noget andet svar end det, jeg allerede har givet, nemlig at vi har lagt en skillelinje ind, fordi de dokumentationskrav, vi stiller op på det her område for at sikre mod transfer pricing, er ret voldsomme krav.
Her må vi for at sikre, at kravene er i overensstemmelse med EU-retten, også planægge at pålægge dem internt i Danmark.
For at sikre, at en lang række virksomheder, der normalt ikke ville have nogen muligheder for at gennemføre transfer pricing, undgår at blive ramt af reglerne, har man valgt at lægge en minimumsgrænse ind.
Det er den minimumsgrænse, som hr. Søren Søndergaard så er uenig i, fordi hr. Søren Søndergaard tilsyneladende mener, at alle virksomheder – også de virksomheder, der er rent nationale og ikke har problemer, fordi de ikke har nogen interesse i at flytte overskud fra f.eks. Viborg til Vordingborg – så skal belastes af øgede administrative byrder.
Det er jeg uenig i.
Søren Søndergaard (EL), 2005-01-14:
Jeg anfægter overhovedet ikke, at ministeren har ret.
Det, jeg spurgte om, var, hvad ministeren vil gøre ved det.
For vi havde jo fået at vide, at der var tale om en stor udgift, en kæmpeudgift, der slet ikke var til at betale, for noget, der åbenbart er fuldstændig ligegyldigt.
Altså det må da få nogle konsekvenser, går jeg ud fra.
Jeg kan da ikke have fantasi til at forestille mig, at ministeren bare kan sidde det overhørig.
Så vil jeg godt lige spørge om en ting.
Jeg var meget enig med ministeren i, at regler skal gælde for alle, og at alle skal betale den rigtige skat osv.
Det er derfor, det er uforståeligt, at man laver den grænse på de 250 mio. kr. i omsætning og 250 ansatte, for der siger man jo, at der lige præcis bliver gjort forskel.
Det ville jo svare til, at man sagde, at folk med lille indkomst holder man simpelt hen generelt op med at kigge på, hvad angår, om de betaler det, de skal i skat, og om de eventuelt hæver dagpenge samtidig osv.
Det betyder ikke noget, det er jo småpenge, det handler om.
Fordrer den lighedssætning, som ministeren lægger meget vægt på, så ikke, at man følger den op i praksis?
Kristian Jensen (V), 2005-01-14:
Jeg vil anbefale hr. Søren Søndergaard at læse høringssvaret fra Foreningen af Statsautoriserede Revisorer, hvori Foreningen af Statsautoriserede Revisorer erklærer, at en sådan revisorerklæring er et unødigt redskab og vil påføre unødige byrder i forhold til, hvilken virkning det måtte have.
Søren Søndergaard (EL), 2005-01-14:
Jeg er i virkeligheden lidt chokeret over det, som skatteministeren sagde omkring revisorerklæringer.
For det, skatteministeren sagde, var jo, at de ikke gav nogen ekstra sikkerhed, og det gentager skatteministeren så nu.
De kan ikke bruges.
Er der ikke et grundlag for øjeblikkelig at kigge på det, hvis det virkelig forholder sig sådan, at revisorerklæringer ikke kan bruges til at konstatere, om virksomheder lever op til loven eller ej?
Jeg synes, det er et meget voldsomt angreb på en institution, som skatteministeren her kommer med, og måske er det rigtigt, men det må da få nogle konsekvenser.
Ellers synes jeg, at skatteministeren simpelt hen sidder et problem overhørig.
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-01-14:
Jeg ved godt, at vi formentlig er tæt på et valg.
I hvert fald står vi i et valgår, og det præger selvfølgelig også retorikken her i dag.
Jeg vil bare minde hr. Jens Peter Vernersen om, at Socialdemokratiet også på et tidspunkt havde ansvaret for skattepolitikken her i landet, og da var det på præcis samme måde.
Man kunne ikke dokumentere præcis, hvor stort et eventuelt skattehul var, og hvor stor en manglende indbetaling der i en konkret situation var tale om, for det mangler man jo netop præcise vurderinger af.
Men vi har altså vurderet, at der her er tale om manglende nøjagtigheder i en størrelsesorden, hvor det er værd at gå efter dem, og det burde hr. Jens Peter Vernersen glæde sig over at den borgerlige regering har haft evne og vilje til at tage hånd om i modsætning til den tidligere socialdemokratiske regering.
Kristian Jensen (V), 2005-01-14:
Som jeg netop har forklaret og gentaget – men jeg tror, det bliver bedre, hvis jeg gør det skriftligt, for så kan hr. Morten Homann følge med – så er der faktisk sket en opjustering.
Der er flere selskaber, som bliver kontrolleret, der er flere selskaber, som også får en forhøjelse, netop fordi der har været en øget fokus, øget indsats på det her område.
Så må jeg sige, at jeg er uenig med hr. Morten Homann, når han tilsyneladende ikke tror, at en samling af ligningen i de ti centre er en del af det, der skal til, for at flere selskaber bliver kontrolleret på en effektiv måde.
Jeg tror på, at det at samle ligningen i ti transfer pricing-centre er med til, at man får en rutine, en effektivitet og en specialisering, der gør, at man både kvantitativt, altså antalsmæssigt, og i høj grad kvalitativt som følge af sikringen af, at det fagligt-juridiske er korrekt, får en bedre ligning, som vi nu har lagt op til og også har gennemført.
Det er sådan, at det er min opfattelse, at vi skal gennemføre kravene, hvis de kan være med til at bringe os fremad.
Men i det, der er omkring revisorerklæringen, og især det, der – mener jeg – hedder begrænset ansvarsbeskrivelse, er en revisorerklæring, som vi foreslog det i forslaget til høring, ikke en afgørende faktor i at forbedre dokumentationspligten.
Den afgørende faktor ligger i de bøder, som vi har foreslået og nu gennemfører.
Hr. Morten Homann udtaler sig på et faktuelt forkert grundlag, fordi hr. Morten Homann får det til at lyde, som om der er tale om for dårlig indsats, og at der ikke sker noget på det her område, hvor fakta og tallene viser det stik modsatte: Der er en stigende indsats på området, der er flere selskaber, som bliver forhøjet fra transfer pricing-kontoret – og forhøjelserne målt både i antal og i millioner kroner er stigende – fordi der netop har været en øget fokus på det.
Morten Homann (SF), 2005-01-14:
Som jeg nævnte i mit ordførerindlæg, synes jeg, det er fint, at lovforslaget indfører bødestraf for mangelfuld dokumentation.
Lad os vende tilbage til størrelsen på det.
Men bøderne er jo i sig selv ikke meget værd, hvis de ikke også følges ad med en større risiko for at blive opdaget.
Hvis ikke man bliver opdaget, er det jo så at sige lidt ligegyldigt, at man kan få meget store bøder
I den forbindelse er der især to ting, der er interessante.
For det første er der det, at ministeren selv efter at have foreslået det har trukket kravet om revisorerklæringer i land igen.
Det er jo sådan set, at selskabets revisor, som gennemgår en lang række andre komplicerede ting i virksomhedens forhold og erklærer, at de er i overensstemmelse med gældende regnskabsprincipper og landets lovgivning osv., også skal forholde sig til, om transfer pricing-problematikken er håndteret i overensstemmelse med lovgivningen.
Den sikkerhed, den mulighed for at kontrollere, om der er noget at komme efter eller ej,
frasiger man sig.
Så der er altså ét sted, hvor det bliver sværere at kontrollere, om man når frem til at skulle give bøder.
Det andet sted, det går galt, og det er også det, der er påpeget i en lang række af høringssvarene, er i forbindelse med selve niveauet for kontrollen, altså hvilke ressourcer der er afsat til det.
Der synes jeg, at ministeren skylder et svar på, om man er villig til at opprioritere ressourcerne ikke bare i forhold til TP-centrene, men også i forhold til den centrale ligning i Selskabsrevisionen for at sørge for, at der rent faktisk også er folk til gennemgå de her regnskaber, når ikke man har revisoren til hjælp, og så finde frem til, hvor problemerne ligger.
Jann Sjursen (KD), 2005-01-14:
Indledningsvis synes jeg, det er beklageligt, at Enhedslisten her fra talerstolen reklamerer for en lang række produkter fra Nestlé, men det må jo stå for Enhedslistens egen regning.
Jeg vil for Kristendemokraternes vedkommende sige, at vi som udgangspunkt selvfølgelig synes, det er en god idé, at man vil forbedre oplysnings- og dokumentationsforpligtelserne vedrørende koncerninterne transaktioner, altså transfer pricing, som regeringen lægger op til med nærværende lovforslag, og også at man indfører bøder ved manglende opfyldelse af dokumentationspligten m.v.
Men som andre ordførere også har gjort her i debatten, stiller vi os tvivlende over for, om forslaget overhovedet har nogen virkning på de problemer, det skal søge at afhjælpe, nemlig at sikre, at den danske statskasse nu også får, hvad den rettelig bør få fra nogle af disse selskaber.
Jeg skal ikke opregne hele problemstillingen, for det har andre ordførere gjort tidligere i dag, og vi har også haft lejlighed til at gøre det ved tidligere debatter her i Folketinget, bl.a. i forbindelse med en forespørgselsdebat, som Kristendemokraterne var medspørgere på, sidste år tror jeg det var.
I denne forespørgselsdebat påpegede vi meget, at kontrolindsatsen er utrolig vigtig, og man kan selvfølgelig sige, at L 140 giver nogle bedre kontrolmuligheder.
Men når forholdene ikke ser ud til at blive forbedret ved den kontrolindsats, der lægges op til her, er værdien af forslaget måske alt i alt så som så.
Derfor vil det også være ret afgørende for os i forbindelse med udvalgsbehandlingen at få belyst spørgsmålet om revisorerklæringerne, som jo er taget ud af det forslagsudkast, som var sendt i høring.
Efter vores opfattelse bør det komme ind igen, og vi støtter gerne et ændringsforslag herom.
Også diskussionen om de såkaldt små selskaber vil vi tage aktiv del i.
Derfor kan jeg sige, at også mit partis stillingtagen vil bero på den udvalgsbehandling, vi skal i gang med, og hvilke indrømmelser skatteministeren vil give, så vi får en lovgivning vedrørende transfer pricing, som virkelig får reel betydning.
Margrethe Vestager (RV), 2005-01-14:
Det Radikale Venstre er, i det omfang vi har forstået dybden af forslaget, positivt indstillet med hensyn til at grave i nogle af de spørgsmål, som også SF har rejst.
Når jeg siger i det omfang, vi har forstået rækkevidden af det, hænger det sammen med, at en række af de her regler er ganske komplicerede, også fordi de spiller sammen med regelsæt på andre områder.
Noget af det, som har undret os i behandlingen af lovforslaget, er, hvorfor man har valgt at trække netop den grænse for, hvilke virksomheder der skulle være omfattet, og hvilke virksomheder der ikke skulle være omfattet.
For sådan som dansk erhvervsstruktur er karakteriseret, betyder det, at det er ganske mange virksomheder, som ikke vil være omfattet af de strengere forpligtelser, og ganske mange virksomheder, som slipper.
Det, vi også godt kunne tænke os, når man betænker, hvor høj lovkvalitet der er reglen fra Skatteministeriet, var, at man i højere grad gav et kvalificeret skøn over, hvilke muligheder der ville være, hvis flere virksomheder kom til beskatning inden for en dansk sammenhæng.
Vi anerkender naturligvis det besvær, der måtte være ved det, og også, at det her kan være et skridt på vejen til at få en større klarhed over beskatningsgrundlaget, men jeg synes godt, man kunne give Folketinget et perspektiv med hensyn til, hvad det er, vi forventer, der vil komme for dagen i den her sammenhæng, frem for at vi vedtager et lovforslag, der tilsyneladende på papiret foreløbig ikke har nogen effekt.
Dermed også være sagt, at vi har nogle bekymringer, hvad angår mulighederne for faktisk at følge op på det her lovforslag.
Som der står i bemærkningerne, er en af lovforslagets hensigter, at det skal være nemmere for skattemyndighederne at udtage virksomheder til ligning.
Det forudsætter jo, at man har tilstrækkelige ressourcer både til at finde ud af, hvem man vil udtage, og til faktisk at gennemføre en kvalificeret ligning af dem, og derfor har vi også spørgsmål i den retning.
Men vi ser meget frem til udvalgsarbejdet og vil tage stilling til, om vi kan støtte forslaget, når vi ser de svar, der kommer.
Morten Homann (SF), 2005-01-14:
For ministeren må medgive, at det er ikke nok bare at udskrive bøder, man må også have et vist redskab til at sikre, at det kan blive afsløret, hvem der skal have bøderne, for at det kan have en effekt.
Så hvad med revisorerklæringerne?
Er det ikke lige præcis et redskab til det, og er det ikke lige præcis den slags også komplicerede opgaver, som revisorer løser i forvejen?
Men jeg spurgte jo sådan set også til noget andet og måske i virkeligheden det allervigtigste, nemlig til der, hvor de allerstørste multinationale selskaber bliver lignet, og det er centralt i Told- og Skattestyrelsen i Selskabsrevisionen.
Hvordan ser det ud med ressourcerne der?
Er ministeren indstillet på at tilføre ressourcer, sådan at der også bliver oprustet ressourcemæssigt over for de allerstørste og allerstærkeste selskaber – dem, som har de allerfleste skatterevisorer og skatteadvokater til at hjælpe sig?
Kan ministeren give tilsagn om det?
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2005-01-14:
Det er virkelig lidt specielt, at EU, som vi jo kender Dansk Folkepartis holdning til, vejer tungere end Dansk Folkepartis arbejdsprogram, men det er åbenbart den måde, man arbejder på i Dansk Folkeparti.
EU står altså over arbejdstagernes frie ret, det er bare en konstatering.
Angående østudvidelsen har jeg de sidste nye tal her, og de viser jo, at vi ikke er blevet oversvømmet af østeuropæisk arbejdskraft.
Jeg ved godt, at hr. Bent Bøgsted har været fremme og tale om illegal arbejdskraft osv., men den er jo trods alt illegal uanset hvad, og når det gælder den lovlige arbejdskraft, er vi ikke blevet oversvømmet, så hvad er egentlig grunden til, at hr. Bent Bøgsted ikke kan stemme for forslaget nu?
Bent Bøgsted (DF), 2005-01-14:
Hvis hr. Mogens Nørgård Pedersen har læst vores arbejdsprogram, ved jeg, at hr. Mogens Nørgård Pedersen også har læst, hvad der står om vores holdninger til EU, og så burde det stå klart, at EU-modstanden også vejer meget tungt for Dansk Folkeparti.
Hr. Mogens Nørgård Pedersen har lavet en aftale om, at fagforeningerne skal kontrollere og håndhæve østudvidelsesloven.
Hr. Mogens Nørgård Pedersen er ellers modstander af den slags, det har jeg fået bekræftet flere gange; det er ikke lige hr. Mogens Nørgård Pedersens ønske, at det skal være sådan.
Men nu har Kristendemokraterne altså indgået den aftale, og så vil Dansk Folkeparti da ikke modarbejde hr. Mogens Nørgård Pedersen, når hr. Mogens Nørgård Pedersen støtter fagforeningerne i den kamp, de skal føre.
Det kunne vi da ikke være bekendt at gøre.
Louise Frevert (DF), 2005-01-14:
Hr. Jesper Langballe, som er ordfører på dette område, kan desværre ikke være til stede her i dag på grund af sygdom, så derfor skal jeg fremføre Dansk Folkepartis indstilling til L 141.
I mange århundreder har det altid været attraktivt for universitetsstuderende at krydse landegrænser studiemæssigt.
Der kan være mange grunde til, at studerende søger andre græsgange end lige netop det universitet, som de går på.
Det kan eksempelvis skyldes, at der er andre tilbud i uddannelserne, end der er i ens eget hjemland.
Det kan også være, at man rent kulturelt og sprogligt har lyst til at dygtiggøre sig og videreudvikle sig.
Det er vigtigt, at Danmark er med som foregangsland inden for det forsknings- og uddannelsesmæssige område.
Derfor ser vi også dette lovforslag som et udmærket lovforslag, der trækker i den rigtige retning.
Det er vigtigt at pointere, at det primære for Dansk Folkeparti er, at de videregående uddannelser skal være forbeholdt vores unge.
Det er dem, som skal holde hjulene i gang i Danmark, men vi ved også, hvor nødvendigt det er for vores danske unge at komme ud og få nye indtryk, og vi ved også, at det kan være nødvendigt for studiemiljøerne, at der kommer nye impulser.
Det kan man opnå ved at få andre unge mennesker ind på nogle af de danske universitetsuddannelser.
Dette lovforslag er udmærket, idet det begrænser, hvilke fagområder og uddannelser der skal være optag til, da det forudsættes, at det skal ske under hensyntagen til beskæftigelsessituationen.
Desuden mener vi, at det er ganske udmærket, at man får finansieret studieopholdene ved at tage brugerbetaling for visse studiesøgende til universiteterne her i Danmark.
Vi mener, at vi har tilgodeset både de studerende, der kommer fra tredjeverdenslande, og de studerende, som kan få en fripladsordning ifølge gældende love såsom EU-retten, herunder EØSaftaler, og de konventioner og aftaler, som Danmark har indgået.
Da redegørelsen fra både Undervisningsministeriet og Ministeriet for Videnskab, Teknologi og Udvikling blev fremlagt i Folketinget, var det undertegnede, der var ordfører på området.
Ved den lejlighed støttede Dansk Folkeparti redegørelsen, for vi mener, at det er vigtigt, at det studiemiljø, som vi har i Danmark, styrkes netop for at vise, at Danmark kan og skal være i front på området fremover.
Vi mener, at det vil gavne de studerende og den videre udvikling i Danmark.
Jesper Kiel (EL), 2005-01-14:
Jeg forstår så bare ikke, hvorfor man mener, at det, som man gør i dag, hvor man optager studerende ud fra faglige kriterier, skulle være dårligere end at tage dem ud fra rent økonomiske kriterier.
Det er derfor, jeg spørger, om man ikke sætter nogle mekanismer i gang, hvor man siger, at det jo også forventes, at de kommer hjem med et eksamensbevis.
Jeg synes, man har set nogle steder i uddannelsessystemet, at man også kan sælge nogle uddannelser, hvis folk er sikre på, at de får et eksamensbevis.
Det har stor betydning, når de kommer hjem.
Derfor sætter man nogle nye mekanismer i gang.
I stedet for at se på indholdet af uddannelsen, ser man på, hvad det er, der bliver efterspurgt rundtomkring i verden, og ikke på, hvad der er godt for de danske studerende eller for de internationale studerende i det hele taget.
Helge Sander (V), 2005-01-14:
Det er klart, at markedsføring koster noget.
Men hvis man ser på nogle af de eksempler, vi har hørt om fra udenlandske universiteter, så er det simpelt hen en kæmpeforretning i dag at sælge uddannelser, få fat på studerende, simpelt hen fordi uddannelse er et helt centralt element, når vi taler om internationalisering og globalisering.
Derfor tror jeg rolig, jeg kan sige, at den markedsføring, der gøres de steder, hvor det for alvor er sat i system, er en både naturlig og god forretning sådan helt isoleret set.
Det anser jeg ikke for at være et problem.
Det gør jeg heller ikke med hensyn til det ønske om at få bedre uddannelse end andre.
Det sker jo ikke, for man går jo ind på de danske universiteter på lige fod.
Det tror jeg samlet set medfører, at vi får endnu bedre universiteter, endnu bedre uddannelser, både for de få, som nu kommer til at betale, og for de mange øvrige, der er på vores 12 universiteter.
Jesper Kiel (EL), 2005-01-14:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om han ikke kan frygte for kvaliteten af uddannelserne.
Den er jo meget i fokus i de her dage.
En markedsgørelse sætter jo nogle nye mekanismer i gang.
Hvis ens forældre har betalt i dyre domme for, at man kommer til et andet land og skal tage en uddannelse, så forventes det jo også, at man kommer hjem med et eksamensbevis.
Hvis universiteterne skal ud at markedsføre sig selv, så bliver et af kriterierne også dér, at det er et sted, hvorfra man ved, at folk kommer tilbage med et eksamensbevis.
Så kan man også spørge sig selv, hvem der skal betale for den her markedsføring.
Hvis universiteterne får det beløb, det koster at uddanne folk, hvem er det så, der skal betale?
Helge Sander (V), 2005-01-14:
Jeg vil ikke bruge ordet forkerte, men jeg vil gerne sætte fokus på det hensigtsmæssige.
Jeg synes, at fru Margrethe Vestager nu fokuserer på den ene del af hele problemstillingen i lovforslaget.
Prøv da at fokusere på det fremadrettede, det hensigtsmæssige, nemlig at vore universiteter med de her stipendier får mulighed for at gøre nogle strategiske satsninger over for nogle studerende, nogle unge, som kan bidrage til at løfte hele niveauet, også løfte niveauet på universiteterne.
Jeg vil også gerne sige til fru Margrethe Vestager, at vi har fået bestyrelser på de enkelte universiteter efter den fremragende universitetslov, som vi fik vedtaget for et par år siden.
Disse bestyrelser får altså her et nyt instrument, et nyt redskab til, at internationaliseringen kan blive virkeliggjort i langt højere grad, end der har været mulighed for tidligere, for vi fokuserer nu på de her ordninger, der er for de studerende, både de danskere, der tager til udlandet, og dem, der kommer til Danmark ved hjælp af stipendierne.
Men man skal også prøve at fokusere på de andre elementer, der er i lovforslaget, hvor vi giver mulighed for, at f.eks. danskere nu kan tage til udlandet og få en dansk kandidatgrad, selv om de studerer to tredjedele af tiden i udlandet.
Der er mange utrolig positive elementer i det her forslag, som jeg glæder mig til at vi kan få mulighed for at drøfte videre i udvalget.
Margrethe Vestager (RV), 2005-01-14:
Er det nu også en helt korrekt beskrivelse?
Kan alle verdens unge komme til Danmark for at studere, sådan som situationen er nu?
Det kan de jo ikke.
De skal optages på universiteterne.
Det er universiteterne, der bestemmer, hvem man optager.
Siger ministeren, at universiteterne optager fagligt ukvalificerede kinesere i stride strømme?
Et af vore kritikpunkter af lovforslaget er, at analysen af det problem, man forsøger at løse, slet ikke er tilbundsgående nok.
Den kratter jo kun i overfladen og siger, hov, der kommer nogle, som vi synes vi ikke vil betale for, så må vi lade dem betale, i stedet for at se på, hvorfor det mon er, at danske universiteter markedsfører sig, sådan at man får øje på dem i udlandet, og at de optager nogle, som ministeren åbenbart synes med ordførerens ord fylder op og er de forkerte.