runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Vestergaard (V), 2004-03-25:
Tak til fru Lone Møller.
Hvis jeg hørte rigtigt, så hørte jeg fru Lone Møller sige, at hun støttede kommissionen, altså beslutningsforslag nr. B 44.
Der står her, at kommissionen skal pege på områder, hvor en lempelse af standarden vil være sundheds- og miljømæssigt forsvarlig, samtidig med at den vil forbedre markedsadgangen.
Nu må vi jo antage, at EU's systemer fungerer, og der er
jo heller ikke nogen af dem, som ellers godt kan gøre det i det internationale system, der har anfægtet nogen af de standarder her.
Så vi må gå ud fra, at nogle af dem jo så er fastsat med udgangspunkt i forsigtighedsprincippet.
Nu støtter Socialdemokraterne så, at en kommission, som man nedsætter, skal pege på, hvor man kan lempe de her standarder.
Hvad er det for et princip, den kommission skal arbejde efter, for det er jo ikke længere forsigtighedsprincippet?
Henrik Vestergaard (V), 2004-03-25:
Nu bliver jeg nødt til at sige, at det kan ikke påvises med den udvikling, der har været i handelstallene, at EU's import fra Afrika af de her nødder er faldende på grund af de standarder, og det er det, Verdensbanken postulerer skulle ske.
Der er bare ikke nogen sammenhæng over til den empiri, vi har i øjeblikket.
Så vil jeg godt sige, at aflatoksinstandarden jo er fastsat ud fra forsigtighedsprincippet, som ligger i fødevareforordningen, ud fra et princip, der hedder, at det findes naturligt, men vi vil sådan set ikke acceptere det.
Så det niveau, vi finder, og det gælder i øvrigt også alle europæiske producenter, er det, der er muligt med de kendte produktionsmetoder, sorteringsmetoder, fremstillingsmetoder.
Det niveau beder vi bare alle andre lande om også at leve op til af hensyn til vores forbrugere, og så hjælper vi endda de lande med at leve op til det.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-03-25:
Jeg synes sådan set, det er stærkt manipulerende at stå og fuldstændigt forvride, hvad forsigtighedsprincippet går ud på.
Forsigtighedsprincippet er et princip, hvor man siger, at hvis der er velbegrundet formodning om, at noget kan være skadeligt for miljø eller sundhed, men at det ikke er videnskabeligt bevist, så kan man ikke anvende det.
Det er direkte manipulation at køre det over på aflatoksinspørgsmålet.
Her er det videnskabeligt bevist, at aflatoksin er giftigt.
Det er der ingen tvivl om, det skriver vi også i vores forslag.
EU har selv fastsat, at det, der er videnskabeligt grundlag for, er en grænseværdi på nul.
Det er ikke EU's grænseværdi; man har altså foretaget en vurdering og er nået til et resultat, der er højere, altså mere lempeligt end det, der er videnskabeligt grundlag for.
Det er her, vi tager fat og siger, at det her bør man overveje, når man ved, at den ekstra sikkerhed, man får, formentlig vil kunne redde én EU-borger om året, men faktisk har negative konsekvenser for udviklingsstøtten.
Henrik Vestergaard (V), 2004-03-25:
Jeg har rent faktisk taget forslagene med herop, og jeg kritiserede ikke udviklingsprincippet for at gøre op med de standarder eller forsigtighedsprincippet.
Der står, at man aktivt skal arbejde for det, uafhængigt af at det er fastsat efter et forsigtighedsprincip, uafhængigt af om det giver et lavere beskyttelsesniveau.
Men grunden til, at vi ikke støtter den kommission er, at det foreslås, at den skal komme med ideer til, hvilke standarder der kan sænkes.
Altså igen en fravigelse fra forsigtighedsprincippet, for de standarder er jo fastsat ud fra forsigtighedsprincippet.
Det tror jeg der er nogle der skal være meget opmærksomme på, når de om lidt skal tale om B 44.
Så har jeg sagt, at det jo igen er en opfindelse af et nyt system, for hvis standarderne er handelsforvridende, hvad
de ikke må være for WTO, så kan de påklages af de øvrige medlemslande i WTO, der jo heldigvis efterhånden omfatter det meste af verden.
Så det er et dobbelt system en gang til.
Man siger, at denne her kommission er bedre til at foreslå det end de principper og de autoriteter, vi har til det i Europa i dag, men det er vi ikke enige i.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-03-25:
Nu ved jeg ikke, om det er for meget forlangt at bede hr. Vestergaard om at læse op af SF's beslutningsforslag, men da jeg jo er hundrede procent sikker på, at han har læst det og endog særdeles grundigt, så vil jeg bare gøre opmærksom på, at det sådan set fremgår af forslaget, at udviklingsprincippet er et supplement til forsigtighedsprincippet, og at der faktisk ikke er noget som helst i de her forslag, der går på, at vi skal forlade forsigtighedsprincippet.
Men jeg synes egentlig, det ville være meget rart, hvis hr. Vestergaard ville tage bemærkningerne og så bare læse fra linje, hvad skal vi sige, 1, 2, 3, 4, 5 og op. Det ville nok klargøre det lidt.
Jeg kan godt se, han har moret sig over at sige det her, men det er faktisk noget andet, der står.
Så har jeg et spørgsmål om udviklingskommissionen.
Jeg kunne forstå på hr. Vestergaard, at det, der især generede ham, var, at vi har foreslået, at den også skal kunne komme med forslag til standarder.
Betyder det, at Venstre sådan set støtter resten af forslaget, men ikke den del af det, der går på, at kommissionen også skal kunne komme med forslag til standarder?
Henrik Vestergaard (V), 2004-03-25:
Jeg roste jo netop SF for at have mod til at sige fra over for forsigtighedsprincippet og nu synes, at der var noget andet, der var vigtigere, og det kræver da bestemt et vist mod.
Jeg er lidt interesseret i at se, hvem der i øvrigt støtter det.
Det er faktisk min holdning, at også i B 44 forlader man princippet, hvis man følger bemærkningerne til forslaget, så det glæder jeg mig til at få belyst i debatten.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-03-25:
Jeg vil gerne takke for det svar, for det svar tyder på, at jeg har forstået sammenhængen i tingene rigtigt.
Jeg var lidt overrasket ved indgangen til denne her debat, for jeg ville umiddelbart forvente, at hvis der kommer et beslutningsforslag fra SF, så går det ud på at styrke beskyttelsesniveauet og styrke muligheden for at anvende miljøgarantien. Jeg vil så ikke stille spørgsmålet videre til hr. Henrik Vestergaard, for jeg kan høre på det hele, at det i virkeligheden er fru Anne Grete Holmsgaard, jeg skal stille mine spørgsmål til på et senere tidspunkt i debatten.
Mariann Fischer Boel (V), 2004-03-25:
Jamen SF's forslag vil betyde en deharmonisering af standarderne i EU, for der vil være nogle lande, der ikke vil være tilfredse med Codex-standarden, og så vil de bare sige: O.k., så fastsætter vi vores egne standarder.
Det kan godt være, at der ikke bliver 25 forskellige, men det vil være vanskeligt at få landene til at vælge den samme standard, fordi der kan være forskellige holdninger til, hvor niveauet skal ligge.
Så bliver jeg nødt til at sige, at det studium, som SF henviser til i beslutningsforslaget, er et teoretisk studium, og at virkeligheden ikke blev, som det teoretiske studium konkluderede.
Man kan jo lave mange teorier, men virkeligheden har vist, at importen faktisk er femdoblet, så omregningen i menneskeliv holder ikke helt i denne forbindelse.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-03-25:
Jeg synes faktisk ikke, ministeren rigtig svarer, men jeg vil i hvert fald sige, at ministeren har jo skrevet stort set det samme i Kristeligt Dagblad i dag og omhyggeligt undgået at skrive, at man vil sænke sikkerhedsniveauet. Hvis man ser Verdensbankens undersøgelse på området, er Verdensbankens konklusion jo ret klar: Det, man vinder i EU ved at have en grænseværdi, der er skrappere end den globale standardkodeks, er maksimalt ét menneskeliv om året, og det synes jeg sådan set er en ret væsentlig pointe, som ministeren i både sin artikel i Kristeligt Dagblad i dag og også her går uden om.
Så synes jeg i øvrigt også, ministeren glemte at svare på spørgsmålet om en deharmonisering.
Der står intet i SF's beslutningsforslag om aflatoksiner, der går på, at der skal være forskellige standarder.
Forslaget går faktisk ud på, at man skal skifte fra en standard til en anden, og det vil jeg gerne bede ministeren bekræfte, så det ikke fremstår sådan, som ministeren fik det fremstillet: At vi ønsker, at der skal være forskellige standarder.
Ministeren ved jo godt, at det ikke er korrekt.
Mariann Fischer Boel (V), 2004-03-25:
Jeg synes, vi skal være enige om, at aflatoksiner bevisligt er kræftfremkaldende, og netop derfor har vi den holdning, at niveauet bør være så lavt som overhovedet muligt.
Det eksempel, jeg gav med indførsel af nødder fra tredjelande, beviser klart, at det faktum, at EU har et højere beskyttelsesniveau end Codex, ikke har forhindret, at EU's import er blevet femdoblet, og det er derfor, min og regeringens argumentation er helt klar: Der er ikke nogen indikation for, at man skal sænke EU's tærskelværdi, for den har øjensynligt ikke været hæmmende for importen.
Målsætningen må helt klart være, at det skal ikke gælde aflatoksiner alene, men at vi i stedet for generelt at sænke vores eget beskyttelsesniveau vil hjælpe udviklingslandene ved at give dem nogle værktøjer, så de kan levere varer, som overholder de grænseværdier, vi har stillet som betingelse for eksport til EU.
KL. 16.25 Med hensyn til diskussionen om udviklingsprincipper er det fuldstændig korrekt, at den ikke har noget at gøre med grænseværdier; det er de andre forslag, som vedrører det spørgsmål.
Men jeg mener, at vi allerede i dag har principper og værktøjer, som kan håndtere både den sundhedsmæssige og den handelsmæssige indfaldsvinkel, nemlig ALARA-princippet, som jeg henviste til før, og i øvrigt mener jeg også - jeg tror, det var et af spørgsmålene - at hvis vi fulgte Codex-niveauet for aflatoksiner, ville vi sænke sikkerhedsniveauet i EU.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-03-25:
Allerførst vil jeg godt bede ministeren bekræfte, at B 122 handler om et udviklingsprincip, og at der ikke noget som helst sted undervejs er skrevet noget som helst om at slække de eksisterende grænseværdier.
Grundlæggende er det et forslag om at indføre et supplement til forsigtighedsprincippet, nemlig at man også skal vurdere ud fra et udviklingsprincip, og det synes jeg er ret vigtigt, fordi ministeren faktisk sagde direkte, at SF ønskede at slække værdierne.
Det fremgår meget tydeligt, at der ikke er nogen automatik.
For det andet vil jeg gerne bede ministeren afkræfte, at der med forslaget om aflatoksiner er lagt op til en deharmonisering i EU.
Forslaget går faktisk på fælles værdier i EU, men fælles værdier, der følger Codex Alimentarius.
For det tredje: Jeg vil gerne bede ministeren bekræfte, at EU's egen og eneste videnskabeligt begrundede grænseværdi for aflatoksiner hedder 0.
EU siger selv, at det eneste, man har videnskabeligt grundlag for med hensyn til aflatoksiner, er at sige 0.
Sandy Brinck (S), 2004-03-25:
En gang imellem kan man godt blive lidt i tvivl om, hvorvidt vi skulle have haft nogle læreplaner herinde.
Må jeg henvise fru Line Barfod til spørgsmål nr. 10 i bilaget - det er også bilag nr. 10, hvilket sammentræf -
Der bliver også ret udførligt redegjort for i bilag 10, at eksemplet med ler er et eksempel, men ikke noget, man skal, og derfor synes jeg ærlig talt, at hvis vi skal diskutere det her på et sagligt grundlag, så kunne vi diskutere de temaer, der er stillet op - dem kunne vi godt diskutere - men når metoderne er frie, så synes jeg ikke, at vi skal stå og diskutere, om det er sand eller ler, for det har jeg meget stor tillid til at man klarer ude i institutionerne, ligesom socialministeren med lovforslaget lægger op til at man skal.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-03-25:
I Enhedslisten deler vi den bekymring for forsigtighedsprincippet, som hr. Henrik Vestergaard har givet udtryk for.
Jeg vil gerne spørge, om det også er indgået i Venstres overvejelser, at hvis man følger det forslag om at sænke grænseværdier - ja, i virkeligheden bliver det jo at hæve grænser, altså at slække beskyttelsesniveauet for bestemte giftstoffer - så risikerer vi, at man i sådanne tilfælde heller ikke længere vil kunne bruge EU's miljøgaranti.
Det er i hvert fald en risiko.
Jeg ved ikke, om det er undersøgt til bunds.
Jeg kan også spørge hr. Henrik
Vestergaard, om det er indgået i Venstres overvejelser. Jeg tror i virkeligheden, at forslaget vil underminere EU's miljøgaranti, også hvis man indskriver i traktaten, sådan som jeg forstår af bemærkningerne at SF gerne vil have det, at der skal være et modstående princip til forsigtighedsprincippet i selve traktaten.
Lone Møller (S), 2004-03-25:
Det gør Socialdemokratiet stadig væk, men dermed ikke sagt, at vi ikke stadig væk vil være med til at kigge på, om vi kan give ulandene nogle bedre muligheder.
Det kommer jo an på, om vi skal gå på kompromis med nogen af de standarder, som i dag er vigtige.
Altså i hvert fald med hensyn til aflatoksiner, der er kræftfremkaldende, kan det godt være, det måske lyder rimeligt at sige, at det kun vil være én EU-borger, det går ud over.
Martin Lidegaard (RV), 2004-03-25:
Indledningsvis vil jeg gerne kvittere for hr. Keld Albrechtsens skamros af EU's miljøsystemer, som har været den røde tråd i debatten i dag.
Det er sjældent, man har chancen
for i den grad at sole sig i så meget EU-ros fra Enhedslistens side, så det glæder jeg mig over
Det vil vi vide også at tage op senere, når vi får lejlighed til at diskutere dette spørgsmål mere indgående.
Men så vil jeg gerne svare på hr. Albrechtsens spørgsmål.
Jeg synes egentlig også, det er ubehageligt.
Jeg synes faktisk, det er ubehageligt at leve i en verden, hvor der dør 30.000 børn af sult hver dag - ikke på grund af EU's tærskelværdier alene - men jeg synes, det er endnu mere ubehageligt, hvis man ligesom fraskriver sig eller ikke vil kendes ved, at der kan være nogle ubehagelige valg at træffe her.
Puha, lad os ikke snakke om det, for det er uetisk at snakke om, at det handler om menneskeliv.
Men det handler om menneskeliv i Europa og i ulandene i nogle tilfælde.
Og ja, som jeg startede med at sige, i alle de tilfælde hvor man kan få tingene til at harmonere, hvor man kan indføre de højere standarder i ulandene, er det selvfølgelig indlysende det eneste rigtige.
Jeg siger bare også, at hvis man kender til virkeligheden i nogle af de ulande, så kan man spørge, hvad der kommer først: de højere standarder eller udviklingen?
Keld Albrechtsen (EL), 2004-03-25:
Det etiske princip, som hr. Martin Lidegaard formulerer, at vi godt kan ofre nogle menneskeliv i Vesteuropa, hvis vi derved kunne redde et eller andet større antal et andet sted.
Er det ikke etisk set
et skråplan at komme ind på?
Og i så fald hvor mange menneskeliv?
Fru Anne Grete Holmsgaard vil ofre ét.
Jeg ved ikke, hvor mange hr. Martin Lidegaard vil ofre.
Hvor går grænsen?
Jeg spørger, fordi det er en helt forkvaklet debat, vi er kommet ind på.
Jeg troede, at vi alle sammen var enige om, at vi skal frem mod stadig højere standarder for miljø og sundhed.
Jeg har altid hævdet, at når det kom til stykket, mente EU det ikke alvorligt, men det står dog i traktaten.
Det vil jeg godt spørge hr. Lidegaard, om han ikke er enig i.
Martin Lidegaard (RV), 2004-03-25:
Der har vi en dokumenteret risiko.
Det ved vi.
Vi erkender den.
Jeg erkender den.
Nu tager jeg diskussionen principielt her, for ingen af os, synes jeg, kender nok til fakta til at kunne drage en endelig konklusion på det, men principielt kunne jeg godt forestille mig en situation, hvor der - selv om der er en kendt og dokumenteret risiko i Europa ved en mindre hævning af tærskelen - er en endnu større, om jeg så må sige, risiko for menneskeliv i ulandene, ved at de ikke kan afsætte deres varer.
Den situation mener jeg principielt godt man kan stå i, også selv om man overholder alle standarder og regler osv.
Det synes jeg ikke umiddelbart har noget med forsigtighedsprincippet at gøre.
Det er i øvrigt meget vanskeligt at få lov til at komme
igennem med i WTO-regi, det ved vi jo fra hormon-sagen osv.; hvis ikke vi kan dokumentere, at der er noget, så er det altså svært at komme.
Så jeg taler om den situation, hvor man, selv om man i og for sig følger alle internationale regler, måske stadig væk har et hensyn at tage. Det står i hvert fald i EU-traktaterne og i alle de fine erklæringer, at der også er et hensyn at tage til fattigdomsbekæmpelsen.
Henrik Vestergaard (V), 2004-03-25:
Nu er det jo sådan, at EU i ni ud af ti tilfælde har fuldstændig de samme standarder og grænseværdier, som findes i det internationale Codex-system, men hvis vi skal begynde at tale om at sænke grænseværdier til trods for, at vi jo egentlig har et system, hvorefter at man kan anklage de lande, der måtte bruge det som en teknisk handelshindring, kan vi så komme uden om det uden at gøre op med forsigtighedsprincippet, som jo er basis for de standarder, der er fastsat?
Martin Lidegaard (RV), 2004-03-25:
Det er fuldstændig korrekt, at Fødevareøkonomisk Institut har peget på, at toldbarriererne er det største problem for ulandene i dag.
Det er jeg helt enig med hr. Henrik Vestergaard i, men jeg er ikke sikker på, at det er et enten-eller, så hvis man går ind for det ene, kan man ikke gå ind for det andet.
Jeg tror, der ligger nogle komplekse problemer på området, som vi bliver nødt til at tage rimelig seriøst.
Jeg vil gerne sige ganske ærligt, at jeg ikke skal gøre mig klog på, om det er Verdensbankens eller de andres tal, der er de rigtige.
Jeg ved, vil jeg sige, af bitter erfaring,
fordi jeg har arbejdet med det i nogle år, at man kan gøre handelstal op på mange forskellige måder alt efter kategorier og ting og sager, og jeg er ikke nok inde i den konkrete sag til at kunne foretage den vurdering
Men jeg kunne godt tænke mig, at vi generelt blev klogere på, hvad miljøstandarderne på forskellige produkttyper - typisk landbrugsprodukter, som ulandene selv kan producere - rent faktisk betyder for deres eksportmuligheder.
Det ved vi ikke meget om, og det er jo derfor, at Verdensbankens rapport, som har stået ret alene i debatten, har fået så stor vægt.
Om det så er helt urimeligt tør jeg ikke vurdere herfra.
Henrik Vestergaard (V), 2004-03-25:
Jeg vil kvittere over for hr. Lidegaard, for vi har jo sådan set også sagt, at problemkredsen er relevant, og at det er derfor, vi har interesseret os for den.
Jeg vil gerne spørge, om jeg hørte rigtigt, da hr. Martin Lidegaard sagde, at han er blevet usikker på bl.a. Verdensbankens antagelser, når det viser sig, at ensartede standarder pudsigt nok rent empirisk har ført til, at importen fra Afrika er faldet, mens den nærmest er eksploderet på de områder, hvor der er forskellige standarder.
Der behøver ikke være nogen sammenhæng, men som Fødevareøkonomisk Institut netop har peget på, kunne vi måske tage som udgangspunkt, at hvis vi skal hjælpe udviklingslandene, skal det ske gennem markedsadgang, toldsatser, toldkvoter og direkte produktionsstøtte, som vi lidt tidligere i dag har afskaffet her i Danmark, mens vi først længere henne ad vejen skal kigge på de tekniske fødevarestandarder.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-03-25:
Ja, det kan jeg da godt erkende, men der er altså nævnt tre eksempler på ikkehandelsmæssige barrierer, og hvis man skal have de barrierer væk, kan jeg altså ikke umiddelbart se andre muligheder, end at grænseværdierne ændres.
Men det er da muligt, fru Anne Grete Holmsgaard ser andre muligheder.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-03-25:
Jeg vil gerne spørge fru Lone Møller, om hun er enig i, at der ikke er nogen modsætning mellem at håndhæve forsigtighedsprincippet og så indføre et udviklingsprincip.
Det lignede jo næsten en indrømmelse, og lad mig så lige læse op, hvad der står inden da.
Der står forskellige eksempler på ikketoldmæssige barrierer, og så er der nævnt tre eksempler, som er dokumenteret med tal fra Verdensbanken.
Jeg kan forstå, at fru Else Theill Sørensen godt er klar over, at hun var ude over kanten, da hun påstod, at SF foreslår at ændre grænseværdierne i et forslag, som i øvrigt handler om at få nedsat en kommission, der skal belyse hele området.
Man fristes jo næsten til at fortsætte i det spor, for det vil i hvert fald fuldstændig afsløre, at denne totale afvisning fra regeringspartierne simpelt hen kun handler om at slippe for at skulle beskæftige sig med noget ubekvemt.
Det vil jeg godt bede fru Else Theill Sørensen bekræfte.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-03-25:
Det kan da godt være, vi skal tage nordjyderne med, for de har jo så mange motorveje, og dem har vi ikke så mange af i Midt- og Vestjylland.
Vi kan godt føre debatten derhen, for vi vil godt have nogle motorveje, og vi skal nok køre forsvarligt på dem, selv om hastigheden øges.
Jeg tror faktisk ikke, og det gør mit parti heller ikke, at de højere hastighedsgrænser vil gøre det mere usikkert at køre på motorvejene.
, så det er tilgivet.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-03-25:
Fru Else Theill Sørensen var ved at snuble over ordene, og jeg kunne jo ikke tænke andet, end at fru Else Theill Sørensen mente forarbejdede nordjyder.
Indimellem snakker vi om helheden i politikken og hensynet til forbrugerne og sundheden.
Hvordan hænger det sammen med, at regeringen og dermed også De Konservative og fru Else Theill Sørensen vil hæve hastighedsgrænserne på motorvejene?
Strider det ikke også imod forbrugersikkerhed?
Else Theill Sørensen (KF), 2004-03-25:
Vi behandler her tre beslutningsforslag, som har det fælles sigte at gavne udviklingslandenes muligheder for produktion og for afsætning af deres varer.
Det er et godt formål og et formål, som Det Konservative Folkeparti er helt enig i.
Men når vi kommer til midlerne, er vi slet ikke enige, og det undrer mig faktisk rigtig meget, at de forslag, vi her behandler, stammer fra SF.
Men der er måske noget i dansk politik, jeg ikke helt har forstået eller slet ikke har fulgt med i.
For af de midler, man vil bruge, er at slække EU's fælles grænseværdier for bl.a. aflatoksiner.
Argumentet er ikke, at grænseværdierne i EU er for lave ud fra et sundhedsmæssigt synspunkt og ud fra et forsigtighedsprincip, men at de lave grænseværdier forhindrer ulandenes produkter i at komme ind på markedet.
Det hensyn mener vi i Det Konservative Folkeparti ikke skal overtrumfe sundhedshensynene.
Vejen frem må være at hjælpe ulandene til at leve op til de miljø- og sundhedskrav, vi stiller i EU og dermed i Danmark.
Jeg tror faktisk, ministeren nævnte, at den var femdoblet, på trods af at EU har grænseværdier for aflatoksiner i forarbejdede nordjy...
jordnødder - ja, nu kunne jeg godt klare de svære ord, men ikke det lette ord jordnødder.
Der er i øvrigt ikke nogen grænseværdier i Codex Alimentarius for forarbejdede jordnødder.
Med hensyn til uforarbejdede jordnødder er der til gengæld sket et fald i importen, men her er grænseværdierne faktisk ens i EU og i Codex.
Et andet konkret eksempel, der nævnes i B 44, er standarder for antibiotika i oksekød.
Det anføres, og jeg citerer fra bemærkningerne: »Der findes ikke nogen studier af et minimumssikkerhedsniveau for rester af antibiotika.«
Jeg er forundret over, at SF åbenbart mener, at vi har for lave grænseværdier på det område, og at det skal dokumenteres, at det er nødvendigt med de lave grænseværdier.
Det er ikke Det Konservative Folkepartis holdning, og noget tilsvarende gælder for bemærkningerne om bananer og pesticidrester.
Det Konservative Folkeparti mener som sagt, at vi frem for at hæve grænseværdierne og beskyttelsesniveauet skal arbejde på at hjælpe ulandene med at nå frem til at kunne leve op til de miljø- og sundhedskrav, vi stiller i EU og altså også i Danmark.
Det Konservative Folkeparti kan derfor ikke støtte beslutningsforslagene.
Christian H. Hansen (DF), 2004-03-25:
Jeg anerkender selvfølgelig, at der ligger denne her udtalelse fra Verdensbanken.
Det kan man ikke lade være med, man kan ikke stå op og sige, at det gør den ikke.
Men jeg må også sige, at jeg føler mig ikke sikker på, at den videnskabelige baggrund er et hundrede procent på plads omkring det, man er kommet frem til i Verdensbanken, og så længe den usikkerhed er der, mener jeg ikke, at det er ansvarligt over for hverken den danske forbruger eller for forbrugerne i EU overhovedet at gå ind og bruge det her på nuværende tidspunkt.
Vi mener, at når vi har Codex Alimentarius, som fastsætter nogle standarder, vi har EU, og vi har WTO-aftalen om sundheds- og plantemæssige sundhedsforanstaltninger, er det på nuværende tidspunkt det bedste sikkerhedsnet.