Henriette Kjær (KF), 1998-05-05:
En abort er altid en ulykkelig og problematisk ting.
Jeg tror ikke, man kan finde en kvinde, der vil påstå noget andet.
Det må derfor være et mål, at antallet af provokerede aborter bliver så lavt som muligt.
Vi kan derfor også være enige med Kristeligt Folkeparti i deres sigte med denne forespørgsel.
Og kan vi gøre indsatsen mere målrettet på dette område, er Det Konservative Folkeparti villige til at medvirke.
Lad mig dog slå fast med det samme, at vi i Det Konservative Folkeparti er tilfredse med, at en ulykkelig gravid kan få foretaget en abort inden 12. graviditetsuge.
Det ønsker vi ikke at ændre på.
Kan vi styrke indsatsen i forebyggelsesøjemed, og kan vi hjælpe nogen med råd og støtte, så det faktisk bliver muligt for dem at gennemføre graviditeten og få barnet, er meget nået.
Derfor er der behov for en synliggørelse af de tilbud, der allerede eksisterer.
Samtidig kan man spørge, om den praktiserende læge er offensiv nok.
Griber han fat i de unge, og holder han de kvinder, der allerede har født et par gange og nu ikke ønsker flere børn, fast på snakken om prævention? Det tror jeg faktisk er meget vigtigt. I min dagligdag oplever jeg endog meget veluddannede kvinder fortælle efter en fødsel, at nu behøver de ikke at beskytte sig, for de ammer jo stadig. Den ammestuehistorie lever i bedste velgående, på trods af at den er helt forfejlet; man kan jo godt blive gravid, mens man ammer.
Der er altså nogle myter, der skal udryddes, og som man skal være bedre til at oplyse om.
De kvinder eller unge piger, der netop ikke kan lide at gå til deres egen praktiserende læge, fordi han måske har kendt én, siden man selv var en lille bitte baby, og derfor synes, han er for tæt på, så tæt på, at det bliver pinligt, ja, de får måske aldrig bestilt p-piller eller får rådgivning om prævention.
Og pludselig en dag er man alene hjemme med kæresten.
Med bedre information, frit lægevalg og alternative muligheder
tror jeg, man kunne nedbringe aborttallet i hvert fald en smule for den gruppe.
Aborttallet er faktisk dalet i de seneste år, som sundhedsministeren også redegjorde for.
Jeg ved ikke, om det er en af sidegevinsterne ved aidskampagnen, hvor vi alle blev opfordret til at bruge kondom ved usikker sex.
Antallet af tilfælde af kønssygdomme er også faldet, i hvert fald for visse typers vedkommende, og måske er kondomerne også årsagen til det fald, vi nu har set på abortsiden.
Jeg hører til dem, der syntes godt om den allerførste aidskampagne, hvor kendte over kendte temaer gjorde os opmærksom på, at man skulle beskytte sig.
Den var både sjov, pågående og massiv.
Jeg tror, der er behov for nytænkning på området.
Når det gælder de unge, er det her som i så mange andre tilfælde forældrenes ansvar og pligt.
Forældrene burde være de bedste til at fornemme, hvornår deres børn begynder at interessere sig for andet end Barbiedukker og Spiderman.
Men for kvinder, der har bevæget sig ud over teenageårene, er opgaven mere svær at gribe an.
De er svære at få fat i, hvor man, når det gælder de unge, kan finde dem på skolerne og uddannelsesinstitutionerne.
Netop den gruppe har måske også mere behov for netop råd og støtte til at kunne beholde barnet.
De føler sig vel ofte alene og har brug
for samtale og viden om de muligheder, der er.
En anden gruppe er de kvinder, der virkelig ikke ønsker sig flere børn eller børn overhovedet, og som har beskyttet sig, men hvor præventionen har svigtet.
Den gruppe er ofte stærk nok til at træffe sit eget valg, og det mener jeg man bør respektere, når det er inden for 12-ugers-grænsen. Men der skal arbejdes på at få aborttallet ned.
Vi skal tage statistikkerne og de menneskelige omkostninger alvorligt, og derfor kan vi støtte Kristeligt Folkepartis forslag til vedtagelse.