Per Stig Møller (KF), 2003-02-26:
Også jeg vil takke for en god debat.
Mange synspunkter har været oppe mod hinanden, og mange talere har været oppe imod hinanden.
Men det væsentlige er jo her, at der er en stor, bred tilslutning til, at Danmark aktivt skal præge arbejdet for det nye Europa, at vi skal gå konstruktivt ind i arbejdet i konventet.
Jeg vil ikke gentage statsministeren, og jeg vil heller ikke gennemgå alle taler, men der er nogle ting, jeg godt vil fremhæve, f.eks. fru Elisabeth Arnold, der understregede respekten for national identitet og lighed mellem landene som det grundlæggende.
Jeg mener også, det er meget vigtigt i det fremtidige arbejde i konventet, at vi ser, at styrken i Europa, det europæiske projekt og eksperiment, præcis er mangfoldighed.
Mangfoldigheden af kulturer, mangfoldigheden af traditioner og også mangfoldigheden af religioner, forskellige udgaver af kristendommen f.eks. Det er meget vigtigt, at vi opfatter det som vores styrke, og derfor er jeg glad for, at fru Elisabeth Arnold understregede det.
Men det betyder også, når vi er glade for den mangfoldighed, at så må der også være lighed mellem disse forskellige traditioner og kulturer og respekten for dem.
Jeg var også ligesom statsministeren glad for åbningen
for forskellige modeller, for det er vigtigt, at vi ikke i konventsarbejdet og senere i regeringskonferencens begyndelse låser os fast på nogle færdige positioner, som så ender med at gøre det umuligt for os at få forbedret noget, som alligevel sker, men hvor vi kan sætte vores præg på det, så det får den drejning, vi gerne vil have. Jeg var også ligesom statsministeren meget glad for hr. Villy Søvndals indlæg, og der er meget i hr. Villy Søvndals forslag til vedtagelse, som jeg også er enig i.
Det er meget vigtigt, at samarbejdet i EU udvikles, så åbenhed, nærhed og demokrati bliver fremmet.
Jeg synes også, det er vigtigt, at vi skal udbygge velfærdsmodellerne.
Vi nævner også at sikre fuld beskæftigelse.
Vi mener også, at man skal fremskynde markedsadgangen for udviklingslandene til det europæiske marked.
Det er det, vi arbejder for i WTO's Doha-runde.
Jeg synes, der var realisme i forhold til det europæiske projekt.
Som én sagde heroppe i dag, diskuterer vi jo ikke længere, om det skal være ja eller nej til EU.
Vi taler nu om indretningen af det kommende EU.
EU er altså kommet for at blive.
Men det er klart, som hr. Villy Søvndal var inde på, at EU skal kunne klare mere selv i fremtiden.
Det er jo det, det her drejer sig om.
Vi er nu med 25 lande blevet en meget væsentlig faktor, der selvfølgelig også må spille den rolle, som vores store befolkningstal, verdens stærkeste økonomi er forpligtet til.
Det gælder både i det globale med handelspolitikken, det gælder også i udviklingspolitikken, det gælder selvfølgelig også i den fredsskabende politik.
Jeg var netop meget glad for, at hr. Villy Søvndal bemærkede, at vi faktisk er i stand til i FN at skabe fælles EU-holdninger.
Hr. Villy Søvndal var der
under det danske formandskab, og jeg ved fra nærmeste hold, hvordan den danske formand, som vi havde derovre - det var altså ikke mig, det var vores ambassadør - hele tiden arbejdede for at få skabt fælles holdninger
Det lykkedes os jo også med de emner, som hr. Villy Søvndal nævnte.
Men jeg vil ligesom statsministeren godt understrege, at det her med, at EU nu skal være en modsætning til og i modstrid med USA, er ikke rigtigt.
Vi løser verdens problemer, hvis vi kompletterer hinanden.
Vi kan være uenige, og så kan vi i dialog få flyttet hinanden.
Det er også, hvad der skete, som hr. Villy Søvndal nævnte i forbindelse med Mellemøsten, hvor EU i kvartetten har en indflydelse i Mellemøstenpolitikken, som ingen af os ville have haft uden for kvartetten, hvilket altså betyder, at USA ikke kan skabe fred i Mellemøsten alene.
EU kan heller ikke, men tilsammen har vi en mulighed for at få sat den proces på nogle skinner, som må kunne føre til tostatsløsningen og en forbedring af forholdene i området.
Når man så taler om Irak, så spørger jeg altid dem, der kritiserer USA meget, selv om USA jo er gået gennem FN og forhandler i FN: Jamen, I vil gerne af med Saddam Hussein?
Jo, det vil de gerne.
I vil gerne af med masseødelæggelsesvåbnene?
Jo, det vil de gerne.
Jamen, hvordan vil I komme af med dem?
Ja, det ved de ikke.
Det er jo kun en stærk alliance mellem USA og EU, som kan være med til at sikre dét.
Tilsammen kan vi altså meget, hver for sig kan vi ikke så særlig meget, og Europa og USA gør bedst i at samarbejde for at finde løsningerne.
Jeg var meget glad for hr. Villy Søvndals åbenhed, og som sagt er forslaget til vedtagelse også godt. Det rimer også i meget høj grad med det, jeg har sagt i min tale suppleret med det notat, vi arbejder med.
Hr. Sjursen
De nationale parlamenters nye muligheder og opgaver lagde hr. Jann Sjursen vægt på.
Det er meget vigtigt, når vi nu i den nye forfatningstraktat skal have sikret, at nærhedsprincippet bliver bedre vogtet.
Hr. Keld Albrechtsen spurgte f.eks., hvilke nyheder der var i det her.
Jamen, en af nyhederne er den meget kraftige styrkelse af de nationale parlamenter, som vil gøre det muligt, som hr. Jann Sjursen jo var inde på, at få nogle opgaver, som betyder, at nærhedsprincippet bliver bedre vogtet.
Altså, som jeg sagde i min tale: Det er godt nok at have en nødbremse, men det er ikke så godt, hvis man bare ender med at stå med den i hånden, og så sker der ikke noget.
Derfor skal vi have en mekanisme, som bevirker, at de nationale parlamenter sammen kan trække i nødbremsen, når man synes, at Kommissionen eller Ministerrådet overtræder nærhedsprincippet.
Så skal toget standses, og så skal der forhandlinger til.
Så jeg er ganske enig med hr. Jann Sjursen i, at for at sikre det folkelige engagement og netop det, som fru Arnold var inde på, at vi præcist fornemmer, at dette er mangfoldighedernes sammenkomst, så er styrkelsen af de nationale parlamenter væsentlig.
Forfatningstraktat kan hr. Jan Sjursen ikke lide.
Jeg må bare minde om, at forfatninger normalt er lavet for at holde styr på magthaverne.
Det er det, jeg ser i det, vi laver her, nemlig at så er der grænser for, hvad EU skal lave, og der er klare beskrivelser af spillereglerne, når EU skal lave noget.
Så jeg vil ikke være så bange for ordet forfatning.
Det er normalt altid en beskyttelse af borgerne og en begrænsning af magten.
Og traktat betyder jo, at det laves i fællesskab mellem landene.
Så jeg takker også meget for debatten.