Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-19:
Jeg vil allerførst sige, at det eneste formildende træk, der er ved Det Radikale Venstres holdning til den her sag, jo er det forhold, at man allerede nu, inden man har trykket på knapperne og godkendt aftalen, i virkeligheden er klar over - det signal forsøger man at udsende så klart som overhovedet muligt til pressen - at man har viljen til at lave det om. Det er jo interessant nok, men det ville da unægtelig være en mere regelret fremgangsmåde, at man sagde: Vi er godt klar over, at det her skal laves om, og derfor stemmer vi imod det, som det foreligger.
Men nuvel, det eneste formildende ved det er da så, at når det bliver nødvendigt at lave det om, vil Det Radikale Venstre også være med, og det vil vi selvfølgelig huske på.
Hr. Martin Lidegaard havde lige en diskussion med fru Anne Grete Holmsgaard om det helt afgørende punkt, hvor han er blevet trukket rundt ved næsen af ministeren, nemlig myten om, at man ved at give A.P. Møller eneretsbevillingen fra 2012 og fremefter skulle få en større produktion og en bedre udnyttelse af ressourcerne.
Det er den grundlæggende myte, som alle ministerens regnestykker hviler på.
Det var det, der skulle give staten 20 mia. kr. mere - 21 mia. kr. tror jeg, men ministeren må eventuelt korrigere.
Og det, det hele står og falder med, hele ministerens argumentation og hele det grundlag, som Det Radikale Venstre har sagt ja på, hviler på denne falske antagelse. Hvorfor er denne antagelse falsk?
Alle investeringer skal ind og godkendes i Energistyrelsen - det har ministeren selv bekræftet - så man har styr på, hvad der bliver udnyttet i perioden frem til 2012.
Så kunne man som én model - det var den, fru Anne Grete Holmsgaard var inde på - gennemføre et forholdsvis hurtigt udbud, og det ville da naturligvis sikre, at en ny operatør eller DUC, hvis de så vinder, er fuldt klar til at forberede produktionen efter 2012.
Og hvis DONG f.eks. går ind - det dygtige danske statslige olieselskab, som ministeren omhyggeligt glemmer, hver gang vi har den her debat - og vinder den, så kan de forberede sig og overtage på fuldstændig fornuftig vis.
De er faktisk eksperter lige præcis i at udnytte oliefelter, hvor oliemængden er toppet, og hvor det teknisk er meget vanskeligt at nå ud og få det sidste med op.
Det er DONG faktisk specialister i.
Jeg er ikke sikker på, at A.P. Møller er helt så dygtig som DONG på det punkt.
Derfor er det regulært en myte, der er opbygget og næret og gentaget dagligt gennem de sidste 3 måneder som den syge undskyldning, der skulle begrunde en elendig aftale med A.P. Møller.
Historien vil dømme de politikere, som har skabt denne myte.
Naturligvis først og fremmest ministeren, som jeg tror
oven i købet i begyndelsen selv troede på den.
Det kan jeg dog næppe forestille mig længere.
Historien vil også gentage sig, det er jeg helt overbevist om.
Nu er det tredje gang, man indgår en ubrugelig aftale med A.P. Møller.
Det eneste, der kan trøste mig på den sorte dag, hvor Folketingets flertal med åbne øjne vedtager en indskrænkning af vores demokrati, endda en ret fundamental indskrænkning, derved at man binder Folketingets hænder på ryggen i næsten 40 år frem i tiden, er, at man også tidligere har lavet dårlige aftaler med A.P. Møller. Man har også tidligere sagt, at de ikke kunne laves om.
De vil en dag blive lavet om, det er jeg ikke i tvivl om.
Enhedslisten vil i hvert fald gøre alt, hvad vi kan for at gøre det, uanset alle klausuler og kompensationsbestemmelser og hvad ministeren ellers kan forsøge at binde fremtiden med.
Men det bliver selvfølgelig fundamentalt meget vanskeligere, fordi der netop er denne binding.
Det er det, der er så dårligt.
Vi må konstatere på nuværende tidspunkt, at sagen ikke er ordentligt færdigbehandlet i udvalget.
Ministeren sender løbende fejlrettelser over; oplysninger, der har været forkerte.
Det tyder på, at der i alle de mange besvarelser kan gemme sig overordentlig mange fejl, som endnu ikke er nået at blive rettet.
Det er et meget stort problem.
Jeg synes ikke, det er forsvarligt, at Folketinget vedtager det her på det grundlag, der ligger, inden jul.
Jeg vil meget opfordre ministeren til at tage forslaget tilbage eller til i det mindste at acceptere, at det går tilbage til udvalgsbehandling.
Eksperterne sagde jo under den høring, vi havde, at det var en uforståelig aftale.
De har rejst flere spørgsmål, end de har besvaret.
Olien er fundet, olien er i gang med at blive udnyttet.
Der gik ministeren ind og maskerede tallene, så han fik det til at se ud, som om der sker en sænkning af risikopræmien.
Det gjorde han bl.a. ved at ændre på de perioder, der lå til grund for beregningerne.
Vi har ydermere stillet spørgsmål og undersøgt, hvad de skattemæssige konsekvenser for de øvrige selskaber vil være.
Hvilken stilling får de øvrige selskaber?
Vil de skattemæssigt og på anden måde blive ligestillet med DUC?
For det kan jo få meget stor og afgørende betydning for, om ministeren efterfølgende vil kunne få godkendt den her aftale i EU.
Først siger ministeren til os, at man ikke må indregne skatten i den her beregning af kompensationen, som ligger i aftalen med A.P. Møller.
Det siger han først.
Så kommer der derefter et svar, det er på spørgsmål nr. S 102, hvor det fremgår, at når de andre selskaber skal tilbydes en lignende ordning, så skal skatten indregnes.
Så skal man indregne, hvad staten har opnået i form af forøgede skatteindtægter.
Men ministeren har oplyst til os, at man ikke må indregne skatten, for så kan det komme i strid med EU's statsstøtteregler.
Så det er formentlig en ulovlig ordning, som ministeren har lagt op til over for de andre selskaber.
Og hvis det er en ulovlig ordning, kan han ikke tilbyde dem lignende aftaler, og så er der tale om forskelsbehandling i forhold til EU-lovgivningen.
Jeg er godt nok bekymret for det.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren og ordførerne fra Dansk Folkeparti og Venstre og De Konservative, om ikke godt de vil acceptere, at vi afbryder her i tredje behandling og får sagen tilbage i udvalget, så spørgsmålet om forholdet til EU-retten kan blive belyst, så man i det mindste ved, hvad det er, man gør, før man trykker på knapperne.
Det synes jeg ville være rimeligt, for det er altså ikke lykkedes ministeren at klarlægge det.
Vi har jo fået svar på et spørgsmål, et meget grundlæggende spørgsmål, nemlig om alle de besvarelser, alt dette materiale, som eksperterne meddelte var uforståeligt: De er ikke godkendt af A.P. Møller.
Ministeren oplyser, at de besvarelser ikke er godkendt af A.P. Møller.
Vi ved ikke, om den anden part i den her aftale står inde for det grundlag, som Folketinget i dag behandler.
Det skal i givet fald afgøres ved en voldgift, hvis konklusioner ingen kan kende på forhånd, og som bliver totalt uforudsigelige af den simple grund, at A.P. Møller ikke har forpligtet sig på nogen af de svar, som ministeren har givet.
Det kan være, at A.P. Møller bagefter vil sige: Nå ja, det sagde ministeren i Folketinget, men det er i øvrigt ligegyldigt, for det mener vi ikke.
Det er jo en helt grundlæggende mangel ved det her, og derfor synes jeg egentlig også, at ministeren skulle sende et bud over på Esplanaden - det kan godt nås her i løbet af eftermiddagen, hvis vi får en udsættelse af debatten - for at få at vide, om A.P. Møller står inde for de svar, som ministeren har afgivet her i Folketinget, eller om A.P. Møller har en anden opfattelse.
For hvad nu hvis det viser sig, at A.P. Møller har en grundlæggende anden opfattelse af en række af spørgsmålene?
Det er slet ikke utænkeligt.
Jamen ministeren ville da formentlig ikke turde gå op og sige, at A.P. Møller som udgangspunkt kan antages bare at være enig i alt det, ministeren har svaret.
Ministeren har jo selv svaret, at han ikke har dækning hos A.P. Møller.
Jeg synes ærlig talt godt, man kunne gøre det.
Ministeren kan jo skynde sig at sende et bud over, og så kan vi genoptage forhandlingerne her til aften, når buddet er kommet tilbage.
Medmindre buddet selvfølgelig kommer tilbage og siger, at A.P. Møller ikke står inde for besvarelserne.
Men så går jeg ud fra, at ministeren trækker sine forslag tilbage.