Jacob Buksti (S), 2003-10-21:
Det er jo efterhånden et fast mønster med denne regering og med denne skatteminister, at under dække af skattestop, regelforenkling, omstilling og effektivisering gennemføres en bevidst underminering af de offentlige indtægter.
Skattestoppet skævvrider skattesystemet og begunstiger de velbjærgede.
Med mindre eller mindre fantasifulde begrundelser åbnes det ene store skattehul efter det andet, samtidig med at der gennemføres massive fyringer i Told og Skat, og de nødvendige kontrolinstrumenter fjernes.
Der åbnes nye og store muligheder for skattefusk og skatteunddragelse.
Taber er den ærlige skatteyder.
Det er regeringens politik, og sådan er det også med dette forslag.
Kravet om indsendelse af kapitalforklaring blev indført i forbindelse med formueskattens ophævelse i 1997 af kontrolmæssige årsager.
En afskaffelse, som det nu foreslås, vil helt afgørende forringe skattemyndighedernes ligningsmæssige kontrol, samtidig med at det vil betyde en øget belastning af skattevæsenets i forvejen hårdt belastede ressourcer. At det af bemærkningerne til forslaget fremgår, at det ikke vil have nogen provenumæssige konsekvenser, og at det som helhed ikke vil få nævneværdige administrative konsekvenser, strider afgørende mod de indkomne høringssvar og må forudsætte en meget stærk tro, grænsende til virkelighedsfortrængning, i ministerens embedsværk.
Det er også bemærkelselsværdigt, at det i bemærkningerne fremhæves, at forslaget i store træk svarer til et forenklingsforslag, som Skatterevisorforeningen indsendte i 2002 som led i regeringens forenklingskampagne, når man samtidig af høringssvarene kan se, at netop Skatterevisorforeningen grundlæggende tager afstand fra forslaget og bl.a. slår fast, at kapitalforklaringen er et grundlæggende vigtigt kontrolinstrument, at kapitalforklaringen er en fasttømret naturlig del af langt størsteparten af de regnskaber, der selvangives, og at arbejdet med udarbejdelsen af kapitalforklaringen ikke medfører et uforholdsmæssigt stort merarbejde for hverken skatteydere eller deres revisorer.
Skatterevisorforeningen fastslår direkte som svar
på ministerens misbrug af foreningens forslag
, at man alene har forholdt sig til en afskaffelse af skemaet, men ikke til en total afskaffelse af selve kapitalforklaringen indarbejdet i de indsendte regnskaber.
Endelig er det bemærkselsværdigt, at skatteministeren åbenbart ikke finder det hensigtsmæssigt at afvente resultatet af arbejdet i den arbejdsgruppe om netop en forenkling af kapitalforklaring, som han selv nedsatte i februar, med deltagelse af de relevante myndigheder og revisororganisationerne.
Ministeren skal åbenbart ikke forstyrres af saglige synspunkter i sit kommandoraid på skattekontrolsystemet.
Det er i sandhed forstemmende, men jo også meget betegnende for det, regeringen har gang i.
Socialdemokratiet vil ikke afvise, at det kan være fornuftigt at foretage forenklinger i de eksisterende regler om indsendelse af kapitalforklaring.
Man kunne f.eks. undtage personer, som ejer under 25 pct. af aktierne i et selskab, og som kun er hovedaktionærer i kraft af familiens aktiebesiddelse.
Man kunne også undtage lønmodtagere, der ejer udlejningsejendomme, og man kunne undtage personer, der som bierhverv driver en virksomhed med en omsætning f.eks. under grænsen for momsregistrering.
Skatteministerens forslag åbner en ladeport for skatteunddragelse.
Det svækker afgørende skattemyndighedernes kontrolmuligheder, og det betyder en væsentlig administrativ merbelastning i de kommunale skatteforvaltninger.
Det er helt uacceptabelt, og Socialdemokratiet kan derfor ikke støtte forslaget, og vi vil gøre alt for under udvalgsarbejdet at få belyst de problemer, der er forbundet med det.