Lissa Mathiasen (S), 2002-04-25:
Det er bemærkelsesværdigt, som alle partier synes at bakke op bag en aktiv forbrugerpolitik.
En gang imellem kan man have fornemmelsen af, at der nærmest er en sand kamp for at overgå hinanden i besværgelser om, hvor god en forbrugerpolitik de enkelte partier står for.
Men ét er tale, andet er handling.
Forbrugerpolitikken, som vi kender den i dag, er jo ikke kommet af sig selv.
Den er et resultat af en lang, sej kamp, hvor partier, der nu vil gøre sig til forbrugernes sande forkæmpere, kun nødtvungent har medvirket til, at vi er kommet dertil, hvor vi faktisk er i dag. I dk21 satte den daværende socialdemokratisk ledede regering det mål, at Danmark skulle være et af de lande, hvor det var nemmest at være kritisk og kvalitetsbevidst forbruger, også uden man havde en høj indkomst.
Forbrugertillid er afgørende for at sikre velfungerende markeder og dermed også for, at Danmark kan klare sig i den globale konkurrence.
Tilsvarende skulle Danmark være foregangsland i EU, herunder styrke forbrugerrådgivningen i de nye ansøgerlande og i det internationale arbejde.
Derfor synes vi også, det er interessant at få afdækket, hvad der skjuler sig bag regeringens og regeringspartiernes fine retorik, og hvad konsekvenserne af de gennemførte tiltag vil være, ikke kun for den enkelte forbruger her og nu, men også mere grundlæggende for forbrugerpolitikken.
Regeringen har med hjælp fra Dansk Folkeparti kraftigt beskåret de penge, der går til forbrugernes talerør og beskyttere.
Det betyder mere marked, mindre konkurrence, højere priser, færre ressourcer til at føre tilsyn, mindre forbrugerindflydelse, når nye love og regler skal strikkes sammen, færre græsrodsfolk, der holder øje med, om der kommer ulovlige eller underlødige varer på hylderne.
Ser man på regeringsgrundlaget, er det eneste sted, forbrugerpolitikken overhovedet er nævnt, i forbindelse med europapolitikken.
Der står kort og godt: Vi skal styrke forbrugerpolitikken.
Ikke med ét ord er forbrugerpolitikken nævnt i det øvrige regeringsgrundlag.
Og ser man på finansloven, ikke bare for i år, men også for hvad der er lagt an til de følgende år, er det markante svar, der er givet, besparelser på over 400 mio. kr. Danske forbrugere mister altså hermed oplysning, rådgivning, klagemuligheder, udvikling og forskning.
Det er ikke afgørende for os i Socialdemokratiet, om det er de opbyggede systemer, der skal bruges videre.
Dem er vi til enhver tid parat til at diskutere.
Næ, afgørende for os er, at forbrugerbeskyttelsen er i orden.
Kan ministeren forklare, hvordan mere selvregulering og flere aftaler om god skik kan sikres, når man samtidig kraftigt beskærer Forbrugerrådet?
Forudsætningen må da netop være en styrkelse af Forbrugerrådet, for at de vil kunne varetage de her meget tunge opgaver.
Det, vi ser nu, er nedtrapning af kontrollen med banker og forsikringsselskaber.
med, hvilke gebyrer kunderne skal betale.
Det er den gale vej, hr. minister.
Endnu mere uforståeligt bliver det, når man så samtidig kan se, at et af argumenterne for at spare tilskuddet væk til Danmarks Aktive Forbrugere, er, at Forbrugerrådet varetager deres opgaver.
Samtidig har man altså givet svaret til Forbrugerrådet: Nu skærer vi lidt i jeres budgetter også.
Tager vi den kendte hotline, hvor almindelige mennesker ringer ind og får råd, bliver den også svækket.
Sidste år brugte over 74.000 forbrugere rent faktisk den linje.
Jeg tror, det kommer til at koste meget dyrt, hvis man og når man skærer på et område som det her.
Det viser sig nemlig, at mundtlig rådgivning ofte løser forbrugernes problem, så de slipper for en dyr og tidskrævende sag.
Omvendt ser vi også, at en samtale for mange forbrugere betyder, at de selv kan løse sagen med den erhvervsdrivende.
Tager man så i betragtning, at der er over et års ventetid fra tidspunktet, hvor en forbruger klager, til en sag bliver afgjort ved nævnet, ja, så er der faktisk grund
Jeg forstår egentlig ikke, at regeringen ikke selv er bekymret.
Det er selv samme regering, der jo mener, der skal effektiviseres, der skal spares ved vores domstole og ved domstolssystemet.
Så jeg forstår slet ikke logikken.
Sagsbehandlingstiden må bringes ned.
Vi må sikre, at virksomhederne tager et større ansvar ved klagesagsbehandlingen, og at der skabes en større gennemsigtighed i forhold til forbrugernes situation.
Det ønsker vi fra Socialdemokratiets side i forhold til en klagenævnsreform.
Jeg vil godt på vegne af Socialdemokratiet, SF og De Radikale fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget konstaterer, at forbrugerpolitikken i højere grad må tage højde for de mange nye fremtidige udfordringer - herunder den øgede globalisering - som forbrugere og virksomheder står over for.
En bedre uafhængig forbrugerinformation og -rådgivning, klarere forbrugerrettigheder og større markeds- og priskonkurrence er blandt værktøjerne til en samlet bedre forbrugerpolitik.
Folketinget opfordrer regeringen til at fremlægge forslag til forbrugerpolitik, der sikrer forbrugernes vilkår, herunder - sikrer forbrugerne en bedre adgang til en styrket, uafhængig forbrugerrådgivning og -information, - styrker forbrugernes rettigheder og fødevaresikkerhed - blandt andet igennem et øget samarbejde mellem forbrugere, erhvervsliv og myndigheder, - sikrer en stærk forbrugerrepræsentation i organer og institutioner, der varetager forbruger- og samfundsinteresser og - styrker Danmark som foregangsland i EU på det forbrugerpolitiske område, herunder medvirker til at øge den forbrugerpolitiske indsats i de nye ansøgerlande, samt medvirker til at styrke det internationale samarbejde om forbrugerpolitik - blandt andet ved at øge forbrugernes indflydelse og repræsentation, der hvor beslutninger træffes i et globaliseret samfund.«