runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2002-11-13:
Jeg vil gerne spørge hr. Kristian Jensen om grundlaget for den her aftale.
Det er jo sådan, at hvis man kigger på, hvad satspuljen har været brugt til, bl.a. på arbejdsmarkedsområdet, ja, så har forligskredsen været enig om, at det var fornuftigt at bruge penge på arbejdsmiljøet og få nedbragt arbejdsulykker og arbejdsskader.
Når man lægger op til, at der skal være et nyt grundlag - Rigsrevisionen har været inde og gøre nogle bemærkninger - vil det så være muligt i den optik at kunne bevilge penge på det her område også i fremtiden?
Hr. Kristian Jensen er sikkert bekendt med, at der faktisk er indgået en flerårig aftale, hvorefter der er sat penge ind over flere år bl.a. til en arbejdsmiljøforskningsfond.
Jeg vil gerne have definitionen af de her ting, for det er jo meget vigtigt i forhold til de midler, der er afsat til det pågældende område.
Ole Stavad (S), 2002-11-13:
Kan hr. Kristian Jensen ikke bekræfte, at karakteren af forlig er, at hvis der skal ske ændringer, eller hvis der skal ske udvidelse af kredsen, så skal det og har altid skullet ske i forståelse med alle, der deltager?
Kan hr. Kristian Jensen eksempelvis bekræfte, at kort før valget sidste år var der et ønske hos SF om at tilslutte sig arbejdsmarkedsforligskredsen, at den daværende regering anmodede de daværende forligspartier, derunder Venstre, om, at SF kunne komme ind i forligskredsen, og at svaret fra Venstre var et lodret nej?
Det var vi kede af, men vi respekterede det i respekt for aftaler her i huset.
Vi kan konstatere, at den retstilstand er hørt op med den nuværende regering.
Det skal jeg dybt beklage.
Kristian Jensen (V), 2002-11-13:
Nu kan jeg slet ikke forstå fru Margrethe Vestagers indvendinger.
Vi fremlagde netop et tilbud for den nuværende forligskreds om, at de partier, der er udenfor, som måtte ønske at tilslutte sig forliget på den baggrund, der er, både hvad angår, hvordan midlerne blev fremskaffet, og den form, de blev udmøntet i, kunne deltage i forligskredsen uden vetoret, netop en måde, hvor man sikrede, at ånden blev videreført.
Det var absolut ikke Venstre, der blokerede.
Det var andre partier, der af ren og skær partitaktiske årsager har valgt at ville holde især Dansk Folkeparti uden for forligskredsen, der er skyld i, at vi står her i dag med den her diskussion om, hvor meget man i ånden skal tilslutte sig eller i ånden ikke tilslutte sig for at være en del af forligskredsen.
Det er så sandelig ikke Venstres skyld, det er heller ikke Det Radikale Venstres skyld, det er heller ikke Kristeligt Folkepartis skyld eller Det Konservative Folkepartis skyld, og så kan de mennesker, der kender den resterende forligskreds, selv regne ud, hvilke partier der er skyld i, at der ikke blev åbnet med den begrænsning, at de nye forligspartier ikke havde vetoret.
Margrethe Vestager (RV), 2002-11-13:
Nu hænder det, at nogle af os bliver i tvivl om, hvorvidt begrebet ånd er hjemmehørende i Venstre.
Den eksisterende forståelse, vi havde, honorerede ikke kun den vedtagne lov, den honorerede også den ånd, aftalen var indgået i, nemlig at vel havde man en vetoret, som havde nogle meget dramatiske konsekvenser, men man gjorde sig faktisk den yderste umage for ikke at komme dertil, at man skulle bruge den, for man havde været i samme rum og lavet en politisk aftale, som handlede om, hvad det var, man gerne ville, og i den forståelse, i den ånd, udmøntede man loven. Her foreslår regeringen, at man bare stemmer sig ind, og at det så er lovens bogstav, der ligesom skal rette sig mod det hele.
Det er dér, vi har lidt svært ved at forstå den her ny parlamentariske skik i stedet for at indkalde partierne og få en samtale om, hvad det er, vi gerne vil på det her område, og så derefter finde ud af, hvordan vores måde at håndtere det på så skal være.
Derfor synes jeg kun, regeringen skaber sig selv problemer, jf. den diskussion, der nu har været om, hvorvidt partier, som helt tydeligt ikke deler ånden i satspuljemekanikken, ved at stemme sig ind kan få adgang til at tilbageføre pengene til et i den store sammenhæng fuldstændig perspektivløst formål.
Kristian Jensen (V), 2002-11-13:
Nu er det danske sprog jo indimellem underfundigt, men alligevel er det ikke mere underfundigt, end at der ikke kan være nogen tvivl om, at når hr. Mogens Lykketoft tidligere i dag sagde, at det her ikke bare var et spørgsmål om, at der er nogle partier, man måske ikke kan lide, så kan det kun forstås på den måde, at det også er et spørgsmål om, at der er nogle partier, man ikke kan lide.
Til hr. Ole Stavad vil jeg bare sige, at vi laver ikke noget nyt grundlag.
Grundlaget er sådan i dag, at de partier, der er med i forligskredsen, har en gensidig vetoret, de partier, der fortsat vil komme med i forligskredsen, vil også have en gensidig vetoret.
Det er ikke noget nyt grundlag, det er det samme grundlag, der har været hidtil.
Ole Stavad (S), 2002-11-13:
Det er meget svært at diskutere med hr. Kristian Jensen
, når hr. Kristian Jensen fordrejer og forvansker alting. Derfor kan man vel sige, at han lyder som en tidligere Venstremand, der sagde, at hvis det er fakta, så benægter jeg fakta.
Det kan man jo godt fortsætte med.
Når det her er et nyt grundlag, som vi har hørt det skitseret, så vil jeg godt spørge: Er det så ikke rigtigt, at hvis nu de nuværende seks partier, der sidder i forligskredsen i Folketinget, er enige om fordeling af midlerne, men et af de nye, hvad enten det er Dansk Folkeparti, eller det er Enhedslisten, som er de to, der i øjeblikket ikke er med, derefter går imod den fordeling, som de seks, der i dag fordeler, er enige om, så kan man ikke fordele?
Er det ikke rigtigt forstået, at det er det nye grundlag, hr. Kristian Jensen gerne vil skabe?
Margrethe Vestager (RV), 2002-11-13:
Det er måske nok lidt i samme boldgade som hr. Ole Stavad.
Jeg har selvfølgelig ikke så mange års erfaring med Tingets arbejde, men det forekommer mig alligevel at være en ny måde at etablere forlig på, at man stemmer sig ind i dem. Sådan som jeg kender forligsetableringen, så plejer der at være en politisk aftale først, som handler om, hvad det er, vi gerne vil, hvordan processen skal være i forhold til det, vi gerne vil, og det udmøntes så i et lovforslag, som de partier, der har lavet den politiske aftale, står sammen om.
Her går vi ligesom den anden vej rundt.
Regeringen fremsætter et lovforslag, og så kan man så stemme sig ind i det, som der står i den skriftlige fremsættelse: »Partier, der stemmer for lovforslaget, vil fremover indgå i forligskredsen om udmøntningen af satsreguleringspuljen.«
Er det en ny modus, som vi kan forvente i forhold til alle lovforslag, som man stemmer for, nemlig at man så vil indgå i en eller anden mere eller mindre pseudoagtig forligskreds, og med hvilke rettigheder i givet fald i forhold til forligets indhold?
Aage Frandsen (SF), 2002-11-13:
SF er ubetinget tilhænger af, at det er det færøske folk, der afgør det færøske folks fremtid.
Det betyder så også, at når man i det færøske landsstyre har truffet nogle beslutninger, så respekterer vi dem hundrede procent.
Vi har også tidligere tilkendegivet, at det naturligvis, når der bliver tale om øget selvstyre for Færøernes vedkommende, må give sig udslag i, at det økonomiske mellemværende, som er mellem Danmark og Færøerne inden for rigsfællesskabet, også langsomt aftrappes med henblik på, at det bliver en mindre andel af Færøernes udgifter, som Danmark skal betale.
Derfor støtter vi hundrede procent forslaget, da det er udtryk for det, som Færøerne selv har villet, og det er logisk for den danske regering og Folketingets side, at vi må aftrappe tilskuddet.
Per Stig Møller (KF), 2002-11-13:
Det, der er afgørende her, er, at de oplysninger, der fører til, at politiet ønsker at tilbageholde, kommer tirsdag og først kommer frem til mig tirsdag aften.
Inden da har jeg jo faktisk gjort mit hjemmearbejde både fredag og søndag og spurgt pænt, om der er noget, og får at vide mandag, at der ikke er noget.
Hvornår den liste kommer til Udenrigsministeriet, er jeg ikke bekendt med klokkemæssigt, men jeg har jo meddelt her i det, jeg har fortalt, at Udenrigsministeriet modtog oplysninger om listen fra PET mandag den 28. oktober 2002.
Det stod jo også i statsministerens redegørelse i S 446, som vi alle sammen har siddet med, så hvor i alverden er nyheden?
Det interessante, som statsministeren også sagde i sit svar, sker jo først tirsdag.
Og jeg kan stadig væk ikke acceptere, at Nævnet skal indkaldes for at drøfte en konkret politisag.
Og det er det samme, som nu hr. Jeppe Kofod er vild efter, at Nævnet skulle ind, så Nævnet kunne rådgive om, at man ikke skulle tilbageholde hr. Sakajev.
Jeg tror ikke, jeg har mere at tilføje i denne debat.
Poul Fischer (DF), 2002-11-13:
Den 24. oktober i år er der indgået en aftale mellem regeringen og det færøske landsstyre om bloktilskud for årene 2003-2006 på i alt 615,5 mio. kr. pr. år.
Bloktilskuddet er fast og uden regulering og på niveau med tilskuddet for indeværende år.
Dansk Folkeparti støtter op om rigsfællesskabet, men i takt med øget politisk selvstændighed bør der også ske en nedtrapning af bloktilskuddet.
Dansk Folkeparti respekterer ønsket om en øget grad af selvstændighed, ligesom vi ikke vil modsætte os en løsrivelse, men det er ikke vort ønske.
Dansk Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Ulla Tørnæs (V), 2002-11-13:
Som det fremgik af mit første svar, er der ikke noget som helst grundlag for at påstå, at praktikpladssituationen inden for det offentlige i Nordjyllands Amt har været ændret væsentligt, og jeg har her de konkrete tal.
I perioden fra 1. januar 2001 til 1. oktober 2001 blev der ifølge de oplysninger, Undervisningsministeriet er besiddelse af, oprettet seks praktikpladser inden for det statslige område.
Og i samme periode, men i 2002 blev der oprettet otte praktikpladser.
Dette blot sagt, for at hr. Bjarne Laustsen skal være orienteret om den konkrete situation.
Så vil jeg gerne sige til hr. Thomas Adelskov, at jeg sådan set mener, at tiden er inde til, at vi laver langsigtede løsninger for at kunne løse praktikpladsproblemet.
Det er præcis derfor, jeg er meget glad for, at det i forbindelse med finanslovaftalen er lykkedes at indgå en flerårsaftale på erhvervsskoleområdet, som netop har det langsigtede perspektiv, og som netop vil tage fat på en langsigtet og dermed også bæredygtig og holdbar løsning, sådan så vi kommer bort fra de hovsaløsninger, som den tidligere regering havde som svar til de mange unge, som bliver henvist enten til skolepraktik eller i det hele taget til praktikpladskøen Så jo, jeg mener, at tiden er inde til at finde holdbare løsninger nu, men tiden er ikke inde til yderligere hovsaløsninger a la det, som den tidligere regering kunne byde på på det her område.
Thomas Adelskov (S), 2002-11-13:
Nu står vi jo igen i den situation, hvor vi diskuterer elever og praktikpladser, og vi må igen konstatere, at regeringen sådan set ikke rigtig har nogen følelse over for, hvordan praktikpladssituationen ser ud regionalt, at regeringen ikke har nogen følelse over for, om de besparelser, man gennemfører i de statslige institutioner, og man påtvinger amter og kommuner med sit skattestop, medfører et tab af elevpladser udeomkring i det ganske land.
Mit spørgsmål til ministeren er: Hvornår synes ministeren, at der grund til at gribe ind over for den stadig stigende praktikpladskø på nu op mod 12.000 unge mennesker, der står og venter på en praktikplads?
Hvornår synes ministeren, at det er tid til at gribe ind og gøre noget afgørende for at sikre dem ordentlige uddannelsesforhold?
Bjarne Laustsen (S), 2002-11-13:
Jeg var meget omhyggelig med mit spørgsmål, jeg spurgte jo ikke om andre kommuner.
For selv om man kan diskutere, i hvilken grad man har et selvstyre efter de sidste sanktioner, der er kommet over for amtskommunerne, så spurgte jeg direkte til statsvirksomheder, f.eks. til Told- og Skatteregionen, hvor man direkte fra statens side - og det kan regeringen vel ikke smyge sig udenom - er gået ind og har dikteret et ansættelsesstop, der har betydet, at man ikke ansætter elever.
Og det har bare på den ene virksomhed været fem elever. Det gælder også i forhold til arbejdsformidlingen og i forhold til kommunerne, hvilket jeg forstår ministeren ikke vil svare på.
Men sammenlagt betyder det jo, at der kommer færre ud af de unge, som jeg forstår regeringen egentlig gerne vil have ud og have en god uddannelse derude.
Det forstår jeg så er lige meget for ministeren.
Ulla Tørnæs (V), 2002-11-13:
Det kommer sikkert ikke bag på hr. Bjarne Laustsen, at jeg ikke kan bekræfte hr. Bjarne Laustsens tese.
Det vil sige, at vi ikke blander os i den kommunale personalepolitik.
Det, jeg forsøgte at imødekomme spørgsmålet med, var ved at give en information om den konkrete situation i Nordjyllands Amt.
Jeg vil gerne understrege, at de kommunale prioriteringer og dermed også den kommunale personalepolitik blander regeringen sig naturligvis ikke i.
Bjarne Laustsen (S), 2002-11-13:
Jeg takker for svaret.
Men jeg må jo konstatere, at det ikke er tilfredsstillende.
For jeg går ud fra, at ministeriet har de muligheder, at man eksempelvis kunne ringe rundt til offentlige myndigheder, hvis man ville vide helt præcis, hvordan praktikpladssituationen er.
Når man til gengæld ved, at en statsvirksomhed som Told- og Skatteregionen direkte har et ansættelsesstop, der forhindrer, at man kan antage lærlinge og elever, må ministeren da vide, at det er en helt bestemt konkret politik, som regeringen har valgt at forfølge.
Der vil jeg godt høre ministeren efter, om ikke hun mener, at det er korrekt at sige, at det er at save den gren over, man selv sidder på.
Ulla Tørnæs (V), 2002-11-13:
Jeg kan til besvarelse af det stillede spørgsmål oplyse, at Undervisningsministeriet primært indsamler oplysninger om den generelle praktikpladssituation. Her kan man bl.a. følge udviklingen med udgangspunkt i skolers beliggenhed, elevers bopæl og praktikpladsvirksomhedens beliggenhed og type.
Årsagerne til udviklingen i den regionale praktikpladsindgåelse er imidlertid vanskeligere at følge.
Udviklingen her vil afhænge af en lang række regionale og nationale forhold, herunder den generelle konjunkturudvikling, forholdet mellem elevsøgning og virksomhedernes efterspørgsel, udviklingen i virksomhedernes uddannelsesindsats, prioriteringen i de enkelte amter og kommuner m.v. Da det således er vanskeligt med sikkerhed at pege på helt konkrete årsagssammenhænge, er det heller ikke muligt for ministeriet at indsamle systematiske oplysninger om årsagerne til ændringer i praktikpladsindgåelsen regionalt.
Jeg kan dog oplyse, at de offentlige praktikpladsvirksomheder i Nordjyllands Amt i perioden 1. januar 2001 til 1. oktober 2001 havde en samlet tilgang på alle erhvervsuddannelsesområder på 142 elever.
For den tilsvarende periode i år 2002 var tilgangen 140 elever.
Til sammenligning faldt tilgangen af nye elever til de private virksomheder i samme periode fra 1.756 nye elever til 1.614 elever.
Ministeriets opgørelser viser endvidere, at der i første halvår 2002 blev indgået lidt flere aftaler for elever med bopæl i Nordjyllands Amt end i første halvår 2001.
Tilsvarende er der indgået lidt flere aftaler i år end sidste år, når der tages udgangspunkt i skoler i Nordjyllands Amt.
På baggrund af ministeriets aktuelle oplysninger synes der således ikke grund til at antage, at praktikpladssituationen inden for offentlige virksomheder i Nordjylland er blevet ændret væsentligt.
Bjarne Laustsen (S), 2002-11-13:
Jeg vil gerne spørge undervisningsministeren efter, om det er korrekt, at skattestoppet har den konsekvens, at vi får færre ind i uddannelsessystemet.
Det er jo en kendt ting, at der er rigtig mange, der er nødt til at gå i skolepraktik, fordi de ikke kan komme ud i et læreforløb, og derfor vil jeg gerne høre ministeren efter, om det er korrekt opfattet, at de statslige myndigheder samt amter og kommuner er holdt op med at ansætte elever på baggrund af skattestoppet.
»Er det korrekt, at konsekvenserne af VK-regeringens skattestop og besparelsespolitik er, at der bliver ansat færre lærlinge og elever i den statslige og den kommunale administration i Nordjylland?«
Per Stig Møller (KF), 2002-11-13:
Ja, men så må hr. Jeppe Kofod spørge Justitsministeriet.
Jeg skal ikke tage politiets henvendelser alvorligt, thi jeg skal ikke ud at arrestere nogen som helst.
Så det vil sige, at man har spurgt den forkerte mand.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeppe Kofod (S), 2002-11-13:
Jeg vil gerne banke en stor pæl igennem den opfattelse, at Nævnet skal drøfte konkrete politisager.
Det har jeg aldrig nogen sinde påstået.
Det er noget sludder.
Det, jeg har sagt, er, at Nævnet på møder i weekenden flere gange har spurgt til: Er der hold i de russiske anklager om, at der kan være terrormistænkte på denne her tjetjenske verdenskongres?
Nej, svarer man. Og så kommer der oplysninger fra Politiets Efterretningstjeneste mandag, ikke søndag ikke lørdag, men mandag kommer der konkrete oplysninger om, at Akhmed Sakajev er på kongressen; han er mistænkt for at deltage i gidseldramaet; han ønskes anholdt og udleveret til de russiske myndigheder.
Der er altså en konkret mistænkt for terrordramaet i Moskva nogle dage forinden.
Det er det, der er realiteterne, og det mener jeg helt alvorligt er noget, som enhver regering bør tage alvorligt.
Her bør man da også revurdere de svar til Nævnet, man har givet tidligere, hvor man har sagt, at der ikke var noget hold i de anklager, de russiske myndigheder har fremført.
Det er der jo, når der kommer sådan en henvendelse.
Den kommer så mandag, det er rigtigt, men det er en henvendelse, som jeg synes man burde tage dybt alvorligt, og det undrer mig lidt, at man ikke har gjort det.
Sandy Brinck (S), 2002-11-13:
Det er ikke en henvendelse, man får hver dag.
Det er faktisk en meget interessant oplysning, som en hvilken som helst regering burde tage overordentlig alvorligt.
Jeppe Kofod (S), 2002-11-13:
Her får man at vide, at ministeren rent faktisk kender til den liste, som de russiske myndigheder fremsendte søndag, og som først blev opdateret og kom til Politiets Efterretningstjenestes og Udenrigsministeriets kendskab mandag, og hvoraf også navnet Akhmed Sakajev fremgår.
Samme mandag er det jo også blevet bekendt, at man opdaterer efterlysningen af Sakajev, den henvendelse kl. 15.19 fra fredag den 25. oktober.
Det vil sige, at her har vi altså konkret en terrormistænkt med konkrete anklager; det kender ministeren altså til, men alligevel indkalder man ikke Nævnet.
Det synes jeg er interessant.
Og det er i hvert fald ikke i overensstemmelse med de ting, der i øvrigt er fremgået af udtalelser fra regeringens side i denne her sag, at ministeren har kendt til det her fra mandag.
Det, jeg har hørt, er, at ministeren har kendt til det her fra tirsdag.
Så der er altså kommet en ny, meget interessant oplysning, må man dog sige.
Per Stig Møller (KF), 2002-11-13:
Nu skal man jo passe på, for hr. Jeppe Kofod vil godt sidde med en politisag, lige så snart han kan komme af sted med det, kan jeg forstå.
Så vidt jeg erindrer, får jeg at vide, at nu er der endelig kommet en liste, om mandagen.
Den er ikke særlig interessant, for den rummer jo intet konkret, så det interesserer mig for så vidt ikke - det siger jo sig selv, når jeg får at vide, at de fleste overhovedet ikke er til stede i København.
Det er en standardliste, der sendes rundt, så den er ikke særlig interessant.
Det bliver jeg så orienteret om tirsdag aften.
Jeppe Kofod (S), 2002-11-13:
Jeg synes, der er mange spørgsmål, der ikke er besvaret, men der er ét spørgsmål, som jeg håber ministeren kan besvare: Hvornår hørte udenrigsministeren selv om sagen?
Hørte udenrigsministeren mandag om de oplysninger, der kom til Udenrigsministeriet fra Politiets Efterretningstjeneste, hvor der er en konkret mistænkt med et konkret navn, Akhmed Sakajev, som deltog i Tjetjenienkongressen?
Hørte udenrigsministeren om den sag mandag?
Det synes jeg jeg stadig væk mangler et svar på.
Det håber jeg ministeren kan svare på.
Per Stig Møller (KF), 2002-11-13:
Som det er spørgerne bekendt, har Justitsministeriet jo i sin redegørelse af 1. november oplyst, at Rigspolitiet den 25. oktober kl. 15.20 modtog en generel henvendelse fra de russiske myndigheder om den tjetjenske verdenskongres, hvor det blev anført, at der forelå oplysninger om, at der kunne deltage personer i konferencen, som var involveret i terroraktiviteter og efterlyst på internationalt plan. Den 27. oktober modtog Rigspolitiet en ny henvendelse
fra de russiske myndigheder.
Henvendelsen indeholdt en liste over 78 navngivne personer, herunder Akhmed Sakajev som nr. 59.
Det anførtes, at der var tale om en fortegnelse over »criminals«, der var efterlyst i forbindelse med »the various terrorist acts«, altså ingen konkret »act«.
Det fremgår af redegørelsen, at Udenrigsministeriet først modtog underretning fra Justitsministeriet herom ved 12-tiden tirsdag den 29. oktober.
Endelig vil jeg tilføje, som statsministeren også har oplyst i sit svar på spørgsmål nr. S 446, at Udenrigsministeriet modtog oplysninger om listen fra PET mandag den 28. oktober, som jeg har sagt flere gange, men den gav jo ikke anledning til indgreb.
For det er ikke nok bare at sige, at en mand skal tages for »various terrorist acts«, som, vil jeg sige til hr. Frank Jensen, betyder forskellige terroristiske handlinger.
Udenrigsministeriet var således ikke bekendt med oplysningerne om denne liste, da ministeriet udsendte den pressemeddelelse, som spørgeren henviser til.
Det skete den 28. oktober kl. 00.53, dvs. natten mellem søndag og mandag.
Sandy Brinck (S), 2002-11-13:
Hvis jeg skal forstå udenrigsministerens svar på dette spørgsmål såvel som på de tidligere, så mener ministeren kun, at man kan tillægge information nogen værdi, hvis det beviser, at der rent faktisk er noget om snakken, altså det, at ministeren hele tiden bliver ved med at tale om anholdelsesgrundlaget. Hvis det er forstået korrekt, kunne udenrigsministeren så ikke forklare mig, hvad det er, Udenrigsministeriet og PET taler om, når man har den her løbende kommunikation, som er det, udenrigsministeren også i anden sammenhæng har kaldt en granskning af deltagerlisten?
Henrik Sass Larsen (S), 2002-11-13:
Inden hr. Kristian Jensen og partiet Venstre kommer for godt i gang, kan man vel godt prøve at stille det op og sige, at der intet indholdsmæssigt er ændret.
Det er vel, om man så må sige, en ændring, der vil noget. Jeg tænker på, om man virkelig vil knæsætte det her princip, og det gælder både Venstre og De Konservative.
Altså at man kan sige: Jamen et forlig er noget, man har, indtil vi fortolker det anderledes, og vi vil i øvrigt have retten til, når vi er de stærkeste, altid at kunne sige, at vi vil have nye partier med ind. Vi vil have udvidet forligskredsen
f.eks. Er man så helt klar over, hvad det er, man gør i den forbindelse, for så bliver det lidt svært nogle gange at lave aftaler, tror jeg.
Jeg spørger så igen, og det kunne man jo spørge Venstre om: Hvorfor vil man ikke lukke SF ind i arbejdsmarkedsforliget?
En forligskreds er også noget med, at man har en aftale, og en aftale er noget for noget.
Og det med lige pludselig at begynde at udvide med et stort antal andre partier eller få andre med omkring bordet, det betyder alt andet lige, at man svækker sin egen position på nogle centrale forhandlingspunkter. Derfor er det jo noget underligt noget fra den ene side bare at komme og sige, at man vil have udvidet forliget.
Det er det, vi har opponeret imod.
Vi vil godt bede Venstre og De Konservative og regeringen tænke grundigt over, hvad det er
for en ny parlamentarisk skik, man indfører i denne her forbindelse.