Jørn Jespersen (SF), 2002-11-05:
EU's landbrugspolitik stammer fra en periode, hvor der var fødevaremangel i Europa.
Længe efter, at den mangelsituation er ophørt, fortsætter man uden rationelle grunde, uden fornuft, med at udbetale støtte til landmændene med en masse skadevirkninger til følge.
Man kan sige det meget kort: EU's landbrugspolitik i dag er egoistisk, nærsynet, kortsigtet og hyklerisk.
Eller som det ansete tidsskrift The Economist har sagt det: Det er det ultimativt mest idiotiske system, som den vestlige verden nogen sinde har skabt.
Hvis vi ser på, hvor mange penge der bliver brugt til området, så er det jo karakteristisk, at vi i EU bruger ca. tre gange så mange penge på støtte til vores landmænd, som vi bruger på udviklingsbistand.
Faktisk er det sådan, at EU's landbrugsstøtte stort set matcher den samlede bistand fra den rige verden til ulandene.
Det koster 10.000 kr.
pr. husstand, en europæisk gennemsnitshusstand, i forhøjede priser, og vi får kun skadevirkninger ud af det.
Derfor skulle man synes, at enhver politisk fornuft tilsagde, at det er et system, der skal afvikles så hurtigt som muligt.
Samtidig er det jo sådan, at den støtte, vi giver, i stort omfang direkte skader de fattige udviklingslande, sådan at den gavn, de får af deres udviklingsbistand, mere end udlignes af skadevirkningerne af vores landbrugspolitik.
Så vi giver en krone med den ene hånd, og så tager vi tre kroner fra dem i form af handelsforvridende ordninger, barrierer for deres varer, landbrugsstøtte osv. Landbrugsstøtten er altså til skade for ulandene, den er til skade for miljø og natur hos os selv, den er til skade for forbrugerne, og den er til skade for statskasserne.
Vi synes, at beslutningen i Bruxelles for nylig var skandaløs, at man lader franskmændene tage udvidelsen som gidsel, og derefter betaler EU's medlemslande bare løsepengene, som franskmændene har bedt om, i form af en fortsættelse af de her fuldstændig vanvittige landbrugsordninger til 2013.
Tænk, hvis de penge, der hermed var blevet bevilget, i stedet for var gået til erhvervsudvikling, til teknologi, til infrastruktur, til uddannelse, til miljø i ansøgerlandene, så havde der virkelig været perspektiv i det.
Nu går det til en landbrugspolitik, som er til skade, også for ansøgerlandene.
Forløbet i Bruxelles synes jeg efterlader tvivl om Danmarks holdning på området - tvivl om, hvorvidt vi er enige med Tyskland, Holland, England og Sverige; tvivl om, hvorvidt vi i virkeligheden siger, at vi går ind for en afvikling, men er meget godt tilfredse med, at Chirac gør det beskidte arbejde og får støtten til at fortsætte.
I SF så vi meget gerne, at Danmark hurtigst muligt fik
en samlet plan og kom med et samlet udspil til en total afvikling af landbrugsstøtten, som vel at mærke overholder alle formelle beslutninger og overholder spillereglerne i WTO og ligefrem støtter dem
Sådan en plan kunne indeholde, at eksportsubsidier og prisstøtte afvikles i løbet af ganske få år, 1, 2 eller 3 år, og at vi spiller aktivt og offensivt ud med den i WTO.
Dermed bliver de allermest perverse dele af landbrugspolitikken også afskaffet, nemlig dumpningen af vores overskudsproduktion på de fattige landes markeder. skridt skulle være, at de produktionsafhængige støtteordninger blev afkoblet i løbet af en kortere årrække, 2, 5, 6 år, lidt afhængigt af hvilke produkter der er tale om, og det bør startes allerede i forbindelse med midtvejsevalueringen.
Vi synes ikke, at der, som Kommissionen foreslår, er nogen grund til at basere det på den historiske indkomst, for det cementerer jo en ulighed og giver mest støtte til de største brug.
I 2006 burde man foretage en egentlig afvikling af støtten med virkning fra 2013, idet vi respekterer den aftale, som er lavet i Bruxelles.
Vi er uenige i den, men allerede i 2006 bør det meddeles, at efter 2013 er støtten væk, enten gennem en afvikling over en kortere årrække med en bestemt procentsats, eller ved at man fjerner den i ét hug og efter sociale kriterier giver en kompensation for værditabet til de landmænd, der har brug for det.
På den måde kunne støtten være totalt afviklet i 2013, hvis vi sender signalet nu.
Det er vigtigt med den tidlige beslutning, for ellers står vi i den samme kattepine igen i 2013, hvor argumentet vil lyde: Det kan vi ikke beslutte, for det har vi ikke forberedt landbruget på.
Vi er enige i at opprioritere landdistriktspolitikken til en højere procentsats allerede fra 2004.
Men vi synes, det er meget vigtigt, at det bliver meget velbeskrevne målsætninger, og at der bliver streng kontrol med, at det kun er samfundsmæssigt bestilte ydelser, vi betaler for.
, og på den baggrund vil jeg gerne på SF's vegne fremsætte følgende forslag til vedtagelse:
Må jeg ikke fremsætte denne her?
Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at EU's landbrugsstøtte er et levn
fra en planøkonomisk tankegang og belaster såvel u-lande, miljøet, forbrugerne og statskasserne, samt at støtten i helt urimeligt omfang udbetales til velstillede bønder