runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2006-01-19:
Nu er det jo et dårligt forsvar for det, man selv har ansvaret for, at fremhæve, at andre skam også har slået en masse ihjel.
Den type af forsvar vil jeg ikke anbefale at bruge i almindelighed, det kommer man ikke langt med, i hvert fald ikke i en fornuftig retning.
Jeg har lagt mærke til, at Dansk Folkeparti er ekstremt bange for folk, der har en islamisk overbevisning, og ekstremt bange for fundamentalister, så jeg vil bare høre, om der ikke er lidt refleksion i Dansk Folkeparti over, at det, der er sket i Irak, er, at der er Al-Qaeda, fundamentalister og terrorister i et antal som aldrig før, at religiøse ekstremistiske kræfter er ved at tage magten i landet, og at der er en borgerkrig i Irak, som vil vare i lang tid, også efter at vi har trukket os ud.
Er der ikke bare en antydning af refleksion i Dansk Folkeparti over, at det nok var uklogt at gå med i en ulovlig krig, og at alt det, som blev remset op før som en begrundelse for krigen, nemlig masseødelæggelsesvåben og det, der blev fremhævet dengang, alt sammen var en løgn?
Er der ikke lidt refleksion hos Dansk Folkeparti: Det var nok dumt, det vi gjorde der?
Per Kaalund (S), 2006-01-19:
Hvordan har hr. Hans Kristian Skibby det med den irakiske forfatning, som både taler om demokrati og menneskerettigheder og alle de rigtige ting, vi kender, og samtidig baserer sig på islam og de islamiske ting, der ligger i det?
Det vil sige, at man fra Dansk Folkepartis side er i gang med at opbygge en stat, det taler man jo meget for, som risikerer at blive en islamisk stat.
Den kan endda blive delt i flere sektioner.
Vi ved, at påvirkningen fra Iran er ganske kraftig.
Frygter Dansk Folkeparti ikke, at det udvikler sig til en islamisk stat, noget, som Dansk Folkeparti i øvrigt bekæmper overalt, hvor de kan komme til det?
Per Clausen (EL), 2006-01-19:
Det er rigtigt, at hvis den daværende borgerlige regering i Danmark, f.eks. i 1985, klart havde taget afstand fra Irak og dengang etableret en boykot af Irak i stedet for at se passivt til, mens en lang række vestlige lande forsynede Irak med masseødelæggelsesvåben, kunne meget have set anderledes ud.
Det er til spørgsmålet om, hvor længe man skulle vente.
Og jeg refererede sådan set ikke til FE's rapport, jeg refererede såmænd bare til Venstres ordfører, der meget klart sagde, at der var masser af voldelige aktioner i Irak, og som gav det klare indtryk, at Al-Qaeda stod bag det hele.
Det fremgår også klart, at islamistiske grupperinger, som ikke kan kaldes demokratiske, er stærkere end nogen sinde, og at der er borgerkrigslignende tilstande i Irak.
Så spørger jeg bare Dansk Folkepartis ordfører, om det inspirerer til at anvende samme metode, når Dansk Folkeparti finder et andet sted, hvor man vil etablere demokrati.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-01-19:
Jeg vil gerne prøve at svare på det sidste spørgsmål først: Jeg synes, det er ret underligt, at man, når man fra Enhedslistens side hænger sin hat på Forsvarets Efterretningstjenestes rapport i forbindelse med alt, hvad der er ret og rimeligt og korrekt, så vælger at sætte spørgsmålstegn ved, at der i den samme rapport står, at hvis der bliver en tilbagetrækning af den koalitionsstyrke, der er der, vil det ende i en borgerkrig.
Det står i den samme rapport, som Enhedslistens ordfører, hr. Per Clausen, nu står og siger at man på den anden side skal bruge.
Jeg vil gerne svare på det andet spørgsmål også.
Der bliver spurgt om, hvor mange der skal dø, inden man tager en anden beslutning.
Lad os prøve at vende den et hundrede og firs grader og spørge: Hvor mange skulle der dø, inden man tog en beslutning?
I mange, mange år var det altså FN, der var til grin i forbindelse med de samarbejder, der var med det daværende styre i Irak.
Alt blev negligeret og gjort til grin og forhånet.
Alle de resolutioner, som kom fra FN, lod man hånt om.
Per Clausen (EL), 2006-01-19:
Jeg vil godt følge lidt op på det spørgsmål, som hr. Morten Helveg Petersen har rejst.
Det spørgsmål, man nemlig godt kunne stille, er, hvor mange mennesker der skal dø, fordi Dansk Folkeparti forsøger at indføre noget i Irak, som Dansk Folkeparti ikke selv mener kan lade sig gøre.
Det gælder, hvad enten det er irakere eller danskere, der dør.
Er det ikke lidt underligt at have et projekt, man ikke selv tror på?
Nu er det kun et spørgsmål om at sikre, at der kommer demokrati i Irak, og så jeg vil bare spørge: Hvordan synes man, at det er gået, når man ser på, at vi tidligere i dag har fået dokumenteret og også erkendt af Venstres ordfører, at Al-Qaeda står stærkere end nogen sinde, at vi har borgerkrigslignende tilstande i store dele af Irak, og at ekstreme islamistiske kræfter står stærkere end nogen sinde?
Hvor godt synes hr. Hans Kristian Skibby selv det går med at indføre demokrati?
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-01-19:
Spørgsmålet om, hvor mange veluddannede irakiske soldater der skal være i forbindelse med en tilbagetrækning af de styrker, som er der i øjeblikket, skal jeg ikke gøre mig utrolig klog på, for det ved jeg ikke så meget om.
Men jeg vil gerne sige, at det hele tiden må begrundes ud fra en militærfaglig synsvinkel.
Det synes jeg må være det fornemste at gøre.
Hvis ikke man har det for øje, ender man jo let i en situation, hvor man kunne komme til at tage en beslutning med meget, meget uheldige konsekvenser, specielt for den civile befolkning i Irak.
Det er bl.a. de uheldige konsekvenser, som det ville få, hvis De Radikale og Socialdemokraterne fik ret i, at der skulle vedtages en beslutning om, at vi skulle sætte en bestemt tidsfrist på, hvornår vi skulle forlade Irak.
Det ville i hvert fald være en utrolig uheldig situation.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-01-19:
Grunden til, at jeg spørger, er, at Dansk Folkeparti i mange andre sammenhænge siger, at demokrati og islam er uforeneligt.
Og nu siger Dansk Folkepartis ordfører i dag, at vi er i Irak for at demokratisere.
Det er bare den modsætning, som jeg egentlig godt kunne tænke mig at få belyst.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at jeg efterlyser et svar på mit spørgsmål: Vil Dansk Folkeparti, at Danmark er i Irak, indtil der er trænet 280.000 irakiske soldater?
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-01-19:
Indledningsvis vil jeg gerne svare hr. Morten Helveg Petersen på spørgsmålet om, hvorvidt det ikke er en stor udfordring at være med til at forsøge at synliggøre over for et land som Irak, at der er så utrolig store fordele ved at være et åbent og demokratisk samfund.
Jeg vil da gerne medgive spørgeren, at det er en utrolig stor udfordring.
Med hensyn til situationen i Irak synes jeg godt, at man nogle gange kunne vælge at lægge de fine fornemmelser lidt til side, altså det der med: Er du muslim, eller er du ikke muslim?
Er du kristen, eller er du ikke kristen?
Det var faktisk noget, der var meget, meget værre.
Det var i hvert fald noget, hvor man blandede tro sammen med politik, og hvor det endte i massiv korruption og undertrykkelse osv.
Så jeg synes egentlig, det er fornøjeligt – for ikke at sige det omvendte måske – at man skal opleve at blive kritiseret for at være med til at skabe demokrati.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-01-19:
Jeg vil gerne fortsætte lidt i det spor, hvor vi slap.
Jeg hørte ordføreren sige i sit indlæg, at et af formålene var at demokratisere Irak.
Jeg synes ellers, at jeg har hørt repræsentanter for Dansk Folkeparti i den offentlige debat i øvrigt ytre sig om, at man ikke kan demokratisere et muslimsk land.
Så har vi i øvrigt kredset om, hvad succeskriterierne er for den danske indsats.
Vi hørte Venstres ordfører sige, at der skulle trænes 280.000 irakiske soldater, og jeg vil så spørge, om det også er Dansk Folkepartis målsætning.
Betyder det, at Danmark er i Irak, indtil der er trænet 280.000 irakiske soldater, hvorefter man så kan trække sig ud?
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-01-19:
Det er faktisk det, der i mange, mange år har været et problem i mange af de muslimske verdenssamfund og lande, nemlig at man ikke har forstået og ikke i dag forstår at adskille politik fra religion.
Jeg synes, det er fantastisk, at vi skal opleve hr. Holger K. Nielsen fra SF stå her og synliggøre for Folketinget, at det faktisk er den skinbarlige sandhed.
Den kan jeg fuldt ud tilslutte mig.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-01-19:
Jeg synes, at hr. Skibby skal tage det helt roligt.
Jeg konstaterer bare, at Dansk Folkeparti jagter muslimer her i Danmark, hvor man kan komme til det.
Enhver lille lommetyv skal klynges op, for at sige det lidt hårdt.
Man jagter muslimer, når man kan komme til det.
Samtidig støtter man et hundrede og tyve procent en krig, som har bevirket, at fundamentalistiske islamiske bevægelser har fået langt mere vind i sejlene; som har medført en kraftig islamiseringskampagne i Irak; som har medført, at Iran har fået mere indflydelse i hele regionen; som har medført, at de fundamentalistiske religiøse kræfter har fået mere at skulle have sagt.
Det må da være interessant at vide – også for de vælgere, der har stemt på hr. Skibby, fordi de mener, at hr. Skibby skal bekæmpe muslimer – at man har støttet den her krig, som faktisk betyder, at de fundamentalistiske islamiske kræfter er styrket ganske kraftigt.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-01-19:
Nu synes jeg jo, at spørgerens ord om pest og terror osv. må stå for egen regning, det er ikke ord, som jeg står bag.
Det, jeg gerne vil svare på spørgsmålet, er, at det er forbavsende, at vi i dag skal bruge spørgetiden vedrørende det her beslutningsforslag på at skulle have synliggjort alle de ting, der er sket af negativ karakter, specielt fra SF's side og fra Enhedslistens side.
EU har bl.a. bidraget med 500 mio. euro til genopbygningen på den civile side af det, der skal foregå i Irak.
En lang, lang række positive ting og tiltag er gået i gang i Irak.
Jeg siger ikke, at det ikke er sandheden.
Selvfølgelig er sandheden, at der har været en lang række negative konsekvenser.
Det sker, når der er så stor en proces i gang som den i Irak.
Jeg synes, at man i stedet for fra SF's og Enhedslistens side skulle prøve at løfte sig lidt og være positive, altså tænke på, hvordan det ellers ville være blevet, hvis ikke vi havde gjort det, vi har gjort.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-01-19:
Man må sige, at Dansk Folkepartis forhold til lov og orden er overmåde interessant.
Når indvandrerdrenge laver noget forkert, skal skruen strammes, og jeg ved ikke hvad.
Når USA går i krig, er det ligegyldigt, om det er ulovligt eller ej.
Men o.k., sådan kan der jo være så meget.
Det, der så slår mig, er, at Dansk Folkeparti jo nok er det mest islamkritiske parti, der findes i Danmark og også på europæisk plan.
Dansk Folkeparti mener, at islam ikke er nogen religion, men en terrorbevægelse.
Man taler om, at det er en pest over Europa.
Så jeg vil godt spørge, om det egentlig ikke gør indtryk på hr. Skibby, når FE i deres rapport skriver følgende: »Den shiitiske del af Irak har siden Saddam Husseins regimes fald fået et mere islamisk islæt.
Islamistiske politiske bevægelser og deres militser står bag en islamiserings-kampagne, som har til formål at indføre en mere konservativ islamisk samfundsorden.
Også i det sunniarabiske område forsøger yderligtgående islamistiske bevægelser at gennemtvinge en mere konservativ islamisk orden i det offentlige rum.«
Gør det ikke indtryk på et islamkritisk parti som Dansk Folkeparti, at man har været medvirkende til den udvikling?
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-01-19:
Det var i sandhed et meget, meget indviklet og fordrejet spørgsmål, som i særdeleshed er meget svært sådan lige at svare på.
Men gennemgående vil jeg sige, at det, jeg får ud af spørgsmålet fra hr. Per Clausen, er, at hr. Per Clausen spørger, hvad man ellers kunne have gjort.
I debatten i dag og i de spørgsmål, som især er kommet til Venstres ordfører og til undertegnede, har der selvfølgelig været en massiv kritik, noget med at være bagklog, og hvad sagde vi, osv.
Alle de initiativer og gode ting har vi intet hørt om fra Enhedslistens side og heller ikke fra SF's side.
Det synes jeg hellere man skulle prøve at undersøge i egne rækker.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-19:
Jeg er nødt til at sige det ligeud til hr. Holger K. Nielsen: Danmark er et lille land.
Vi kan ikke alene redde hele verden, vi er nødt til at finde samarbejdspartnere, og her er det glædeligt, at amerikanerne har påtaget sig en central rolle, når det drejer sig om at bekæmpe en despot som Saddam Hussein, som overfaldt et lille land, Kuwait, det er jo forhistorien, som har ført krig mod egen befolkning med mere end 80.000 døde til følge.
Det er en despot, man har gjort op med.
Man har søgt at sætte handling bag det internationale samfunds advarsler, som løbende kom gennem 12 år.
Men så sørgede man i USA for at samle en international koalition, som på grundlag af det FN-spor, der forud var blevet lagt, nemlig med resolution 1441, der sagde, at hvis Irak ikke overholdt de krav, der blev stillet af det internationale samfund, fra FN, så ville serious consequences blive følgen, og disse serious consequences var det, amerikanerne tog på sig at sætte igennem, og vi andre tog stilling til, om vi ville følge det op, og det ville vi.
Det er forhistorien.
Per Clausen (EL), 2006-01-19:
Jeg kan så konstatere, at hr. Troels Lund Poulsen fastholder det synspunkt, at krigen og besættelsen har ført til en styrkelse af Al-Qaeda i Irak, uden at det dog giver anledning til, at hr. Troels Lund Poulsen gør sig nogle overvejelser om, hvorvidt den taktik og strategi, man har anlagt, har været rigtig.
Nu kunne det jo være, at det måske ville være nyttigt for hr. Troels Lund Poulsen og regeringen, hvis man i debatten om forholdene i Irak tog det synspunkt ind, at der faktisk er ganske mange i Irak, som er modstandere af besættelsestroppernes tilstedeværelse, ønsker tropperne ud her og nu – hvis man altså ikke ønsker at alliere sig med Al-Qaeda.
Men for hver gang hr. Troels Lund Poulsen og ligesindede laver en fuldstændig soleklar ligestilling mellem folk, som aktivt bekæmper besættelsen, og Al-Qaeda og de metoder, Al-Qaeda bruger, så styrker hr. Troels Lund Poulsen vel i virkeligheden i den måde, han argumenterer på, også Al-Qaedas mulighed for at bygge sig stærke i Irak?
Jeg forstod på hr. Troels Lund Poulsen, at krigen og besættelsen havde ført til en markant styrkelse af Al-Qaedas position i Irak.
Anderledes kan jeg nemlig ikke forstå det, når hr. Troels Lund Poulsen refererer til, at der stadig er masser af modstand og væbnede aktioner, og at de alle sammen direkte eller indirekte er styret af AlQaeda.
Så er pointen vel også, at krigen og besættelsen har ført til en markant styrkelse af Al-Qaeda i Irak, og så må jeg bare spørge hr. Troels Lund Poulsen, om det også var en del af målene med krigen og besættelsen.
Martin Henriksen (DF), 2006-01-19:
Det er sådan set ikke et spørgsmål, det er mere for at få det gjort helt klart, at sådan som det ligger lige nu, så kan Dansk Folkeparti ikke støtte regeringens forslag om optagelse af Bulgarien og Rumænien i EU.
Det kan vi ikke, fordi vi tvivler stærkt på, at det kan lade sig gøre inden for den tidsramme, der er lagt, at de vil have bekæmpet korruptionen i et sådant omfang, at vi mener, det kan være ansvarligt.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-01-19:
Jeg har faktisk svaret på det i første runde, så jeg må sige, at jeg er lidt forvirret over, hvad det egentlig er, hr. Frank Aaen gerne vil have frem, for jeg har svaret på det en gang.
Men måske var hr. Frank Aaen uenig i mit svar, og det kan jeg jo desværre ikke gøre noget ved.
Frank Aaen (EL), 2006-01-19:
Jeg stillede jo faktisk et ganske enkelt spørgsmål, som jeg synes SF's ordfører burde kunne svare lige så enkelt på.
Hvis ikke forfatningen er godkendt, inden Bulgarien og Rumænien bliver medlemmer af EU, og det er meget sandsynligt at det bliver sådan, må det så ikke være sådan, at så har Bulgarien og Rumænien lige så mange rettigheder, som Danmark har, og dermed står de lige så frit i forhold til EU-forfatningen, som den foreligger, som Danmark gør, som Frankrig gør, som Holland gør, som alle de andre nuværende EU-lande gør?
Så må de have de samme rettigheder.
Vi må da være enige om, at de ikke kan være stillet ringere end andre nuværende EU-lande.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-01-19:
Jamen det er jo Bulgarien og Rumænien, der i givet fald selv til den tid tilrettelægger deres ratifikationsproces.
Det står vi jo ikke og gør her.
Det, vi tager stilling til her, er, hvilket grundlag Rumænien og Bulgarien skal optages på.
Hvilket grundlag synes hr. Frank Aaen de skal optages på?
Jeg siger hvis.
Er det sådan en almindelig ideologisk markering af, at Enhedslisten ikke kan lide forfatningstraktaten, eller handler det om Bulgarien og Rumænien?
Frank Aaen (EL), 2006-01-19:
Nu er SF jo tilhænger af EU-forfatningen.
I modsætning til franskmændene og i modsætning til andre synes SF, at det er en rigtig god forfatning, og det er o.k.
Men må det ikke være sådan, at hvis ikke den er trådt i kraft, inden Rumænien og Bulgarien bliver optaget, så må de stå lige så frit i forhold til forfatningen som alle os andre?
Det vil sige, at det, vi har fået dem til at skrive under på, nemlig at de accepterer forfatningen, som den foreligger, må de være fritaget for.
Det må også gælde for Rumænien og Bulgarien.
Er SF ikke enig i det?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-01-19:
I SF er vi tilhængere af, at Rumænien og Bulgarien bliver medlemmer af EU, og vi er derfor selvfølgelig også positive over for det lovforslag, vi har til første behandling her.
Historisk set har det været en stor gevinst for både demokratiudvikling og fredeliggørelse i Europa, at vi har udvidet EU.
Det var en meget stor dag også for os, da vi i 2004 optog de ti medlemslande, som senest er blevet optaget, og vi ser også frem til at få Rumænien og Bulgarien som medlemmer.
Det er klart, at forudsætningen for det er, som det også fremgår af lovforslaget og hele processen, at Rumænien og Bulgarien lever op til de krav, der er stillet i den forbindelse.
Men det er jo også strikket sådan sammen, at hvis ikke der er et gennemskueligt retssystem, så skubber man processen på det her område.
Om vi så skal skubbe vores endelige vedtagelse af dette lovforslag, til efter at vi har set Kommissionens rapport, der kommer i april, så vidt jeg har forstået, kan vi jo altid diskutere i udvalget.
Det kan godt være, at det er en god idé at afvente den.
Ellers vil jeg sige, at vi er for det her forslag.
Det er det jo ikke, for som landet ligger nu, vil det være på grundlag af Nicetraktaten, at Bulgarien og Rumænien optages, men hvis det skulle være sådan, at det nuværende EU, altså EU 25, har besluttet sig for forfatningstraktaten inden, så vil det jo være på det grundlag.
Så jeg vil da sige, at det ville være meget mærkeligt, hvis forfatningstraktaten havde været udeladt af det her lovforslag, for så ville det jo kunne komme til at betyde, at vi sådan set skulle gennem denne lovgivning en gang til, hvis – og jeg siger hvis – de 25 lande havde besluttet sig for forfatningstraktaten eller en traktatændring, hvor en del af det, der står i forfatningstraktaten er med inden 2007 eller 2008, afhængigt af hvornår det bliver aktuelt at optage henholdsvis Rumænien og Bulgarien.
Lone Dybkjær (RV), 2006-01-19:
Det er jo sådan, at hvis forfatningstraktaten skulle være vedtaget inden den 1. januar 2007, som er den første mulige tiltrædelsesdato, men det er jo unægtelig ikke særlig sandsynligt at den er vedtaget, så er det betingelserne.
Det fremgår ikke specielt af vores lovforslag, men det er bare en forklaring på tiltrædelsestraktaten, som jo altså er afsluttet på et tidligere tidspunkt.
Det er sådan, at Rumænien og Bulgarien har accepteret, at hvis forfatningstraktaten er vedtaget inden deres tiltrædelse, så har de accepteret forfatningstraktaten.
Sådan er det.
Men det er jo – og det vil jeg godt sige til spørgeren – fordi man må se indholdet af tiltrædelseskomplekset i lyset af, at det er sket, længe inden forfatningstraktaten faktisk skulle være blevet vedtaget.
Frank Aaen (EL), 2006-01-19:
Nu er det jo et lovforslag, vi behandler i det danske Folketing her i dag og efter al sandsynlighed vedtager inden for kort tid, selv om der måske bliver en lille udsættelse, som vi hørte før.
Jeg vil da håbe, at udenrigsministeren lidt senere i debatten ville klargøre de her landes rettigheder og placering i forhold til den forfatning, som vi andre altså ikke har godkendt, men som vi, som jeg læser det, kræver at de her lande bare skal godkende.
Lone Dybkjær (RV), 2006-01-19:
Det er jo en del af betingelserne, men det, man også skal huske, er, at hele det her forløb er afsluttet, inden vi vidste, at forfatningstraktaten blev forkastet.
Derfor bliver vi også nødt til at se teksterne i lyset af, at forfatningstraktaten efterfølgende er blevet forkastet.
Per Stig Møller (KF), 2006-01-19:
Det beklager jeg da, men jeg har noteret mig her fra hr. Martin Henriksens tale, at hr. Martin Henriksen sagde, at Dansk Folkeparti ikke principielt var imod, men ønskede en udskydelse til 2008 på grund af korruption.
Sådan fortolker jeg den første tale, men jeg beklager, hvis det er forkert.
Frank Aaen (EL), 2006-01-19:
Fru Lone Dybkjær, De Radikales ordfører, fremhævede, at de lande, vi taler om i dag, Bulgarien og Rumænien, var med i konventet til forberedelsen af forfatningen.
Det er jo rigtigt, at det var de, og efterfølgende har EU som sådan jo sagt, at her er forfatningen, den skal nu ratificeres.
Siden da er det jo gået galt med forfatningen.
Siden da er den blevet forkastet i to lande.
I en sådan situation, hvor vi har tildelt os selv en tænkepause, udskudt vores egen ratificering eller forkastelse af forfatningen, er det så ikke lidt underligt, at vi beder nogle ansøgerlande så bastant, som det foregår i det lovforslag, vi ser i dag, at de skal godkende en forfatning, vi andre ikke har godkendt?
Helle Sjelle (KF), 2006-01-19:
For langt de fleste i Danmark og ikke mindst for os Konservative stod optagelsen af de ti nye lande i EU i 2004 som en stor og meget glædelig begivenhed og ikke mindst et markant vendepunkt i EU's historie.
Størstedelen af de ti nye EU-lande ligger i det Øst- og Centraleuropa, som efter anden verdenskrig kom under sovjetkommunistisk dominans og dermed blev diktaturstater med tvang og undertrykkelse af borgerne.
Optagelsen af de her lande i EU gav os på ny et helt Europa og vel at mærke et Europa baseret på demokrati, frihed og ikke mindst respekt for menneskerettigheder.
I dag er vi så nået til Bulgarien og Rumænien.
Det Konservative Folkeparti følger regeringens anbefaling af en dansk ratificering af de to landes indtræden i Unionen.
Bulgarien og Rumænien hører med til den udvidelse af EU, hvor størstedelen fandt sted i 2004.
De to lande er altså ikke med i en ny udvidelsesrunde, men skal efter planen optages den 1. januar 2007.
For alle lande i udvidelsesprocessen gælder det, at Europa-Kommissionen gennem hele forløbet har udarbejdet rapporter, hvoraf det fremgår, hvor langt hvert enkelt kandidatland er kommet med hensyn til at efterleve optagelseskriterierne, og hvad der mangler.
Den seneste rapport om Bulgarien og Rumænien blev udsendt i oktober 2005, og trods store fremskridt begge steder understreges det, at der er et stykke vej endnu, før de to lande er parat til at træde ind som fuldgyldige medlemmer af Unionen.
Kommissionens rapport rummer et detaljeret katalog over områder, hvor der skal gøres en ekstra indsats.
Det vil jeg slet ikke komme ind på her.
Selvfølgelig kan det ske, at landene ikke helt når målet og må vente på optagelse i f.eks. et ekstra år.
Københavnskriterierne skal naturligvis være opfyldt til punkt og prikke, inden optagelsen er en realitet.
Der skal dog ikke være nogen tvivl om, at på den baggrund vil det være en stor glæde for Det Konservative Folkeparti at byde begge lande velkommen i EU.