runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mogens Lykketoft (S), 1999-03-03:
Så vil jeg i øvrigt sige, at jeg er glad for, at vi har kunnet lave aftalen med Naturgas Syd, også af den grund at det kan bidrage til at afmystificere og dementere tre af de vrangforestillinger, som har været drivende i modstanden mod at få lavet et samlet dansk naturgasselskab.
For det første: at vi ikke ville lade ejerne beholde de penge, som de fik.
For det andet: at vi gik og rumsterede med planer om salg til udlandet, hvilket også er forkert.
Og for det tredje: Vi kan få lejlighed til at demonstrere, at vi vil sikre den regionale indflydelse, som vi har lovet skal sikres.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-03-03:
Socialdemokratiets holdning til de danske sommerhusområder er klar: Vi ønsker at bevare områdernes særlige fritids- og feriekarakter, og vi vil fastholde områdernes rekreative værdi.
Derfor støtter vi den gældende lovs ord om, at sommerhuse ikke må anvendes til helårsbeboelse.
Pensionistreglen er en særlig undtagelse for dette generelle forbud mod helårsbeboelse.
Reglen giver en pensionist, som har ejet et bestemt sommerhus i mindst otte år, ret til at benytte dette sommerhus hele året.
Pensionistreglen blev lavet for at tilgodese pensionister med en stærk og lang tilknytning til et bestemt sommerhus.
Fremskridtspartiets forslag vil lade pensionistens ret til at bo hele året i et sommerhus afhænge af pensionistens ejerskab af et eller flere sommerhuse i mindst otte år inden for en niårsperiode.
Det vil medføre, at flere sommerhuse benyttes til helårsbeboelse, og så forøges risikoen for, at sommerhusområderne skifter karakter.
Og vi kan derfor ikke støtte forslaget.
Men jeg vil på Socialdemokratiets vegne da gerne sige tak til Fremskridtspartiet, som endnu en gang har demonstreret sin evne til at sætte billig populisme over alt andet.
Ole Sohn (SF), 1999-03-03:
Jeg vil gerne spørge finansministeren om morgenens udtalelser
vedrørende lærernes forhandlingsresultat.
Nu er det sådan, at man i finanslovaftalen lavede en forpligtelse mellem forligspartierne om, at der skulle ske nogle ændringer af lærernes arbejdstid.
Vi har fra SF's side forsøgt at finde ud af, hvad der egentlig lå bag det, og det, vi så har kunnet se her i dag, udtrykt gennem Venstre og De Konservative, er, at den trussel, som vi havde opfattet der lå i finanslovaftalen, havde de bekræftet ved at sige, at hvis ikke lærernes forhandlingsresultat bliver stemt hjem, så vil Venstre og De Konservative levere stemmer til et regeringsindgreb, og det tilsagn har undervisningsminister fru Margrethe Vestager takket for med glæde.
Jeg har så omvendt med glæde konstateret, at hr. Jacob Buksti fra Socialdemokratiet har afvist det.
Men jeg synes, det kunne være interessant at vide, hvad regeringens samlede politik er, når de to regeringspartier udtaler sig så fundamentalt forskelligt i forhold til et eventuelt indgreb i lærernes overenskomst.
Mogens Lykketoft (S), 1999-03-03:
Først vil jeg gerne sige, at det er jo rigtigt, at et meget bredt flertal i Folketinget har været optaget af, om det kunne lade sig gøre at få en større fleksibilitet i arbejdstilrettelæggelsen i folkeskolen.
Det er ikke udtryk for en intervention, det er heller ikke udtryk for, at nogle i forhandlingerne, der har været ført nu, har brugt det som et selvstændigt argument, men det er selvfølgelig en viden, Danmarks Lærerforening har haft, og som muligvis har medvirket til, at man er gået meget konstruktivt ind i forhandlinger om en ny aftale.
Det ligger der nu et forslag til, der skal behandles af Danmarks Lærerforenings medlemmer.
Jeg har den opfattelse, at det er udtryk for utrolig mangel på klogskab, hvis medlemmer af dette Folketing giver sig til at kloge i, hvad der skal ske, hvis Danmarks Lærerforenings medlemmer stemmer på en bestemt måde.
Det er absolut og aldeles nu i aftaleparternes hænder at gennemføre en afstemning, og det skal man ikke blande sig i, hvis man ønsker, at den danske aftalemodel skal have de bedst mulige vilkår.
Ole Sohn (SF), 1999-03-03:
Jeg takker for svaret.
I al fald er jeg glad for, at finansministeren bekræfter, at ideen med at indføje den passus om lærernes tjenestetid i finanslovaftalen var at give et signal; det er det, vi andre i alle andre sammenhænge opfatter, som om den ene part, den stærkeste part, lægger en pistol på bordet, inden forhandlingerne går i gang.
O.k., nu er det blevet bekræftet.
Men skal det forstås sådan, at finansministeren også på et kommende regeringsmøde vil sætte undervisningsministeren på plads og sige, at hun ikke videre skal udtale sig om en glæde over et eventuelt tilsagn fra de borgerlige partier om et lovindgreb, hvis lærerne skulle stemme nej til det forhandlingsresultat, der foreligger?
Mogens Lykketoft (S), 1999-03-03:
Jeg har ikke noget at tilføje til det, jeg her har sagt om, hvad min opfattelse er.
Den er tilgængelig for alle.
Aage Frandsen (SF), 1999-03-03:
Skal jeg forstå finansministerens udsagn på den måde, at det er regeringens politik, som finansministeren har tilkendegivet, og at det synspunkt, som undervisningsministeren i Berlingske Tidende giver udtryk for, ikke er regeringens politik, nemlig et synspunkt, der bl.a. lyder sådan omkring de borgerlige partiers tilbud: »Men det er et fint tilsagn at have.
Det giver regeringen råderum.«
Jeg forstår på finansministeren, at det er ikke noget tilsagn, der er rart at have; det er heller ikke yderligere råderum, man ønsker at få, og man har heller ikke fået det.
Pernille Frahm (SF), 1999-03-03:
Det var med nogen overraskelse, at man kunne læse i Information den 16. februar, at et af argumenterne for, at de etniske serbere fra Østslavonien skal tilbage, ifølge fru Helle Degn er, at gruppen skal være spydspids for etnisk integration. Den måde at se på asylsøgere på, den måde at se på mennesker på, vil jeg gerne have indenrigsministerens vurdering af.
Mogens Lykketoft (S), 1999-03-03:
Jeg tror, det fremgik af det, jeg prøvede at svare i forrige omgang, at jeg sådan set ikke kan tilføje noget til min opfattelse af denne sag.
Selv om det måske kommer som en overraskelse for hr. Thulesen Dahl, så var det, jeg sagde i første omgang, nøje overvejet, og jeg har ikke noget at tilføje.
Frank Aaen (EL), 1999-03-03:
Jamen så er vi jo sådan set lige vidt, når vi efter den debat, der har været i formiddags, og med det, der er spurgt om her, så ikke kan få finansministeren til klart at sige, at det er regeringens politik ikke at gribe ind i en eventuel konflikt, ikke at ville begynde at føre overenskomstforhandlinger ind i Folketingssalen og erstatte forhandlinger med diktat og gøre strejker ulovlige.
Altså hvis ikke vi kan få det tilsagn fra finansministeren i dag om, at regeringen ikke agter at gribe ind, så kan vi jo sådan set bare tage det som en tolkning om, at det har man planlagt.
Derfor synes jeg, at finansministeren må komme med det tilsagn til os: Regeringen agter ikke at gribe ind i den konflikt, der måtte komme.
Mogens Lykketoft (S), 1999-03-03:
Det er det, jeg har prøvet at bidrage til i den proces, der har ført frem til forhandlingsresultatet på det offentlige arbejdsmarked.
Det er den proces, jeg prøver at bidrage til med det, jeg siger, og det, jeg ikke siger i dag.
Poul Nødgaard (DF), 1999-03-03:
Ja, det er sikkert ikke ukendt for nogen danskere, at det er finansministeren, der leder forhandlingerne omkring årets finanslove
Jeg vil godt spørge finansministeren, i hvis have det er groet, at man tager en bestemmelse ind i finansloven om, at de, der indgår aftale om finansloven, er parate til at lave et indgreb, hvis ikke man makker ret.
Jeg spørger finansministeren: Er det ikke et alvorligt indgreb i den frie aftaleret, og hvordan kan sådan noget overhovedet komme til at foregå?
Allerede på det tidspunkt lavede regeringen med finansministeren i spidsen en grov provokation over for Danmarks lærerstand, og jeg kan da fortælle finansministeren, hvis ikke han er ude, hvor græsset gror, at på rigtig mange lærerværelser landet over - jeg har kontakt med mange af dem - er man dybt foruroliget over, at man kan lave en sådan bestemmelse i finansloven.
Så vil jeg godt spørge endnu en gang - svar mig åbent og ærligt på: Med hensyn til det, der er sket i dag med de borgerlige partier, der har meldt ud, at hvis der bliver et nej, skal de nok ordne alt det dér, der synes jeg da godt, finansministeren her i Folketingssalen kunne tage klart og utvetydigt afstand fra disse udtalelser og samtidig tilføje, at regeringen ikke har planer om at gribe ind, hvis det bliver et nej.
Men aftalepartierne har bidraget stærkt til, at det bliver et nej, ved det, de har foretaget sig her i dag.
Mogens Lykketoft (S), 1999-03-03:
Det lader jo ikke til, der er nogen, der holder sig tilbage med hensyn til at prøve at holde en debat i gang, der kan føre til et resultat, ingen ønsker.
Så jeg synes ikke, der er nogen, der skal lade hinanden høre noget her.
Men jeg vil godt sige, at jeg har ikke på noget tidspunkt bedt noget politisk parti om noget forhåndstilsagn
om noget indgreb, og der er som følge heraf heller ikke noget politisk parti, der har givet regeringen et sådant forhåndstilsagn.
Det er ikke det, man kan læse ind i finanslovaftalen.
Det er en misfortolkning, det er en forvanskning,
kan jeg sige til hr. Nødgaard.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Thorkild Simonsen (S), 1999-03-03:
Jeg ved ikke, hvad fru Helle Degn mener, men det er ikke min opfattelse, at afviste asylansøgere skal være spydspids for den etniske integration i Østslavonien.
Men når de danske udlændingemyndigheder vurderer, at det ikke er tilfældet, mener jeg heller ikke, at de bliver det.
Mogens Lykketoft (S), 1999-03-03:
Jeg vil godt sige helt principielt, at det, der har været regeringens formål med de langstrakte forhandlinger, vi har ført med de regionale selskaber, og det tilbud om statens overtagelse, som blev fremsat før jul i et brev underskrevet af miljø- og energiministeren, økonomiministeren og mig på regeringens vegne, har været at ruste - til gavn for det danske samfund og til gavn for de danske forbrugere - vores naturgassektor bedst muligt til den markedsåbning, der vil ske i Europa.
Vi mener, at kommunerne, regionerne har gjort et fortræffeligt arbejde med at få udbredt naturgasnettet og forvaltet det godt; men vi mener også, at der er en ny situation med markedsåbningen i Europa, og at det danske område er bedst tjent med, at man får en eller anden form for fælles koncern, gerne med et stærkt regionalt indslag i ledelsen.
Det er det, der er baggrunden, og det er det, der så har ført til, at der nu er lavet en aftale om overtagelsen af Naturgas Syd, mens de øvrige regioner i hvert fald i denne omgang har takket nej.
Der er så lavet et initiativ fra Kommunernes Landsforening, men jeg har forstået på meldinger i går, som jeg dog skal have bekræftet, at man ikke anser det for så fremkommeligt at gå videre med det mandat i KL, når der ikke er fem naturgasselskaber i forhandlingsdelegationen.
Men det er så ny en oplysning for mig, så jeg kan ikke uddrage nogen konsekvenser deraf.
Det sidste, jeg skal sige, er, at regeringen betragter stadig væk fællesselskabet, fælleskoncernen, som målet.
Vi må tage den tid, det kræver at nå det mål.
Og det sidste, jeg skal sige, er, at det ikke har ligget i mine forestillinger, at jeg i den tid, jeg deltog aktivt i det her, skulle bidrage til at lægge op til eller medvirke til at sælge den danske naturgas til udlandet.
Thorkild Simonsen (S), 1999-03-03:
I mit første svar har jeg ikke udtalt mig om, hvorvidt der er nogle problemer.
Jeg har svaret på det spørgsmål, der blev stillet, om de skulle være en spydspids, og det benægter jeg at de skal være.
Lene Espersen (KF), 1999-03-03:
Om det sidste vil jeg sige, at jeg er fuldstændig enig med hr. Martin Glerup.
Jeg er fuldstændig klar over, hvad problemstillingen er: at der i dag er nogle, der desværre løber fra deres ansvar, og som vi har svært ved at få fat i.
Jeg synes ikke, at Folketinget skal lave en lovgivning, hvor man bare skal finde en syndebuk.
Det må jo være sådan, at vi går benhårdt efter, at det er den, der har forurenet, der skal betale for det, og det var derfor, jeg har den principielle modstand mod objektivt ansvar.
Så vil jeg sige til hr. Martin Glerup om proportionalitet, at jeg er udmærket klar over, hvad der er intentionen bag lovforslaget, og jeg tror da også godt, vi kan mødes et eller andet sted.
Jeg siger bare, at jeg synes, det er lidt problematisk, hvis man siger, at det offentlige får lov til at prioritere: Vi tager os kun af den forurening, der er et alvorligt problem, og resten kan man for vores skyld gerne smække asfalt oven på.
Når vi taler om private virksomheder
, gælder der helt andre regler, og så er der langt mere, der skal oprenses.
Her synes jeg, der er en signalforvirring, og det er noget af det, vi skal forsøge at få løst under udvalgsarbejdet.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 1999-03-03:
Lovforslaget, som vi her i dag har til første behandling, skal medvirke til at forebygge, fjerne eller begrænse jordforureningen, og det er en udmærket og rigtig vinkel at vedtage en ændret lov på dette område.
Vore drikkevandsressourcer skal beskyttes.
Det er vi alle sammen enige om, og derfor må der også ske tiltag, som kan hjælpe os ad den vej.
De værste forureningsdeponeringer er helt sikkert de gamle lossepladser, som der gennem mange år ikke har været særlig stor kontrol med, og det er nok en af de ting, som vi må tage med i det videre arbejde og diskutere i udvalget.
Men en ting mere er meget nødvendig, nemlig at de affaldsselskaber, som beskæftiger sig med jordrensningen og deponeringen eller anvender lettere forurenet jord som driftsmiddel, selvfølgelig også skal inddrages, og vi tror i Dansk Folkeparti, at de bliver utrolig gode medspillere i arbejdet med lovgivningen. Høringssvarene er meget interessante; bl.a. efterlyses der ensartede, landsdækkende kriterier, der med koncentrationsangivelse og analysemetode angiver, hvornår opgravet jord er ren.
Det kan nok stadig være lidt af et spørgsmål, hvornår jorden er ren, og hvor og hvornår den må bruges igen, og det er også en af de ting, vi skal diskutere.
De ting er aldrig med i lovgivningen fra starten, men vi håber, de bliver flettet ind i det udvalgsarbejde, der kommer efterfølgende, for Dansk Folkeparti håber virkelig gennem udvalgsarbejdet at bidrage til, at L 183 kommer igennem det politiske system.
Vi har tidligere sagt vedrørende miljølovgivningen, at når det drejer sig om at rette op på områder, som virkelig er belastede, er Dansk Folkeparti med.
Vi håber virkelig, vi kan være med under hele udvalgsarbejdet og også den dag, lovforslaget skal vedtages her i Folketinget.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-03-03:
Man kan godt forstå, når man ser det lovforslag, der ligger
her, at det har taget lang tid at få det lavet.
Det er en omfattende lov, det er en vigtig lov, og man kan sige, at formålet med den er at lave endnu et ben på alle de tiltag, der er sat i værk for at gøre noget for rent drikkevand i Danmark. Vi har haft pesticidhandlingsplaner, vi lavede sidste år en vandmiljøplan, og nu kommer, kan man sige, det tredje ben, og det er en lov om forurenet jord.
Ud over det er det jo en udmærket forenkling af den bestående lovgivning.
Formålet er bl.a. at lægge tre bestemmelser om jordforurening i tre forskellige love sammen, og det er jo fint nok, at det sker. Vi synes også, at det er udmærket, at den koordinerede offentlige indsats, man vil gøre for at rette problemerne
omkring forurenet jord med henblik på at beskytte drikkevandet, nu bliver beskrevet, og jeg er langt fra enig med fru Lene Espersen, som sagde, at det her kun gjaldt - det objektive ansvar, tror jeg, hun sagde - for private virksomheder.
Det mener jeg sådan set ikke er rigtigt, forstået på den måde, at forureneren betaler-princippet jo er skrevet direkte ind i loven her.
Man betaler efter et påbud, når man har fundet ud af, hvem det er, der har forurenet.
Det gælder både private virksomheder og offentlige virksomheder.
Med hensyn til det objektive ansvar er det rigtigt, at det findes for villaejere, forstået sådan, at for villaejere bliver der jo lavet en, håber vi, forsikringsordning, som folk selv kommer til at betale over prisen på deres olie.
Det er altså med til at rette nogle af de meget voldsomme problemer, som kommunerne har haft efter højesteretsdommen.
Der har det nemlig været sådan, at det er kommunerne, der er kommet til at betale for oprensningen af den forurenede jord.
Om ikke det nu bliver villaejerne selv, så kommer de i hvert fald til at bidrage over olieprisen, og det er her, det objektive ansvar kommer ind.
Der har også været bemærkninger om, hvorvidt der var sat penge nok af til at rense op på fortidens synder. Man kan jo altid diskutere om 3,5 mia. over l0 år er nok.
Altså, hvornår er nok nok?
Det kan godt være, det ikke er nok, men som budgetansvarlig må man jo sige, at man må prioritere her, og derfor må man tage det, der er det værste først, og det er så den opgave, amterne står over for lige nu. Vi synes, det er et godt forslag.
Martin Glerup (S), 1999-03-03:
Fru Lene Espersen efterlyser, hvor meget vi skal bruge princippet »forureneren betaler«, og hvor meget vi skal skubbe over på samfundet.
Jeg mener, det er den balance, vi skal finde.
Jeg mener også, at proportionalitetsprincippet mere går på, om den rensning af jorden foregår således, at man får mest muligt for pengene ved at udføre den, og om den kan betale sig rent sundheds- og miljømæssigt.
Jeg mener, det er dér, principperne ligger, og problemet har jo været, at der er mange virksomheder, der har skiftet navn og er strøget fra deres forurening, og så har det ikke været muligt at drage dem til ansvar for den forurening, de vitterlig har forårsaget.
Det er sådan set det, vi skal have drøftet i udvalgsarbejdet: Hvordan kan vi effektivisere, så vi kan få fat i de slyngler, der ikke overholder miljølovgivningen?
Lene Espersen (KF), 1999-03-03:
Jeg vil også gerne starte med at sige tak for den imødekommelse, som jeg hørte fra miljø- og energiministerens side og sige, at jeg selvfølgelig også er glad for, at miljø- og energiministeren har så store bekymringer over, om der nu bliver varetaget alle hensyn, som man overhovedet kan forestille sig fra konservativ side.
Men jeg må så skuffe miljø- og energiministeren og sige, at den udlægning, som miljø- og energiministeren kommer med af konservativ politik, nok ikke er helt rigtig.
I Det Konservative Folkeparti har vi i hvert fald det princip, at det ikke er uskyldige, der skal straffes for en forbrydelse, og det er derfor, vi har nogle voldsomme problemer med det kriterium, der hedder »objektivt ansvar«, men vi må prøve at se, hvad vi kan gøre under udvalgsarbejdet. Jeg vil dog godt komme med den tilkendegivelse, at for os er der ingen tvivl om, at forureneren ikke skal kunne slippe, og det betragter jeg i hvert fald selv som en håndfæstning på, at vi et eller andet sted må kunne få enderne til at nås.
Det har jo desværre været sådan hidtil, at forureneren har haft en mulighed for ikke at leve op til sit ansvar, og det vil vi meget gerne være med til at se på.
Men vi vil godt modsætte os, at folk, der ikke er skyld i nogen forurening og ikke bærer skyld i det, skal straffes, fordi det offentlige skal have en syndebuk.
Så vil jeg godt stille miljø- og energiministeren et enkelt spørgsmål, og det drejer sig om det, som hr. Steen Gade var inde på omkring de private olietanke og en forsikringsordning, fordi vi er meget enige i den del af lovforslaget.
Vi synes, det er rigtigt, der bliver lavet en forsikringsordning.
Det er en god, solidarisk model til at få løst de problemer, der har været for private villaejere.
Jeg vil godt spørge miljø- og energiministeren, om der er mulighed for at åbne for, at vi kan finde en eller anden form for løsning for de få, som ikke er omfattet af lovforslaget, og som i dag er i klemme og står med et problem.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-03-03:
Jeg fik ikke den store tak af miljø- og energiministeren for min tale, men jeg vil også sige, at hvis jeg havde fået en kæmpetak fra miljø- og energiministeren, så ville jeg virkelig være nervøs.
Men jeg vil spørge ministeren direkte om noget, der står i den her kontrollov.
Der står, at miljømyndigheden kan trænge ind på en ejendom uden retskendelse.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om det ikke direkte er i strid med grundloven, hvis han læser grundlovens paragraf om ejendommens ukrænkelighed.
Ellers så forstår jeg ikke at læse grundloven.
Det vil jeg gerne høre om.
Pernille Frahm (SF), 1999-03-03:
Det vil sige, at den danske politik ikke har noget som helst at gøre med det OSCE-projekt, der er om at styrke den etniske integration eller den etniske spredning i Østslavonien, men alene begrunder sig på en vurdering af, at der ikke er noget som helst problem for disse mennesker i at vende hjem.
Svend Auken (S), 1999-03-03:
Det er jo sørgeligt, at der i dag viser sig denne afstand
mellem regeringen og Fremskridtspartiet, fordi heller ikke det forslag, Fremskridtspartiet selv har fremlagt her i dag, kan regeringen tilslutte sig.
Jeg vil godt starte med at minde Folketinget om, hvorfor vi overhovedet har en regel om anvendelse af sommerhuse i Danmark, og hvorfor der under skiftende regeringer og skiftende flertal har været enighed om, at der skulle være regler på dette område i vores planlovgivning.
Ved at fastholde sommerhusområderne til ferie- og fritidsformål sikres det også, at der ikke opstår et urimeligt pres på udlæg af nye sommerhusområder i landskabeligt værdifulde områder, især ved vore ubebyggede kyststrækninger.
Det har altid ligget fast, at sommerhuse ikke må anvendes til helårsbeboelse.
Et forbud mod helårsbeboelse var således indeholdt allerede i de tidligere, kommunale bygningsvedtægter m.v. for sommerhusområder. Den gældende pensionistregel er en særlig undtagelse fra det generelle forbud mod helårsbeboelse.
Som bekendt giver den regel enhver pensionist, der har ejet en sommerhusejendom i mindst 8 år, en personlig ret til at benytte sit sommerhus til helårsbeboelse.
Det forslag, der nu lægges frem fra Fremskridtspartiets side,
går ud på, at betingelsen om otte års ejerskab af sommerhuse bliver lempet, så der i stedet for blot kræves sammenlagt otte års ejerskab af et eller flere sommerhuse inden for de sidste ni år, dvs. at varigheden af det samlede ejerskab skal følge ejeren og ikke ejendommen.
Dermed betyder forslaget, at den enkelte pensionist, når først han eller hun har boet der de otte år, efter frit valg vil kunne flytte fra sommerhus til sommerhus uden at miste retten til helårsbeboelse.
Alt andet lige kan det jo betyde, at endnu flere sommerhuse vil blive benyttet til helårsbeboelse, og endnu flere sommerhuse vil ændre størrelse og karakter i retning af helårshuse.
Det er ikke den måde, regeringen ønsker sommerhusene skal udvikle sig på.
Vi ønsker, at sommerhusområderne skal forblive som, og i nogle tilfælde genoprettes til, de rekreative ferie- og fritidsområder, de er planlagt til at være.
Det er derfor, et bredt flertal af Folketingets medlemmer i december måned sidste år vedtog et nyt sæt håndhævelsesregler, der skal sætte en stopper for nye ulovlige sommerhusbosættelser, og det er derfor, at et udkast til en lov om afvikling af de gamle ulovlige helårsbeboelser, altså fra før den 21. oktober sidste år, blev sendt i høring i fredags.
Lovforslaget er klar tale, og som altid sætter jeg pris på de klare meldinger om sommerhusene, der kommer fra det yderste højre.
Holdningen hos Fremskridtspartiet er stadig, at folk skal have lov til at bo, lige hvor de vil.
Det har imidlertid aldrig været hverken regeringens eller skiftende Folketingsflertals opfattelse, og jeg håber og forventer derfor, at også dette forsøg på ændring, underminering af sommerhusreglerne, vil blive afvist af et bredt flertal her i Folketinget.