Line Barfod (EL), 2004-12-14:
Enhedslisten følger jo det princip, at vi stemmer for den mindste forbedring, og man kan vel sige, at dette forslag er et museskridt i den rigtige retning, så derfor stemmer vi for det.
Men som flere andre har været inde på, er det altså meget svært at se, at det, at der skal sættes et skilt op, om man må ryge eller ikke må ryge, i sig selv vil kunne hjælpe særlig meget på de arbejdsmiljøproblemer, der er.
Man kan sige, at det jo er symptomatisk for denne regering, at på en lang række områder, hvor der virkelig trænger til at blive gjort en indsats for at sikre bedre vilkår for mennesker, griber man til noget skiltning i stedet for, hvad enten det så kan være smileyer eller som her en skiltning med, om man må ryge eller ikke ryge, fordi man ikke har lyst til at gå ind og virkelig tage fat om de problemer, der er.
For det er jo fuldstændig utilstrækkeligt i forhold til arbejdsmiljøproblemerne for dem, der er ansat, og jeg synes, man burde tage det ret alvorligt, når der kommer en rapport fra Arbejdsmiljøinstituttet, der siger, at den passive rygning, som folk i restaurationsbranchen er udsat for, fører til i gennemsnit fem dødsfald om året.
Ligesom vi tager andre arbejdsmiljøproblemer alvorligt, bør vi også sætte ind i forhold til de ansatte på det her punkt, så de får en mulighed for at kunne være på arbejde uden at blive udsat for passiv rygning.
Det har regeringen ikke noget som helst svar på andet end det med en lille skiltning om, hvorvidt man må ryge eller ej.
Man siger også, at man vil lave en informationskampagne, men reelt gør man ikke noget.
Vi er nået frem til, at vi synes, man skal lave et forbud mod røg, så de ansatte ikke bliver udsat for det, men samtidig sige, at hvis det kan lade sig gøre at have adskilte lokaler, hvor der kan ryges, uden at de ansatte behøver at komme der, altså hvor folk kan betjene sig selv, skal der være en mulighed for det.
Og det kræver altså, at vi fra lovgiverside griber ind, når de ansatte i branchen ikke selv har kunnet nå frem til aftaler, som kan sikre alle.
Så vil jeg gerne sige, hvis vi diskuterer spørgsmålet mere generelt omkring passiv rygning, som en række har været inde på, at jeg synes, man godt kunne diskutere, hvorfor man ikke i forhold til tobaksindustrien går ind og stiller krav om, at de offentliggør, hvad det er for nogle afhængighedsskabende stoffer, de putter i cigaretterne, og at man så kunne lave forbud mod en række af de stoffer, så vi forebygger, at folk overhovedet bliver så afhængige, som de bliver af tobak.
Man kan jo se med hensyn til en del af det, der i dag bliver givet som løsning – nikotinplaster og nikotintyggegummi osv. – at der er en række mennesker, der så bliver lige så afhængige af det, der skal hjælpe dem af med at ryge, som de tidligere var af cigaretterne, og hvor langt er vi så nået?
Derfor synes jeg, man skulle prøve at se på, hvordan vi overhovedet griber ind i forhold til den afhængighed.
Man kan også undre sig over, at regeringen og Dansk Folkeparti, hvis de virkelig mener, at det er væsentligt at gå imod rygning, sænkede afgifterne på tobak, som vi ved har en betydning for, hvor meget folk ryger.
Vi går som sagt med selv til et museskridt, men vi synes, der er behov for at gå langt videre for at sikre de ansatte et ordentligt arbejdsmiljø, som de ikke risikerer at dø af.