runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-13:
Nu tror jeg i virkeligheden, vi kom ind til, hvad det er, hr. Frank Jensen i realiteten er ude på her, nemlig at regeringen skulle have gået ind og blandet sig i politiets afgørelse.
Det kom hr. Frank Jensen til at sige nu ved at sige, at regeringen skulle have trukket i nødbremsen.
Ja, det er det, hr. Frank Jensen siger: Regeringen kunne trække i nødbremsen.
Det ville efter min mening være en dybt betænkelig praksis, hvis vi skulle sidde som ministre og tilsidesætte politiets afgørelse om, hvem der skal anholdes her i landet.
Kan hr. Frank Jensen virkelig i ramme alvor mene, at det skal til at gøres til en politisk beslutning, hvem der skal anholdes?
Så er jeg da glad for, at vi har fået et regeringsskifte, vil jeg sige.
Men jeg må bare sige til hr. Frank Jensen, at det er ikke min opfattelse af en regerings opgave, og derfor var min konklusion meget klar: Selvfølgelig tager vi bare til efterretning, hvad politiet har besluttet.
Jeg vil ikke sidde i en regering og tilsidesætte politiets politimæssige vurdering af, om der er grundlag for en anholdelse.
Så er vi nok inde ved kernen i, hvad det her drejer sig om.
Det drejer sig overhovedet ikke om datoer og oplysninger.
Det drejer sig om, at hr. Frank Jensen i virkeligheden mener, at regeringen skulle have gået ind og politisk tilsidesat
Københavns Politis beslutning
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Jensen (S), 2002-11-13:
Se, det, som vi gerne vil nå frem til med de her spørgsmål til statsministeren, er jo at få helt klarhed over, hvad det er for nogle motiver, der ligger bag statsministerens ageren i sagen om Sakajev.
Statsministeren vælger jo selv at tage det her tema op over for offentligheden på sit pressemøde den 30. oktober, og her siger statsministeren, at det er en sag, der har kørt efter bogen, en sag, der er behandlet fuldstændig efter normal praksis.
Nu kan jeg sige fra mine egne erfaringer fra 5 år som justitsminister, at de her sager, hvor der er terrorismepåstande om folk, der befinder sig på vores territorium, sådan set ikke er nogle sager, man har så mange af gennem en lang periode som minister.
Derfor er det jo nogle usædvanlige sager, og det er også derfor, sagen bliver behandlet usædvanligt i enhver regering, og det er fuldstændig forståeligt.
Det er også derfor, vi gerne vil have statsministeren til at vedkende sig, at det her er en unormal sag, en sag, som regeringen har taget sit ansvar for.
Regeringen har holdt sikkerhedsudvalgsmøde, og regeringen har ikke fundet anledning til at trække i nødbremsen i forhold til politiets anholdelse af Sakajev.
Det er jo derfor, man holder et sikkerhedsudvalgsmøde, nemlig med muligheden for, at man ud fra sikkerhedspolitiske og efterretningsmæssige oplysninger kan trække i nødbremsen i forhold til, at man farer ud og anholder en person.
Men det, vi har brug for, er, at statsministeren i den her type af sager giver os en sikkerhed for, at statsministeren ikke vil synge nogen falsk melodi, men at man første gang, man udtaler sig om den slags spørgsmål, giver fyldestgørende og fuldstændig retvisende besvarelser fra statsministerens side.
Jeg vil håbe, at statsministeren nu vil besvare, om statsministeren vil sikre, at det sker for fremtiden.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-11-13:
Jamen der var også slyngelstater for 10 år siden, for 15 år siden.
Det er da ikke nogen særlig ny trussel.
Det er da historieforvanskning at påstå, at det er en ny trussel.
Vel er det da ej.
Den nye trussel ligger da i den internationale terrorisme.
Jeg har ikke sagt, at man skal sidde i en rundkreds og forsvare sig mod raketter.
Det, jeg sagde, var, at der er ikke nogen militære svar på terrortrusler.
Det er det, jeg siger.
Terrorisme er, når der kører en lastbil op ved et diskotek på Bali, når der flyver flyvemaskiner ind i højhuse i New York, når der helt tilfældigt sker nye ting, som vi tilsyneladende hver gang bliver overrasket over.
Det, som er et af problemerne ved terrortruslen, er, at de tilsyneladende altid er flere skridt foran os.
I den situation går vi fem skridt tilbage og forsøger at udkæmpe en gammel krig med militære midler.
Missilskjold er jo en gammel idé, der går tilbage til Reagans idé om stjernekrigsprojektet.
Der er ikke meget nyt i det.
Det er USA, der vil have relanceret den gamle Reagan-idé, godt nok på en anden måde, men i forhold til trusselsbilledet, i forhold til strategi, er der tale om en ældgammel idé, som ikke håndterer de nye udfordringer.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-13:
Jeg er ikke i tvivl om, at hr. Jeppe Kofod nok engang i fremtiden skal blive minister, så det er ikke det, der skal skille os ad. Jeg brugte det blot som illustration af, at det, der måske set udefra kan se mærkeligt ud, ikke behøver at være så mærkeligt, når det kommer til stykket, for sagsgangene er altså sådan, at man i løbet af en dag bliver orienteret om mange ting, også selv om det ikke nødvendigvis ender med at blive en sag.
Sådan skal det være, for man skal orienteres om mange ting.
Det var blot det, jeg ville sige med det.
Hr. Jeppe Kofod er særdeles velkommen til at stille alle de spørgsmål, han vil. Det er så underligt for mig, at det her bliver gjort til en stor sag, for jeg kunne udmærket have svaret, som hr. Jeppe Kofod siger.
Jeg kunne da udmærket have svaret sådan, men jeg svarede bare på et andet spørgsmål, som jeg opfattede det i hvert fald, nemlig hvornår - sådan opfattede jeg det - jeg blev klar over, at der var grundlag for en anholdelse.
Det var altså tirsdag, for det var først tirsdag, den beslutning blev truffet.
Det må hr. Jeppe Kofod meget undskylde, men det var det spørgsmål, jeg svarede på.
Men jeg ville da hjertens gerne have svaret også det andet, hvis det var sådan, jeg havde opfattet spørgsmålet, at jeg faktisk mandag aften blev orienteret om, at der ingen sag var.
For der er ikke noget mystisk i det, og der er slet ikke noget underligt i det.
Der var heller ikke noget forsøg på fra min side at holde hemmeligt, at jeg mandag aften faktisk fik den orientering om, at der ingen sag var.
Så det er alene et spørgsmål om, hvordan man opfatter de spørgsmål, man får, og så svarer man jo efter bedste evne ud fra det.
Men nu skulle det i hvert fald være klarlagt, og konklusionen er bare, at det ingen som helst forskel gør på sagens forløb eller sagens beslutninger.
Derfor må jeg også sige til hr. Frank Jensen, at der overhovedet ikke er givet urigtige oplysninger, hverken over for Folketinget eller over for offentligheden.
Det hele er klarlagt i den redegørelse, som justitsministeren har forelagt Folketinget.
Jeppe Kofod (S), 2002-11-13:
»Vil udenrigsministeren redegøre for, hvorfor Det Udenrigspolitiske Nævn ikke blev indkaldt mandag den 28. oktober 2002 på baggrund af rigspolitiets orientering af justitsministeren om, at man havde lokaliseret Akhmed Sakajev, der var opført på den russiske liste over terrormistænkte, til den tjetjenske verdenskongres i København, at de russiske myndigheder ønsker Akhmed Sakajev udleveret, og endelig at politiet har kontaktet de russiske myndigheder for yderligere oplysninger?«
Skriftlig begrundelse
Det fremgår af grundlovens § 19, stk. 3, at regeringen forud for enhver beslutning af større udenrigspolitisk rækkevidde skal rådføre sig med Det Udenrigspolitiske Nævn.
Per Stig Møller (KF), 2002-11-13:
Det er igen det her med, at Socialdemokraterne ikke kan sondre.
Skulle Det Udenrigspolitiske Nævn have taget stilling
til, om en vis Sakajev eventuelt skulle arresteres eller ej?
Ønsker hr. Jeppe Kofod at blive indkaldt for at tage stilling til konkrete politisager?
Så har vi altså en politisk rettergang, som Socialdemokratiet åbenbart jager fuldstændig vildt i denne spørgetid.
Hr. Jeppe Kofod har stillet det spørgsmål også i Nævnet og fået det svar, som jeg nu skal gentage.
Hr. Jeppe Kofod specialiserer sig i at bringe nævnsspørgsmål ned i salen, og det kan vi godt, så bruger vi lidt mere tid, men det gør vi så.
Nævnet blev indkaldt to gange i weekenden: om lørdagen og om søndagen, fordi man skulle drøfte ting af større udenrigspolitisk rækkevidde.
Den ene grund til, at man blev indkaldt om lørdagen, var, at der altså var kommet meldinger fra Rusland om, at præsident Putin kunne tænke sig at aflyse sit statsbesøg.
Da indkalder jeg Nævnet sporenstregs for forud for dette at drøfte situationen med Nævnet - fuldstændig efter bogen.
Om søndagen vurderer jeg så, at der kan blive behov for at flytte EU-Rusland-topmødet til Bruxelles, indkalder således også Nævnet for forud for beslutningen at drøfte det med Nævnet.
Det var det, man var indkaldt til.
Men hvis Nævnet skal til at involveres i forskellige oplysninger om det ene og det andet, som politiet kunne forestille sig at gøre eller ej, så har Nævnet gjort sig selv til en juridisk, politimæssig myndighed, hvad det ikke er.
Så jeg mener faktisk, at det ville være dybt betænkeligt, hvis Nævnet forlanger at blive inddraget i politisager. Det vil jeg i hvert fald ikke medvirke til, så skal Folketinget vedtage en ny forretningsorden for Nævnet.
Det fremgår ikke af nævnsloven, at Nævnet skal involveres i politisager.
Jeppe Kofod (S), 2002-11-13:
Jeg er meget spændt på, om vi får svar på spørgsmålet denne gang.
Spørgsmålet går jo på den pressemeddelelse, som jeg har nævnt tidligere, der blev udsendt fra Udenrigsministeriet kl. 00.53 natten til mandag den 28. oktober, og hvoraf det fremgår, og jeg citerer fra pressemeddelelsen: »Rusland er over for regeringen fremkommet med oplysninger om, at personer med forbindelse til terroraktionen i Moskva muligvis vil deltage i Tjetjenienkongressen i København.«
Det vil sige, at der er altså kommet nogle oplysninger over for regeringen.
Fra samme pressemeddelelse vil jeg citere et andet sted, hvor udenrigsminister og regering afviser, at der blandt deltagerne er nogle terrormistænkte imellem.
Der står: »Det skyldes for det første, at hverken arrangører af eller deltagere i konferencen kan betegnes som »enheder eller personer, der er involveret i terrorhandlinger«, som det hedder i FN's Sikkerhedsråds resolution.
Dette er nøje undersøgt af danske myndigheder.«
Denne pressemeddelelse kommer om mandagen.
»Vil udenrigsministeren på baggrund af pressemeddelelse udsendt af Udenrigsministeriet mandag den 28. oktober 2002 kl. 00.53 redegøre for, hvad det er for oplysninger, den danske regering har modtaget fra Rusland, fra hvem disse oplysninger er kommet, samt hvornår de er kommet?«
Per Stig Møller (KF), 2002-11-13:
Men jeg skal gerne gøre det igen.
Der kommer en liste mandag, den rummer Sakajev sammen med en masse andre personer, som i øvrigt ikke er i København.
Den er ikke særlig interessant, for den hæfter sig ved det dér ord muligvis.
De kommer så tirsdag.
Ja, altså noget, man mener er beviser.
Hr. Frank Jensen har været justitsminister engang
, men har åbenbart glemt ganske alvorligt, at der skal altså foreligge noget, som politiet mener er skellig grund til at tilbageholde folk.
Det kan ikke bare være nogen, der kommer og siger, at muligvis har vedkommende været i nærheden af et teater, hvor der skete noget.
Der skal være grund til det, og når så politiet om tirsdagen mener, at nu har de fået oplysninger på baggrund af vores krav om beviser, beviser, som kan holde i byretten, så har politiet altså ment, at nu var der beviser til at gribe ind; men det mener de først tirsdag.
Jeg går ud fra, at før ville hr. Frank Jensen have sikkerhedsudvalget til at afgøre politimæssige sager, hr. Jeppe Kofod vil have Det Udenrigspolitiske Nævn til at komme ind i politimæssige sager, og hr. Frank Jensen vil altså også køre politisager på ordet muligvis.
Jeg må sige, jeg er rystet over den socialdemokratiske retsopfattelse.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeppe Kofod (S), 2002-11-13:
Må jeg lige slå fast indledningsvis, at jeg tager ikke stilling til de anklager, der er mod Akhmed Sakajev; det har
vi politi og domstole til i Danmark.
Og jeg tager slet ikke stilling til nogen beviser, for jeg har ikke set nogen beviser overhovedet.
Det tror jeg heller ikke ministeren har.
Så altså, denne her diskussion synes jeg bevæger sig på et underligt niveau.
Så forstår jeg overhovedet ikke statsministerens svar på spørgsmål nr. S 446.
Jeg har citeret det flere gange, men jeg gør det gerne igen.
Der står, at Politiets Efterretningstjeneste kl. 15.50 om mandagen den 28. oktober oplyste over for Udenrigsministeriet, at Akhmed Sakajev som den eneste var på den russiske liste.
Det er samme dag, hvor man også opdaterede efterlysningen og udleveringsanmodningen på Akhmed Sakajev,
den henvendelse, der kom kl. 15.19 fredag
Den oplysning har man altså fået i Udenrigsministeriet.
Derfor er det fuldstændig ukorrekt, det, som ministeren siger her.
Jeg synes altså, der er grundlag for at spørge, om der ikke er behov for en voldsom opstramning, eller i hvert fald at ministeren ser på, hvordan hændelsesforløbet har været, for der er noget, der overhovedet ikke stemmer overens med det, der er i redegørelsen, og det, som ministeren siger.
Per Stig Møller (KF), 2002-11-13:
Jeg tror ikke, at vi kommer meget længere i dag, for det er jo simpelt hen et polemisk ærinde, man er ude i.
Som enhver, som har fulgt lidt med i medierne og i debatten, ved, så hævder russerne, at der er disse terrorister og terrormistænkte, der - som hr. Jeppe Kofod jo selv citerede - muligvis kunne være involveret.
Hr. Jeppe Kofod vil da ikke have, at jeg skal tage ordet »muligvis« som et bevis.
Vi er da langt ude.
Det eneste, der sker - det er da klart - er, at man siger muligvis, fordi man siger, at hele Maskhadovregeringen er en terroristregering, og så er det klart, at så er Sakajev muligvis også terrorist. Men det er det eneste.
Det, der sker, er jo - og det vil man vide, hvis man har fulgt lidt med i medierne - at både fredag og lørdag og søndag siger jeg til russerne: Jamen så kom med beviser.
For Danmark vil selvfølgelig ikke huse terrorister.
Så vil myndighederne i sagens natur gribe ind, som jeg også sagde i Nævnet.
Ifølge sagens natur har vi ikke terrorister i Danmark.
Hvis der var terrorister i Danmark, havde myndighederne jo pågrebet dem, det siger da sig selv; men det kræver nogle beviser.
Man kan ikke få et retssamfund til at køre maskineriet i gang ved at sige muligvis.
Så kan alle jo blive arresteret.
Hvad er det dog for en retsopfattelse?
Jeg bliver faktisk dybt forarget over, at vi skulle arrestere folk på ordet muligvis.
Det, der sker, er, at man om tirsdagen så hævder, at nu har man beviserne, og det giver da en helt anden situation.
Og den liste, jeg bliver orienteret om, det er en liste, jeg bliver orienteret om om mandagen, men den har jo ikke fået politiet til at reagere, og PET fortæller mig mandag, at der ikke er noget på nogen.
Så hvad er det dog, man vil reagere på?
Det, jeg siger jeg får at vide om tirsdagen, er, at nu er der kommet beviser på Sakajev eller beviser, som har fået politiet til at mene, at nu kan man reagere, hvad man ikke mente frem til tirsdagen.
Statsministeren har jo svaret på alt det andet i forbindelse med rigspolitiet og PET og Justitsministeriet osv.
Det er jo dér, det skal foregå, det andet er en orientering af mig, og den er først relevant, når man har et konkret bevis. Det er da ikke på ordet muligvis.
Jamen dog!
Frank Jensen (S), 2002-11-13:
Ja, vi hører nu, at udenrigsministeren fastholder, at udenrigsministeren først personligt blev orienteret om Sakajev om tirsdagen forud for mødet i regeringens sikkerhedsudvalg.
Det må da give anledning til en voldsom kritik fra udenrigsministerens side i forhold til hans ministerium.
Her har udenrigsministeren været i Nævnet både lørdag og søndag, statsministeren har optrådt i samtlige landets medier i løbet af dagene op til weekenden og efter weekenden om verdenskongressen, om de russiske påstande, om Putins aflysning af statsbesøget og regeringens flytning af topmødet mellem Europa og Rusland, og så er udenrigsministeren ikke vidende om, at russerne allerede om fredagen har givet oplysninger til de danske myndigheder om, at Sakajev er mistænkt for at være bagmand bag gidseltagningen i Moskva.
Han befinder sig i Danmark, han er rejst ind om torsdagen, og han optræder på listen, som man også får, over dem, man konkret terrormistænker.
Udenrigsministeren sidder i sin uvidenhed, mens andre udtaler sig til hele omverdenen om de her forhold.
Han ved ingenting før om tirsdagen.
Og har udenrigsministeren på det grundlag truffet interne foranstaltninger i sit ministerium for at sikre, at udenrigsministeren bliver orienteret om så vigtige forhold, inden udenrigsministeren udtaler sig til offentligheden?
Sandy Brinck (S), 2002-11-13:
Ja, jeg kunne jo sådan forstå på udenrigsministerens tidligere besvarelser, at udenrigsministeren fastholder først at vide noget tirsdag, og derfor skal jeg bare spørge, om udenrigsministeren så er uenig med statsministeren, når statsministeren skriver i et skriftligt svar, at Udenrigsministeriet er orienteret mandag.
Altså forvirringen her bliver jo ikke bedre af, at udenrigsministeren også selv kører lidt rundt i datoer og dage.
Jeppe Kofod (S), 2002-11-13:
For det første vil jeg gerne korrigere ministeren.
Det er sådan, at i den henvendelse, der kommer fredag den 25. oktober kl. 15.19 - det fremgår af Justitsministeriets redegørelse - om efterlysning og udlevering af Akhmed Sakajev, står der rent faktisk, at grundlaget for det er, at han har givet interview til massemedierne om gidseltagningen i Moskva, og at han derfor muligvis er involveret i planlægningen af den begivenhed.
Derfor er det fuldstændig ukorrekt, når ministeren siger, at det først er tirsdag, at man kender til, at Akhmed Sakajev har noget med gidseltagningen i Moskva at gøre.
Det ved man fredag.
Det er desværre den henvendelse, der først bliver opdateret mandag, men da den bliver opdateret, fremgår det af statsministerens svar til hr. Keld Albrechtsen på spørgsmål nr. S 446, at Politiets Efterretningstjeneste orienterer Udenrigsministeriet mandag, og der ved man, at han er anklaget for at have deltaget i planlægningen af gidseltagningen i Moskva mandag.
Det er utrolig vigtigt at få frem.
Det vil jeg bare have ministeren til at bekræfte.
Per Stig Møller (KF), 2002-11-13:
Jeg synes, det er utroligt.
Vi svarer, og vi svarer, og vi svarer, og det er jo meget let at sige, at man ikke har fået noget svar.
Det kan enhver komme og sige.
Det kræver, at man gider høre og åbne ørerne.
Der er blevet givet svar i en uendelighed om, hvad mødet i Nævnet drejede sig om lørdag og søndag.
Det drejede sig først om Putins aflysning af statsbesøget.
Søndag drejede
det sig om en eventuel flytning af EU-topmødet til Bruxelles, så det er ikke rigtigt, som hr. Keld Albrechtsen sidder her og siger, at vi drøftede terrorsituationen i timevis, overhovedet ikke.
, hvis man bare er almindelig avislæser, at russerne hævdede, der var terrorister i forbindelse med Tjetjenienkongressen.
Russerne ønskede jo også før gidseltagningen i Moskva, at vi greb aktivt ind og forhindrede kongressen, hvad jeg svarede nej til over for Rusland, at det kunne jeg ikke.
Så det vidste da enhver.
Jeg går da ærlig talt også ud fra, at hr. Keld Albrechtsen vidste, at hr. Sakajev skulle komme og tale ved kongressen, det går jeg da sandelig ud fra, ellers er hr. Keld Albrechtsen en meget dårlig avislæser.
Jeg fatter slet ikke denne overraskelse over, at han skulle tale ved en kongres, hvor alle har vidst, hvis de har fulgt lidt med i medierne, at han skulle tale ved kongressen.
Det overraskende ville være, hvis han ikke kom.
Så kommer der en liste fra Rusland, hvoraf det viser sig, at der jo ikke rigtig er nogen af de personer, som er til stede, ud over Sakajev.
Det skal man da ikke.
vi spørger altså også politiet ved to lejligheder, om der er noget at bemærke, særlig blandt kongresdeltagerne.
Det er der ikke, svares der to gange.
Det nye i situationen opstår jo først tirsdag - det er jo det, der er det nye - hvor der sker en pludselig gidseltagning i Moskva, og det kan hr. Frank Jensen ikke fatte, fordi han åbenbart ikke kan få tiden til at hænge sammen.
Gidseltagningen kommer først ind i billedet om tirsdagen.
Russerne hævder ikke, Sakajev har noget med gidseltagningen at gøre om mandagen eller søndagen og lørdagen og fredagen og torsdagen, eller hvornår det skulle være.
Nej, de gør da ej.
Den oplysning kommer først frem tirsdag.
Og så er spørgsmålet: Hvornår får jeg så oplysningen?
Ja, den får jeg tirsdag aften, som der altså er møde i sikkerhedsudvalget tirsdag aften.
Så sammenkædningen finder først sted tirsdag, derfor er det ikke særlig interessant, og derfor mener jeg faktisk heller ikke, det havde været relevant at kalde Nævnet ind omkring oplysningen mandag, fordi det fører jo ikke til, at politiet foretager sig noget mandag. Hvorfor i alverden skulle jeg kalde Nævnet ind for det?
Nævnet kommer ind, straks efter at politiet har foretaget sin aktion.
Nævnet kommer nemlig ind onsdag, og Nævnet skal ikke ind forud for at drøfte eventuelle politimæssige tiltag.
Det ville jeg i hvert fald stemme imod, hvis det skulle komme som beslutningsforslag her, for det gælder ikke som spilleregler for Nævnet.
Frank Jensen (S), 2002-11-13:
Jeg vil gerne stille udenrigsministeren det meget konkrete spørgsmål: Et er, at ministeriet om mandagen får at vide, at Sakajev er nr. 59 på den liste, Rigspolitiet har fået fra de russiske myndigheder om søndagen, og et andet er, at Udenrigsministeriet allerede om mandagen ved, at Sakajev er mistænkt af de russiske myndigheder, at man meddelte det danske politi det allerede om fredagen, og at man mistænker ham for at være bagmanden bag gidseltagningen i Moskva.
Hvornår bliver udenrigsministeren selv personligt vidende om de her forhold?
På hvilken dag og på hvilket tidspunkt bliver udenrigsministeren selv orienteret om de her forhold, der tilgik hans ministerium oplysninger om om mandagen?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-13:
Jeg må sige, at jeg synes simpelt hen ikke, ministeren vil gå ind og besvare de meget præcise spørgsmål, der bliver stillet.
Ministeren giver Nævnet den oplysning i weekenden, at der ingen mistænkte er.
Det er en oplysning, der har betydning for vurderingen af, hvad den udenrigspolitiske situation er i forhold til Rusland.
Så får ministeriet at vide om mandagen, at der er faktisk mistænkte, ikke noget med, hvorvidt de skal anholdes eller ej, det har slet ikke noget med den sag at gøre, men der er faktisk mistænkte.
Jamen så er det da ministerens opgave omgående at indkalde Nævnet og give Nævnet meddelelse om, at de oplysninger, Nævnet har fået, er ikke korrekte.
Det er det ene problem i sagen, og det bliver vi jo så nødt til at stille yderligere skriftlige spørgsmål om, når ministeren ikke vil svare på det her.
Det andet problem er, at ministeren så på nævnsmødet om onsdagen ikke giver Nævnet et retvisende billede af, hvad ministeren vidste og på hvilke tidspunkter.
Det er det andet problem, og det har ministeren heller ikke villet svare fyldestgørende på i denne her spørgetid.
Så der er to voksende forklaringsproblemer for ministeren i denne her sag.
Det kan godt være, de bare skyldes, at ministeren ikke vil bruge tiden på at svare på vores spørgsmål her i spørgetiden, men det efterlader i hvert fald billedet af, at der i denne her sag er et meget betydeligt forklaringsproblem, som vi bliver nødt til at have opklaret.
Jeppe Kofod (S), 2002-11-13:
Jeg tror, vi skal have noget klarlagt her.
Det er jo ikke selve anholdelsen af Akhmed Sakajev, vi spørger til.
Det er selve mistanken om, at der er terrorister eller folk, der er mistænkt for terrorisme, på verdenskongressen.
Det er det, der er interessant ved det spørgsmål her.
Jeg henviser igen til statsministerens svar.
Man oplyser Udenrigsministeriet om, mandag eftermiddag kl. 15.50 oplyser man fra Efterretningstjenestens side om, at Akhmed Sakajev er på den her liste, og at han også er på deltagerlisten til den tjetjenske verdenskongres - mandag kl. 15.50. Dermed har man en terrormistænkt ifølge de russiske myndigheder, som ønsker ham anholdt og udleveret.
Hvorvidt der er grundlag for anholdelsen, kan vi jo ikke vurdere; det er politiet, der vurderer det, har vi lige fået at vide også. Derfor vil jeg bare spørge ministeren, om det ikke havde været rigtigt at indkalde Nævnet og senere, når vi har de drøftelser her, informere om, at man rent faktisk kendte til mistanken allerede mandag, efter at vi søndag aften havde en lang drøftelse om de forhold her.
Det er selvfølgelig lidt utilfredsstillende.