Peter Skaarup (DF), 2000-02-03:
Jeg skal sige på vegne af Dansk Folkeparti, at vi naturligvis i lighed med fru Anne Baastrup og SF også vil gå konstruktivt ind i forhandlinger og samtaler om dette forslag.
Vi synes, det er interessant og spændende, at man nu har samlet mange af de ting, der ligger inden for dette område, i én lov, også på baggrund af Straffelovrådets anbefalinger.
Når det så er sagt, må jeg også sige, at der helt klart er elementer i forslaget, hvor vi er kraftige modstandere af, at man gør det på den foreslåede måde.
Der er dels nogle nye ting, som vi er modstandere af, og der er også nogle ting, som videreføres fra den gamle lov, men som vi også er meget modstandere af og skeptiske over for.
Jeg skal sige i lighed med Venstre og De Konservative, at vores generelle indtryk af forslaget er, at der er nogle ting, der helt sikkert skal tages ud, og det får indflydelse på, om vi kan støtte forslaget eller ej.
Jeg kan derfor med det samme bebude, at vi vil stille nogle ændringsforslag
, hvis det ikke er sådan, at visse af de ting, jeg skal nævne lige om lidt, bliver ændret. En af de ting, vi er bekymrede over i lighed med andre, er aktindsigten - altså at man bevarer den form for aktindsigt, vi kender i dag.
Det kan risikere at medføre, at personer, der får aktindsigt i fængselspersonalets forhold, kan udøve terror mod de pågældende ansatte.
Til nogle af de konkrete ting har vi også indvendinger.
Jeg kan f.eks. pege på § 25, der regulerer forholdet med overførsel af indsatte fra åbent til lukket fængsel, hvor der bl.a. står i stk. 1, 2. pkt. »hvis den pågældende er fundet i besiddelse af en ikke ubetydelig mængde euforiserende stoffer«.
Vi synes ikke, mængden skal være afgørende, men simpelt hen at det forhold, at man findes i besiddelse af euforiserende stoffer, skal have den konsekvens, at man bliver overflyttet til et lukket fængsel.
Det, at der findes euforiserende stoffer og narko i et fængsel, er jo medvirkende til, at mange af de personer, der har siddet i fængsel, fortsætter den kriminelle løbebane, fordi det ligesom kalder på, at man forbliver i et kriminelt miljø, hvor man enten som forhandler eller forbruger af stoffer ikke kan komme ud af miljøet igen.
I det hele taget skal jeg sige med hensyn til spørgsmålet om åbne og lukkede fængsler og konsekvenser, at Dansk Folkeparti som et led i kampagnen »Volden ud af Danmark«, som blev afholdt sidste år, fremsatte et forslag, som vi godt kunne tænke os der blev taget hensyn til her, nemlig beslutningsforslag nr. B 109 om stramning af sanktionerne for indsattes undvigelser fra fængsler.
Det fremgår af forslaget, at vi ønsker nogle skærpede regler for, om man bliver overflyttet fra åbent til lukket fængsel. Vi har også hæftet os ved § 46 om udgange, hvor vi ud over de begrænsninger, der er anført her, også gerne vil pege på B 109 fra sidste folketingssamling, hvor vi også nævner nogle efter vores mening fornuftige konsekvenser.
Man skal begrænse udgang til et absolut minimum, og vi synes også, at når farlige fanger kommer på udgang, vil det være rimeligt at åbne mulighed for, at man installerer en mikrochip omkring benet, så man kan spore de pågældende.
For en del af de flugter, vi ser, foregår netop under udgang, og dér vil det være rigtigt at drage nytte af de erfaringer, vi har fra andre lande omkring spørgsmålet om mikrochip.
Vi har selv fremsat et beslutningsforslag, nr. B 111, i sidste folketingssamling om dette forhold.
Så har vi også hæftet os ved § 59 om kontakten til medierne.
Altså det er en uskik, at indsatte i fængslerne overhovedet har kontakt til medierne, som vi ser det.
At Jønke og andre storforbrydere og mordere kan have kontakt til medierne både inden for fængslets mure og udenfor, rende og holde foredrag på biblioteker osv. osv., det er at gøre nar med den retsbevidsthed, vi har her i landet.
Når man har begået et mord eller en grov kriminel handling, skal man selvfølgelig ikke stå frem hverken i billeder eller tale, som vi specielt har set på det sidste med hensyn til billeder i alle mulige avisspalter.
Det er ikke rimeligt.
Dér må man forholde sig i ro, indtil man har udstået sin straf.
Så har vi også hæftet os ved § 80 om livstid.
Altså det, at man har fået livstid, betragter vi som noget, der skal medføre, at man også får en livstidsstraf, altså at man udstår sin livstidsstraf.
Ville det f.eks. have været rimeligt, at en Palle Sørensen, der nedskød fire politibetjente, eller andre, der har fået en livstidsstraf, var blevet prøveløsladt.
Jeg ved godt, at det ikke er så mange, der er tale om, men de, der får livstid, bør efter Dansk Folkepartis opfattelse udstå deres straf fuldt ud og ikke, som det fremgår af dette forslag, have mulighed for at blive prøveløsladt efter 12 år af den livstidsstraf.
Det er efter vores opfattelse alt, alt for slapt. Ja, der er flere punkter, som vi vil tage op under udvalgsarbejdet og sætte spørgsmålstegn ved, men jeg vil slutte her med hensyn til gennemgangen af de paragraffer, vi har hæftet os ved.
Og så vil jeg sige, at for nylig har vi i Dansk Folkeparti haft kontakt med et britisk tv-selskab, der havde udvalgt sig Danmark og en beskrivelse af danske fængselsforhold af den ene grund, at det betragtede Danmark som det mest liberale land i Europa, når det gælder indsattes vilkår i fængslerne, fordi de har så mange friheder og så mange adgange, som man ikke har i så mange andre lande, f.eks. England.
Og det er for os et tegn på, at der altså er en grund til, at vi i Danmark ser nøje på vores egne traditioner, vores muligheder for at have dem, der er i fængsel, indsat i fængslerne og ikke ude på udgange og prøveløsladelser i tide og utide.
Derfor er det altså efter vores opfattelse vigtigt, at vi ser meget nøje på den her lov, og at vi gennemgår den meget nøje inden Folketingets sommerferie
, hvis den overhovedet kan vedtages inden da, så vi får luget nogle af de ting ud, der medfører en fortsat slap retspolitik her i landet.