runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bendt Bendtsen (KF), 2001-10-04:
Vi har den helt klare holdning, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Vi har mange steder i pressen fået dokumenteret, at forskellen mellem at bestille noget og ikke bestille noget ikke er ret stor for mange.
Jeg kan kun bekræfte, at vi var deltagere i et finanslovforslag, et forlig om ungeindsatsen i sin tid for de 20-25-årige, hvor man fik nedsat dagpengene, hvis ikke man havde en kompetencegivende uddannelse eller var kommet i uddannelse i løbet af et halvt år.
Det viste sig, at en hel del unge mennesker kom i arbejde, at en hel del kom i beskæftigelse.
Vi mener, at det var et godt forslag, vi på daværende tidspunkt lavede sammen med den daværende arbejdsminister, fru Jytte Andersen.
Vi har peget på, at der er behov for reformer
på arbejdsmarkedsområdet.
Det er ikke nogen hemmelighed, at det konservative finanslovforslag opererer med nogle besparelser.
Men jeg tager ikke de bemærkninger, som hr. Frank Aaen har til det her område, til følge, altså at det kun er de fattige, det går ud over.
Frank Aaen (EL), 2001-10-04:
Nu hørte vi under den forrige debat, at arbejdsløse indvandrere og flygtninge, som har været her i kort tid, ikke skal have normale sociale ydelser.
De skal ikke have det samme at leve for, som danskere skal have at leve for.
Jeg går ud fra, at Det Konservative Folkeparti støtter det forslag.
Og så læser jeg i Det Konservative Folkepartis finanslovforslag, at alle arbejdsløse uanset nationalitet, uanset herkomst skal sættes 5 pct. ned i dagpenge, og at alle arbejdsløse, der er under 30 år, skal sættes på halve dagpenge, samt at alle kontanthjælpsmodtagere, der er i aktivering, skal sættes ned i ydelse.
Derfor er mit spørgsmål til hr. Bendt Bendtsen, om det kan bekræftes, at hvis hr. Bendt Bendtsen kommer i regering og får indflydelse, så betyder det, at alle arbejdsløse, både dem, der er kommet til os udefra, og dem, der har boet her altid, alle sammen skal sættes ned i dagpenge.
Dorte Bennedsen (S), 2001-10-09:
Hvis hr. Peter Skaarup havde hørt, hvad ministeren sagde, så ville han også have noteret sig, at med regelændringen, med ændringen af straffuldbyrdelsesloven, er det blevet nemmere at overflytte.
Det vil sige, at der er mindre behov for at få oplysninger fra medfanger, fra ansatte.
Det kombineret med, at man i konkrete sager i dag kan undlade aktindsigten, synes jeg er to gode ting, og vi må se, om det ikke også hjælper.
Jeg vil meget gerne give et tilsagn
om, at vi følger dette her tæt, men i modsætning til hr. Peter Skaarup ønsker jeg ikke at lave om bare for at lave om, men jeg ønsker at se, om de tiltag, vi har lavet, som forekommer at være fornuftige og rigtige, så ikke også vil hjælpe på problemet.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-09:
I forbindelse med det forslag, som Dansk Folkeparti støtter, om at begrænse fangers aktindsigt, kunne jeg da godt tænke mig at spørge fru Dorte Bennedsen, om ikke det store antal af trusler og repressalier mod fængselsfunktionærer, vi ser i de her år, vækker til eftertanke.
Måske kunne fru Dorte Bennedsen her fra Folketingets talerstol fortælle, hvordan udviklingen har været, at vi har set stigning i antallet af repressalier, og at det jo netop er derfor, at sigtet i forslaget er rigtigt, nemlig at man prøver på at stille sig på fængselsfunktionærernes og de ansattes side, i stedet for at man stiller sig på fangernes side.
Det er jo trods alt over for fængselsfunktionærerne, vi har det ansvar, at de trods alt har en rimelig sikkerhed i deres job.
Karen Rønde (V), 2001-10-09:
Ministeren og Socialdemokratiets ordfører tilkendegav, at de var enige i beslutningsforslagets formål, nemlig at de stærke fanger ikke må tyrannisere de andre indsatte eller ansatte, men at de fandt, at de eksisterende muligheder og redskaber var tilstrækkelige for at undgå dette. Så vil jeg høre den socialdemokratiske ordfører: Gør det slet ikke indtryk på fru Dorte Bennedsen, at fængselsfunktionærernes formand, fængselsfunktionærerne generelt, ønsker netop denne form for begrænsning af aktindsigten?
De er bange for, at de, som de angiver, kommer efter dem, når de i deres akter kan læse, hvem der har informeret personalet.
At det vil betyde en forringelse i de indsattes vilkår, må man ifølge Carsten Pedersen tage med, og jeg citerer: Prisen for de regler, der er i dag, betaler de svage indsatte og personalet for.
Så må man gøre op med sig selv, hvilke hensyn man vil tage.
I dag har man valgt hensynet til de negative, stærke indsatte, slutter han.
Dorte Bennedsen (S), 2001-10-09:
Det er kun ca. 10 måneder siden, at vi drøftede et beslutningsforslag, der er helt identisk med det foreliggende, og det kan derfor næppe undre
forslagsstillerne, at de bemærkninger, jeg på Socialdemokratiets vegne skal komme med, ligger tæt op ad, hvad vores ordfører sagde i december sidste år. I bemærkningerne til forslaget tales der om politikeres forpligtelse til at sikre, at indsatte og personale ikke lider overlast, og til at sikre de svage indsattes retssikkerhed, en betragtning, vi helt deler. Men når der så videre står: »Forslagsstillerne vægter de svage indsattes retssikkerhed og personalets og de pårørendes sikkerhed højere, end at stærke indsatte uforstyrret kan øve vold og trusler«, så bliver jeg nødt til at spørge forslagsstillerne, om der i disse ord ligger, at de kan pege på noget parti eller på nogen politiker, der ikke har den samme prioritering.
Sagen er jo den, at Socialdemokratiet og, tror jeg, alle andre partier er enige i målet, men at uenigheden opstår, når vi skal vælge midlerne til at nå dette mål.
Socialdemokratiet vil ikke acceptere forhold i vores fængsler, som giver de negative, stærke indsatte mulighed for at tage magten og for at tyrannisere medfanger eller true personale, og derfor har vi valgt nogle andre initiativer, som er langt mere virkningsfulde.
At begrænse aktindsigten hjælper jo ikke på det helt grundlæggende problem, at stærkt negative indsatte er dominerende og truende over for svage indsatte.
For at komme det problem til livs, er der netop oprettet særlige fængselsafsnit i Horsens, i Nyborg og i Vestre Fængsel, sådan at man kan adskille de stærke, negative indsatte fra de øvrige, og hertil kommer også, som ministeren jo var inde på, at der med vedtagelsen af straffuldbyrdelsesloven er sket en lempelse af betingelserne for overflytning, en lempelse, der gør det nemmere at træffe de nødvendige foranstaltninger med hensyn til de stærke, negative indsatte.
Vi skal også pege på, at med de regler, vi allerede har i dag, gives der faktisk en mulighed for at begrænse aktindsigten efter en konkret vurdering, og dét kombineret med de allerede vedtagne foranstaltninger til at adskille stærke og svage fanger er efter vores opfattelse langt mere virkningsfuldt end det foreliggende forslag, og vi kan derfor ikke støtte forslaget.
Dorte Bennedsen (S), 2001-10-09:
Jo, de forhold, der har været i vores fængsler, gør et stort indtryk på os.
Vi synes ikke, hvad jeg også gav udtryk for i min ordførertale, det er acceptabelt, at stærke indsatte skal være dominerende hverken over for medfanger eller over for personalet.
Og jeg synes nok, at vi nu skal prøve at se, om disse regler ikke gør, at vi får løst problemet.
For vi kan godt ophæve aktindsigten, men vi løser ikke ved at ophæve aktindsigten det problem, at de stærke, negative fanger stadig er dominerende.
Det kan vi løse ved disse særlige afdelinger, vi har oprettet.
Men det er en god regel, synes jeg, på det her felt, som det er det på politiområdet og på en række andre områder, at vi ikke går ind og ændrer på tingene på baggrund af en enkelt gruppes bemærkninger, men at vi får et samlet udspil, at vi får et udspil på det her felt fra kriminalforsorgen, hvis de mener, at de nu vedtagne tiltag ikke har slået til.
Fru Karen Rønde stod her og sagde, at Kriminalforsorgen ikke får de nødvendige oplysninger til at kunne gribe ind.
Jeg vil egentlig gerne høre, hvilken dokumentation fru Karen Rønde har for det.
Altså hun har citeret, hvad fængselsfunktionærernes formand har udtalt i sommer
Men jeg vil godt høre, om hun har nogen dokumentation.
Jeg mener faktisk, jeg i rimelig og ordentlig grad læser mine bilag; jeg synes, at ud over justitsministeren var Folketingets Retsudvalg stedet, man skulle henvende sig, og jeg mindes ikke at have set nogen dokumentation for den påstand, som fru Karen Rønde kommer med her.
Jeg synes, vi skal passe på, for det er meget let at bygge en forestilling op og sige, at sådan og sådan er det.
Jeg synes, det er rimeligt, at der også er en betydelig grad af dokumentation bag ens udtalelser.
Al respekt for Venstre og for deres ønsker om at holde møder med f.eks. Dansk Fængselsforbunds ledelse.
Det står ethvert parti frit for at gøre noget sådant.
Men hvis en organisation af funktionærer eller ansatte har et seriøst ønske om nogle ændringer, så forekommer det efter min vurdering rimeligt, at så går man til Kriminalforsorgens ledelse - i dette tilfælde er det Kriminalforsorgen - det er dens opgave at afveje hensyn og synspunkter. Så har man jo endelig den mulighed, hvis man ikke synes, man kommer igennem hos Kriminalforsorgen, ja, så kan man henvende sig til Folketingets Retsudvalg.
Det står også enhver organisation frit for at skrive.
Jeg må så igen sige, at jeg har ikke i mine papirer
nogen form for henvendelse, hverken fra kriminalforsorgen eller fra Dansk Fængselsforbund om dette problem.
Men det er jo ikke helt sikkert, at vi andre skal følge den linje, som Venstre her har lagt i forbindelse med sådanne møder.
Karen Rønde (V), 2001-10-09:
Først til ministeren: Jeg er meget glad for, at ministeren tilkendegiver her fra Folketingets talerstol, at man i de danske fængsler og arresthuse ikke uforstyrret kan udøve vold.
Og jeg vil da gerne høre, om ministeren her fra Folketingets talerstol kan garantere for, at dette aldrig sker i kriminalforsorgens institutioner?
Til fru Dorte Bennedsen vil jeg gerne sige, at jeg synes da, det er en skam, at hun ikke vil tage mit ord for givet, når jeg nu citerer fængselsfunktionærernes formand, men jeg kan oplyse, at jeg havde møde med fængselsfunktionærernes formand sidste mandag, og han gentog dette: Både fængselsfunktionærernes formand og Venstre vil gerne anerkende, at med straffuldbyrdelsesloven har vi fået nogle nye redskaber, med de nye afdelinger for særlig stærke negative fanger har vi fået nye redskaber, men de finder ikke ude i den virkelig verden, at disse redskaber er tilstrækkelige.
De efterlyser et yderligere redskab, netop begrænsningen af aktindsigten, som i dette forslag stadig væk er aktuel.
Selv om det jo bygger på Straffelovrådets flertalsbetænkning i 1996, ønsker de stadig væk dette gennemført til trods for det, der er sket.
Og det er dermed også et svar til fru Elisabeth Arnold.
Men jeg vil gerne sørge for, at vi får en henvendelse
Søren Søndergaard (EL), 2001-10-09:
Jamen bare lige for at få afklaret, om det er en eller anden happening, vi deltager i
: Altså var det et helt seriøst spørgsmål, jeg hørte blev stillet af fru Karen Rønde, gående ud på, at justitsministeren skulle garantere, at der ikke i noget fængsel foregik et overgreb fra stærke fangers side?
Var det et helt seriøst spørgsmål, eller er det led i en eller anden happening?
Det tror jeg vi må have afklaret, før vi går videre, for ellers tror jeg, at vi let kommer til at snakke forbi hinanden.
Frank Jensen (S), 2001-10-09:
Ja, jeg var også et øjeblik i tvivl om min rolle i spillet, og jeg synes sådan set ikke, det var et spørgsmål, der forventes noget svar på.
For selvfølgelig ved vi alle sammen, vi, der har besøgt fængsler ofte inden for de seneste år, at tilstanden i vore fængsler er blevet værre i kraft af, at klientellet, der kommer i vore fængsler, bliver tungere og tungere, i kraft af også, at vi mere bruger alternativer til frihedsstraf, nemlig sådan at de bedre udrustede, bedre stillede indsatte, som kom i fængsler tidligere, i dag kommer i samfundstjeneste.
Så derfor bliver, alt andet lige, det klientel, der ender med at komme i fængslerne, et tungere klientel.
Det gør vi alt for at forandre gennem etablering af behandlinger inde i fængslerne, gennem særlige afdelinger, som også er beskrevet.
Men man skal også tænke over, om vi virkelig med at fjerne den her forvaltningslovssikkerhed, man har haft tidligere, hvor man kunne få aktindsigt, opnår noget reelt med det - altså vi ved jo, at praksis i dag er, at man ud fra en konkret vurdering giver afslag på partaktindsigt - om vi så ikke bare her får en debat for debattens skyld, for jeg har meget svært ved for alvor at se, at vi ved at fjerne denne her partsaktindsigtsadgang ved lov fik løst det fundamentale problem. Det fundamentale problem er, at vi har mange indsatte, som er aggressive, og som skal håndteres anderledes, og jeg er meget åben over for, at vi kunne få nogle virkelig nye forslag.
Det her er jo et gammelt forslag, det er et forslag, vi har vurderet mange gange.
Vi ved, at der er retssikkerhedsmæssige argumenter imod det, og jeg tvivler som sagt også på, at det vil være et ordentligt bidrag.
Derimod har vi jo gennemført det, som også lå i Straffelovrådets betænkning eller redegørelse fra 1996, den anden del, nemlig det at kunne overføre indsatte uden at skulle have de her begrundelser, som tidligere skulle til, for at kunne overføre dem til en anden institution, en anden afsoningsinstitution.
langt mere effektivt redskab til at få flyttet en indsat, som man notorisk ved, selv om man ikke kan dokumentere det, er en trussel for medarbejdernes, personalets tryghed og de indsattes sikkerhed.
Men som sagt: Jeg kan ikke garantere.
Jeg ved, hvordan virkeligheden er.
Jeg kommer selv ofte i fængslerne og møder personalet og har drøftelser med personalet.
Jeg kender også godt forbundets holdning, men jeg er ikke overbevist om endnu, at det er den rette vej at gå.
Helge Adam Møller (KF), 2001-10-09:
Man kan jo indimellem komme galt af sted, rigtig galt af sted, hvis man er meget skråsikker og siger, at nogle andre ikke har gjort noget, som de burde have gjort.
Nu har fru Dorte Bennedsen to gange i træk beskyldt Venstres ordfører og også Dansk Fængselsforbund for, at de burde have henvendt sig til Folketinget, hvis de havde det synspunkt, eller til deres egen Kriminalforsorg, så kunne vi have behandlet det, og ikke bare være gået til den ene eller den anden.
Jamen det har de også, må jeg sige til fru Dorte Bennedsen.
Vi har jo fået henvendelse i Retsudvalget.
Han indsatte et antal embedsmænd fra sit eget ministerium, han indsatte repræsentanter fra Rigspolitichefen, fra Dansk Fængselsforbund med formanden og fra kriminalforsorgen og fra mange andre.
Denne arbejdsgruppe kom med en fuldstændig enig indstilling, hvor det her var et af punkterne.
Den blev sendt til justitsministeren, og den blev sendt til Retsudvalget som et forslag fra Dansk Fængselsforbund og de øvrige om, at det her skulle vi ændre.
Så fru Dorte Bennedsen har altså fået den, og alle vi andre har fået den, men det er mange år siden; det er snart 4 år siden.
Derfor foreslog vi det også for et år siden og sagde: Nu må vi da snart gøre et eller andet.
Og da sagde fru Dorte Bennedsen også, at nu må vi se på det og overveje, hvis det ikke virker.
Nå, men de har altså henvendt sig på den rigtige og den reglementerede måde.
Men det vil jeg godt gøre, for det er jo stærkt betænkeligt, og det er i virkeligheden et meget ubehageligt forslag.
Det skal jo siges klart og tydeligt, så man ved, hvad det drejer sig om.
Jeg tænker på rockere og narkobagmænd og andre hensynsløse overfanger eller såkaldte stærke fanger, der altså vil dominere i fængsler.
For dem er det ubehageligt.
For resten er det en kæmpe fordel.
Det er vel også derfor, at vi kan konstatere, at dels en enig arbejdsgruppe med repræsentanter fra Justitsministeriet, dels et kæmpe flertal i Straffelovrådet har foreslået det her, dels at fængselsinspektørerne, dels at Dansk Fængselsforbund har foreslået det, altså dem, der til daglig af dette Folketing og denne justitsminister er sat til at sikre ordnede forhold i fængslerne, så man også kan få noget ud af at være i fængslerne; man kan lære noget, og man kan leve på en ordentlig måde og komme ud som et bedre menneske.
Når de samstemmende kommer og siger: Vi har brug for det her redskab ved siden af en række andre, ja, så kan man selvfølgelig som fru Dorte Bennedsen sige, at vi heller ikke vil acceptere det - og det sagde fru Dorte Bennedsen meget klart, og tak for det - men vi har nogle meget bedre forslag. Jeg har altid en ufattelig stor respekt sagt sådan lidt ironisk for folketingsmedlemmer, der sidder her, hvad enten det er fru Dorte Bennedsen eller mig, og tror, at vi meget bedre ved, hvordan man gør forholdene ude i fængslerne ordentlige, end de svage fanger, der lider, end de ansatte, der til daglig skal få det til at fungere.
Lad os dog lytte lidt til dem.
Som sagt har de i fuldstændig enighed bakket op om forslaget, og de har henvendt sig adskillige gange til Folketinget.
Karen Rønde (V), 2001-10-09:
Først til hr. Søren Søndergaard
: Mit svar var absolut ikke ment som en joke eller et indslag i en happening. Til ministeren vil jeg sige: Ministeren nævner, at det er et gammelt forslag.
Det er korrekt.
Men det er jo ikke ensbetydende med, at det er et dårligt forslag, og det har vist sig bl.a. så sent som i dag, at gamle V- og K-forslag ender med at blive regeringens forslag, måske bare i en lidt anden udformning. Vi anerkender også i Venstre, som jeg også har sagt tidligere, at dette lovforslag ikke løser alle problemer overhovedet.
Vi mener bare, at det er et lille tiltag i den rigtige retning for at få de indsatte til at opføre sig ordentligt, og for at personalet ikke lider overlast, når de ønsker at videregive oplysninger om medindsatte, der tyranniserer eller chikanerer andre indsatte eller personale.
Til fru Dorte Bennedsen vil jeg sige, at ministeren for kort tid siden, lige før jeg var på talerstolen, sagde, at ministeren er bekendt med fængselsfunktionærernes forbunds holdning og ønske om at begrænse aktindsigten, og det er jo tilladt, også i Socialdemokratiet, formoder jeg, at tale med partifæller.
Søren Søndergaard (EL), 2001-10-09:
Jeg vil godt sige, at jeg synes, det er fuldstændig absurd, fuldstændig absurd, fra Folketingets talerstol at forlange af en justitsminister, at han skal garantere, at der ikke noget sted i noget fængsel på noget tidspunkt foregår et eneste overgreb fra en stærk fange på andre i det fængsel.
Jeg synes, det er fuldstændig absurd, det er fuldstændig latterligt, og jeg synes, at fru Karen Rønde skulle overveje den metode udstrakt til andre områder: En justitsminister, der skal garantere, at der ikke noget sted i landet på noget tidspunkt foregår indbrud, eller at der ikke foregår et mord, eller en trafikminister, der skal garantere, at der ikke på nogen landeveje køres for stærkt.
Det er absurd.
Frank Jensen (S), 2001-10-09:
Jeg kan helt bekræfte det sagsforløb, som hr. Helge Adam Møller har beskrevet.
Jeg har heller aldrig på noget tidspunkt benægtet kendskabet til forbundets og de øvrige repræsentanter for justitsvæsenets ønsker i den her retning.
Det, som hr. Helge Adam Møller så skal have med, er, at det jo ikke alene var det her spørgsmål, men der var også en anden del, nemlig det, som er gennemført i straffuldbyrdelsesloven: adgangen til at kunne overføre indsatte fra den ene institution til den anden og fra henholdsvis åbent til lukket fængsel.
Tidligere, før den nye straffuldbyrdelseslov, skulle man kunne påvise, at der var bestemt grund til at antage, at den dømte ville begå vold mod medindsatte eller mod personalet.
Efter straffuldbyrdelsesloven kan den gruppe af indsatte anbringes i arresthus eller lukket fængsel, hvis det må anses for nødvendigt for at forebygge overgreb mod medindsatte, personale eller andre i institutionen.
Jeg er sikker på, at vi med den her adgang, som vi jo drøftede også her i Tinget og i høj grad mellem regeringspartierne, da vi fremsatte forslaget til straffuldbyrdelsesloven, plus de øvrige initiativer, der er taget siden dengang - sagt til hr. Helge Adam Møller - den rapport kom fra arbejdsgruppen om etablering af de særlige afdelinger for stærke fanger, har fået et godt redskab.
Og når der er rejst, og det ved hr. Helge Adam Møller også at der var rejst fra mindretallets side i Straffelovrådet, synes jeg, berettigede retssikkerhedsmæssige spørgsmål, er regeringspartierne ikke sprunget til at fremsætte det forslag, som ligger fra V og K.
Vi har ikke kunnet give de rette svar på de spørgsmål, der er rejst af retssikkerhedsmæssig karakter, hvorimod vi har gennemført alle de initiativer, som ikke var behæftet med de samme retssikkerhedsmæssige problemer.
Dorte Bennedsen (S), 2001-10-09:
Ja, hvis argumentationen er lidt svag, så kan man altid klare sig med en morsom bemærkning, og det gjorde fru Karen Rønde jo her over for mig.
Jeg kender udmærket godt Dansk Fængselsforbunds formands synspunkter, for de har været refereret i pressen.
Det ændrer ikke ved, at hvis Dansk Fængselsforbund mener disse ting og ønsker, at der skal gøres noget ved dem, så bør de henvende sig til Kriminalforsorgen, og hvis de ikke er tilfredse med det, ja, så har de muligheden for at skrive til Folketingets Retsudvalg.
Her har man altså selv henvendt sig til - eller taget imod, jeg ved ikke hvad - Venstre.
Man har ikke henvendt sig til Folketinget som sådan eller, så vidt jeg er orienteret, til kriminalforsorgen.
Den kendsgerning kan fru Karen Rønde altså ikke afvise med en bemærkning om, at justitsministeren og jeg skal tale sammen.
Det gør vi faktisk daglig.
Det skal vi også nok fortsætte med; det skal jeg love fru Karen Rønde.
Karen Rønde (V), 2001-10-09:
Til hr. Søren Søndergaard vil jeg blot sige, at mit indlæg var taget ud af min ordførertale som et svar på det, ministeren angreb, så hvis det var sådan, at hr. Søren Søndergaard havde lyttet efter, så ville han have forstået konteksten. Men jeg kan dog sige, at denne regering lidt populært sagt godt nok tidligere har haft det med at udstede garantier.
Til fru Dorte Bennedsen vil jeg sige, det er jo tilladt for folketingsmedlemmer at lytte og erfare og selv tage initiativ til at blive klogere på den virkelige verden.
Det er jo ikke en forudsætning, hvis man skal ændre noget herindefra, at alle så skal komme til os.
Det er heldigvis tilladt - og jeg kan varmt anbefale det - at man som folketingsmedlem bevæger sig ud i den virkelige verden og snakker med de mennesker, der har fingeren på pulsen dér.
Jann Sjursen (KRF), 2001-10-09:
Kristeligt Folkeparti er positive over for denne implementering af EU-direktivet i dansk lovgivning.
Lovforslaget vil efter vores opfattelse stille forbrugerne bedre, det gælder i f.eks. i forbindelse med forlængelse af reklamationsfristen.
Vi vil også under udvalgsbehandlingen nøje følge ministerens besvarelser af de spørgsmål, som kan rejses på baggrund af høringssvarene, som er indkommet; men overvejende vil jeg sige, at vi går til sagen med henblik på, at vi kan få vedtaget forslaget ved tredjebehandlingen. Vi vil også godt overveje nogle af de forslag, som hr. Søren Søndergaard nævnte i sin ordførertale.
Jeg synes, det er udmærket at benytte anledningen til mere generelt at se på forbrugernes stilling i stedet for blot at tage udgangspunkt i denne implementering af EU-direktivet.
For så vidt angår både mælk og mursten, kan der jo være anledning til at gøre sig overvejelser, og dem vil vi også gerne gøre os i Kristeligt Folkeparti.