Jette Gottlieb (EL), 2001-04-20:
Det er Enhedslistens opfattelse, at regeringen siden sin tiltræden har ført en menneskefjendsk arbejdsmarkedspolitik, hvor aktivering handler om tvang, hvor de arbejdsløse fra at være levende mennesker med krav og rettigheder er blevet reduceret til at være et problem, bare fordi de fylder op i arbejdsløshedsstatistikken - man har i øvrigt derfor også lavet nogle andre måder at opgøre statistikken på, så det ikke er synligt, hvem der er arbejdsløse - og hvor der er opbygget et ikkeordinært arbejdsmarked parallelt med det ordinære, hvor tusinder af mennesker arbejder uden overenskomstmæssige rettigheder og løn.
Det er i øvrigt et stærkt voksende arbejdsmarked, kan man sige.
Derfor var det en overordentlig glædelig overraskelse, da arbejdsministeren den 17. marts 2001 gav udtryk for helt fornuftige holdninger i en kronik i det ikke helt så aktuelle Aktuelt.
Arbejdsministeren erkendte, at der var brug for flere tilbud og mindre tvang.
Der er brug for at tage udgangspunkt i den enkeltes forudsætninger, blev der sagt, og der er brug for at lægge vægt på kompetenceudvikling i arbejdsmarkedspolitikken.
Men jeg må sige, at tiden efter den berømte kronik har sat et stor spørgsmålstegn ved, om ministeren faktisk mener det alvorligt, at der er brug for at sadle om i arbejdsmarkedspolitikken.
For gang på gang har ministeren understreget, at han mener, at denne politik har været en succes, og jeg har ikke hørt et eneste konkret bud fra ministeren på, hvordan f.eks. ideen om mindre tvang og flere tilbud kan udformes i praksis.
På den ene side kan man jo fortsætte i samme spor som hidtil i samarbejdet med de borgerlige partier.
På den anden side kan man tage konsekvensen af indholdet i kronikken med fokus på kompetenceudvikling frem for aktivering, en styrket dialog med den enkelte ledige, tilvalg frem for tvang osv. Men helt ærligt: Hvis ministeren vil sætte handling bag ordene, så er det jo blevet helt klart i denne debat, at så må man frigøre sig fra forligsbåndene til de borgerlige partier. Og lige så klart er det blevet, at det har man ikke tænkt sig at gøre.
Båndene er jo blevet strammet mere og mere til i takt med udbygningen af arbejdsmarkedsreformen.
Da man opfandt begrebet arbejdsmarkedsreformens tredje fase, fik stramningerne endnu et nøk.
Så sent som ved sidste finanslovforhandlinger, hvor Enhedslisten med omhu havde fundet de ikkeforligsbelagte områder og kom med nogle forslag til, hvordan man kunne løsne dem - i øvrigt i overensstemmelse med de samme tankegange, som dem, der lå i kronikken - ja, så skyndte man sig at lave forlig med den samme borgerlige kreds på de sidste områder, der ikke var forligsbelagte.
Det duer ikke.
Det kan ikke blive til nytænkning, hvis det fortsætter i det spor, og det mener jeg også at debatten her klart har dokumenteret.
Fra Enhedslistens side er vi parate til at komme med en række bud på en arbejdsmarkedspolitik, hvor de arbejdsløses interesser står i centrum, og vi kan nævne et par eksempler. For det første må vi gøre op med de alt for begrænsede muligheder for, at man som arbejdsløs kan komme hurtigt i gang med omskoling eller videreuddannelse.
Der skal være mulighed for fremrykkede tilbud i stedet for de nuværende bånd på uddannelsesmulighederne i dagpengeperioden.
Det var et vildskud, da man lavede de stramninger.
Man kan ikke på én gang hævde, at man har
et dagpengesystem, der er en sikring for de arbejdsløse, og så samtidig acceptere, at de falder ud af systemet, fordi der ikke er et arbejdsmarked, der står til rådighed for dem
, når de i øvrigt dag ud og dag ind, hver eneste dag fra morgen til aften går på ikkearbejde i et aktiveringssystem.
Der må altså ikke være nogen mulighed for, at når man opfylder de betingelser, som systemet sætter, så ryger man alligevel ud som præmie for god opførsel.
For det tredje skal a-kasserne have mulighed for langt mere aktivt at hjælpe de arbejdsløse medlemmer i gang.
Det er dem, der kender arbejdsmarkedet, og der skal være muligheder for, at de kan komme med langt flere tilbud og muligheder for de arbejdsløse.
De arbejdsløse har brug for støtte i forlængelse af egeninteresser og forudsætninger i stedet for det nuværende system, hvor de er jaget vildt hele året.
På baggrund af det vil jeg fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Regeringen opfordres til op til det kommende folketingsvalg at frigøre sig fra forligene om den aktive arbejdsmarkedspolitik med det formål, at et kommende folketing kan stå frit i udformningen af en arbejdsmarkedspolitik, der bygger på de arbejdsløses tilvalg frem for tvang, på kompetenceudvikling i stedet for aktivering og på inddragelse af den enkelte arbejdsløse i en dialog med arbejdsformidlingen og a-kasserne.
Nogle elementer i en sådan arbejdsmarkedspolitik kan være: -
Fremrykkede
- Ingen skal kunne falde ud af dagpengesystemet.
Derfor skal alle arbejdsløse have et tilbud om ordinært arbejde, inden dagpengeretten ophører.
- Ligestilling af unge arbejdsløse under 25 år med andre arbejdsløse, hvad angår rettigheder og pligter.
- Flere muligheder for, at a-kasserne kan være den centrale aktør i indsatsen for at bringe de arbejdsløse tilbage i arbejde. - Øget regional selvbestemmelse i indsatsen for at bringe de arbejdsløse i ordinær beskæftigelse.