runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Rohde (V), 2004-01-20:
Vi ser så frem til initiativer fra regeringen, der kan være med til det, og i hvert fald som minimum en kortlægning af, hvor problemerne egentlig må være.
Det næste spørgsmål retter sig mod forskningen og de 16 mia. kr., som regeringen har foreslået skal sættes af.
Det vil jeg da godt sådan på Venstres folketingsgruppe vegne kvittere for, for der er jo virkelig tale om en revolution i Danmark på forskningsområdet.
Men vi ved jo også godt, at når sådan nogle forskningsmidler, i det hele taget offentlige midler, bliver sat af, kan det godt sådan ad åre brede sig.
Jeg har hørt statsministeren forsikre, at midlerne skal gå til nanoteknologi, bioteknologi og kommunikationsteknologi.
Men der kan jo godt sådan ad åre, hvis der måske også måtte komme nogle afløbsproblemer, det ved man jo aldrig, ske det, at det sådan breder sig til alle mulige andre områder. Her er det, at jeg godt vil høre: Hvad gør regeringen sig af tanker om, hvordan den vil sikre, at de forskningsmidler også i fremtiden, om 5 år og om 10 år, går målrettet til højteknologiforskning og til noget, som kan give en stor værditilvækst for samfundet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-20:
Jeg synes som udgangspunkt, at tiden er løbet fra at have disse ultimativt faste aldersgrænser for, hvornår mennesker skal stoppe i et arbejde eller fratræde en stilling.
Man kan selvfølgelig sige, at det kan være meget praktisk på visse områder at have sådan en grænse, for så slipper man for en diskussion om, hvorvidt den pågældende nu også skulle trække sig tilbage.
Men jeg synes alligevel, at man skal se kritisk på hele det område, og målet må være at fjerne den type begrænsninger, der godt kan virke diskriminerende, som hr. Jens Rohde er inde på.
Så med det mål at sikre mere fleksibilitet på arbejdsmarkedet og større frihed til, at den enkelte selv kan tilrettelægge, hvor længe vedkommende vil være på arbejdsmarkedet, synes jeg, at man skal stræbe efter at få fjernet den slags diskriminerende bestemmelser.
Jens Rohde (V), 2004-01-20:
Jeg har egentlig to spørgsmål, som kommer på hvert sit område i statsministerens redegørelse.
Vi ved jo godt, at der inden for den offentlige sektor er en lang række regler, som rent faktisk begrænser mulighederne for folk, som gerne vil være lang tid på arbejdsmarkedet.
Her er det, jeg godt vil høre: Når man nu indfører den her opsatte pension, har regeringen så nogle overvejelser om og initiativer på vej, der skal gøre op med den form for aldersdiskrimination, som jo foregår inden for visse dele af den offentlige sektor?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-20:
Som jeg nu har sagt flere gange, står det forlig, der er, selvfølgelig ved magt.
Hvad der skal ske fremover, afhænger jo af de kommende måneders forhandlinger.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Aage Frandsen (SF), 2004-01-20:
Det sidste skal alene være i forhold til, hvordan statsministeren tolker sådan nogle forlig.
Nu er der jo også et andet forlig, som jeg ikke skal blande mig i, fordi jeg ikke har lod i det, nemlig et forlig om anvendelsen af nordsøoliepengene.
Det kan være en vanskelighed, når man deltager i et forlig at få at vide, at nu er der gjort sådan og sådan, og så er det i øvrigt ikke til diskussion.
Jeg vil stadig væk understrege, at når det drejer sig om at flytte beredskabet, er det statsministerens ret.
Men jeg mener også, at det er statsministerens pligt at inddrage de partier, som er med i forliget, så tidligt, at de ikke føler, at de bare får at vide, at nu sker der en hel masse ændringer. Men jeg kan altså forstå på statsministeren, at der sådan set ikke sker nogen ændringer, med undtagelse af, at det flyttes fra en ressort til en anden.
Lene Jensen (S), 2004-01-20:
Jeg er da glad for, at ministeren er uhyre bekymret.
Det er jo godt nok, eller er det? Jeg tror da, det er rigtigt, at folk jo selvfølgelig gerne vil ud og arbejde med det, som de har arbejdet med på studiet, men først og fremmest tror jeg, folk er vilde for at få lov til at vise, at de kan en hel masse.
Og vi ved jo, at virksomhederne har brug for dem derude.
Det, der måske undrer mig lidt, er, at der i de aktuelle og fremtidige satsninger ikke er en større fokus på den del af strategien, som handler om videnoverførsel fra universiteterne til virksomhederne, hvor kandidaterne jo spiller en vældig stor rolle.
Det, der så bare er min bekymring, er, om det her lidt løsagtige stifinder, eller hvad det nu må hedde i disse dage, rykker eller ej. Socialdemokratiet har tidligere, bl.a. sammen med Det Radikale Venstre, foreslået en genindførsel af den såkaldte isbryderordning, som har den store styrke, at den virker.
Men jeg kan forstå på ministeren, at det ikke er noget, vi skal gøre os forhåbninger om at få lydhørhed for, selv om det faktisk var en måde at få nogle af de her mennesker i job på.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-20:
Jeg kan ikke føje så meget til, hvad jeg allerede har sagt.
Det, at beredskabsstyrelsen flytter minister, ændrer jo ikke på, at de forlig, vi har, vedstår vi selvfølgelig. Hvad der så skal ske fremover afgøres jo, som jeg sagde før, i de forhandlinger, der skal være om et nyt forsvarsforlig.
Det er vist, hvad jeg kan sige om det.
Der er ikke meget at føje til i forhold til, hvad jeg allerede har sagt.
Det forhold, at Beredskabsstyrelsen flytter fra én minister til en anden minister, forhindrer jo ikke, at man stadig væk kan tale med de partier, man har forlig med om det civile beredskabs område.
Det giver oven i købet hr. Aage Frandsen en aldeles glimrende mulighed for at møde en minister
, han aldrig sådan har dyrket omgang med, så det kan udvide hr. Aage Frandsens horisont.
Det, jeg vil sige med det, er, at det, at der flyttes ressort, ændrer jo ikke på, at man kan snakke med de partier, man hele tiden har snakket med.
Aage Frandsen (SF), 2004-01-20:
Nu er der jo et forlig om beredskabet, et forlig, der omfatter alle partier.
Jeg har forstået i dag, at ordførere fra de forskellige partier på henholdsvis forsvarsområdet og Beredskabsstyrelsens område har været indkaldt til et møde for at blive orienteret om det.
Det er i den forbindelse, at jeg synes, det kan efterlade et problem i forhold til det parlamentariske arbejde, hvor man, når man indgår forlig, og statsministeren så benytter sig af sin ret, i virkeligheden kan blive overhalet indenom, forstået på den måde at det altså har konsekvenser for indholdet i Beredskabsstyrelsen.
Det har de konsekvenser, i hvert fald sådan som de pågældende ministre har udtalt sig, at det under alle omstændigheder vil betyde nogle ændringer, hvor det er svært at skelne mellem, hvad der er den beredskabsmæssige civile beskyttelse, og hvad der er den forsvarsmæssige del af den.
Det er altså ud fra en betragtning om, at når man har nogle forlig, er man meget omsorgsfuld og hæger om disse forlig, fordi de er en væsentlig del af det parlamentariske arbejde.
Så til sidst: Jeg vil slet ikke antaste statsministerens ret til at gøre det.
Det er i den her forbindelse et spørgsmål om, hvordan man inddrager forligspartierne og rækkefølgen i det.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-20:
Først vil jeg gerne understrege, at jeg har skrevet under på flytningen, men det er altså sket i god forståelse mellem de to involverede ministre, som oven i købet har aftalt, at der skulle ske en sådan flytning helt i overensstemmelse med det, regeringen har annonceret i sit regeringsprogram.
Vi mener, at der kan være nogle fordele ved sådan at samle administrationen.
Når hr. Aage Frandsen antyder, at der så lægges op til dramatiske ændringer af indholdet i det civile beredskab, kan jeg ikke give hr. Aage Frandsen ret.
Jeg synes oven i købet, at man kan sige, at det civile beredskab fungerer rigtig godt og rigtig effektivt, men at der kan være visse fordele ved rent administrativt at samle forsvaret og Beredskabsstyrelsen.
Her vil regeringen så lægge op til en sådan samling i det udspil, der kommer til et nyt forsvarsforlig.
Aage Frandsen (SF), 2004-01-20:
Jeg kan se, at statsministeren har benyttet sig af sit, som det hedder i det sprog, prærogativ, nemlig at flytte et område fra et ministerium til et andet.
Det er selvfølgelig statsministerens suveræne ret, det skal der aldrig stilles spørgsmål om, for sådan er den forfatningsmæssige tradition. Men når man flytter Beredskabsstyrelsen fra Indenrigsministeriet til Forsvarsministeriet, har det jo også nogle konsekvenser for indholdet.
Hvilke overvejelser har statsministeren gjort sig i den forbindelse, da regeringen jo har forlig om Beredskabsstyrelsen? Det har jo et bestemt indhold, som efterhånden må blive ændret ret meget, for nu er det ikke længere under Indenrigsministeriet, men skal ses i sammenhæng med forsvaret og er under Forsvarsministeriet.
Hvilke overvejelser har statsministeren gjort sig i den forbindelse?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-20:
Jamen jeg er da ikke et øjeblik i tvivl om, at der er mange kommuner, hvor man er glad; det håber jeg da gælder i de fleste kommuner, og det tror jeg faktisk.
Det, det drejer sig om, er jo at skabe en kommunalstruktur, der gør det muligt at løse fremtidens velfærdsopgaver.
Hvor store kommuner der bliver behov for for at kunne det, afhænger jo fuldstændig af, hvor mange opgaver
man overlader til primærkommunerne.
Nu er Strukturkommissionen kommet med en betænkning, den debatteres i øjeblikket, og jeg synes, at vi skal lade den offentlige debat køre.
Det er vigtigt med en bred folkelig debat, før vi begynder at lægge os fast her i Folketinget.
Så til april kommer regeringen med et udspil, så bliver der forhandlinger mellem partierne, og da vil svaret på, hvilke kommunestørrelser der er behov for, jo meget afhænge af, hvor store opgaver kommunerne skal løse i fremtiden.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Arne Toft (S), 2004-01-20:
Så vil jeg godt spørge statsministeren, hvordan han forholder sig til de udmeldinger, som borgmestre i visse relativt velstillede kommuner med under 20.000 indbyggere har fremført, hvor de giver udtryk for kraftig modstand imod sammenlægning af netop deres kommune.
Desuden vil jeg godt sige, at finansministeren jo har udtalt, at der findes eksempler på kommuner på mellem 10.000 og 15.000 indbyggere, hvor alle er glade, og hvor: »der derfor ingen grund er til at røre ved dem.«
Er statsministeren enig med finansministeren i det?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-01-20:
Jeg tror da, at kommunalreformen og indholdet af udligningen mellem kommunerne hænger sammen, så det er meget svært at holde de to ting adskilt.
Arne Toft (S), 2004-01-20:
Jeg vil godt spørge statsministeren, om statsministeren kan tænke sig, at Folketinget vedtager en ny kommunalreform, uden at vi også samtidig vedtager en ny finansierings- eller udligningsreform.
var der om formiddagen, hvor Kommunaludvalget fik en orientering, flere, der spurgte: Hvad bliver udgifterne ved en ny kommunalstruktur?
Hvem skal betale?
Og det gælder både sammenlægningen af kommuner og amter.
Vil statsministeren ikke prøve at gøre rede for, hvordan disse udgifter skal finansieres?
Jeg ved godt, at vi ikke kender udgifterne endnu, men når vi finder ud af den bestemte model, vil statsministeren så foranledige, at vi får beregnet udgifterne?
til de bygninger, som skal rumme de nye forvaltninger
Jeg har selv læst og hørt nævnt tocifrede milliardbeløb.
Aage Frandsen (SF), 2004-01-20:
Jeg kan betro statsministeren, at vores ordfører på forsvarsområdet, hr. Villy Søvndal, med glæde har deltaget i møder med forsvarsministeren, når der har været mulighed for det, da de forhandlede forsvarsforlig, og hvor den nuværende forsvarsminister var repræsentant for Venstre i disse forhandlinger.
Men skal jeg forstå det sådan, at man indholdsmæssigt ikke laver noget om, at det ikke er regeringens hensigt at lave noget indholdsmæssigt om med hensyn til, hvordan Beredskabsstyrelsen skal fungere i forhold til den funktion og det arbejde, den har i øjeblikket, hvor der trods alt er en adskillelse mellem det, der ligger i det civile beredskab, og det, der ligger i forsvaret.
Helge Sander (V), 2004-01-20:
Jamen stifinderordninger og isbryderordninger er jo muligheder, men jeg synes, det er langt mere interessant, når fru Lene Jensen f.eks. nævner videnoverførsel.
Så er vi jo inde på nogle af de konkrete tiltag, som vi i hvert fald fra regeringens side har fokuseret meget på, netop for at få brugt flest mulige af dem, der har en høj uddannelse og kan tilføre viden til den del af erhvervslivet, som i dag i alt for ringe grad fokuserer på viden.
KL. 13.35 Hvis vi skal gøre et af de tiltag, som jo nok ikke faldt inden for rammen, som fru Lene Jensen gerne ser det, men som
Så der er kommet et konkret tiltag, som selvfølgelig opfylder den målsætning, men vi erkender stadig væk, at vi har et problem her og nu.
Der håber vi, at de tiltag, der er gjort, hvor vi jo har set beskæftigelsesmulighederne lidt bredt og mere geografisk dækkende, end det hidtil har været tilfældet med Beskæftigelsesministeriets tiltag, vil kunne hjælpe. Så på lang sigt er jeg fortrøstningsfuld.
På kort sigt håber jeg, at disse seneste tiltag vil kunne komme til at fungere endnu bedre.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Først og fremmest vil jeg gerne sige tak for de anerkendende ord fra fru Anne Grete Holmsgaard.
Når det er sagt, så vil jeg selvfølgelig straks medgive, at alle økonomiske problemer ikke hermed er løst.
Men jeg vil også gerne understrege, at vi jo stadig væk har finansloven.
Deri er der jo altså nu foreløbig over de næste 4 år en stabil ramme på 9,5 mia. kr., og der skal vi selvfølgelig bygge ovenpå.
Det her er interessant et stykke ad vejen, og hvis vi nu ser med det lange lys på, så er det jo, synes jeg, vældig rart, at vi kan se, at der vil komme et stigende antal millioner, som vi får til rådighed for forskning og højteknologi.
Jeg synes ikke, det er uvæsentligt at pointere, at netop stigningen er væsentlig set i lyset af, at hvis det var således, at vi fik en ordentlig sum penge her og nu,
Det ved jeg også der er udbredt forståelse og accept af i miljøet.
Samtidig skal vi hermed opbygge de tilstrækkeligt kvalificerede forskere og innovative kræfter, som kan sørge for, at vi får det tilstrækkelige udbytte af de penge, som vi investerer fra det offentlige.
Med hensyn til at det ikke er Grundforskningsfonden eller VækstFonden eller andre af de fonde vi har, så er det, fordi vi netop med det her har ønsket at signalere, at her er det noget andet, end det Grundforskningsfonden står for, som vi gerne vil prioritere.
Så derfor er det meget velvalgt og efter megen overvejelse, at vi netop har valgt en højteknologisk fond.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-01-20:
Jeg vil godt sige tak for, at ministeren anerkender beregningen, altså at vi snakker om plus 100 mio. kr. om året i 2002, fordi det er fondsudlodninger.
Men så vil jeg godt sige til det med finansloven: Ministeren er vel enig i, at hvis Grundforskningsfonden skal kunne udlodde de 200-250 mio. kr. om året, den har kunnet udlodde hidtil, så skal den have en grundkapital på 5 mia. kr. Der mangler 3,5 mia. kr. i forhold til, hvad den har i dag.
Og hvis han ikke har det: Hvorfor?
Hvad er det, der er galt ved grundforskningen og den meget roste indsats, der gør, at regeringen ikke prioriterer at sige: Jamen vi skal allerførst have fyldt op, så Grundforskningsfonden har sin grundformue, så den kan fortsætte.
Hvad er det, der er galt med Grundforskningsfonden?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-20:
For mig at se er der ingen grund til, at man har afklaret, hvorvidt kurset skal være obligatorisk eller skal være frivilligt for en eventuel kommende plejefamilie.
Det ser jeg ikke noget behov for i forhold til en afklaring af konceptet
Tværtimod synes jeg, når vi nu har et projekt, der kører, og hvor der er nogle positive tilbagemeldinger, at det er helt oplagt, at man afventer en evaluering af det samlede resultat og dermed har et godt og grundigt gennemarbejdet grundlag at tage stilling ud fra.
Margrethe Vestager (RV), 2004-01-20:
For at de faglige kapaciteter, som i øjeblikket sidder og ser på, hvordan en uddannelse kunne skrues sammen, ikke sådan arbejder fuldstændig i blinde, kunne det jo være hensigtsmæssigt, at man kendte Venstres holdning til, om det resultat, der kom ud af det, skulle være et obligatorisk kursus for alle familier, eller om det skulle være noget, som familierne kunne vælge til og fra.
Derfor synes jeg, det ville være hensigtsmæssigt i forhold til det videre, at man gjorde op med sig selv, ikke i detaljen eller bare tilnærmelsesvis, hvad indholdet skulle være, men om man fandt det rimeligt for plejeforældrene, at de gennemgik sådan et kursus, inden de fik det første barn i familiepleje.
Det behøver jo ikke at være noget tilbagevendende, når man først er inde i rumlen, men at vi, når man debuterer som plejefamilie, så har en sikkerhed for, at man rent faktisk har overvejet, hvad det er, der sker med familien, hvad der sker med balancerne inden for familien, og hvad det er, der sker, når man får et medlem af familien, som ikke har erfaring med, hvordan en familie faktisk fungerer.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-20:
Jeg synes, at RUGO-projektet giver os et godt gennemarbejdet grundlag at tage stilling ud fra, også i forhold til hvor omfattende et kursus eventuelt skal være, hvad det skal indeholde, så jeg synes samlet set, at vi får et bedre grundlag for at kunne vurdere, hvorvidt det så skal være obligatorisk eller ej. Men som nævnt i min ordførertale betragter jeg det som en positiv mulighed og et godt tilbud til plejefamilierne, at man på den måde kan få afklaret, hvordan og hvorledes opgaven som plejefamilie egentlig vil være.
Margrethe Vestager (RV), 2004-01-20:
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, om det, at RUGO-projektet ser på indholdet i uddannelsen, afholder Venstre fra at forholde sig til, om uddannelsen skal være obligatorisk eller ej.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-20:
Jeg finder det i og for sig meget relevant med de problemstillinger, der her nævnes i beslutningsforslaget, at få taget en diskussion om de problemstillinger.
Spørgsmålet om aflønning af plejeforældre er jeg enig i er et problem.
Selvfølgelig skal aflønningen vurderes i forhold til omfanget af den opgave, man påtager sig ved at tage et barn i pleje.
Men der skal hellere satses på en positiv resultatløn frem for en negativ resultatløn, som man kan sige der er tale om med den model, der fungerer i dag, hvor en indsats, der fører til et mere velfungerende barn, rent faktisk indebærer en lønnedgang.
Hvordan modellen så præcis skal udformes, må vi drøfte nærmere.
Aflønningen er jo allerede et element i de forhandlinger om en anbringelsesreform, vi har gang i.
Med hensyn til opsigelsesfristen er jeg enig i, at den må være meget fleksibel under hensyntagen til barnet.
Når et barn skal i familiepleje eller anbringes, gøres der store anstrengelser for at forberede barnet så godt som muligt på dette skift, men afhængigt af situationen kan en hjemgivelse eller et andet skift være en lige så stor omvæltning for barnet.
Derfor bør det forberedes lige så godt.
Jeg er enig i, at disse kurser kan være særdeles nyttige for kommende plejefamilier.
Socialministeren nævnte RUGO-projektet, der jo netop omhandler det at få en ensartet kvalificeret uddannelse af plejefamilier.
Jeg finder det hensigtsmæssigt, at vi afventer resultatet af dette projekt, som jo i øvrigt ledes af en styregruppe med repræsentanter fra de berørte parter.
I Venstre betragter vi familieplejen som endda meget vigtig for at kunne give mange børn en tryg, omsorgsfuld og god opvækst.
Vi vil derfor se positivt på initiativer, der kan forbedre familieplejen, hvilket vi jo så som nævnt også er i gang med.
Henriette Kjær (KF), 2004-01-20:
Jeg vil gerne takke Socialdemokratiet for at tage denne her problemstilling op, for jeg er fuldstændig enig i, at vi har bygget vederlagsstrukturen fuldstændig forkert op i forhold
til plejefamilierne.
Det hele drejer sig om at få fokus på, hvor dårligt barnet fungerer osv., sådan at man kan opretholde et højt vederlag.
Det er der i hvert fald en risiko for.
Derfor er jeg glad for, at vi nu får drøftet, hvordan vi kan lave det her om, sådan at det går ud på at få øje på barnets positive sider og få barnet ind i en god udvikling, og så kan man blive belønnet, hvis man kan sige sådan, som plejefamilie. Det er bestemt det eneste rigtige, og derfor synes jeg, det er rigtigt set af Socialdemokratiet at tage det op, og jeg håber, vi finder en løsning på det i de forhandlinger, vi allerede har gang i.
Sandy Brinck (S), 2004-01-20:
Jeg takker for ministerens imødekommenhed, sådan forstår jeg det.
I forhold til det med aflønningsmetoden er jeg meget enig i den måde, som ministeren beskrev det på. Blot har jeg den tilføjelse, at én ting er, at man kan tale for, at der er en dårlig incitamentsstruktur til rent faktisk at få rettet op på problemerne, men er ministeren ikke også enig i, at med den aflønningsmetode, vi har, beder vi faktisk alle om at have fokus på det, barnet ikke kan, altså dets mangler, frem for at kigge på barnets talenter?
Ville det ikke ligge meget godt i tråd med de ændringer, vi har lavet på andre områder inden for det socialpolitiske netop at tage afsæt i, at alle mennesker kan noget, og at det er der, man skal lægge fokus for at få mennesker til at gro?
Margrethe Vestager (RV), 2004-01-20:
Jeg forstod ministeren derhen, at der i forhold til et kursus for plejefamilier skabes beslutningsgrundlag i forhold til det indholdsmæssige.
Det er ikke det samme som at svare på, hvorvidt det skal være obligatorisk.
Det vil sige, at der burde være rum for at sige, ja, der skal være et obligatorisk kursus, og vi har en proces i gang i forhold til, hvad indholdet så skal være af det kursus.
Der er jo meget stor forskel på, om det skal være frivilligt, eller om det skal være en obligatorisk del af det at blive plejefamilie for et anbragt barn.
Helge Sander (V), 2004-01-20:
I de to sidste finanslove har vi tilført dansk forskning og universiteterne 7,4 mia. kr.
Nu kommer vi med en fond, hvor alene afkastet i betydelig grad vil være med til at skubbe os i den rigtige retning.
Derfor er det uforståeligt for mig, at fru Margrethe Vestager med den indsigt, hun har på området, ligesom kan fremstille det, som om regeringen ikke vil noget, og at regeringen ikke vil forfølge sine mål. Vi vil i allerhøjeste grad forfølge vores mål, og vi har nogle klare mål.
nemlig
værditilvækst.
Netop fordi vi har fokus på værditilvækst, har vi peget på de tre områder, vil jeg sige til fru Margrethe Vestager.
Men hvordan og hvorledes det nærmere skal defineres, det håber jeg bl.a., at vi sammen med andre fra kredsen kan få mulighed for at specificere endnu mere, når nu vi skal have de forhandlinger, som følger efter det udspil fra regeringen.
Men at vi får den højteknologiske fond, det er jeg overbevist om vi gør, fordi der simpelt hen er et ønske, en vilje og et utrolig stærkt behov for den i det danske samfund.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Margrethe Vestager (RV), 2004-01-20:
Jeg tror, ministeren har ret i, at forskningsprioriteten er et fælles mål for partierne i Folketinget, og derfor havde jeg også haft den forventning, at regeringen havde gjort sig nogle mere præcise forestillinger om det her.
For med den meget klare fremhævelse af, at det er nano, biotek og it, kunne der være folk på andre hovedområder, som fik den fornemmelse, at evnen til at forstå sig selv som samfund, evnen til at kombinere forskellige videnområder, evnen til at skabe en værditilvækst fra skabelse af viden til den endelige afsætning, ikke var inden for regeringens horisont, og at man derfor ville følge sit forslag til forhandling op med faktisk at give en melding på tværs af hovedområderne om, hvordan man så på opbygningen af Barcelonafonden.
Derfor synes jeg, det er ærgerligt, at ministeren insisterer på at tale om noget, der ikke er aftalt, i stedet for med kontante og præcise tal at bekræfte: Hvad er det for en målsætning, vi gerne vil indfri, og hvad er det for en prioritering, regeringen har i forhold til grundforskning og i forhold til forskeruddannelse bredt set?