runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thorkild Simonsen (S), 1999-12-01:
Lovforslaget går ud på, at strafferammen for overtrædelse af fyrværkeriloven skal udvides fra det, der er maksimalt i dag, nemlig 2 år, til 4 års fængsel.
Det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget her, at udvidelsen af strafferammen særligt skal anvendes i de her nævnte tilfælde: Hvor indsmugling og hjemmefabrikation sker med videresalg for øje, hvor der sælges ulovligt fyrværkeri til mindreårige og i tilfælde af gentagne overtrædelser af fyrværkeriloven.
Som det nok også er forslagsstillerne bekendt, blev fyrværkeriloven senest ændret i slutningen af 1994, og den gang blev strafferammen udvidet ganske betydeligt, der var jo før kun tale om bødestraf.
Men nu kan man jo altså under skærpede omstændigheder, og det er vel de omstændigheder, som Dansk Folkeparti peger på, gå helt op til 2 år.
Forslagsstillerne begrunder bl.a. forslaget om den højere strafferamme især med indsmugling af ulovligt fyrværkeri.
Jeg har ikke kendskab til de tal, der ligger til grund for den opfattelse.
Der blev i 1998 indført 3.500 ton mod knap 1.5 ton i 1993.
Jeg kan i øvrigt oplyse, at Told og Skat i oktober måned i år har gennemført en kontrolaktion hos en række fyrværkeriimportører, og at Beredskabsstyrelsen deltog i enkelte af disse besøg.
Der blev i den forbindelse ikke fundet ulovligt fyrværkeri, hvilket dog naturligvis ikke er bevis for, at det ikke indføres.
Forslagsstillerne anfører også, at der er sket en stigning i det ulovlige knaldfyrværkeri, der stammer fra privat hjemmefabrikation.
Overtrædelse heraf straffes i medfør af den lov fra 1994, som jeg omtalte før.
Jeg vil dog gerne afslutningsvis sige, at regeringen ikke er uenig i hensigten bag lovforslaget, nemlig at brugen af ulovligt og farligt fyrværkeri skal begrænses mest muligt, men det formål tilgodeses efter regeringens opfattelse ikke ved højere straffe.
Der er derimod brug for en stor information til brugerne om, hvor farligt ulovligt fyrværkeri er.
Sundhedsstyrelsen, amterne i Danmark, foreningen Værn om Synet og Sygekassernes Helsefond gennemfører hvert år en kampagne, der gør opmærksom på risikoen ved fyrværkeri for at få begrænset først og fremmest personskader. Et tilbagevendende tema i kampagnen er information om, at især ulovligt knaldfyrværkeri er farligt.
Materialet sendes ud til skolerne, ungdomsklubberne, og allerede i år gennemføres også en særlig kampagne rettet mod unge mænd i aldersgruppen 17-35 år, da det er den aldersgruppe, der får flest skader, har man fundet ud af.
Regeringen kan således ikke støtte lovforslaget, men gerne, at man giver stor oplysning og udnytter den lovramme, man har allerede.
Ole Hækkerup (S), 1999-12-01:
Intentionen er nu som tidligere at sikre, at Danmark er på omdrejningshøjde med den teknologiske udvikling.
For dette konkrete lovforslags vedkommende handler det om frekvenser: offentligt udbud af frekvenser med henblik på at sikre etablering af et trådløst abonnementnet - det skulle gerne fremme konkurrencen - og offentligt udbud af radiofrekvenser til mobilkommunikation, hvilket også gerne skulle fremme konkurrencen yderligere, og endelig udbud af frekvenser til at sikre TETRA, som skal sikre bedre kommunikationsmuligheder for nød- og beredskabstjenester.
For os er det afgørende, at de dele af markedet, hvor der er monopol eller en monopollignende situation, underlægges regulering på samme måde som de områder, der er af vital samfundsmæssig interesse.
Men for os er det markedet, der er drivkraften i udviklingen, og vores opgaver er at forhindre markedet i at føre til fejl og sikre samfundsinteresser, hvor det er nødvendigt, men derudover tilskynde til en udvikling, hvor telemarkedet i øvrigt er præget af dynamik og konkurrence, simpelt hen fordi hvis Danmark er med langt fremme i udviklingen, har vi også et godt fundament for fremtidens velfærd.
På den baggrund skal jeg selvfølgelig anbefale lovforslaget til vedtagelse.
Thorkild Simonsen (S), 1999-12-01:
Jeg vil meget gerne takke for den positive tilslutning fra ordførerne til lovforslag nr. L 95.
Det er rigtigt, som det er nævnt af flere ordførere, at det drejer sig om et mindre beløb, men det væsentlige i det her er vel nok forenklingen og fornyelsen af en lov, der stammer helt tilbage fra 1903.
Det er også rigtigt, at når man bruger bloktilskudsprincippet - hvad kommunerne jo altid holder på at man skal - så vil det give forskellige udgifter, og der er kommuner, der får en lidt større udgift, og nogle, der får noget, de slet ikke har regnet med.
Så antyder hr. Ebbe Kalnæs lige, at det med finansiering af kommunerne er væsentligere end sammenlægning.
Nu er det jo ikke til debat for øjeblikket, men finansiering af kommunerne er altid væsentligt.
Og det er jeg så enig med hr. Ebbe Kalnæs i.
Det er ikke det her lille spørgsmål, der skal løse det, men vi får nok mulighed for ved en senere lejlighed at gå nærmere ind på bloktilskud, og hvad der ellers er.
Det går jeg også ud fra, at man drøfter med de kommunale organisationer.
Jeg takker for modtagelsen.
Dorit Myltoft (RV), 1999-12-01:
Jeg kan i korthed sige, at Det Radikale Venstre kan støtte lovforslaget, som især er begrundet med en forenklet administration af en pengestrøm, som hidtil er gået fra én offentlig myndighed til en anden.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-12-01:
Jeg kan på CD's vegne meddele, at vi også synes, at der ligger en forenkling i det, og jeg skal så heller ikke undlade at misbruge lejligheden, som jeg ofte gør i disse sager, til netop at pege på, at når man ordner det på den her måde, så bliver der nogle skævheder.
Det pådrager sig gentagne gange opmærksomheden, når vi taler om hele den kommunale finansiering.
Der er mange vanskeligheder i den.
Her er det bare et lille blad, vi ser, og det vil vi ikke stoppe lovforslaget for, men generelt igen opfordre til, at man får analyseret alt det, der ligger omkring kommunal finansiering.
Det er langt vigtigere end at tale om kommunal struktur.
Klaus Kjær (DF), 1999-12-01:
Med lovforslaget ophæves adgangen for kommunerne til at opkræve kommunal indkomstskat af visse indtægter hos staten og dens institutioner, navnlig indtægter fra udlejningsejendomme.
Lovforslaget vil medføre en årlig mindreindtægt for de enkelte kommuner på ca. 9,5 mio. kr.
For de statsinstitutioner, der hidtil har betalt skatten, vil der være tale om en tilsvarende besparelse ved skattens bortfald. For at kompensere er det i lovforslaget anført, at kommunerne under ét vil få dækket provenutabet i medfør af det udvidede totalbalanceprincip. Dansk Folkeparti er positivt over for en sådan administrativ forenkling, men vi vil dog være opmærksomme på, om forslaget for enkelte kommuner medfører et samlet nettotab.
Villy Søvndal (SF), 1999-12-01:
Da SF's ordfører på området, hr. Kristen Touborg, ikke kan være til stede, skal jeg på SF's vegne fremføre: Lovforslaget indebærer en vis administrationslettelse.
Da den kommunale indkomstskat af statsinstitutioner kun har ringe betydning for den kommunale finansiering, og da det provenu på ca. 10 mio. kr., som kommunerne mister, bliver kompenseret af staten, er SF positivt indstillet over for lovforslaget.
Da kommunerne imidlertid kompenseres under ét, vil nogle kommuner miste et mindre beløb ved ændringen.
Dette gælder f.eks. Københavns Kommune, som vil få et provenutab på nogle millioner kroner.
Det finder jeg naturligvis er beklageligt, men denne procedure er imidlertid sædvanlig praksis, når der ændres på udgiftsfordelingen mellem staten og kommunerne.
Der er næsten altid nogle kommuner, som bliver ramt på grund af den manglende millimeterretfærdighed, når der ændres på udligningen.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1999-12-01:
I Det Konservative Folkeparti ser vi med tilfredshed på ethvert initiativ, der forenkler og afbureaukratiserer.
Det gælder også dette beskedne forslag, som forenkler reglerne vedrørende kommunal indkomstbeskatning af statslige indtægter, f.eks. af statsejede beboelsesejendomme beliggende i den pågældende kommune.
Det må dog være på sin plads at gøre opmærksom på, at de 9,5 mio. kr., som i henhold til DUT-systemet overføres til generelle bloktilskud, jo ikke giver garanti for, at hver enkelt kommune bliver holdt skadesløs.
Men det er jo en problemstilling, som ikke alene vedrører denne sag, og jeg er overbevist om, at kommunerne gerne vil have sig frabedt en mere øremærket styring af kompensationen.
Det har jeg nu, og det ser ikke ud til, at der er problemer.
Else Winther Andersen (V), 1999-12-01:
Jeg kan sige, at Venstre heller ikke skal forsinke behandlingen af dette her lovforslag, hvor der foreslås, at kommunerne ikke længere skal have adgang til at opkræve indkomstskat af statslige institutioner.
Vi kan vel sige, at det her drejer sig lige så meget om en forenkling, så Venstre er positiv over for det, og vi vil da gerne medvirke til en hurtig sagsbehandling.
Karen J. Klint (S), 1999-12-01:
I den skriftlige fremsættelse til det her lovforslag, nr. L 95, noterer indenrigsministeren, at han gerne ser en hurtig og velvillig behandling her i det høje Ting.
Jeg skal bidrage med en hurtig behandling af denne her sag, og det gør vores udvalg i øvrigt i al almindelighed, ligesom vores politiske gruppe gør det. Så jeg skal holde en kort tale om sagen.
Der er med nr. L 95 tale om et fornuftigt og rationaliserende forslag.
Den kommunale beskatning af statsinstitutionerne har ikke nogen synderlig betydning for den kommunale finansiering.
Dertil kommer, at ophævelsen er et led i den tilstræbte forenkling af den kommunale finansiering, og staten giver desuden kommunerne under ét kompensation for tabet.
Derfor kan Socialdemokratiet kun støtte det foreliggende lovforslag.
Klaus Kjær (DF), 1999-12-01:
»Agter statsministeren at imødekomme ønsket fra Tibets politiske og åndelige leder, Dalai Lama, om et møde, når han til maj næste år kommer til Danmark?«
Begrundelse Tibets politiske og åndelige leder, Dalai Lama, kommer den 18. maj næste år til Danmark, hvor han vil opholde sig i tre dage.
Spørgeren ønsker at vide, hvilken holdning statsministeren har til ønsket.
Villy Søvndal (SF), 1999-12-02:
Det var til diskussionen om takststigninger, som jo har meget at gøre med forespørgslens ordlyd, for i det øjeblik, man tvinger prisen op, er der nogle forældre, der vælger at arbejde mere.
Det er en del af den aftale, regeringen har lavet med CD og De Konservative, at forældrebetalingen stiger fra de nuværende 30 pct. op til de 33 pct.
Jeg spurgte fru Eva Kjer Hansen, hvad Venstres holdning var til det, for Venstre har sagt generelt, at medmindre skatten falder, så stemmer man ikke for højere brugerbetaling.
Så siger fru Eva Kjer Hansen, at det afhænger af fleksibiliteten i udbudet.
Nu er det jo sådan, at Venstre som bekendt stort set ingenting fik ved finanslovforhandlingen, heller ikke på det her område.
Ikke en dyt fik Venstre.
Det må jo så betyde, hvis der er en mening i dét, fru Eva Kjer Hansen svarer, at Venstre stemmer imod takstforhøjelsen, fordi Venstre hverken fik noget på skattenedsættelser eller noget på fleksibiliteten i udbudet.
Er det rigtigt forstået?
Frank Dahlgaard (UP), 1999-12-02:
Tak for svaret!
Jo, jeg ved godt, hvad der er konservativ politik.
Det er konservativ politik, at man løser sine problemer selv, at forældrene selv tager sig af deres børn, at det at have børn ikke er en social opgave.
Jeg ved godt, at det ikke er Det Konservative Folkepartis politik, men det betyder bare, at Det Konservative Folkeparti ikke er konservativt, men er sådan Socialdemokratiet minus 10 pct.
Det er dog bedre end Venstre på det her område
; det er vist minus 5 pct.
Jeg ved godt, hvad der er konservativ politik, også i EU-sagen.
Men jeg fik sådan set svar på mit spørgsmål, og det er så ærlig snak, men det er jo selvfølgelig klart utilfredsstillende set med selvtænkende konservatives øjne.
Jens Heimburger (KF), 1999-12-02:
Jeg anerkender, at hr. Frank Dahlgaard ikke altid ved, hvad der er konservativ politik.
At det også gælder på det her område,
er nyt.
Det er konservativ politik, at der skal gives støtte til offentlig børnepasning.
Det er konservativ politik at være med til at støtte ikke kun på det her område, men inden for en lang række andre områder.
Det er også konservativ politik, at vi lige har været med til at støtte, at forældrebetalingen kunne sættes en lille smule op under forudsætning af, at vi fik bedre pasningsgaranti.
Så det er det.
Frank Dahlgaard (UP), 1999-12-02:
Det var da velgørende at høre en ordfører, der sagde, at det er forældrenes ansvar først og fremmest at tage sig af deres børn.
Tak for det!
Og tak også, fordi man især fra konservativ side ser på de mindste børn, de 0-2-årige, måske 2½-årige, og vil tilgodese dem i form af at, skal vi sige bruge de midler, der er inden for børnepasningsområdet i højere grad til de helt små i stedet for at sprede det ud helt op til de 18-årige.
Men tilbage bliver der jo alligevel nogle spørgsmål, og mit spørgsmål er, ligesom det var til venstres ordfører: er det konservativ politik, at det offentlige massivt skal støtte en institutionspasning, sådan som det sker i dag,
hvor cirka to tredjedele af driftsudgifterne betales over skatterne såvel til børnehaver som til vuggestuer, hvilket jo naturligvis indebærer en kunstigt lav pris for børnebetaling?
Derfor står folk i kø, fordi de altså kan få en børnepasning til en kunstigt lav pris, og det er ikke nogen naturlig situation, og den giver heller ikke anledning til noget frit valg.
Vil Det Konservative lave om på det?
Eva Kjer Hansen (V), 1999-12-02:
Jeg vil gerne kvittere for de positive ord fra hr. Jann Sjursens side om støtte til fritvalgsordningen.
Så skal der altså et grundigere arbejde til.
Og jeg vil som sagt betragte det som et utrolig positivt udfald af dagens debat
, hvis Socialdemokratiet vil være med til nærmere drøftelser om, hvordan vi kan gennemføre fritvalgsordningen.
Til hr. Villy Søvndal skal jeg sige, at vi naturligvis skal have set nærmere på aftaler omkring finansloven, og vi vender tilbage med kommentarer til de enkelte dele af finanslovaftalerne.
Det bliver der rig lejlighed til.
Jann Sjursen (KRF), 1999-12-02:
Jeg synes, det er udmærket, at Venstres ordfører mindede den socialdemokratiske ordfører om passusen fra den børnepolitiske redegørelse, hvor regeringen jo tilkendegiver, at deltidsansættelse bør være en mulighed for alle.
Jeg vil også godt sige, at vi fra Kristeligt Folkepartis side jo deler Venstres ønske om mere frit valg på børnepasningsområdet, men jeg synes så også, det er væsentligt at understrege, at hvis det valg skal være reelt, - og der skal være et frit valg - så fordrer det jo altså nogle andre ordninger end dem, vi kender i dag.
Det fordrer f.eks. efter vores opfattelse længere barselorlov.
Det fordrer også, at man går ind i en diskussion om deltidsorlov eller nogle ordninger, som gør det attraktivt at vælge deltidsarbejde.
Jeg håber i hvert fald, hvis det skal give mening at køre den fritvalgstankegang videre fra Venstres side - det synes jeg sådan set det gør - at man så får koblet de ting på også i prioriteringen, for ellers så får man rent faktisk ikke den reelle valgfrihed, som fru Eva Kjer Hansen og Venstre taler om.
Jørn Pedersen (S), 1999-12-02:
For fru Eva Kjer Hansen har ikke endnu afkræftet, at en fritvalgsmodel vil blive dyrere.
Det betragter jeg som accept, indtil jeg hører det modsatte.
Derfor er mit spørgsmål til fru Eva Kjer Hansen: Vil partiet Venstre finansiere en fritvalgsmodel gennem højere skatter og afgifter?
Det er jo den slags spørgsmål, fru Eva Kjer Hansen stiller til andre.
Vil Venstre finansiere fritvalgsmodellerne med øgede skatter og afgifter?
Jann Sjursen (KRF), 1999-12-02:
Det er trods alt de færreste efterlønnere, der har småbørn i hvert fald, men man kan selvfølgelig tage de ting frem i debatten, som man synes passer bedst i forhold til ens argumenter.
Der er jo så ikke så meget i den her sammenhæng for så vidt angår efterlønnere, som jeg ser det.
Men o.k., hr. Villy Søvndal forsvarede regeringspartiernes og CD's forslag til vedtagelse.
Jeg tror, hr. Villy Søvndal i sin ordførertale sagde, at der sådan set ikke var så meget nyt her.
Det var bare en opremsning af det, som også SF havde været med til.
Og det, som jeg så må spørge mig selv om i dag, når hr. Villy Søvndal giver udtryk for, at SF trods alt har et højere ambitionsniveau, er, om det virkelig er SF's mening så at stå bag det forslag til vedtagelse her, som i virkeligheden forhindrer, at SF's og Enhedslistens eget forslag til vedtagelse og også Kristeligt Folkepartis forslag til vedtagelse kommer til afstemning. Hvad er det i både SF's og Enhedslistens forslag til vedtagelse, og for den sags skyld også Kristeligt Folkepartis forslag til vedtagelse, som hr. Villy Søvndal synes at vi skal undgå at tage stilling til i dag, når regeringspartiernes og CD's forslag alene går ud på at udtrykke det, som nu engang er faktum?
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-12-02:
Jeg tror da bestemt, at hr. Villy Søvndal har et ægte og stort engagement i den sag her, men netop derfor vil jeg også spørge: Hvorfor har man ikke brugt det engagement i den indflydelse, som man for ganske få dage siden har haft ved udformningen af finansloven for år 2000, hvor man oven i købet vidste, at man kunne få Kristeligt Folkepartis forslag arbejdet med ind i noget af det her? Man har intet opnået i finanslovforhandlingerne på det område her, undtagen den dér såkaldte forbedring af fleksibiliteten, som er et regeringsforslag, men som hr. Søvndal jo åbenbart ikke accepterer, idet han jo her foreslår yderligere fleksibilitet med bedre kompensation, bedre satser.
Hvorfor har man ikke brugt sin indflydelse i finanslovforhandlingerne til at opnå noget af det her?
Jann Sjursen (KRF), 1999-12-02:
I forbindelse med finanslovforhandlingerne har SF tilsluttet sig en aftale med regeringspartierne om en mere fleksibel børnepasningsorlov.
Når man sammenholder det med det, SF's ordfører på arbejdsmarkedsområdet sagde i forbindelse med førstebehandlingen af det lovforslag, som altså nu også er blevet en del af finanslovaftalen - og da var SF's ordfører, hr. Ole Sohn, yderst kritisk over for regeringens lovforslag - så skal mit spørgsmål til hr. Villy Søvndal være, om hr. Villy Søvndal trods alt ikke mener, at man kunne anvende de 100 mio. kr., som så går til en mere fleksibel børnepasningsorlov i regeringens aftapning, på en langt, langt bedre måde end det, som rent faktisk sker nu som følge af finanslovforhandlingerne.
Og så vil jeg godt med hensyn til det forslag til vedtagelse, som regeringspartierne og Centrum-Demokraterne har fremsat, høre hr. Villy Søvndals svar på, om det er blevet et mål i sig selv for SF at støtte regeringspartiernes forslag til vedtagelse, sådan så de forslag, der indeholder noget konkret, som vil betyde, at der bliver taget nogle initiativer, ikke kommer til afstemning.
Jørn Pedersen (S), 1999-12-02:
Jeg lyttede naturligvis med stor interesse til SF's ordførers tale her, og jeg er da meget, meget glad for, at det fremgik tydeligt af den, at SF vedstår de aftaler, man har indgået, med de gode ting, det nu indebærer, så man også vil stemme derefter.
Og det synes jeg skal siges som en ros.
Det er da meget fint, når man også tager et selvstændigt initiativ. Så vil jeg sige, at jeg ligesom fornemmede en anklage i de to foregående indlæg gående på, at man kan være lidt bitter over, at man ikke rigtig har været med i nogen aftaler - det er jo fair nok - men jeg synes, det er rart så til gengæld at se, at de partier, der så er med i aftaler, også vedstår de aftaler, når det kommer til de endelige afstemninger, for det er vel lidt det, det handler om.
Og derfor vil jeg godt sige tak til hr. Villy Søvndal, fordi dette så tydeligt fremgik.
Og jeg behøver ikke få noget svar, for jeg tror ikke, jeg misforstod noget, men for en sikkerheds skyld vil jeg gerne sikre mig, at SF naturligvis står ved det, man har aftalt i forbindelse med finansloven.
Villy Søvndal (SF), 1999-12-02:
Til Kristeligt Folkeparti, som jeg i øvrigt synes har rejst en vigtig børnepolitisk debat - og det synes jeg altid er godt - og som så ved hr. Ole M. Nielsen stiller spørgsmålet om, hvorfor SF ikke fik mere, vil jeg sige, at det jo er interessant at skulle besvare spørgsmål fra et parti, der ingenting fik.
Vi har jo deltaget i de samme forhandlinger, og jeg antager i øvrigt, at Kristeligt Folkeparti på linje med SF ender med at stemme for finansloven.
Selvfølgelig ville man altid gerne have haft mere.
Vi ville gerne have haft mere end de 50 mio. kr., vi fik til børn.
Så det er ikke rigtigt, når hr. Ole M. Nielsen kom til at sige, at vi ikke fik noget.
Der står en pulje på 50 mio. kr. til initiativer over for udsatte børn.
Vi fik i fællesskab i forbindelse med satsforhandlingerne de dér godt 400 mio. kr. afsat til at kunne sikre efterværn for udsatte børn.
Det var Kristeligt Folkeparti også med til.
Jamen så er det da også noget, ikke?
Så fik vi de dér penge til den øgede fleksibilitet.
Vi synes slet ikke, den går langt nok, men vi synes da, det er et lille fremskridt.
Det er et lille fremskridt at gå fra 13 uger til 8 uger i orlovsperioden.
Jeg antager, at det er det forslag, der er til debat.
Vi synes slet ikke, det er vidtgående nok, og det er så også derfor, vi i dag fremsætter et selvstændigt forslag. Jeg synes, det er lidt underligt, at et parti, der ikke fik noget under finanslovforhandlingerne, bebrejder et parti, der faktisk fik noget, at vi ikke fik mere.
Det synes jeg vender blytungt tilbage.
Så blev jeg spurgt, om det er et mål i sig selv for SF at støtte regeringen.
Altså vores mål er at støtte regeringen, når den laver gode ting.
Jeg synes i øvrigt, det illustreres meget godt ved forskellen på finansloven i år og finansloven sidste år.
Sidste år var vi lodret imod
Det var sammen med den borgerlige side af salen.
I år ligger der en stribe af fremskridt på socialområdet, i forhold til arbejdsløse, i forhold til trafik, osv. osv.
Så stemmer SF for.
Vi synes egentlig ikke, det er så svært at finde ud af.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-12-02:
Det var hr. Søvndals polemiske bemærkning om partier, der ingenting fik, men kritiserede dem, der havde fået noget.
Altså vi har ikke siddet med ved et bord, hvor der har været diskuteret børnepolitik i den her finanslovforhandling
overhovedet, og så er det jo ikke så nemt at få noget.
Og dér siger hr. Søvndal så, at man har fået lidt.
Vi synes, det er for lidt.
Men så er mit lidt polemiske spørgsmål: Mener hr. Søvndal, at der er nogen grund til for hr. Jørn Pedersen at spørge, om SF også har intentioner om at stemme for det, som man i øvrigt er forpligtet til gennem aftalen?
Er der nogle spor, der skræmmer, eller nogen særlig grund til, at hr. Jørn Pedersen kan stille det spørgsmål?
Villy Søvndal (SF), 1999-12-02:
Hr. Jann Sjursen spørger, om vi ikke gerne ville have SF's forslag vedtaget.
Jo, bestemt.
Det er grunden til, at vi fremsætter det.
Og hvis hr. Jann Sjursen vil tilkendegive, om Kristeligt Folkeparti vil stemme for, og hvis andre ordførere vil gøre det - nu har der jo ikke været lejlighed til det, for det er jo lige fremsat - så er det klart, at så kan det forslag vedtages, som også i forhold til Kristeligt Folkepartis børnepolitiske standpunkter må være et interessant forslag.
Jeg antager, at SF og Kristeligt Folkeparti er enige i, at der skal højere satser på orlov, og enige i, at der skal større fleksibilitet ind.
Jeg antager også, at man godt vil have ryddet op i ventelisterne, også, at man vil gøre noget for de dårligst stillede forsørgere og de mest udsatte børn, som vi også siger noget om.
Så hr. Jann Sjursen kan selv løse det problem, han har rejst, ved at tilkendegive sammen med andre, at man stemmer for SF's forslag til vedtagelse.
Så er jeg enig med hr. Ole M. Nielsen i, at selvfølgelig forpligter det, når man sidder med ved et bord.
Jeg synes alligevel ikke, man skal underkende de 50 mio. kr., for 50 mio. kr. er da noget; det er bedre end ingenting.
Jeg havde gerne set mere - det vil jeg ikke lægge skjul på - men så må man jo til sidst i en forhandling foretage den sammenvejede vurdering af, hvor meget man har fået i alt, og om man synes, det er tilstrækkeligt.
Så skal jeg sige, at selvfølgelig stemmer vi for, når vi har lavet aftaler med regeringen.
Vi er oven i købet i den heldige situation, at vi gør det meget gerne, fordi vi synes, vi har fået noget for at stemme for.