runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Endnu en gang først om det her lovforslag: Det er juks, synes jeg, at blande fem ting sammen.
Jeg må da selvfølgelig sige, at jeg jo har set det før under den nuværende regering, men også under den tidligere.
Det må jeg sige i sandhedens interesse.
Det er jo en øvelse, man har set nogle gange gennem årene, især fra regeringer, der ved, at de har flertal for deres ting, for så kører det på den måde.
Men det er ikke godt.
Jeg synes bestemt ikke, at det er godt for lovkvaliteten.
Så ved jeg godt, at resultatet her vil blive det samme, men for os, der ønsker at holde os seriøst til tingene, er det jo umuligt i sådan en sag som den her.
Selvfølgelig kan vi sætte os ned og skrive nogle betænkningsbidrag om, hvad vi mener om det ene og det andet, men det letter jo ikke Folketingets behandling, at man slår fem ting sammen til én. Jeg ved godt, at der bliver målt på, hvor mange lovforslag man har pr. år, og det er ligesom et must, at man helst skal nedad, men det er da bare statistik.
Det er jo ikke noget, der har med noget reelt at gøre.
Så jeg synes, at det er dårligt at klaske det her sammen.
Og som jeg sagde i et tidligere indlæg: De her fem institutioner, eller hvad vi nu skal kalde dem, er jo oprettet ved fem forskellige gange lovgivning, ikke sandt, og så synes jeg da, at det må være rimeligt at give dem en seriøs behandling og også nedlægge dem ved fem forskellige lovbehandlinger.
Men i hvert fald forholder vi os jo forskelligt til dem, og det har vi gjort i forbindelse med vores ændringsforslag til finansloven, hvor vi har den uskik, at vi mener, at de ting, vi går ind for, skal vi også få til at hænge sammen økonomisk.
Derfor har vi ikke kunnet foreslå opretholdt måske alle de ting, som vi egentlig ønskede opretholdt, for vi vil altså have balance imellem de indtægtsforslag, vi kommer med, og de udgiftsforslag, vi kommer med.
Men vi støttede da den nuværende regerings forslag, da den kom med ideen om at luge ud i råd, nævn og puljer.
lige så vidt, som man er gået.
Helt konkret drejer det sig for os om, at vi accepterer, at Den Grønne Fond mere eller mindre nedlægges.
Vi har foreslået opretholdt specielt et tilskud til Det Økologiske Råd og Økologiens Hus.
Det er to ting, som ligger under Den Grønne Fond nu.
Så har vi foreslået Den Grønne Jobpulje opretholdt.
Vandfonden har vi også forslået opretholdt.
Det kan godt ske, at midlerne ikke går fuldstændig til de rigtige ting, men så må vi lave om på dét.
Og det er jo ikke
længere siden end før valget i november, at vi havde en ændring af betingelserne for Vandfonden, hvor vi udvidede formålet til de små vandværker, og hvor der, så vidt jeg husker, var enstemmighed i Folketinget for den lovændring.
Der kunne man jo da have sagt fra, hvis man mente, at det var helt forkert.
Så er der nedlæggelse af Koordinationsudvalget for skibsrelaterede spørgsmål.
Derfor kunne det selvfølgelig nok være berettiget, men det er det nok ikke, så vi kan tilslutte os, at det bliver nedlagt lige så vel som Ørestadsrådet.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Jeg skal ikke gentage de tidligere argumenter, der har været fremme i den her debat.
Her er jo tale om et angreb fra regeringens side på bærende principper i det, som har været dansk kultur i nogle årtier, nemlig en fælles idé om, at vi skulle bevare den natur, som tilhører os alle i fællesskab, og at vi skulle kæmpe for at få en større viden om tingenes sammenhæng og ikke en mindre, sådan som signalet nu er med oprettelsen af Lomborginstituttet.
Jeg vil sige det på den måde, at der jo her er tale om en rent ideologisk markering fra regeringens side.
Man ønsker et andet Danmark.
Man ønsker, når man en dag forlader regeringsmagten, så at kunne efterlade et land på lavere videnskabeligt niveau, med en lavere prioritering af miljøet, med en lavere deltagelse lokalt.
Vi ved jo ikke, om kommunerne kan overtage nogle af de opgaver, som her bliver skåret væk, og som kommunerne hidtil har fået støtte til.
Det kan de jo sandsynligvis ikke, for regeringen har jo tvunget kommunerne til at indlede en stor sparerunde allerede her i år til ære for den ulyksalige idé om et løbende skattestop, som vil medføre, så vidt jeg har forstået, yderligere besparelser på 2 mia. kr. år ud og år ind.
Man har jo ikke lagt skjul på, hvor hovedmålet er for de besparelser.
Det er inden for det grønne område, det er inden for Miljøministeriets område.
Så vil man blive ved med at gentage, at det er af hensyn
til de syge
Men det er jo i den forstand svært at komme meget længere i forhold til en diskussion med regeringen på det her niveau, for det bliver jo først afklaret ved næste folketingsvalg.
Det er jo indlysende klart efter den debat i dag, at Dansk Folkeparti, Venstre og De Konservative har tænkt sig at køre det her i bund.
De har tænkt sig at efterlade miljøområdet som en rygende ruin.
Den kurs har de mulighed for at køre i 4 år.
Det kan blive ret slemt, det må man sige.
Jeg synes, at det er et temmelig deprimerende perspektiv, det må jeg indrømme.
Det er en situation, hvor man henviser til, at man har fået et flertal ved valget.
Ja, men jeg tror ikke, at befolkningen i Danmark har ønsket denne her udvikling.
Jeg tror i hvert fald ikke, at den har gjort sig klart - for det er jo ikke blevet sagt af regeringspartierne og Dansk Folkeparti - at det var miljøet, der skulle være hovedofferet for regeringens politik.
Man har sagt, at man ville gå efter at genere flygtninge og indvandrere mest muligt, og det gør man også.
Det er mere i overensstemmelse med valgløfterne.
Men på det her område kommer det som en tyv om natten.
Man kan så håbe, at det vil føre til en anden sammensætning af Folketinget ved et kommende folketingsvalg.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-03-11:
Til hr. Carsten Hansen vil jeg da sige tillykke med, at han nu har været herinde i 4 år.
Når man har brugt ca. 90 pct. af den her sum til forskellige vandværker og 10 pct. til brøndboringer, og det egentlig var det modsatte, der var formålet, så vil jeg da nok sige, at det igen er et bevis på, at denne her er slået fejl, så den nedlægger vi.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
For det første skal jeg lige sige til hr. Jørn Dohrmann, at jeg fik ikke noget svar på min imødekommelse ved at fortælle, hvad det var, jeg ville være med til at stemme for, og hvad jeg ville være imod, hvis vi delte det her lovforslag op.
Jeg mener egentlig, det var en invitation, som jeg reflekterede på, og det ville jeg da gerne have en kvittering for.
Det andet var det med, at hr. Dohrmann før havde set lovforslag slået sammen, mens han havde været i Folketinget.
Der vil jeg gerne have hr. Dohrmann til at bekræfte, at det var under den samme regering, som vi har nu.
Carsten Hansen (S), 2002-03-11:
Det er jo ikke første gang, at der er en række lovforslag, der er slået sammen, men det er vel første gang også i min tid - det er i øvrigt præcis 4 år siden, lige i dag den 11. marts, at jeg kom i Folketinget - at vi har lovforslag, der nedlægger fem så omfattende områder på én gang.
Jeg kan sige, at det er fuldstændig mur- og nagelfast, hvad jeg husker.
Hr. Jørn Dohrmann blev spurgt: Vil der i fremtiden være mere eller mindre behov for de midler, der ligger i Vandfonden?
Hvad er det høringssvarene siger, hvad er det ministeriet siger om retten til at trække på dem?
Mener hr. Jørn Dohrmann, at det er sådan, at hvis man ikke absolut har brugt alle de penge, Folketinget har sat af til givne ting, så er de en fiasko?
Hr. Jørn Dohrmann siger heroppefra, at det er en kæmpefiasko, fordi der kun er brugt 26 mio. kr. Vil hr. Jørn Dohrmann være med til, at vi næste år laver en Vandfond på 26 mio. kr.?
Christian Brix Møller (RV), 2002-03-11:
Jeg har efterhånden forstået, at Dansk Folkeparti ikke går ind for grønne afgifter, og det respekterer jeg også.
er, at et bortfald af Vandfonden vil, hvis man betragter fonden som en tilbageførelse af dele af den grønne afgift til forbrugerne, betyde en forøgelse af afgiftsniveauet på drikkevand på ca. 3 pct.
Spørgsmålet er, hvordan Dansk Folkeparti kan forsvare det. Så spurgte jeg også om en opdeling af lovforslaget.
Der vil jeg spørge Dansk Folkeparti igen og måske uddybe det:
Hvis Dansk Folkeparti selv havde lov til at fremsætte de her lovforslag, hvilke af dem ville det så være?
Ville Dansk Folkeparti så være fuldstændig hårdnakket og stå på alle fem, eller er man blød i knæene på bare nogle af punkterne?
Jeg nævnte f.eks. Grøn Information.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-03-11:
Til hr. Keld Albrechtsen
: Jamen når vi kan se, at der sker en skæv fordeling af de her midler, så vil vi ikke være med til at føre noget videre, bare for at det skal køre endnu mere skævt.
Så vil vi have rettet op på det.
Så siger vi, at det her ikke duer, vi skal have fundet noget andet.
Der er vi nødt til ligesom at slå bremserne i og spørge, hvordan vi kan gøre det bedst muligt.
Det kan vi ved, at vi forsker i, hvordan vi bevarer det gode drikkevand.
Derfor er det, vi gør nu, at vi prioriterer, hvordan vi vil bruge de penge, vi har.
Så enkelt er det.
Til hr. Brix Møller: Jamen er det aldrig sket før i historien, at der er flere lovforslag, der bliver behandlet samtidig?
Er det her en sensation, at der lige pludselig er et par lovforslag, der kører over én gang?
Helle Sjelle (KF), 2002-03-11:
Det her lovforslag er et resultat af, at regeringen synes, det er hensigtsmæssigt, at der foretages nogle omprioriteringer af statens midler, således at der er områder, der nu opprioriteres, medens der er andre, der nedprioriteres.
Det er ikke nogen nem opgave, det ved enhver både i
regeringen og i oppositionspartierne
, og det er heller ikke nogen populær opgave, men der er et behov for et konstant fokus på optimal udnyttelse af de offentlige midler.
Kagen kan ganske enkelt ikke blive større, og den må ikke blive større, Danmarks skattetryk er rigeligt højt. Det handler jo også om at foretage nogle politiske valg, og det er det, der sker med det her lovforslag, hvor det foreslås, at man nedlægger Den Grønne Fond, Den Grønne Jobpulje, Vandfonden, Koordinationsudvalget for skibsrelaterede spørgsmål og Ørestadsrådet.
Det Konservative Folkeparti støtter lovforslaget.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-03-11:
Det er svært at vurdere, om hr. Ole M. Nielsen har ret i det, men igen må jeg bare sige, at vi i hvert fald må konstatere, at når vi tager et udtræk - jeg kan kun forholde mig til det tal, jeg har fået forelagt, det må jeg gå ud fra er rigtigt, det er i hvert fald det tal, som står i de papirer, jeg har modtaget - viser det sig altså, at 90 pct. af midlerne ikke er gået til folk, der ønsker at lave en ny boring, en ny brønd.
Det kan godt være, fordi det er dyrt og alle de ting, men man må så bare konstatere: Vandfondens midler går i hvert fald ikke til dét.
De går derimod til, at man bliver tilsluttet et vandværk i stedet for.
Så er det også, vi siger, at man jo må konstatere, at så har den i hvert fald ikke opfyldt sin mission.
Så er det ikke det, som man sagde
fra starten at man ville have det til at gå op i, hvilket har vist sig på de træk, der har været.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Ministerens spørgsmål til os gik på, om det var sådan en særlig ære, vi ydede ham ved at brokke os over, at forskellige elementer blev samlet i ét lovforslag.
Jeg vil gerne sige, at jeg har for vane at brokke mig over det, uanset hvilken minister det er, og hvilken regering det i øvrigt også er. Jeg kan da også mindes, at under den forrige regering kunne vi somme tider få vores ønske om opdeling opfyldt, selv om vi faktisk ikke havde samling på et flertal.
Det er faktisk sket, fordi regeringen godt kunne se argumentet i det, og det kunne være, at det også kunne lade sig gøre under den her regering, hvem ved?
Men jeg vil sige, at jeg ikke har været udsat for andre af de her finanslovforslag under de andre ressortområder endnu, så derfor har jeg ingen øvelse i det lige her og nu.
Men jeg vil brokke mig, når jeg møder de bunkebryllupper.
Vi havde et fra skatteministeren i forrige uge, som ikke havde noget med finansloven at gøre.
Det var syv-otte andre småændringer under forskellige lovgivninger, og der brokkede jeg mig over det, og det har jeg haft lejlighed til at gøre i hvert fald fire-fem gange siden valget under forskellige ministre.
Men det har altså ikke haft noget med finanslovforslaget at gøre.
Men jeg synes, at det er en uskik, og jeg synes, at det er kunstigt at skulle opfylde en statistik om at holde lovforslag nede på et bestemt antal.
Det er ikke en måde at gøre det på.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-03-11:
Jo, men selvfølgelig bør jeg svare, så derfor vil jeg gøre det.
Men jeg siger det kun til hr. Ole M. Nielsen, for jeg synes, at det er lidt vigtigt.
For det, man brugte, var jo ikke miljøspørgsmål.
Man talte procedure.
Der synes jeg bare, at det var rart at få det at vide, men det forstod jeg så på hr. Ole M. Nielsen.
Så skal jeg selvfølgelig svare hr. Torben Hansen på, om ikke ministeren skulle have fortalt, at det var en halvering. Jo, men nu er der nogle af os, der går ud fra, at man ved, at halvdelen af seks er tre.
Og hvis man giver tre, så er det en halvering. Andet var det vel ikke, vil jeg sige til hr. Torben Hansen.
Det synes jeg i grunden var underligt.
Man giver 3 mio. kr., og kun i 2001 lader man det komme op på 6 mio. kr.
Så kunne man jo godt have valgt at sige det, ikke for miljøministerens skyld, for det er jo hr. Jørn Dohrmann, der diskuterede det.
Så kan man da i det mindste gå rundt og sige, at nu giver man det samme, som den socialdemokratisk-radikale regering gjorde i 1997, 1998, 1999, 2000.
Torben Hansen (S), 2002-03-11:
Jeg kan bare konstatere, at det ønske, som man havde fra Vandrådet, der har forstand på det her område, har den nye regering valgt at ignorere.
Så får vi altså en halvering af den kvalitet og den forskning, der er inden for det her område.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-03-11:
For et øjeblik siden har vi jo i Folketinget behandlet regeringens forslag om nedlæggelse af bl.a. Vandfonden, og vi må sige i forbindelse med behandlingen af det lovforslag
, at det har været regeringens ønske at få ryddet op i den mængde råd, nævn og puljer, som hidtil har eksisteret.
Herudover har regeringen ønsket at foretage en omprioritering af de offentlige midler.
Nedlæggelsen af Vandfonden medfører en reduktion på 37,7 mio. kr. i 2002, og disse midler kan efter min opfattelse anvendes bedre til andre formål, når man skal ud i en prioritering. Den danske vandforsyningsstruktur er decentral, og det skal den blive ved med at være.
Den decentrale vandforsyning er til fordel for både miljøet, den enkelte borger og lokalsamfundet.
Jeg vil gerne sige, at det at bevare en decentral struktur jo er alle tiders. Men det har jo ikke noget at gøre med, om man har en vandfond eller ej, og det har jeg lige før været inde på at diskutere.
Det er min opfattelse, at nedlæggelsen af Vandfonden ikke vil forringe mulighederne for at bevare den decentrale vandforsyningsstruktur.
Det var de tal, jeg sagde lige før, hvor vi har haft et træk, så vi kan se, at 90 pct. har været anvendt til tilslutning til vandværker og ikke til brønde.
Efter min opfattelse skal den decentrale vandforsyning ikke bygge på en statslig tilskudsordning.
Den decentrale vandforsyning er et lokalt anliggende, og den skal have lokal forankring.
Jeg har fuld tillid til, at de lokale myndigheder og vandværker i samarbejde med borgerne også i fremtiden kan sikre og bevare en fornuftig vandforsyning.
Der, hvor vi fra centralt hold kan gøre noget, er ved at medvirke til en forebyggende indsats, og dette kan vi bl.a. gøre ved at reducere kvælstof- og fosforpåvirkningen af grundvandet samt minimere brugen af pesticider m.v.
På endnu et punkt vil en statslig indsats være den
bedste løsning, nemlig opbygning af ny viden, der knytter sig til den fremtidige drikkevandsforsyning.
Jeg har på den baggrund besluttet at afsætte en beløbsramme på op til 3 mio. kr. årlig, som vi diskuterede for et øjeblik siden, der kan anvendes til drikkevandsprojekter, såvel rent faglige projekter som administrative projekter.
Det er min overbevisning, at vi fremover skal fokusere på sådanne drikkevandsprojekter, som arbejder på at begrænse nutidens forureningskilder.
Regeringen støtter dermed ikke beslutningsforslaget om at opretholde Vandfonden.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Det var til ministerens fromme ønske og formodning om, at man nok kunne varetage de her interesser lokalt, altså opretholde også en decentral vandforsyning.
Der vil jeg høre ministeren, om ikke han kan bekræfte, at det, vi evig og altid hører om ude fra folk med private boringer, der har problemer, jo er, at kommunerne faktisk ønsker at få dem nedlagt som selvstændige boringer.
Det er ikke en hjælp fra den kommunale vandforsyning, de private brøndejere normalt møder.
Man hører i hvert fald altid om det modsatte, netop fordi de kommunale vandforsyninger gerne vil have dem tilsluttet for at få den der tilslutningsafgift i kassen.
Når de nu alligevel skal ud og ind ad en eller anden vej, så vil de gerne have den med, ikke sandt, og så lægger
man en slags pres.
Man intensiverer måske ligefrem prøvetagningen, sådan at de tiere end nødvendigt kommer til at betale 600 kr. for analyser osv., og man skriver et brev til pressen om det, og det jo er et problem, vi har haft i mange år.
Jeg fik helt tilbage i 1993 den daværende miljøminister, hr. Svend Auken, til at sende et brev til kommunerne om at sænke deres ambitionsniveau en lille smule med hensyn til at få private brøndejere tilsluttet.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-03-11:
Vi har jo haft en lang debat i eftermiddag, og der har det her punkt om Vandfonden også været på til debat.
Derfor har jeg egentlig ikke noget yderligere at tilføje til denne her sag på nuværende tidspunkt ud over at tilkendegive et synspunkt med hensyn til det, som hr. Ole M. Nielsen spurgte miljøministeren om, nemlig spørgsmålet om kommunerne i forhold til enkeltboringerne.
Der vil jeg sige, at der er jeg meget enig med hr. Ole M. Nielsen i, at det er et problem, og det er derfor, jeg nævnte i min tale i den tidligere debat, at vi godt vil være med til at se på det her problem, for der er nogle sager dér, som ikke falder på plads på den måde, de egentlig kunne være faldet på plads på.
Det er det, jeg kan sige i denne sag.
Torben Hansen (S), 2002-03-11:
Så sent som i oktober 2001 var der på Folketingets dagsorden en mindre ændring af denne her lovgivning.
Der var Venstres ordfører også på talerstolen, og det, der blev sagt, var: »Det lovforslag, som vi behandler her i dag, som jo er en mindre ændring til den tidligere lov om støtte til forureningstruede vandindvindinger, ser rimelig fornuftig ud. Der er mange gode argumenter for at sikre den decentrale vandforsyningsstruktur.
Der er først og fremmest en række miljømæssige fordele, og der er også økonomiske fordele.
Den decentrale vandforsyning har altid haft en stor plads i Venstres hjerter, så medmindre der dukker noget helt uforudset op under udvalgsbehandlingen, kan jeg give ministeren tilsagn om en positiv medvirken fra Venstres side.«
Mit spørgsmål er så: Hvad har ændret sig fra den 10. oktober til den 11. marts, siden Venstre har foretaget en kovending i forhold til Vandfonden?
Eyvind Vesselbo (V), 2002-03-11:
Til hr. Torben Hansen vil jeg sige, at der er sket meget siden oktober 2001.
Der er bl.a. kommet en ny regering, men det var ikke det, du spurgte om, eller det var ikke det, hr. Torben Hansen spurgte om.
Det forslag, som var der på det tidspunkt, var jo ikke spørgsmålet om at nedlægge Vandfonden.
Det var et spørgsmål om at forbedre nogle ting, så derfor kan de to ting slet ikke sammenlignes.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Jeg vil gerne spørge hr. Jørn Dohrmann: Er vi enige om, at der er en række mennesker, som står med et problem, som ikke på nogen måde er deres egen skyld, og som kan koste dem 30.000-40.000 kr., og at hr. Dohrmann ikke mener, de har fået tilstrækkelig hjælp til at løse det, fordi hr. Dohrmann ikke mener, Vandfonden har været hurtig nok til at komme ud med hjælpen?
Er vi så ikke enige om, at så kan løsningen da ikke være, at man afskaffer pengene? Jamen det er simpelt hen ufatteligt, hvad hr. Dohrmann siger.
Folk har ikke kunnet få deres penge, ergo skal vi sikre, at de aldrig får pengene.
Jamen det er da det, Dansk Folkeparti siger.
Hr. Dohrmann må undskylde, vi bliver ved med at spørge. Hvis nu vi så kan være enige om, at de penge skal frem til dem, der uforskyldt sidder med et problem til 30.000-40.000 kr., som de selvfølgelig kan have meget, meget vanskeligt ved selv at betale, vil Dansk Folkeparti så være med til at hjælpe os andre med at få et flertal for, at det skal løses?
Torben Hansen (S), 2002-03-11:
Ja, det ender jo med at blive helt familiært det her med fornavn og det hele, og det kan såmænd også være meget hyggeligt.
Det, jeg bare må konstatere, er, at dengang i 2001 syntes Venstre, at det her sådan set var en ganske fornuftig lov, der hjalp dem med at leve op til deres egne politiske hjertesager.
Det er det lige pludselig ikke mere.
Der må være sket nogle ændringer siden den 10. oktober 2001, og vi venter stadig væk på at høre, hvad der er sket.
Ud over at det her land har fået ny statsminister, har man åbenbart også fået et parti, der fuldstændig har vendt op og ned på sin egen miljøpolitik, og her tænker jeg på Venstre.
Nummer to er: Gør det ikke indtryk på Venstres ordfører, at det skønnes, at der er 33.000 husstande og 700 små vandværker med dårlig vandkvalitet, der i de kommende år kan forventes at søge støtte fra Vandfonden?
Gør den sønderjyllandsproblematik, man har set, med at 25 pct. af de undersøgte brønde i Sønderjylland skal lukkes, fordi der er for mange pesticider, slet ikke indtryk?
Det viser jo også noget om, hvilket pres der kommer på det her område.
Gør det slet ikke noget indtryk på Venstres ordfører?
Nu siger miljøministeren, at det ville have været fair af de socialdemokratiske ordførere og andre at sige, at bevillingen til forskning var 3 mio. kr. i 1997, 1998 og 1999.
Ja, det er korrekt.
Men så synes jeg, at det ville have været lige så fair af miljøministeren at sige, at med det initiativ og det, der ligger på bordet her, er der tale om en reel halvering af den eksisterende bevilling.
Det er en bevilling, som er på 6 mio. kr., fordi Vandrådet, som består af interessenter inden for det her område, sagde: Vi har nogle forskningsprojekter, vi har nogle ting, som vi er nødt til få belyst.
Vi anmoder derfor om en fordobling af forskningsmidlerne.
Det har man fået.
Men det ville have været lige så fair af miljøministeren så at gøre opmærksom på, at den politik, som miljøministeren har lagt for dagen her, faktisk reelt vil betyde en halvering af forskningsindsatsen inden for drikkevandsområdet, og det er reelt den eneste forskning, der er i Danmark om indvindelse af drikkevand
Det havde været lige så fair.