runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Henriksen (DF), 2005-04-29:
Jamen vi pådutter ikke nogen noget, og vi tvinger ikke nogen til noget.
Der er ikke nogen, der skal læse EU-forfatningen, hvis EU-forfatningen kommer ind ad døren, vi siger bare, at det ville være rart, hvis forfatningen lå der, når man kom hjem fra arbejde, for så kunne den enkelte borger slå op i forfatningen og læse om de områder, som nu engang er vigtige for den pågældende.
Det er da det bedste grundlag, når man skal træffe en beslutning, som er så vigtig.
Det kan godt være, at Danmark går til denne forfatningsafstemning som en fri og uafhængig nation, men det vil jo ophøre, hvis danskerne stemmer ja til EU-forfatningen, og derfor kan jeg da godt forstå, at regeringen ikke vil være med til at husstandsomdele EU-forfatningen.
På den måde kunne man jo sikre, at borgerne fik den bedst mulige information, men det vil man altså afskære borgerne fra at få, og det er jo dybt beklageligt.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-29:
Det ville være dybt beklageligt, hvis vi afskar borgerne fra at få information, men det gør vi jo heller ikke.
Vi sørger netop for, at borgerne kan få præcis den information, som de har lyst til og får brug for, og vi sørger for at tilgængeliggøre hele materialet.
EU-Oplysningen sørger for, at der er et rimeligt indhold i pakken, som sikrer, at alt det, som skal med, også er med.
Netop fordi det er så vigtigt, er det altså også vigtigt, at folk ikke bliver trætte af det, bliver lede og kede af det, bliver overdænget med ting, som de ikke ønsker, ligesom med reklamer.
Derfor må det være sådan for folk, at de selv beslutter, om de vil have den, og det bliver meget let: annoncer i aviser, som man kan klippe ud og sende ind, eller på posthuset, hvor man kan tage sedlen og aflevere portofrit, og så får man den med posten.
Så kan man få den med posten, når man har gjort sig den ulejlighed at sige: Jeg vil faktisk godt have den.
Og det er en meget, meget lille ulejlighed at klippe en seddel ud eller tage en seddel og lægge i postkassen og sige: Den vil jeg gerne have.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-29:
Nu kan jeg forstå, at udenrigsministeren mener, at det var helt i strid med folkeoplysningsånden, da man så i forbindelse med vedtagelsen af den grundlovsændring, vi fik i 1953, udsendte det forslag, Rigsdagen var kommet frem til, til alle husstande.
Det synes jeg da er et interessant synspunkt som jeg godt vil høre udenrigsministerens kommentar til.
Som udenrigsministeren er bekendt med, førstebehandlede vi EU-forfatningen i dag for 10 dage siden, og både udenrigsministeren og undertegnede og en del andre ordførere nævnte en række specifikke artikler i den forfatning.
Der tror jeg rent faktisk, at der var mange ude i stuerne og andre steder, på kontorer, hvor man fulgte debatten, der kunne have haft god gavn af at have forfatningen foran sig.
Men skulle man følge ministerens råd og gå hen og klippe kuponer ud, og jeg ved ikke hvad, og ringe til den ene og den anden for at få fat i forfatningen og måske først få den 2 dage efter, så tror jeg altså, at der var mange, som ville have tabt gejsten.
Kan udenrigsministeren ikke godt se pointen i det?
Per Stig Møller (KF), 2005-04-29:
Jo, jeg kan sagtens se pointen i det.
Men jeg er også helt sikker på, at de, som interesserer sig for debatten, vil sætte kryds på den lille seddel og lægge den ind igen og skrive sit navn på, således at de har traktaten til rådighed, når de følger debatten, hvorimod vi ville kunne irritere en masse mennesker, som skal have fyldt postkassen med den og skal finde ud af at komme af med den igen, hvis ikke den interesserer dem overhovedet.
Politik er ikke noget, man har pligt til; det er noget, man har ret til og mulighed for, og det skal ikke påduttes folk.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-29:
Nej, hr. udenrigsminister, det har jeg heller ikke sagt.
Jeg henviste til, da vi vedtog den sidste ændring af grundloven.
Jeg står faktisk her med det forsidedokument, som alle husstande modtog, så hvis udenrigsministeren er i tvivl om sandheden i det, kan jeg overlevere det til udenrigsministeren.
Men specifikt i forbindelse med den debat, vi har haft, kan det jo ikke være udenrigsministeren ubekendt, at der vil komme en lang række debatter, og der er der da et principielt problem i, at man så først skal vente til dagen efter, finde en eller anden kupon, som udenrigsministeren henviser til, og så derefter rekvirere det dokument, som vi nu taler om, i stedet for allerede på forhånd at have fået det.
I Holland forstår jeg, at man slet ikke har forstået det her om folkeoplysning, ånden og alle de her ting, for der har man rent faktisk udsendt til alle husstande sådan et dokument her.
Nu læser jeg ikke hollandsk, og derfor kan jeg ikke læse højt for udenrigsministeren, hvad der står, men jeg vil tro, det er noget med sammenfatning af grundloven for Europa.
Mener udenrigsministeren så også, at det i strid med en folkeoplysningsånd?
Per Stig Møller (KF), 2005-04-29:
Vi har altså ikke tradition for, at EU-afstemningsmaterialet sendes ud på den måde og påduttes folk på den måde, hr. Morten Messerschmidt vil.
Jeg betvivlede slet ikke oplysningen om 1953, den kender jeg ikke, den betvivlede jeg ikke.
Jeg siger, at EU-forfatninger og EU-traktater har vi ikke sendt ud, fordi vi netop siger, at dem må de, som interesserer sig for dem, få, og de, som ikke interesserer sig for dem, skal have lov at være fri for dem.
Der er jo ingen, der siger, at man efter denne debat, som man følger på dk4 med glubende in teresse lige for øjeblikket, slår op og ser, hvad det er for traktattekster, vi taler om.
De, som interesserer sig for det, vil jo selvfølgelig enten allerede have hentet dem eller uanset denne debat her på indeværende tidspunkt så selvfølgelig sørge for at få materialet på bibliotekerne, posthusene eller ved at sende bestillingssedlen ind.
Det vil de helt givet gøre.
Og når så vi diskuterer videre til efter 20.30, således at Bodil Ipsen-filmen på dk4 også er slut, så vil folk sikkert klappe i deres hænder og sige: Det er meget bedre at høre hr. Morten Messerschmidt end at se Bodil Ipsen-filmen.
Jesper Kiel (EL), 2005-04-29:
Jeg vil gerne høre, om udenrigsministeren er bange i den her forbindelse.
Jeg forstår, at han er bange for, at det er helt spildt at sende den her ud.
Det er det vel kun, hvis man er bange for, at det vil resultere i, at den så ikke bliver vedtaget, den her EU-forfatning, for ellers vil den jo være, kan man sige, gældende lov for alle landets borgere, og så vil der jo ikke være nogen grund til at smide den ud bagefter.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-29:
Jeg er ikke sikker på, at jeg forstod spørgsmålet.
Vi sørger for, og Folketinget sørger for, at den er tilgængelig for alle, der vil have den.
Jesper Kiel (EL), 2005-04-29:
Befolkningen bliver jo nødvendigvis nødt til at forholde sig til det her, fordi det kommer ud til en folkeafstemning.
Og så er det jo, at jeg ikke kan forstå, når man beder befolkningen om at tage stilling, hvorfor folk så ikke skal have teksten i hånden.
Så kan man selvfølgelig spørge: Var det ikke billigere og nemmere, hvis alle fik den sendt, frem for at alle skal sende et brev for at få den tilsendt?
Jeg har svært ved at forstå, at det skulle være nemmere at gøre det på den måde.
Men i forbindelse med selve det element, at man ikke må sende noget ud til alle, er det så noget, man vil henstille til alle partierne og sådan, at Udenrigsministeriet heller ikke selv vil sørge for, at der er nogle, der sender noget ud til alle borgere?
Det kan da vel ikke være meningen.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-29:
Jo, det er da meningen.
Det er da meningen, at de, som vil have materialet, kan få materialet, og de, som ikke vil have det, slipper for at få det.
Det er da meningen.
Det gør Folketinget heller ikke, men alle, som bare lægger denne her seddel i postkassen om, at de godt vil modtage materialet, får det jo.
Så enkelt er det.
Og der er et halvt års debat foran os, ja, der er ikke et halvt år tilbage nu, men fra vi besluttede det.
Så der er masser af tid til at få fat i det og gøre sig bekendt med det og følge det i debatterne, som folk givetvis vil gøre med glubende interesse, ikke mindst dem fra Enhedslisten og Dansk Folkeparti og os andre, for der vil da komme nogle gode debatter.
Vi ønsker selvfølgelig, at det bliver en succes med det nye Europa, og derfor er forfatningstraktaten vigtig, men det er altså også vigtigt, at vi får en god, oplysende debat.
Men det er ikke sådan, at en oplysende debat fremmes af, at man pådutter folk noget.
Jens Kirk (V), 2005-04-29:
Da Venstres ordfører på det her område, fru Charlotte Antonsen, ikke kan være til stede, har jeg lovet at læse fru Charlotte Antonsens ordførertale op.
I Venstre går vi ind for at husstandsomdele forfatningstraktaten.
Hver eneste dansker, der ønsker at modtage forfatningstraktaten, skal have den.
Vi ønsker en frivillig husstandsomdeling.
Forfatningstraktaten er en langt bedre og mere enkel EU-traktat end det aftalekompleks, der eksisterer i dag.
EU-samarbejdet bliver mere åbent, demokratisk og effektivt end det EU, vi kender i dag.
Traktaten tilpasses det nye udvidede samarbejde, sådan at beslutninger fremover kan træffes mere effektivt.
Desuden bliver det lettere at træffe beslutninger vedrørende udenrigspolitik, international kriminalitet og terror.
Alt i alt er forfatningstraktaten en glimrende traktat, som vi anbefaler danskerne at stemme ja til.
Efter vores opfattelse er chancen for et ja større, jo mere befolkningen kender til indholdet af traktaten.
Derfor er vi allerede i fuld gang med en omfattende landsdækkende kampagne, der skal fortælle om traktatens indhold.
Men vi kan ikke støtte Dansk Folkepartis forslag om en tvangshusstandsomdeling af forfatningstraktaten.
Det er ikke let at læse juridiske lovtekster.
Derfor er der jo heller ikke tradition for, at Folketinget tvangshusstandsomdeler finansloven, skattestoplovgivning eller andre lovforslag, vi gennemfører i Folketinget.
Hvis man endelig skulle forsøge at give befolkningen det uhyre detaljerede grundlag for at tage stilling til spørgsmålet om ja eller nej til traktaten, skulle man jo faktisk også udsende det eksisterende traktatgrundlag.
Ellers er det jo umuligt at finde frem til, hvilke ændringer der sker med den nye traktat.
Det er under alle omstændigheder uhyre store mængder papir og penge, der skal bruges, og det mener vi vil være spild.
Ligesom i andre politiske sager må vi som valgte politikere påtage os ansvaret for at forklare borgerne, hvorfor vi anbefaler et ja eller et nej.
Ønsker mennesker – og forhåbentlig mange – hele forfatningstraktaten, er den let at få fat i.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-29:
Jeg kan ikke lade være med sådan lidt polemisk at spørge, om ikke det er sådan lidt en pådutning, at hr. Jens Kirk i denne her sammenhæng står og reklamerer med EU-Oplysningens telefonnummer sådan helt uden, at der er nogen af seerne, der har bedt om det.
Grunden til at jeg spørger om det, er selvfølgelig, at enhver, der får reklamer ind ad døren, jo har en helt klar ret til at sige: Nej tak, det ønsker jeg ikke.
Der kan man gå ned på det posthus, som hr. Jens Kirks folk er så glade for at man skal ned på, og få et lille klistermærke, som man så kan sætte på døren, og så får man ikke de her ting ind.
Dermed har man pludselig frigjort sig fra hele den tvang, som hr. Jens Kirk – og jeg har forståelse for, at det er fru Charlotte Antonsens tale, som er blevet læst op – gerne vil beskytte sig imod.
Derfor skal jeg bare spørge hr. Jens Kirk, om hr. Jens Kirk ved, om fru Charlotte Antonsen som ordfører for området kunne acceptere Dansk Folkepartis forslag, såfremt udsendelsen vil respektere nej tak til reklamer.
Jens Kirk (V), 2005-04-29:
Det er en ekstra service.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-29:
Jeg tror, at de seere, der stadig måtte være på dk4, er meget glade for at have hr. Jens Kirks orientering, ligesom jeg tror, der er rigtig mange af dem, som måske uforvarende den 19. april kom til at følge forfatningsførstebehandlingen, må føle en stor ærgrelse over ikke at have haft dokumentet i hånden allerede på det tidspunkt.
Det må da være en stor fordel, når hr. Jens Kirk og andre ordførere fra alle partier henviser til en lang række artikler, at man ikke først skal ned på posthuset og have klippet en seddel ud af den ene eller den anden avis, men at man rent faktisk har fået den, dog under forudsætning af, at man har sagt nej til den her modbydelige tvang, som fru Charlotte Antonsen og hr. Jens Kirk henviser til.
Er det ikke rigtigt?
Er det ikke en god folkeoplysningsinstitution?
Det synes jeg egentlig at også Venstre må kunne tilslutte sig.
Jens Kirk (V), 2005-04-29:
Hr. Morten Messerschmidt har måske aldrig hørt ordet aversion mod ting.
Hvis man påduttes ting, får man af og til aversion.
Jeg er ikke i tvivl om, at det i mange tilfælde kunne være en fordel, at man havde traktaten liggende.
Og jeg tror også, at folk vil gøre en aktiv indsats selv for det.
Når jeg tror, det kunne være en fordel, så er det måske ikke mindst, når en hr. Morten Messerschmidt vil komme med påstande, der måske ikke helt er grundlag for i traktaten.
Så kunne det være en fordel at have den.
Martin Henriksen (DF), 2005-04-29:
Det er, fordi at hr. Jens Kirk sagde, at grunden til, at hr. Jens Kirk oplyste telefonnummeret til EU-Oplysningen, var, at det var en ekstra service, men det, som Dansk Folkeparti gerne vil give borgerne her, er jo netop en ekstra service, i og med at de får EU-forfatningen ind af døren.
Så kan vi ikke også få den ekstra service der?
Per Stig Møller (KF), 2005-04-29:
Jeg er fuldstændig enig i, at afstemningen om forfatningstraktaten den 27. september handler om Danmarks fremtid, og at den også handler om Danmarks fremtid som en fri og uafhængig nation.
Det er fuldstændig rigtigt, og derfor er det meget vigtigt, der bliver stemt ja til forfatningstraktaten, fordi vi derved cementerer vores frihed og vores uafhængighed.
I perioder af danmarkshistorien har vi været uden allierede og uden for alliancer, bl.a. i mellemkrigstiden, og det blev jo katastrofalt, at vi kun rent formelt var frie, men reelt ikke bare kunne gøre, hvad vi ville.
Det kan vi i dag.
Man kunne da godt bruge midlerne til at sende traktaten til alle, men det er jo ikke bare et spørgsmål om at diskutere, hvorvidt vi skal bruge 18 eller 48 mio. kr. ekstra, men et spørgsmål om grundsynspunktet.
Folkeoplysning er altså ikke pådutning.
Folkeoplysning er tilgængelighed og mulighed for, at enhver, der ønsker det, kan få oplysning.
Det er det, der er folkeoplysning, det er ikke at påtvinge nogen noget.
Martin Henriksen (DF), 2005-04-29:
Hr. Jens Kirk sagde som en begrundelse for, at man ikke ville være med, at det var et juridisk sprog, der blev brugt i EU-forfatningen.
Jeg ved ikke, om hr. Jens Kirk er jurist, men hvis vi herinde er i stand til at forstå, hvad EU-forfatningen går ud på, så er den almindelige borger vel også i stand til at forstå, hvad EU-forfatningen går ud på.
Eller mener Venstre, at den danske borger ikke er intelligent nok til det?
Det mener vi i Dansk Folkeparti den er.
Nu bliver der selvfølgelig iværksat nogle tiltag for at informere befolkningen, men så kan man jo lige så godt tage skridtet fuldt ud.
Når man bruger 83 mio. kr. fra statens side på at afholde folkeafstemning om EU-forfatningen, kunne man vel også godt bruge 30 mio. kr. på at omdele EU-forfatningen til samtlige husstande i Danmark.
I Dansk Folkeparti er vi naturligvis først tilfredse, når der gives den bedst mulige folkeoplysning overhovedet, og det er naturligvis tilfældet, hvis den enkelte borger får mulighed for at træffe beslutningen med forfatningen i hånden.
Det handler om Danmarks fremtid som en fri og uafhængig nation, og det er naturligvis vigtigt, at danskerne kan træffe beslutningen med forfatningen i hånden.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor regeringen ikke er villig til at imødekomme Dansk Folkeparti på dette område, når nu regeringen går så meget ind for folkeoplysning.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-04-29:
Lad mig starte med at sige, at når man sådan hører hr. Jens Kirks indlæg og svar her, så skulle man næsten tro, at de fattigste lande var de rigeste lande.
Det er da vist ikke tilfældet endnu.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at Socialdemokraterne ønsker at afvikle forvridende eksportstøtte.
Lande uden for EU, der producerer landsbrugsvarer til en langt lavere pris, end vi gør i EU, kan ikke konkurrere på grund af den støtte til landbrugsproduktion.
Det har vi set masser af eksempler på.
Det er ikke rimeligt, at vi udkonkurrerer ulandenes produkter med støtteordninger.
Det er usolidarisk, det er usympatisk.
Derfor er det afgørende, at Danmark ved kommende forhandlinger indtager en position, så den konkurrencesituation, vi har i dag i forhold til de lande, bringes til ophør.
Det er ikke min opfattelse, når man forhandler med fattige lande, at man hele tiden behøver at stille modkrav.
Det var lidt den samme diskussion, vi havde for et øjeblik siden.
Det må være den melding, vi også giver udenrigsministeren her i dag, når vi forhandler det her beslutningsforslag, som er fremsat af Enhedslisten.
Vi skal også tilkendegive, at selv om vi har det synspunkt, så giver vi ikke mandat til, at disse handelsforvridende subsidier afvikles inden den dato, som er nævnt her.
Det er jo klart, at der sker mange ting her i Folketinget, og derfor kan man selvfølgelig godt sige, jamen når der står marts 2005, hvad er det så, vi taler om?
Men det har jo ikke noget med det at gøre.
Man mener selvfølgelig afviklet hurtigst muligt.
Det, vi i Socialdemokratiet imødeser på det her område, er, at de problemer, vi har omkring subsidier, kommer højt på dagsordenen ved den ministerkonference, som skal afvikles i Hongkong her i december 2005.
Det er altså vores forventning, at man kommer videre med en løsning på de problemer, som man er startet på at løse, men som ikke er løst.
Det synes vi er helt afgørende og enkelt, og det vil der selvfølgelig blive nye diskussioner om, inden konferencen løber af stablen – vel både her i Folketinget og i Folketingets Europaudvalg.
Det må være ret afgørende, og jeg vil også tro, det er med det udgangspunkt, man overhovedet deltager i sådanne forhandlinger: Det er at løse udestående problemer.
Men som sagt: Beslutningsforslaget, som det foreligger, støtter vi altså ikke.
Det gjorde vi heller ikke, da det blev diskuteret ikke så lang tid før valget.
Jeg siger det måske på en lidt anden måde, end jeg gjorde på daværende tidspunkt, men positionen er den samme.
Jens Kirk (V), 2005-04-29:
Nu bliver det spændende at se udskriften af den her debat, for hr. Jens Peter Vernersen påstod sådan set, at jeg havde sagt, at de fattigste lande næsten var de rigeste efter det, undertegnede havde sagt.
Men er det ikke en kendsgerning, at disse 50 lande har særregler og begunstigede regler for eksport til f.eks. EU, og at EU er den største importør fra disse lande i verden?
De er begunstigede – er det ikke en kendsgerning?
Der skal altså i allerhøjeste grad bruges omtanke.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-04-29:
Jeg må jo sige, at hr. Jens Kirk fortsætter med at danne det billede, at det faktisk er ganske favorabelt at være uland.
Det synspunkt har jeg ikke.
Jeg synes sådan set, at de har mange problemer, som vi i allerhøjeste grad bør bidrage til at løse.
Det er sådan set det, der vil kunne bringe landene fremad.
Det har vi vist i andre sammenhænge, og det må vi også gøre over for de lande.
Det er ikke sikkert, hr. Jens Kirk selv synes, det lyder på den måde, men den måde lyder det på for mig, og det vil jeg da selvfølgelig også glæde mig til at se, når der kommer en udskrift af den her debat.
Nu er det ikke så længe siden, hr. Jens Kirk har sagt de ting, at jeg ikke kan huske det, så jeg ved godt, hvad der er blevet sagt her for et øjeblik siden.
Jens Kirk (V), 2005-04-29:
Er det ikke korrekt, vil jeg spørge hr. Jens Peter Vernersen, hvis vi nu skal gøre det meget kort, at disse lande har en begunstiget adgang til f.eks. Fællesmarkedet i øjeblikket, og hvis vi f.eks. ved en aftale skulle gå hen og liberalisere det hele uden at tænke på det, så kunne de godt gå hen og få et større problem, end de har i øjeblikket?
Jens Peter Vernersen (S), 2005-04-29:
Jeg synes, hr. Jens Kirk først og fremmest skulle være optaget af, hvordan man forbedrer situationen for disse lande, i stedet for gang på gang at forklare, at de altså har masser af præferencer.
Det er sådan set mit udgangspunkt i denne sag.
Helle Sjelle (KF), 2005-04-29:
Da der også i dette tilfælde er tale om en uændret genfremsættelse af det beslutningsforslag, der blev behandlet i efteråret, har vores holdning til spørgsmålet om fastsættelse af en dato for afskaffelse af EU's eksportsubsidier og andre handelsforvridende subsidier for landbrugsvarer heller ikke ændret sig.
Jeg vil gerne starte med at sige, at vi i Det Konservative Folkeparti ligesom forslagsstillerne er foruroligede over konsekvenserne af diverse handelsforvridende støtteordninger.
Hvis vi ønsker at skabe vækst og velstand over hele verden, forudsætter det, at vi bruger retfærdige spilleregler, og diverse handelsforvridende støtteordninger bør ikke være en del af billedet.
Kun gennem en fri og retfærdig verdenshandel kan vi skabe velstand og udvikling for alle.
Vi skal derfor sikre en retfærdig samhandel mellem verdens lande ved at gøre en aktiv indsats for at afskaffe de handelsforvridende subsidier; det skal der ikke være nogen tvivl om.
Når vi alligevel ikke kan støtte det fremsatte forslag – ud over at datoen allerede er overskredet – skyldes det, ligesom sidste gang forslaget var til behandling, den gældende forhandlingsdynamik og de forhandlingsprincipper, der findes i både EU og WTO.
Vi er dog glade for, at forhandlingerne er kommet op at stå efter skuffelsen i Cancún, og at eksportsubsidierne nævnes i midtvejsaftalen, så man i det mindste nu er enige om, at de skal afvikles.
Nu er det forhåbentlig blot et spørgsmål om at finde en dato, og den afhænger jo som sagt igen af andre forhandlinger om afviklingen af andre industrilandes støtteordninger.
Vi er i Det Konservative Folkeparti derfor enige med regeringen i, at det er mest hensigtsmæssigt at afvente de videre forhandlinger i WTO, og derfor støtter vi ikke forslaget.
Lone Dybkjær (RV), 2005-04-29:
Heller ikke Det Radikale Venstre kan støtte forslaget – ikke blot af formelle grunde på grund af datoen, men også fordi vi synes, det er nødvendigt at respektere de forhandlingsstrukturer, der nu engang er etableret.
Når det er sagt, vil jeg godt understrege, at vi, på linje med hvad andre ordførere har sagt, er af den opfattelse, at subsidier og forskellige andre tiltag i den retning er af det onde og derfor bør afskaffes, og at vi selvfølgelig især bør gøre det af hensyn til de fattigste lande.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at gå lidt mere ind i – det behøver igen ikke være her og nu, da vi har endnu et forslag – hvad de reelle muligheder er, for at vi kan få fastsat en dato.
Jeg forstod udenrigsministeren sådan, at næste runde nærmest var Hongkong i slutningen af året 2005, men det, man måske kunne spørge udenrigsministeren om, er, om det er realistisk, hvis vi allerede nu prøver at spørge: Hvilken strategi kan vi tilrettelægge?
Næste runde er Hongkong 2005, altså sidst på året.
Her kommer det hele næppe igennem, men somme tider kunne det måske være en god idé at prøve at foreslå, at vi arbejder os hen imod det, så man introducerer nogle datoer på en eller anden måde og på den måde er lidt provokerende i EU-systemet.
Hvis man kigger på landbruget, må man jo sige, at landbrugslobbyen er en af de stærkeste lobbyer i hele verden, og det er selvfølgelig det, der gør, at området er ekstremt svært.
Men spørgsmålet er, om vi kan finde nogle strategier, så vi på en anden måde får taget hul på problemet.
Jeg er helt med på paralleliteten i en lang række sammenhænge, men jeg må også sige, at jeg godt kunne være lidt tiltalt af, at man koncentrerede sig noget om landbruget – også fordi vi har den landbrugshistorie, vi har, og vi ved, hvor stærke lobbyorganisationerne inden for landbruget er.
Vi kan tage det i udvalget, eller ministeren kan kommentere det på et senere tidspunkt, men det er helt o.k. for mig, hvis vi først tager det som opfølgning af arbejdet i udvalget.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-04-29:
Godt, jamen så tager vi B 54 først.
Nu har jeg jo startet lidt på B 55, som vi så tager bagefter.
Det var ikke med vilje.