Kim Andersen (V), 2001-03-15:
Også dette beslutningsforslag er fra vores side ment principielt, og det, som det i sin korthed drejer sig om, er det, der står på side 1.
Vi ønsker ikke, at vi skal bureaukratisere dette område unødigt, og jeg kan love
Folketingets medlemmer for, at detailhandelsloven fra 1997 har medført bureaukrati.
Hvad jeg ikke i mit eget amt, Århus Amt, har deltaget i af møder, og hvad jeg ikke har overværet af hændervridende og tænderskærende embedsmænd, som har brugt timer, døgn, uger, måneder på at administrere dette misfoster af en vaskeægte formynderisk Svend Auken-lov, ja, det er næsten ikke til at beskrive.
Det har sat udviklingen i bykernerne i stå, stik imod det, som var folketingsflertallets intention, stik imod det, som ministeren foregav at loven skulle tilgodese.
Det var vi modstandere af dengang, og det er vi så sandelig også i dag, og vi har den tillid til det kommunale selvstyre, at byrådene rundtomkring i landet med sund fornuft og i samarbejde og inden for regionplanens rammer, som er vedtaget i amterne, om, hvilke arealer der kan udlægges til erhvervsformål, er i stand til at varetage en fornuftig planlægning på dette område. Jeg vil gerne sige, at jeg synes, det er overordentlig tankevækkende, og jeg tror, der er rigtig mange mennesker rundtomkring i landet, som, ja, de forundres nok ikke længere, men de bliver bekræftet i et billede af den nuværende regering og den nuværende miljø- og energiminister, når ministeren stolt og uforfærdet står og siger, at han er glad for loven.
Ja, stolt af loven, var ligefrem ordene.
Fru Greibe mente, det var nødvendigt at gribe ind i 1997.
Socialdemokratiet mener, at kompetencen skal ligge og ligger godt hos amterne.
Jamen vil det så sige, at det var helt forkert frem til 1997?
Blev landet maltrakteret, var det klondike, det, der foregik rundtomkring i landets kommuner og amter?
Jeg ved ikke, om den socialdemokratiske ordførers partifælle husker nogle konkrete sager, f.eks. en sag fra hans eget opstillingsamt, Odder Kommune, hvor den her lov var ved at forhindre, at et velfungerende varehus, Kvickly i Odder, kunne udvide, hvor vi fik reddet det på målstregen, så man fik lov til at lægge de kvadratmeter til, som var nødvendige for at kunne have et tidssvarende vareudbud.
Det fik den fulde støtte af alle parter i kommunen inklusive detailhandelen, de små udvalgsvarebutikker i bykernen, som så en interesse i at have et stort varehus i bykernen, fordi det ville tiltrække købekraft, ville tiltrække kunder, som nu syntes, det var interessant at køre til den pågældende by og foretage alle sine indkøb dér og ikke ligge og flakse rundt ude i det åbne land efter tilbudsvarer.
Se, det var jo også, hvad man fik forhindret og ødelagt med denne her forfærdelig bureaukratiske og formynderiske detailhandelslov.
Hr. Knud Erik Hansen fra SF er jo i og for sig inde på noget meget rigtigt, når han siger, at det her i vid udstrækning drejer sig om, hvilken frihed det er, man støtter.
Det er en tilgang til sagen, som jeg har stor forståelse for.
Og jeg vil gerne sige klart og utvetydigt til SF, at for Venstre og for forslagsstillerne drejer det sig altså om den frihed, der ligger i det kommunale selvstyre.
Det er den, vi støtter.
Og én ting til: Det drejer sig om det frie forbrugsvalg for almindelige mennesker, det støtter vi også.
Vi skal ikke være bedrevidende, vi skal ikke være formynderiske, vi skal ikke være dem, der er smagsdommere og siger, hvad der er gode forretninger, og hvad der er dårlige, om det er store, eller om det er små, om det er forretninger med det ene eller det andet udbud baseret på én kvalitet eller en anden. Det ville være en fuldstændig tåbelig målsætning at sætte sig politisk.
Det valg tager forbrugerne selv, og ingen gør det bedre end dem.
Hr. Knud Erik Hansen er også bange for, at det er pengene, der kommer til at bestemme.
Jamen jeg skal ikke bortforklare, at penge har stor indflydelse mellem mennesker, og det har de også på det her område.
Men indtil 1997 har det altså kunnet administreres af kommunerne i et vist samarbejde
med amterne ud fra de da gældende regler.
Hr. Knud Erik Hansen er glad for, at amterne har kompetencen, for kommunerne kunne ikke styre udviklingen.
Ja, her har vi altså et fuldstændig forskelligt syn på det kommunale selvstyre og på de evner og den ansvarlighed, som folkevalgte har ude i landets kommuner.
Jeg er meget enig i hr. Fauerholdts anbefaling af forslaget og hans argumenter.
Dem kan jeg varmt tilslutte
Jeg tror også, at her er et område, hvor vi vil have mulighed for at sætte en anden dagsorden den dag, fru Peschardts ønske fra forrige behandling af beslutningsforslaget her måtte gå i opfyldelse.
Det ske snart, at vi får det andet flertal.
Fru Peschardt var oven i købet så generøs, at hun tænkte på kompetencerne inden for stat, amt og kommune.
Jeg kan hilse Det Radikale Venstre og sige, at amterne ikke vil føle, at man får noget taget fra sig, at man bliver gået for nær, at man bliver stækket i sin virksomhed som planmyndighed.
Jeg tror, at amterne har følt den her opgave ikke bare bureaukratisk og vanskelig, men også meget generende i det i øvrigt oftest velfungerende samarbejde, der er mellem netop amter og kommuner.
Og jeg tror også, at mange amter har set inkonsekvensen i detailhandelsloven og dens hindringer for en sund økonomisk udvikling inden for detailhandelen i selve bykernerne.
Det undrer mig egentlig lidt, at netop De Radikale ikke har blik for den vinkel, at De Radikale ikke kan støtte os i det synspunkt, at netop varehuse i bykernerne, store varehuse, giver mulighed for tiltrækning af købekraft og dermed mulighed for at opretholde en sund økonomisk udvikling og et rigt vareudbud også i de mindre bysamfund.
Hr. Kolstrup er imod dette.
Hr. Kolstrup er imod næsten alting.
Man må jo håbe for hr. Kolstrup, at han ikke en skønne dag ender med også at være imod vælgerne.
Men det har jeg jo ingen indflydelse på, det er en anden sag.
Det er i gode hænder, hvor det ligger.
Hr. Ole M. Nielsen kan ikke støtte forslaget.
Jeg har ikke nævnt Ørestadsproblematikken.
Jeg har forholdt mig principielt i forhold til det beslutningsforslag, vi har fremsat.
Jeg kan godt forstå, at Ørestadssagen har fjernet nogle illusioner fra hr. Ole M. Nielsens univers.
Det burde den også have gjort hos ministeren, og det kan jo også være, at det er tilfældet.
Men her kan man måske i virkeligheden tale om, at pengene bestemmer, sagt til hr. Kolstrup og hr. Knud Erik Hansen. Men det er en anden sag.
Den har vi diskuteret før, og den kommer vi til at diskutere igen, for den gav jo i virkeligheden den mulighed, som detailhandelsloven fra 1997 fratog, nemlig det frie forbrugsvalg, den frie etableringsret.
Der blev etableret en løftestang, og det er jeg sikker på at nogen vil forsøge at prøve på, og at der så naturligvis er dannet en administrativ praksis for, hvordan man håndterer det.
Men det er en anden sag.
B 93 er principiel.
Vi vil på det her område have planmyndigheden ud til byrådene.
Ingen har bedre kendskab