Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-11-20:
Siden vi sidst behandlede dette beslutningsforslag, er der ikke sket noget nyt.
Der er én ting i forslaget, som undrer mig, og det er noget, der står i bemærkningerne: »Forslagsstillerne tager afstand fra de mange bemyndigelser, der gives til miljømyndighederne.
De er ofte meget vidtgående og åbner for en meget varierende retshåndhævelse.«
Her vil jeg gerne sige til forslagsstillerne, at jeg fra Enhedslistens side har markeret en enighed med fru Birthe Rønn Hornbech med hensyn til, at der skal være klare retningslinjer, også når det drejer sig om, hvordan man skal håndtere en håndhævelse af miljøovertrædelser, for selv miljøsvin, eller hvad man skal kalde dem, skal også have en vis retssikkerhed ligesom andre, der overtræder loven.
Derfor har vi givet tilslutning til, at der skal laves
et stykke arbejde på det område.
Men det, jeg ikke forstår, er, hvordan det kan betyde en regelforenkling.
Det, der ligger i forslaget fra fru Birthe Rønn Hornbech, som jeg egentlig syntes var meget fornuftigt, er et helt sæt nye regler, ekstraregler, for, hvordan offentlige myndigheder skal optræde: veterinærmyndigheder, miljøkontrol
Det er da ikke en regelforenkling.
Det har jeg svært ved at forestille mig.
Det vil være et helt sæt nye love på 2-3 områder, der skal laves for at beskrive, hvordan man har pligt til at opføre sig, når man kommer som kontrollant, og i forhold til, at man er rådgiver osv.
Det er ikke en forenkling af loven, og derfor synes jeg, det er en lidt forkert titel.
Man forsøger at sælge sine mærkesager under et slogan, som egentlig ikke har noget med indholdet at gøre.
Det er efter min opfattelse egentlig et meget godt eksempel på, hvad der skal til, hvis man skal lave en regelforenkling, og det vil jeg så foreslå Venstre: Man skal simpelt hen afskaffe den private ejendomsret.
Den største privatisering, der nogen sinde er sket, er at give privat ejendomsret til jorden.
Det har betydet, at den private ejendomsret styres af en umiddelbar fortjeneste, og dér er man ikke i stand til at tage langsigtede interesser ind i billedet.
Det har så betydet, at der f.eks. i Tøndermarsken må gribes ind ud fra nationale og internationale interesser i naturområdet.
Derfor har man lagt den ene restriktion efter den anden ned over den private ejendomsret.
Det er klart, at hvis man så ikke laver loven helt præcis, kan den omgås.
Det er det, der ligger i § 3, hvor man, dengang man lavede restriktioner for dyrkning, ikke præcis sagde, at der ikke må have været dyrket inden for 10 år eller lignende, og at der skal have været rent græs, for at man kan få erstatning.
Det er denne lange erstatningssag og denne lange form
for bureaukrati, der ligger i at påtvinge den private ejendomsret, at man skal opføre sig ordentligt.
Det er et gigantisk bureaukrati.
Her går det offentlige ind og overtager jord i et af de mere følsomme områder.
Så kan jorden forpagtes ud efter nogle klare regler, og så kan man efter fem år, når man skal forpagte den ud igen, sige, at det går heller ikke at gøre sådan, og så kan man ændre det.
Så får man på en smidig måde tilpasset naturens gang i disse områder.
Vi behøvede ikke gødningsregnskaber, vi behøvede ingenting i det øjeblik, vi havde et totalt økologisk Danmark.
Så var det meget enkelt.
Se det har noget med regelforenkling at gøre.
Det, der sker, er, at især partiet Venstre i virkeligheden handler stik modsat.
I og med at man vil have den fri ejendomsret til at være dominerende, og man vil have liberaliseret over det hele og have udliciteringer, får man et gigantisk bureaukrati med at kontrollere, hvordan man så gør det.
Så mit forslag til partierne bag forslaget om regelforenklingen er: Lad os få afskaffet den private ejendomsret til jorden og få Danmark omlagt til økologisk drift, så kan alle få den handlefrihed, som alle inden for dansk landbrug efterspørger.