Thorkild Simonsen (S), 1997-11-06:
Forslag til folketingsbeslutning om udvikling af demokrati i kommuner og amter er jo klart noget, der må have en indenrigsministers opmærksomhed.
Enhedslisten ønsker jo med dette beslutningsforslag nr.
B 30, at Folketinget skal opfordre regeringen til at fremsætte lovforslag om otte forskellige emner, som efter beslutningsforslagets titel netop har til formål at udvikle demokrati i amter og kommuner.
Beslutningsforslaget er således præget af omsorg for demokratiets vilkår i vores kommuner, og det er en omsorg, jeg i allerhøjeste grad deler.
Jeg deler imidlertid ikke det, som jeg føler er en mistillid til det politiske flertal i landets kommuner, og som beslutningsforslaget så sandelig også giver udtryk for.
Efter 30 år i kommunalpolitik vil jeg gerne påtage mig at berolige forslagsstillerne: Der er ikke grund til så stor en bekymring.
I det daglige politiske arbejde, som jeg har kendt det både i kommuner og amter,
er det så absolut hovedreglen, at der er et godt samarbejde på tværs af partiskel og holdninger. Det kommunale selvstyre er jo fastslået i grundloven, og den kommunale styrelseslov indeholder bl.a. en lang række bestemmelser, som beskytter mindretal og sikrer de enkelte medlemmer rettigheder i forbindelse med det kommunalpolitiske arbejde, og det er godt.
Der er først og fremmest forholdstalsvalg, forslagsret og ret til at indbringe ethvert spørgsmål for kommunalbestyrelsen.
Men der kan også være grund til at nævne medlemmernes ret til at gennemse og få kopier af alle sagsakter i kommunen.
Jeg mener som forslagsstillerne, at grundlæggende lovgivning som styrelsesloven skal påses og plejes.
Det må samtidig sikres, at vilkårene for den demokratiske proces i kommuner og amter er optimale, og at reglerne ikke er i strid med de demokratiske opfattelser, som vi har her i samfundet.
Men i forbindelse med lovgivningsarbejdet må vi også sikre, at kommunerne og amterne inden for rammerne af det kommunale selvstyre har mulighed for at løse deres meget omfattende og komplekse opgaver på en forsvarlig og forhåbentlig effektiv måde.
Gennem de seneste år er der gennemført en række ændringer i styrelsesloven.
Jeg kan bl.a. nævne følgende: Inddragelse af Københavns Kommune under styrelsesloven, forsøg på bydelsråd i Københavns Kommune, pligt for kommunerne til at informere borgerne om de kommunale spørgsmål, ret til fravær fra arbejdet i forbindelse med varetagelse af det kommunalpolitisk arbejde og forbedring af de vilkår, som kommunalpolitikere har.
Allerhelst vil jeg dog pege på, at styrelsesloven i dag åbner mulighed for at tilrettelægge styreformer og det politiske arbejde efter lokale ønsker og behov i et omfang, som var helt ukendt for blot få år siden.
Senest har regeringen den 8. oktober fremsat lovforslag om åbne udvalgsdagsordener.
Lovforslagets hovedformål er at sikre større åbenhed gennem fremlæggelse af fortegnelser over de sager, der kommer til behandling på udvalgets møder.
Styrelsesloven tilpasses således, synes jeg, løbende samfundsudviklingen, og jeg ser ingen grund til at indsætte en såkaldt demokratisk formålsparagraf i selve styrelsesloven.
Forslaget om en demokratisk formålsparagraf er kun et af en lang række enkeltstående forslag i det her beslutningsforslag, og det vil være meget omfattende nærmere at kommentere alle forslagene.
Jeg vil dog søge at kommentere hovedgrupper af forslag:
For så vidt angår forslag om ændring af offentlighedsloven, skal jeg bemærke, at langt den overvejende del af den kommunale aktivitet, som ikke udføres af den kommunale forvaltning, allerede er omfattet af reglerne om offentlighed.
Det gælder således selvejende institutioner, som kommuner og amter har driftsoverenskomst med.
Det gælder også kommunale fællesskaber.
Forslaget om, at der skal kunne forlanges udskrivning af nyvalg til kommunalvalgene i utide er jo, som det lige er omtalt, identisk eller nogenlunde identisk med det forslag, vi lige har behandlet.
Enhedslisten anfører som baggrund for den del af beslutningsforslaget, der vedrører lovændring i forhold til tilsynsrådene, at de nuværende regler er utilstrækkelige.
Som bekendt er det i dag således, at de for hvert amt nedsatte tilsynsråd fører det almindelige tilsyn med kommunerne, mens det er Indenrigsministeriet, der fører tilsyn med amterne og Københavns og Frederiksberg Kommune. Jeg vil på nuværende tidspunkt ikke tage stilling til, om det kommunale tilsyns opgaver og organisation er hensigtsmæssig.
Årsagen er, at regeringen for nylig har nedsat et udvalg, der som en af sine væsentligste opgaver netop skal vurdere behovet for en reform af det kommunale tilsyn.
Dette udvalg, Klagereformudvalget, forventes at afslutte arbejdet i 1999.
Når arbejdet forventes at vare et par år, skyldes det, at Klagereformudvalget har en meget stor arbejdsopgave foran sig.
Formålet med udvalgsarbejdet rækker således ud over en analyse og en stillingtagen til de forhold, som Enhedslisten nævner i bemærkningerne til beslutningsforslaget.
Klagereformudvalget skal nemlig dels udarbejde en redegørelse for alle gældende klage- og tilsynsordninger på det samlede kommunale og amtskommunale område bortset fra skatteområdet, dels vurdere muligheden for at skabe et for borgerne mere overskueligt klage- og tilsynssystem, herunder særligt et grundlag for en reform af de almindelige kommunale tilsynsmyndigheders opgaver og organisation. Med hensyn til spørgsmålet om offentligt ansattes ytringsfrihed er det min opfattelse, at offentligt ansatte har meget vid ytringsfrihed, og at udøvelsen heraf sjældent giver anledning til problemer.
I en sag for et stykke tid siden fra Farum Kommune, som der henvises til i bemærkningerne til beslutningsforslaget, blev det således også fastslået, at den ansatte ikke havde overskredet grænserne for ytringsfriheden.
En anden gruppe af Enhedslistens beslutningsforslag vedrører kommunalbestyrelsesmedlemmernes arbejdsbetingelser.
Som det fremgår af regeringens kommunalpolitiske redegørelse i foråret, har antallet af opstillede kandidater til kommunalbestyrelser og amtsråd været vigende gennem en længere årrække.
Med henblik på at imødegå denne udvikling er der gennemført en række ændringer af styrelsesloven, som alle har til formål at forbedre vilkårene for varetagelse af kommunalbestyrelseshvervet.
Meget tyder da også på, at det er lykkedes at stoppe den negative udvikling.
Det står mig ikke ganske klart, hvad forslagsstilleren helt præcis mener hermed.
Jeg kan ikke støtte et forslag om at opbygge en sådan forvaltning i forvaltningen i kommunerne, helt bortset fra hvad en sådan ordning måske også ville koste, men jeg er meget tilhænger af, at der gives sekretærmæssig støtte til hvert enkelt kommunalbestyrelsesmedlem, når man beder om det.
Det har jeg gode erfaringer med, hvor jeg kommer fra.
Der kan man til enhver tid bede om at få taler udarbejdet og andre ting. Enhedslisten har også forskellige forslag vedrørende åbenhed og brugerindflydelse.
Jeg må dertil sige, at jeg ikke kan genkende det generelle billede, som i beslutningsforslaget tegnes af kommunerne i forhold til disse to emner.
Dertil kommer, at kommuner og amter på eget initiativ har oprettet en række brugerstyrede institutioner og anlæg.
Jeg har på den baggrund vanskeligt ved at se, at der ikke tages vidtgående hensyn til brugernes indflydelse.
Det er også min opfattelse, at der i dag er stor åbenhed omkring arbejdet i kommunerne.
Kommunalbestyrelsens møder er offentlige, og muligheden for at behandle sager for lukkede døre er med en lovændring for et par år siden blevet indsnævret til kun at gælde sager med meget fortrolige oplysninger.
Borgere og presse, der ønsker at følge den lokalpolitiske debat, har således mulighed for at overvære kommunalbestyrelsens møder.
Flere steder har man da også givet lejlighed til, at man direkte fra disse møder kan sende ud i æteren.
Og som nævnt ønsker regeringen nu at supplere den eksisterende regel om fremlæggelse af sagspåtegnelse på kommunalbestyrelsens møder med tilsvarende regler for udvalg.
Enhedslisten foreslår, at kommunalbestyrelsen skal have pligt til at tillade radio- og tv-transmissioner fra sine møder.
Sådanne direkte transmissioner er, som jeg sagde før, allerede kendt, i alt fald hvor jeg kommer fra. Da direkte transmissioner imidlertid ikke nødvendigvis altid vil medføre forbedret kvalitet af den politiske debat eller arbejdsvilkårene for kommunalpolitikerne, er det sådan, at en sådan beslutning må træffes på baggrund af givne, lokale
forhold
Jeg er nu nået frem til det sidste forslag: forslaget om at afkorte fristen for tildeling af bogstavbetegnelse til lokallister ved kommunevalg, og her kan jeg udtrykke en vis positiv indstilling.
Forslaget svarer stort set til, hvad der opfordres til i Indenrigsministeriets vejledning, og jeg vil være indstillet på at undersøge, om der er behov for og mulighed for lovgivning om spørgsmålet.
Trods denne afsluttende positive bemærkning vil det formentlig allerede være fremgået af det indlæg - lidt langt - at jeg ikke kan støtte det samlede beslutningsforslag, selv om der er mange gode intentioner i det.