runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (FP), 1998-06-03:
Som andre ordførere er jeg ganske enig i, at der er behov
for, at vi har en efterretningstjeneste her i landet.
Det kan nogle gange være et nødvendigt onde, men det er en nødvendighed, at vi har en efterretningstjeneste, som kan sørge for i hemmelighed at undersøge forskellige forhold, og som kan sikre, at man på behørig vis forhindrer, at der sker forbrydelser, kan forebygge, at der sker forbrydelser, og i det hele taget holde øje med, hvad der sker, specielt når vi taler om statens sikkerhed.
Der er ingen tvivl om, at der kan ske fejl.
Der er måske også sket fejl.
Jeg mener ikke, at de fejl, der er kommet frem indtil nu, er så alvorlige, at det giver anledning til, at vi skal kræve endnu en undersøgelse, en egentlig undersøgelse af hele Politiets Efterretningstjenestes virksomhed, og dermed kan vi så heller ikke i Fremskridtspartiet støtte SF's beslutningsforslag.
Jeg vil også godt sige, at for mig at se er der ingen tvivl om, at det er justitsministeren som justitsminister, der har ansvaret for Politiets Efterretningstjeneste, har ansvaret for, at de overholder de spilleregler, de skal, og Folketinget må så have den nødvendige tillid til, at justitsministeren foretager det nødvendige, hvis der sker fejl i Politiets Efterretningstjeneste.
Det er justitsministerens pligt at sørge for, at der bliver grebet ind, hvis der sker fejl. Det er klart, at hvis det er sådan, at SF ikke har den tillid til ministeren, ja, så burde SF jo i stedet for have stillet et mistillidsvotum til justitsministeren.
Det ville have været rene ord for pengene.
Jeg kan så sige med det samme, at Fremskridtspartiet ikke ville støtte et sådant mistillidsvotum, i hvert fald ikke i denne her sag.
Må jeg så også sige til den diskussion, der udviklede sig på et tidspunkt med hensyn til, at Politiets Efterretningstjeneste skal indberette til skattevæsenet, når hemmelige agenter modtager penge i et eller andet omfang, at jeg synes, det er lidt af et paradoks, og jeg er egentlig lidt skuffet over, at de, der førte an i debatten, slet ikke kan se paradokset i det.
Så er man det jo ikke længere.
Den anden side af sagen er, at den, som indvilger i at arbejde for PET, tror jeg ikke er interesseret i, at skattevæsenet og en række andre myndigheder skal have at vide, at vedkommende arbejder for Politiets Efterretningstjeneste.
Typisk er det vel også sådan, at den stillingsangivelse, der er i skattevæsenet og i personregisteret og lignende steder, går efter, hvor man har sine indtægter, så hvis man ud over sin SU kun har indtægter fra Politiets Efterretningstjeneste, kunne der jo stå på ens selvangivelse, at man er hemmelig agent.
Det er da et paradoks, og det skuffer mig, det skuffer mig virkelig, at de, der førte an i debatten, ikke engang kan se, at det er et paradoks.
helt skal nedlægges, at man ganske enkelt ikke ønsker den funktion her i landet.
Det er Fremskridtspartiet grundlæggende uenig med forslagsstillerne i, og derfor stemmer vi også imod forslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-06-03:
Det er blot en enkelt bemærkning til hr. Søren Søndergaard.
Jeg synes, det er helt i orden, at man remser op, hvor lang tid der går mellem forskellige reaktioner på spørgsmål stillet af Folketinget, men jeg synes ikke, at der er nogen speciel grund til at bruge det som eksempel på de håbløse arbejdsvilkår, man har i Folketinget, for jeg synes da, det under alle omstændigheder er Folketinget, der har fat i den lange ende.
Det er os, der stiller spørgsmålene, og det er ministeren, der skal komme med svarene
, og så længe svarene ikke er tilfredsstillende, stiller man nye spørgsmål. Jeg synes også, at hr. Søren Søndergaard skulle have fat i det aspekt, at her har vi faktisk en proces, hvor der er total offentlighed omkring alle spørgsmål, der bliver stillet, og alle svar, der bliver givet.
Udvalgspapirerne er offentligt tilgængelige, debatterne i Folketingssalen er offentligt tilgængelige.
Det er en stor demokratisk gevinst, som jeg synes vi skal være enige om at værne om.
Jacob Buksti (S), 1998-06-03:
Jeg vil bare sige i forlængelse af det, fru Elisabeth Arnold lige sagde, at jeg synes, at det er urimeligt, at hr. Holger K. Nielsen står heroppe og giver indtryk af, at det kun er ham, der er bekymret.
Jeg synes faktisk, jeg gav udtryk for at være meget bekymret over det her, og jeg synes endda, jeg var meget, meget venlig over for SF's forslag.
Vi er bekymrede over efterretningstjenestens måde at fungere på, og det er derfor, justitsministeren har nedsat et udvalg, og justitsministeren og regeringen indkalder til forhandlinger med Folketingets partier.
Det er da ikke rimeligt, at hr. Holger K. Nielsen tilsyneladende har så stor mistillid til os andre, at han ikke tror, vi kan så meget som vippe med ørerne, og at vi ikke har det præcis som hr. Holger K. Nielsen, når han siger, at det ikke er særlig acceptabelt, at vi skal have den ene og den anden sag.
Vi har da netop sagt, at løsningen må være fremadrettet, så lad nu være med at skabe konflikter, hvor de ikke findes.
Tom Behnke (FP), 1998-06-03:
Tak til ministeren for det meget klare svar på det ene af mine spørgsmål.
Jeg skal beklage, at jeg hørte forkert af, hvad det var, ministeren sagde.
Til gengæld vil jeg gerne have lov til at gentage mit andet spørgsmål, som for mig at se er det allervigtigste, når vi behandler det her lovforslag, og det er hele spørgsmålet om retssikkerheden, det, at retssikkerheden skal styrkes med det her forslag.
Det er jo et rent politisk spørgsmål, og derfor mener jeg nok, at jeg kan stille det her i Folketingssalen, og at ministeren kan svare på det her i Folketingssalen.
Er ministeren ikke enig i, at en væsentlig, hvis ikke den væsentligste forudsætning for, at retssikkerheden er til stede, er, at borgerne og de, der skal benytte sig af den lov, vi vedtager her i Folketinget, forstår, hvad det er, der står i loven?
Gitte Seeberg (KF), 1998-06-03:
Der er tale om meget kompliceret juridisk stof, og efter min gennemgang af forslaget og det, der hører til det, vil jeg ikke sige, at jeg ikke er blevet meget klogere, men det er altså svært stof. Meget tyder alligevel på, at der er tale om en forenkling af lovgivningen, bl.a. fordi de regler, der er lagt op til, både omfatter offentlige og private registre.
Og der er lagt op til en øget retssikkerhed for en række registrerede personer i forhold til den gældende lovgivning, og det er vi glade for fra De Konservatives side.
Fru Birthe Rønn Hornbech nævnte nogle af de sager, der har været rejst i pressen.
omhandlende denne lovgivning, og jeg tror, det er meget vigtigt, at vi under udvalgsarbejdet får opklaret, hvad der er rigtigt, og hvad der er forkert, for som jeg kan se efter min gennemgang af forslaget, er der også rejst mange forkerte påstande. Men da forslaget er meget kompliceret, kan jeg ikke på nuværende tidspunkt på Det Konservative Folkepartis vegne tage stilling til, hvordan vi vil stemme i sidste ende, men jeg kan her garantere, at Det Konservative Folkeparti vil gå meget konstruktivt ind i sagen, som egner sig til et bredt forlig.
Det er nemlig en fantastisk vigtig lov, og det vil også være vores udgangspunkt i det kommende udvalgsarbejde.
Endelig vil jeg sige, at lovforslaget er fremsat på et meget sent tidspunkt, og derfor er jeg selvfølgelig glad for, at vi har sommeren til at behandle det i.
Men jeg vil så også sige, at vi skal give os den tid, som er nødvendig til at få gennemarbejdet det her forslag, også selv om det må trække ud til længere end oktober måned.
Det er en vigtig lov, og det er vigtigt, at vi her fra Folketingets side nøjagtig ved, hvad det er, hvad vi indskiber os i, når vi vedtager loven til sin tid.
Søren Kolstrup (EL), 1998-06-03:
Jeg skal lige præcisere, hvad der er problemet set fra Enhedslistens synspunkt:
Det er jo, at denne pulje nu lægger beslag på nogle investeringsmidler, som ellers kunne være brugt til energibesparelser, for nu producerer virksomhederne jo selv energi, og så kan man frygte, at det så at sige svækker deres lyst til direkte og målrettet at gøre noget ved de store energislugere, altså pumperne og ventilatorerne.
Det er jo nydeligt, at vi sparer i husholdningerne, men det er altså afgørende, at man også gør det i erhvervslivet, og derfor skal jeg lige spørge ministeren, om han vil præcisere, at man også er indstillet på for det første at indføre standarder for f.eks. ventilatorer og pumper og for det andet målrettet at bruge midlerne i fonden til at realisere disse standarder, som virkelig kunne sikre nogle effektive energibesparelser.
Jann Sjursen (KRF), 1998-06-03:
Kristeligt Folkeparti kan godt støtte det af regeringen fremsatte lovforslag om at øge tilskudsprocenten i forbindelse med udbygningen af den industrielle kraftvarme og solceller.
Det er ganske fornuftige formål, og vi har specielt glædet os over, som andre ordførere også har, at solceller nu kommer med ind i billedet, og at de i virkeligheden på den måde får et løft i energipolitikken.
Det er godt, fordi vi trænger til mange bidrag, der kan være med til at sikre en opfyldelse af vore CO2-målsætninger, og her er i hvert fald et lille bidrag, hvis vi kan få yderligere gang i den industrielle kraftvarme og solcelleudbygningen.
Jeg vil også sige, at vi har noteret os, at den forøgelse af tilskudsgivningen, som sker med lovforslaget, kan holdes inden for de eksisterende personale- og budgetmæssige rammer, fordi der p.t. simpelt hen er for mange penge i systemet - positive problemer, må man sige.
Men det gør selvfølgelig ikke forslaget mindre dårligt af den grund, at det kan lade sig gøre.
Så kan man afvente - og det vil vi også gøre i Kristeligt Folkeparti - den diskussion, der skal være til efteråret om hele revisionen af CO2-tilbudslovgivningen.
Der kan nok være behov for at se på elementer i den, men det er en anden sag.
Vi støtter altså lovforslaget.
Søren Kolstrup (EL), 1998-06-03:
Jeg skal forklare, hvorfor Enhedslisten må indtage en skeptisk holdning.
Jeg nødsages til at afvise dette forslag, hvis ikke vi får præciseret nogle forhold i forslaget, og hvis vi ikke får gennemført nogle ændringer.
Men jeg vil godt for at forklare dette synspunkt lige rekapitulere, hvordan loven egentlig er kommet til verden, sådan en lille historisk ekskursion.
I 1995 var Enhedslisten med til at indføre CO2-afgifter på erhvervslivets energiforbrug, og forudsætningen for, at vi kunne gå med til det, var, at der blev afsat en pulje, som erhvervslivet kunne få tilbage som tilskud til energibesparende investeringer.
Så blev der forhandlet, og resultatet af de forhandlinger blev, at der i alt blev afsat små 2 mia. kr. hen over 4 år.
Det er altså spillereglerne for denne pulje, som nu er til debat, og jeg vil godt lige benytte lejligheden til at knytte nogle kommentarer til, hvordan regeringen i praksis har forvaltet puljen, der som bekendt rummer en ganske pæn sum af ubrugte midler.
For godt 1 år siden stillede vi fra Enhedslistens side
en række spørgsmål om tilskudsordningen.
Det fremgik af svarene, at næsten halvdelen af de midler, som hidtil var blevet anvendt, var gået til etablering af industrielle kraftvarmeanlæg i erhvervslivet.
Enhedslisten ser positivt på små naturgasbaserede, decentrale kraftvarmeanlæg som sådan, men det springende punkt er at benytte tilskudsmidlerne hertil, for de fremmer
jo ikke nødvendigvis energibesparelser i virksomhederne som sådan.
Når vi alligevel hidtil stiltiende har valgt at acceptere denne anvendelse af midlerne, skyldes det, at vi erkender en positiv CO2-effekt ved at lade virksomhederne gå over til naturgasbaserede kraftvarmeanlæg.
Det er klart nok, og det er godt nok, at disse anlæg som sådan har den effekt, især når de er naturgasbaserede.
Som udgangspunkt var jeg i hvert fald ikke urimelig stemt over for loven.
Det fremgår af forslaget, at den foreslåede forhøjelse af tilskudsprocenten fra 30 til 40 i praksis skal omfatte tilskud til solceller, og det er fint nok, for det er godt nok med solceller.
Men så kommer problemet, for det gælder også industrielle kraftvarmeanlæg baseret på naturgas og også biomasse, står der.
Det vil sige, at forslaget ikke har noget med energibesparelser at gøre, som vi forstår det.
Jeg kan se, at jeg skal til at slutte, og derfor vil jeg gerne indskærpe, at hvis vi skal bidrage til, at dette forslag gennemføres, skal der foretages nogle kirurgiske indgreb, som betyder, at den højere tilskudsprocent også skal omfatte energibesparelser.
Det betyder, at vi skal ind og se på de armaturer, de energifrådsende maskiner osv., der findes, og kan vi få en bemærkning ind i forslaget om, at nu vil man gå målrettet i kødet på energifrådserne - maskiner, armaturer, pumper osv. - ja, så vil vi gerne være med.
Men det er et tilsagn, som er nødvendigt for os.
Dorit Myltoft (RV), 1998-06-03:
Vi har forventninger om, at netop fordi der sker en hel del i disse år med forskning om praktisk udnyttelse af anlæg med biomasse, kan vi bruge det mere aktivt fremover.
Det Radikale Venstre støtter altså forslaget.
Aase D. Madsen (DF), 1998-06-03:
I Dansk Folkeparti undrer vi os over, at lovforslag nr. L 84 er blevet fremsat netop nu.
Dansk Folkeparti er af den opfattelse, at det må være mere relevant at vente med ændringerne på energiområdet, indtil Folketinget til efteråret skal behandle de energireformlove, der skal til, når markedskræfterne og konkurrencevilkårene begynder at tage form for hele energisektoren.
Dansk Folkeparti finder, at en sammenhængende lovgivning, hvor naturligvis også afgifts- og tilskudsreglerne skal saneres, omhyggeligt skal gennemarbejdes og lægges ud til åben debat.
Det er store forandringer og værdier, der her er tale om, så lad os nu få hemmelighederne op af energiministerens skuffe. Set i den sammenhæng kan Dansk Folkeparti ikke acceptere, at L 84 skal gennemføres netop nu.
Hvis industriel kraftvarme eller solceller ikke kan etableres uden store tilskud, jamen så kan og skal den energiform heller ikke overleve på et liberaliseret energimarked.
Historisk set hviler L 84 på den kendsgerning, at de såkaldte grønne afgifter, der i 1995 blev pålagt erhvervslivet, krone for krone skulle kanaliseres tilbage til erhvervslivet.
Provenuet var dengang, så vidt jeg kan se, 3,5 mia. kr.
Det har tilsyneladende ikke været den helt store succes med hensyn til erhvervslivets lyst til at investere i energibesparende foranstaltninger på trods af tilskudsordningerne.
Derfor forsøger man nu igen med L 84 med øgede anlægstilskud for industriel kraftvarme m.m., bl.a. solceller, som også blev omtalt før.
Man kan nu få 40 pct. i tilskud, men hvornår mon vi når de 100 pct.?
Jeg vil gerne i den anledning spørge ministeren, om der mon findes en forklaring på, hvorfor erhvervslivet ikke sanker guldet op, når det nu ligger ved deres fod.
Det, som er uhyre interessant i denne sag, er, om milliardafgifterne i virkeligheden er blevet tilbageført til erhvervslivet krone for krone, som det var lovet, eller om de mange millioner eller milliarder måske stadig ligger og luner sig i statskassen.
Det kan jeg ikke se nogen steder, og Dansk Folkeparti vil derfor i udvalget forsøge at få tallene på bordet.
Vi mener, at de tal burde være tilgængelige, før lovforslag nr. L 84 blev fremsat.
Man må beundre regeringens sans for timing, når vi netop i går fik præsenteret lovforslaget om de nye energiafgifter, et pragtfuldt eksempel på, at regeringen deler lunser ud til erhvervslivet med den ene hånd for derefter at fylde statskassen op igen med den anden til gavn og glæde for det danske erhvervsliv.
Grønne afgifter er og bliver røde skatter, som det er sagt før her i Folketinget.
Det var, så vidt jeg kunne se, Venstres ordfører.
Jeg synes, at Venstre og De Konservative er kommet med nogle vattede indlæg.
Jeg har gjort mig umage med at læse deres indlæg igennem ved behandlingen af dels loven i 1995 og dels den lovgivning, der var i 1997, og jeg skal love for, der er blevet sadlet om.
Superlativerne regnede ikke ligefrem ned over regeringens forslag dengang.
Anni Svanholt (SF), 1998-06-03:
I SF er vi vældig godt tilfreds med, at det er lykkedes at få regeringen til at fremsætte dette forslag.
Det er jo meget nødvendigt, at industrikraftvarmen kommer godt i gang.
Det er helt nødvendigt af hensyn til at få reduceret CO2 og for at kunne leve op til målene i »Energi 21«. Det, at det også bliver muligt nu at få tilskud til solcelleanlæg, er jeg særdeles godt tilfreds med.
Vi har nemlig fra SF's side arbejdet meget stærkt for, at solcellerne skal skubbes rigtig godt i gang.
Det er dér, der er masser af muligheder i fremtiden, og nu bliver det faktisk muligt at få 40 pct. i tilskud, hvis man etablerer solcelleanlæg.
I den forbindelse er det også meget vigtigt, at fritagelsen for energiafgift for solcelle-el også kommer endelig på plads.
Det har jeg også en forventning om at regeringen får sat ordentligt på plads i denne her samling, for det hænger jo meget nøje sammen, at man også skal have sikkerhed for, at der er afgiftsfritagelse for solcelle-el, før man går i gang med at investere i nye anlæg.
I det hele taget ser vi meget stærkt frem til, at der vil komme skub i industrikraftvarmen, også på mindre anlæg og
også i forhold til biomasse.
Der er mulighed for, at man kan give tilskud til andre energiformer senere.
Det er ikke nærmere præciseret, hvad det kunne være, og det er et spørgsmål, som vi gerne vil have
Der er jo givet en bemyndigelse, og måske kunne ministeren løfte sløret for, hvilke overvejelser der kunne være.
Vi ser meget gerne fra SF's side, at det er vedvarende energiformer, der også får muligheder i fremtiden.
Forventningerne til industrikraftvarmeudbygningen er sat til 20 MW, og det er altså ikke særlig meget.
Jeg vil gerne høre nærmere om, om det ikke er muligt at få det højere op, og hvad vurderingerne egentlig baserer sig på.
Det er utrolig vigtigt, at det nu kommer i gang også af hensyn til, at der er en branche, som laver de anlæg, der faktisk stort set var gået i stå, og som har været meget optaget af at kunne komme i gang.
Den har altså faktisk ligget fuldstændig underdrejet.
Nu er der i hvert fald en chance for, at det kan komme i gang, og vi synes, det er vældig godt, at det kommer med allerede nu.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-06-03:
Der har efterhånden samlet sig en hel del penge på denne her tilbageførselskonto, og det her er så, som vi opfatter det, en måde at føre nogle af pengene tilbage på: ved at øge investeringstilskuddet til disse energibesparende og energimiljørigtige investeringer fra 30 til 40 pct. for de små og mellemstore virksomheder, for så vidt angår kraftvarmeanlæg baseret på biomasse, naturgas og evt. solenergi.
Ud fra en miljømæssig betragtning og CO2-udslipsmæssig betragtning er det jo fornuftigt.
Det foreliggende forslag er nok så meget foranlediget af, at regeringen selv nedskar driftstilskuddet fra 10 til 7 øre, og nu skal man så øge et andet tilskud, nemlig investeringstilskuddet, fra 30 til 40 pct. Og det siger jo lidt om, hvordan tingene griber ind i hinanden mere eller mindre tilsigtet, måske især det sidste. Vi vil fra konservativ side gerne se på det her i udvalget.
Vi vil ikke på forhånd afvise det, men vi synes
ikke, at det er noget særlig kønt forslag.
Erik Mortensen (S), 1998-06-03:
Uanset konstruktionen må man sige, at de grønne afgifter selvfølgelig har haft deres virkning, og det tilsigtede mål med begrænsning af CO2-udslippet var det helt overordnede i den øvelse.
En del af øvelsen var selvfølgelig også, at det provenu, som fremkom, i et vist omfang skulle føres tilbage til erhvervslivet.
Vi har så måttet konstatere, at netop omkring den industrielle kraftvarme har der ikke været den efterspørgsel, som man havde forudsat fra starten.
Det kan der være mange årsager til.
En af dem er formentlig, at en privat virksomhed opererer med et forretningskoncept, hvor der skal være en afskrivningstid på investeringen, og det er jo ikke sikkert, at lige netop vores konstruktion, vores forventninger, lever op til, hvad en privat virksomhed opstiller som økonomisk mål.
Det betyder imidlertid ikke, at projektet med industriel kraftvarme er et dårligt koncept, bestemt ikke.
Det har også vist sig, at netop de allerstørste virksomheder har kunnet skabe rentabilitet i sådanne anlæg.
Det, det kniber med, er jo helt indlysende de små og mellemstore virksomheder, hvor deres forskelligartede konstruktioner og deres produktionsvilkår, og hvad de ellers har til rådighed, har givet en mindre gunstig rentabilitet for etablering af industriel kraftvarme i disse virksomheder.
Det er ikke et ukendt fænomen - det har været nævnt flere gange også over for udvalget her i Folketinget af de forskellige interesseorganisationer - og et af de områder, man har peget på, er netop at øge investeringstilskuddet fra de 30 til de 40 pct.
Jeg går ud fra, at i og med det har været nævnt som en oplagt øvelse, så har der også været en forventning om, at det ville komme, og det i sig selv kunne også have betydet, at en del virksomheder har ventet for at se, hvad der sker nu.
Det, der nu sker, er, at lovforslaget her jo åbner muligheden for netop at forhøje etableringstilskuddet fra de 30 til de 40 pct. for de typer virksomheder, hvis de så ellers vil gennemføre projektet med industriel kraftvarme.
Det er en enkel øvelse, den er overskuelig, og det er det, som erhvervene har efterspurgt, og derfor skal jeg på Socialdemokratiets vegne selvfølgelig anbefale lovforslaget.
Det bliver jo ikke mindre anbefalelsesværdigt af, at det samtidig også giver mulighed for solcelleetablering.
Det er et svært område, og det har ikke været specielt tilgodeset.
Det kommer her med i samme omgang, og så kan vi så håbe på, at det er med til at fremme den teknologi, alt sammen selvfølgelig i ønsket om at leve op til de forventninger, vi havde til de grønne afgifter og vores overliggende mål om at få en begrænsning i CO2-udslippet.
Så derfor en anbefaling fra Socialdemokratiet.