Eva Kjer Hansen (V), 2005-11-25:
Der er ingen af de nuværende modtagere, der bliver berørt af det her lovforslag.
Det er det ene.
Det vil sige, at det virkelig giver husstandene mulighed for at indrette sig på de nye vilkår.
Det tredje, jeg vil sige, er, at vi flytter aldersgrænsen fra i dag 23 år til 18 år, fordi vi synes, det er rimeligt, for dermed kommer aldersgrænsen i overensstemmelse med den aldersgrænse, vi i øvrigt bruger i mange andre sammenhænge.
Jeg skal takke for de forskellige ordføreres bemærkninger, og jeg kan jo desværre ikke som under behandlingen af det sidste forslag sige tak for alle de mange positive tilkendegivelser, fordi der jo bestemt her var forskellige synspunkter i forbindelse med lovforslaget.
Formålet er, som det jo klart er fremgået, at ændre grænsen for, hvornår man regnes som barn i boligstøtteloven.
Vi foreslår, at det skal være 18 år, og det synes vi er rimeligt, fordi det derved kommer til at svare til den almindelige myndighedsalder og dermed også en alder, som bruges i mange andre love.
Jeg synes, at det er naturligt at sige, at man er voksen, når man er 18 år.
En person på over 18 år bør derfor ikke betragtes som barn, heller ikke selv om man bor hjemme hos sine forældre, der modtager boligstøtte.
Når man er fyldt 18 år, har man også muligheden for økonomisk at kunne bidrage til husholdningen.
Jeg synes, at mange ordførere i deres kritik af lovforslaget helt forsømmer at tage stilling til den her aldersgrænse og rimeligheden i, hvad aldersgrænsen skal være.
Som sagt, argumentationen for at ændre på reglerne her er, at det er, når man er 18 år, man bliver myndig – det er i overensstemmelse med reglerne andre steder – og kan bidrage til husholdningen.
Derfor ser jeg ikke nogen grund til, at man så også skulle ændre på regelsættet i forhold til muligheden for at få en passende bolig, alt efter hvor mange der er i husstanden.
Og derfor synes jeg, at den fordel skal forblive, som den er.
Jeg forstod heller ikke fru Charlotte Fischers kommentarer til det, som om det nødvendigvis var et krav om, at det så også burde konsekvensrettes, men mere som et ønske om at høre argumentationen for, hvorfor det ikke er taget med.
Flere har nævnt, at forslaget får unge til at flytte tidligere hjemmefra, og dermed stiger presset på boligmarkedet yderligere.
Det er faktisk ikke min forventning til det her lovforslag, for går vi ind og kigger på, hvordan de gældende regler bliver brugt, er der faktisk ikke særlig mange, der udnytter 23-års-grænsen.
80 pct. af de 18-23-årige, der i dag indgår i boligstøtteberegningen som hjemmeboende børn, er mellem 18 og 20 år
Først og fremmest gælder det her kun for kommende husstande, det gælder altså ikke for nogen af dem, der får støtten i dag.
Det gælder for kommende husstande, plus at der så er en indfasningsperiode på 4 år.
Så det er først i 2009, at de nye regler er fuldt ud indfaset.
Det vil sige, at det også giver husstandene muligheden for netop at tage højde for den nye situation.
Så jeg synes, at vi har taget betydeligt hensyn til de forskellige familiers mulighed for at indrette sig efter de nye muligheder, og at vi ved at gennemføre den her harmonisering faktisk gør et rimeligt tiltag i forhold til de aldersgrænser, der ellers er gældende.