runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2004-03-16:
Så håber jeg så også samtidig, at vi har fået fejet det af banen, at der ikke er blevet taget hensyn til ofrene for forbrydelser under tidligere tiders regeringer.
Altså ofrene i konfrontationen med gerningsmanden eller mødet med gerningsmanden, som det er, udtrykker jo stor sympati for ordningen.
De får lov til at give en forklaring på, hvordan de har oplevet situationen, de får lov til også at give udtryk for den angst, de har haft efterfølgende, og den vrede, de har over for gerningsmanden.
Og gerningsmændene, ja, de får sandelig, siger de gerningsmænd, der er indgået i evalueringen, mulighed for at give en undskyldning, de får også mulighed for at angre i situationen, og oftest ender det med det resultat, at otte ud af ti, der deltager i det her, faktisk er ganske godt tilfredse med resultatet.
Det er der, jeg synes, Dansk Folkeparti har for lidt opmærksomhed.
Ofrene er ganske godt tilfredse, og gerningsmændene er ganske godt tilfredse, fordi de får lov til at give en undskyldning for det, de har gjort.
Der er ting, jeg her som første spørgsmål gerne lige vil bede hr. Per Dalgaard svare på.
Det er sådan en floskel, der hænger lidt i luften fra Dansk Folkeparti, hvor man gentagne gange bliver ved med at sige, at den tidligere regering og tidligere tiders regeringer ikke har tænkt nok på ofrene.
Så mit første spørgsmål er meget direkte: Kan hr. Per Dalgaard nævne forbogstaverne på de to partier, som fordoblede erstatningen til voldsofre i sidste regeringsperiode?
Karsten Nonbo (V), 2004-03-16:
Det er lidt i forlængelse af det, fru Line Barfod sagde.
Der vil jeg gerne spørge hr. Per Dalgaard, om hr. Per Dalgaard ikke er lidt enig med mig, når jeg mener, at der også er meget stor diskrimination i forhold til de ofre, der er ofre for en gerningsmand, som simpelt hen ikke vil deltage i konfliktråd?
Vi kan jo lave lige så meget konfliktråd, vi vil, men hvis gerningsmanden ikke vil deltage i det, så bliver det offer jo også udsat for en diskrimination.
Så vi kan nok desværre ikke nå den evige millimeterretfærdighed, som der er nogle, der ønsker.
Jeg ved ikke, om hr. Per Dalgaard er enig med mig i det?
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
Jeg afviser ikke ofrenes behov.
Lad os nu holde os til, hvorfor vi ikke ville være med til konfliktrådene.
Der er det jo sådan, som det jo egentlig også er blevet påpeget tidligere, at når man står i en forligsforhandling og har en række varer på hylderne, så skal man tage stilling til, hvilke man så skal vælge, og hvilke man bliver nødt til at vælge fra, fordi der ikke er penge til det hele.
Og så var det konfliktrådene, der faldt ud den her gang. Men hvis det viser sig, at det er de vises sten, jamen altså så tager vi da bestemt fat i den, selvfølgelig gør vi da det, men indtil nu og indtil vi får nogle flere data, så vil jeg gerne have lov til at udtrykke en vis skepsis over for, om det virkelig skulle være løsningen.
Anne Baastrup (SF), 2004-03-16:
Det, der så er centralt for mig, er: Hvad er den egentlige årsag til, at hr. Per Dalgaard ikke ønsker konfliktråd, hvis
det er sådan, at gerningsmændene gerne vil, hvis det er sådan, at offeret gerne vil, og hvis det er sådan, at offeret har en klar formodning om, at det vil gavne offerets mulighed for at vende tilbage til tilværelsen efter at have været udsat for en alvorlig forbrydelse?
Hvad er det så, der er grunden til, at hr. Per Dalgaard i den grad afviser ofrenes behov?
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
Jeg skal ikke kunne sige, hvorfor det kun er 25 pct. af de indsatte, der bliver spurgt, om de vil være med, som siger, at ja, det vil de gerne.
Jeg vil sige, som jeg svarede fru Elisabeth Arnold, at hvis det virkelig viser sig, at det her er de vises sten, at det virkelig giver noget med hensyn til tilbagefald og med hensyn til at gøre samfundet mindre kriminelt, jamen altså så tager vi da imod det med kyshånd, selvfølgelig.
Det vil jeg gerne.
Hvis det virkelig viser sig, at konfliktråd har en så positiv effekt, at der kan ses noget ud af det, så skulle man da selvfølgelig være et skarn, hvis ikke man syntes, det var noget, der skulle køre videre og måske endda udbygges, selvfølgelig.
Det er der ingen problemer i.
Jeg kan jo prøve med et gæt.
Det skulle vel ikke være Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre?
Jeg kan se på ansigterne dernede, at jeg har gættet rigtig.
Tak for det.
Jeg håber, vi er lige så konsekvente i vores politik, som Socialdemokratiets retsordfører siger de er.
Jeg vil da meget gerne spørge hr. Peter Skaarup, hvad han egentlig mente med det, han udtalte dengang, men jeg er overbevist om, at der ikke er nogen uoverensstemmelse mellem hans holdning og min holdning. Ungdomskriminaliteten er et kæmpe problem, som vi skal fokusere meget på, og det har jo ikke ligefrem kendetegnet tidligere regeringer, at de har gjort noget for at bekæmpe ungdomskriminaliteten.
De har måske gjort det på papiret, men i praksis har de ikke gjort noget, og det er forskellen på de tidligere regeringer og den nuværende.
Eyvind Vesselbo (V), 2004-03-16:
Jo, men det, jeg startede med at sige, var jo, at det var et forsinket skud i bøssen fra Socialdemokratiet, for regeringen har jo taget fat på det her.
Det er da fint nok, at Socialdemokratiet stort set for det meste skriver de initiativer, som regeringen har taget,
Så har jeg meget svært ved at forstå den problemstilling, som fru Mette Frederiksen trækker op, at de penge, der er givet til de rytmiske musiksteder, skulle være et problem.
Altså er pengene ikke lige gode, om de kommer det ene eller det andet år?
Jeg mener da ikke, at Socialdemokratiet ligefrem var helt fantastisk på kulturområdet i den forrige periode, og jeg kan citere fru Mette Frederiksen, som jo åbent og klart erkender, at Socialdemokratiet svigtede kulturen: »Hvis der er et område, som vores parti ikke fik prioriteret ordentligt i den 9 år lange regeringsperiode, så er det kulturpolitikken, eller sagt endnu klarere, vi overså vigtigheden af at føre politik med kulturel forankring.«
Det er et citat fra fru Mette Frederiksens artikel i Politiken den 2. maj 2002, så fru Mette Frederiksen har ikke så meget at sige regeringen på, for fru Mette Frederiksen erkender jo blankt, at den tidligere regering svigtede kulturen i modsætning til den nuværende regering.
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
Det har fru Elisabeth Arnold fuldstændig ret i, og der kan man netop se, hvorledes det skrevne ord ikke passer med virkelighedens verden fra Socialdemokratiets side, for det er jo dér, at kæmpeproblemerne ligger, og jeg har et hav at statistikker.
Jeg kan forsøge at læse en lille smule op af dem her.
Det er noget, som er udgivet af Justitsministeriet.
Det er en statistik, som Britta Kyvsgaard har lavet om overrepræsentation i strafferetslige afgørelser år 2000 og procentuel overhyppighed i forhold til hele befolkningen fordelt efter indvandrerstatus.
Der tegner indvandrerne sig for en 39 pct.s overhyppighed.
Og tager man efterkommerne ud - efterkommerne - så er overrepræsentationen 132 pct.
Jeg ved ikke, hvorfor Socialdemokratiet ikke har nævnt fremmede i det her beslutningsforslag, når det handler om dem.
Det har de gjort ét sted, hvor de har skrevet, at man må insistere på, at børnene lærer ordentligt dansk.
Og det kan jo næsten kun rette sig imod fremmede.
Ole Sohn (SF), 2004-03-16:
Der er jo altid en fare ved at lave et godt, gennemarbejdet forslag med flere elementer, for det giver andre partier anledning til at sige: Vi synes, pind 1 er god, men pind 2 kan vi ikke lide, så derfor siger vi nej.
Hvis jeg brugte min ordførertale på at gå alle detaljerne igennem, tror jeg også godt, jeg kunne finde et par kommaer, som jeg ville sætte lidt anderledes.
Men det synes jeg dybest set er helt uinteressant, for sådan som jeg læser forslaget, og som det også har været et gennemgående træk i debatten, er det væsentlige ved forslaget jo, at det i bund og grund er udtryk for, at der skal gives en større støtte til dansk musikliv, og så anvises der nogle forskellige redskaber hertil. Jeg mener, det er utrolig vigtigt, at dansk musikliv får bedre betingelser.
Vi har advokeret gennem flere år for, at hele den musiske fødekæde skal forstærkes og forbedres, at talenterne skal have bedre betingelser, og at der skal oprettes rytmiske spillesteder, hvor talenterne kan udfolde sig.
Forslaget her vil bl.a. være med til at sikre, at når talenterne har øvet tilstrækkelig mange gange inde i øvelokalerne og måske er ved at få tinnitus, kan de komme ud
på scenen, men også komme ud over rampen og få mulighed for at få produceret deres cd'er og få dem udsendt, gerne også ud over landets grænser
Det synes jeg er godt tænkt, og derfor kan SF støtte forslaget.
Jeg vil godt lige komme med et par bemærkninger til spørgsmålet om indkøbsordninger.
Man kan altid diskutere, om det er den rigtige måde, at et bibliotek skal købe x antal eksemplarer af hver cd til udlån ligesom i Norge, hvor det samme princip i øvrigt også gælder for bøger, men man kan også vende det om og sige: Er det ikke en kendsgerning, at bibliotekerne i Danmark gennem de senere år har fået beskåret deres bevillinger støt og roligt, enten direkte eller via nedskæringer eller begrænsninger af bloktilskuddet, så deres økonomiske muligheder for at købe tilstrækkeligt med bøger, købe tilstrækkeligt med cd'er, og hvad det nu ellers er, bibliotekerne køber, er blevet mindre?
Så kan man diskutere, om det skal være på den ene eller den anden måde, men tanken om at få flere cd'er ud på bibliotekerne er i sig selv rigtig.
Ideen om støtte til produktion bygger på et ønske om at komme væk fra den centralisering, der sker i kraft af, at pladebranchen bliver mere og mere monopoliseret.
Dette betyder, at en lang række musikere har fået sværere ved at komme ud på markedet med deres produkter, så det synes jeg også er godt tænkt.
Med disse bemærkninger vil jeg sige, at SF vil gerne tilsige støtte til forslaget.
Eftersom jeg har lært at tælle til 90, konstaterer jeg, at det nok ikke lige bliver på denne side af september, det bliver gennemført, men når valget har været der, og vi har fået en anden regering, skal vi nok huske hinanden på, at det er et forslag, som skal fremmes.
Louise Frevert (DF), 2004-03-16:
Nu bevæger vi os i virkeligheden et stykke uden for forslaget, men lad mig alligevel sige helt klart her fra talerstolen, hvis jeg kan få lov til det, selv om det egentlig ikke har noget med forslagsstillernes forslag at gøre: Stod det til Dansk Folkeparti, skulle der hverken være cd'er, dvd'er, videobånd eller andet af den slags på bibliotekerne.
Hvad det egentlig har med eksportstøtten at gøre, ved jeg ikke, men det er korrekt forstået, at det er vi
ikke interesseret i.
Vi mener, at hvis man skal have det mest optimale og det størst mulige sortiment af alle bøger og så mange bøger som muligt, skal bibliotekerne ikke bruge pengene til materialeudgifter til de ting, jeg lige har nævnt.
Så kunne man simpelt hen få mange flere gode bøger på bibliotekerne.
Mette Frederiksen (S), 2004-03-16:
Jeg erkender, at det går lidt uden for forslaget, men biblioteksdelen er jo også en del af forslaget.
Vi siger, at vi gerne vil støtte det producerende led, altså få flere cd'er ud over rampen, både til fordel for de musikere, der udfører værkerne, og af hensyn til alle os, der gerne lytter til musikken.
Jeg vil gerne spørge: Hvis jeg skal forstå fru Louise Frevert korrekt, betyder det så, at det udlån, der er på musiksiden i dag, og som vi på mange måder synes er berigende, fordi forskellige former for musik kan nå ud til biblioteksbrugerne og dermed befolkningen, skal helt væk fra
folkebibliotekerne
Og betyder det også, at eksempelvis internettet ikke skal være tilgængeligt på folkebibliotekerne?
Louise Frevert (DF), 2004-03-16:
Jeg er glad for, at fru Mette Frederiksen har forstået, at vi kun i nogle tilfælde er enige med regeringen, og lige præcis på biblioteksområdet vil jeg godt pointere, at vi kun er enige med regeringen et stykke hen ad vejen. Vi mener i bund og grund, at biblioteker kun burde varetage udlån af bøger, og det har jeg også sagt tidligere.
Nu er det ikke lige præcis den diskussion, vi skal have, så jeg siger det bare for at præcisere, hvad vi mener, bibliotekernes mission egentlig skal være.
Vi mener helt klart, at det er her, almindelige borgere skal kunne låne bøger, som de har lyst til, og de studerende skal kunne komme.
Det er kun det, vi mener, bibliotekerne skal bruges til.
Vi har aldrig nogen sinde været tilhængere af, at bibliotekerne også skal have udlån af cd'er, dvd'er, videobånd, billeder eller alt muligt andet.
Lige præcis på det punkt er vi ikke enige, men med hensyn til musikplanen og til dels karenstiden er vi enige med regeringen.
Mette Frederiksen (S), 2004-03-16:
Jeg synes sådan set, det er helt fair, at Dansk Folkeparti ikke støtter forslaget, når det ikke følger Dansk Folkepartis kulturpolitiske linje, og Dansk Folkeparti er regeringens parlamentariske grundlag.
Som i mange andre sammenhænge stemmer Dansk Folkeparti sammen med regeringen, og det er sådan set fair nok. Jeg kunne godt tænke mig at følge diskussionen om, hvorvidt vores biblioteker er konkurrenceforvridende, op, for det mener fru Louise Frevert at et yderligere indkøb af musik-cd'er ville være.
Gør det sig også gældende ved f.eks. indkøb af bøger?
I dag er der jo ikke nogen karensperiode for indkøb af bøger.
Den nyeste litteratur er tilgængelig på de danske folkebiblioteker, og det er et gammelt princip for at sikre, at den viden og den lærdom, der findes i vort samfund, skal være tilgængelig for alle, inklusive de grupper, som ikke har mulighed for at erhverve værkerne på anden vis end f.eks. ved at komme på folkebiblioteket.
Mener fru Louise Frevert, at bibliotekerne grundlæggende er konkurrenceforvridende, eller er det kun på musikområdet?
Louise Frevert (DF), 2004-03-16:
Det kan åbenbart være svært for fru Lone Møller at forstå, at vi er medlemmer af forskellige partier med forskellige holdninger, men jeg kan ikke forstå, at det kan være så svært for fru Lone Møller at forstå, at Dansk Folkeparti ikke har den opfattelse, at det absolut skal være en menneskeret at få supporteret alting.
For Socialdemokraterne er det jo en menneskeret at få støtte til noget nær alting, og det næste, der kommer heroppefra talerstolen fra Socialdemokraterne, bliver vel, at bilbranchen også skal have støtte for at kunne klare sig. Vi er eksempelvis med i handlingsplanen »Et liv i musikken« for musikområdet med over 100 mio. kr. over 4 år, og vi mener, at et langt stykke hen ad vejen går det fint.
Lad os se, hvad der sker i fremtiden, og lad os se, hvad arbejdsgruppen kommer tilbage med af resultater, og om den har nye ideer.
Men den form for eksportfremstød, som fru Lone Møller taler om, er efter Dansk Folkepartis mening ikke den vej, vi skal gå.
Lone Møller (S), 2004-03-16:
Jeg skal beklage, hvis det ser ud, som om forslaget kun går på at indføre en eller anden form for indkøbsordning til biblioteker, skolebiblioteker og deslige, og at det bliver frygtelig konkurrenceforvridende, som fru Louise Frevert siger.
Jeg vil gerne spørge fru Louise Frevert, om hun mener, at det bare er et udtryk for et eller andet mærkeligt konkurrenceforvridende, og om hun ikke kan se, at det er en støtte til dansk musikliv.
KL. 18.50
Louise Frevert (DF), 2004-03-16:
Man skal høre meget vrøvl, ikke alene fra denne talerstol, men så sandelig også nede fra pladserne.
Det er noget fuldstændigt vrøvl, og jeg synes, fru Lone Møller skal høre efter, hvad jeg siger.
Norge er én ting, og Danmark er en anden ting, men det er jo ikke ensbetydende med, at der kan være gode tiltag fra Norge, som vi kan lære af.
Det er konkurrenceforvridende, og vi mener ikke, det er den rigtige vej frem at supportere pladebranchen på den måde, man gør i Norge.
At man skal kunne frelse pladebranchen, bare fordi man opkøber 500 eller 600 cd'er og giver dem videre til institutioner, er jo fuldstændig hen i vejret.
Lad os lige holde tingene adskilt, lad os holde æbler og pærer hver for sig.
Det er vigtigt at pointere, at i dette tilfælde mener vi ikke, der er noget at tage ved lære af i Norge, men i andre henseender kan der godt være det.
Lone Møller (S), 2004-03-16:
Jeg vil spørge fru Louise Frevert, om vi ikke i mange andre sammenhænge skeler til og optager gode ideer fra de skandinaviske lande, og det har jeg i hvert fald på andre områder, jeg beskæftiger mig med i dette Folketing, hørt Dansk Folkeparti være varm fortaler for.
Nu hører jeg fru Louise Frevert sige, at Norge er én ting, og Danmark er en anden ting.
Vil det sige, at ting, som har vist sig at være gode i de andre skandinaviske lande, og som har kunnet bidrage til en kulturel udvikling og måske også til andre ting, skal vi overhovedet ikke beskæftige os med, for Danmark er én ting og Norge en anden ting?
Jeg opfatter det, fru Louise Frevert siger, som at vi ikke kan bruge noget fra nogen andre lande, men kun vores egen selvtilstrækkelighed.
Louise Frevert (DF), 2004-03-16:
Lad det være sagt med det samme: Der er mange gode intentioner i dette forslag fra Socialdemokraterne, hvor man ønsker at styrke indsatsen for dansk musik på flere måder.
Jeg skal da heller ikke lægge skjul på, at specielt kunst og musik står mit hjerte nær, men det er jo ikke ensbetydende med, at man behøver at skulle supportere musikmarkedet i den udstrækning, som Socialdemokraterne har intentioner om i dette forslag.
Socialdemokraterne ønsker at bruge 30 mio. kr. på bl.a. produktionsstøtte, international transportstøtte og indkøbsordninger for nye danske musikproduktioner.
Dansk Folkeparti mener, at med den musikhandlingsplan, som vi allerede har været med til at støtte, »Liv i musikken«, er vi på vej i absolut den rigtige retning.
Det er mere end 100 mio. kr. over 4 år, som bliver brugt til en forstærket indsats på dette område, og vi mener ikke, at det er nødvendigt på nuværende tidspunkt at bruge flere midler på dette. Jeg ved godt, at et af argumenterne for en indkøbsordning vil være, at det har været en stor succes i Norge, men Norge er en ting og Danmark en anden.
Desuden vil jeg sige ud fra min bedste overbevisning, at i det øjeblik, man køber produktioner op for at videregive dem til biblioteker eller andre institutioner, må det anses for at være konkurrenceforvridende for de private markedsmekanismer. Nu er det jo heller ikke sådan, at det er en menneskeret, at man skal have støtte til noget nær alting her i livet.
Derfor mener vi, at der skal være mulighed for, at man selv kan producere sin musik med salg for øje, og ærlig talt går det jo ikke så dårligt i Danmark med den danske musikproduktion.
Vi er et lille land, et lille sprogområde, som selvfølgelig skal have mulighed for at producere musik og kunstnerisk udvikle sig.
Dette vil være gavnligt for fremtidens borgere, eller sagt på en anden måde: Det danske sprog skal holdes i hævd, også på musikområdet, og musikproduktionen blomstrer da også i fuldt flor.
Vi må se i øjnene, at pladebranchen trods alt er et kommercielt marked, hvor pengene kan være store, men - indrømmet - også små.
Nogle vil sige, at det er tåbeligt at producere musik, som ikke er salgbar, og det kan der være fornuft i et langt stykke hen ad vejen.
Men når det er sagt, vil jeg sige, som jeg tidligere pointerede, at grundet vores egenartede musik og sprog skal der være en mulighed for, at også smalle produktioner kan forekomme i musiklivet, og det gør de jo også.
Der er nedsat en arbejdsgruppe bestående af musikere og folk fra pladebranchen, der vil beskrive fremtidsudsigterne for pladeproduktionen i Danmark.
Den rapport, som arbejdsgruppen skal udfærdige, vil være færdig i juni, og derefter kan vi så se på, hvilket udgangspunkt vi har for en videre dialog om musikproduktion og musikstøtte i Danmark.
Vi ser frem til rapportens færdiggørelse, og jeg er sikker på, at der vil komme nye gode ideer frem, som vil være givtige for branchen.
Summa summarum: Vi mener, der er mange nye initiativer på vej, og idet vi afventer arbejdsgruppens rapport, ser vi os desværre ikke i stand til at støtte Socialdemokraternes forslag.
Lone Møller (S), 2004-03-16:
Nu har hr. Eyvind Vesselbo jo ikke siddet så længe i Folketinget, men jeg har i hvert fald i mange år oplevet, at man på denne talerstol ikke har kunnet svare på lige nøjagtig de spørgsmål, der blev stillet fra salen, så det er ikke noget nyt.
Eyvind Vesselbo (V), 2004-03-16:
Jeg mener, at når man fremsætter et sådant forslag, må man også kunne svare på spørgsmål om et centralt punkt, der ligger i forslaget, nemlig at man skal støtte dansksprogede musikproduktioner til udlandet. Fru Lone Møller siger, at nogle har svært ved at komme til udlandet osv.
Skal jeg forstå det sådan, at bands som Saybia, Kashmir, Safri Duo, som jo ikke nødvendigvis synger på dansk, skal oversættes til dansk for at kunne få eksportstøtte, for de synger faktisk på engelsk?
Det må jo være det, der ligger i forslaget her.
Det står jo i forslaget, og jeg nævnte det også i min ordførertale, at man her i forslaget ønsker, at en fast procentdel af en professionel produktionsstøtte afsættes til dansksprogede musikproduktioner, altså dansksprogede musikproduktioner til Japan, Frankrig osv.
Jeg vil gerne bede fru Lone Møller lige nævne, hvad er det for nogle bands, man godt vil støtte med dansksprogede produktioner?
Naser Khader (RV), 2004-03-16:
Socialdemokratiets forslag til folketingsbeslutning om en styrket indsats for produktion og eksport af dansk musik, bl.a. ved etablering af en produktionsstøtteordning for den danske musikbranche, etablering af en eksportstøtteordning for dansk musik og etablering af en indkøbsordning for nye danske musikproduktioner, er et sympatisk forslag, og vi støtter intentionerne i det.
Vi er enige i, at dansk musikliv har behov for støtte og en saltvandsindsprøjtning, på samme måde som dansk film fik det i 1980'erne.
Den danske musikbranche er trængt, og hvis man ønsker en blomstrende dansk musikscene i fremtiden, er der behov for handling.
Derfor har vi i Det Radikale Venstre også tidligere fremsat et forslag, der skulle fremme formidlingsleddet, for som vi ser det, er hovedproblemet mere formidlingen af musikken end produktionen.
Bl.a. lægger forslaget op til en betydelig centralisering i stedet for at stimulere branchens aktører direkte.
Pladebranchen, som bl.a. modtager støtte, har udtrykt tvivl om forslagets effekt, og de mener, at forslaget bygger på en misforstået opfattelse af, hvordan musiklivet fungerer.
Problemet for det danske musikliv er som sagt de grundlæggende produktionsvilkår, og det, der er behov for, er at finde en løsning på dette område.
KL. 19.00 Desuden er vi ikke helt overbevist om, at den del af forslaget, der handler om køb af ca. 500 eksemplarer, vil gøre den store forskel.
Hvis man lægger tallene sammen, bliver det ca. 10.000 kr. til kunstneren, og de penge kunne man lige så godt give vedkommende i hånden.
Endvidere har vi behov for specifikation vedrørende finansieringen.
Vi har derimod kun afsat 10 mio. kr. i vort eget forslag.
Intentionerne er gode, men vi vil umiddelbart stemme hverken for eller imod.
Jeg tror, vi skal afvente rapporten fra det udvalg, der er nedsat, og hvis de ikke kommer med noget, der løser de grundlæggende problemer, kan det godt være, at vi sammen med Socialdemokraterne og andre partier skulle komme med vores forslag.