Høgni Hoydal (T), 2005-12-08:
Jeg skal holde en meget kort tale – bl.a. fordi det set fra et færøsk synspunkt jo heldigvis er sådan, at Færøerne udgør en mindre og mindre del af den danske finanslov, ja, egentlig kun et beløb, der svarer til 1 promille af statsbudgettet.
Jeg har med interesse fulgt de meget store og principielle diskussioner om forslaget om at sætte ind over for kommunerne med økonomisk pression eller snarere et økonomisk jerngreb, og jeg forstår meget godt problematikken.
Vi har jo også på Færøerne af egne årsager oplevet situationen, når politiske beslutninger vedrørende den danske finanslov pludselig sætter demokrati og selvbestemmelse helt ud af kraft, og derfor er mit mål, at Færøerne overhovedet ikke kommer til at figurere på finansloven.
Derfor må jeg som færing i modsætning til kritikerne af forslaget om kommunerne glæde mig over finanslovforslaget og over de ændringsforslag, der er stillet.
Det er nemlig meget sjældent, at man kan spore en lille revolution i et ændringsforslag til et finanslovforslag, men det er der egentlig tale om i dag.
Det betyder egentlig, at vi kan konstatere, at i løbet af 6-7 år har Færøerne tilbagebetalt en gæld til den danske statskasse på ca. 5 mia. kr., og så må jeg igen minde om proportionsforvrængningen.
Det ville altså, hvis vi ganger med 120 efter folketallet, svare til, at Danmark havde tilbagebetalt en udlandsgæld på ca. 700-800 mia. kr., så derfor kan jeg kun glædes, og jeg håber også, at det understreger den vilje, der har været til at komme ud af det økonomiske jerngreb, som man dels af færøske årsager og dels på grund af en forfejlet dansk politik satte Færøerne i først i 1990’erne.
Dernæst vil jeg også kvittere for, at Socialdemokraterne har et ændringsforslag til finansloven, som vedrører en gammel kending her i salen for dem, som har fulgt med, nemlig spørgsmålet om et – igen meget lille – beløb til Arktisk Universitet.
Der har flere gange været forslag om at sætte disse 4 mio. kr. på finansloven, og hvad er nu det?
Jeg har lige sagt, at Færøerne ikke skal have penge fra den danske finanslov, og skal der alligevel være penge til noget, der har med det arktiske område at gøre?
Til det er at sige, at jeg tror, at hele sagen om Arktisk Universitet beror på en principiel misforståelse.
Princippet, som jeg i hvert fald deler, og som jeg har hørt regeringen gentage flere gange, er jo, at den, der bestemmer, betaler – økonomisk og politisk ansvar følges ad – og vedrørende Arktisk Universitet er det jo et fælles projekt af de suveræne stater, som er medlemmer af Arktisk Råd.
Færøerne og Grønland ville også gerne være medlemmer, og vi ville selvfølgelig også gerne betale selv.
Men det er altså Danmark, der er medlem.
Alle de andre medlemmer har vedtaget at betale dette beskedne beløb til Arktisk Universitet, og derfor vil jeg sige til finansministeren, at enten må Danmark betale sin del, så længe Danmark er medlem af Arktisk Råd, eller også må man overlade medlemskabet til Grønland/Færøerne.
Så skal vi gerne betale de penge.
Man kan ikke sige, at Danmark er medlem og bestemmer det hele, men ikke vil betale det, det koster, lige så lidt som man kan sige, at nu skal Færøerne/Grønland bestemme uden at betale det, det koster.
Jeg undrer mig lidt over den manglende konsekvens i regeringens retorik i dette spørgsmål, men jeg håber, at der kan findes flertal for dette forslag her i Folketingssalen i denne omgang.
Jeg har også hæftet mig ved, at Dansk Folkeparti er ude i et efter min mening lidt mærkeligt raid mod Grønland og Grønlands selvbestemmelse.
De siger, at Grønland ikke er klar til selvstyre, bl.a. fordi der mangler uddannede ledere, og derfor ville det da undre mig, hvis de ikke vil stemme for de 4 mio. kr. til Arktisk Universitet, der er egentlig et udmærket projekt, som kan give de arktiske områder en mulighed for at arbejde sammen med ny teknologi og med helt nye undervisningsformer.
Det skulle da ikke volde nogen problemer her i Folketingssalen.
Som helhed kan jeg, på trods af at jeg deler mange af de principielle betænkeligheder, som er rejst her i salen i dag, sige, at vi på Færøerne i hvert fald er meget glade for, at denne finanslov igen viser, at Færøerne selv har taget ansvaret for sin egen økonomi.
Vi har nedbetalt en gæld, der efter danske forhold ville svare til et beløb på 600-700 mia. kr., og den danske såkaldte blokstøtte til Færøerne er også nedskåret med et så stort beløb, at det efter danske forhold ville svare til, at man sagde nej tak til 50-60 mia. kr. om året.
Jeg håber, at denne udvikling fortsætter, så jeg om et par år helt kan undgå at sige noget om den danske finanslov, fordi Færøerne aldeles ikke figurerer på den.