Frank Jensen (S), 2000-11-21:
Jeg vil gerne starte med at takke ordførerne for en spændende debat, synes jeg, og også en debat, som på mange strækninger knyttede konkrete kommentarer til det, som er temaet for debatten, nemlig det charter, som konventet nu har lagt på vores bord, og som skal behandles på Det Europæiske Råds møde i Nice.
Jeg synes, hr. Knud Erik Hansen fra SF favnede ganske godt, hvad det her drejer sig om.
Ganske enkelte ord, nemlig at EU skal holde orden i eget hus, og det er vel måske, når alt kommer til alt det, der generer modstanderne af det europæiske samarbejde allermest, ikke mindst hr. Keld Albrechtsen og også hr. Thulesen Dahl, nemlig at vi her med charteret får synliggjort de eksisterende grundlæggende rettigheder, som beskyttes i EU, og at det skaber større gennemsigtighed for borgerne over, hvilke rettigheder de har i forhold til EU's institutioner, og når medlemslandene gennemfører EU's retsakter i Danmark. Det er klart, at en så kraftig fokusering på de rettigheder, som borgerne har i forhold til EU's institutioner, er med til at skabe en større tillid fra borgernes side til det europæiske samarbejde, og det er vel grundlæggende her, hr. Keld Albrechtsen har sit problem.
Her kommer det europæiske samarbejde og viser over for borgerne, at de har nogle grundlæggende rettigheder, som EU's institutioner skal beskytte, og at medlemslandene har pligt til at beskytte de grundlæggende rettigheder, når de gennemfører retsakterne i deres nationale lovgivning.
Flere ordførere har knyttet kommentarer til det mere fremadrettede: Hvad skal der ske på længere sigt med det politiske dokument, vi har her på vores bord?
Det er vigtigt at holde fast i, og det fremgår meget klart af konklusionerne fra topmødet i Köln sidste år, at charteret i første omgang skal være og skal vedtages som et højtideligt politisk dokument, en politisk erklæring, på det europæiske rådsmøde i Nice her i december måned.
Vi støtter vedtagelsen i Nice af det dokument, der ligger på vores bord nu.
Kölnkonklusionerne lægger også op til, at det først på et senere tidspunkt skal afgøres, om og i givet fald hvorledes charteret skal optages i EU-traktaten og dermed gøres retligt bindende.
Men det har ikke ligget i konventets mandat at udarbejde et juridisk bindende dokument, og det er kun medlemsstaterne, der kan beslutte sig for eventuelt at indskrive charteret i Traktaten i en eller anden form, men det er ikke på dagsordenen for den forhandling, der foregår i Nice, og den forhandling, der foregår frem til det europæiske rådsmøde i Nice.
Det er også indgået i hr. Albrechtsens og også i hr. Sjursens indlæg her under debatten i dag, om der kunne opstå uoverensstemmelser mellem praksis fra EF-Domstolen og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol om fortolkning af menneskerettighederne.
Lad mig indledningsvis gentage, som jeg også gjorde i mit første indlæg: Det fremgår udtrykkelig af artikel 52, at de rettigheder i charteret, der stammer fra den europæiske menneskerettighedskonvention, har samme betydning og omfang som konventionens rettigheder.
Det er samtidig præciseret i charterudkastet, at EU's institutioner, herunder EF-Domstolen, skal respektere Menneskerettighedsdomstolens praksis.
En sådan situation vil først og fremmest kunne tænkes i tilfælde, hvor EF-Domstolen anmodes om at anvende og fortolke menneskerettighedskonventionens bestemmelser i situationer, som ikke tidligere har været forelagt for Menneskerettighedsdomstolen.
Men jeg skal samtidig understrege, at den konflikt eksisterer allerede i dag. EU-charteret vil hverken forstærke eller mindske denne mulighed.
Når hr. Sjursen og hr. Albrechtsen her i dag siger, at det giver problemer med at kunne bringe sager for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i sidste instans, så skal jeg sige, at det ikke er rigtigt.
Sådan er forholdet i dag.
Sådan vil forholdet også være i fremtiden.
Det ændres der ikke på i konventets forslag til charter for de grundlæggende rettigheder.
Så jeg mener, at de spøgelser, som hr. Albrechtsen og hr. Thulesen Dahl, og jeg synes også til dels hr. Sjursen, i dag har forsøgt at male op på væggen, er der i det her tilfælde intet juridisk belæg for.