Helle Degn (S), 2000-03-14:
Jeg vil gerne starte med at takke statsministeren for hans besvarelse.
Den forespørgsel, som er stillet af Dansk Folkeparti, er alene rettet mod et dansk sagsforløb, hvor flere partier har tilladt sig selv at køre noget ud ad tangenten.
Herhjemme er vi endnu ikke kommet til det punkt, hvor vi begynder at diskutere Østrig, og hvordan man håndterer den fremstormende højrepopulisme.
Selve sagens indhold er for den socialdemokratiske folketingsgruppe langt alvorligere, nemlig den kendsgerning, at et land, oven i købet et nærtstående land, som vi deler allianceforhold med, baserer sin regeringsdannelse på nationalistiske, højrepopulistiske og hadefulde synspunkter, som minder os om det skrækkeligste kapitel i Europas nyere historie.
At det konservative parti i Østrig har kunnet finde på at basere sin regeringsdannelse på FPÖ, har heldigvis også givet genlyd blandt især Europas borgerlige statsministre og præsidenter, Chirac i Frankrig, ministerpræsident Aznar i Spanien og den belgiske Verhofstadt samt den tidligere norske statsminister, Bondevik.
Disse borgerlige partiledere var dem, der startede kravet om en stærk advarsel, og de kræver fortsat stærke sanktioner.
Snarere er der tale om sammenbrud og forvirring på højrefløjen, som vi her er vidner til.
De, der i dag holder hånden over FPÖ, er f.eks. Le Pen i Frankrig, nyfascisten Alessandra Mussolini i Italien og Slobodan Milosevic i Lilleserbien.
Det er dette uhyggelige sluttede selskab, den danske højrefløj vil have Danmark anbragt i.
Men den socialdemokratiske folketingsgruppe finder, at statsministeren i sin varetagelse af Danmarks interesser, i betragtning af den usædvanlige situation, han var bragt i, ikke kunne have handlet anderledes.
Danmark kunne ikke gå enegang her og dermed støtte FPÖ.
Derfor var det en rigtig melding, statsministeren gav.
Man kan spørge sig selv, om en Venstre- eller konservativt ledet regering herhjemme ville have handlet anderledes, om den ville basere en regeringsdannelse på Dansk Folkepartis mandater.
Nøjagtig den debat havde vi med Venstre og De Konservative herhjemme i december.
Vi kunne ikke få et klart svar fra Venstre eller fra Det Konservative Folkeparti.
Og det er nøjagtigt den debat, man har taget et opgør med i Frankrig, hvor Le Pens nationalistiske populisme florerer.
Frankrigs og Belgiens borgerlige partiledere var derfor de første til at slå alarm og kræve, at Østrig blev lagt på is. Det østrigske Frihedsparti har knyttet forbindelse til højrebevægelser, der er så ekstreme, at de må betegnes som nynazister på linje med den danske Jonni Hansens nynazistiske parti, som man laver seminarer og debatter med. Kritikere af aktionen, som ønsker at melde Danmark ud af aktionen, vil bringe Danmark i et dårligt selskab.
I den socialdemokratiske gruppe er vi enige om, at statsministeren har skønnet rigtigt på Danmarks vegne, at han har oplyst i Folketingets spørgetid, at det var i en grundlovens § 19, stk. 3-sag, statsministeren bad Nævnet indkaldt, og at han orienterede partilederne om situationen.
I hele forløbet har det stået den socialdemokratiske gruppe klart, at det var 14 landes regeringer, der gik sammen om denne aktion, og ikke som enkeltpartier herinde.
Vi mener ikke, der er grund til at afblæse sanktionerne nu, hvor de netop er ved at få virkning.
Sammen med de andre lande må vi følge implementeringen nøje.
Østrig står over for en enorm demokratisk udfordring efter 40 år med et Jerntæppe rundt om sig.
Nu er det faldet, og det ses hver eneste morgen, når busserne ankommer til det nordlige Wien.
Hver morgen er de fyldt med polakker, ungarere og kroater.
Naboerne kommer tættere på nu.
Det skaber sort arbejde og nye partier, der som Frihedspartiet byder sig til og bruger gadens argumenter.
Herhjemme kan vi genkende dette i smarte annoncekampagner fra Dansk Folkeparti og simplificeringen af den politiske debat også herinde i Folketinget.
De usikre og kritiske vælgere fortjener bedre.
De fortjener et konstruktivt og sammenhængende bud på fremtiden, et bud på, hvordan de kan få varetaget deres legitime interesser og legitime demokratiske indflydelse.
Aktionens mål var først at advare imod regeringsdannelsen og senere dens konsekvenser.
Østrig vil blive bedømt på sin optræden i udvidelsesforhandlingerne og det kommende EU-charter, forhandlingspositionerne for justits- og indenrigsministre.
Det afgørende, helt afgørende, spørgsmål, bliver selve udvidelsen.
Skal forholdet til Østrig normaliseres, må landet i praksis vise, at det deler EU's værdigrundlag.
Sker det, vil forholdet langsomt normaliseres.
Den socialdemokratiske gruppe tager Nævnets beretning til efterretning og opfordrer Folketingets øvrige partier til at gøre det samme.
Vi må afvise Dansk Folkepartis og Frihed 2000's forslag til vedtagelse og på samme måde Enhedslistens forslag til vedtagelse.
På vegne af S, V, KF, SF, CD og RV skal jeg tillade mig at fremsætte følgende: