Mogens Lykketoft (S), 2001-05-17:
Jeg har det en lille smule ligesom hr. Sjursen, når jeg skal diskutere med hr. Keld Albrechtsen.
Vi hørte nogle interessante påstande fra hr. Keld Albrechtsen om en udvidelse, der var ved at bryde sammen, og at det var tvivlsomt, om EU nogen sinde blev udvidet med mere end fem lande.
Det tror jeg ikke har noget som helst for sig.
Der vil være store vanskeligheder, der skal overvindes i optagelsesforhandlingerne, der vil naturligvis være nogle lande, det tager længere tid for end andre, der skal laves kompromiser om overgangsordninger, nogle, som de nuværende medlemslande meget stærkt ønsker i stil med, hvad der var tilfældet, da de sydeuropæiske lande blev optaget i 1980'erne, der vil være nogle overgangsordninger, der skal laves af hensyn til ansøgerlandene.
Det er det, vi arbejder på, og jeg er fortrøstningsfuld med hensyn til, at det vil lykkes.
Men der skal ikke være nogen som helst illusioner.
Der bliver mange kriser undervejs, der bliver mange nødder, der skal knækkes.
Det er der i og for sig ikke noget nyt i.
Sådan er det altid, både når EU skal udvides, og når dette Folketing på alle mulige andre områder skal træffe besværlige beslutninger af stor rækkevidde.
Jeg mener, det er korrekt at sige, som de fleste ordførere også har været inde på det, at Nicetraktaten er EU's udvidelsestraktat, det er den, der giver os grundlaget, hvorpå vi kan færdiggøre de her forhandlinger og bringe vores nye demokratiske naboer i Øst- og Centraleuropa ind i det samarbejde, der i snart mange årtier har givet os stor stabilitet og høj velstand.
Der har været rejst en række spørgsmål, som jeg mener er besvaret udtømmende under udvalgsbehandlingen, omkring
forholdet til grundloven
Jeg er ikke spor i tvivl om, at den fornuftige måde at tage stilling til EU-traktater på er at holde sig til grundlovens bestemmelser og kun anvende folkeafstemning, når det er påkrævet for at få traktatændringer gennemført.
Derfor kan der selvfølgelig heller ikke svares på, hvad der skal ske med en mulig traktat i 2004.
Og der kan jeg kun sige, at efter min opfattelse indskriver man med dette ændringsforslag den praksis, som gælder, der sker ikke nogen ændret praksis, og vi skal selvfølgelig gøre os umage for, at den også overholdes til Europaudvalgets tilfredshed.
Jeg føler mig ikke rustet til at gå ind i de eksempler, der er nævnt på diskussioner, man har med arbejdsministeren og miljøministeren, men jeg vil godt sige mere overordnet, at vi skal fastholde den praksis, at det er Europaudvalget, der giver mandaterne, og har der været misforståelser, så må de rettes.
Det sidste, jeg vil sige, er sådan set bare, at Nicetraktaten jo ikke bare er afslutningen på et kapitel, men forhåbentlig også indledningen til en ny og meget konstruktiv diskussion om Danmarks placering i Europa og om Europas fremtid i det hele taget. Som jeg har orienteret Europaudvalget om, så vil den hvidbog, regeringen arbejder med, der forhåbentlig giver et godt, men selvfølgelig ikke det eneste mulige grundlag for den diskussion, udkomme den 12. juni, og jeg ser frem til, at vi så, som jeg forstår, at de fleste har været indforstået med, tager en større diskussion på grundlag af hvidbogen i løbet af efteråret her i Folketinget.
Også med henblik på at Folketinget i sin helhed får lejlighed til at forholde sig til dagsordenen for det europæiske rådsmøde, der skal være i Belgien i december, og hvor retningslinjerne for den næste regeringskonference eller forberedelsen af den, modellen, der skal vælges, den folkelige deltagelse i det, dagsordenen for det, kan blive lagt fast med Folketingets fulde deltagelse.