runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2002-05-30:
Jeg vil spørge hr. Jens Rohde: Der er lagt op til en vækstramme på ca. 1 mia. kr. til kommunerne gennem den 0,7 pct.s-stigning, men er det ikke korrekt, at denne milliard spises op af automatiske udgiftsstigninger på grund af demografi især på folkeskoleområdet?
Er det ikke korrekt, at kommunerne tvinges til at spare yderligere 1 mia. kr.
på grund af det, man kalder tidligere overforbrug?
Er det ikke korrekt, at den halve milliard, ikke rækker nogen steder i forhold til det, og at konsekvensen i realiteten bliver nedskæringer over for de ældre? Igen vil jeg sige: De mennesker, der hører denne her debat, må jo tage sig til hovedet, når de hører på det praleri, som regeringen kommer med i forhold til de dårligst stillede, i forhold til de ældre.
De mennesker, der kan opleve, hvordan der stadig væk er boligproblemer; de mennesker, der kan opleve, hvordan der stadig væk er sociale problemer; hvordan de ældre og pensionisterne stadig væk har problemer; hvordan der stadig væk er vanskeligheder på sygehusene.
De kan se, hvordan deres kommmunalbestyrelser og deres amter diskuterer meget store nedskæringer.
I Storstrøms Amt er det nedskæringer på 14 pct. på det sociale område, som diskuteres, på grund af regeringens skattestoppolitik.
Til hr. Jens Rohde vil jeg sige: Der er langt mellem ord og virkelighed i regeringens politik.
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Nej, det er der ikke, for vi står for en ansvarlig økonomisk politik, og derfor tilsluttede vi os også den tidligere regerings rammer for de næste 10 år - de næste 8 år er det jo nu - nemlig år 2010-planen.
Vi tilsluttede os den aftale, som den tidligere regering lavede med amter og kommuner.
Der er altså en samlet vækstramme på 2,5 mia. kr., og det er et faktum.
Der er i det første kvartal af dette år ansat 1.500 flere i den offentlige sektor.
Det er også et faktum.
Det siger jo sig selv, for ellers skrider hele fundamentet for den økonomiske politik, og så kommer det til at gøre rigtig ondt om nogle år.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-30:
For det første må jeg konstatere, at det er svært at finde et parallelløb mellem Venstres ordfører og statsministeren.
Det må man da kunne forlange.
Så må jeg spørge om: Hvad er det egentlig, der forhindrer den her regering, som har et klart borgerligt flertal, i at komme i gang med at få skatten ned på arbejde i en fart, så man kan få imødekommet det klare ønske, der er fra virksomhederne i det her land?
72 pct. af virksomhedslederne peger på, at det allervigtigste for dem er at få sat skatten ned på arbejde.
Hvad er det, der forhindrer den nuværende regering med et klart borgerligt flertal bag sig i at få sat skatten ned på arbejde allerede fra år 2003?
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Det er udgifterne.
Det er
udgifterne, og sådan er det.
Og det er bl.a. det udgiftspres, som hr. Anders Samuelsen i De Radikales regeringstid har været med til at lægge på den offentlige sektor.
Længere er den ikke.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-30:
Se, nu er det jo sådan, at jeg kommer fra Horsens.
Og der var engang en berømt udbryderkonge i det lokale fængsel, som hver gang han havde forladt fængslet, efterlod en seddel, hvor der stod: Hvor der er en vilje, er der en vej.
Gælder det ikke også for en borgerlig regering, som har et klart borgerligt flertal bag sig?
Hvis man vil gøre noget ved udgifterne og finde pengene, hvis man prioriterer det her område, blev der så ikke sagt fra Venstres ordfører, at nøgleordene fra Venstre og regeringen var prioritering, prioritering, prioritering?
Så er det bare at komme i gang.
Hvad venter regeringen på?
Jeg har indtryk af, at i hvert fald Det Konservative Folkeparti er stærkt interesseret i, at vi kommer i gang her. Hvorfor skal vi vente til måske, såfremt, ifald og så en lille smule i år 2004?
Er der ikke en vilje?
Kan det ikke lade sig gøre for regeringen at finde en vej?
Kan det bare ikke lade sig gøre at gøre noget ved udgifterne?
Pernille Blach Hansen (S), 2002-05-30:
Jeg må indrømme, at det er meget svært at vælge, hvad man skal spørge om.
Men i grunden kan det jo være lige meget, for hr. Jens Rohde svarer ikke på noget af det.
Jeg tror, de fleste folk føler, at problemet er, at Venstre nu gennemfører en hel masse, man ikke nævnede ét ord om i valgkampen.
Derfor vil jeg gerne spørge: Hvornår i valgkampen har Venstre sagt, at der skulle være brugerbetaling på efteruddannelse?
Hvornår i valgkampen har Venstre sagt, at der skulle spares et milliardbeløb på miljøpolitikken?
Så vidt jeg husker, har Venstre aldrig sagt nogen af delene.
Den tidligere politiske ordfører, fru Ulla Tørnæs, som nu er blevet minister,
sagde på daværende tidspunkt, at skattestoppet ikke ville ikke føre til fyring af én eneste offentligt ansat.
Man er jo næsten ved at være dér, at hvis Venstre havde været en spegepølse, så kunne man have betegnet det som værende falsk varebetegnelse.
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Vi har jo f.eks. i vores finanslovforslag, som kom i september måned sidste år, meget klart givet udtryk for, hvor vi ønsker at finde besparelser, bl.a. gennem nedlæggelse af puljer og råd og nævn og en lang række andre initiativer.
Det har vi gjort fuldstændig klart.
Hvis man tager sådan noget som inden for uddannelse og inden for miljø, hvad er det så for reelle besparelser, der ligger der?
Og der har vi gjort klart også i vores finanslovforslag, at vi ønsker, at der skal ske en produktivitetsstigning i den offentlige sektor generelt på lige fod med den, man leverer i den private sektor.
Så det er et spørgsmål om en økonomisk ansvarlig politik, for mens den private sektor har leveret 2 pct. i produktivitetsforbedringer hvert år, så har den offentlige sektor tabt 10 pct. de sidste 10 år.
Det er uholdbart.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-05-30:
Jeg er næsten nødt til at spørge igen, for Venstres ordfører svarer ikke på spørgsmålene: Hvornår i valgkampen har Venstre sagt, at der skulle være brugerbetaling på efteruddannelse? Hvornår i valgkampen har Venstre sagt, at der skulle fyres offentligt ansatte?
Hvornår i valgkampen har Venstre sagt, der skulle spares et milliardbeløb på miljøpolitikken?
KL. 14.15 Og lad nu være med at komme med de der småprocenter, eller hvad det nu er.
Det kommer i hvert fald aldrig til at blive 1,5 mia. kr. inden for miljøpolitikken alene i år.
Så lad os nu få nogle fakta på bordet.
Lad os bare tage efteruddannelse, fyring af offentligt ansatte og milliardbesparelser på miljøområdet.
Hvornår har Venstre oplyst vælgerne om det?
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Hvis vi skal snakke om alt det, der ikke er blevet snakket om i valgkampen, så skal vi tale om rigtig meget, for Socialdemokratiet sagde jo ingenting, ingenting overhovedet.
Er det nogen i dette land, ud over måske lige den forreste række her hos Socialdemokraterne, der kan huske, hvilke fremadrettede initiativer Socialdemokratiet egentlig gik til valg på?
Næ, jeg tvivler, for man brugte de sidste 2 år på at tale om Venstres politik.
Og det er jeg sådan set glad for, for dermed lykkedes det os at sætte dagsordenen.
Men man har jo brugt al sin tid på kritik, kritik, kritik, kritik, nøjagtig som man fortsætter med her efter valget.
Det har vi jo set, det har været ganske voldsomt.
Vi har klart lagt frem - klart lagt frem - at der generelt i den offentlige sektor skal ske produktivitetsforbedringer på 2 pct. pr. år.
Og så kan man jo inden for den enkelte ministers område foretage sine besparelser, som de nu skal foretages, og på uddannelsesområdet har vi så valgt at friholde de kompetencegivende uddannelser og i stedet for lade de besparelser gå ind på de uddannelser, som ikke giver nogen kompetence.
Line Barfod (EL), 2002-05-30:
Hr. Jens Rohde sagde til mig før, at han havde fået svar i et ministerium, og man kan jo sige, at som man råber i skoven, får man svar.
Hr. Jens Rohde har sikkert også fået et svar
fra et ministerium om, at der ikke kan tjenes flere penge ind på beskatning af Nordsøolien, så det kommer vi nok ikke så meget videre med.
Vi kan jo også høre i svaret til fru Pernille Blach Hansen, at vi igen her er udsat for Venstres nysprog.
Når man siger produktivitetsforbedringer under valgkampen, så skal befolkningen altså være i stand til at oversætte det til »kraftige nedskæringer«.
Når nu man har skåret så kraftigt, som man har gjort, bl.a. på miljøet - hvor der jo af CASA i dag er blevet afsløret, at der bliver skåret over 4 mia. kr., der bliver skåret på arbejdsmiljø, der bliver skåret kraftigt på uddannelse osv. - går alle de penge, der kommer ind på de meget, meget store nedskæringer, så til vennerne alle sammen?
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Jeg mener egentlig, at både statsministeren og jeg i den sidste time med vores taler klart har redegjort for, hvor pengene fra de omprioriteringer, som vi har foretaget, kanaliseres hen.
Så ved jeg ikke, om fru Line Barfod mener, at de, som er på venteliste, skulle være specielle venner af os.
Ja, det kan være, de bliver det, for den regering, som fru Line Barfod og hendes parti var parlamentarisk grundlag for, formåede jo bare at få problemerne til at eskalere og eskalere.
Nu har vi en regering, der endelig forsøger at gøre noget ved det.
Det samme med ældreområdet.
Det er jo ikke for ingenting, at det blev et kæmpe tema i valgkampen.
Det er jo, fordi der er nogle problemer.
Det er problemer, som denne her regering har sat sig for at løse.
Men når vi også ønsker at gøre en indsats for erhvervslivet, og det har vi i øvrigt heller aldrig lagt skjul på, så er det altså, fordi det er der, pengene skal komme fra til at finansiere alle de ting, som jeg faktisk også tror, at fru Line Barfod gerne vil have.
Peter Skaarup (DF), 2002-05-30:
Altså, nu er vi vist ude på overdrevet.
det er vist lidt langt ude! Jeg må indrømme, at jeg må sige, at Enhedslisten må sidde tilbage med en dårlig samvittighed i forbindelse med dette emne.
Enhedslisten har sammen med den gamle regering og SF været medbestemmende for, at man har givet flygtninge en særbehandling ved at give dem et retskrav på at få en bolig inden for 3 måneder.
Det er det, Dansk Folkeparti nu er med til at ophæve, for vi mener ikke, det er rimeligt.
Vi mener - og det må hr. Søren Søndergaard dog også erkende - at situationen har været den, at for at opfylde det retskrav har kommunerne været tvunget til at opkøbe boliger, som ellers skulle være brugt af andre.
Derfor bliver der da et boligproblem, når man hvert år tager 25.000 nye flygtninge og familiesammenførte ind i landet; det er da logik.
Og hvis der sker en opbremsning, hvad der forhåbentlig kommer til at ske på baggrund af den nye lovgivning, vil det da formentlig også betyde, at det bliver nemmere at få en bolig.
Line Barfod (EL), 2002-05-30:
Hr. Jens Rohde snakker udenom.
Det kan jeg godt forstå.
Det har vi hørt gentagne gange.
Stort set ligegyldigt hvilke besparelser der er blevet gennemført, har man sagt, når vi har debatteret det, at de går til ventelister og ældre.
Nu er det sådan, at det meget klart står i lovbemærkningerne omkring pengene til ventelister, at de 1,5 mia. kr., der gives dér som en engangsbevilling, tages fra ulandsbistanden, som skæres hvert år.
Det er klart blevet sagt, at den halve milliard, der gives til mere bureaukrati på ældreområdet, bliver taget fra nedlæggelse af råd og nævn.
Er det ikke korrekt, at pengene til ventelisterne er besparelserne på ulandsbistanden, og pengene til ældrebureaukrati er pengene fra råd og nævn?
Alle de andre nedskæringer på miljø, på arbejdsmiljø, på uddannelser og alt andet går ikke til ventelister.
De går til vennerne i erhvervslivet.
KL. 14.20
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Sådan vil det jo være.
Men da folkeskolerne er et kommunalt anliggende, er man naturligvis nødt til at diskutere økonomien med dem også.
Så vil jeg sige i forhold til den sang, vi efterhånden har hørt mange gange, om nedskæringerne ude i kommuner og amter: Der er ikke tale om nedskæringer i forhold til den vækstramme på 1,3 pct., som den tidligere regering indgik med kommuner og amter.
Jeg sidder i kommunalbestyrelsen i Viborg.
Det er rigtigt, at der har vi nu skullet spare 20 mio. kr. i forhold til den budgetlægning, der er lavet.
Hvorfor? Fordi man havde budgetteret med en vækstramme på 3 pct. Ganske enkelt derfor. Hr. Holger K. Nielsen udgav forleden et elektronisk nyhedsbrev, hvor han problematiserede de stigende kommunale skatter som værende dem, der var skyld i, at bl.a. de gevinster, der f.eks. lå i pinsepakken, var blevet udhulet.
Det er en selvmodsigelse, vil jeg sige til hr. Holger K.
Nielsen.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-05-30:
Undskyld, men vil hr. Jens Rohde ikke medgive, at der er tale om noget ganske, ganske nyt, nemlig at folkeskolepolitik vedtages gennem økonomiforhandlinger mellem staten og kommunerne.
Det er da i hvert fald et nybrud, der vil noget her i dansk politik.
Men ellers vil jeg godt spørge lidt til den der sociale profil, som regeringen bryster sig af.
Og jeg må tilstå, at der altså dér er virkelig langt mellem det, man siger, og det, der er virkeligheden.
Lad os tage de ældres forhold, hvor man bryster sig meget af, at man har givet ½ mia. kr. til de ældre.
Men de ældre har nu ikke selv mærket ret meget til det.
Jeg talte i morges med min svigermor, som er pensionist, og spurgte hende, om hun havde mærket noget.
Nej, det havde hun bestemt ikke, sagde hun så.
Tilsvarende kan man spørge andre ældre: Har I mærket noget til den nye regering?
Vel har de da ej.
Der er ikke sket noget som helst på det her punkt.
Og er det ikke korrekt, at denne halve milliard skal ses i sammenhæng med de nedskæringer og besparelser, kommunerne bliver tvunget til gennem den ekstremt stramme politik, regeringen lægger op til på grund af skattestoppet, hvor den vækstramme, man lægger op til, bliver spist op af nedskæringer på andre områder og bliver spist op af demografi og af automatiske udgiftsstigninger, således at resultatet i realiteten bliver, at kommunerne vil blive tvunget til nedskæringer over for de ældre?
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Jo, der er såmænd en vilje, og den er meget stor.
Men vi vil have pengene først.
Der skal være et økonomisk råderum, så vi sikrer, at vi opfylder de mål, som vi har forpligtet os til, bl.a. om halvering af udlandsgælden inden for de næste 8 år,
ganske enkelt.
Eller statens gæld er det jo.
Selvfølgelig har vi en vilje.
Og det står også i regeringsgrundlaget.
Men som sagt: Pengene skal findes først.
Jann Sjursen (KRF), 2002-05-30:
Jeg vil på ingen måde forsøge at tage glæden fra hr. Jens Rohde, når det gælder om at være stolt over at indfri valgløfter.
Det er o.k., og det har regeringen på en lang række områder gjort, det skal jeg medgive.
På enkelte områder er det også til Kristeligt Folkepartis tilfredshed, det skal også medgives.
Lad os bare nævne: Mere valgfrihed for børnefamilierne og de ældre.
Det er o.k. Men hr. Jens Rohde må forholde sig til den virkelighed, at mange års traditioner er brudt, ikke bare når det gælder spørgsmål om at indgå finanslovaftaler, altså forhandlingerne forud, men nok så meget - det svarede hr. Jens Rohde overhovedet ikke på - når det gælder folkeskoleforliget.
Folkeskolen sejler i dag ikke bare sin egen sø.
Den sejler af sted uden egentlig forligskreds og er dermed også henvist til, at det f.eks. er finansministeren, der forhandler med Kommunernes Landsforening om, hvordan fremtidens folkeskole skal se ud.
Det er ikke partier i Folketinget, der står bag.
Er det virkelig noget, man vil byde folkeskolens børn og forældre?
Det vil jeg spørge hr. Jens Rohde om.
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Vi er nu nået til den sidste af de mange store forespørgselsdebatter, vi har haft i løbet af det sidste halve år.
Vi er nået til Folketingets afslutningsdebat, og derfor skal jeg på vegne af samtlige Folketingets partier bede statsministeren om at redegøre for den indenrigs- og udenrigspolitiske situation.
Besvarelse
Det kan simpelt hen ikke komme som nogen overraskelse, heller ikke for hr. Jann Sjursen, at Venstre ønskede at ophæve
kommunernes pligt til at tilbyde modersmålsundervisning.
Vi sagde det meget klart under valgkampen.
Og dette løfte, som vi der giver, tager vi naturligvis konsekvensen af.
Nu bliver forligskredsen jo indkaldt til forhandlinger om folkeskolen; den kreds af partier, som har været en del af forliget i mange, mange år.
Sådan må og skal det nødvendigvis være.
Det er jo logisk, vil jeg sige til hr. Jann Sjursen.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-05-30:
Efter at have hørt statsministeren og Venstres ordfører må man vel konkludere, at Venstre og især statsministeren har mindst to sider.
Man får nærmest opfattelsen af, at statsministeren lever en slags dobbeltliv; han er både hulemand og julemand.
Når det handler om indsatsen i forhold til de svageste grupper, hvad får de så?
Ja, så får de øget brugerbetaling på efteruddannelse, øget brugerbetaling på aftenskoler, færre daghøjskoler, hvis de skulle blive arbejdsløse, og de 2 millioner svageste får mindre i pension.
Men når det drejer sig om vennerne i erhvervslivet, er der tale om en ren julemand.
Derfor vil jeg gerne spørge Venstres ordfører: Er det udtryk for god, borgerlig fordelingspolitik, at ca. 200 virksomhedsejere nu skal foræres 100 mio. kr. i udskudt skat?
Det er jo muntert, men Venstres ordfører svarer slet ikke på spørgsmålet.
Er det udtryk for god Venstrefordelingspolitik, at 200 mennesker, der nu sælger deres virksomhed, i gennemsnit skal foræres sådan cirka en halv million kroner hver?
Det er jo ikke sådan, at dét sætter ny dynamik i eksisterende virksomheder.
Derfor vil jeg også gerne spørge: Når man nu vil give fradrag for kunstkøb, 150 pct. fradrag for forskningsudgifter, forære 200 mennesker 100 mio. kr., er det så virkelig de rigtige mennesker, der får så mange penge i det danske samfund?
Er det ikke bare det, vi ser i Farum, som nu videreføres på nationalt plan, nemlig at pengene ender i de forkertes lommer?
Jeg vil gerne have svar på: Er det her udtryk for Venstres opfattelse af, hvad der er en rigtig god, social og retfærdig fordelingspolitik?
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Det var jo interessant at høre fru Pernille Blach Hansen stå heroppe og spørge, om det nu er de rigtige mennesker, man giver penge til, når man gør noget for kunstnerne.
Når jeg tænker på de kulturdebatter, vi har haft her i Folketinget, siden den her regering er trådt til, synes jeg, at det er et usædvanlig interessant synspunkt.
Er Socialdemokratiet virkelig imod, at vi her giver dansk kulturliv og de danske kunstnere en saltvandsindsprøjtning? Og er det Socialdemokratiets politik og opfattelse, når de angriber, at vi i konkurrenceevnepakken afsætter penge til privat forskning for at få øget den, at det er de forkerte mennesker og de forkerte områder, vi prioriterer her?
Fru Pernille Blach Hansen skylder et svar.
Hvad angår de sociale initiativer, kan jeg jo henvise til min tale.
Det var det, der fyldte mest i min tale, altså alle de initiativer, som regeringen har taget over for de svageste i det her samfund.
Ja, så er vi tilbage i Socialdemokratiets gamle venstrefløjssocialisme, som ikke skaber nogen form for udvikling i det her samfund, som ikke kan generere nogen form for dynamik, og som dermed vil være med til at kvæle danske virksomheder, fordi man tror, at man kan skabe dynamik i samfundet og dermed finansiering til alle de ting, som Socialdemokratiet gerne vil, ved at pålægge erhvervslivet skatter og afgifter, skatter og afgifter og flest mulige administrative byrder.
Det er noget, denne regering og Venstre ønsker at tage
et markant opgør med, og det har vi aldrig lagt skjul på.
Vi ønsker at gøre hverdagen bedre for dansk erhvervsliv
, fordi det er på den måde, vi skaber dynamik og initiativlyst i det danske samfund.
Line Barfod (EL), 2002-05-30:
Venstres ordfører sagde, at han ikke havde hørt ét eneste forslag fra oppositionen til, hvor man skulle finde pengene i stedet for de store nedskæringer, som regeringen har foreslået på miljø, på arbejdsmiljø, på alt med perspektiv.
Hr. Jens Rohde spurgte om, hvor der er forslag om en alternativ finansiering, men hr. Jens Rohde har åbenbart fortrængt, at i stort set hver eneste debat, Enhedslisten har deltaget i i denne folketingssamling, har vi nævnt de multinationale selskaber, der ikke betaler én krone i skat i Danmark.
Er det, fordi man har lavet skattestop, at man siger, at så skal de multinationale selskaber i Danmark ikke betale én krone i skat?
Vi taler ikke om, at vi skal ændre reglerne, men efter de gældende skatteregler burde de store multinationale selskaber som McDonalds, Coca Cola, Nestlé, Unilever osv. betale mellem 5 og 14 mia. kr. om året i skat til den danske statskasse.
Er det omfattet af skattestoppet, at de multinationale selskaber ikke skal betale skat?
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Det er fuldstændig rigtigt, at Enhedslisten altid går herop
og siger, at der er 14 mia. kr. at hente. Som det gælder for enhver politiker, var det noget, der fangede min interesse, for det var da spændende, hvis vi kunne hente 14 mia. kr. Og det har noget med transferpricing at gøre.
Jeg har undersøgt sagen og spurgt i ministerierne, om det virkelig forholder sig sådan, men svaret er nej.
Man mener faktisk ikke, at der er nogen penge at hente på det her.
De svar henholder jeg mig til.
Line Barfod (EL), 2002-05-30:
Nu ved jeg ikke, hvilke ministerier hr. Jens Rohde har spurgt, men jeg kan sige til hr. Jens Rohde, at Skatteministeriet i hvert fald før valget mente, at det var mindst 5 mia. kr., man kunne hente.
Men det kan selvfølgelig være, at Skatteministeriet har været tvunget til at ændre holdning, efter at man fik en ny minister.
Men det har mig bekendt ikke ændret noget på realiteterne ude i virkelighedens verden.
Men vi må altså konstatere, at skattestoppet betyder, at vennerne i de multinationale selskaber ikke skal betale skat, og til gengæld gennemfører man altså en politik, hvor de allersvageste i samfundet kommer til at lide under større brugerbetaling og under de mange nedskæringer, der er gennemført.
Det er åbenbart det, man mener er borgerlig-liberal politik, at man giver til vennerne og skærer ned på de svageste.
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Det er den samme sang, vi skal høre igen og igen, men det er jo også fair nok, for vi har vidt forskellige opfattelser af, hvordan man kan generere velfærd i det her samfund, og hvordan man kan sørge for at skabe en dynamik, der kan give flere penge, så vi kan skabe velfærd.
Enhedslisten har vel en eller anden idé om, at man bare kan opkræve 100 pct. eller derover i skat, hvis det kunne lade sig gøre.
Vi mener, at vi i Danmark betaler rigeligt i skatter og afgifter.
Jeg er helt sikker på, at regeringen, hvis der nu var penge at hente på det område, hvor man holdt sig inden for nugældende lovgivning, ville være interesseret i det.
Men jeg har altså undersøgt sagen, og der er ingen penge at hente.
Det er så det svar, jeg har fået, og det vil jeg selvfølgelig også tillade mig at henholde mig til.
Men derudover vil jeg godt lige afvise alle de her nedskæringer på de allersvageste.
Virkeligheden er, at navnlig for de allersvageste er der igangsat mange initiativer.
Jann Sjursen (KRF), 2002-05-30:
Og jeg vil nævne to områder, som hr. Jens Rohde ikke var inde på i sin tale.
Derefter er det slut.
Det andet eksempel, jeg vil nævne, er
folkeskoleforliget.
En helt ny praksis er, at regeringen bryder et mangeårigt forlig og en mangeårig tradition.
Jeg vil godt spørge, om hr. Jens Rohde, som ikke var inde på de to områder i sin tale, er specielt stolt over de nye traditioner og den nye praksis, der er indledt på de her områder.
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Jeg skal fortælle hr. Jann Sjursen, hvad jeg er rigtig stolt af.
Det er, at vi overholder de løfter, som vi har givet til vælgerne i valgkampen, og det er jo der, vi bryder med mange års tradition i dansk politik.
Så det er jeg faktisk meget stolt af. Så er det selvfølgelig ærgerligt, at vi ikke kunne nå hinanden i forbindelse med finanslovforhandlingerne.
Jo jo, jo jo, jo jo.
Jeg ved det godt.
Jeg var selv deltager i de finanslovforhandlinger, og det er rigtigt, at de varede kort tid.
Men som jeg også sagde i min tale, handler det her jo om, at vi ønsker at standse stigningen i skatter og afgifter.
Det er jo derfor.
Og hvis man ikke kan acceptere skattestoppet som en præmis, men vil finansiere alle de ideer og mange gode ting, som man eventuelt kan komme med, via stigende skatter og afgifter, så får man meget vanskeligt ved at få indflydelse på politikken i den her regering.