runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2000-04-12:
Som det også har været fremme under det tidligere spørgsmål, handler det stadig væk om specielt politiets efterforskningsarbejde, hvor vi i Dansk Folkeparti er utrygge ved, at de nye regler kan medføre, at politiet ikke kan efterforske på samme måde.
Et af de problemer, som vi ser i ordningen, er, at skal en person, der er sigtet for at have sexmisbrugt et barn, have lov til at overvære afhøringen af det pågældende barn, så kan vedkommende bagefter diskutere den sag med sin advokat og måske afpasse sin forklaring over for politiet.
Det synes vi giver utryghed, og vi frygter altså, at der kan være mange, der ikke vil lade deres børn anmelde sådanne sager, fordi de simpelt hen ikke vil lade deres børn gå ind i en sådan sag, hvor man kan sige, at afhøringen finder sted for åbne døre.
»Hvilke principielle holdninger har ministeren til den ny praksis i sager om sexovergreb på børn, hvor mistænkte i fremtiden skal have lov til at være til stede ved afhøringen af det barn, som vedkommende er mistænkt for at have misbrugt seksuelt, og mener ministeren ikke, at der er grund til at frygte, at politiets efterforskning bliver vanskeliggjort, når barnet i forbindelse med afhøringen skal underrettes om, at den mistænkte sidder i et andet lokale og ser afhøringen på en fjernsynsskærm, samt er ministeren ikke bekymret over, at man på denne måde risikerer, at barnet bliver hæmmet i sine udtalelser eller slet ikke vil udtale sig, fordi den mistænkte ser med, hvilket f.eks. kan være tilfældet, hvis der er tale om seksuelt misbrug mellem eksempelvis far og datter?«
Jamen jeg takker for tilsagnet om, at ministeren vil være med
til at gribe ind, hvis evalueringen viser sig at betyde, at der er så store problemer med denne her ordning, at man ikke kan overkomme dem.
Og jeg vil godt spørge ministeren, om det kan lykkes inden den 27. april, hvor vi skal have samrådet i Folketingets Retsudvalg, at få de evalueringer i hus, for der er, som jeg også har nævnt her i spørgetiden, allerede en række politiassistenter, som har medvirket ved mange sager, der kan sige, at det her er et ragnarok at administrere, og det forhold, at man kører efter forskellige regler i de forskellige politikredse, må også være et problem for retssikkerheden, som Rigsadvokaten er inde på.
Afslutningsvis vil jeg godt spørge, om ikke også selve det forhold, at man nu skal lave monitorrum, der ligger i afstand fra afhøringsrummet, hvilket vil medføre øgede omkostninger, og selve det forhold, at vi nu skal bruge tre politibetjente i stedet for to, plus altså alle de andre aspekter, vil vække til eftertanke om, at der bør gribes ind fra Folketingets side?
Frank Jensen (S), 2000-04-12:
Jeg skal benytte lejligheden til også at svare på et spørgsmål, som hr. Skaarup stillede mig i sidste runde, som jeg ikke fik lejlighed til at svare på på grund af tiden.
Hr. Skaarup spurgte mig om, hvordan vi vil undgå, at offer og krænker står ansigt til ansigt.
Det er jo helt afgørende.
Det er også afgørende for det signal ud til politikredsen, at det skal man for enhver pris undgå.
Det er jo også derfor, at man må tilsigte, at det monitorrum ikke ligger umiddelbart i tilknytning til det rum, hvor afhøring finder sted, eller at man tager højde for, at offer og krænker kommer på forskellige tidspunkter til de pågældende dele af en politigård.
Så ønsket om, at det for enhver pris skal undgås, deler vi fuldstændig og til fulde.
Så siger hr. Skaarup, at jeg ikke bryder mig om denne her ordning.
Ja, jeg bryder mig ikke om, at der er børn, der bliver udsat for seksuelt misbrug.
Det er jo det, der er sagens genstand her.
Det er politi- og anklagemyndighedens opgave at føre de her sager, og det lægger jeg afgørende vægt på at de gør, men så skal vi til gengæld også have sikkerhed for, at vi får de rette dømt, og her har Højesteret vurderet balancepunktet mellem de hensyn, der er, og vi må altså tage til efterretning, at Højesteret har talt, medmindre Folketinget vil gribe ind.
Jeg har sagt, at nu må den praksis køre med, at vi følger det løbende.
Er jeg på noget tidspunkt i tvivl om, hvorvidt det her er retssikkerhedsmæssigt betryggende, også af hensyn til offeret, vil jeg straks vende tilbage til Folketinget og drøfte med Folketinget, om vi så skal gribe ind i forhold til den afgørelse, som Højesteret er kommet til, med baggrund i konkrete erfaringer.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-12:
Jamen jeg kan også forstå ministeren sådan, at ministeren nok kan tolkes ikke at være specielt glad for de her regler, og at ministeren vil se på dem, og det håber jeg også er tilfældet.
Men jeg synes ligesom, at vi savner at få at vide, hvad der så rent faktisk vil ske, hvis det viser sig, at alle de eksempler, som vi nu er fremkommet med under den her spørgetid, er rigtige, og man kan bekræfte, at der hersker vild forvirring.
Det er det indtryk, man får, når man ser på de referater, der er af, hvad politiet siger til de her regler.
Der synes jeg, det ville være rigtigt, at ministeren sagde, hvad det så er, han vil gøre.
Vil ministeren sørge for, at reglerne bliver ændret, hvis det er udfaldet?
Så vil jeg også godt høre, hvad ministerens kommentar er til, at de her nye regler betyder øget ressourceforbrug hos politiet. Bjarne Stig Nielsen, der er vicekriminalkommissær i Frederikssund Politi, siger til JydskeVestkysten i dag, at før var det kun nødvendigt med to politifolk til sådan en afhøring, nu vil der være tre.
Jeg vil godt spørge ministeren, om ikke det er et unødvendigt ressourceforbrug, vi kommer ud i her, hvor de politibetjente, der nu skal bruges til det, i stedet for kunne bruges til at opklare den slags grov kriminalitet, som det er.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-04-12:
Ja, undskyld.
Er det ikke rigtigt forstået - justitsministeren var selv inde på begrebet mistænkt - at vi taler om de sager, hvor gerningsmanden er kendt, hvorimod denne regel i de sager, hvor der er tale om det meget grove, f.eks. voldtægter af ukendt gerningsmand, som er de allergroveste sædelighedsforbrydelser, naturligvis slet ikke kan finde anvendelse.
Er det ikke rigtigt forstået?
Karsten Nonbo (V), 2000-04-12:
Jeg vil godt spørge ministeren, om ikke det var en idé, at man sondrede lidt mere mellem mistænkte og sigtede.
Mistænkte er jo et vidt begreb.
Så var der fire eller fem, der var mistænkte i forbindelse med afhøringen.
Der ville jo blive et pokkers til rend i forbindelse med den afhøring.
Når vi alligevel har samlet stort set alle - vi mangler bare dommeren i forbindelse med den afhøring -
kunne man så ikke invitere dommeren med også, således at der var mulighed for at afsige en kendelse, altså at man faktisk satte retten i forbindelse med de videoafhøringer.
Så undgik man i hvert fald, hvis den kunne holde til en varetægtsfængsling, at få en periode fra afhøringen og frem til varetægtsfængslingen, hvor man kunne påvirke den unge forurettede.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-04-12:
Det er måske et meget selvfølgeligt spørgsmål, men jeg vil godt have afgrænset, hvad det er for sager, vi taler om.
Karsten Nonbo (V), 2000-04-12:
Man ved jo, at der er mange praktiske problemer, der skal gå op i en højere enhed, når man foretager sådan nogle afhøringer.
Nu får vi lagt et ekstra led ind, hvor en mistænkt også er med til at sætte dagsordenen.
Jeg har nemlig bemærket, at der i cirkulæreskrivelsen står: hvor der er tale om et forhør af det forurettede barn, som ikke kan opsættes.
Altså man lægger ind, at såfremt den mistænkte ikke kan, så kan der være mulighed for, at sagen skal opsættes.
Den mistænkte skal næsten være med til at sætte dagsordenen, for hvad dag det bliver.
Det kan gøre sagerne endnu vanskeligere.
Ministeren var inde på hensynet til den mistænkte, og så vil jeg godt spørge: Tænker man ikke på alle de sager, hvor mange bliver mistænkt, og det kun bliver ved mistanken, og den eneste, der kender til mistanken, er den politimand, der har skrevet sig mistanken bag øret.
Nu bliver de hevet ind
til en afhøring og lever måske 14 dage i uvished, før de får at vide, at den mistanke var ubegrundet.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-12:
Jeg vil godt sige til ministeren, at ordningen nu allerede er trådt i kraft, og at man allerede er begyndt at indhente erfaringer om de her ting.
En af erfaringerne er gengivet i avisen Aktuelt i dag, hvor kriminalassistent Steen Hansen fra Gladsaxe Politi siger, at det vil være skrækkeligt for barnet, hvis det mødte krænkeren, men det vil ske på et tidspunkt. Det kan simpelt hen ikke undgås.
Det kan give barnet nogle traumer, så vi ikke kan afhøre det ordentligt, siger Steen Hansen, som har stået for omkring 110 afhøringer
af børn.
Så det er altså erfarne folk, der allerede nu på baggrund af ordningen, som den er, siger, at den er gal.
I opfølgning på det vil jeg så godt spørge justitsministeren, hvordan ministeren vil sikre, at et misbrugt barn ikke kommer til at stå ansigt til ansigt med børnemishandleren ved en tilfældighed på politistationen, fordi gerningsmanden nu har lov til at overvære den her afhøring.
Kan der være nogle situationer, hvor det kan ske?
Det mener jeg helt sikkert, der kan.
Hvad vil ministeren gøre for at sørge for, at de to personer ikke kommer til at møde hinanden?
Frank Jensen (S), 2000-04-12:
Jeg er glad for alle tre spørgeres bevidsthed om, at der her altså er tale om kendelser, der er afsagt af Højesteret i to konkrete sager, og at anklagemyndigheden naturligvis må tage Højesterets kendelser til efterretning. Der er jo altid balance i det her.
Jeg deler fuldstændig og til fulde de tre spørgeres ønsker om, at vi tager mest muligt hensyn til offeret, og i de her tilfælde, hvor vi taler om børn, der muligvis har været udsat for nogle ganske alvorlige forbrydelser, har vi et meget stort hensyn at tage til disse ofre også fra politiets side og i efterforskningen.
Men på den anden side taler vi om - der er balance i det her - at der også er en mistænkt, der er en eventuel gerningsmand, der har krav på en retssikkerhed og en retsbeskyttelse også i forhold til, at vi ikke begår justitsmord.
Hvis det er sådan, at vi fik en række eksempler på, at Klageretten f.eks. tog sager op igen, og at man underkendte tidligere afgørelser ved domstolene i sædelighedsforbrydelsessager, så vil vi med rette stå her i Folketinget og skulle redegøre for, hvordan vi ville undgå de typer af krænkelser af retssikkerheden.
Det er det balancepunkt, som Højesteret har været inde at vurdere.
Det er altså Højesterets vurderinger af balancen både på den ene side af hensynet til offeret, på den anden side hensynet til retssikkerheden, så vi ikke begår justitsmord. Hr. Skaarup spørger mig, hvornår jeg vil evaluere ordningen.
Som jeg tilkendegav, har Rigsadvokaten selv ønsket, at politi- og anklagemyndighed indberetter løbende, hvis der er generelle spørgsmål, der kommer op i forbindelse med ordningen, også retsafgørelser, som kan have generel interesse for politi- og anklagemyndigheden, eventuelt også for lovgivere og for mig som justitsminister, så vi får det løbende.
Og jeg har tilkendegivet, at jeg løbende vil følge ordningen, og jeg vil også kunne vende tilbage til Folketinget, hvis jeg mener, at der er retssikkerhedsmæssige betænkeligheder ved den måde, ordningen administreres på.
Eva Kjer Hansen (V), 2000-04-12:
Jeg anerkender ministerens ønske om altid at få sandheden frem og skal erklære mig helt enig i det.
Men jeg vil derfor gerne spørge ministeren, hvilken dokumentation ministeren har for, at der er en større risiko for justitsmord, hvis man anvender den procedure, hvor den mistænkte efterfølgende kan komme ind og se afhøringen på video og derefter give sine kommentarer til det, i forhold til at følge de her nye retningslinjer.
Så er der spurgt om, hvorvidt det her ikke skaber nogle uheldige konsekvenser i forhold til den ubegrundede mistanke, og det svar ser jeg frem til, for jeg ser en stor risiko for, at man gør for stort et nummer ud af de sager, hvor der ikke er begrundet mistanke.
Endelig vil jeg gerne spørge ministeren, om ministeren anerkender, at man risikerer at bringe barnet i en voldsom klemme, fordi barnet, hvis det er en person, der er tæt på, jo nemt under alle omstændigheder kommer til at vide, at vedkommende sidder inde i lokalet ved siden af, og at barnet dermed er i en konfliktsituation?
Jens Rohde (V), 2000-04-12:
Jeg vil godt understrege, at det faktisk er over et år siden, vi diskuterede selve det netværk, som kunne bygges op, men det var jo med udgangspunkt i lokalradioerne, som så skulle ind og afgive nogle frekvenser.
Og når man taler med frekvenseksperter, er alle enige om, at lokalradioerne her vil skulle ind og afgive nogle frekvenser, hvis ministeren og forligspartierne vil ind og forlange, at der skal være tale om en 80 pct.s dækning.
Så vil jeg gerne høre ministeren, om man er villig til, om det er hensigten og om man ønsker at gå ind og udøve ekspropriation over for de lokalradioer og den sendestyrke, som de har i dag, for at nå sit mål om de 80 pct.s dækning på den femte kanal.
Erik Jacobsen (V), 2000-04-13:
For at ministeren ikke skal så nogen tvivl om Venstres holdning vedrørende politiforliget, så vedstår vi os
dette forlig, og vi vedstår os også en medfinansiering.
Men vi synes, der er en del urimeligheder i de beløbsstørrelser, som bliver nævnt i lovforslaget, og det vil vi tage stilling til under det kommende udvalgsarbejde, men vi vedstår os forliget. Derom skal der ingen tvivl være.
Til hr. Erling Christensen vil jeg sige: Jamen der er forskellige beregningsmetoder, og vi synes også, det er urimeligt, at kommer man over beløbsgrænsen på 500 kr., så ryger man pludselig op på 1.000 kr.
Dér kunne man godt have en mellemvej til de 750 kr. Så vi går positivt ind i udvalgsarbejdet, og jeg er overbevist om, at vi finder en løsning, der også kan tilfredsstille vore færdelsbrugere.
Erling Christensen (S), 2000-04-13:
I min ordførertale gik jeg ikke ind i enkelthederne, og jeg kan fuldt tilslutte mig det, som Venstres ordfører sagde vedrørende pensionister og unge mennesker med hensyn til udmåling af bødestørrelsen dér.
Dét har været vurderingen, da man skulle fastlægge den laveste bødestørrelse, nemlig at sammenligne dem med f.eks. parkeringsafgiften, som jo er oppe på, jeg tror 480 kr., men i hvert fald meget tæt ved 500 kr. Da man gerne ville have et rundt beløb, blev det 500 kr. Så det er derfor, at bødestørrelsen er sådan.
Derfor kom forslaget om gradueringen for mindrebemidlede og pensionister ind, så vi fik de 300 kr.
Jacob Buksti (S), 2000-04-13:
Jeg ved ikke, om det er, fordi jeg er tungnem, men jeg blev lidt forundret over at høre Venstres ordfører, og jeg skal bare være sikker på, at jeg kan tolke ordføreren korrekt.
Betyder det, som Venstres ordfører står her og siger, at man ikke føler sig bundet af den aftale om politiet og den finansiering, der indgår deri?
Jeg har haft kontakt til finansministeren om det her emne.
Der er ingen tvivl hos regeringen om, hvad omfanget af den her aftale er, eller hvad den betyder, eller at hvis der er nogen, der skal forhandles med om indholdet i det her, så er det hverken justitsministeren eller trafikministeren, men finansministeren.
Det er sådan, at det ikke kan komme som nogen overraskelse for partiet Venstre, at der heri også indgår en faktisk stillingtagen til bødesatserne.
Derfor må jeg sige, at jeg bare skal have konstateret fra Venstres ordfører, hr. Erik Jacobsen, om det her betyder, at Venstre melder sig ud af politiforliget?
Erik Jacobsen (V), 2000-04-13:
Lad mig indledningsvis starte med at sige dette, for at der ikke skal ske nogen misforståelse: Man kunne godt tro, at Venstre var medforslagsstiller til dette lovforslag.
Vi har fra Venstre både hos justitsministeren og finansministeren i afsluttende drøftelser præciseret, at vi ikke vil acceptere, at finanslovpartierne ved finanslovaftalen skulle diktere de enkelte bøders størrelse, og det accepterede de andre partier i aftalen, idet der var enighed om, at bøder skulle fastsættes ud fra et ønske om straf og ikke ud fra et finansielt synspunkt om penge til vores statskasse.
Vi er derfor ikke bundet af lovforslagets enkelte dele, ligesom det ikke har været drøftet med os, hvad det burde have været, hvis de enkelte bødeniveauer skulle være bindende for os.
At der visse steder skal ske en regulering af beløbsstørelsen, som de fleste steder ikke er reguleret siden 1991-92, samt en modernisering og en forenkling af bødefastsættelsen på området, har vi i Venstre forståelse for, men jeg må samtidig gøre opmærksom på, at der for den tunge trafiks vedkommende har fundet en regulering sted i 1998, og derfor vil en forhøjelse for den kategori af køretøjer være urimelig.
Det kunne også være ønskeligt med en forældelsesfrist på maksimum 5 år, og vi er ligeledes betænkelige ved, at de svage trafikanter, herunder cyklister, for mindre forseelser fremover skal betale en bøde på minimum 500 kr.
Med dette lovforslag skal vi også åbne mulighed for, at de myndigheder, som skal opkræve disse bøder, gives et effektivt værktøj over for dårlige betalere i form af en eventuel hurtig afsoning.
I kraft af, at beløbene jo nu bliver større, vil det også helt naturligt blive mere besværligt at få beløbene hjem i statskassen. Dette vil vi dog have nærmere undersøgt eller drøftet under det kommende udvalgsarbejde.
Vi er også tilfredse med, at studerende unge mennesker under 18 år fremover vil kunne opnå en vis form for rabat ved udregning af beløbsstørrelsen.
At der skal ske en administrativ lettelse af beregninger af bøder, kan vi i Venstre tilslutte os, men der må fortsat være mulighed for individuel vurdering af de enkelte sager.
Erling Christensen (S), 2000-04-13:
Nu ved jeg ikke, om CD's trafikordfører deltog i de der finanslovforhandlinger.
Jeg gjorde jo ikke.
Jeg kan kun læse, hvad der står i bemærkningerne til lovforslaget.
Og hvordan diskussionen er foregået under finanslovforhandlingerne, kan jeg jo selvfølgelig ikke referere.
Jeg har ikke været til stede.
Jeg kan kun sige, at det, der fremgår af fremsættelsestalen, jo er, at det er et led i udmøntningen af aftalen om politiet, og at det også fremgår af lovforslaget, at man forventer et provenu på 100 mio. kr. om året med det her.
Så har hr. Arne Melchior da ret i, at sanktionerne jo ikke er der, for at vi skal få penge i kassen, men for at undgå overtrædelser af færdselsloven.
Det er rigtigt.
Men vi har en vis erfaring, og det kan hr. Arne Melchior gøre sig bekendt med, hvis han læser Rigsadvokatens redegørelse på færdselslovens område fra den 9. februar her i år, som der også bliver henvist til i fremsættelsestalen for ministeren.
Dér vil hr. Arne Melchior kunne gøre sig bekendt med, hvor mange overtrædelser der er.
Arne Melchior (CD), 2000-04-13:
Jeg må bare henholde mig til, at hr. Erling Christensens begrundelse, da han som ordfører for sit parti gik ind for det foreliggende lovforslag, var, at der skulle skaffes penge til statskassen, og det mener jeg i færdselssikkerhedens navn og i anstændighedens navn at vi ikke kan hævde.
Derfor vil jeg spørge hr. Erling Christensen: Bliver han ikke glad, hvis prognosen, som jeg godt kender, ikke viser sig at holde stik? Det er jo hverken for at straffe eller for at samle penge ind - det er jo hr. Bendt Bendtsens pengemaskine, som han taler så meget om, og som jeg er ganske uenig med ham i, men altså også må være uenig med hr. Erling Christensen i.
Bliver hr. Erling Christensen og hans parti glade, hvis bødeforøgelsen får den værdi af præventiv art, som er dens hovedformål, og der så kommer færre penge i statskassen?
Den klarer sig nok alligevel.
Denne gang blev jeg forbløffet over den socialdemokratiske ordfører.
Har disse bødeforhøjelser primært til formål at skaffe penge til statskassen?
Jeg troede, at bøder for den slags overtrædelser, altså her af færdselslovens regler, har til formål at være præventive, således at der bliver færre overtrædelser, så der bliver færre ulykker, færre lemlæstede og dræbte.
Kan hr. Erling Christensen og hans parti virkelig holde til at sige: Det forslag har vi, fordi vi mangler nogle penge i kassen, og så forøger vi bødesatserne? Sådan har jeg altså ikke læst forslagets bemærkninger, og jeg kan ikke forestille mig, at trafikministeren har de intentioner.
Erling Christensen (S), 2000-04-13:
Det foreliggende lovforslag er jo et led i udmøntningen af aftalen om flerårsaftalen for politiet, som blev indgået af regeringen, SF og CD, og som V og K efterfølgende tilsluttede sig.
Det betød, at man skulle finde nogle penge.
Derfor indfører man ændrede bødestørrelser og færre bødepositioner.
Alt i alt regner man med et merprovenu på 100 mio. kr. om året og i indeværende år på 35 mio. kr.
Jeg skal ikke knytte flere bemærkninger til det, andet end at vi selvfølgelig fra Socialdemokratiets side står ved den aftale og støtter lovforslaget, og jeg skal på den radikale ordførers vegne sige, at De Radikale også støtter lovforslaget.
Til hr. Erik Jacobsen vil jeg sige, at når man vil undgå bureaukrati, så er man somme tider nødt til at stramme lidt op også på bødepositionerne.
På det område her har vi også i regeringen og i Socialdemokratiet bekymret os lidt over, hvordan vi letter bureaukratiet for politiet, hvor man i øjeblikket har 15 bødepositioner fra den laveste og op til 1.500 kr. Hensigten i det her har været at begrænse bureaukratiet.
Venstre har mange gange ved højtidelige lejligheder snakket om det omsiggribende bureaukrati, og når vi så forsøger at imødekomme Venstre her, er det også galt.
Det synes jeg er ærgerligt.
Jacob Buksti (S), 2000-04-13:
Så må jeg jo håbe, at fru Gitte Lillelund Bech ikke bliver paranoid, når de er bag hende.
Jeg tror, jeg så vil se frem til, at Venstres og De Konservatives vælgere, når de sætter sig i toget på Ringbanen og nyder turen, gør sig klart, at nu sidder de og kører i pinsepakken.
Det må jo være det, der er konsekvensen: at det er den dejlige pinsepakke, de kører rundt i - eller hvad?
Det hænger jo ikke sammen.
Jeg vil bare bekræfte over for hr. Søren Kolstrup, at det er klart, at alt, hvad vi vil kunne enes om inden for de rammer, der ligger, kan vi selvfølgelig snakke om.
Erling Christensen (S), 2000-04-13:
Nu kender hr. Arne Melchior mig jo ret godt efter flere år i Trafikudvalget sammen, så derfor ved hr. Arne Melchior godt, at jeg ikke bliver glad.
Jeg er glad af naturen.
Så derfor vil jeg sige: Jo, jo.
Der er jo ikke nogen, der kan se på pengene, hvad de har været brugt til, og hvad de skal bruges til.
Hvad skal man bruge en euro til, vil jeg spørge hr. Arne Melchior.
Jeg sagde til min mor den anden dag: Du kan f.eks. bruge den til at købe en liter mælk for.
Og hvis vi mangler penge i statskassen og det provenu ikke kommer ind, så er jeg stadig væk glad.
Men så må hr. Arne Melchior og jeg så finde ud af, hvor vi finder det manglende provenu, og med den indstilling, hr. Arne Melchior giver udtryk for her fra talerstolen, og som jeg deler fuldstændigt, så finder vi to nok også løsningen på, hvordan vi finder det manglende provenu.
Erik Jacobsen (V), 2000-04-13:
Jeg synes ikke, at den socialdemokratiske ordførers kritik er rimelig.
Vi kan godt se, at der ligger noget forenkling i det, og det tager vi med glæde imod.
Arne Melchior (CD), 2000-04-13:
Jeg er glad for hr. Erik Jacobsens konstatering, at Venstre går positivt til udvalgsarbejdet, og jeg vil benytte lejligheden til at sige, at jeg godt hørte, at hr. Erik Jacobsen i sin ordførertale gjorde opmærksom på, at bødestørrelserne for de større køretøjer var blevet reguleret.
Det går jeg ud fra, at hr. Erik Jacobsen vil dokumentere i udvalget, bl.a. eventuelt ved at stille et spørgsmål og få tallene på bordet, således at vi alle er informeret om disse forhold.
I så fald kan vi jo i hvert fald ikke benytte den grund, at det ikke er blevet forhøjet løbende, til at forhøje nu.
Det er jeg enig i.
Men jeg er ikke enig med hr. Erik Jacobsen, når han siger: Jamen, den overtrædelse gør ikke ret meget, og den overtrædelse gør heller ikke ret meget.
Hvad koster det at snuppe to is i et supermarked?
Det skal selvfølgelig også koste, men der er altså ikke noget menneske, der får krummet en lillefinger eller et hår på sit hoved ved den slags lovovertrædelser.
I trafikken drejer det sig, som jeg allerede har sagt, om liv og lemmer, og det må vi altså grundlæggende lære at tage alvorligt.
Derfor kan det ikke overlades til den enkelte at sige: Nå, det dér gjorde ikke så meget, det kan jeg godt slippe for.