runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Jamen hele regeringens politik går ud på at skaffe penge til, at vi kan gøre noget for de mest udsatte grupper i vores samfund.
Vi gør det faktisk hvert år – i øvrigt i et bredt samarbejde med partierne her i Folketinget, dog undtaget Enhedslisten, som har stillet sig uden for de aftaler.
Men hvert år fordeler et meget bredt flertal i Folketinget penge til de mest udsatte grupper i vores samfund, hjemløse, narkomaner, alkoholmisbrugere og sindslidende og mange andre udsatte grupper i vores samfund.
Så det er simpelt hen en topprioritet for regeringen, og det var også derfor, vi startede med at nedsætte Rådet for Socialt Udsatte, som netop skal vogte over, at vi som politikere holder fokus på de mest udsatte grupper i vores samfund.
Jeg tror, jeg brugte udtrykket, at langt de fleste i det danske samfund har mærket fremgangen.
Jeg ved da godt, at det er i forskelligt omfang, at man mærker den fremgang.
Og derfor har vi som politikere en særlig forpligtelse til at sørge for, at de mest udsatte grupper også mærker, at det går bedre i det danske samfund.
Det er nøjagtig, hvad regeringspartierne og Dansk Folkeparti udtrykker i det forslag til vedtagelse, der ligger på bordet, at vi skal hjælpe de mest udsatte grupper, at vi skal hjælpe til at nedbryde den negative sociale arv, og at vi skal sørge for, at det altid kan betale sig at arbejde, også for de lavest lønnede.
Så jeg må sige, at vi er langt ude, når fru Line Barfod skal helt til New Orleans for at finde store problemer.
Line Barfod (EL), 2005-10-06:
I åbningstalen i tirsdags var det jo tydeligt, at statsministeren kun opfattede sig selv som statsminister for de velbjærgede, og at det var dem, talen var henvendt til.
Det var dem, der skulle være glade for, at det gik godt.
Det var også det, vi kunne høre i indlægget i dag.
Statsministeren sagde her i dag, at den økonomiske fremgang i samfundet er kommet alle i samfundet til gode.
Så må man konstatere, at statsministeren jo åbenbart ikke har fulgt helt med i, hvad der sker i hans store forbillede USA.
I USA kunne man jo se, hvad der skete i New Orleans, at der var nogle, der ikke var en del af samfundet, at der var nogle, der blev ladt tilbage, at man var mere optaget af at beskytte de velbjærgedes ejendom end af at sikre, at der var mad og vand til de fattige.
Det er man nu begyndt at diskutere i USA, fordi det er ved at gå op for ret mange, at det er et problem, at der er nogle, som er sat uden for samfundet.
Vil statsministeren tage fat i at sikre, at vi i Danmark får et samfund, som alle er en del af, inden det kommer så vidt, som det gjorde i New Orleans, og at man ikke taler om, at fremgangen er kommet alle til gode i en situation, hvor der er mennesker i Danmark, der bliver fattigere og fattigere, og som nu her ikke har råd til at købe vinterstøvler til deres børn, før sneen falder?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Jamen hr. Mogens Jensen kender jo godt svaret, fordi det er givet flere gange.
Og derfor vil vi også sørge for at afsætte midler til de mest udsatte grupper i vores samfund.
Så hr. Mogens Jensen har fået svaret, og han kan i øvrigt se det udpenslet i det forslag til vedtagelse, som jeg forstår at hr. Mogens Jensen så ikke vil stemme for, hvilket man jo godt kan undre sig over.
Mogens Jensen (S), 2005-10-06:
Er statsministeren enig eller uenig i det her udsagn fra skatteministeren om, at øget ulighed ikke nødvendigvis er noget problem?
Er statsministeren enig eller uenig?
Der må være et klart svar.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Regeringens politik er klart fastlagt i den tale, jeg holdt i tirsdags.
Og den har jeg forstået at alle er enige om.
Jeg har såmænd ikke behøvet så lang tid til at gennemtænke fornuften i den beslutning, der er truffet, for så vidt angår Brovst Kommune, forstår jeg.
Nu vil jeg gerne forklare baggrunden for det: Regeringen fører en politik, der går ud på et skattestop, også når det gælder kommunerne.
Dette skattestop skal også håndhæves i forbindelse med sammenlægningen af kommuner, og kommuner, der bliver lagt sammen, har forskellige skatteprocenter osv.
Men så er der en særlig bestemmelse, som kun gælder i en kort periode, nemlig indtil vi har fået de her sammenlægninger på plads.
Det er en bestemmelse, der tager sigte på at undgå en spekulation, nemlig den spekulation, at man tømmer sin egen kommunekasse, lige inden man skal ind i fællesskabet.
Derfor er det lavet sådan, at man ikke bare lige uden videre, før sammenlægningen finder sted, kan finansiere en kommunal skattelettelse i en kommune med den risiko, at man så har taget fra fællesskabet.
Man kan sige, at det er et solidarisk skattestop, vi administrerer her.
Så har jeg den tillid til de gode folk i Brovst, det er jo vendelboer, at de ikke vil kaste de penge i grams.
Mogens Jensen (S), 2005-10-06:
Jeg ved ikke, om det er, fordi statsministeren har mistet sin gamle spindoktor, men han gør et noget tvetydigt indtryk her i dag.
Jeg synes, at han på den ene side minder lidt om Michael Meyerheim, der sådan henslængt ud fra nogle avisartikler kommenterer lidt hist og pist – et koncept, jeg kan anbefale at han sælger til dk4, når de nu ikke længere vil sende her fra Folketingssalen – og på den anden side minder han om ejeren af slægtsgården, der står til konfirmationsfesten og febrilsk forsøger at dække lidt over, at den her fest er ved at flimre lidt i koderne med endnu en gårdskarl, som er taget med fingrene nede i klejnekassen – eller telefonkassen må det jo nærmest være – med en moster, der er kommet for skade at sige, hvad hun rent faktisk mener om familiens politik, og en onkel, eller fætter er det måske nærmest, der er særdeles kanonglad og er kommet lidt for langt frem med kuglerne.
Jeg har et spørgsmål til statsministeren, for der er jo en, han i hvert fald endnu ikke har fået lukket munden på, og det er skatteministeren, der i den her sag om ulighed jo har sagt, at vi må gøre op med det dogme, at øget ulighed nødvendigvis er et problem.
Skal skatteministeren også have mundkurv på, ligesom socialministeren har fået det,
Er statsministeren enig i det udsagn?
Kuupik Kleist (IA), 2005-10-06:
Er det statsministerens opfattelse, at den kommende oprydning også er omfattet af den aftale, som blev indgået sidste sommer med USA?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Jeg kan sige til hr. Kuupik Kleist, at regeringen selvfølgelig er indstillet på snarest at tage en drøftelse med hjemmestyret om, hvordan vi skal følge op på undersøgelsen.
Jeg har fået oplyst, at den endelige afrapportering af Risøs undersøgelse forventes at foreligge i 2006, og jeg vil gerne understrege, at der ikke skal herske nogen tvivl om, at regeringen er indstillet på at afsætte ressourcer til at følge op på rapportens anbefalinger.
Så kan jeg i øvrigt oplyse, at Statens Institut for Strålehygiejne i næste uge vil deltage i landsstyrets besøg i Thule for at oplyse lokalbefolkningen om de foreløbige resultater af den nye undersøgelse.
Kuupik Kleist (IA), 2005-10-06:
Nu har vi jo her til morgen fået meddelelse om, at det endelig er lykkedes Risø at dokumentere det, som mange har sagt gennem mange år: At der er radioaktivt forurenede områder i Thuleområdet med et strålingsniveau, som er sundhedsfarligt for mennesker.
Jeg vil blot gentage mine spørgsmål, som jeg fremførte i mit indlæg tidligere, som er, om statsministeren straks vil tage initiativ til at få sat en oprydning i gang af det konstateret radioaktive område, og om det er statsministerens opfattelse, at den selvfølgelig kommende oprydning vil være omfattet af regeringens øvrige oprydning på vegne af USA, altså om man også påtager sig det økonomiske ansvar.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Jeg er bare nødt til at sige til fru Marianne Jelved, at jeg ikke er enig i fru Jelveds karakteristik af administrationen.
Men jeg understreger, at som en selvfølge skal enhver form for administration være i orden, følge en god retsstats principper, være i overensstemmelse med internationale konventioner osv., det er en selvfølge.
Så siger fru Marianne Jelved, at jeg også som statsminister har et ansvar for at sørge for en ordentlig tone i debatten, bl.a. når det drejer sig om minoriteters stilling i det danske samfund.
Jeg vil gøre, hvad jeg kan, og jeg vil også gerne her sætte en tyk streg under, hvad jeg også har sagt offentligt, at vi altså må sørge for, at der er en ordentlig og sober tone i den offentlige debat.
Vi skal have en vidtstrakt ytringsfrihed; der skal være mulighed for, at man giver udtryk for sine holdninger klart og tydeligt.
Men vi må på det skarpeste tage afstand fra ytringer og holdninger, der kan opfattes som hadefulde angreb på grupper.
Det vil jeg gerne sætte en tyk streg under, og jeg opfordrer alle, der deltager i den offentlige debat, til at respektere det.
Så kan jeg i øvrigt sige til fru Marianne Jelved, at mit eget lille bidrag til i hvert fald synligt at vise evne og vilje til dialog er et par dialogmøder, der har været holdt; ét med repræsentanter for indvandrere generelt om integrationspolitikken i Danmark og senest et, som var specifikt med repræsentanter for de muslimske samfund i Danmark i kølvandet på de forfærdelige terrorbombninger i London.
Marianne Jelved (RV), 2005-10-06:
Det sidste vil jeg meget gerne kvittere for, for det opfattede jeg også som et klart svar.
Det ser vi frem til, og vi vil forberede os på det.
Så må jeg sige, om statsministerens jongleren med ord, at jeg er enig i, at det går godt i Danmark.
Det går godt i Danmark for rigtig mange mennesker, men der er sandelig også mennesker, som det ikke går godt for, og mennesker, som har det rigtig, rigtig dårligt.
Her tænker jeg på dem, der ikke er født etniske danskere.
Integrationen som sådan halter meget, meget langt bagefter; statsministeren udviser nonchalance over for det rod, der faktisk er i Udlændingestyrelsen.
Den totale mangel på gennemsigtighed, åbenhed, viden om, hvordan lovgivningen virker, preller af på statsministeren, og der sætter Det Radikale Venstre ind, for vi vil leve i et Danmark med ordentlig retssikkerhed, ordentlig åbenhed og ordentlig behandling af alle.
Det savner jeg en tilkendegivelse af fra Venstres formand og Danmarks statsminister.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Til det sidste kan jeg sige, at jeg faktisk er meget tilfreds med udviklingen i Danmark.
Jeg synes, det går fremad.
Det er jo ikke det samme, som at alting så er i orden og ikke kunne gøres bedre.
Der er bestemt punkter, vi gerne vil gøre bedre.
Sådan er det.
Men jeg synes, vi skal glæde os over den fremgang, der er i Danmark.
For så vidt angår konkret administration rundtomkring, så er det jo en selvfølge, at administration, hvad enten det er Udlændingestyrelsen eller andre styrelser eller ministerier, skal være i overensstemmelse med en retsstats principper og internationale konventioner osv.
Det er en selvfølge.
Så spørger fru Marianne Jelved, om det er tankerne at indlede reelle forhandlinger til foråret.
Jeg synes, jeg sagde det til sidst, men lad mig gentage det og sige det endnu tydeligere: Ja, det er hensigten.
Jeg bed meget mærke i fru Marianne Jelveds måde at formulere sig på, og jeg opfattede det også som en tilkendegivelse fra fru Marianne Jelveds side om vilje til at indgå i de forhandlinger.
Det ser vi meget frem til, så jeg kan altså bekræfte, at der selvfølgelig bliver tale om reelle forhandlinger.
Marianne Jelved (RV), 2005-10-06:
Det har jeg ventet længe på.
Statsministeren har forstået det fuldstændig klokkeklart – endelig.
Der er nemlig rigtig meget forskel på, hvorvidt det er Dansk Folkeparti, der samarbejder med regeringen, eller om det er Det Radikale Venstre.
Det er fuldstændig klart, og jeg er lykkelig over, at statsministeren endelig har fattet det.
Tak for det.
Jeg noterer også, at der ikke kom nogen som helst antydning af svar på mit flere gange gentagne spørgsmål, om statsministeren har i sinde at indlede reelle forhandlinger om reformer til foråret, eller om statsministeren fremlægger en samlet pakke, som vi så kan tage eller lade være.
Så noterer jeg mig, at statsministeren har meget svært ved at forholde sig til sin egen tid og alt det rod, der f.eks. er i Udlændingestyrelsen.
Rigsrevisionen er inde; Ombudsmanden er inde; der er international kritik, FN-kritik inklusive, og i øvrigt også af statsministerens meget nære samarbejdspartner fru Pia Kjærsgaard.
Der er manglende retssikkerhed, det er en hån mod borgerne.
Er statsministeren stolt af det, der foregår?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Jeg tror nu, at beskæftigelsesministerens udsagn gælder lidt bredere end kun bankrådgivere.
Jeg tror, det gælder generelt, at når der er tendens til, at der er kommet kul på økonomien, og der nogle steder måske bliver mangel på arbejdskraft, så er det vigtigt at være sikker på, at alle, der modtager arbejdsløshedsunderstøttelse eller kontanthjælp for den sags skyld, reelt står til rådighed for arbejdsmarkedet.
For det må jo gælde om, at vi får de ledige, der er tilbage, ud på arbejdsmarkedet.
Det tror jeg da at hr. Ole Sohn må være enig både med mig og med beskæftigelsesministeren i.
Det var lige præcis, hvad regeringen gjorde med forårspakken i 2004, hvor vi lettede skatterne, gav folk mere købekraft, og det var med til at give optimisme og sætte gang i hjulene og hjælpe opsvinget på vej.
Det sidste er jeg fuldstændig enig med hr. Ole Sohn i.
Og vi forsømmer ikke nogen lejlighed til at forklare arbejdsgiverne det ansvar, de har for at sikre, at der er f.eks. praktikpladser til alle.
Der er jeg fuldstændig enig med hr. Ole Sohn, og det har højprioritet for regeringen.
Men så er det jo tankevækkende at høre hr. Ole Sohn sådan forklare al fremgang med, at det bare er, fordi oliepriserne stiger.
Man kunne også sige, at når oliepriserne de stiger, så dæmpes den økonomiske aktivitet i andre lande, og så bliver det sværere at sælge varer til andre lande.
Men lad det nu ligge.
Hr. Ole Sohn prøver altså nu at sige, at den økonomiske fremgang skyldes stigende oliepriser, men dengang der var en periode, beklageligvis, hvor der var knap så meget økonomisk fremgang, og hvor ledigheden steg her i landet, var det regeringens skyld.
Det er altså typisk for hr. Ole Sohn og for oppositionen, at når ledigheden går ned, så er det bare noget, der kommer til os udefra, men når ledigheden går op, så er det regeringens skyld.
Jeg noterer bare, at der er ikke parallelitet i hr. Ole Sohns argumentation.
Ole Sohn (SF), 2005-10-06:
Statsministeren skosede oppositionen, fordi der var divergerende opfattelser, og fordi vi var forskellige.
Jamen er det da ikke fantastisk at have en opposition, der består af forskellige partier med forskellige opfattelser, som kan give udtryk for dem?
Det er anderledes hos regeringen, hvor ministre ikke må give udtryk for deres holdning, så er det lidt svært at diskutere de forskellige divergerende opfattelser, der er.
Så statsministeren skulle måske prøve at indføre det samme princip i egne rækker, som er gældende hos oppositionen.
Man kan godt lade meninger brydes, uden at man bliver uvenner af den grund.
Men mit spørgsmål er egentlig lidt i forlængelse af fru Lotte Bundsgaards.
Jeg vil sige det på den måde, at jeg tror, vi alle sammen skal glæde os over, at det går bedre for dansk økonomi, i kraft af at tsunamien, katastrofen i New Orleans, Irakkrigen også, har ført til stigende oliepriser, som gør, at vi får stigende indtægter og får stigende aktiekurser, som gør, at vi får stigende indtægter, alt sammen noget som er gavnligt for Danmark.
Men det, statsministeren skal tage stilling til, er jo, når vi er i en situation, hvor vi kan se, at der er flaskehalsproblemer inde på enkelte områder, og det er der i kraft af den fremgang, der er, så skal regeringen være agtpågivende og sørge for at sikre de nødvendige uddannelsespladser, sådan at vi ikke får mangel på arbejdskraft med de rette kvalifikationer.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Det tør jeg ikke på nuværende tidspunkt tage stilling til.
Det kræver, at jeg får lejlighed til at dykke yderligere ned i sagen.
Men jeg vil bare sige sådan rent principielt, at det ikke er en sag, der skal have lov til at falde ned mellem to stole.
Selvfølgelig skal der findes en løsning på de problemer, der bliver konstateret.
Lise von Seelen (S), 2005-10-06:
Hvordan synes statsministeren så, det går med opbakningen til det synspunkt inden for egne rækker, når der er ministre, der har et fuldstændig divergerende synspunkt, at der er folk i folketingsgruppen, der har et divergerende synspunkt, at der er folk i partiet Venstre, vi kan kigge på Venstres ungdom, vi kan kigge på CEPOS, vi kan se på mange liberale kredse, som har et fuldstændig divergerende synspunkt på vækst og udvikling?
Hvordan synes statsministeren det går med opbakning inden for egne kredse til det synspunkt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Det går jo rigtig godt.
Man kan jo se det af den vedtagelse, som der jo er flertal for nu her i Folketinget, når vi skal stemme om kort tid.
Der er regeringens politik klart udtrykt, og der står jo de ting, som jeg i øvrigt sagde i min åbningstale i tirsdags.
De synspunkter, jeg gav udtryk for der, dækker selvfølgelig de folketingsmedlemmer, der stemmer for den vedtagelse.
Så der har fru Lise von Seelen jo svaret, nemlig at der er fuld opbakning til den linje, som jeg har givet udtryk for.
Det er jo vigtigt i et folkestyre, at der kan være en fri debat, men på et eller andet tidspunkt skal man også samle debatten op, drage en konklusion, komme fremad med nogle beslutninger, og det er jo så min opgave en gang imellem at sige: Nu har vi debatteret osv., nu udstikker vi så linjen.
Lise von Seelen (S), 2005-10-06:
Statsministeren har i debatten her flere gange sagt, at vi skal forholde os til virkelighedens verden.
Virkelighedens verden er, at uligheden for rigtig mange børnefamilier er blevet større inden for de sidste år, for andre udsatte grupper er uligheden også blevet større.
Jeg vil meget gerne, at vi forholder os til virkelighedens verden og kigger på netop de grupper.
Frank Aaen (EL), 2005-10-06:
Jeg ved godt, det er usædvanligt, at man tager ordet ved denne behandling af finanslovforslaget, for vi har jo haft debatten den 6. september om det forslag, der er fremsat.
Men siden den 6. september er der jo sket det, at vi har fået nogle ret markante udtalelser fra landets statsminister om, at regeringen er imod øget ulighed.
Men når vi gennemgår det forslag til finanslov, som finansministeren har fremsat, indeholder det jo en lang række forslag, der øger uligheden i samfundet.
Der er besparelser på erstatninger til dem, der er ramt af arbejdsskader, på 440 mio. kr. over 4 år; der er besparelser på børnefamilieydelsen på over 300 mio. kr. over 4 år; der er besparelser på boligstøtten på 200 mio. kr. over 4 år; der er besparelser på boligydelsen til pensionister på næsten 200 mio. kr. over 4 år; man fratager Landsbyggefonden et milliardbeløb, der ellers skulle gå til renovering af nedslidte lejligheder og nedsættelse af huslejen i almene boliger, og man tager alene i 2006 567 mio. kr. fra satspuljen – penge, som pensionister, arbejdsløse og syge ellers skulle have, hvis de skulle følge den almindelige indkomstudvikling i samfundet.
Der er altså en stribe forslag i finanslovforslaget, som alle sammen i særklasse rammer lejere med lav indkomst, syge, pensionister, arbejdsløse og børnefamilier, og derfor: Kan finansministeren give os en bekræftelse på, at den stribe forslag, der er i det forslag til finanslov, som er til første behandling her i dag, og som jeg lige har gennemgået, er med til at øge uligheden i samfundet?
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Villy Søvndal (SF), 2005-10-06:
En kort bemærkning til hr. Helge Adam Møllers indlæg: Jeg synes måske, man nogle gange skal lade være med at følge de mest simple instinkter her i denne Folketingssal.
Jeg synes, partierne har lov til at udvælge, hvem de vil, til debatterne, og de har også lov til at svare.
Jeg synes ret beset, det er meget mere underligt, at vi har en statsminister, som ikke svarer, når jeg stiller nogle meget konkrete spørgsmål om hr. Jesper Langballes udtalelser om nogle af de mest udsatte grupper i samfundet.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Lovforslaget sattes til forhandling.
Forhandling
Helge Adam Møller (KF), 2005-10-06:
Jeg indrømmer, at jeg hele tiden har troet, at der ville ske et eller andet i dag på et eller andet tidspunkt.
Men nu har vi været i gang med debatten i ca. 12 timer, og jeg indrømmer blankt, at jeg er ekstremt skuffet, og jeg tror faktisk ikke, jeg er den eneste i denne sal.
Jeg kom i Folketinget første gang i 1977, og når jeg tænker tilbage på de år og de store debatter, vi har haft – afslutningsdebatter og åbningsdebatter som i dag – har jeg oplevet mange socialdemokratiske ledere – nogle før de blev statsministre, nogle mens de var statsministre, og nogle efter de var gået af som statsministre.
Der var en Anker Jørgensen, der var en Svend Auken, der var en Poul Nyrup, og der var en Mogens Lykketoft.
Men jeg har aldrig nogen sinde i de 25 år oplevet det, jeg har oplevet i dag: En socialdemokratisk leder, lederen af det største oppositionsparti, har lejlighed til at gå herop på Folketingets talerstol og markere, hvad hun selv og partiet står for, og så bliver det til to korte bemærkninger af 60 sekunders varighed om hindbær og jernbaneskinner nede fra hendes plads.
Hindbær og jernbaneskinner er også vigtige, men det er vel ikke alt, hvad Socialdemokratiet står for.
Helt ærligt: Det må kunne gøres bedre.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Det er i hvert fald ikke en tanke, som regeringen har nogen planer om at omsætte til lovgivning, vil jeg gerne sige.
Det indgår ikke i regeringsprogrammet, og det, som er regeringens politik, kan hr. Ole Stavad læse om i detaljer i regeringsprogrammet.
Her vil hr. Ole Stavad kunne finde svaret.
Ole Stavad (S), 2005-10-06:
Jamen det er jo herligt at have en statsminister, der holder fast og ikke dementerer.
Jeg forstår, at selv om der blev brugt lidt flere ord, hører vi nu til Vendsyssel.
Så vil jeg godt rejse en lidt anden sag, for den teknik, statsministeren har brugt her, er jo den, han har brugt på det seneste og har haft meget behov for, nemlig: Der er kun én, der har ret, uanset hvad man siger, og det er statsministeren.
Den ret har statsministeren brugt over for sine ministre, som så har skiftet holdning ret pludseligt.
Derfor vil jeg spørge, om vi heller ikke kan fæste lid til Venstres programmer længere.
Jeg gik ind på Venstres hjemmeside i aftes, og her fremgår det meget klart og tydeligt, at finansieringen af dagpengesystemet skal overtages af arbejdsmarkedets parter, og at alle de penge, staten dermed vil spare, skal bruges til skattelettelser.
Er der også et dementi af det?
Eller er det noget, som Venstre stadig mener?
Eller skal man også til at rense Venstres hjemmeside, som vi har set andre partier gøre med deres hjemmesider, og forklare, at det, der stod der, stod der bare for sjov, og at det ikke rigtig var noget, man mente, når der blev debat om det?
Jeg spørger sådan set bare, fordi statsministeren jo har været meget optaget af løsrevne citater af nogle, der ikke selv har skrevet dem, men som nogen har refereret nogen for.
Det her har Venstre selv skrevet, og det er endda vedtaget på Venstres landsmøde, forstår jeg, men derfor var det jo godt at vide: Er det Venstres politik, eller er det ikke Venstres politik?