Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-25:
Det glæder mig meget, at fru Lene Espersen kommer mig i møde.
Jeg vil spørge hende om, hvorvidt følgende er demokratisk: Vi ser, at de folkevalgte, regeringer i Vesteuropa og USA, har den praksis, når vi nu snakker demokrati, at når der skal laves aftaler i WTO, indkalder de et par udvalgte ulande og sætter sig bag lukkede døre og har nogle forhandlinger, der f.eks. fører til det udkast, der ligger på bordet nu, og som 40 af de allerfattigste lande siger, at de ikke vil have med at gøre.
Er det demokratisk?
Eller vil fru Lene Espersen være med til at få standset den lukkede fremgangsmåde, som de rige lande bruger ved f.eks. at invitere Mexico eller Indien til sådan et klubmøde, mens de allerfattigste 40 lande altid står uden for døren?
Er det dét, fru Lene Espersen mener med, at WTO skal demokratiseres?
For så er der måske grundlag for en positiv debat.
Fra Enhedslistens side havde vi håbet, at udenrigsministeren ville have benyttet denne anledning til at komme med en klar melding om, at Danmark helt og fuldt vil kæmpe for ulandenes interesser i Qatar, men det synes jeg ikke vi fik en klar melding om.
Vi fik til gengæld en melding om, at Danmark vil indordne sig under EU i forhandlingerne
, selv om det, der er brug for på nuværende tidspunkt, hvis man skal komme ud af det dødvande, man er på vej ind i, fordi man har skubbet ulandene bort fra sig, er en selvstændig dansk optræden.
Men vi fik nærmest at vide af udenrigsministeren, at det ville der ikke blive tale om. Hvis man ser på det, der nu ligger fra EU's og USA's side til en ny forhandlingsrunde, og det udkast fra formanden i WTO, som jeg nævnte for lidt siden, er de bløde områder, dvs. miljø og arbejdstagerrettigheder, stort set i praksis gledet ud af forhandlingerne.
Der er ikke noget til fagbevægelserne, og der er ikke noget til miljøbevægelserne.
Forsigtighedsprincippet har man ikke engang kunnet få indført i udkastet.
Så er der spørgsmålet om ulandenes krav om, at man koncentrerer sig om at få løst deres problemer først.
Hvad gør EU og USA?
De siger, at de vil have investeringspolitikken, altså storindustriens interesser, først på dagsordenen.
De vil have en ny investeringsaftale, flere liberaliseringer og mere såkaldt handelsfrihed, som ministeren selv påpegede allerede har kostet ulandene, de allerfattigste af dem især, meget dyrt, og de har ingen kompensation fået.
Det løfte, de fik i sin tid, det såkaldte Marrakesh-løfte om, at de skulle have kompensation, er aldrig blevet indfriet, og desværre er det stadig ikke på dagsordenen at indfri de løfter, man gav.
Til gengæld vil man fremskynde forhandlinger om investeringer og konkurrencepolitik, som yderligere vil ruinere disse lande.
Men det, ulandene ønsker, er jo ikke fortolkninger, men en ændring af aftalen, således at de får adgang til at producere og forsyne deres befolkning med livsnødvendig medicin i det omfang, det er nødvendigt. Nu lægger man op til en fortolkning, hvorefter de kan gøre det i særlige tilfælde, i såkaldte katastrofesituationer, hvilket altså betyder, at de i almindelighed ikke kan gøre det, og det betyder, at syge mennesker i ulandene fortsat er henvist til at dø af alvorlige sygdomme uden at kunne få den nødvendige medicin.
Det er storindustriens og de rige landes dagsorden, og jeg tror, at hvis det går, som udenrigsministeren har lagt op til her, vil der simpelt hen ikke komme en ny runde, for så vil ulandene, ligesom det skete i Seattle, simpelt hen ikke være med til det.
Det synes jeg heller ikke der er nogen grund til at kræve at de skulle, tværtimod, og derfor vil Enhedslisten fremsætte følgende forslag til vedtagelse, som jeg håber kan rette op på situationen:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget opfordrer regeringen til at arbejde for, at indfrielsen af Marrakesh-løftet om kompensation til de mindst udviklede lande sikres inden iværksættelsen af de øvrige forhandlinger på WTO's 4. ministerkonference i Doha og opfordrer regeringen til endvidere at arbejde for, - at LDC-landenes krav til TRIPS-aftalen på medicinområdet indfries, også på de områder, hvor de forudsætter en revision af aftalen, - at investeringer, konkurrencepolitik og offentlige indkøb ikke indgår i en eventuel ny forhandlingsrunde, - at de krav om fødevaresikkerhed, som af forslagsstillerne betegnes »Development Box«, imødekommes, - at ulandene får øget adgang til de rige landes markeder, herunder på tekstil- og landbrugsområdet, - at LDC-landenes afvisning af forhandlinger om toldnedsættelser i ulandene på industrivarer respekteres, - at LDC-landene får mulighed for at undlade implemtering af TRIMS-aftalen, - at de multilaterale miljøaftaler ikke anfægtes af WTO, og - at forsigtighedsprincippet i den danske fortolkning indskrives i WTO-reglerne.«