runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Der er ingen som helst tvivl om, at rammerne for vækst i de offentlige udgifter er meget små, og der er ingen tvivl om, at det er en stor udfordring, og at det kræver, at man virkelig kan finde ud af, hvordan man bruger de offentlige penge bedre, og kan prioritere de offentlige penge.
Det har sådan set ikke været nogen hemmelighed.
Det er gået igen, tror jeg, i alle de finanslovdebatter, jeg har deltaget i siden 2001.
Og det er jo, fordi de vækstrammer er fastsat af fru Pia Gjellerup.
Det er jo det, der er det fantastiske ved det her.
Det pudsige er jo, at fru Pia Gjellerup har fastsat, hvilken vækst man skal have i de offentlige udgifter i 2007.
Dem følger vi andre så – hvorefter det er en stor katastrofe.
Det, vi kan se af de faktiske tal, er, at vi så ikke holder aftalen; det oplæg, vi fik fra fru Pia Gjellerup om, hvor meget væksten måtte være i 2007, kommer måske ikke til at holde.
Den ser ud til at blive større – det er den i hvert fald blevet de andre år – fordi man specielt i kommuner og nu fremover regioner ikke har holdt de aftaler, man har indgået, men har brugt flere penge end det, der var aftalt.
Så væksten er ikke blevet så beskeden, som den var forudsat af fru Pia Gjellerup, den er blevet større.
Pia Gjellerup (S), 2006-09-07:
Nu er hr. Kristian Thulesen Dahl jo kendt for at kigge i de forskellige bøger, hvor der er opgørelser over, hvordan økonomien udvikler sig, og derfor håber jeg, at jeg vil have mere held over for Dansk Folkepartis ordfører, end jeg havde over for Venstres, med at spørge, om hr. Kristian Thulesen Dahl kan bekræfte, at væksten i serviceudgifterne, som fremgår af de kommunale budgetoversigter år for år for år, i de sidste 3 år, dette år, vi er inde i, og det kommende år, der er budgetlagt for for kommunerne, er historisk lav – historisk lav!
Der er simpelt hen aldrig været en årelang periode med så lav en vækst; der har været sådan et enkelt år engang, men sammen med andre år, hvor væksten har været betydelig højere.
Vil hr. Kristian Thulesen Dahl bekræfte det og samtidig bekræfte, at det er med Dansk Folkepartis fulde velsignelse, og at uden Dansk Folkepartis stemmer ville det ikke have kunnet lade sig gøre?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Vi har jo taget debatten mange gange, og vi tager gerne debatten, også her i dag,
det er der slet ikke problemer i.
Sagen er bare – og det ved hr. Frank Aaen udmærket godt, og det er derfor, han måske også lige burde have det med i sit spørgsmål – at baggrunden lige præcis var, at vi blev stillet over for den situation, at satspuljen eksisterede, og at satspuljen også skulle eksistere fremover.
Det mente et meget stort flertal her i Folketinget.
De bekræftede faktisk aftalen omkring satspuljen med hinanden.
Det var Enhedslisten og Dansk Folkeparti, der ikke var med i aftalen.
Det tilbud, vi så fik, var, at vi kunne gå med ind og være med til at fordele pengene, eller vi kunne acceptere, at de øvrige, selvfølgelig fordi der var et meget stort flertal, fortsat fordelte pengene.
Og i den situation har vi altså i Dansk Folkeparti i modsætning til Enhedslisten det udgangspunkt, at det er langt bedre for landets borgere, at vi sidder med ved bordet og er med til så at udmønte og fordele de her penge, end at se på, at de andre fordeler pengene og vi bare må tage til efterretning, hvilken fordeling de når frem til.
Frank Aaen (EL), 2006-09-07:
Sagen er altså bare, at hvis Dansk Folkeparti i dag ville bevilge et væsentlig større beløb til kommunerne, så ville der være flertal for det i Folketinget, og når det ikke sker, er det, fordi Dansk Folkeparti ikke vil.
Hvis det er sådan, at Dansk Folkeparti i dag siger, at vi må have kigget på den satsreguleringsordning, fordi folk falder bagud, de får for lidt, de bliver ved med at blive fattigere i forhold til resten af samfundet, så er jeg sikker på, at det også ville blive ændret.
Men man kan i hvert fald starte med at rejse debatten og sige, at man gerne vil.
Vil Dansk Folkeparti have ændret satsreguleringen, sådan at landets pensionister, landets syge, landets arbejdsløse og kontanthjælpsmodtagere får en lønudvikling, en indkomstudvikling, der svarer til resten af samfundets?
Vil Dansk Folkeparti være med til det?
Ja eller nej.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Det var fint forsøgt, men alligevel er jeg ikke enig i den første konklusion, hr. Frank Aaen drager, og det er kommunerne jo åbenbart heller ikke.
Det var det, jeg henviste til før: Kommunernes Landsforenings formand, Erik Fabrin, har faktisk sagt det modsatte af det, hr. Frank Aaen netop konkluderer på vegne af kommunerne.
I forhold til det andet omkring satspuljen og det her system: Hr. Frank Aaen har ganske ret i, at man tager nogle penge ind – jeg nævnte det også i mit ordførerindlæg – fra overførselsindkomstmodtagerne, og så deler man dem ud igen.
Det var derfor, jeg sagde, at man også bør finde penge til udsatte grupper fra os andre, altså fra samfundet i al almindelighed, og give til de udsatte grupper, og at det ikke er de udsatte grupper selv, der skal finansiere de forbedringer, man laver for dem, for så kan man diskutere, hvor meget nettoforbedring det er.
Men problemet for os i forhold til satspuljen har jo hele tiden været, at vi var klar over, at den satspulje ville eksistere på de vilkår, der gælder, i årene fremover.
Vores valg har været, om vi ville se på, at andre partier fordelte de penge – godt 1 mia. kr. næste år – eller om vi ville have indflydelse på fordelingen, og der mener jeg altså, som jeg har sagt under tidligere debatter, at det er bedre, at vi har indflydelse på fordelingen af de her penge frem for at sidde udenfor og se på, at andre partier fordeler pengene.
Frank Aaen (EL), 2006-09-07:
Nu har vi jo fået klarlagt, at da dette foregår ude i kommunerne, der, hvor man mangler penge, er ansvaret for, at det sker, Dansk Folkepartis, for hvis ikke Dansk Folkeparti havde støttet regeringens politik, så havde der været flere penge til kommunerne.
Den sag har vi uddebatteret efter min opfattelse.
Lad os tage en anden sag: Hr. Kristian Thulesen Dahl sagde i sit indlæg, at de ældre skal have flere penge.
Helt enig.
Men hvorfor står Dansk Folkeparti så bag en reguleringsordning af pensionerne, som betyder, at pensionerne hvert eneste år sakker bagud i forhold til lønudviklingen, at man hvert eneste år, når man har regnet ud, hvor meget pensionerne skal hæves, lige napper en lille klat og putter ned i det, man kalder satspuljen?
Det betyder, at en enlig folkepensionist i dag har 4.000 kr. for lidt om året på grund af den lille klat, Dansk Folkeparti er med til at tage fra pensionsreguleringen hvert eneste år.
Hvordan kan man blive ved med at stå bag den ordning?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Jeg vil bare lige sige med hensyn til det med de ældre medicinske patienter, at vi kan være uenige om metodevalg her, der kan sagtens have været uenighed om, hvorvidt man skulle gøre præcis det ene eller det andet, men det har jo ikke noget at gøre med, om man vender tommelfingeren opad eller nedad med hensyn til, at vi har behov for at gøre en ekstra indsats for de ældre medicinske patienter.
Vi vil have flere penge til området til næste år end det, regeringen foreslår i sit finanslovforslag.
Og så med hensyn til kontanthjælpsloftet: Vi er selvfølgelig meget opmærksomme på, hvordan det virker i praksis, og vi er da helt opmærksomme på, at kontanthjælpsloftet skaber problemer for mennesker, og derfor skal vi være meget opmærksomme på, hvordan området fungerer.
Men vi har altså det udgangspunkt – og det er jo lidt i relation til den diskussion, der var omkring, at folk skal i arbejde, hvis de kan komme i arbejde – at det skal kunne betale sig at komme i arbejde, man skal altså kunne mærke en økonomisk forbedring ved at komme i arbejde.
Og baggrunden for kontanthjælpsloftet er jo, at man lige præcis havde nogle grupper, for hvem det ikke kunne betale sig at tage et arbejde, hvor den ene kom i arbejde og den anden stadig væk var på kontanthjælp.
Lise von Seelen (S), 2006-09-07:
Man kan sikkert kalde det mange ting, men det, jeg kan konstatere, er, at der altså var et forslag, hvor man havde mulighed for at skabe forbedringer for de ældre medicinske patienter, og det stemte Dansk Folkeparti imod.
Jeg vil godt flytte fokus hen på, at Dansk Folkeparti har været med til at forhindre, at unge under 25 år med en psykiatrisk lidelse kommer ned på den lave sats.
Vi har været rigtig, rigtig glade for, at Dansk Folkeparti har villet støtte os og nogle flere i det ønske.
Men der er jo andre, der lever under fattige kår i det her kongerige og bl.a. bliver ramt af kontanthjælpsloftet.
Vil Dansk Folkeparti også være med til at forhindre, at de mennesker fortsat skal leve i fattigdom, og at vi dermed har op imod 35.000 børn, som har opvækstvilkår, der foregår i fattige rammer?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Det er jo også det, vi gør.
Jeg tror, det var fra »Flere i arbejde«-aftalen, at det lykkedes os at få reserveret en del penge til nogle socialog sundhedsinitiativer, herunder en ekstra indsats i forhold til de ældre medicinske patienter, fordi det har været meget vigtigt for os at finde flere penge til det område.
Det lykkedes os så, og det fik vi så ind på finansloven, og det er så også en del af finanslovbevillingen – altså her til i år, og så løber den aftale ud, og derfor er vi meget opmærksomme på, at skal man fastholde fokus på de ældre medicinske patienters særlige behov, skal der nye penge til, så skal vi finde pengene og bevilge dem.
Og derfor har vi det på vores liste.
Man kan tale beslutningsforslag og det ene initiativ i forhold til det andet, men det, det her handler om i forbindelse med finansloven, er jo at sikre, at der er nogle penge til rådighed, som kan styrke området.
Lise von Seelen (S), 2006-09-07:
Hr. Kristian Thulesen Dahl nævner i sin ordførertale de ældre medicinske patienter som et område, hvor man, for at forhindre, at der sker en reduktion, fordi der er nogle penge, der løber ud, vil tilføre penge, fordi man anser det for et område, hvor der er brug for forbedringer.
Derfor kan det undre mig rigtig meget, at Dansk Folkeparti stemte imod et beslutningsforslag om at skabe forbedringer for de ældre medicinske patienter; det skete faktisk for et år siden.
Der havde vi et beslutningsforslag, som gik på netop at lave forebyggelse, skabe forbedringer og forebygge genindlæggelser af den store gruppe patienter i det danske sundhedsvæsen.
På det tidspunkt var Dansk Folkeparti decideret imod; det ville man ikke, man stemte simpelt hen imod forslaget.
Kunne Dansk Folkeparti ikke være med til i stedet for bare at reparere på et hul, der ellers vil opstå, at skabe egentlige forbedringer for den gruppe patienter?
Jan Petersen (S), 2006-09-07:
Hr. Thulesen Dahl kan ikke anstændigvis side, at den lave vækstramme er noget, som KL og kommunerne er enige i.
Det er regeringens og flertallets diktat, og inden for det må man så bedømme, hvad der sker.
Men der er jo ikke noget, der forhindrer hr. Thulesen Dahl i selv at bedømme, hvad der sker, frem for at deponere hele sit politiske reaktionsmønster hos KL.
Hr. Thulesen Dahl kunne jo bare gå ud og høre, hvad der foregår ude i samfundet, ude i byrådssalene, ude i sammenlægningsudvalgene og alle de steder, hvor man nu skal drøfte, hvordan man skal håndtere de nedskæringer, for det er nedskæringer, der er på bordet.
Derfor spørger jeg en gang mere: Tror hr. Thulesen Dahl, at serviceniveauet i 2007 – nu kan vi gøre det meget præcist – bliver omsat i uændret, i bedre eller i dårligere serviceniveau?
Får vi bedre rengøring, får vi bedre pleje, får vi mere tid til de ældre, eller får vi mindre?
Der er ikke noget i besparelsesblokken, der tyder på, at det går den rigtige vej.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Jeg bliver nødt til at sige til hr. Jan Petersen og i virkeligheden også som et supplerende svar til hr. Ole Sohn, at når vi siger ja til en kommuneaftale, er det baseret på, at kommunerne selv vurderer, at den kommuneaftale som minimum vil kunne levere den service, vi allerede kender, også selv om der – gudskelov – kommer flere ældre, og helst skal kunne give en bedre service.
Det er udgangspunktet.
Når vi så kan se, at der alligevel er massiv kritik fra en del kommuner, som siger, at der sker nogle uforudsete ting, og at nogle udgifter bliver større, end vi havde regnet med, så de bliver underkompenserede i forhold til de amtsopgaver, de får – hvad gør vi så?
Jo, i sidste uge reagerede vi på det.
Vi sagde til regeringen: Vi bliver nødt til at have et møde, hvor vi kan finde ud af, hvad der er op og ned her.
Det møde havde vi i aftes, og på det møde blev vi enige om at bruge de næste 14 dage på at kulegrave de økonomiske bevægelser og finde ud af, om kommunerne er blevet underkompenseret på f.eks. det sociale område.
Hvis det er tilfældet, leverer vi pengene, for der skal være orden i sagerne.
Når vi har sagt, at vi vil sikre, at der er penge at gøre godt med, og at kommunerne bliver dækket ind i forhold til de opgaver, der kommer, skal vi også gøre det.
Derfor går der nu et arbejde i gang de næste 14 dage, der skal kulegrave tingene, så vi kan nå at sende de ekstra penge ud, inden budgetterne skal laves færdige i kommunerne.
Villy Søvndal (SF), 2006-09-07:
Jeg tror godt, man kan sige, at det er en meget speciel oplevelse at mærke en så presset hr. Kristian Thulesen Dahl på en talerstol som det, vi ser i dag.
Nu har hr. Thulesen Dahl redegjort for alt det gode, han gerne ville gøre, og alle korte bemærkninger har vist, at det går i stik modsat retning af, hvad hr. Thulesen Dahl gerne ville – det går nemlig baglæns.
Det fremgår i øvrigt også af nøgletallene på så vel ældreområdet som på skoleområdet og børneområdet, at forholdene er blevet dårligere i den periode, hvor hr. Thulesen Dahls parti har været støtteparti til regeringen.
Hvis nu man antager, at hr. Thulesen Dahl har ret i, at han godt ville gøre det bedre, så er jeg selvfølgelig optaget af: Hvad er grunden til, at det så går modsat? Er det simpelt hen, fordi Dansk Folkeparti og hr. Thulesen Dahl ikke er dygtige nok?
Er det derfor?
Er det rigtigt, det rygte, der sådan begynder at køre om, at de er meget lette at lokke og meget lette at narre?
Er det det, det er udtryk for?
Eller hvordan kan det være?
Når man gerne vil noget og det går den modsatte vej, så kan det vel kun være et tegn på manglende dygtighed, eller hvad?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Hr. Ole Sohn spurgte om det sidste to gange, så jeg bliver nok nødt til at starte med at svare på det.
Hr. Villy Søvndal var vist på et tidspunkt ude med, at i den nye Vejle Kommune skulle vi finde 150 mio. kr.
Men i øvrigt havde man ikke renset tallet for f.eks. bare det enkle faktum, at der bliver fire færre byråd, og at der dermed spares 8 mio. kr.
Det havde man ikke modregnet i tallet, og derfor fik man et mærkeligt tal, der stod og flagrede i vinden, men som slet ikke er det tal, man sidder og opererer med nu frem til budgetvedtagelsen.
Det er et helt andet tal, og det seneste, jeg har fået at vide, er, at man forventer, at den konkrete saldo, altså indtægter minus udgifter før anlæg, vil gå i plus, hvor forventningen for en eller to uger siden var, at den ville gå i minus.
Der er altså åbenbart noget, der flytter sig voldsomt netop nu.
Min pointe var bare, at hvis man spørger KL, som altså er kommunernes egen repræsentant, er vurderingen jo ikke den, hr. Ole Sohn lægger til grund, nemlig at der sker massive nedskæringer ude i virkeligheden.
Jan Petersen (S), 2006-09-07:
Må jeg ikke starte med at slå fast, at når vi forlader 2010-målsætningen, så er den faktuelle årsag også, at velfærdsforliget løser den opgave, vi så med 2010-planen.
Det frigør os simpelt hen af de bindinger, og fremover vil vi ikke låses i måltal.
Må jeg så sige om markedsgørelse og om, hvordan den offentlige sektor skal moderniseres, at det er en meget spændstig diskussion hos os selv.
Jeg vil ikke fuldstændig redegøre for den diskussion, for det er der ikke tid til, men jeg vil sige, at der er nogle af de ting, der foregår i den offentlige sektor, som er ret lette at gøre noget ved.
Det drejer sig om tid og hænder, og det kræver ressourcer.
I det ligger der i sig selv større indflydelse til at tilrettelægge arbejdet individuelt for de borgere, man har med at gøre.
Jeg vil så også sige, at vi faktisk har folk, der arbejder med, hvordan man kan modernisere den offentlige sektor på en anstændig vis, og det drejer sig ikke om et moderniseringsprojekt som det, jeg forstår den borgerlige regering har, hvor det skal foregå inden for et nulsumsspil.
Det er en reel diskussion om, hvordan vi kommer videre med en modernisering af en offentlig sektor med det kærlige udgangspunkt, vi har, og ikke med det businessagtige udgangspunkt, den borgerlige regering har.
Line Barfod (EL), 2006-09-07:
Det er glædeligt, at man er gået fra kontanthjælpsloftet.
Vi håber, at man også bliver klogere i forhold til velfærdsforliget og går fra de voldsomme forringelser af efterlønnen.
Jan Petersen (S), 2006-09-07:
Hvis vi alene ser på, hvilken betydning det her med børnepasning, pris og kvalitet har for arbejdsmarkedet, hvis vi altså nøjes med at diskutere inden for den ramme, så er der brug for begge dele.
Så er der brug for, at vi både har en lav betaling for de hårdest arbejdende familier på arbejdsmarkedet, med hensyn til hvad de betaler for at få passet deres børn, og bedre åbningstider, der giver den fleksibilitet på arbejdsmarkedet, der er brug for.
For den optimale indsats for den offentlige sektor og det private arbejdsmarked, den indsats, der er brug for, drejer sig om begge dele.
Derfor anbefaler jeg, at vi i vores videre fælles projekt for at få en bedre kvalitet, som vi jo begge peger præcis på i finanslovoplæggene, tager det udgangspunkt, som Det Radikale Venstre har.
Jeg tror sådan set ikke, at den milliard kroner, som Det Radikale Venstre bruger på det her, er nødvendig at bruge.
Jeg tror sådan set, at vi får strukturforbedringer, fordi vi leverer ordentlig børnepasning, og at det har stor betydning for bekæmpelsen af flaskehalse.
Johs. Poulsen (RV), 2006-09-07:
Det tænker jeg skam også over, men jeg prøver også at høre på de folk, som det drejer sig om, at høre, hvad de siger.
Og det, de siger, er rent faktisk: Vi har ikke lyst til nødvendigvis at få udvidet vores privatøkonomiske råderum og have flere penge til forbrug
; det, vi har lyst til, er, at vi sikres en kvalitet i daginstitutionerne, at vi sikres tilstrækkelige åbningstider i forhold til vores arbejdstid og meget andet.
Nu skal jeg i øvrigt lige kvittere for den første del af svaret, for det var jo et positivt tilsagn om, at man kunne diskutere nogle af de her elementer, og at det er reelt at reflektere over dem.
Kunne man ikke forestille sig, at Socialdemokratiet også reflekterede over det her punkt og sagde, at det jo er mere i overensstemmelse med det kommunale selvstyre, at de måske får lov til at vælge mellem, om de skal nedsætte taksten meget dramatisk og skal have øget privatøkonomisk råderum, eller om de skal kunne tilbyde det, alle efterspørger, nemlig øget kvalitet.
Kunne man ikke forestille sig, at der også kom en tilsvarende refleksion på det område?
Jeg ved godt, at der har været givet et tidligere svar, hvor hr. Jan Petersen sagde, at det troede han ikke.
Men kunne man ikke bringe Socialdemokraterne lidt nærmere refleksionen, der betød, at det da godt kunne være, det var værd at diskutere?
Jan Petersen (S), 2006-09-07:
Må jeg blot til spørgsmålet om de økonomiske råd, vi får fra eksperter, svare dette: Problemet i dansk økonomi fremover er jo, om det, vi har gang i, udløser flaskehalse.
Det er det centrale problem.
Derfor er diskussionen mest interessant og mest konkret, når vi taler om, hvad vi kan sikre af øget arbejdsudbud, hvad vi kan sikre af fleksibilitet på arbejdsmarkedet, hvad vi kan sikre i form af, at de, der er ledige, og den reserve af mennesker, som vi har, og som også har brug for et job, er i stand til at passe de job, der så udbydes.
Det er sådan set opgaven, og den synes jeg vi skal gå konkret til værks med hensyn til, og jeg har allerede tilkendegivet, at vi er parate til at diskutere, hvad der mere skal gøres.
Vi mener sådan set, at der er en stor pointe i det.
Forudsætningen for noget af det her er jo, at den offentlige sektor er velfungerende, at åbningstiderne, som hr. Johs. Poulsen selv var inde på, er i orden.
Der vil jeg sige, at der er det en fordel for arbejdsudbuddet, at vi tilgodeser familier med børn og med almindelige lønninger, som ikke er omfattet af fripladsgrænserne.
Det er især til gavn for de kvinder, der er i de familier, og som også tilhører arbejdsmarkedet, og derfor er der et ligestillingsargument, som hr. Johs. Poulsen sådan set burde tænke lidt over nu.
Johs. Poulsen (RV), 2006-09-07:
Jeg kan forstå på hr. Jan Petersen, at han mener – og det er vel ikke overraskende – at det socialdemokratiske udspil hænger sammen.
Men man må vel sige, at det er et synspunkt, han og hans parti står ret isoleret med.
Stort set samtlige andre, der kan bedømme økonomi, mener det modsatte, og man kan se i dag, at Torben M. Andersen siger i en overskrift, at S-planen ikke hænger sammen.
Gør den kritik slet ikke indtryk?
Betyder det ingenting overhovedet, eller kunne det give anledning til, at man reflekterede over, om det måske skulle indrettes lidt anderledes?
Det bringer mig så over til spørgsmålet, som drejer sig lidt om daginstitutionsområdet, hvor jeg forstod at hr. Jan Petersen kerede sig meget om sygeplejerskerne og smedesvendene, og det synes jeg da der er grund til at have sympati for.
Men virkeligheden er jo, at de selv samme ikke efterspørger et større privatøkonomisk råderum; de efterspørger ikke mere plads til at holde ferie i og flere penge til ferie og mange andre ting.
Det, de efterspørger, er mere kvalitet i daginstitutionerne, det er måske længere åbningstid for sygeplejersken, det er mange andre ting, altså alt det, som de får det modsatte af lige i øjeblikket, fordi der netop ikke er et råderum i den kommunale økonomi til det.
Det råderum kunne jo være skabt, hvis man havde den samme milliard, som Socialdemokraterne vil bruge til takstnedsættelser, til i stedet at give øget åbningstid, kvalitetsforbedring og meget andet for.
Giver det ikke anledning til overvejelser hos Socialdemokraterne?
Jan Petersen (S), 2006-09-07:
Det mener vi på alle måder er forsvarligt.
Vi er i øvrigt foran på alle måder med den gældsafviklingsplan, vi havde i 2010-planen.
Så hvis det skulle være uholdbart at forsinke vores gældsafviklingsmulighed til fordel for at investere i nødvendige forbedringer i velfærd og i vores samfunds funktionsevne i forbindelse med at give borgerne den nødvendige velfærd, så forstår jeg sådan set ikke, hvad problemet er.
Må jeg så sige om besparelserne på tilskud: Mener hr. Christian Wedell-Neergaard virkelig, at dansk erhvervslivs overlevelse beror på tilskud?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-09-07:
Forslaget er jo markant underfinansieret, og samtidig har det været nødvendigt at tage nogle alvorlige og kradsbørstige midler i brug, hvor man altså vil gå ind og pålægge erhvervslivet ganske store, nye omkostninger til skade for eksporten osv.