Anne Baastrup (SF), 2001-04-17:
Med lovforslaget udvides kriminaliseringen af hæleri til at omfatte hæleri med hensyn til udbytte af alle strafbare handlinger inden for det formueretlige område.
Kun forsætlige lovovertrædelser straffes, og almindelig detailhandel eller underhold, hvor et strafbart udbytte udnyttes, er ikke omfattet.
Endvidere indeholder forslaget regler om indgreb i meddelseshemmeligheden, således at der skabes adgang til at foretage såkaldt udvidet teleoplysning, dvs. oplysning om, hvilke mobiltelefoner der er i et givet område og inden for et givet tidsrum har været i forbindelse med andre telefoner.
Det er i hvert fald sådan, jeg har forstået bestemmelsen.
SF er umiddelbart indforstået med ændringerne vedrørende hæleri, således at kriminaliseringen udvides til alle formueforbrydelser.
Tilsvarende finder vi det vigtigt, at man fastholder, at der kun straffes ved forsæt til hæleri.
Derimod er vi tvivlende, for ikke at sige yderst skeptiske, over for den anden halvdel af lovforslaget, hvorefter politiet får mulighed for at skaffe en kendelse, når det drejer sig om mistanke om alvorlig kriminalitet, selv om der ikke er en begrundet formodning om, at mobiltelefoner overhovedet er blevet brugt.
Dertil kommer, at der kan blive tale om, at ganske mange personers brug af telefon bliver registreret, uden at de har lavet noget som helst andet end at snakke med moster eller måske elskeren.
Højesteret har, som det fremgår af bemærkningerne, i første omgang afvist, at man kan anvende teleoplysningen
Omvendt har landsretten, som det også fremgår af bemærkningerne, givet tilladelse til registrering af 998 opkald.
Hvad kan domstolene give tilladelse til fremover, hvis dette lovforslag vedtages?
Sådan som jeg læser bemærkningerne, er der ikke taget stilling til det, bortset fra en henvisning til proportionaliteten.
Bemærkes skal det også, at disse registreringer skal slettes snarest, som der står i bemærkningerne.
»Snarest« - hvad er det?
Desuden får de registrerede ikke besked om, at de er blevet registreret.
Der kan være tale om taletidskort, der giver anonymitet, når det drejer sig om brug af mobiltelefon, og der kan være tale om stjålne telefoner, så det kan være ganske vanskeligt at få fat i alle de folk, der skal have oplysning om denne registrering.
Problemet er for mig at se bare, at begrundelserne for, at man ikke kan give oplysning, faktisk kan vendes rundt, netop på baggrund af: Er det en anonym telefon via taletidskort?
Er det en stjålen telefon, osv.?
Har lovforslaget så overhovedet nogen berettigelse?
Med andre ord: SF's folketingsgruppe er ganske negativt indstillet over for denne del af lovforslaget, som vi finder giver meget brede beføjelser, og hvor omfanget ikke er præciseret nøje i selve bestemmelserne.
Vi mener, det er vigtigt at give politiet de nødvendige redskaber til efterforskning af kriminalitet, for det er vigtigt, at politiet kan være på omgangshøjde med de kriminelle.
Men man skal altid overveje de konsekvenser, det får for det almindelige samfund, at der kan ske en total overvågning af almindelige folk.
Når man kaster sig ud i den slags mere principielle ændringer, skal man altid underkaste dem en nøjere overvejelse.
SF går naturligvis aktivt ind i udvalgsarbejdet, men vores holdning er på nuværende tidspunkt ganske skeptisk, når det drejer sig om den anden halvdel af lovforslaget.