runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Svaret til fru Charlotte Antonsen er jo, at et flertal her i salen hævder, at Nicetraktaten er en forudsætning for en hurtig udvidelse.
Men det er ikke rigtigt.
Det, der er forudsætningen for et helt Europa, er helt andre ting, f.eks. at man løser problemet med Kaliningrad og problemet med Polen og Ukraine.
Alle disse bestemmelser i Nicetraktaten, som giver mere magt til de store lande og til Europa-Kommissionen, løser jo ingenting i den sammenhæng.
Det er svaret på det.
Så spørger hr. Frank Dahlgaard: Kan det ikke være et problem, at nogle vil sige: Vi sætter tempoet ned, vi trækker det lidt i langdrag - for nu at sige det på en negativ måde?
Nej, det tror jeg faktisk ville være en fordel.
Hvad ville svaret blive, hvis man f.eks. spurgte i Polen: Vil Polens befolkning gerne være med i euroen?
Det kan jeg ikke forestille mig, og det tror jeg da heller ikke hr. Frank Dahlgaard kunne forestille sig med sin holdning til euroen.
Men hvorfor skal Polen så ikke have mulighed for at være uden for euroen?
Hvorfor skal Polen ikke have ret til at have de samme undtagelser som Danmark på f.eks. forsvarsområdet?
Det ville ikke være sjovt for Polen at blive indrulleret i et sikkerhedspolitisk projekt med en europahær, når man tænker på Polens forhold til f.eks. Rusland.
Det ville ikke være et freds- og tillidsskabende projekt for Polens vedkommende
, så hvorfor skal Polen ikke have de samme valgmuligheder, som schweizerne havde forleden, til at sige: Vi vil slet ikke have det?
Eller få samme stilling som nordmændene, der har indgået en aftale med EU, men står udenfor?
Der er en dansk model med undtagelser, der er en norsk model, og der er en schweizisk model.
Hvorfor skal Polen så ikke have frihed til at træffe sit eget valg?
Hvorfor skal Polen dikteres nogle urimelige forhandlingsvilkår af Europa-Kommissionen og Ministerrådet, når det vil føre til, at hundredtusindvis af polske bønder kastes ud i arbejdsløshed og armod?
Hvorfor skal det hele foregå ved diktater fra Bruxelles?
Der er mange, mange problemer ved denne udvidelse, og Nicetraktaten løser slet, slet ikke nogen som helst af dem, men gør kun ondt værre.
Derfor synes jeg, at de, der stiller disse spørgsmål, skylder svar på, hvordan det skal gå for sig, og her er mit bud: Lad os sætte tempoet ned, lad landene få mulighed for at diskutere med deres egne befolkninger og med hinanden og finde frem til en model, hvor alle kan være med ud fra deres egne ønsker - en ægte fleksibilitet kan man kalde det.
Charlotte Antonsen (V), 2001-03-21:
Det var jo en interessant ordførertale, hr. Keld Albrechtsen holdt, men hvad havde den med Nicetraktaten at gøre?
Og var det, hr. Keld Albrechtsen gjorde her, ikke nøjagtig det samme, som hr. Keld Albrechtsen præsterede for en halv time siden, nemlig at gøre det hele så indviklet, at ingen kunne forstå noget som helst?
Kaliningrad og Ukraine og Schengen og gigantiske ændringer af traktaten.
Kunne hr. Keld Albrechtsen ikke godt komme herop og være lidt mere konkret og præcis med hensyn til, hvor i Nicetraktaten disse gigantændringer og Kaliningrad og Ukraine og Schengen befinder sig?
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-21:
Gør det ikke indtryk på hr. Keld Albrechtsen, at hvis denne Nicetraktat bliver stemt ned i Irland, eller vi ikke ratificerer den, og den ikke bliver til noget, bliver virkeligheden den, at nogle lande i Sydeuropa - formentlig Grækenland, Italien, Spanien og Portugal - med glæde vil benytte anledningen til at forsinke eller forhindre, at de østeuropæiske lande kommer med i den europæiske klub?
Jeg er nødt til at spørge Enhedslisten: Ønsker man, at Østeuropa og Centraleuropa skal med i den europæiske klub?
Og hvis man ønsker det, hvordan kan man så være så afvisende og uden videre bare være imod?
Det forstår jeg ikke.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-03-21:
Jeg vil godt sige til hr. Keld Albrechtsen, at det konvent, som vi har haft erfaringer med i forbindelse med charteret, indeholdt jo ikke kun medlemmer fra de nationale parlamenter; der var jo også medlemmer fra regeringerne og fra Europa-Parlamentet.
Det var en blanding af regeringer og parlamentarikere, og det fungerede efter alt, hvad jeg hørte, ganske fortrinligt.
Så vil jeg også gerne sige tak for debatten og overlade ordet til den næste taler.
Claus Larsen-Jensen (S), 2001-03-21:
Jeg vil bare spørge fru Elisabeth Arnold, om ikke det kan bekræftes, at det, vi sådan set diskuterer i dag, er Nicetraktaten.
Den sidste del, der handler om post Nice, er i virkeligheden lidt løse overvejelser om, hvad vi i løbet af de næste 4 år egentlig skal diskutere, hvor vi vil hen, og der er ikke nogen som helst, som egentlig har nogen særlig firkantet afklaret holdning til, om man nu skal organisere, hvordan og hvorledes det her skal forløbe i en længere periode.
Så jeg vil egentlig foreslå, at vi kunne koncentrere os om det, der var indholdet af det her, for det andet skal vi nok få rigelig lejlighed til en diskussion af også i fremtiden.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Jeg har endnu ikke haft fornøjelsen af at kunne stemme for en EU-traktat, og derfor må jeg sige, at jeg ikke kan tage æren for de mange indviklede bestemmelser, som er i EU-traktaterne.
Er fru Elisabeth Arnold ikke opmærksom på, at et sådant konvent med repræsentanter rundtomkring fra de store parlamenter i Frankrig, Tyskland osv. jo vil blive befolket af lutter unionsivrige repræsentanter, som vil have et eneste dagsordenspunkt til hver eneste møde, nemlig mere union, mere union, mere union, folkevalgt præsident.
Altså vi kender jo alle sammen disse forslag fra det tyske socialdemokrati, De Grønne i Tyskland, Joschka Fischer osv., og det vil jo blive en lang, lang række af den slags forslag, som vil præge et sådant konvent, og at slippe den bremse, regeringerne har på en regeringskonference, er meget, meget uforsigtigt.
Det fører over i en føderation, i en unionsforfatning.
Det er derfor, jeg spørger så meget til det, for
det må Det Radikale Venstre jo have tænkt igennem.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-03-21:
Først til hr. Keld Albrechtsen vil jeg sige, at et konvent, som vi har set det under udarbejdelsen af charteret for de grundlæggende rettigheder, er for mig en interessant konstruktion, fordi den medfører, at man har repræsentanter for de nationale parlamenter med i dette arbejde, og det synes jeg er en grundlæggende demokratisk foranstaltning.
Det synes jeg er en god måde at inddrage de repræsentative demokratier på.
Det kan jeg ikke se der er noget udemokratisk eller noget tromlende i.
Jeg synes helt ærligt, at konventet var en god opfindelse.
Om man skal bruge det igen, vil jeg være helt åben over for. Så vil jeg sige til både hr. Keld Albrechtsen og til hr. Kristian Thulesen Dahl, at Enhedslisten og Dansk Folkeparti er åbenbart imod forenklinger.
De synes tilsyneladende, at det er godt at have et sæt traktater, der er komplicerede, uforståelige og mærkværdigt opbyggede, så man bedre kan bilde befolkningerne ind, at det her er et stort komplot, der er ude på at snyde og bedrage danskerne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-21:
at få opdelt Traktaten, så den ene del af Traktaten, hvor en meget, meget lang række af de væsentlige ting jo vil skulle ligge, skal kunne ændres ved flertalsbeslutninger, hvorefter altså Danmark vil kunne være modstander af traktatændringer, men de bliver vedtaget alligevel af et flertal.
Det er en meget vigtig oplysning, og det er også derfor, jeg så mindelig vil bede Socialdemokratiet om at redegøre for, om det har lignende tanker, for det er jo fuldstændig rigtigt, som hr. Keld Albrechtsen siger, at der foregår en diskussion i en bredere sammenhæng, hvor vi jo skal have brikkerne til at passe ind.
Hvad er det, man arbejder sig frem mod?
Vi kunne også prøve at lægge kortene på bordet og sige, hvad vi kunne tænke os af den fremtidige udvikling, og der er så kommet en oplysning her.
Jeg synes bare ikke, at den debat, sådan som fru Elisabeth Arnold gør det, alene skal tages i en diskussion om, hvorvidt man skal forenkle traktaterne.
Det synes jeg altså godt nok er et noget indsnævret udgangspunkt.
Jeg synes da den i mindst lige så høj grad, hvis ikke meget højere, må tages ud fra et demokratisk synspunkt, nemlig om det er rigtigt, at befolkninger i en del lande bliver kørt fuldstændig ud på et sidespor, når det drejer sig om traktatændringer.
Det synes vi ikke.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Jamen jeg må sige, at det er en besnærende idé.
Først laver man en traktat, der er så indviklet, at ingen kan forstå den, og så siger man derefter, at det kan ingen jo forstå, så nu bliver vi nødt til at indføre flertalsafgørelser om traktatændringer, sådan at vi i en fart kan ændre det, som ingen kan forstå, uden at der kan nedlægges veto.
Ja, det er jo krystalklart. Det er jo klart, at når det ikke er til at forstå, hvorfor skulle man så have en demokratisk diskussion?
Det kan jo alligevel ikke lade sig gøre.
Jeg håber, fru Elisabeth Arnold kan høre, at kæden ligesom er hoppet af.
Men igen tak for, at vi får de der meldinger om, hvad det er, der er dagsordenen for den kommende regeringskonference i 2004.
En grundtraktat og så en række traktatbestemmelser, der bliver løftet væk fra vetoretten og så at at sige bare kan ændres administrativt af Ministerrådet.
Det bringer mig tilbage til det spørgsmål, fru Elisabeth Arnold var fremme med, om et konvent, fordi jeg ser en tegning i, at man vil have et konvent, sådan grundlovgivende forsamlinger, så vil man have denne grundtraktat, og så kører unionstoget.
Tegningen er rimelig klar.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-03-21:
Ja, ja, det er, hvad man får ud af at svare ærligt på et spørgsmål, at man bliver tillagt nogle motiver og nogle synspunkter, man ikke har, men sådan er det jo med hr. Kristian Thulesen Dahl og hr. Keld Albrechtsen, det ved vi jo i forvejen.
Jeg synes, det nuværende traktatsæt er uforståeligt og vanskeligt at finde rundt i, og der er ikke ret mange mennesker uden for denne Folketingssal, der kan finde rundt i det sæt.
Jeg synes, vi skulle gøre befolkningerne den tjeneste at prøve på at finde på noget enklere.
Det er faktisk også noget af det, som står i erklæringen fra Nice om Unionens fremtid.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Jeg synes, fru Elisabeth Arnold skal have tak for den åbenhed, der ligger i at delagtiggøre os andre i de overvejelser, der foregår i regeringspartierne, for da statsministeren kom med sit »en grundtraktat«, var vi jo mange, der var i tvivl om, hvad de ord egentlig dækkede.
Vi var jo godt klar over, at det var noget med forfatning, men hvad var sådan teknikken i en grundtraktat?
Nu er det jo så åbenbaret, at ideen med en grundtraktat altså er, at det er det, der stadig væk skal være enstemmighed om, når det skal ændres, hvorimod der så bliver taget en hel masse bestemmelser over i en traktat, som kan ændres med flertalsafgørelser, hvor selve traktatændringen ikke længere kan blokeres af et dansk veto.
Jeg ville umiddelbart tro, at det ville være regeringens opfattelse.
Det ville være det logiske slutpunkt for den tømning af suverænitetsbegrebet, som har fundet sted gennem de senere år.
Jeg håber, fru Elisabeth Arnold kan svare på spørgsmålet, men det tegner sig ubehageligt klart, vil jeg sige.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-21:
Jamen det er en meget interessant oplysning, netop fordi kommissionsformand Prodi altså har spillet ud med nogle konkrete tanker om, at man altså opdeler Traktaten på den her måde, for det vil jo betyde, at alle de afgørende spørgsmål om, hvordan EU fungerer, og hvilken magt EU skal have,
vil jo så fremover skulle vedtages ved flertalsafgørelser, og vil jo betyde, at Danmark kan sprælle nok så meget herfra og til juleaften, uden at vi vil kunne forhindre, at de andre lande vedtager, at der skal nye områder ind i Traktaten, og at man måske fremover skal kunne vedtage endda med simpelt flertal de steder, hvor der i dag er kvalificeret flertal, man vil kunne lave stemmevægte om osv. Hvis det er sådan, at man kun har de grundlæggende principper i en første del, som skal vedtages af alle, og så har sådan en lang liste af alle de praktiske redskaber, som vedtages med flertal, så er det jo konsekvensen, og derfor synes jeg da, det er en meget interessant oplysning, at Det Radikale Venstre synes, det er en tiltalende idé og noget, man ikke vil afvise.
Det kunne da også være interessant at høre udenrigsministerens kommentar her lidt senere til, om det er noget, regeringen har diskuteret, eller det er noget, Socialdemokratiet har diskuteret, og om det har det samme udgangspunkt som dets regeringspartner.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Jeg skal ikke afgøre, om Polen skal være medlem af EU eller ej; det må den polske befolkning afgøre ved en folkeafstemning, og jeg accepterer det resultat, der kommer ud af den.
Jeg siger bare, at hvis jeg var polak, ville jeg arbejde meget energisk for et nej, for et ja vil efter min bedømmelse ikke være til gavn for ret mange mennesker i Polen og f.eks. ikke for de landmænd, som vil blive kastet ud af deres gårde.
Det er ikke sådan, at Polen kan vælge, om Polen vil have undtagelser, ligesom Danmark har det; det er en misforståelse.
Polen kan muligvis få overgangsordninger, men det er noget helt andet, vil jeg sige til hr. Claus
Larsen-Jensen
Overgangsordninger er sådan noget, som Sverige har med hensyn til euroen.
Nej, en undtagelse betyder, at man står uden for på det pågældende punkt og gør det lige så længe, man selv vil; det er noget helt, helt andet.
Og den mulighed, det, jeg kalder ægte fleksibilitet, bliver ikke tilbudt de østeuropæiske lande med det nuværende forhandlingsgrundlag.
Det er også svar til hr. Frank Dahlgaard.
Jo, jeg må sige til hr. Frank Dahlgaard, at vi bliver nødt til at sætte tempoet ned, og det kan godt være, at det vil blive misbrugt af nogle, det er jeg såmænd ikke i tvivl
om, men hvis Nicetraktaten bliver vedtaget, vil de store lande bruge det forstærkede samarbejde til at køre videre, så vil de hurtigtsejlende skibe efterlade de langsomme, og der vil ikke længere være tale om en samlet europæiske konvoj. De langsomste vil blive efterladt uden brændstof, drivende rundt på havet. Det synes jeg er et ulykkeligt resultat; det vil føre til en tredeling af Europa, kernelandene i Euroland, som vil køre alle deres skatteharmoniseringer, og hvad de ellers har planer om inden for det forstærkede samarbejde, de nordeuropæiske lande, hvor befolkningerne forhåbentlig og sandsynligvis vil sige, at det vil vi da i hvert fald ikke være med i.
Det vil jeg tro vil gælde den danske befolkning, hvis den ellers får lov til at tage stilling til det, og den britiske og den svenske.
Så Europa brækker over i øst-vest og i nord-syd, i tre dele, og så vil der uden for det være nogle lande som f.eks. Ukraine, som bliver ladt helt udenfor, som slet ikke engang indbydes til forhandlinger.
Det er ikke klogt, det er virkelig ikke klogt.
Men den europæiske arkitektur - jeg kan godt se, at fra Berlin og Paris vil man have en masse magt, og man vil kunne kontrollere, hvad der foregår i Europa osv., osv. Javel, der kan jeg da godt se, at den model, hvor man lagdeler Europa og lagdeler indflydelsen, kan der måske være noget tiltalende i i disse to hovedstæder, men for alle os andre kan jeg da kun se problemer. Og derfor vil jeg sige til hr. Frank Dahlgaard: Jamen det kan godt tænkes, at der vil være gustne motiver hos nogle, det vil jeg bestemt ikke udelukke, men jeg kan ikke se anden udvej, for hvis man gennemfører et projekt som det her, uden at befolkningerne er med, så går det jo endegyldigt på
et eller andet tidspunkt helt galt.
Claus Larsen-Jensen (S), 2001-03-21:
Hr. Keld Albrechtsen
Hvordan vil Enhedslisten så hele Europa?
Er målet reelt ikke, at Enhedslisten ønsker, at man skal have EU-samarbejdet til at gå i opløsning?
Er alternativet så ikke, at så overlader vi det til stormagterne og deres indbyrdes rivalisering at komme til at bestemme udviklingens retning i Europa, og ikke det, vi i øvrigt har opnået med stemmevægte og alt, hvad der fører med, at vi faktisk kan sidde i de samme rum og diskutere, få et civiliseret og demokratisk samarbejde, som også giver en overvægt til de små lande i de fælles beslutningsprocesser?
Elisabeth Arnold (RV), 2001-03-21:
Jeg kan forstå, at hr. Keld Albrechtsen ville sætte mange kræfter ind på at fraråde især polakkerne at stemme ja til EU, fordi der ville være mange grupper i Polen, som ville blive ramt af det her medlemskab.
Men altså polakkerne kan jo også se fjernsyn og kan jo også se, hvad der foregår i Vesteuropa og i de nuværende EU-lande, og alle ansøgerlandene har i øvrigt mulighed for at rejse og blive udvekslet og handle med EU-landene.
Og de kan jo se, hvordan det går her i EU-landene, og de kan konstatere ved at kigge i tabelværker og se på tilgængeligt materiale, at samtlige EU-medlemslande har haft kolossale velstandsstigninger, efter at de er blevet medlem af EU; det kan de konstatere.
Og det kan de egentlig godt forstå ser ret tiltalende
Derfor vil de selvfølgelig stemme ja, fordi det går godt i EU-landene.
Euro eller ej, så går det udmærket i EU-landene.
Der har oven i købet været gode effekter med at bekæmpe arbejdsløsheden og med at bekæmpe de uroligheder eller de uenigheder og store økonomiske forskelle, som har været Europas fortid.
Det er da klart, at de østeuropæiske demokratier vil stemme ja til sådan en velstandsfremgang.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Jeg tror, at fru Charlotte Antonsen havde svært ved at bevare alvoren, da hun skulle beskrive, hvordan Enhedslisten var endt med at blive et højrefløjsparti.
Jeg har ikke hørt synspunktet før.
Det er ret nyt for mig.
af arbejdskraften i Europa
Og det er et af de punkter, hvor man vil påtvinge Polen en lang overgangsordning, så de ikke kan nyde godt af f.eks. det fælles arbejdskraftmarked.
Det er jeg ikke sikker på er hr. Thulesen Dahls synspunkt.
Men sådan kan vi komme langt omkring.
Det, jeg vil svare til hr. Thulesen Dahl, er, at ja, det er netop det, at dette 80.000 siders acquis, som de østeuropæiske lande skal underskrive for at komme ind, er et diktat.
Det var SF's ønske, og det blev ikke gennemført.
Det er jeg nødt til at sige til fru Anne Baastrup.
Det blev desværre ikke gennemført.
Derfor kan jeg også have en stille undren
over, at SF alligevel synes, at Nicetraktaten er god nok, når SF's hovedkrav ikke blev indfriet.
Så ville både fru Charlotte Antonsen og fru Anne Baastrup pådutte mig det synspunkt, at jeg ikke vil acceptere, at Polen selv tager stilling.
Så jeg kan altså ikke forstå, at jeg skal påduttes, at jeg ikke går ind for, at landene selv skal bestemme; selvfølgelig skal de det, og jeg skal være den første til at respektere det.
Men det er da ikke det samme som at sige, at jeg skal synes, det er en god idé, at de går ind.
Jeg har da lov til at have min mening i al fredsommelighed og beskedenhed ...
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-21:
Ja, man må i lyset af de EU-diskussioner, der har været i Danmark, og i lyset af, at et flertal af den danske befolkning stemmer nej til euroen osv., sige, at det er et noget snævert verdensbillede og Danmarksbillede, fru Charlotte Antonsen kan tegne i forhold til EU-debatten.
De kan ikke frabede sig nogle af områderne.
Man kan fra EU's side diskutere overgangsordninger.
Det mener vi også er meget fornuftigt, men udgangspunktet for mit spørgsmål, og det beder jeg også hr. Keld Albrechtsen bekræfte endnu en gang, er, at de skal tage alt ind i lovgivningen.
De skal godkende det hele.
De har ikke mulighed for at sige - selv om de på et tidspunkt måtte opfylde eurokriterierne - at de alligevel ønsker at bevare deres nationale valuta, som vi f.eks. på grund af nejet i 1992 har haft mulighed for at fastholde.
De skal have euroen, for at tage det som et eksempel, hvis de på et tidspunkt opfylder kriterierne.
Charlotte Antonsen (V), 2001-03-21:
Så må vi jo håbe, at vi får et klart svar fra hr. Keld Albrechtsen.
Er det ikke sandt, at det er Polen selv, Ungarn selv, Tjekkiet selv, som har anmodet om fuldt medlemskab af EU?
Der er altså ikke nogen, der har tvunget dem til noget som helst.
Det er jeg glad for at hr. Keld Albrechtsen nikker til.
For så står så tilbage, at Enhedslisten med sin politik faktisk ønsker at forhindre de lande, der frit og frivilligt har søgt om EU-medlemskab, i at holde den folkeafstemning, der kan være nødvendig for at komme ind i EU, eller som landene vælger at afholde.
Så kan jeg forstå, at hr. Keld Albrechtsen med hjælp fra hr. Thulesen Dahl i denne tid går og glæder sig over, at Dansk Folkeparti, højre herhjemme, sammen med et stigende antal højrepartier i resten af Europa er enig med hr. Keld Albrechtsen.
Og jeg vil da gerne høre, om det er rigtigt.
Er det i virkeligheden sådan, at Enhedslisten er et højrefløjsparti, godt nok skjult bag en stor tyk sweater, men er det det, vi er ved at se, for der er i stigende grad tale om, at man har de samme synspunkter?
Anne Baastrup (SF), 2001-03-21:
Jeg kan nu forstå på hr. Keld Albrechtsens svar, at hr. Keld Albrechtsen ikke vil give polakkerne lov til selv at stemme.
Hr. Keld Albrechtsen vil simpelt hen vælge for dem.
Så vil jeg i øvrigt minde hr. Keld Albrechtsen om, at det er Nicetraktaten, vi snakker om nu.
Det er et spørgsmål om at sige ja eller nej til Nicetraktaten, og det har intet at gøre med Amsterdamtraktaten.
Dér var bl.a. netop bestemmelsen om, at man skulle gennemføre hvad som helst mellem himmel og jord for at kunne få lov til at blive optaget.
Det ved hr. Keld Albrechtsen godt, og hr. Keld Albrechtsen ved også godt, at det var en af grundene til, at vi var stiktossede over Amsterdamtraktaten.
Men den er der, og her er simpelt hen forskellen på Enhedslisten og SF, for vi tager udgangspunkt i virkeligheden.
Det gør Enhedslisten ikke.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Det er korrekt, så vidt jeg har forstået det.
Ministeren kan sikkert oplyse det helt præcise sidetal i dette såkaldte acquis communautaire, altså den lovgivning, man skal indskrive i f.eks. Polen for at kunne komme ind - det er omkring 80.000 sider, så vidt jeg ved - som er et diktat fra de nuværende 15 lande helt ned i det enkelte komma om, hvordan polsk lovgivning skal indrettes.
En administrativt i øvrigt umulig opgave.
Der er mange problemer i det her.
Jamen det er ikke, fordi det har trukket i langdrag.
Det er, fordi udvidelsesforberedelsen er foregået på en måde, der ikke har skabt de positive resultater, der var så stor forventning om, bl.a. fordi Unionen ikke har villet levere det økonomiske bidrag, og bl.a. fordi Unionen har påtvunget disse lande en afregulering af deres økonomi, som de slet ikke har kunnet kapere i det tempo, som EU har forlangt.
Det er derfor, der skabes stigende uvilje.
Det hele styres fra Bruxelles hen over hovedet på befolkningerne.
Så problemet er ikke, at det er gået for langsomt.
Problemet er, at det er gået for hurtigt på den forkerte måde.
Det er da ikke klogt.
Og fru Anne Baastrup har ret i, at Enhedslisten ikke vil gå ud og anbefale befolkningerne i de østeuropæiske lande at stemme ja på det grundlag, der ligger, for det tror vi ikke på at de vil have gavn af.
Det vil da være ansvarsløst af os, hvis vi gik ud og rådede andre mennesker til at melde sig ind i en union, som vi har lutter dårlige erfaringer med, og så sige til dem: Nu skal I endelig melde jer ind i det foretagende, som vi andre i øvrigt helst hurtigst muligt vil ud af.
Det skal I endelig melde jer ind i, for det tror vi vil være godt for jer.
Det ville da være noget underligt noget at komme og sige.