Lissa Mathiasen (S), 2006-05-19:
Jeg vil godt starte med at understrege, at det for Socialdemokraterne er helt afgørende som udgangspunkt, at en adoption altid skal være til fordel for barnet.
Men jeg vil godt understrege det, fordi jeg synes, det er meget væsentligt, at vi også dermed er enige om, at vi lægger vægt på, at forudsætningen for at få en adoptionsbevilling skal være, at barnet vil få den fornødne omsorg, sikres en god opvækst, kærlige og trygge rammer, og at man også som adoptant er i stand til at kunne tackle den følelsesmæssige usikkerhed hos børnene, som følger af at være adopteret.
Det er de forudsætninger, jeg mener, vi alle sammen er nødt til at holde fast i, og som skal ligge til grund for enhver adoption, når vi taler om adoption af udenlandske børn.
Vi skal nemlig huske, at de her børn er børn, som allerede har oplevet tab af biologiske forældre eller af primære omsorgspersoner mindst en gang tidligere i deres liv.
Derfor må enhver adoption altid foregå ud fra nogle meget klare betingelser om, at det her skal tilgodese barnet.
Det var også det, der var udgangspunktet for den seneste revision af adoptionsloven for 6 år siden.
Det var der, hvor vi lavede fundamentalt om på selve godkendelsesproceduren.
Vi har fået mange positive reaktioner på revisionen af loven.
Den måde at faseopdele på, ikke mindst måden med de adoptionsforberedende kurser, har vi fået rigtig mange gode reaktioner på.
Så kort og godt vil jeg sige, at selve måden, hvorpå lovgivningen i dag fungerer, hvis vi sådan kigger på den overordnede struktur, tror jeg alle er enige om at der er tilfredshed med.
Men der foreligger altså også kritiske røster, dermed også være sagt, at det synes jeg da vi skal tage op og drøfte, fordi selv om det kun er 6 år siden, at vi reviderede det her, så skal vi også turde være åbne over for, hvad der måtte komme af bemærkninger.
Herunder mener jeg også, at det er naturligt at stille spørgsmål om aldersgrænser og procedurer som sådan, som det også er foreslået i beslutningsforslaget fra De Radikale.
Det skal stadig væk ske, ud fra hvad der er det rigtige at gøre, og ud fra om vi kan gøre det bedre, fordi de børn skal have den bedst mulige opvækst, når de kommer her til landet.
Lad mig også med det samme sige, at jeg ikke opfatter det her som værende en revision, vi skal i gang med.
Det er også det, jeg hører ministeren sige.
Vi skal ikke i gang med en tung og tidskrævende egentlig revision.
Vi skal ikke bruge flere år på det her, men det vil være naturligt ikke bare at lytte til Familiestyrelsen, men også i den grad prøve at lytte til fagfolk, lytte til nogle af dem, der sidder med nogle erfaringer tæt inde på kroppen, tage en drøftelse af, hvorvidt de sammenhænge, de metoder, der bruges, er gode nok, eller hvorvidt der er forskelle eller ting, der ikke er gode nok.
Lad os tage det op til en drøftelse.
Det glæder mig meget, at vi hørte ministeren sige her, at det også må kunne nås, så vi allerede i næste folketingssamling kan tage fat, hvis der er behov for lovændringer.
Det er vi positivt indstillet over for, og jeg håber også, at man fra Det Radikale Venstres side som forslagsstiller vil have forståelsen for, at vi prøver at lægge den her bredde i det, og at udgangspunktet selvfølgelig er børnene.