Thorkild Simonsen (S), 1998-06-18:
SF har som omtalt den 17. juni 1998 uden for udvalgsbetænkningen stillet to ændringsforslag til lovforslaget.
Af bemærkningerne fremgår det, at forslagsstillerne finder det dybt betænkeligt, hvis Folketinget ved vedtagelse af lovforslag nr. L 46 udbygger grundlaget for videregivelse af personnumre til private, før man har truffet den principielle beslutning herom i forbindelse med vedtagelse i næste folketingsår af justitsministerens forslag om behandling af personoplysninger.
Jeg håber, at det kan være til beroligelse for forslagsstillerne, at jeg kan oplyse, at reglerne om privates behandling af personoplysninger i dag findes i Justitsministeriets registerlovgivning
, og sådan skal det også være efter lovforslaget om behandling af personoplysninger
Drøftelser af privates brug af personnumre hører derfor hjemme i forbindelse med Folketingets behandling af lov om behandling af personoplysninger, det er lovforslagets § 11, stk. 2, og jeg ser, eller jeg kan høre, at debatten herom allerede er i gang. Jeg skal derfor i det følgende alene beskæftige mig med det, der vedrører folkeregisterloven, altså L 46, som er til behandling nu.
Der er ikke i dag og vil heller ikke fra den 1. oktober 1998 ved en vedtagelse af L 46 med ændringsforslag, som jeg selv har stillet, ske en udvidet videregivelse af personnumre til private, altså jeg sagde »vil ikke«.
Personnumre indgår nemlig ikke i den udtømmende opregning af oplysninger, der for i forvejen identificerede personer kan videregives til private efter den gældende folkeregisterlovs § 3, stk. 1 og 3.
Den udtømmende opregning omfatter altså alene navn, stilling og adresse, medmindre denne er beskyttet, samt oplysninger om, hvorvidt personen er frataget den retlige handleevne efter værgemålslovens § 6, altså afgået ved døden, forsvundet eller udvandret af landet.
Den gældende folkeregisterlovs § 3, stk. 2, fastsætter endvidere, at andre oplysninger om en forudidentificeret person end dem, jeg lige har nævnt, kun kan videregives til private, såfremt der kan godtgøres en retlig interesse i at få disse.
Denne bestemmelse foreslås heller ikke ændret i L
Jeg kan forhåbentlig berolige forslagsstillerne, da det i folkeregisterbekendtgørelsens § 24, stk. 3, er fastsat, at oplysninger om personnumre i forbindelse med retlig interesse kun kan gives med indenrigsministerens samtykke.
Det er således ikke korrekt, som anført af forslagsstillerne i bemærkningerne til ændringsforslaget, at der allerede i dag er en vis hjemmel efter folkeregisterloven til at videregive personnumre til private, når jeg lige ser bort fra den hidtidige ikke udnyttede adgang i forbindelse med retlig interesse, som kræver samtykke fra Indenrigsministeriet. Jeg kan samtidig her i salen bekræfte, at jeg ved udstedelse af en revideret folkeregisterbekendtgørelse efter sommerferien alene vil foretage de meget begrænsede ændringer, som er nødvendige for at tilpasse bekendtgørelsen til den med vedtagelse af lovforslag nr. L 46 ændrede folkeregistrering. Der vil i det hele taget fra den 1. oktober 1998, hvor lovændringen træder i kraft, ikke ske en udvidelse af videregivelse af oplysninger fra CPR i forhold til i dag, hvor der jo ikke er en generel mulighed.
Jeg skal samtidig love, at jeg vil præcisere i folkeregisterbekendtgørelsen, at oplysning om personnummer heller ikke ved retlig interesse kan videregives til private.
Jeg skal endelig pege på, at Folketinget vil få rig lejlighed til og forhåbentlig også god tid til at drøfte hele folkeregisterloven, når vi allerede i Folketingets åbningsuge i oktober 1998 fremsætter det nye forslag.
I CPR-lovforslaget vil bl.a. alle regler om videregivelse af oplysninger for CPR være udtømmende reguleret i selve lovteksten, og der vil ikke være tidspres på behandlingen, netop fordi det foreliggende L 46 vil sikre folkeregisterlovens forenelighed med EU's databeskyttelsesdirektiv, som - og det ved man godt - skal være gennemført senest den 24. oktober i år.