Aage Frandsen (SF), 2004-12-07:
Det, som jo ligger i forespørgslens formulering, er jo, hvad det er for en strategi, der ligger til grund for regeringens politik, som har givet sig udslag i en række ting.
Undervisningsministeren og også andre har så valgt i den grad at gå ind og diskutere folkeskole.
Det kan man selvfølgelig godt gøre, selv om det ikke er det, der er lagt op til.
Jeg ihukommer jo forslag til nyt karaktersystem, hvor man kunne give minus 3 til den, der prøver på at sabotere.
Og man kan vel godt sige, at det, som undervisningsministeren i sin første del meget gjorde, var at tale om noget andet end det, der lå i spørgsmålets formulering.
Det kan selvfølgelig være, fordi hun havde misforstået det, og hvis man misforstår noget, skal man jo have en chance til.
Og derfor er det, jeg også overvejer måske at give en anden karakter end en minuskarakter.
En anden problemstilling er spørgsmålet om, hvad kompetenceuddannelsessystemet er.
Der er det jo helt tydeligt, og man skjuler det jo slet ikke fra regeringens side, at regeringens opfattelse af, hvad kompetence er for noget, er, hvad der er formel kompetence ud fra et traditionelt eksamenssystem, hvor ordet kompetence jo i ordets egentlige betydning betyder, at man er kompetent til noget.
I den forbindelse synes jeg heller ikke, at det helt holder stik, når regeringen definerer det, det drejer sig om, nemlig det snævre kompetencebegreb, når regeringen trods alt, når det drejer sig om kompetencediskussioner, som vi skal have på fredag i Folketinget, jo alligevel siger, at der er en kompetence, man kan få, selv om man ikke nødvendigvis har papir på det.
Det er jo ikke, fordi de formelt set giver kompetence ud fra, at de afholder eksamen, og det er efter vores opfattelse også vigtigt at understrege, at det, vi får gennem uddannelsessystemet, og det, vi får igennem vores læring også på arbejdsmarkedet, er meget bredere end det, man nødvendigvis har papir på.
Det tredje er så spørgsmålet om, i hvilket omfang man satser på det erhvervsrettede eller man satser på det almene, og selvfølgelig er det ikke en modsætning.
Vi satser også på det erhvervsrettede, men det, som jo er tydeligt for den nuværende regering, er, at den i betydelig højere grad satser på det erhvervsrettede og i mindre udstrækning end det, vi andre argumenter for, satser på de almene kompetencer.
Så hvis man ser konkret på det værk, regeringen har udført i de 3 år, den har været ved magten, så har den jo i udpræget grad skåret i det, der ikke formelt i snæver forstand er kompetencegivende.
Det var jo specielt lige efter regeringens dannelse, at man ændrede en række ting, som havde voldsomme konsekvenser for hele folkeoplysningsområdet
Den fri ungdomsuddannelse blev nedlagt, og der sagde undervisningsministeren, at FUU var for de ressourcestærke unge.
Ja, det var den også, men den var i høj grad også for andre unge.
Det, der lå i evalueringsrapporten, var jo ikke, at man skulle nedlægge den.
Tværtimod var det spørgsmålet, om man i højere grad skulle søge også at rette sig imod andre end de stærke unge, nemlig også mod de såkaldt svage – ikke svage i ordets normale betydning, men i hvert fald dem, der umiddelbart måske ikke lige passer ind i uddannelsessystemet; det var det, man anviste.
Men regeringen nedlagde den, og nu siger man så i dag, at det var, fordi den var for de ressourcestærke.
Det er jo ikke korrekt.
Så indførte man også øget brugerbetaling på aftenskoleområdet, og det, vi har set på folkeuniversitetsområdet, er noget af det samme.
Man har styret i høj grad efter faglighed i uddannelsessystemet.
Vi er også tilhængere af, at man skal kunne sit fag, man skal kunne det i høj grad.
Men det er også vigtigt at have andre kompetencer.
Derfor er det da glædeligt, at der også er undtagelser i regeringens politik, som ikke er noget, der ligger i forespørgslen her.
Netop spørgsmålet om de gymnasiale uddannelser, som vi har været med til at lave, mener vi er en undtagelse, en glædelig undtagelse, og man skal selvfølgelig glæde sig over de få ting, der er at glæde sig over.