Jørn Jespersen (SF), 2000-04-12:
Jeg må sige, at jeg ikke deler hr. Frank Aaens undren over den konservative holdning.
Men det er jo en klar linje, som man så kan være uenig i.
Når det drejer sig om det her lovforslag og om Klagenævnet for Udbud, hvor der er lagt op til at sikre en hurtigere behandling af klager, så synes vi lidt, at det er en balancegang, fordi vi på den ene side er helt med på, at den procedure, der har været hidtil, har været meget langsommelig.
Den har afholdt en række virksomheder fra at kræve deres ret, fordi de ikke har forventet at få meget ud af det, eller fordi det ville tage for lang tid, og dér imødekommer forslaget klart den kritik, der har været rejst, ved at der laves et enstrenget system, så man fra Klagenævnets side fremover også får en mulighed for at behandle krav om erstatning.
På den anden side kunne man være betænkelig ved, at det er et administrativt organ, som nu får en slags ret til at dømme.
Vi er klar over, at Klagenævnets formandskab er dommere, og at der er nogle processuelle regler, der skal følges osv., men man kunne godt have den principielle betænkelighed.
Derfor vil vi gå til udvalgsarbejdet med den holdning, at vi er meget positive over for, at en løsning, der giver en hurtigere og mere effektiv sagsbehandling, og at de betænkeligheder, man kunne have, skal dækkes af, sådan at man har sikret sig, at der ikke er problemer med retssikkerheden, heller ikke for kommunerne.
Men så er der nogle andre ting, som vi også har drøftet med erhvervsministeren tidligere, i forbindelse med et lidt bredere spørgsmål om udbud.
Vi synes, at der er grund til at få set på sagen, hvor en kommunes egne medarbejdere i forbindelse med et udbud selv deltager i budet.
Dér finder vi det vigtigt, at disse medarbejdere har en mulighed for at give et bud og få deres ret i den forstand, at hvis deres bud faktisk er det bedste, så bliver de også valgt og ikke fravalgt, fordi der måtte være et ideologisk betinget ønske hos kommunen om, at det skal ud i privat regi.
Jeg er godt klar over, at det er lidt kompliceret, fordi det også vedrører spørgsmålet om, at man tillægger nogle ekstraomkostninger ved et udbud - der jo er den slags - og det er også et spørgsmål, om der har været varetaget specielle sociale hensyn osv. Så vi er klar over, at det er kompliceret, men vi håber meget, at vi også kan få en forhandling om det spørgsmål og se, om vi kan finde en løsning på det.
Vi har også haft en diskussion om de såkaldt mere bløde kriterier i forbindelse med udbud: miljøhensyn, arbejdsmiljøhensyn osv., og det har været en diskussion, der har delt sig i to dele.
For det første: Er det overhovedet muligt inden for de eksisterende regler at tage tilstrækkeligt hensyn, hvis man ønsker det, til de her bløde parametre? Og den anden diskussion hedder: I hvor høj grad sker det så, i det omfang det overhovedet er muligt,
og skulle vi gøre et eller andet for at styrke incitamenterne til, at det rent faktisk sker i langt flere tilfælde, end det er tilfældet i dag?
Det tredje punkt er den måde, som EU's direktiver på det her område bliver administreret på i praksis.
Det er vores opfattelse, at mange af de standardkontrakter, man bruger f.eks. inden for IT-verdenen - K 18 og K 33 hedder de vist nok - i virkeligheden er betydelig strammere end nødvendigt i forhold til udbudsdirektiverne, og at det i virkeligheden er en del af forklaringen på, at utrolig mange IT-leverancer bliver forsinket, bliver fordyret og har en for lav kvalitet, fordi man i virkeligheden arbejder på et for dårligt grundlag og hindres i et fornuftigt samarbejde, en fornuftig samtale, mellem kunde og leverandør.
Det synes vi også at der kunne være grund til at se på.
Så vi er altså positive over for at diskutere det her forslag
, og vi håber, at vi kan brede diskussionen lidt ud, sådan at andre beslægtede og relevante emner også kan indgå i diskussionen.