runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rune Lund (EL), 2006-05-30:
Som også hr. Troels Lund Poulsen nok hørte, da jeg holdt Enhedslistens ordførerindlæg, er det fuldstændig korrekt, at vi er tilhængere af en freds- og forsoningsproces i Irak, og vi mener, at troppernes tilstedeværelse i øjeblikket er en del af problemet og ikke en del af løsningen.
Men det, jeg vil spørge ordføreren for Venstre om, er, hvorfor Venstre ikke kunne stemme for Enhedslistens ændringsforslag til beslutningsforslaget om, at Danmark skal nægte at deltage i fælles operationer, hvis der ikke er garanti for, at fangerne ikke bliver udsat for tortur, forsvinding, død eller andre menneskerettighedskrænkelser, og at Danmark skal føre fortegnelser over disse fanger med navns nævnelse og angivelse af, hvor de befinder sig indtil løsladelsen eller domfældelsen.
Det burde da være selvklart, at man kunne stemme for et sådant ændringsforslag.
Troels Lund Poulsen (V), 2006-05-30:
Lad mig på vegne af Venstre i den her debat også tilkendegive vores bemærkninger til det udvalgsarbejde, der har været, men ikke mindst også til førstebehandlingen.
Siden førstebehandlingen er der jo sket det glædelige, at der er blevet dannet en ny regering i Irak, og derudover kan vi også i den forbindelse konstatere, at omdrejningspunktet for dansk tilstedeværelse stadig væk er det FN-mandat, der er givet.
Derfor vil jeg også gerne her i dag beklage, at det ikke kan lykkes at få en opbakning fra Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre.
Jeg synes, når man ser det betænkningsbidrag, der er leveret fra de to partier, ikke, at der er så mange punkter, hvor man ikke imødegår nogle af de bemærkninger, som de to partier kommer med i det beslutningsforslag, som vi diskuterer i dag.
Lad mig så også sige, at statsministeren af en række ordførere er blevet gjort til eksponent for, at han ikke ønsker at diskutere Irak.
Man kan så konstatere, at de to partier, der er meget imod og under ingen omstændigheder ønsker at have noget med Irak at gøre, er SF og Enhedslisten
Det er der jo for så vidt ikke så meget mærkeligt i, for hr. Villy Søvndal fra SF har jo hele vejen igennem været modstander, og der er jo sådan set ikke kommet noget som helst konstruktivt forslag fra SF i den periode, hvor vi har diskuteret Irak.
Enhedslistens politik vedrørende Irak kan man vel konstatere ved at læse Fyens Stiftstidende den 18. maj, hvor udenrigspolitisk ordfører hr. Rune Lund udtaler følgende: »Men vi er ikke kun imod.
Hvis regeringen sagde: Vi trækker soldaterne hjem, og i stedet sætter vi gang i en fred- og forsoningsproces kombineret med en civil genopbygning, så ville Enhedslisten være med.« Jeg må sige, at det desværre er en smule naivt at tro, at det kan lade sig gøre på nuværende tidspunkt.
Det er nødvendigt, at vi sikrer, at irakerne kan tage vare på egen sikkerhed, som jeg også sagde gentagne gange i min tale i forbindelse med førstebehandlingen, og jeg tror, det ville være meget forkert at trække sig ud nu, hvor vi er i en situation, hvor det er bydende nødvendigt, at irakerne bliver bedre i stand til at varetage egen sikkerhed.
På baggrund af den debat, vi har haft, kan Venstre derfor helt klart anbefale at stemme for beslutningsforslaget.
Høgni Hoydal (T), 2006-05-30:
Det benægtede udenrigsministeren, som også statsministeren gentagne gange har gjort.
I mellemtiden er de ledende krigsførere, George Bush og Tony Blair, gået et lille skridt videre end udenrigsministeren, et meget lille skridt, javist, men de har dog erkendt, at der er begået fejltagelser.
Forhenværende udenrigsminister i USA Colin Powell blev i Danmarks Radio spurgt, om han ville have anbefalet krig, hvis han havde vidst, hvad han ved i dag – og hvad Hans Blix og andre jo fortalte ham allerede før krigen – og han kunne hverken svare ja eller nej.
Det er altså de absolut ledende personer i krigen, som om ikke andet i hvert fald udtrykker et minimum af tvivl over krigsindsatsen og krigsbeslutningen.
Derfor vil jeg da gerne på ny spørge udenrigsministeren, om han eller regeringen erkender at have begået nogen fejltagelser i forbindelse med Danmarks deltagelse i krigen og i håndteringen af hele forløbet, og om man er villig til at lære af sine erfaringer.
Når man nu ikke vil lytte til andre, som har advaret imod det her før krigen og under krigen og nu efter krigen, så burde man da i hvert fald kunne lytte til sine egne erfaringer.
Irak er jo et mareridt, et selvskabt mareridt.
Man påstod, at man gik i krig for demokrati og for menneskerettigheder og imod terror og imod drab på civile.
Nu står vi så i lysvågen tilstand og ser, at vi kæmper imod os selv, imod vore egne brud på demokratiet og imod vore egne brud på menneskerettighederne.
Vi har skabt mere terror og flere drab på civile, end der var, før man besluttede at gå i krig.
Så vi står i en situation, hvor endda vores værste mareridt fra før krigen er blevet bekræftet i lysvågen tilstand.
Regeringen og de andre krigsførende magters svar på mareridtet har hidtil været at fortrænge det, at fortrænge al erfaring og at anbefale mere af samme medicin for at holde mareridtet på afstand.
Den tyske filosof Friedrich Nietzsche sagde jo engang, at han ville filosofere med hammeren, og det kan man sikkert godt, og det var han meget god til.
Men der er andre ting, man ikke kan gøre med en hammer.
Hvis vi gentagne gange har forsøgt at reparere en glasrude eller et vindue med en hammer, så er det altså ikke løsningen at blive ved med at prøve at reparere den samme rude med den samme hammer.
Det føler jeg at regeringen gør i hele sin håndtering af dette forløb.
Vi håber, at det ophører, men forudsætningen for det er, at man er villig til at lære af sine erfaringer og erkende sine fejl.
Inger Støjberg (V), 2006-05-30:
Jeg kan fuldstændig bekræfte over for den socialdemokratiske ordfører, at Venstre mener, at det er de bedste og mest fleksible rammer, man overhovedet kan give de danske børnefamilier, når det handler om barselorlov: 32 uger til fuldstændig fleksibel fordeling mellem manden og kvinden.
Når det så er sagt, skal der ingen tvivl herske om, at også jeg ønsker, at mændene skal tage mere barselorlov, end tilfældet er i dag.
Jeg ønsker bare ikke, at vi skal tilbage til en 1968-tankegang, hvor fædrene skal tvinges hjem.
Nej, jeg ønsker frihed, jeg ønsker fleksibilitet, og det synes jeg ærlig talt også Socialdemokraterne skulle tage at ønske sig, for vi lever altså i 2006.
Nogle gange kunne man tro, at Socialdemokraterne tror, at vi lever i et helt, helt andet årti, men i dag er det altså friheden, der har sejret.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-05-30:
Det er sjovt, så forskellige opfattelser man kan have af det spørgsmål.
Landene rundt om Danmark begynder jo i høj grad at kigge mod de nordiske lande, som har indført øremærket fædrebarselorlov.
Vi har lige oplevet – faktisk mens forslaget blev behandlet i udvalget – at Tyskland nu også har indført øremærket fædrebarselorlov, så det kunne jo godt være, at Danmarks regering skulle prøve at se sig lidt omkring og se, hvad der foregår rundtomkring i verden, og hvad andre regeringer rundtomkring opfatter som en moderne tilgang til spørgsmålet.
Det er helt tydeligt, at vi er fuldstændig uenige om, hvad der er en moderne tilgang til barselområdet, så det tror jeg sådan set ikke vi kommer videre med her i dag.
Men det er bare vigtigt, at vi får sendt et klart signal om, hvad vi fra oppositionens side opfatter som en moderne tilgang til spørgsmålet.
Venstres ordfører siger, at regeringen også er enormt optaget af, at vi skal have længere fædrebarselorlov i Danmark, og jeg har også bemærket, at ministeren har udtalt, at han er bekymret over, at det faktisk er fædrene, der oplever den største tilbagegang i det antal uger, der tages, så jeg vil godt spørge Venstres ordfører: Hvad er det helt konkret, regeringen forestiller sig, der kan gøres?
Når vi nu ved, at øremærkningen faktisk virker, var det så ikke en idé at begynde at se lidt på, hvad der egentlig kan skabe resultater, frem for hvordan man bare kan bevare status quo?
Martin Henriksen (DF), 2006-05-30:
Jeg synes ikke, det er rimeligt, at hr. Jens Peter Vernersen på baggrund af den høring, der var forleden dag, konkluderer – sådan hørte jeg det nærmest – at fødevaresikkerheden i Danmark sejler.
Jeg bemærkede også, at det forbund, som hr. Jens Peter Vernersen henviser til, NNF, faktisk på høringen i går sagde, at der var tale om en pressehetz i forbindelse med de skandaler, vi har set på det her område.
Jeg vil klart sige, at i Dansk Folkeparti mener vi, at forløbet og de sager, der har været fremme, ikke har været tilfredsstillende, og det er jo netop derfor, vi har indgået en aftale om en nultoleranceplan, og det er netop derfor, vi har nedsat en kommission, en uafhængig gruppe, som skal vurdere området, og som skal kigge på, om styringen har været god nok, og om økonomien har været god nok.
Så vidt jeg husker, er Socialdemokraterne sådan set også med til det.
Jeg synes, Socialdemokraterne nu skal lade de mennesker sidde og vurdere det her område – Socialdemokraterne har i øvrigt også sagt god for de mennesker, der sidder i den gruppe – og lade dem komme med et udspil, og så drøfter vi det derefter.
Det må være den måde, vi gør det på fremover.
Inger Støjberg (V), 2006-05-30:
Derfor ændrede vi reglerne i 2002.
Vi tilrettede reglerne, så de passer til det århundrede, vi lever i, og ikke som man tænkte i 1968, og det er jeg ærlig talt rigtig glad for.
Det var et kolossalt fremskridt for de danske børnefamilier.
Der er tusinder af danske børnefamilier, der allerede nu har draget nytte af den frie og fleksible barselorlov, og det er jeg utrolig glad for.
Thomas Krog (SF), 2006-05-30:
Venstres ordfører siger, det er i orden, at noget af barselorloven er forbeholdt mødrene, men at det ikke er i orden, og at familierne bliver bastet og bundet, hvis noget bliver forbeholdt fædrene.
Man kunne spørge: Er behovet ikke snarere omvendt?
Er det ikke snarere fædrene, der på mange måder er presset væk fra barselorlov og er presset væk fra den kæmpe fornøjelse, det er at sidde med de små?
Er der ikke behov for, at vi virkelig sætter ind og får rettet op på mange års forkert og uheldig behandling af fædrene?
Er der ikke behov for, at vi som samfund og som Folketing siger: Indtil der forhåbentlig bliver fuld ligeværdighed mellem fædre og mødre, skal vi i hvert fald i en periode give fædrene et ekstra spark bagi for at få dem til at komme hjem og holde barselorlov for børnenes skyld, fordi børnene har behov for både en far og en mor?
Inger Støjberg (V), 2006-05-30:
Der skal overhovedet ingen tvivl herske om, at vi i Venstre ønsker, at fædrene skal tage mere barselorlov, og det er jo netop også derfor, vi har indført de regler, hvorefter der er hele 32 uger til fri fordeling mellem moren og faren.
Samtidig har vi jo også sagt gentagne gange, og jeg har i hvert fald sagt rigtig mange gange, at jeg synes, fædrene skal tage mere barselorlov.
Det er jo også sådan, at mange store firmaer med TDC i spidsen har udviklet det program, som de kalder »Fars kram«, og som påskønner fædrenes indsats og animerer dem til at tage mere barselorlov.
Jeg synes, det er utrolig vigtigt, at fædrene tager mere barselorlov.
Jeg tror, det er godt for både barnet, faren og familielivet, så jeg kan kun bekræfte SF’s ordfører i, at det er rigtig godt, at faren tager mere barselorlov.
Thomas Krog (SF), 2006-05-30:
Jeg bliver altså noget harm på fru Inger Støjberg, når Venstres ordfører på den måde her fra talerstolen nedgør fædrenes rolle.
Jeg har selv haft fornøjelsen af at være enlig far med al den barselorlov, jeg kunne få efter den gamle ordning, og jeg har siddet med den gamle sundhedsplejerske, der så mig hen over hovedet og spurgte, hvornår moren kom hjem.
Eller er det på tide, at vi også får fædrene ind, så børnene helt fra fødslen faktisk har to ligeværdige forældre?
Inger Støjberg (V), 2006-05-30:
Jeg synes i hvert fald, vi lige skal have det faktuelle helt på plads, inden vi kommer for langt ud.
Man får jo ikke meget ud af det, hvis faren tager dem, så det er ærlig talt logisk nok, at hvis kvinden ikke tager de 4 uger, bortfalder de.
Faren har jo ikke særlig stor gavn af at gå hjemme i 4 uger, før moren føder.
Det er da klart, at der skal være nogle øremærkede uger til moren.
Det synes jeg er fuldstændig logisk, for der er også noget fysiologisk i det, og i øvrigt er der også nogle EU-regler, som jeg går ud fra at fru Lone Dybkjær også kender til.
Der er faktisk reserveret hele 14 uger til moren, for der er jo også det fysiologiske i det, at moren føder barnet og skal have tid til at restituere sig, så det synes jeg egentlig er helt naturligt.
Selv om vi er i år 2006, kan man jo ikke sammenligne morens og farens rolle.
Det er altså moren, der føder barnet, og derfor skal moren selvfølgelig også have nogle øremærkede uger til at restituere sig oven på fødslen.
Det er klart nok, det er jo fuldstændig logisk.
Men nu har vi 1 års fleksibel barselorlov, og det synes jeg faktisk man skulle tage at glæde sig over, for det er den mest fleksible ordning, jeg overhovedet kender til.
Lone Dybkjær (RV), 2006-05-30:
Det er åbenbart regeringen, der har gjort alt godt inden for barselområdet.
Men jeg vil helt principielt spørge fru Inger Støjberg, om det ikke er korrekt, at de 12 uger er specielt reserveret til moren, og at de bortfalder, hvis hun ikke tager dem.
Inger Støjberg (V), 2006-05-30:
Jeg er glad for, at ordføreren for SF mener, at man i hvert fald er kommet videre fra 1968, men jeg ved nu ikke, om man er havnet i år 2006.
Her står der altså sort på hvidt, at det kun er 6 pct. af mændene, der mener, at arbejdsgiverne er en barriere for at tage mere barselorlov, og jeg synes ærlig talt, det er skammeligt, at man fremsætter et beslutningsforslag, hvis grundlag er så dårligt og fuldstændig smuldrer, hvis man begiver sig ud i at læse det materiale, der ligger til grund for det.
Derfor har vi givet hele 32 uger til fleksibel fordeling, og det er da en solstrålehistorie.
Kamal Qureshi (SF), 2006-05-30:
Det er godt nok noget kraftigt skyts, der bliver affyret i en situation, hvor et forslag lægger op til at give fædre nogle rettigheder, som de kan hævde over for deres arbejdsgivere, og som kan gøre det lettere for dem at sige: Det er altså vores ret at være sammen med vores børn.
Tilsvarende kunne man jo også sige om de uger, der er reserveret moren, at hvis hun ikke tager dem, bortfalder de, så der er jo flere muligheder.
Men det, vi i hvert fald meget tydeligt kan konstatere – det viser undersøgelse efter undersøgelse – er, at i dag har mænd et større ønske om at være meget mere sammen med deres børn, end de nogen sinde før har haft, og de føler, at de muligheder, der er, kan de ikke udnytte godt nok.
Fru Inger Støjberg snakker om, at hun tror, at der er nogle, der vil tilbage til 1968, men virkeligheden i 2006 er, at fædre meget hellere vil have barselorlov i dag, end de ville i 1968, så her i 2006 er oppositionen faktisk kommet meget længere frem i sporet, end vi var i 1968.
Inger Støjberg (V), 2006-05-30:
Jeg er simpelt hen bange for, at hr. Kamal Qureshi ikke kender forslaget godt nok, for friheden i det forslag, som oppositionen har fremsat, ligger i, om manden vil tage 12 ugers barselorlov eller ikke vil tage 12 ugers barselorlov.
Hvis han ikke tager de 12 uger, bortfalder de helt, så friheden i forslaget ligger i, at man kan vælge, om man vil miste 12 ugers, dvs. 3 måneders samvær med barnet.
Det er den frihed, familierne er stillet over for med dette forslag.
Så vil jeg godt sige, at forslaget jo er udarbejdet på baggrund af en undersøgelse, som bl.a. DJØF har lavet, og som hedder »Barsel og karriere«.
Her har man netop spurgt mændene, om de finder, at arbejdsgivernes holdning er en barriere for den rette fordeling, og så skulle man jo tro, at de ville sige: Ja, det er arbejdsgiverne, der er en forhindring.
Men det er der kun 6 pct. der siger.
Kamal Qureshi (SF), 2006-05-30:
Man kunne jo spørge sig selv, om Venstres ordfører befinder sig i det rette århundrede, for virkeligheden er jo, at ser man på, hvordan fædrene har det, er der jo rigtig mange af os fædre, som gerne vil have barselorlov, og som gerne vil bruge muligheden for at være sammen med vores børn.
Men sådan som forholdene er i dag, er der arbejdsgivere, som ser ned på mænd, der tager barselorlov, og vi har også nogle økonomiske forhold, som gør, at familierne taber flere penge, hvis det er manden, der går hjemme, end hvis det er kvinden, der går hjemme.
Er det ikke korrekt, at i dag bliver en families mulighed for selv at vælge, hvorvidt det er manden eller kvinden, der skal være hjemme sammen med barnet, forhindret af en masse barrierer?
Forslaget lægger netop op til, at den mulighed skal være reel, det giver nemlig frihed for familierne til at vælge, om det er faren eller moren, der skal gå hjemme uden at blive forhindret af nogen af de barrierer, der i dag gør, at fædres mulighed for at gå på barselorlov er meget ringere end mødres.
Inger Støjberg (V), 2006-05-30:
Jeg ved, at socialministeren agter at sætte et arbejde i værk for at få undersøgt hele området og se på, hvad det er, der kan få fædrene til at tage mere barselorlov.
Det synes jeg er en rigtig god idé, for der skal overhovedet ingen tvivl være om, at vi også i Venstre ønsker, at fædrene skal tage mere barselorlov, end de gør nu.
Men jeg synes også, at min vigtigste opgave som politiker er at stille de bedste rammer og de bedste betingelser til rådighed, og jeg synes ikke, at det verdensbillede, som Socialdemokraterne og den øvrige opposition går ind for, og som forslaget her er udtryk for, er det rigtige.
Tværtimod går jeg ind for frihed og for fleksibilitet, også når det gælder barselorlovens fordeling mellem kvinder og mænd.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-05-30:
Det er Det Radikale Venstres opfattelse, at de danske styrker skal trækkes ud af Irak pr. 1. juli.
Vi har derimod ikke i sinde at trække det civile danske bidrag til Irak væk.
Vi har skitseret en linje i det irakiske initiativ, hvor vi vil øge Danmarks bidrag til genopbygning, og jeg vil henvise til det initiativ.
Vi sagde allerede for halvandet år siden, at regeringen skulle begynde at forberede en tilbagetrækning.
Der er i det halvandet år ikke sket noget, der kan ændre vores syn på, at de danske styrker bør trækkes ud nu.
Hermed normaliserer Danmark sådan set sin holdning til krigen i Irak og bringer os på linje med det helt overvejende antal af de lande, vi plejer at samarbejde med om fredsbevarende aktioner og lignende.
Sikkerhedssituationen i Irak er temmelig fortvivlende.
Der er hver dag rapporter om mange mord, megen terror, store tab af civile, især civile irakere, og det er blevet et af trækkene ved volden i Irak, at en del af volden udøves af militser, som er integreret i politistyrker og i sikkerhedsstyrker, og som optræder i uniform.
Den type sikkerhedsproblemer er ikke noget, de danske styrker kan gøre noget ved, og de gør det ikke.
Det er kun irakerne selv og den irakiske regering, der kan gøre noget ved det, og det vil kræve en meget stor politisk indsats af den irakiske regering at sikre, at sikkerhedsstyrkerne og politiet renses for militser med den ene eller den anden etniske eller religiøse baggrund, som har det tilfælles, at de fører sig frem med uhørt og stor brutalitet, og som også har det tilfælles, at de faktisk er en integreret del af sikkerhedssystemet i Irak.
Det er et relativt nyt og meget foruroligende træk ved udviklingen i Irak, og det er et udtryk for en lovløshed af værste art, når borgerne ikke kan stole på, at sikkerhedsstyrker og politi er på sikkerhedens og på borgernes side, men er optaget af helt andre formål.
Det er kun den irakiske regering selv, der kan løse den type sikkerhedsproblemer, og desværre har den irakiske regering end ikke endnu kunnet enes om, hvilke ministre der skal stå for sikkerhedsstyrkerne, og om det er politiet eller hæren.
Det er kun irakerne selv, der fundamentalt set kan løse det her problem, og de danske styrker kan end ikke bidrage til at løse det problem.
Vi vil altså stemme nej til regeringsforslaget, og jeg er i øvrigt helt overbevist om, at i de måneder, der kommer, vil vi se yderligere tilbagetrækning.
Og der står så det store spørgsmålstegn ved det, vi vedtager: Hvad vil den danske regering så foreslå, hvis vi ser større tilbagetrækninger af f.eks. amerikanske eller britiske styrker?
Det spørgsmål står fuldstændig ubesvaret.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-05-30:
Det ændrer ikke nogen ting ved, at NNF har undersøgt, hvordan medarbejderne ser på fødevarekontrollen, og svaret var fuldstændig entydigt: 70 pct. mente, at man under denne regering, VK-regeringen, sammen med Dansk Folkeparti havde fået en ringere kontrol.
Jeg mener sådan set, at de sager, der har været rullet op, har været veldokumenterede, de har været fuldstændig klart og præcist beskrevet, og hvis man har været i tvivl, kan man jo se på Fødevareministeriets hjemmeside; der kan man få de samme oplysninger som dem, vi har kunnet læse i avisen.
Det er rigtigt, at der er nedsat et udvalg, det har man aftalt sammen med Dansk Folkeparti.
Det udvalg fik et kommissorium, som ministeren selv har lavet sammen med Dansk Folkeparti.
Altså, ministeren har selv bestemt kommissoriet for den undersøgelse, der skal laves.
Vi kom med fire ekstra punkter, vi syntes var helt afgørende, hvis det her skulle have nogen betydning.
De fire punkter har jeg forstået at man har tilsluttet sig, og det er sådan set de fire punkter, der er afgørende for, at vi får et ordentligt kommissorium og ikke det makværk, som Dansk Folkeparti i første omgang bidrog med.
Pia Gjellerup (S), 2006-05-30:
Man skal altid bemærke det, når Venstrefolk kommer med trusler, for de bliver altid udført – man holder, hvad man lover.
Så får vi en beskrivelse af, at der er kommuner, der er uansvarlige rent økonomisk: Det gælder ikke Hillerød, det gælder ikke Køge, det gælder ikke Ballerup, det gælder ikke Sorø, men det er de kommuner, som skal betale, til trods for at de har store opgaver.
De skal betale en stor regning.
De har orden i deres økonomi, de kræver mange penge op i skat, de bruger også mange penge, og derfor sørger de for, at deres borgere betaler.
Jeg synes, at dette indlæg, som hr. Jens Hald Madsen kom med, var utroligt – ja, han kan heldigvis ikke komme igen, sådan er talereglerne, så her er det mig, der har det sidste ord for en enkelt gangs skyld, og ellers må andre Venstrefolk vove sig op på denne talerstol og diskutere.
Det siger meget om debatniveauet.
Jens Hald Madsen (V), 2006-05-30:
Det her illustrerer jo blot, at man ikke vil tage stilling til, hvilken ansvarlighed der er i at anvende andre folks penge.
Vi har faktisk eksempler på, at vi i Lejre Kommune har sagt til os selv: Vi har ikke råd til at bygge en svømmehal.
Så skal vi give udligning til en kommune, der er præcis lige så stor som Lejre Kommune, og som bygger en svømmehal og sjovt nok ikke kan få deres drift til at køre – sjovt nok.
Vi skal give udligningspenge til kommuner, som sjovt nok laver nogle driftsudgifter, som de overhovedet ikke er i stand til at løfte på rimelig vis, og det har intet at gøre med, hvilke sociale problemer de har at bakse med, men det, det har noget at gøre med, er den ansvarlighed, der er i at føre en økonomi, der hænger sammen, og som er i balance.
Hvis ikke man får styr på det, sker der ganske enkelt det, at staten og regeringen så griber ind i det kommunale selvstyre, og så kan man sige, at det er forbi for det kommunale selvstyre, hvis ikke man udviser rettidig omhu og ansvarlighed og en vis solidaritet over for hinanden.