runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristen Touborg (SF), 2001-04-06:
Det er indlysende godt at løse opgaverne
så tæt på borgerne som overhovedet muligt.
Derved er der stor sandsynlighed for, at brugerne oplever en bedre livskvalitet.
Det er nemlig ikke nødvendigvis sådan, at befolkningen i f.eks. Sønderjylland værdsætter de samme servicetilbud lige så højt som befolkningen i Nordsjælland.
Når der tages initiativer, og når der investeres med statslige midler, så må sådanne regionale hensyn indgå.
Det nytter ikke meget, at vi i teorien har et godt demokratisk system, hvis vi ikke rigtig har noget at have det i.
Jeg glæder mig meget til debatten her i dag.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-04-06:
Som det jo vistnok ganske tydeligt fremgår af forespørgslens tekst, har vi læst rapporten fra arbejdsgruppen, der arbejder
med at opfylde det forslag til vedtagelse, vi fik Folketingets tilslutning til sidste år.
Vi synes, at det er et ganske udmærket arbejde, der er lavet, og vi anerkender regeringens tilslutning i beretningen til arbejdsgruppens anbefalinger.
Men der mangler efter vores opfattelse alligevel en beskrivelse af indbyggede mekanismer, der sikrer, at alle relevante tiltag bliver vurderet gennem deres påvirkning af den regionale påvirkning.
Der står jo netop, og jeg citerer fra side 11 i rapporten: »... at de enkelte ministerier har ansvaret for at foretage eventuelle regionale konsekvensvurderinger...«.
Vi frygter, at når man selv i de enkelte ressortministerier skal vurdere, hvilke tiltag der skal konsekvensvurderes, vælger man måske forkert, fordi man ikke kan overse det, eller man handler måske ligefrem »i ond tro«.
Man vurderer ikke de tiltag, der frygtes at vende
Endelig er det meget vigtigt for os at placere ansvaret for at vurdere de samlede effekter, så der ikke er tvivl om, hvor ansvaret ligger.
Det er nemlig fuldstændig rigtigt, som der også står et eller andet sted i rapporten eller måske i beretningen, at det jo ikke er ret ofte, at enkelttiltag har afgørende effekt på udviklingen i en region, men summen af tiltag - jeg tillader mig så at rette til summen af tiltag eller manglende tiltagskonsekvenser - og vi vil gerne høre ministerens bud på, hvordan man ligesom vil lave den lille opstramning.
Vi anerkender såmænd fuldt ud, at man agter at følge
rapportens anbefalinger, men vi synes, at der ligesom mangler lidt power og lidt ansvarsplacering.
Klaus Hækkerup (S), 2001-04-06:
Jo, jo.
Jeg vil nu sige til hr. Harald Kjøller, at hvis vi skal til at sikre, at det er lige billigt at komme til alle dele af landet, tror jeg, vi får en stor opgave, der ligger uden for denne regionalpolitiske debat; det tror jeg faktisk vi må overlade til en trafikpolitisk debat. Til hr. Ebbe Kalnæs vil jeg sige: Det kan godt ske, at vi taler lidt forbi hinanden i denne her debat.
Hr. Ebbe Kalnæs taler om placeringen af helikopterne.
Jeg kan godt huske, at der på et tidspunkt var nogle forskydninger inden for beredskabet, som vi også havde statsministeren i samråd om, der måske - måske, siger jeg - ikke virkede helt hensigtsmæssige.
Vedrørende spørgsmålet om fortsat placering af soldater på Bornholm vil jeg sige: Jamen det er jo selvfølgelig også her en afvejning.
Hvis man havde tillagt de regionale hensyn endnu større betydning, havde der været en større styrke placeret på Bornholm, og hvis man havde tillagt dem mindre betydning, havde der slet ikke været noget tilbage.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-04-06:
Fru Lene Espersen kan desværre ikke være til stede, og derfor er det faldet i min lod at skulle fremkomme med nogle bemærkninger på hendes vegne. Jeg vil godt sige, at jeg synes egentlig, at debatten om forslaget her startede meget dårligt.
Derefter kom så den socialdemokratiske ordfører, som afviste forslaget.
Det var ikke det, at han afviste forslaget, der gjorde mig en lille smule ked af det, det var mere måden, han gjorde det på.
Jeg synes, hans bemærkninger var helt unødvendigt hånende og nedladende over for forslagsstillerne, og det er fuldstændig uberettiget.
Men efterhånden som debatten skred frem, synes jeg, det har udviklet sig betydelig mere positivt.
Ministeren er blevet mere positiv end i sit første indlæg, og det viser sig faktisk nu, at der er et flertal i Folketinget for at gennemføre en revision af de her regler efter de retningslinjer, som er udpeget i beslutningsforslaget, men naturligvis inden for grundlovens rammer.
Rammerne er ikke til diskussion.
Det drejer sig om grundlovens § 29, men det er jo en gammel paragraf, som flere ordførere har været inde på det, bl.a. hr. Arne Melchior, og der er jo sket en rivende udvikling siden da, en udvikling for det første gående ud på, at folk flytter meget mere, har midlertidigt ophold i andre lande og vender tilbage igen, og den anden udvikling, som også hr. Arne Melchior gjorde opmærksom på, at man sagtens kan være i udlandet og følge med fra dag til dag, ja, næsten fra time til time i, hvad der foregår i Danmark, og man kan deltage i den demokratiske debat. På baggrund af den udvikling, der rent faktisk har fundet sted, mener jeg, at det er vores opgave i dag fuldt ud at udnytte den ramme, som grundloven giver, med henblik på at give flest muligt mennesker med midlertidige ophold i udlandet, som har dansk statsborgerskab, og som føler tilknytning til Danmark, stemmeret.
Det må være opgaven nu i Kommunaludvalget at få analyseret denne problemstilling, tage problemkreds efter problemkreds og få det vurderet juridisk.
Det kan være af Justitsministeriet, men der er jo også mulighed for i udvalgene at tage juridisk ekspertise ind udefra.
Jeg vil naturligvis som formand for Kommunaludvalget drøfte med udvalget, hvordan vi mest hensigtsmæssigt får det her grebet an.
Jeg skal naturligvis takke mine kolleger blandt forslagsstillerne og dem, der i øvrigt har udtalt sig positivt om forslaget, og også takke indenrigsministeren for den anden runde af hendes bemærkninger.
Også tak til den radikale ordfører, som også var med til at åbne op for, at vi alligevel tænker os om, før vi bare lige i blinde afviser forslaget.
Som sagt: Det startede skidt, men hvad gør det, bare det slutter godt, og det tror jeg denne her sag kommer til at gøre.
Karen Jespersen (S), 2001-04-06:
I det beslutningsforslag, der er til behandling her i dag, opfordres regeringen til snarest muligt at fremsætte forslag om ændring af folketingsvalglovens regler om valgret for danske statsborgere med ophold i udlandet.
Forslaget skal gøre det muligt for udenlandsdanskere, der ikke har valgret efter den nuværende lovgivning, at få valgret til folketingsvalg og folkeafstemninger i en vis årrække inden for rammerne af grundlovens § 29, stk. l. Det fremgår bl.a. af bemærkningerne til beslutningsforslaget, at forslagsstillerne ønsker gennemført
en ændring af folketingsvalgloven, så alle danskere, der ikke decideret emigrerer, kan opretholde stemmeretten til det danske Folketing og til danske folkeafstemninger i en 12-års-periode.
Forslagsstillerne ønsker endvidere, at en person efter udløbet af 12-års-perioden skal have adgang til ved skriftlig henvendelse til Valgretsnævnet at søge om forlængelse af stemmeretsperioden.
En sådan forlængelse skal kunne opnås af alle personer, der kan dokumentere en fast tilknytning til riget svarende til fast bopæl i grundlovens forstand samt sandsynliggøre, at de inden for en begrænset årrække planlægger på ny at bosætte sig permanent i riget.
Som forslagsstillerne selv er opmærksomme på, rejser forslaget det grundlæggende spørgsmål, om en sådan udvidelse af valgretten er forenelig med grundloven.
Efter grundlovens § 29, stk. 1, er fast bopæl i riget jo en af betingelserne for valgret til Folketinget og dermed også ret til at deltage i folkeafstemninger.
Justitsministeriet har derfor afgivet en udtalelse til Indenrigsministeriet om mulighederne for inden for rammerne af grundlovens § 29, stk. 1, at gennemføre den ønskede udvidelse af den persongruppe, der opfylder bopælsbetingelserne for valgret, uanset udenlandsophold.
Udtalelsen er allerede sendt til Kommunaludvalget.
Det er Justitsministeriets opfattelse, at der generelt må antages at gælde ganske snævre rammer for, i hvilket omfang der inden for rammerne af grundlovens § 29, stk. 1, kan ske en yderligere udvidelse af bopælsbegrebet end den, der allerede er sket ved den gældende bestemmelse i folketingsvalglovens § 2.
Justitsministeriet finder derfor, at der må tages udgangspunkt i en vurdering af, om forslaget vil indebære en udvidelse af større rækkevidde, eller om der er tale om en udvidelse af marginal eller justerende karakter.
Det er Justitsministeriets opfattelse, at det konkrete forslag, der er beskrevet i bemærkningerne til beslutningsforslaget, ikke kan siges at være af marginal eller justerende karakter, men derimod indebærer en udvidelse af større rækkevidde af kredsen af personer med valgret.
Den foreslåede ordning er således bl.a. ikke begrænset til at angå bestemte persongrupper med en nærmere objektiv tilknytning til Danmark.
Efter Justitsministeriets opfattelse må det herefter antages, at den ordning, som beslutningsforslaget lægger op til, ikke er forenelig med grundlovens § 29, stk. 1, og regeringen må på den baggrund afvise beslutningsforslaget.
Klaus Hækkerup (S), 2001-04-06:
Jeg skal på Socialdemokratiets vegne meddele, at vi heller ikke kan støtte beslutningsforslaget, præcis af de af indenrigsministeren anførte grunde.
Og så vil jeg godt tilføje, at det er der jo ikke noget overraskende i for forslagsstillerne.
Det har de udmærket været klar over, for forslaget er et rent paradeforslag.
Jeg forstår, at man fra både Venstres, De Konservatives og Dansk Folkepartis side nu er gået over til at leve efter mottoet: Lov er lov, og lov skal så vidt muligt holdes.
Men det gælder også grundloven.
Harald Kjøller (V), 2001-04-06:
Da vores ordfører, fru Else Winther Andersen, ikke kunne være til stede, har jeg lovet at fremføre følgende: Venstre kan fuldt ud bakke op om dette beslutningsforslag.
Personer, der ansættes på en lokalkontrakt i en nyopkøbt virksomhed i udlandet, har ikke valgret, mens en person, der er udstationeret til selv samme virksomhed, har det.
Det er absolut udtryk for en uberettiget forskelsbehandling.
Det bliver jo dag for dag mere almindeligt i Danmark, at medarbejdere tager til udlandet for at dygtiggøre sig, og der er ingen tvivl om, at det i fremtiden vil blive ganske normalt.
Personer, der er i udlandet som en konsekvens af deres arbejde, bør ikke udelukkes fra den demokratiske proces.
De skal selvfølgelig også have retten til at stemme i deres hjemland.
Der er som sagt tilslutning til forslaget.
Kristen Touborg (SF), 2001-04-06:
Forslaget handler om, at kredsen af personer, der ikke bor i landet, men bevarer deres stemmeret til folketingsvalg og folkeafstemninger, skal udvides til også at gælde personer, der i en periode ansættes lokalt i udlandet.
Forslagsstillerne ønsker, at det ikke kun er ansættelsesforholdet, der skal bestemme, om personen bevarer sin stemmeret, men om personen har en reel tilknytning til Danmark.
Forslagsstillerne mener, der sker en uberettiget forskelsbehandling i dag, alt efter om man er udstationeret eller lokalt ansat, og mener endvidere, at disse personer udsættes for en vilkårlig afgørelse.
SF mener, at det vil være fuldstændig uigennemskueligt, hvilke kriterier der skal sættes for reel tilknytning til Danmark.
Der lægges op til helt vilkårlige afgørelser, så SF kan ikke støtte forslaget.
Poul Nødgaard (DF), 2001-04-06:
Dansk Folkeparti støtter naturligvis dette forslag, fordi vi er medforslagsstillere; det er jo ret logisk.
Jeg skal ikke gøre mig hundrede procent klog på, hvordan man kan skrue noget andet sammen end det, der eksisterer i dag.
Men når jeg står i det store udland, hvilket jeg gør en gang imellem, møder jeg mange, specielt unge mennesker, der arbejder for virksomheder i udlandet, og jeg står meget, meget uforstående over for, hvorfor de er frataget deres mulighed for at stemme ved valg til Folketinget.
Når jeg står og hører på deres beretninger, føler jeg en fantastisk sympati, for jeg føler, at de er lige så pæredanske, som jeg er, men bare de i en kortere periode arbejder i det store udland, fratages de muligheden for at stemme.
Det er noget, der gnaver meget hårdt, kan jeg godt sige til indenrigsministeren.
Uanset hvordan man eventuelt kan gøre det, skal det være inden for grundlovens rammer, vil jeg gerne sige til hr. Klaus Hækkerup; det må stå helt fast.
Men der er jo ingen, der kan lave en lov, der er i strid med grundloven.
Det er formanden for Folketingets opgave at afvise et lovforslag, der eventuelt er grundlovsstridigt, så det går helt af sig selv.
Det, vi taler om, er, i hvilken udstrækning indenrigsministeren eventuelt kunne se på det nuværende regelsæt, og i hvilken udstrækning man er i stand til at udvide det, så man imødekommer nogle af dem, der i hvert fald p.t. er ret så utilfredse.
Jeg vil sige åbent og ærligt, at med hensyn til folk, der tager til Solkysten og vil bo dér resten af deres liv, måske 20-25 år, kan jeg sådan set ikke se nogen grund til, at de måske skulle have valgret.
Det er dem, der er ude i et rimelig midlertidigt tidsrum, vi taler om, og jeg håber, at indenrigsministeren trods alt, selv om regeringen har afvist forslaget, vil gå hjem og her i denne stille og rolige weekend sidde og tænke på, at der måske var lidt om det, nogle af dem, der var på talerstolen, talte om, og derfor måske vise en vis forståelse over for at få problemet løst.
Jeg kan i hvert fald sige én ting: Når vi har haft folketingsvalg, er der meget, der tyder på, at vi får en ny regering her i landet - noget tyder på det i hvert fald, men man skal aldrig være sikker, det skal man aldrig være med noget som helst.
Men hvis vi får en ny regering, vil dette her forslag helt givet blive taget op.
Jeg er ikke jurist, men der må være nogle dygtige jurister, der nøjagtigt kan fortælle, hvor langt vi kan gå inden for grundlovens rammer, så vi anbefaler klart forslaget og vil i hvert fald håbe, at det på et tidspunkt bliver gennemført.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-04-06:
Der er jo mange gode ting i det forslag til vedtagelse, som hr. Kristen Touborg lige har fremsat på en række partiers vegne.
Men der er en enkelt formulering, hvis mening vi er nødt til at have analyseret nærmere.
Det er nemlig den formulering, at regeringen skal fremsætte forslag, der kan gavne en social og økologisk bæredygtig udvikling af de udsatte områder.
Jeg har bestemt intet imod social og økologisk bæredygtig udvikling, i hele landet i øvrigt.
Men hvordan skal det her opfattes?
Betyder det, at Morsø Kommune, hvis borgmester for et øjeblik siden sad hernede, skal være sådan en slags naturreservat, man kan forestille sig beboet af mærkelige mennesker med ring i næsen, der lever af at dyrke biodynamiske grøntsager og lave uspiselig gedeost af egen avl osv.?
Er det sådan noget, hr. Kristen Touborg forestiller sig? Må jeg godt præcist få at vide: Hvad er det, der ligger bag de her ord?
Karen Jespersen (S), 2001-04-06:
I min tale sagde jeg, at Justitsministeriet skelner mellem en udvidelse af større rækkevidde eller en udvidelse af marginal eller justerende karakter, og at Justitsministeriet vurderede dette forslag til ikke at være af marginal eller justerende karakter, men netop af større rækkevidde.
Men i det ligger der jo også, at der overhovedet er en mulighed for at tale om en udvidelse af marginal eller justerende karakter.
Jeg oplever det sådan, at når vi har at gøre med fortolkningen af, hvad der kan lade sig gøre inden for grundlovens rammer, er det helt og holdent Justitsministeriets vurdering.
Derfor forestillede jeg mig en proces, hvor udvalget beskrev forskellige situationer eller tilfælde og spurgte: Ville det her falde ind under marginal eller justerende karakter, ville det kunne komme på tale?
Frem for at vi begynder at sidde og gætte og selv snakke med Justitsministeriet.
Der ligger jo selvfølgelig nogle konkrete ting bag forslaget, og dem må vi så prøve at få afprøvet, men jeg kan ikke træffe beslutning, ikke vurdere det selv i Indenrigsministeriet.
Når det drejer sig om fortolkning af grundloven, er vi nødt til at bygge på Justitsministeriets vurdering.
Men selvfølgelig er jeg indstillet på at forhøre mig og få vurderingen af forskellige konstellationer i Justitsministeriet.
Det er den proces, jeg regner med, vi kan bruge udvalget til.
Men jeg kan ikke love for meget på baggrund af den udtalelse, der ligger fra Justitsministeriet.
Arne Melchior (CD), 2001-04-06:
Jeg vil gerne med tak kvittere for den åbning, som her kom fra indenrigsministeren.
Jeg kan kun forstå hendes bemærkning som netop en åbning og dermed en ændring i forhold til den absolutte afvisning, som var hovedindholdet i indenrigsministerens første tale.
Så vil jeg atter en gang nævne Justitsministeriets suverænitet som ikke eksisterende.
Det vil jeg gerne benytte lejligheden til at understrege.
Helge Bo Jensen (EL), 2001-04-06:
Enhedslisten er enig i sigtet med det her beslutningsforslag.
Det er den tilknytning, man har til Danmark, som bør være afgørende for, om man kan opretholde sin stemmeret i Danmark, ikke mere eller mindre tilfældige ansættelsesretlige forhold.
I forlængelse af det mener vi også, at det vil være naturligt, at udlændinge, som bor i Danmark, bør have forbedrede muligheder for at stemme i Danmark.
Det er tilknytningen til Danmark, der er afgørende. Vi er imidlertid ikke særlig overbeviste om, at den her tilknytning kan bevares ud over de 12 år.
I forslaget er der også lagt op til en dispensationsmulighed efter 12 år.
Det er vi som udgangspunkt negative over for at medvirke til. Men selve hovedintentionen i forslaget er vi enige i, og vi går meget gerne positivt ind i udvalgsarbejdet i denne her sag.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-04-06:
Også Kristeligt Folkeparti synes, at det her er et godt forslag.
Vi går selvfølgelig ikke ind for at overtræde grundloven; det er der nok heller ikke nogen af forslagsstillerne der gør.
Jeg er i øvrigt enig i hr. Melchiors vurdering af, at nok er de gode rådgivere ovre i Justitsministeriet, men det er ikke dem, der bestemmer.
Men vi gør da selvfølgelig klogt i at lytte til dem langt hen ad vejen. Men jeg synes, det er væsentligt, og det er fuldstændig rigtigt, som også hr. Melchior gjorde opmærksom på det, at verden er forandret.
Jeg har kendskab til unge mennesker, der har været i udlandet i en 7-8-års-periode, og i den periode blev de behandlet forskelligt i den sammenhæng.
Hvis man udvider grænsen, vil der opstå grænsetilfælde, hvor der kan være tvivl om, hvordan man skal administrere, men sådanne grænsetilfælde har man jo allerede; jeg har kendskab til flere, hvor der er tvivl om, hvordan man administrerer.
Så jeg synes bestemt, at man skal prøve at åbne op for det her.
Nu lader det jo til, at der simpelt hen er et flertal uden om regeringen på det område her.
Derfor er det da også meget klogt af indenrigsministeren at være imødekommende.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-04-06:
Det er Justitsministeriets opfattelse, at den ordning, som beslutningsforslaget lægger op til, ikke er forenelig med grundlovens § 29, stk. 1, og jeg vil i øvrigt henholde mig til indenrigsministerens uddybning.
Selv om Det Radikale Venstre ligesom andre også er af den opfattelse, at flest muligt udenlandsdanskere med dansk statsborgerskab skal have valgret, kan vi med Justitsministeriets fortolkning i ryggen ikke støtte beslutningsforslaget.
Jeg kan næsten aflæse af indenrigsministerens kropssprog, at indenrigsministeren er af den samme opfattelse: at der godt kan være nogle områder, som det er værd at kigge nærmere på.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-04-06:
Jeg tror faktisk ikke, solen bliver ved med at skinne, men det er forhåbentlig ikke på grund af vores debat. Jeg vil spørge, om hr. Touborg kan bekræfte, at vi nu har fået byttet det ud, som var i de fem partiers forslag, som jeg fremsatte, nemlig den her meget operative ansvarsplacering; at holde øje med, at alle relevante tiltag bliver vurderet, og at regeringen skal vurdere nødvendigheden af at iværksætte afbødende initiativer.
Det har vi nu fået byttet ud til fordel for en sætning
om en social og økologisk bæredygtig udvikling
Det er faktisk den reelle forskel på de to vedtagelser.
Kan hr. Kristen Touborg bekræfte det?
Poul Nødgaard (DF), 2001-04-06:
Så er det sat på plads.
Det, der bringer mig op på talerstolen, er sådan set hr. Touborgs indlæg.
Jeg har et spørgsmål i den anledning.
Jeg forstår ikke, at det forslag til vedtagelse, som hr. Touborg læste op, ikke kunne have været koordineret med det andet forslag til vedtagelse, der blev fremsat, således at der havde været et fælles forslag til vedtagelse.
Og som hr. Kirkegaard var inde på det, er den eneste forskel på forslagene til vedtagelse jo reelt det om det økologiske. Men mit konkrete spørgsmål til hr. Touborg angår - og det var en vigtig del af hr. Touborgs tale - at alt det regionalpolitiske samarbejde blev samlet i ét ministerium. Jeg ved da godt, at vi i dag ser indenrigsministeren sidde nede på stolen, men når det kører i den praktiske hverdag, er der en stribe af ministerier, der er indblandet i alt det her. Der kunne jeg have ønsket mig, at hr. Touborg havde stillet som betingelse til regeringen for at gå med i et forslag til vedtagelse, at der nøjagtig blev indsat en pind i forslaget til vedtagelse om det, som var essensen i hr. Touborgs tale, nemlig at alt regionalpolitisk arbejde foregår i ét ministerium, og hvis det ministerium har brug for noget hjælp her og dér, så kan de bare søge det internt.
Det synes jeg havde været et positivt signal.
Så tror jeg i øvrigt, at vi kan få en ganske udmærket debat i dag.
Det er der lagt op til på sådan en skøn fredag, hvor solen skinner.
Harald Kjøller (V), 2001-04-06:
Det, vi nu mangler, er at blive prismæssigt ligestillet, sådan at landsdelen - eller øen - har råd til at bruge den i nødvendigt omfang.
Klaus Hækkerup (S), 2001-04-06:
... hr. Ebbe Kalnæs forsvarsforliget og sagde, at det var nogle rammer.
Dér må jeg altså korrigere: I forbindelse med forsvarsforliget sad man meget nøjagtigt og aftalte, hvilke kaserner der skulle lukkes hvor, og jeg kan hilse og sige, at mine kolleger valgt i hovedstadsområdet bestemt har observeret, at vi har fået lov at holde for også ved denne lejlighed.
Lad mig først sige til hr. Poul Nødgaard, som siger, at det ikke er nok med et lokalt engagement, og synes, at jeg ikke nævnte staten: Jo, jeg nævnte staten meget, netop for at få staten ind i det globaliseringsperspektiv, som den internationale udvikling tegner for os.
Ingen kommune og ingen region i Danmark er stor nok til selv at kunne løfte opgaverne effektivt i den internationale konkurrence, det er præcis derfor, staten skal ind, og det var præcis derfor, jeg endda indtil flere gange nævnte staten i mit indlæg.
Så jeg tror ikke, vi er uenige på noget område her.
Hr. Ole M. Nielsen siger, at jeg nævnte alle regeringens gode gerninger.
Til det vil jeg sige, at det er en misforståelse, for det tillod 10 minutters taletid ikke.
Men jeg gør gerne en anden gang en stor og behjertet indsats for at prøve at se, om jeg på 10 minutter kan nå at remse dem alle sammen op. Så nævnte hr. Ole M. Nielsen, at Bornholm er et eksempel på de fejl, man har lavet, og nævner, at der skal tages lokale beskæftigelseshensyn.
Ja, men vi står jo med en principiel afvejning, og den kommer vi selvfølgelig også til at forholde os til i Folketinget fremover, nemlig på den ene side hensynet til stordriftsfordele - det at indrette i dette tilfælde forsvaret så effektivt som muligt - og på den anden side, at vi gerne vil varetage andre hensyn, i dette tilfælde altså en regional udvikling på Bornholm.
Det er den afvejning, vi kommer til at foretage, og det skal vi selvfølgelig ikke være blinde for.
Men vi skal holde fast i, at når vores partifæller sidder og forhandler konkrete forlig om f.eks. uddannelsesinstitutioner, er det vigtigt, at vi sikrer, at de også har den regionale udvikling for øje.
Lad mig så i øvrigt nævne Bornholm igen.
Her har staten jo netop, inden det gik galt, indsat en hurtigfærge, så transporttiden til Bornholm fra København nu er som transporttiden fra København til Århus.
Det er dog en ganske særlig fantastisk ligestilling, Bornholm her får med den øvrige del af landet.
Så nævnte Ebbe Kalnæs ...