runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2006-10-04:
Spørgsmålet ligger jo en hel del i forlængelse af det, vi netop har været inde på, og jeg kan forstå, at ministeren ikke – i hvert fald i første omgang – kunne svare på, hvorfor Takstkommissionen er blevet forsinket, og det kan han givetvis heller ikke i den her omgang.
Det her spørgsmål giver vel ikke så meget mening, når ministeren allerede har svaret, så jeg trækker det herfra.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Meddelelser fra formanden
»Vil ministeren forklare, hvorfor Takstkommissionen ikke som aftalt er klar med et udspil til udformning af den fremtidige WildCard-ordning?«
Skriftlig begrundelse
Under folketingsdebatten om beslutningsforslag nr. B 115 den 11. maj 2006 udtalte ministeren følgende: »Jeg kan meddele, at Socialministeriet allerede i juli måned regner med at komme med sit forslag på baggrund af det udvalgsarbejde«, og i svaret på spørgsmål nr. S 7122 oplyste ministeren følgende: »Jeg kan oplyse, at arbejdsgruppen, som analyserer Socialministeriets tilskud til de statslige togoperatører, herunder vilkårene for WildCard-ordningen, forventes at afslutte deres arbejde i år«.
Det synes jeg da der er en vis rimelighed i.
Det er rigtigt, som det er blevet sagt, at der er en meget stor mobilisering af unge mennesker, unge studerende, for at få det her WildCard ændret.
Det er sådan, at der i øjeblikket er en underskriftindsamling, hvor der er omkring 11.000 studerende, der har skrevet under, og vi har også Danske Studerendes Fællesråd, som har lavet et stort stykke arbejde og samlet yderligere underskrifter ind.
Danske Studerendes Fællesråd har også været i deputation i Trafikudvalget.
Jeg håber meget, at transportministeren her vil gentage, at der fra ministeriets side er en velvillighed over for at kigge positivt på forslaget om at ændre WildCardet til en mere retfærdig ordning, hvor det handler om, hvorvidt man er studerende, lærling eller elev, og ikke, om man har en bestemt alder.
Det kunne jeg godt tænke mig at få ministerens bekræftelse på: at han stadig væk vil arbejde positivt for det her.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Magnus Heunicke (S), 2006-10-04:
De her spørgsmål bliver jo sendt over til ministeren.
Allerede fredag formiddag har vi deadline for indlevering af spørgsmål her i Folketinget.
Det vil sige, at ministeren altså slet ikke har gjort sig den ulejlighed lige at forberede sig til dagens spørgetid og forberede et svar på, hvad han har sagt tidligere, og hvordan det så går med arbejdet.
Det kunne jo være meget rart, for det er det, vi har den her spørgetid til, nemlig at blive lidt klogere på det arbejde, som bliver lovet gjort fra ministerens side.
Derfor vil jeg da gerne spørge: Hvad har man så egentlig brugt de dage her på, siden man ikke har fundet det relevant at undersøge, hvor langt man var kommet i arbejdet?
Og selvfølgelig i tilknytning til det: Når vi først har denne rapport, hvor lang tid vil der så gå, fra den ligger der, til vi kan se en reel ændring i WildCard-ordningen?
Hvad jeg har beskæftiget mig med de sidste par dage mener jeg ikke vedkommer hr. Magnus Heunicke sådan særlig meget, men ministerkalenderne er åbne, så man kan jo gå ind og kigge efter.
Jeg kan love, at det ikke er sådan, at jeg ikke har bestilt noget.
Vi er jo, kan jeg forstå på ministeren, lidt utålmodige her i oppositionen.
Vi vil gerne have, at vi får tingene gjort og får gjort tingene lidt bedre, end det sker i dag, og ikke mindst at ministeren lever op til de tidsfrister, ministeren selv kommer med i Folketinget.
Det er jo ikke noget, som er gået fuldstændig hen over hovederne på befolkningen.
Der er jo masser af borgere, som har involveret sig meget aktivt i det; der er mange studerende, som siger, at de godt kunne bruge en ændring af den her ordning.
Det er et stort arbejde, som masser af studerende har skrevet under på og deltaget aktivt i møder og arrangementer om og gjort ved.
Så det vil sige, at det ikke er noget, hvor man kan sige: Nå, men det er noget, som ingen opdager.
Der er mange, der gerne præcis vil vide, hvornår den her forbedring, som ministeren også i dag lovede at ville se velvilligt på, kommer.
Men jeg skal medgive, at jeg nu vil spørge, så vi får en tydeligere tilkendegivelse af, hvornår man forventer det er færdigt.
Pia Gjellerup (S), 2006-10-04:
I slutningen af svaret på det sidste spørgsmål hørte jeg indenrigsministeren lave en lille åbning med en erkendelse af, at det måske ikke var verdens mest hensigtsmæssige fremgangsmåde, at man lagde nogle teoretiske tal, som har vist sig ikke at stemme i den tid, vi nu er nået frem til, til grund for det ene lovforslag, mens man lagde nogle fuldstændig eksakte tal til grund for det næste lovforslag, der handlede om henholdsvis adgang til at lade skatten stige og forpligtelse til at sænke den.
Vi ved jo godt, så det behøver vi ikke bruge tid på her, at adgangen til at sætte skatten fri er højst betinget.
Det handler om, at andre kommuner skal finde ud af at sætte den ned, hvis man selv skal sætte den op, så er det ikke sådan, at nogle kommuner fuldstændig ubegribeligt, set i lyset af de virkelige tal, er blevet tvunget til at sætte skatten ned?
Kan de i det mindste ikke få lov til at sætte den op til præcis det, der svarer til den virkelighed, de har fået på grund af disse nye udligningstal, uden at de skal være afhængige af, at andre kommuner skal sætte skatten ned?
Det kan jo ikke vedrøre den enkelte kommune, der er tvunget til at sætte skatten ned på et fuldstændig ikkeeksisterende grundlag, at en anden kommune føler, at den har råd til at sætte skatten ned.
Jeg vil gerne sige, at vi hele tiden skal arbejde på at opdatere teori til praksis, kan man sige.
Det er de 424 mio. kr., som vi efter indgåelsen af aftalen med KL kunne se manglede, for at kommunerne skulle kunne løfte de amtskommunale opgaver på det sociale område, et udtryk for, så den vilje er sådan set demonstreret i praksis.
Så vil jeg i øvrigt sige om skattespørgsmålet, at jeg forudser, at vi vil opleve nogle år, hvor de nye kommuner skal finde deres fodfæste på både udgiftssiden og indtægtssiden, og hvor vi vil se justeringer af skatten.
Det kan eventuelt være af de enkelte skattearter, men i høj grad også af selve skatteniveauet.
Det ligger ligesom i modellen, for vi har jo valgt at sige, at de kommuner, der skal aflevere på grund af udligningen, ikke skal tåle at skulle tilpasse deres udgiftsside fuldt ud day one.
Modsat må de kommuner, der har haft en årrække til at tilpasse sig, have en idé om, at de over tid bl.a. skal justere skatten nedad.
Bjarne Laustsen (S), 2006-10-04:
Men det fjerner ikke det forhold, at de skibe er derude i dag for at udføre en opgave, og det drejer sig om kontrol og om at sætte ind i tilfælde af miljøkatastrofer og forlis derude.
Og hvis man fjerner dem, så de ikke er der, jamen så kan man ikke tilkalde dem, for besætningen er der slet ikke, og man kan ikke sætte dem ind.
Det er den slags besparelser, som Redningsrådet også siger ikke kan lade sig gøre.
Derfor er det helt uforståeligt, at ministeren er gået i gang med det her projekt, før han har indhentet udtalelser fra Redningsrådet, der jo helt entydigt siger nej til ministerens forslag.
Og vi mangler at få at vide, hvad ministeren vil gøre på baggrund af, at Redningsrådet har sagt nej til de planlagte besparelser.
Per Stig Møller (KF), 2006-10-04:
Det her synes jeg også er et vigtigt spørgsmål at drøfte, for det er rigtigt, at den amerikanske Kongres vedtog en lovpakke, som udgør en ny samlet regulering af behandlingen af tilbageholdte terrormistænkte.
Der har jo været en del kritik af den nye lovgivning både i Danmark, i USA og i internationale medier, og der er en del af den nye lovgivning, der også giver regeringen anledning til bekymring.
Her tænker jeg først og fremmest på muligheden for fortsat at anvende hemmelige tilbageholdelser, som sætter grundlæggende retssikkerhedsgarantier ud af kraft.
Det var det, vi talte om før.
Et andet område af kritikken drejer sig om de krav, der stilles til de beviser, som de nye militære tribunaler har fået adgang til at anvende.
Her kan man spørge, om de på alle punkter lever op til de retssikkerhedsgarantier, som man må stille i et demokratisk samfund.
Det er også uklart, om der er tilstrækkelig sikkerhed for, at kontrollen med CIA’s afhøringsmetoder vil leve op til USA’s internationale forpligtelser, som de jo skal også ifølge højesteret, der siger, at Genèvekonventionen jo faktisk gælder, der synes jeg hr. Rune Lund fejlrefererede højesteret.
Regeringen vil tilslutte sig den kritik, som jeg her har refereret, og vi deler altså også den bekymring, hvis det viser sig, at USA anvender den nye lovgivning på en måde, som strider mod dansk retsopfattelse.
Men når det er sagt, er det regeringens vurdering, at man fra amerikansk side faktisk har taget et skridt i den rigtige retning med den nye lovgivning, også selv om skridtet som sagt måske ikke på alle punkter er langt nok.
Jeg tror da også, at den dialog, bl.a. vi har haft med USA om dette spørgsmål, har medvirket til det.
Det er også et fremskridt, at der nu er etableret et system til retsforfølgning af terrormistænkte, et system med mulighed for at anke helt op til den amerikanske højesteret, og som giver den anklagede en række af de retssikkerhedsgarantier, som vi normalt forbinder med en fair rettergang.
Retsforfølgning af terrormistænkte er som bekendt det første skridt mod lukning af Guantánamo, som jo også har været ønsket af os.
Og det er jo stadig regeringens opfattelse, at tidsubegrænset tilbageholdelse er uacceptabel.
Jeg finder det positivt, at forbuddet mod tortur og mod grusom, umenneskelig og nedværdigende behandling er blevet bekræftet i den nye lovgivning, bl.a. som følge af McCains arbejde, men som nævnt kunne den nye lov være bedre.
Efter regeringen opfattelse bliver det centrale, hvordan man fra amerikansk side vil anvende den nye lovgivning.
Det er her, de nye regler skal stå deres prøve, og det er på den faktiske anvendelse, vi bør bedømme reglerne.
Her må vi i vores fortsatte dialog med USA holde USA fast på vores fælles værdier, som vi hidtil har gjort.
Rune Lund (EL), 2006-10-04:
Spørgsmålet tager udgangspunkt i, at siden den 11. september har Bush indledt krigen mod terror, og i denne krig er grundlæggende rettigheder blevet krænket.
Vi har set tortur i Abu Ghraib, vi har set hemmelige fængsler, CIA-fly, tidsubestemte fængslinger osv. osv., hvor de sigtede ingen muligheder har for at få prøvet deres sag.
I foråret faldt der så en vigtig dom i USA’s højesteret, som kendte de tidsubestemte fængslinger forfatningsstridige og i strid med bl.a. Genèvekonventionen.
Samtidig voksede kritikken af USA’s brug af tortur.
Hvad har Bushadministrationens svar så været?
Jo, de er søreme ved at vedtage en lovpakke, som lovliggør alt det, som menneskerettighedsorganisationer har protesteret imod, og som USA’s højesteret sagde var ulovligt.
Det drejer sig om, at USA ikke skal tage højde for internationale konventioner, at USA kan fortsætte sine tidsubestemte fængslinger på Guantánamo og sine militære domstole og sidst, men ikke mindst, tillade de udvidede forhørsteknikker – det er det, vi andre kalder tortur.
Er det ikke et problem, og hvad vil udenrigsministerens reaktion være nu, hvor det eneste, der mangler, er George Bushs underskrift på, at den her lov bliver til virkelighed?
»Vil udenrigsministeren oplyse, hvilke konsekvenser det vil få for Danmarks relation til USA, hvis USA vedtager en lovgivning, der tillader, at CIA anvender tortur i form af de såkaldt »udvidede« forhørsteknikker, tillader den fortsatte anvendelse af hemmelige fængsler eller tillader den fortsatte tidsubegrænsede fængsling af fanger uden mulighed for at få prøvet deres sag?«
Per Stig Møller (KF), 2006-10-04:
Vi har undersøgt, hvad der kommer os ved, nemlig Europa, og da der altså ikke er nogen i Europa ud fra de oplysninger, vi har fra samtlige regeringer i EU og ansøgerlandene, er det uden for mit territorium at begynde at spørge amerikanerne, om de måtte have aftaler med et hvilket som helst andet land.
Det er det svar, man får.
Hr. Rune Lund får ikke et andet svar frem.
Hvis der var en hemmeligt fængsel – lad os nu sige, Amerika har en aftale om et hemmeligt fængsel i et land uden for Europa – tror hr. Rune Lund så, at jeg på grund af hr. Rune Lunds spørgsmål ville få oplyst, at det for resten ligger i X.
Så det er jo naivt at forestille sig, at man får noget ud af at stille hr. Rune Lunds spørgsmål.
Det afgørende er, at vi sikrer, at amerikanerne ved, at Genèvekonventionerne skal overholdes, at tidsubegrænset tilbageholdelse ikke er acceptabel, og hvis folk tilbageholdes, skal de altså have alle de retsgarantier, som ligger i et retssamfund.
Kampen mod terror skal køres, den skal køres hårdt, køres kontant, men på retssamfundets grund.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. S 2
Rune Lund (EL), 2006-10-04:
Jeg må jo sige til udenrigsministeren, at jeg deler hr. Morten Østergaards opfattelse af, at vi har stillet mange spørgsmål onsdag efter onsdag, og at udenrigsministeren har svaret, at han ikke kunne tage stilling til løse presseforlydender, løse rygter og den slags ting.
Dermed har udenrigsministeren ikke villet gå ind i en seriøs behandling af de her sager.
Derfor bliver jeg nu for fjerde gang nødt til at spørge udenrigsministeren om det, som er spørgsmålet her, nemlig: Vil udenrigsministeren ikke henvende sig til den amerikanske regering for at få at vide, hvor de her CIA-fængsler befinder sig?
For George Bush har selv annonceret, at fængselsprogrammet vil fortsætte, og menneskerettighedsorganisationen Human Rights Watch siger, at der er flere mennesker under det her program, end George Bush har sagt, at der er.
Jeg synes, at det ville være rart at få at vide, hvor de her fængsler befinder sig, når nu vi ved, at de eksisterer.
Så kan udenrigsministeren i det mindste ikke gøre sig den umage at svare på det spørgsmål, som jeg nu stiller for fjerde gang: Vil udenrigsministeren foretage den henvendelse, ja eller nej?
Per Stig Møller (KF), 2006-10-04:
Nu synes jeg, vi skal lade være med at være for kvikke, vil jeg sige til hr. Morten Østergaard.
Jeg ved godt, hr. Morten Østergaard er meget kvik, men det var næsten for kvikt.
Det, der har været spørgsmål om, var hemmelige fængsler i Europa.
Det er det, jeg er blevet kørt rundt i her i salen, og hvor jeg hele tiden har sagt, at jeg ikke har kendskab til det.
Der er ikke nogen i Danmark, og der er overhovedet ikke nogen i regeringerne i Europa, som siger, at de har kendskab til det.
Det er det, vi har talt om.
Jeg har ikke talt om, hvorvidt der skulle være et eller andet uden for Europa, det er heller ikke det, man har bragt mig i salen til spørgsmål om.
Så prøv nu lige at friske hukommelsen lidt op og find ud af, hvad det præcise spørgsmål var.
Jeg synes stadig væk, at hr. Morten Østergaard skal være glad for, at den danske retsopfattelse vinder frem.
Det er ikke nok, det er ikke tilfredsstillende, og det vender vi tilbage til under næste spørgsmål, men det vinder da frem, at man ikke kan holde folk tilbage i ubegrænset tid, at folk altså skal ud af de hemmelige fængsler.
Og hvis der er hemmelige tilbageholdelser, og det er der ikke forbud mod i nogen konvention, så skal Genèvekonventionerne respekteres.
Det er da positivt, at vi er kommet så langt.
Morten Østergaard (RV), 2006-10-04:
Jeg synes, det ville klæde udenrigsministeren at anerkende, at det var et vildspor, udenrigsministeren var på i foråret, da han fuldstændig afviste talen om, at der skulle være hemmelige fængsler nogen steder.
Nu har George Bush så anerkendt, at de er der, og der synes jeg faktisk, at det ville klæde landets udenrigsminister at sige: O.k., det var en overraskelse for mig, det vidste jeg ikke.
Jeg beklager over for hr. Rune Lund, hr. Morten Østergaard og andre, der har blandet sig i debatten i foråret, at der arbejdede jeg på et uoplyst grundlag.
Det viser sig nu, at der rent faktisk var noget at komme efter.
Per Stig Møller (KF), 2006-10-04:
Jamen jeg synes da ærlig talt, at hr. Morten Østergaard skal være lidt positiv.
Nu har hr. Morten Østergaard og hr. Rune Lund jo hele foråret efterlyst oplysninger om hemmelige fængsler.
Så kommer George Bush og siger: Ja, hr. Rune Lund og hr. Morten Østergaard har ret, jeg har desværre et par hemmelige fængsler, som jeg godt vil tømme nu.
Og USA’s højesteret har også lyttet – jamen det er da positivt.
Vi har jo igennem hele perioden sagt til USA, at dette ikke er i orden.
Det er da positivt, at der er blevet lyttet til os, lad dog være med at være så negativ.
Vi får det altså frem i lyset, de hemmelige fængsler lukkes.
Det er rigtigt, som hr. Rune Lund siger, at George Bush har nogle bemærkninger om, at det kan fortsætte, men det kan ikke fortsætte med brud på Genèvekonventionen.
Det ville være et brud på højesterets dom, og det ville være et brud på Kongressens vedtagelse.
Så vi har klart sagt, hvor vi ikke finder det tilfredsstillende, og det kommer vi tilbage til under næste spørgsmål.
Men lad os dog være positive over for, at han lukker fangerne ud fra de hemmelige fængsler, og at de nu får en rettergang.
Det er jo det, vi har efterlyst, og det er da positivt.
Morten Østergaard (RV), 2006-10-04:
Jeg vil da godt starte med at rose udenrigsministeren, fordi jeg synes, det er lykkedes ham som få at finde positive elementer i den tale, som George Bush holdt om det program, der er lagt frem.
Derudover vil jeg gerne sige, at nu siger udenrigsministeren, at vi starter, hvor vi slap, og det kan der være noget om.
Men jeg vil gerne spørge, om ikke de oplysninger, som George Bush har givet i september, giver anledning til, at ministeren vil erkende, at vi står i en anden situation i dag, end vi gjorde, da vi gik på sommerferie, fordi det nu ikke længere er et spørgsmål om, hvorvidt der er hemmelige fængsler.
Vi ved, at der er hemmelige fængsler.
Der foreligger nye oplysninger, og derfor må ministeren også anerkende, at med hensyn til de svar, vi fik i foråret, er der et andet grundlag for at svare nu, fordi vi faktisk ved, at der er og anvendes hemmelige fængsler.
Per Stig Møller (KF), 2006-10-04:
Jeg gentager, at hvis George Bush agter at fortsætte fængslinger i hemmelige lokaliteter, hvor de grundlæggende rettigheder ikke respekteres, så ved USA, at vi er imod.
Det har vi været imod hele tiden.
Lad os nu se, om man overhovedet gør det, for Kongressen er jo også på den bold.
Og lad os så også være opmærksomme på, at højesteret jo også har været på den bold.
Rune Lund (EL), 2006-10-04:
Bekymrer det så ikke udenrigsministeren, at George Bush annoncerer, at det her fængselsprogram skal fortsætte?
Det opfatter jeg i hvert fald som et meget, meget stort problem, at man annoncerer, at de her CIA-fængsler, hvor der foregår tortur og afhøringer og mishandlinger under afhøringer, fortsætter.
Det synes jeg er et meget, meget stort problem.
Jeg synes også, at det er et problem, når jeg får oplysninger fra en meget anerkendt menneskerettighedsorganisation som Human Rights Watch, hvor de siger: Jamen der er tale om mange flere mennesker end lige præcis de 14, som USA’s præsident, George Bush, taler om.
Det synes jeg er et meget, meget stort problem.
Derfor bliver jeg nødt til igen at spørge udenrigsministeren: Vil udenrigsministeren ikke på vegne af den danske regering henvende sig til den amerikanske regering for at spørge, hvor de her CIA-fængsler ligger?
Og så siger udenrigsministeren: Jamen det er vigtigere, hvad der foregår i Danmark og i Europa.
Det er det også, men jeg synes da roligt, at man både kunne spørge, hvad der foregår i Danmark og i Europa – jeg tror ikke selv på, at der eksisterer nogen i Danmark – og i resten af verden.
Så vil udenrigsministeren ikke spørge – nu spørger jeg for tredje gang?
Jeg synes, udenrigsministeren har en bemærkelsesværdig måde at læse den lov på, som faktisk nu bare mangler George Bushs underskrift for at blive til virkelighed.
Det er jo en lov, som ifølge den tekst, der ligger, siger, at USA’s højesteret ikke skal tage højde for internationale konventioner; en lov, som tillader USA at fortsætte sine tidsubestemte fængslinger på Guantánamo og sine militære domstole, som forhindrer, at folk kan få deres sag prøvet ved civile domstole; og sidst, men ikke mindst, tillader man de såkaldte udvidede forhørsteknikker – det er det, vi alle sammen kalder tortur på normalt dansk – ved at sige, at det faktisk er George Bush, altså den amerikanske præsident, der kan definere, hvad der er tortur.
Det er den lov, der ligger nu, vil jeg sige til udenrigsministeren.
Det er sådan, den også bliver tolket af menneskerettighedsorganisationen Amnesty International, som har lavet et notat om den her lov.
Det er konsekvensen af den lov.
Hvilke konsekvenser vil det få for Danmarks samarbejde med USA på det her punkt, at USA er ved at vedtage sådan en lov, der bare mangler en underskrift fra George Bush?
Rune Lund (EL), 2006-10-04:
Det var så en ny situation, at George Bush indrømmede eksistensen af de her CIA-fængsler – og det har måske også været en ny situation for udenrigsministeren, som gentagne gange her i Folketingssalen har sagt, at der var tale om løse rygter og presseforlydender og den slags ting.
Men nu står vi altså i en situation, hvor selveste USA’s præsident, George Bush, har indrømmet, at de CIA-fængsler eksisterer.
I den forbindelse synes jeg, at det ville være meget naturligt, at den danske regering med udenrigsministeren i spidsen henvender sig til den amerikanske regering med spørgsmålet: Kan vi få at vide, hvor alle de her fængsler befinder sig?
Så vil udenrigsministeren ikke gøre det?
»Vil udenrigsministeren oplyse, om man fra Danmarks eller EU’s side vil henvende sig til USA og spørge om lokaliteterne for de hemmelige fængsler, som CIA har drevet og driver, herunder om der har været fængsler i EU-lande eller EU-ansøgerlande?«
Connie Hedegaard (KF), 2006-10-04:
Nu var det spørgeren selv, der brugte ordet drilleri; det ville jeg ikke have gjort, men nu var det hr. Torben Hansen, der selv gjorde det.
Og det er det jo lidt, når man må ty til en 19 måneder gammel artikel, for at vi kan få den her snak, som vi så har i dag.
Der er ingen tvivl om regeringens klimapolitik.
Regeringen ønsker at føre en ambitiøs klimapolitik i Danmark.
Det blev også sagt klart her fra talerstolen i går med statsministerens åbningstale: ambitiøse mål for vedvarende energi og ambitiøse mål for energieffektivitet.
Vi spiller ud med noget i forhold til EU, og det blev sagt fuldstændig krystalklart, at vi spiller ud med noget, der er endnu mere forpligtende i forhold til Danmark, i forhold til vore egne nationale danske mål, hvor vi skal gøre mere ved vedvarende energi, vi skal have højere mål for energieffektivitet, vi skal længere ad det spor, og vi er flot på vej.
Jeg tror også, at spørgeren udmærket er klar over, at i den internationale klimadebat med Grønlandsinitiativet, med McCains besøg på Grønland og med den profil, vi i øvrigt har internationalt i forhold til de internationale klimaforhandlinger, har denne regering en meget, meget klar og meget, meget ambitiøs international dagsorden.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Torben Hansen (S), 2006-10-04:
Jeg mente nok, hr. formand, at jeg havde talt rigtigt.
Finansministeren har sendt det her om »kejserens nye klæder« rundt.
Det er heldigvis kommet til offentlighedens kendskab efter halvandet år.
Det er vel ikke et urimeligt forlangende fra Folketingets side, at man gerne vil have at vide: Hvad har været regeringens linje, og hvad skal være regeringens linje – og hvad er især ministerens linje som klimaminister i forhold til det her?
For vi har jo set, at man bl.a. på Finansministeriets område indtil nu har ført det, vi kan kalde en kulsort energipolitik, på hele VE-området, og så kan vi lige pludselig binde det sammen med det her og sige: Jamen man har måske slet ikke ment, at man bakkede op bag EU’s klimapolitik.
Det synes jeg er at negligere et temmelig stort problem, som stort set hele verden bekymrer sig om, men åbenbart ikke dele af den danske regering.