runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bodil Kornbek (KRF), 2003-02-07:
Vi synes, det er et meget spændende og konstruktivt oplæg, der er kommet fra Socialdemokratiet omkring asylpolitik.
Og det er ikke, fordi vi synes, at man nu skal gøre tilværelsen så spændende som muligt for asylansøgere, som et enkelt parti i hvert fald er inde på, nej, det er, fordi vi skal skabe så anstændige rammer som overhovedet muligt for de asylansøgere, som kommer hertil.
Når det drejer sig om at forkorte sagsbehandlingstiden i asylsager, er vi helt enige i, at det er noget, man bør arbejde for, fordi vi mener, at lang ventetid i sig selv kan være skadeligt for asylansøgerne og for deres muligheder for en vellykket integration eller en ordentlig tilbagevenden.
Så det vil være vigtigt at arbejde for dette. Som vi også har været inde på tidligere i dag, mener vi også, at asylansøgere skal have mulighed for at tage et arbejde på almindelige vilkår, fordi det igen er utrolig vigtigt personligt at kunne opfatte sig selv som en, der kan forsørge sig selv og sine nærmeste.
Vi er også enige i punkt 8, at asylcentre skal sørge for, at det er nogle forpligtende steder.
Man har altså et ansvar som asylansøger, man har nogle pligter, man skal overholde, som vi også er helt enige i, og det har vi også været inde på flere gange i dag.
Med hensyn til tolkebistand kan vi kun tilslutte os det, som andre har sagt.
Når det drejer sig om punkt 6, undervisningen, så må jeg nok sige, at jeg synes, det lyder til at blive et vældigt højt niveau, når vi taler om test og prøver og lærerudvikling osv.
Der tror jeg måske nok lige, vi skal forholde os til situationen sådan mere realistisk og sige, at det altså er asylansøgere, og ja, de skal have et kendskab osv., men jeg synes, at det virker meget omstændeligt i det her forslag.
At etablere et råd, som kan opsamle alle de erfaringer, man gør: Det lyder positivt, men det vil jeg gerne diskutere nærmere under udvalgsarbejdet.
Men der kan ligge noget godt i det.
Det at sikre et kommunalt engagement tror jeg er rigtig vigtigt, både i forhold til kommunen og kommunens indbyggere, men også i forhold til de asylansøgere, der er på et indkvarteringssted.
Så alt i alt er vi meget positive.
Der er nogle enkelte områder, hvor vi ikke synes, det måske står helt mål med det, vi arbejder med her.
Men et glimrende forslag.
Jesper Langballe (DF), 2003-02-07:
Netop fordi, som fru Birthe Rønn Hornbech understregede i sin ordførertale, alle i Danmark skal være lige for loven, skal vi jo ikke have særlove om ligestilling og særdomstole som Menneskerettighedscenteret.
Men jeg vil godt sige med hensyn til dette med den delte bevisbyrde, at så forstår jeg godt, at retssikkerhedens valkyrie, fru Birthe Rønn Hornbech, er utilpas.
Men jeg beklager, at fru Birthe Rønn Hornbech kan leve med sin utilpashed, som hun siger.
Det er vist det, man kalder
omvendt bevisbyrde, og det er vist det, man kalder ophævelse af de mest fundamentale retsprincipper.
Bertel Haarder (V), 2003-02-07:
Selvfølgelig kan man tænke sig sådanne tilfælde.
Men det, vi står med i dag, er ikke et sådant tilfælde.
Det pågældende direktiv er vedtaget med massiv opbakning i Folketingets Europaudvalg, og nu står vi så blot og skal omsætte dette direktiv til dansk lov.
Det har hverken fru Birthe Rønn Hornbech eller jeg noget besvær med, idet vi dog har understreget meget kraftigt, at menneskerettighedscenteret ikke er et forbedringshus, det er et fortolkningshus.
Det er et sted, hvor man skal hjælpe med at løse konflikter, og især hvor man skal oplyse borgerne om deres ret, så de hurtigt kan få deres ret, og oplyse eventuelle krænkere om deres pligt, sådan at man får tingene løst hurtigt, i stedet for at de skal igennem et tungt retsmaskineri.
Det er også derfor, man kan henstille, at der gives fri proces og retshjælp.
Det er sådan et lovforslag, vi står med, og ikke et lovforslag, som handler om at bearbejde folks holdninger.
Hvis man ser i bemærkningerne side 20 om, hvad det er for chikanøs adfærd, som her ulovliggøres, så er det jo ikke en adfærd, som går ud på, at man har nogle meninger om udlændinge i almindelighed og slet ikke om udlændingepolitik, om den eventuelle velsignelse eller det modsatte af at have et multietnisk samfund osv. Der er fuldstændig frit slag.
Den chikanøse adfærd defineres udtrykkeligt som dette, at en konkret person forulempes.
Det er det, det drejer sig om, og derfor synes jeg, at både hr. Søren Krarup og hr. Jesper Langballe overdriver ikke så lidt, når de beskriver det totalitære, det forfærdelige i dette lovforslag.
Men jeg synes da, at begge ordførere skal have ros for, at de minder os om, hvad der er demokratiets grundvold, og at det er handlinger, vi skal have regler om og ikke meninger.
I princippet er jeg da helt enig i det, jeg synes blot ikke, at dette lovforslag med sine få paragraffer inklusive reglen om chikanøs adfærd krænker det sunde, demokratiske princip, som vi er enige om.
Det er måske ikke helt tilfældigt, at vi siger det, for der kunne jo være nogle på centeret, som havde opfattet det anderledes.
Derfor sætter vi en tyk streg under det, og det fremgår også af lovforslaget.
Søren Krarup (DF), 2003-02-07:
Jeg vil indrømme, at det føles temmelig håbløst at forsøge at gøre noget begribeligt, der egentlig er så utrolig enkelt.
Enhver lov, der er en lov og ikke en moralsk løftet pegefinger, består i et »du skal«.
Det vil sige, der er handlinger, du skal afholde dig fra, for de er forbudt.
Men det er anderledes end at sige, du skal elske
hele verden, du skal smile til folk, du må ikke grine ad folk, du må ikke være hånlig i din tone.
Det er netop at ville opdrage, det er at ville forme sindet.
Det andet er at ville bestemme handlingen.
Jeg synes, det skulle være muligt at forstå forskellen, men forstår man ikke forskellen, må jeg sige til fru Sophie Hæstorp Andersen, så forstår man til syvende og sidst ikke retssamfundets egentlige indhold.
Så er man derude, hvor Stalin og Hitler var.
Ja, det kan jeg forstå vækker almindelig undren, men det er faktisk tilfældet.
Jeg vil da sige, at hvis fru Sophie Hæstorp Andersen ville opleve noget spændende, så skulle hun begynde at læse Stalins grundlov fra 1936 og se, hvor den er fyldt med gode hensigter og ædle formål.
Hvis man ikke klart sondrer mellem handling og holdning, så kan man ikke begrænse samfundets magt, så ender man i det totale og derfor totalitære samfund, og det er den vej, dette lovforslag er slået ind på.
Hr. Søren Søndergaard er et godt og uskyldigt menneske, hvis han ikke er stødt på den rundkastede propagandamening, at danskerne er racister og fyldt af indre svinehunde.
Det har de danske medier ellers skrevet i 20 år.
Jeg skal vise hr. Søren Søndergaard de første tusind tilfælde af den, hvis han ikke kender den.
Men må jeg sige: Jeg synes, at hans meningsløshed kommer til udtryk i et udtryk som diskriminerende handlinger.
Det er jo noget vrøvl.
En handling er en handling.
Men om den er diskriminerende, det fremgår jo ikke af handlingen selv, og det kan man ikke udefra vide noget om. Det kan godt være, at der er en restauratør, der siger nej til en, han ikke vil have ind, og så vil han selvfølgelig ikke bruge de betegnelser, som hr. Søren Søndergaard nævner, men så vil han bruge nogle andre.
Så vil han sige: Lokalet er fyldt, vi vil ikke risikere slagsmål eller noget lignende.
Og så kan hr. Søren Søndergaard sige: Det passer ikke, det er nok bare, fordi jeg ser sådan ud.
Og så har man fået lejlighed til at være den forfulgte uskyldighed og begynde at påkalde sig domsmagten.
Det er jo det rene nonsens.
Det har altid været sådan i menneskelige sammenhænge, at dér kan man risikere at blive drillet.
Man kan risikere, at der bliver talt grimt om én, det har jeg mildest talt været ude for i 40 år
Men det er vilkårene, og det er altså det, man må finde sig i, og så må man ellers tage til orde.
Hele dette flæberi med diskriminerende handlinger er flæb, og det er meningsløst.
Kamal Qureshi (SF), 2003-02-07:
Jeg vil spørge, om hr. Søren Søndergaard ikke vil kunne bekræfte, at der står i grundloven, § 71, stk. 1: Den personlige frihed er ukrænkelig.
Ingen dansk borger kan på grund af sin politiske eller religiøse overbevisning eller sin afstamning underkastes nogen form for frihedsberøvelse.
Kan hr. Søren Søndergaard bekræfte, at det er en grundlov, som alle folketingsmedlemmer har skrevet under på, at de vil overholde?
Søren Søndergaard (EL), 2003-02-07:
Ja, det kan jeg godt bekræfte, men jeg vil til gengæld sige til hr. Kamal Qureshi, at jeg ikke ser noget galt i, at nogle ønsker at ændre den grundlov.
Det er man i sin fulde ret til, altså også at få det punkt ændret.
Jeg vil sige, at jeg synes, at en lang række punkter, som jeg har underskrevet i grundloven, er fuldstændig latterlige, og at jeg går ind for, at de bliver ændret, jo før jo bedre. Så i en diskussion må man selvfølgelig gerne argumentere for, at grundloven skal ændres. Til spørgsmålet om, hvorvidt jeg har hørt, at der er folk, der har sagt, at danskere er racister: Jamen det har jeg da hørt.
Det har jeg da hørt danskere sige, og jeg har da også hørt nogle folk med anden etnisk baggrund i Danmark sige det.
Det er da fuldstændig rigtigt.
Jeg har også hørt folk sige, jeg tror oven i købet fra Folketingets talerstol, at venstrefløjen var landsforrædere.
Man hører da så mange ting, og hvad så?
Hvad folk går rundt og siger derude er jo sådan set ikke særlig interessant i forhold til, hvad der er min holdning, eller hvad vi diskuterer her.
Så er der spørgsmålet om handlinger, hvor hr. Søren Krarup siger, at det, jeg siger, er fuldstændig idiotisk, for handlinger kan jo ikke være diskriminerende.
Jo, handlinger kan præcis være diskriminerende ved at se på den sammenhæng, de indgår i.
For hvis f.eks. en person ikke siger, at du kan ikke komme herind, fordi du er en nigger, men siger, at du kan ikke komme herind, fordi lokalet er fyldt, og den afviste kan konstatere, at lokalet ikke er fyldt, så er det meget godt, at der er et sted, hvor man kan gå hen og sige: Er det rimeligt?
Så er det også meget godt, at man fra det nævns eller råds side kan spørge den pågældende restaurationsejer: Var lokalet virkelig fyldt?
Det synes jeg faktisk er helt rimeligt.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-02-07:
Kristeligt Folkeparti kan støtte lovforslaget, som er en implementering af et EU-direktiv.
Det har til formål at styrke beskyttelsen mod forskelsbehandling og fremme ligebehandling uanset race eller etnisk oprindelse.
Lovforslaget supplerer også den beskyttelse mod forskelsbehandling, der allerede findes i dansk ret.
Nu har vi flere gange været inde på delt bevisbyrde.
Vi finder faktisk, at det er positivt, for dette styrker muligheden for at komme forskelsbehandlingen på det racemæssige og etniske område til livs, og det vil vi gerne være med til.
Vi finder også, det er positivt, at Institut for Menneskerettigheder kan behandle klager og afgive henstillinger over forskelsbehandling og repressalier på grund af race eller etnisk oprindelse.
Instituttet kan herunder henstille, at der skal bevilges fri proces. Så er der også nogle ordførere, der har været inde på et uafhængigt klageorgan.
For Kristeligt Folkeparti ville det have været det ideelle, at vi havde fået et uafhængigt klageorgan.
Men det har ikke være muligt i de forhandlinger, vi har været med til, ligesom at sige: Det er det, vi kunne tænke os.
Institut for Menneskerettigheder blev løsningen.
Det er vi tilfredse med, og vi vil selvfølgelig også følge, om den bevilling, der nu er blevet givet til instituttet, er tilstrækkelig til, at det kan løse opgaverne optimalt og grundigt, og at det får de bedste betingelser for de opgaver, der skal løses.
Og det er noget af det, vi vil se på.
Et område, som nogle få ordførere har været inde på, er det med de lønmodtagere, der ikke er medlem af en fagforening; at de også kan få den fornødne beskyttelse mod diskrimination på arbejdspladsen. Det er klart, at der vil vi være opmærksomme på, at det er sådan, når det drejer sig om disse borgere, at de også kommer ind og får de muligheder.
Det ligger så ikke i det her lovforslag.
Det ligger i forhold til beskæftigelsesministeren, og der vil vi være opmærksom på de forhandlinger, der kommer.
Men vi kan støtte lovforslaget.
Jesper Langballe (DF), 2003-02-07:
Når ministeren begrunder tilsidesættelsen af et fundamentalt retsprincip med, at det er godkendt af Dommerforeningen, synes jeg næsten, det røber en katolsk tro på, at dommeren har erhvervet sig en umistelig karakter af guddommelig retfærdighed.
Men i øvrigt synes jeg, at man her har en afmægtig følelse, og man stiller sig selv det spørgsmål: Hvem er det egentlig, man diskuterer med?
Det er, som om »røsten er Jakobs røst, men hænderne er Esaus hænder«.
Jeg spurgte tidligere i dag ministeren om repatriering, om EU's indflydelse, og ministeren gav et klart svar: Det er mit ansvar alene, det er ikke EU's.
Her ved vi - jeg behøver ikke at spørge - at der er tale
om en EU-implementering.
Hvis jeg nu må bruge en analogi, som jeg for enhver pris ikke vil have mistolket, jeg vil ikke have, at nogen skal tro, at jeg sammenligner nogen i denne sal med samarbejdspolitikerne, så var der dengang en ganske bestemt problemstilling, hvor mange med rette sagde: Det værste er ikke det, de ikke gør, men det, de ikke siger; at de ikke siger, jamen her er det nationale demokrati sat ud af kraft, vi har ingenting at sige, det afgøres andetsteds fra. Må jeg spørge integrationsministeren rent hypotetisk: Kunne ministeren forestille sig en minister, der en dag stod op på den her talerstol og fremlagde en implementeringslov og sagde til Folketinget: Det her er noget skidt, jeg kan ikke lide det, men det er altså det, vi skal?
Kunne man forestille sig det?
Det ville være en befrielse.
Kamal Qureshi (SF), 2003-02-07:
Jeg skal ikke her stå og lave juridiske vurderinger, men det, jeg i hvert fald kan sige, er, at hvis man læser nogle af de rapporter, der er også fra uafhængige instanser i forbindelse med direktivets forslag, så lægges der op til, at der ikke må være en forringelse af retsstillingen i forhold til det, der var på det tidspunkt, direktivet blev vedtaget, dvs. i 2000.
På det tidspunkt var der en bedre beskyttelse, der var både Nævnet for Etnisk Ligestilling, og der var en retshjælp, der hedder DRC.
Det ene er blevet lukket af regeringen i forbindelse med en finanslovaftale med Dansk Folkeparti, det andet har man frataget pengene. Så det er ikke korrekt, når ministeren siger, at det her
er noget, som går langt ud over, hvad direktivet lægger op til, tværtimod er der mange jurister, som mener, at det her ikke engang lever op til det, som er nødvendigt i forhold til direktivet.
I forhold til økonomien står der også, at de midler, der bruges til at bekæmpe forskelsbehandling med, ikke må være lavere end på det tidspunkt, lovforslaget blev vedtaget.
Mig bekendt har regeringen sparet omkring 12 mio. kr. på Nævnet
Søren Krarup (DF), 2003-02-07:
I modsætning til hr. Søren Søndergaard, der jo altid her i landet har tilhørt den politiske korrekthed og derfor ikke har været genstand for den slags betegnelser, så har jeg oplevet mange gange at blive kaldt de mest uhyrlige skældsord.
Jeg har kun én gang rejst injuriesag.
Det var imod Thorkild Simonsen, der kaldte mig racist.
Det blev han dømt for.
Og den lærer, der optræder på den måde, er da selvfølgelig en sjuft, og det er op til hans skoleinspektør eller rektor at standse ham, men det skal knageme da ikke være noget, han skal kunne straffes for.
Det er og bliver dette misbrug af loven til at være en moralsk løftet pegefinger, der er et misbrug.
Og det er der, man netop kommer til alle disse ideologiske holdninger, hvor man altså gør et retfærdigt mindretals gode mening til det, loven skal handle om.
Derfor er det, vi også ser i § 4, hvordan det netop er flertallet - det er altid i disse politisk korrekte sammenhænge flertallet, der har ondt.
Danskerne er racister, de er fyldte af indre svinehunde, og hvad den politiske korrekthed ellers kalder det for.
Det er selvfølgelig hele denne politiske korrektheds propaganda, der afspejles i et ensretningsforslag som det her.
Derfor er det i strid med lov
og ret
Jeg vil sige, at jeg føler det lidt grotesk, at det netop skal være hr. Bertel Haarder og fru Birthe Rønn Hornbech, som vi skal toppes med i denne sag; to Venstrepolitikere om hvem vi på forhånd ved, at de forstår, hvad vi siger, og at de grundlæggende er enige i kritikken af det totalitære sigte, som jo har været fremherskende i, skal vi sige, europæisk historie faktisk i hele det 20. århundrede.
Når jeg nu hører, hvordan ministeren udlægger Institut for Menneskerettigheder, det bliver kaldt for et fortolkningshus, et afværgehus, synes jeg, at man også der er ude på den glidebane.
Når fortolkningen bliver det afgørende, ja, så er man der, hvor hr. Søren Søndergaard før var med hensyn til de diskriminerende handlinger, hvor man hele tiden sidder og fortolker og dermed mistænkeliggør.
En handling er en handling, det har at gøre med, kan man sige, noget konkret udvendigt.
Når man skal gøre det til et fortolkningsspørgsmål, er man derude, hvor Institut for Menneskerettigheder er, ligesom tidligere Center for Menneskerettigheder altid var, nemlig i retning af at mistænkeliggøre almindelige danskeres opfattelse
Det ved integrationsministeren jo også er det, dette institut har kørt på.
Jeg diskuterede med hr. Morten Kjærum på Aarhus Universitet i efteråret og blev endnu en gang bekræftet i min forundring over hans overtro på denne ideologiske retfærdighed, som selvfølgelig også betyder, at det institut, han har med at gøre, bliver til en opsamlingsanstalt for ideologisk forurettelse, som man så kan dømme med via denne lov.
Det burde hr. Bertel Haarder være ...
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-02-07:
Jeg synes, denne debat på mange måder har vist, at hr. Jesper Langballe er lidt faktumresistent.
Nu har hr. Jesper Langballe den ene gang efter den anden talt om, at denne lov er i strid med grundlæggende retsprincipper, men det bliver det ikke mere rigtigt af. Vi har en hovedregel i dansk ret, der hedder, at i civile sager skal sagsøger løfte en bevisbyrde mod sagsøgte.
Så har vi forskellige steder, som integrationsministeren har redegjort for, delt bevisbyrde, og det er det, der indføres her.
Så har vi f.eks. i erstatningsretten og færdselslovgivningen omvendt bevisbyrde, ja, vi har for nogle år siden ændret det til objektivt ansvar.
Så der er altså forskellige former for bevisbedømmelse i dansk ret i dag.
Så bliver hr. Jesper Langballe også ved med at tale om, at det er en straffesag - som om det var en straffesag.
Nej, her er sanktionen bod og ugyldighed
Jeg har hele tiden sagt, at det her også er et EF-direktiv, men det er jo ikke det samme, som at man ikke kan stå ved den formulering, man er kommet med.
Og jeg synes ikke, det er særlig klædeligt, at hr. Søren Krarup den ene gang efter den anden begynder at tage mig til indtægt for sine egne synspunkter.
Jeg vil gerne sige, at det bryder jeg mig ikke om, og det er i hvert fald ikke ærligt.
Derfor vil jeg til sidst spørge, når man nu er så meget imod denne her lov: Går man ind for ulige behandling, for det kan debatten næsten give indtryk af?
Jesper Langballe (DF), 2003-02-07:
Det er mærkeligt nok.
Integrationsministeren henviste til Dommerforeningen som garanti for, at denne her lov ikke kunne stride mod fundamentale retsprincipper.
Fru Birthe Rønn Hornbech henviser til visse tidligere vedtagne love som garanti for, at det ikke strider mod fundamentale retsprincipper.
Jamen når vi i dag er i fuld færd med at vedtage en lov, der strider mod et fundamentalt retsprincip, nemlig at anklageren skal bære bevisbyrden, så er det vel også en mulighed, at Folketinget tidligere har vedtaget sådanne love, der stred mod fundamentale retsprincipper.
Det er da ikke noget bevis, at man har gjort den samme skændsel en gang før.
Med hensyn til fru Birthe Rønn Hornbechs spørgsmål om, hvorvidt jeg er interesseret i ulige behandling, vil jeg sige, at det spørgsmål faktisk ligger under fru Birthe Rønn Hornbechs intellektuelle niveau.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-02-07:
Men i erkendelse af livets erfaringer er der altså på nogle områder en anledning til at fremhæve det.
Og det er vel dybest set det, denne lov er udtryk for.
Så kunne jeg igen tage hr. Jesper Langballe i ikke at have læst lovforslaget.
Nu siger jeg det for tredje gang: Lad være med de ord om anklager og straf.
Dette er ikke straffesager, så var det selvfølgelig noget andet, hvis det var delt bevisbyrde.
Det er jo ikke rimeligt at blive ved med at forudsætte noget, som ikke er rigtigt.
Jesper Langballe (DF), 2003-02-07:
Nej, må jeg sige til fru Birthe Rønn Hornbech, det er ikke en straffelovssag, og det er lige præcis det, der er galt.
Hvis der var tale om en ændring af straffeloven, hvis der var tale om regulære domstolssanktioner, så var det mere forsvarligt.
Nej, det her er netop ikke en straffelov, det er en opdragelseslov.
Det er en lov, der skal opdrage og ensrette befolkningen, hvor man burde holde sig til straffeloven, som ifølge sin natur altid ser på handlinger og ikke på holdninger.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-02-07:
Jamen vil hr. Jesper Langballe have det her ind i straffeloven?
Er det det, han siger?
Det tror jeg ikke det er.
Jeg er altså nødt til at tilbagevise det, hr. Jesper Langballe siger, selv om integrationsministeren også har forsøgt.
Dette er jo netop ikke en holdningslov, det er en handlingslov.
Vi fra De Konservative og Venstre, der har været med til at forhandle denne lov, har altså ikke bevidstløst taget hverken direktivet eller mindretallet eller flertallet.
Vi har faktisk tænkt selv, og så har vi prøvet at sammensætte det lovforslag, som vi selv kan stå inde for.
Derfor er det altså ikke en holdningslov, det er en handlingslov.
Skulle vi nu ikke i fremtiden diskutere ud fra hver vores udgangspunkt i stedet for at dutte hinanden noget på?
Jesper Langballe (DF), 2003-02-07:
Jeg tror, det er håbløst at fortsætte diskussionen.
Fru Birthe Rønn Hornbech hopper fra det ene ord til det andet.
Nej, jeg vil ikke have denne her sag ind i straffeloven.
Det, jeg siger, er, at fejlen ved det just er, at dette her ikke er en straffelov, men en opdragelseslov.
Så vil jeg gerne til allersidst have lov til at gentage mit spørgsmål, som var et rent hypotetisk spørgsmål, og ministeren kan da lade være at svare på det.
Når fru Birthe Rønn Hornbech siger, at det ganske vist er en implementering, men vi tror selv på den, så kan jeg jo ikke benægte det.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-02-07:
Jeg er efterhånden i tvivl om, hvem det er, man skal gøre bemærkninger til.
Men under alle omstændigheder vil jeg da både bede ministeren og fru Birthe Rønn Hornbech, hvem af dem, der nu først kommer på talerstolen, om at forklare Dansk Folkepartis ordfører, at enhver lov, vi vedtager herinde i Folketinget, vel har det formål at være adfærdsændrende og medfører, at folk også på et eller andet plan opfordres til at opføre sig anderledes eller gøre nogle andre ting. En straffesag, man anlægger mod et andet menneske, handler da om, at man ønsker at ændre en adfærd, så vi ikke går rundt og påfører hinanden vold eller andre ting. Det samme med sådan en lov her.
Det, det går ud på, er vel at ændre adfærd.
Det er derfor, vi vedtager love i Folketinget.