runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Hald Madsen (V), 2003-05-26:
Jeg skal forsøge at samle det op, men hvis jeg ikke får besvaret alle spørgsmål, så beder jeg om, at man markerer. For det første er det her jo en forhandling, der foregår mellem den danske regering og det grønlandske hjemmestyre.
Det er klart, at det her beslutningsoplæg til et forslag til vedtagelse i forhold til denne forespørgselsdebat kan alle i Folketinget jo støtte, hvis man mener, at man kan bakke op omkring det.
Det er svaret til hr. Søren Søndergaard.
Med hensyn til forhandlingerne, jamen hvis man får opfyldt sine krav, som kan indgå i tillægsaftalen, forsvarsaftalen af 1951, så er der sådan set ikke noget problem.
Det, der selvfølgelig er væsentligt her, er, at alle har en tidsfaktor at arbejde med, for det er da også vigtigt, at det projekt, som USA skal have gennemført, kan realiseres.
Derfor håber og tror jeg på, at de forhandlinger, der vil foregå mellem den principerklæring, som de dansk-grønlandske ledere har fundet ud af, kan være baggrund for at få et godt resultat med amerikanerne og holde den tidshorisont, der nu engang skal være.
Villy Søvndal (SF), 2003-05-26:
Jeg synes, at Venstres ordfører, som er meget travlt optaget af at læse i øjeblikket, svarer uklart og forsøger at dreje diskussionen hen på noget andet.
Det er jo et gammelt, kendt trick, når man er lidt trængt.
Men min og hr. Søren Søndergaards anke gik ikke på, at vi skulle med til USA.
Så har hr. Jens Hald Madsen hørt meget dårligt efter.
Det hvilede på det naturlige, at når man i en fælles principerklæring og hele retorikken lægger op til et meget tæt samarbejde med Grønland, så er det altså helt uforståeligt, at man ikke inddrager de to grønlandske repræsentanter i en vedtagelsesudformning.
Det var den undren og ikke et ønske om for mit vedkommende at komme til USA.
Og så mangler jeg stadig væk et klart svar på, hvad den sidste sætning betyder.
Det er fuldstændig uklart.
Kuupik Kleist (IA), 2003-05-26:
Min bemærkning går meget efter de samme linjer som hr. Søren Søndergaards bemærkning.
Især den sidste del af forslagets ordlyd lader en i tvivl om, hvorvidt vi i virkeligheden i dette her minut er ved at tage en beslutning, som der har været bygget op til over flere måneder, måske over flere år.
Og det gør mig selvfølgelig lidt nervøs.
Det andet dilemma, som jeg synes jeg sidder i, er det dagsordenspunkt, der efterfølger denne forespørgselsdebat, vores beslutningsforslag om, at Folketinget ikke tager nogen beslutning om missilskjoldet og anvendelsen af Thuleradaren, før de dansk-grønlandsk-amerikanske forhandlinger er tilendebragt, om det så kommer i karambolage med det dagsordensforslag, som hr. Jens Hald Madsen lige har læst op.
Så det vil jeg gerne have redegjort for.
Jens Hald Madsen (V), 2003-05-26:
Den seneste tids forøgede terroraktivitet i Saudi-Arabien og Marokko, Al-Qaedas trusler imod USA, Australien, Storbritannien, ja, sågar Norge, viser med al sin tydelighed, at ingen kan forudse omfanget af fremtidige trusler.
Et missilforsvar som det, USA nu arbejder på at realisere, er derfor efter Venstres opfattelse kun ét af flere tiltag, der bør tages for at forsvare den vestlige og demokratiske verden imod trusler om terror og masseødelæggelse. Derfor glæder Venstre sig over, at den seneste tids høringer i Grønland såvel som i Danmark og nu regeringens drøftelser med det grønlandske hjemmestyre har ført til en principerklæring, der betyder, at Danmark og Grønland sammen præsenterer det dansk-grønlandske forhandlingsudspil for den amerikanske regering.
Med denne aftale har regeringen vist, at den ikke trækker noget ned over hovedet på den grønlandske og danske befolkning, men i stedet ønsker at nå fælles mål gennem dialog og gensidig forståelse.
Den dansk-grønlandske enighed om at stå sammen i de videre forhandlinger er en styrkelse af det gode forhold mellem Danmark og Grønland og et bevis på, at rigsfællesskabet virkelig er et fællesskab.
Venstre håber, at Danmark og Grønland også i de videre forhandlinger vil stå sammen om at bidrage til USA's fortsatte arbejde henimod at udvikle et system, der kan beskytte og forsvare ikke blot USA, men også USA's venner og allierede imod ballistiske missiler fra slyngelstater og terrororganisationer, en mulig fremtidig terrortrussel, som vi på nuværende tidspunkt ikke kan forsvare os imod.
Danmark og Grønland må ikke være en hindring for det videre forløb.
Vi skal i stedet støtte USA, der er vor største og vigtigste allierede.
Jeg skal på Venstres, De Konservatives, Socialdemokratiets, Dansk Folkepartis, De Radikales og Kristeligt Folkepartis og måske fleres vegne, i hvert fald forhåbentlig deres opbakning til det,
fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »
Folketinget
noterer med tilfredshed, at der er opnået en forståelse mellem regeringen og Grønlands Landsstyre om et forhandlingsudspil over for USA om bl.a. en fornyelse af Forsvarsaftalen af 1951.
Per Stig Møller (KF), 2003-05-26:
Jeg takker for forespørgslen.
Jeg synes, vi dengang havde en ganske udmærket debat om de mulige sikkerhedspolitiske konsekvenser af missilforsvaret og Thulebasens eventuelle rolle, og vi kom rundt i alle hjørner.
Derfor er det ikke den debat, vi i dag skal gentage; meningen med debatten i dag er at belyse det videre forløb i forbindelse med henvendelsen fra USA.
Under forespørgselsdebatten fremhævede regeringen, at det er vores ønske, at beslutningen om, hvordan den amerikanske henvendelse skal besvares, skal træffes i klar forståelse med Grønlands landsstyre.
Vi har derfor haft en tæt og konstruktiv debat med det grønlandske landsstyre, vi har haft et tæt og intensivt samarbejde med landsstyret om formuleringen af et fælles dansk-grønlandsk forhandlingsudspil over for USA.
Den foreløbige kulmination på denne forhandlingsproces kom den 14. maj 2003, hvor den grønlandske landsstyreformand, Hans Enoksen, på vegne af det grønlandske landsstyre og jeg selv på vegne af den danske regering underskrev en fælles principerklæring i landsstyreformandens hjembygd, Iteleq, herefter kaldet Iteleq-erklæringen.
Erklæringen udleder en række generelle politiske principper af det tætte samarbejde mellem Danmark og Grønland vedrørende udenrigs- og sikkerhedspolitiske spørgsmål, som er af betydning særligt for Grønland.
Nøgleordene er medinddragelse, medindflydelse og ligeværdighed. Vi har således nu nedfældet den allerede gældende praksis, der gør det muligt for Grønland at gøre grønlandske synspunkter og interesser gældende i disse spørgsmål.
Vi har således sikret os, at kommende regeringer ikke kan gå baglæns i forhold til Grønland, og vi erklærer i Iteleq-erklæringen, at hvor det er muligt, og hvor det drejer sig om særlige grønlandske anliggender og interesser, vil Grønland være medunderskriver sammen med regeringen.
Regeringen og Grønlands landsstyre er som bekendt også enige om et fælles dansk-grønlandsk forhandlingsudspil over for USA vedrørende de grønlandske ønsker til bl.a. fornyelsen af forsvarsaftalen fra 1951. Som jeg redegjorde for ved forespørgslen den 29. april, består det fælles forhandlingsudspil af et udkast til en dansk-grønlandsk-amerikansk fællesaftale, der sigter på at forny væsentlige dele af forsvarsaftalen af 1951, og et udkast til aftale om økonomisk og teknisk samarbejde, der har til formål at imødekomme grønlandske ønsker om et bredere samarbejde med USA.
Det er selvfølgelig hensigten, at landsstyret skal være medunderskriver på disse to aftaler.
Landsstyreformanden og jeg er enige om, at vi som det næste skridt sammen vil præsentere det dansk-grønlandske forhandlingsudspil for den amerikanske regering som et svar på deres henvendelse under et besøg i Washington.
Vi vil snarest tilrettelægge dette besøg og dermed indlede en forhandlingsproces mellem Danmark-Grønland og USA med henblik på at nå til enighed om de to aftaler, inden opgraderingen af Thulebasen kan finde sted.
Forhandling
Jens Hald Madsen (V), 2003-05-26:
Den 29. april i år havde vi en forespørgsel her i Tinget om regeringens holdning til missilforsvarsprojektet og til den amerikanske regerings anmodning om at inddrage Thuleradaren.
Nu har der jo været nye drøftelser mellem det grønlandske landsstyre og den danske regering, og derfor er det, denne forsvarsforespørgsel går ud på, hvad regeringen i lyset af de seneste drøftelser med Grønlands landsstyre kan oplyse om den videre håndtering af den amerikanske anmodning om opgradering af Thuleradaren, og det ser jeg frem til.
Besvarelse
Marianne Pedersen (V), 2003-05-26:
Jeg vil gerne spørge hr. Kristen Touborg, om hr. Kristen Touborg er klar over, hvornår Nakskov Kommune kom ud i deres økonomiske problemer.
Og så vil jeg gerne spørge hr. Kristen Touborg, hvad den tidligere regering med støtte fra SF gjorde for at afhjælpe Nakskov Kommunes problemer?
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-26:
For det første lød det for mig fuldstændig, som om hr. Jens Hald Madsen talte på Venstres vegne og ikke på vegne af forespørgerne, men det tror jeg måske også var det, der var tilfældet.
Men derudover vil jeg stille to spørgsmål til hr. Jens Hald Madsen.
Det ene spørgsmål, der undrede mig, det var, hvorfor de grønlandske medlemmer af Tinget ikke var medforslagsstillere
til dette forslag til vedtagelse.
Derfor kunne jeg da godt tænke mig at høre fra hr. Jens Hald Madsen, om man har foreslået de grønlandske medlemmer af Tinget at være medforslagsstillere til denne tekst, og hvis man ikke har, hvad begrundelsen så er for, at man ikke har det.
For det andet vil jeg godt spørge, hvad teksten egentlig betyder, for jeg synes, at den er lidt uklar.
Der står, at der skal laves et udspil med henblik på at nå til enighed, inden opgradering af Thuleradaren kan finde sted.
Det må vi have afklaret.
Kaj Ikast (KF), 2003-05-26:
Da vores to ordførere er i udlandet, er det mig, der er valgt til at tage debatten i dag.
Det er jeg faktisk glad for, for i alle de år, jeg tidligere beskæftigede mig med udenrigspolitik, var et af de helt store ønsker, at forsvarsaftalen af 1951 skulle tages op til revision.
Vi må jo nok sige, at det er en meget stor dag i dag.
Man er kommet så langt, at man kan stå her og sige, at det er en meget stor dag.
Sådan føler jeg det som konservativ.
Vi kan samtidig gå i en fælles forhandling og rejse til USA og have møderne.
Jeg synes, det er en stor dag.
Så har der været en lille procedurefejl.
Den kan man selvfølgelig altid hænge sig i, men alt i alt er det den største dag i den udvikling for Grønland, som jeg kan huske, og jeg har da være herinde nogle år, og i de sidste 20 år er jeg da kommet på Thulebasen og andre steder i Grønland.
Så er det, jeg siger: Skulle vi ikke lave det om til en festdag i stedet for og så sige, at det her er et virkelig stort fremskridt?
Jens Hald Madsen (V), 2003-05-26:
Det er jeg sådan set lidt ked af, når man nu er nået så langt.
Men jeg tror også, det mere er et udtryk for, at faktisk kan man godt acceptere det, der står, og så skal man altså prøve at skabe en eller anden polemik, og så handler
det om, hvordan teksten er, osv.
Men egentlig er man grundlæggende enig, og man er sådan set også enig i, at der har været den rigtige proces. Man må sige, at de grønlandske repræsentanter er formodentlig, forhåbentlig orienteret af det grønlandske hjemmestyre om, hvilke intentioner der er, og derfor går jeg også ud fra, at de ved, hvad intentionerne er for den danske regering.
Derfor formoder jeg også, at man kan sympatisere med det, der står.
Det formoder jeg.
Altså jeg bliver nødt til at sige, at for mig er det et simpelt ræsonnement.
Så svært er det ikke.
Så kommer det her forslag i salen, og da det er lig med det, som jeg går ud fra at det grønlandske hjemmestyre kan støtte, jamen så kan jeg ikke se det store problem.
Så er det vel afklaret fra Grønlands side.
Det er vel ikke noget, der skal afklares her i salen.
Jeg går ud fra, at der har været den dialog.
Ellers er det jo ikke Danmark, som har et problem; så er det vel mere internt i Grønland, der er et problem.
Så stadig væk må jeg sige, at jeg synes, vi kredser
rundt i en cirkel, for vi er sådan set meget enige om det forslag til vedtagelse, der foreligger, og så skal vi prøve at holde debatten i gang
Det synes jeg da er lidt synd, i stedet for at glæde sig over, hvor langt vi er kommet.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-26:
Hr. Jens Hald Madsen kan tale fra nu af og til juleaften, men det ændrer bare ikke ved den kendsgerning, at det næsten er ulidelig typisk, at man lige glemmer at spørge de grønlandske medlemmer, om de vil være med som forslagstillere til det her forslag, som i høj grad vedrører Grønland.
Det er altså desværre alt, alt for typisk, og det er jo lige præcis derfor, at der alt for tit er denne mistillid mellem folk i Grønland og så det danske politiske system, fordi man oplever det her.
Altså om det er en bevidst beslutning, eller om det er et uheld, eller hvad det er.
Men derudover til hr. Jens Hald Madsen: Jeg vil ikke til USA, til gengæld vil jeg enormt gerne være positiv over for denne vedtagelse.
Og det kræver blot, at hr. Jens Hald Madsen går herop og siger, at den sidste linje skal forstås på den måde, at det forudsætter en beslutning i Folketinget om opgradering af Thuleradaren.
Hvis hr. Hald Madsen siger, at den sidste sætning betyder, at vi skal have diskussion om opgradering i Folketinget, jamen så er det her værd at vedtage.
Hvis det ikke er det, der menes, så er det jo at forsøge at få en beslutning igennem som en tyv om natten, at få et afgørende spørgsmål sneget ind i en linje, som overhovedet ikke handler om det, som det burde handle om, nemlig spørgsmålet om opgradering af Thuleradaren.
Villy Søvndal (SF), 2003-05-26:
Først til det processuelle.
Der synes jeg til gengæld, at hr. Jeppe Kofod var langt klarere end sin forgænger
, efter hr. Jeppe Kofods opfattelse var det nemlig tilstrækkeligt at rådføre sig med Det Udenrigspolitiske Nævn i sagen om, hvorvidt betingelserne var opfyldt.
Det betyder reelt, at det her er den afgørende diskussion.
Det er nu, beslutningen tages.
Det er det ene.
Det andet, jeg spurgte lidt til, var præmisserne, hvor hr. Jeppe Kofod havde to afgørende præmisser som forudsætning for Socialdemokratiets sikkerhedspolitiske vurdering af, om det her projekt var rigtigt.
Vil hr. Jeppe Kofod ikke medgive, at hele den høring, vi havde op til sidste forespørgsel, var én lang advarsel mod, at Kina ville påbegynde en oprustning, hvis det her blev til noget? Så siger hr. Jeppe Kofod, at det kunne forhindres, hvis der blev lavet et aftalesæt.
Husker hr. Jeppe Kofod, hvad den amerikanske holdning til det var på høringen?
Er det ikke rigtigt, at den amerikanske viceforsvarsminister Crouch sagde - med et citat fra udtrækket - at begrænsningen ville være dræbende for udviklingen af missilforsvaret. En meget billedlig sprogbrug kan man sige.
Men under alle omstændigheder vil amerikanerne ikke være med til nogen form for begrænsninger
, fordi selve hensigten med det her er at sno sig ud af begrænsninger.
Gør det ikke indtryk?
Kuupik Kleist (IA), 2003-05-26:
Nu prøvede jeg at få en fortolkning af den sidste sætning i forslaget til vedtagelse fra Venstres ordfører uden synderlig held.
Nu vil jeg gerne prøve med hr. Jeppe Kofod: Hvad betyder den sidste sætning i forslaget til vedtagelse?
Det er et meget simpelt spørgsmål, og jeg håber også, hr. Jeppe Kofod svarer på det.
Med hensyn til diskussionen om inddragelse af undertegnede og hr. Lars-Emil Johansen i denne her proces synes jeg, at man ligesom får sådan nogle flashbacks til nogle meget klassiske formuleringer i Folketinget omkring, at denne lov gælder ikke for Grønland osv., når hr. Jeppe Kofod henviser til, at der i e-mailen ikke udtrykkeligt stod, at denne e-mail ikke var tilsendt de grønlandske medlemmer i Folketinget.
Det gør der jo ikke.
Nu har jeg også selv lige set denne mail.
Det kan man vel se, ved at vores navne ikke står der.
Den her diskussion om, hvem der burde have sørget for at kontakte nogle, hvis nu nogle skulle kontaktes, er jo lidt underholdende.
Ikke desto mindre er det jo situationen i dag - og denne her diskussion står i grel modsætning til sidste debat, vi havde her i Tinget, om reel medinddragelse og nogle andre fine ord, der blev diskuteret meget.
Men lad det nu ligge.
I første omgang synes jeg, det er vigtigst at få hr. Kofods version af, hvad den sidste sætning i forslaget til dagsorden betyder.
Jeppe Kofod (S), 2003-05-26:
Først til hr. Søren Søndergaard: Jeg går ikke rundt og uddeler skyld til nogen partier her i Folketinget.
Det er jeg meget ked af at sige.
Det kan godt være, det står i hr. Søren Søndergaards mail, men det står i hvert fald ikke i den, jeg har fået.
Så jeg synes, det er lidt mærkværdigt, det her.
Så i forhold til den videre proces, synes jeg, det er klart, at der altså nu ligger en forståelse, en aftale mellem den danske regering og det grønlandske hjemmestyre.
Man har lavet et forhandlingsudspil til amerikanerne, som man skal i gang med at forhandle nu.
Det er klart, at det, jeg siger, er, at hvis det er sådan, at det lykkes at få krav igennem, så det grønlandske hjemmestyre er tilfreds, og den danske regering er tilfreds, så er det klart, at man selvfølgelig som minimum skal rådføre sig med Udenrigspolitisk Nævn forud for en konkret besvarelse af Colin Powells brev.
Det er selvsagt klart.
Men så mener vi sådan set godt, at man kan sige ja til opgradering af Thuleradaren på Grønland.
Og så til det andet spørgsmål, den anden del af det.
Det er fuldstændig korrekt, at vi også ønsker, at man arbejder for bindende aftaler.
Man arbejder for, at der ikke kommer nye rustningskapløb.
Det er to vigtige ting.
Der deler jeg fuldstændig den bekymring, som hr. Villy Søvndal har.
Det er jo også derfor, jeg spurgte regeringen om, hvad man har tænkt sig af konkrete initiativer i den retning.
Og der ønsker vi bare, at den danske regering kommer i offensiven i forhold til det her.
Det er det, vi efterspørger.
Det er klart, at det er meget svært at stille krav om, hvordan man konkret skal gøre det, men det, vi gerne vil have, er, at man arbejder for det og for at få en politisk tilkendegivelse.
Og det er derfor, jeg spørger udenrigsministeren om det her.
Villy Søvndal (SF), 2003-05-26:
Hr. Jeppe Kofod kom i sit oplæg også med de sikkerhedspolitiske aspekter, som Socialdemokraterne byggede deres stillingtagen på.
Det synes jeg er fair.
Det er også fint, at vi er kommet til at diskutere lidt sikkerhedspolitik i den her sammenhæng.
Jeg vil godt gøre opmærksom på to sikkerhedspolitiske vinkler, der vil være afgørende for Socialdemokraterne.
Det ene er Kinavinklen, at det ikke medfører oprustning.
Der vil jeg så spørge: Hvad er den socialdemokratiske gruppes umiddelbare indtryk?
Deler man opfattelsen, der var den fremherskende på høringen, at det her vil betyde oprustning i Kina?
Eller har man en anden analyse?
Og det andet var viljen til aftaler.
Det blev også afprøvet på høringen, hvor den amerikanske viceforsvarsminister Crouch sagde, at USA ville modsætte sig enhver type af aftaler i det her spil, der begrænsede deres mulighed for at handle, som de gerne ville.
Så med henblik på de to kerneønsker i hr. Jeppe Kofods indlæg var svaret på konferencen nej til begge spørgsmål.
Er det så ikke betænkeligt at tiltræde en procedure, hvor man i virkeligheden med hr. Jeppe Kofods udlægning af forslaget til vedtagelse siger ja til missilskjoldet, hvis man får opfyldt ønskerne, når man nu har de betænkeligheder?
Kuupik Kleist (IA), 2003-05-26:
Hr. Jens Hald Madsen spurgte i sit forrige indlæg
Er det ikke meget godt, det hele?
Det kan godt være, det er meget godt, det hele, men problemet er, synes jeg, at hr. Jens Hald Madsen ikke svarer på spørgsmålene.
Altså hvad betyder den sidste sætning i forslaget til vedtagelse?
Betyder det, at Folketinget i dag tager endelig stilling til sagen, som har været på vej i så lang tid?
Det er et meget simpelt spørgsmål, og der kan formodentlig også gives et simpelt svar på det. Med hensyn til forhandlingerne mellem regeringen og hjemmestyret eller landsstyret: Jeg sidder hverken i regeringen eller i landsstyret, så jeg ved ikke noget om i detaljer, hvad der er sket.
Altså det er da også en nyhed for mig, at der i forslaget til vedtagelse, som her bliver fremsat, er noget, der er tiltrådt af hjemmestyret, så vidt jeg forstår hr. Jens Hald Madsen.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-26:
Nu forstår jeg det på den måde, at Socialdemokratiets repræsentant, hr. Jeppe Kofod, forsøger at skyde skylden over på Venstre ved at sige, at det er Venstres skyld, at de grønlandske medlemmer af Folketinget ikke blev inddraget.
Men det forstår jeg ikke, for hr. Jeppe Kofod har da formentlig fået den samme mail, som vi andre har fået. Og deri fremgår det jo krystalklart, at de grønlandske medlemmer ikke er inddraget.
Vi sidder jo her med et stykke papir, hvor der klart gøres opmærksom på over for Socialdemokratiet, at de grønlandske medlemmer er udelukket.
Hvorfor accepterede Socialdemokratiet det?
Og så synes jeg, at når hr. Jeppe Kofod siger, at der selvfølgelig ikke skal være nogen diskussion i Folketinget, hvis man får sine krav gennemført, hvem er det så, der skal vurdere, om man får sine krav gennemført?
Er der regeringen, eller er det Folketinget?
Det er jo det, der er det springende punkt, og det synes jeg hr. Jeppe Kofod skal svare
klart på.
Er det regeringen, eller er det Folketinget, der skal foretage den endelige vurdering af, om man har fået det igennem, man ønskede?
Jens Hald Madsen (V), 2003-05-26:
Ja, at se bort fra de to grønlandske repræsentanter synes jeg er helt fantastisk.
Det overgås kun af, hvis man siger, at det her også er grundlovsstridigt.
Det, at vi har denne forespørgselsdebat, er da et udtryk for netop at følge rigsfællesskabet, netop at følge grundloven i forhold til, at der skal være en debat.
De to grønlandske repræsentanter har jo alle muligheder for nu at have en debat og en dialog.
Det er jo slet ikke noget problem.
Det synes jeg.
Så med hensyn til hr. Villy Søvndal omkring den sidste linje: Det, det egentlig handler om, nemlig at nå til enighed, er vel, at der er det udspil.
Og grunden til, jeg nævner den pressemeddelelse, har hverken noget at gøre med arrogance eller ikke at inddrage nogen som helst.
Jeg går da bare ud fra, at når der endda har været en pressemeddelelse, som sådan set går ud på på demokratisk vis at komme ud til alle, også ikkepolitikere, og forklare, hvad forhandlingsudspillet er, så kender man til den danske regerings og til det grønlandske landsstyres holdning til de kommende forhandlinger.
Det er sådan set blot et udtryk for at sige, at der er størst mulig åbenhed, og åbenheden ligger også i, at vi nu kan sidde og diskutere det.
Det er, som om at i stedet for at se positivt på alle de processer, alle de emner, vi diskuterer og diskuterer og taler om og laver om, i stedet for at sætte pris på den proces, der foregår, som er så positiv, så skal man altså sidde og kigge på, om ikke der foregår noget negativt.
Jeg synes, det er ret ubegrundede klager, man kommer med.
Villy Søvndal (SF), 2003-05-26:
Så leverede hr. Jens Hald Madsen, synes jeg, et eksempel på, hvad den tætte inddragelse betyder.
Som hr. Jens Hald Madsen redegjorde for, var der udsendt en pressemeddelelse fra landsstyreformanden, og den kunne man jo så bare læse.
Det er det ene.
Jeg vil godt spørge igen: Hvad betyder den sidste sætning?
Det er jo ikke nok at sige, at vi altid kan rejse en ny forespørgselsdebat.
Det tror jeg hovedparten af os er opmærksomme på. Det afgørende spørgsmål er følgende: Godkendes opgradering af Thuleradaren med denne vedtagelse - ja eller nej - efter hr. Jens Hald Madsens opfattelse?
Det er helt afgørende, at vi får et klart svar på det.