runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Adelskov (S), 2005-10-05:
Jeg tror, at de fleste af os meget nødig vil være bragt i den situation, at nogle konkluderer, at vores tilknytning til et givet geografisk område er større end vores tilknytning til børnene.
Det er sådan set derfor, jeg synes, at man godt principielt set kan stille det spørgsmål, om ikke også ministeren kan være enig i, at der, når børnene og ægtefællen har opholdstilladelse i Danmark, så også ser ud til på det principielle plan at være en meget stærk tilknytning til børnene og til ægtefællen, og derfor bør det af hensyn til familiens enhed vægtes, at både børn og ægtefællen har fået opholdstilladelse i Danmark.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-10-05:
Jo, men den samlede tilknytning vil stadig væk skulle indgå.
Der er selvfølgelig ingen kynisme i det her.
Jeg kan ikke gøre andet end at opfordre Folketingets medlemmer til, hvis de på et sagligt grundlag vil have oplysning og information om den her konkrete sag, som åbenbart forarger et par af Folketingets medlemmer så meget, at bruge de redskaber, de som folketingsmedlemmer har, for man ved, at jeg som minister selvfølgelig ikke kan diskutere denne her sag som hypotetisk.
Hvis jeg begynder at gå ind i den, så kan man altså udlede en masse af det.
Jeg har ikke mulighed for at svare på det konkrete, men jeg vil meget gerne svare folketingsmedlemmer på spørgsmålet, også i den konkrete sag, i fortrolighed, for det er sådan, vi behandler personlige oplysninger.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Sohn (SF), 2005-10-05:
»Finder ministeren, at der er tale om en fast og fair holdning, når Udlændingestyrelsen ser bort fra alle humanitære hensyn i forbindelse med afslaget på ansøgning om opholdstilladelse til Nuriye Yilmaz?
Skriftlig begrundelse
Familien er godt integreret i Danmark.
Nuriye Yilmaz’ ægtefælle arbejder og forsørger familien, børnene går i dansk folkeskole/daginstitution, og Nuriye Yilmaz har privat taget sprogundervisning og deltager i kommunens lektiecafe.
Hovedparten af begge ægtefællers familie og sociale netværk er bosat i Danmark.
Og familiekonsulenten i Nykøbing-Rørvig Kommune anbefaler, at hun forbliver i Danmark.
En splittelse af familien er naturligvis en belastning for alle, og ikke mindst børnene, der alle er meget påvirket af tragedien, som udvisningen har påført familien.
Det er et spørgsmål om ministerens mulighed for at give opholdstilladelse af humanitære grunde.
Apropos udlændingelovens § 9, som siger, at hensynet til familiens enhed spiller en meget stor rolle, så er spørgsmålet: I hvilke situationer vil ministeren overhovedet kunne forestille sig at gå ind og give en humanitær opholdstilladelse for at holde en familie samlet?
Når ministeren har givet opholdstilladelse til manden og fire børn, kan det så overhovedet tænkes i nogen som helst situationer, at en mor også kunne få opholdstilladelse?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-10-05:
Der er jo ligefrem i selve spørgsmålet henvist til en person med navns nævnelse.
Jeg har ikke det samme privilegium, at jeg kan gå ind i den.
Der er nogle helt klart afgrænsede regler for at give humanitær opholdstilladelse.
De handler primært om at sikre folk, hvis de er meget syge og har behov for særlig hjælp.
Det er sådan helt overordnet de kriterier, der ligger for humanitær opholdstilladelse, og de er sjældent relevante, når vi taler familiesammenføring.
Ole Sohn (SF), 2005-10-05:
Det vil sige, at der ifølge ministeren på ingen måde kan være tale om, at udlændingelovens § 9, der taler om familiens enhed, kan danne grundlag for opholdstilladelse af humanitære grunde?
Ministeren kan altså ikke forestille sig, at det kan have en eller anden humanitær betydning som mor at være sammen med sine børn?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-10-05:
Og så tror jeg simpelt hen, jeg vil lade den stå dér.
Ole Sohn (SF), 2005-10-05:
Udlændingelovens § 9 giver mulighed for humanitær opholdstilladelse, specielt når der er tale om familiens enhed.
Så spørger jeg: Kan man overhovedet forestille sig en situation, hvor ministeren vil give opholdstilladelse af humanitære grunde for at holde en familie samlet?
Det kan man da svare ja eller nej til.
Det er da et spørgsmål om holdning, om fairness eller ej.
Ja eller nej.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-10-05:
Jamen altså igen, så er det meget svært.
Hypotetisk set skal det være et meget, meget, meget særligt tilfælde, hvis det overhovedet findes, hvor man taler om humanitær opholdstilladelse i en situation, hvor man ikke har kunnet få ophold på en familiesammenføringssag.
Thomas Adelskov (S), 2005-10-05:
Sådan rent hypotetisk og rent principielt: Synes ministeren ikke, at der er et humanitært grundlag, når man tager i betragtning, at der nu er en far med fire børn, fire børn, der så mangler deres mor i Danmark?
Burde det i sig selv ikke være nok til, at man på det grundlag kunne give et ophold på det humanitære grundlag, bare principielt?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-10-05:
Beskrevet på den måde er der ikke umiddelbart grundlag inden for de rammer, der ligger for humanitær opholdstilladelse, for at give sådan et ophold.
Humanitær opholdstilladelse er altså ikke en bemyndigelse til ministeren til at give ophold, fordi ministeren nu synes, at det er synd.
Det er faktisk meget afgrænset, hvad det er, der kan give humanitær opholdstilladelse.
Thomas Adelskov (S), 2005-10-05:
Kunne ministeren så ikke lige forklare Folketinget, hvad man forstår ved familiens enhed som baggrund for at kunne give opholdstilladelse?
Jeg synes, at denne her konkrete sag er meget ulykkelig, fordi der rent faktisk nu er en familie i Danmark, der står uden mor.
Det er en familie, som ifølge det oplysningsgrundlag, jeg har, rent faktisk har været meget integrationsvillig.
Og konsekvensen er vel i realiteten, at man kan se frem til, at det bliver en belastning for de sociale myndigheder, fordi man vel ikke har nogen forestilling om, at en far vil kunne klare sig alene med fire børn.
Så kunne ministeren på det principielle grundlag ikke oplyse Folketinget om, hvad det er, der ud over det at have fire børn i Danmark og en ægtefælle i Danmark kunne være nok til, at man af hensyn til familiens enhed kunne få opholdstilladelse?
Ole Sohn (SF), 2005-10-05:
Jeg indrømmer, at der er meget, jeg ikke forstår.
Det her forstår jeg simpelt hen ikke.
Det her er jo om en person, den konkrete person er fuldstændig ligegyldig.
Der er en person, der har fået afslag.
Personens far og to søskende har fået opholdstilladelse.
Ægtefællens familie bor her.
Alle – alle – ansøgerens familiemedlemmer bor i Danmark og har fået opholdstilladelse af Udlændingestyrelsen, bortset fra én, og så siger ministeren, at den samlede tilknytning er større til Tyrkiet.
Det er den eneste form for logik, jeg kan se, for ellers forstår jeg simpelt hen ikke, hvordan ministeren kan sige ud fra en samlet vurdering, at moderen ikke må få opholdstilladelse, når kendsgerningen er, at samtlige familiemedlemmer inklusive og ikke mindst ansøgerens fire børn af danske myndigheder har fået det.
Det er svært at forstå.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Det er jo svært at svare på.
Det ville i hvert fald føre til skizofreni, for det er en og samme person, vi snakker om.
Skulle vi nu ikke lige holde os til realiteterne i den virkelige verden?
I Danmark er det sådan, at regeringen fungerer som et hele.
Når en regering udtaler sig, er det på regeringens vegne.
Kommer en minister til at sige noget, der ikke er regeringens politik, er det altså statsministerens opgave at få rettet det op og få sagt, hvad der er regeringens linje.
Det er da ikke altid rart at skulle det, men det er man altså nødt til som statsminister.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Mette Gjerskov (S), 2005-10-05:
Jeg kan godt høre på statsministerens svar, at han er lidt træt af at svare på spørgsmål om løftebrud, men jeg bliver nødt til at vende tilbage til det samme med hensyn til løftebrud.
Er det ikke korrekt, at der i forbindelse med Finansudvalgets behandling af tsunamibistanden den 3. januar, dvs. en måneds tid inden folketingsvalget, blev skrevet klart og tydeligt, at den fornødne finansiering ikke skulle tilvejebringes ved ulandsbistand?
Og det har man altså gjort alligevel.
112 mio. kr. er hentet fra ulandsbistanden og over til katastrofebistanden til ofrene for tsunamien.
Det kan da kun være løftebrud.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Vi er sandelig langt omkring nu, men må jeg lige holde fast i noget af det, som fru Karen Hækkerup sagde.
Jeg vil bare lige slå fast, at Statsministeriet fra Socialministeriet har fået oversendt et udkast til pressemeddelelse.
Det blev der kigget på, og der blev lavet nogle forslag til justeringer af udkastet.
Derefter blev der fra Statsministeriet ringet til Socialministeriet, man drøftede udkastet til pressemeddelelse, og derefter lavede Socialministeriet den endelige pressemeddelelse.
Det er fuldstændig sagsgangen, som den har været.
Igen ser vi, at Enhedslistens tilgang til det her er den passive socialpolitik; det er klientgørelsens socialpolitik; det er at få fastholdt folk uden for arbejdsmarkedet.
Det er i hvert fald konsekvensen af det, Enhedslisten står for, hvor konsekvensen af det, regeringen gerne vil, er en aktiv beskæftigelses- og socialpolitik, der får folk i job, som tilskynder til uddannelse og dermed til, at man kan arbejde sig ud af en besværlig social situation.
Så er der jo en ting, Enhedslisten ikke vil forholde sig til, nemlig at starthjælpen også er indført af principielle grunde, nemlig fordi det er regeringens opfattelse, at man ikke bare lige skal kunne komme til det danske samfund som indvandrer og så få ydelser på fuldt niveau.
Vi synes, det er rimeligt, at man skal have en vis tilknytning til det danske samfund, før man kan få det danske velfærdssystems fulde ydelser, og derfor har vi altså indført den regel, at man skal have været i Danmark i mindst 7 år, før man kan komme på fulde ydelser.
Ole Sohn (SF), 2005-10-05:
Jeg er sådan set meget glad for statsministerens seneste besvarelse.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at få at vide: Hvornår har man kunnet det?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Altså, før vi indførte den særlige regel om en startydelse, var der jo ingen særlig ydelse – bortset fra at den tidligere regering i en periode prøvede med noget, som den så selv opgav – for dem, der lige kom her til landet.
Vi synes altså, det er rimeligt.
Vi synes, at det skal være sådan, at man har en vis tilknytning til det danske samfund, før man kan få de fulde ydelser.
Men rent bortset fra det, som er et rent principielt synspunkt, så kan vi altså også se, at der er nogle positive virkninger af starthjælpen, fordi den på den ene eller på den anden måde altså virker i retning af, at der så er flere, som kommer i arbejde eller kommer i uddannelse.
Ole Sohn (SF), 2005-10-05:
Jeg forholder mig ikke så meget til substansen i debatten mellem Enhedslisten og statsministeren, jeg forholder mig mere til spørgsmålet om retorikken.
Statsministeren går jo meget ind for, at man bruger meget retorik, og det er også klogt nok indimellem, men når statsministeren siger, at man bare kan komme dumpende ind og få kontanthjælp, så spørger jeg: Hvornår har det kunnet lade sig gøre?
Man kan også vende spørgsmålet om og spørge: Kan man bare komme dumpende ind og få starthjælp?
Statsministeren sagde også i går, at det er meget vigtigt, at man har en ordentlig tone i debatten, og derfor synes jeg, det er lidt væsentligt at vide: Kan man bare komme dumpende ind i Danmark og få starthjælp?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Alle ved, at i den allerførste tid, efter at man er kommet ind, er man på en helt speciel ordning.
Der synes jeg altså, det er rimeligt at have et princip om, at man skal have en vis tilknytning til det danske samfund.
Jeg tror faktisk også, at en meget stor del af befolkningen vil sige, at vi skal sørge for ordentlige og anstændige ydelser til mennesker, der har hjælp behov.
Men det skal altså også være sådan, at for at kunne komme ind på fuld ydelse skal man have en vis tilknytning til det danske samfund.
Der har vi så fastsat, at man skal have boet i Danmark i 7 år, og det er i øvrigt en regel, der gælder både for udlændinge og for danskere.
Der er ikke noget diskrimination i det.
Det er en regel, der gælder for alle, at man skal have boet i Danmark i mindst 7 år for at få de fulde ydelser.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-10-05:
Statsministeren kender øjensynlig ikke konsekvenserne af sin egen politik, men statsministeren kender heller ikke Enhedslistens politik, og det kan man ikke bebrejde statsministeren.
Vores politik går ud på, at vi løser arbejdsløshed ved at skaffe arbejdspladser, ved at oprette arbejdspladser, og det gør regeringen ikke.
Jo, regeringen har et bud.
Beskæftigelsesministeren har sagt, hvad de her mennesker skal gøre for at komme i arbejde.
De skal søge på nettet under det, der hedder Hotjob, og det har jeg så prøvet.
Jeg forestillede mig, at jeg var kontanthjælpsmodtager eller starthjælpsmodtager i Nakskov, og så søgte jeg i hele Storstrøms Amt, man skal jo kunne rejse langt og være meget fleksibel.
Hvad fandt jeg?
I Storstrøms Amt fandt jeg tre job.
Jeg kunne blive bartender i Sakskøbing, gulvlægger i Suså, eller jeg kunne gøre rent i Nysted.
Forskellen på regeringens politik og vores er, at regeringen vil sætte ydelserne ned og give folk pisk, vi vil skaffe arbejde til dem.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Nej, det er jo tværtimod sådan, at vi sætter en gulerod op, for at det kan betale sig at arbejde, og hr. Jørgen Arbo-Bæhrs beskrivelse af den aktuelle situation er jo helt misvisende.
Det er nemlig sådan, at det går rigtig godt med at skaffe job.
Beskæftigelsen stiger, arbejdsløsheden er over det sidste halvandet år faldet med over 25.000.
Nogle steder er man begyndt at klage over, at der er mangel på arbejdskraft.
Så der er altså i det store og hele ikke mangel på job, men måske mangel på arbejdskraft, og det gør jo, at der sker det positive, at så bliver det faktisk lettere at få de mest udsatte grupper i job, fordi arbejdsgiverne så simpelt hen er nødt til at se sig om i alle hjørner for at skaffe den arbejdskraft, de har brug for.
Det er jo faktisk en meget positiv ting for de mest udsatte i vores samfund.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Aaen (EL), 2005-10-05:
»Når statsministeren understreger, at det ikke er regeringens politik at øge uligheden i samfundet, vil ministeren så erkende, at skattestoppets konsekvenser for boligmarkedet har medvirket til at øge uligheden i samfundet?«
Men det kan vel ikke være begrundelsen for, at man også har øget uligheden gennem den boligpolitik, der føres?
Hvis vi tager Jens og Else Hansen i Grenaa, kan vi se, at de på grund af skattestoppet har fået 0 kr. i skattelettelse, hvorimod Hanne Nørrisgaard og Peter Norvig, der bor oppe ved Bagsværd Sø, har fået titusindvis af kroner i skattelettelse.
Er det ikke med til at skabe ulighed i samfundet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Den måde, som hr. Frank Aaen fremstiller det på, er jeg meget, meget uenig i, men den viser netop hr. Frank Aaens tilgang til alt det her.
Når hr. Frank Aaen påstår, at skattestoppet er en skattelettelse – det var det, hr. Frank Aaen påstod – så er det jo, fordi hr. Frank Aaens udgangspunkt er, at pengene tilhører staten.
Hr. Frank Aaens udgangspunkt er, at der skulle have været en højere skat, og fordi man lader være med at opkræve den højere skat, så er det en skattelettelse.
Skattestoppet betyder, at vi lader være med at opkræve mere i skat.
Det er klart, at i hr. Frank Aaens verden ser det helt forkert ud, for hr. Frank Aaen mener, at pengene som udgangspunkt tilhører staten, og derfor er det at lade være at opkræve dem en lettelse, men det er det ikke for os.
For os er det et skattestop, og et stop er bare et stop, et stop er ikke en lettelse; et stop er ikke en stigning; et stop er et stop.
Frank Aaen (EL), 2005-10-05:
Nu ved jeg jo godt, at statsministeren flere gange, når jeg stiller spørgsmål, svarer udenom med, at det bare er noget, en eller anden kommunist engang har sagt og bliver ved med at sige.
Derfor gjorde jeg mig den umage i dag at tage fra dagbladet Børsen, som jo nok ikke af statsministeren vil blive anklaget for at være et kommunistisk dagblad.
Det er altså dagbladet Børsen, der gør op, at de, der ejer boliger i Gentofte Kommune, i gennemsnit har fået en lettelse på 27.000 kr. om året.
Det kan man ikke snakke sig uden om.
Man kan heller ikke snakke sig uden om, at familier i Grenaa, Vestsjælland eller andre steder har fået 0 kr. i skattelettelse, at alle lejerne i Danmark har fået 0 kr. i skattelettelse.
Det er oven i købet sådan for lejerne, at dem tager man fra, idet man over Landsbyggefonden tager milliarder af kroner fra de almennyttige boliger.
Det kan godt være, at der er et godt argument, det kan oven i købet være, at der er et ideologisk argument, som statsministeren gerne vil bruge.
Men kan vi ikke bare få den erkendelse, at virkningen af den politik er, at uligheden i Danmark er blevet større?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-10-05:
Jeg vil lige starte med at sige, at problemet er, at statsministeren forveksler nogle forskellige begreber.
Når statsministeren siger, at flere er blevet selvforsørgende, så er det ikke korrekt.
Det korrekte er, at der er flere, der ikke modtager ydelser fra det offentlige.
Hvorfor er det nu, at de ikke gør det?
Det gør de ikke, fordi de ikke er berettigede til at modtage offentlige ydelser, fordi deres ægtefæller er kommet i arbejde.
Man skal ikke tjene ret meget, når man er på starthjælp, før man simpelt hen mister ydelsen, og det er det, der er sket.
Både beskæftigelsesministeren og integrationsministeren har måttet give mig ret i, at det ikke betyder, at folk kommer i arbejde, men at de mister retten til en ydelse og dermed bliver endnu fattigere.
Derfor må vi bare konstatere på bundlinjen, at effekten af starthjælpen er, at flere tusinde mennesker har fået en nedsat ydelse.
Jeg vil bare igen spørge statsministeren: Når folk får nedsat deres ydelse, bliver de så fattigere, eller bliver de rigere?
Betyder det mere ulighed, eller betyder det mindre ulighed?
Det kan ikke være så svært at svare på.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Jeg vil gerne understrege, at skattestoppet ikke giver større ulighed, tværtimod er skattestoppet et stop, som kommer alle til gode.
Det var virkelig noget, der ramte de laveste indkomster.
Det ramte de laveste indkomster så hårdt, at jeg kan huske, at Enhedslisten begyndte at tale om, at man var nødt til at gøre noget ved det for at undgå den hårde belastning af de laveste indkomster.
Så også hr. Frank Aaen giver mig ret i, at den førte politik i 1990’erne med stadig større afgifter var rigtig, rigtig til ugunst for de laveste indkomster.
Alle de mennesker er nu blevet hjulpet af et skattestop, som betyder, at der nu ikke længere er stigning i benzinafgifter, vandafgifter, elafgifter og alle de andre afgifter.
Det er i høj grad til gavn for de laveste indkomster.
Nej, den erkendelse kan hr. Frank Aaen aldeles ikke få.
Først vil jeg lige slå fast, at det, at der er skattestop også på ejendomsværdiskat, ikke er en lettelse for boligejerne.
Skattestoppet betyder bare, at vi ikke opkræver mere i skat, men at vi opkræver den samme skat, som vi har gjort siden 2001.
Så det er ikke en lettelse.
Det er kun en lettelse i hr. Frank Aaens univers, fordi hr. Frank Aaen ville have brandskattet boligejerne.
Nu går hr. Frank Aaen glip af de penge, og så siger han, at det er en lettelse for boligejerne.
Men sådan oplever boligejerne det jo ikke.
Må jeg så i øvrigt sige, at boligpriserne jo også steg i slutningen af 1990’erne.
Da steg boligpriserne, og det viser jo bare, at det ikke har noget med skattestoppet at gøre.
Boligpriserne kan stige nogle gange, og de kan falde andre gange, men det er markedet, der afgør det, det er ikke regeringens boligpolitik.
Morten Homann (SF), 2005-10-05:
Nu kan man jo selvfølgelig ikke bebrejde statsministeren, at han ikke er inde i alle detaljer på alle ressortministrenes områder, men jeg kan tilbyde statsministeren at oversende en opgørelse, som skatteministeren har lavet til Skatteudvalget over, hvordan de gevinster, der ligger i skattestoppet, fordeler sig bl.a. på ejendomsværdiskatten for forskellige indkomstgrupper.
Den er meget illustrativ og viser jo, at det er de velstillede, som har fået klart de største gevinster.
Jeg kommer til at tænke på, om ikke statsministeren synes, det er lidt paradoksalt, at det med det skattestop, man har fået formuleret, fungerer på den måde, at hvis jeg får 1.000 kr. i lønforhøjelse, så kan jeg blive brandskattet af dem, så kommer jeg til at betale skat af hver en krone ekstra, jeg tjener i løn.
Men stiger min bolig 1 mio. kr. i værdi, så koster det mig ikke en øre.
Mener statsministeren ikke, at det skal kunne betale sig at arbejde frem for bare at sætte sine penge i boliger, hvor de overhovedet ikke bliver beskattet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Jo, det skal kunne betale sig at arbejde.
Det er jo også grunden til, at regeringen har et skattestop, plus at regeringen har sænket skatten på arbejdsindkomst, vel at mærke en ærlig sænkning af skatten på arbejdsindkomst, en sænkning, som kommer den enkelte til gode, uden at man begynder på alle mulige fiksfakserier med så at sætte boligskatter eller andet op.
Så, jo, det skal kunne betale sig at arbejde, og det er grunden til, at regeringen har sænket skatten på arbejde.
Morten Homann (SF), 2005-10-05:
Det var en bekvem sang, statsministeren fik sunget der, for så undgik han jo netop behændigt at forholde sig til det meget paradoksale, der er i lige netop skattestoppet, at hvis jeg får 1.000 kr. i lønforhøjelse, så bliver jeg beskattet af hver en krone.
Det kalder statsministeren altså ikke brandskatning, sådan er reglerne med skattestoppet.
Er det ikke lidt paradoksalt, at de penge, jeg må gå ud og arbejde for at tjene, bliver beskattet krone for krone, mens de penge, jeg tjener på min bolig – den stiger i værdi, mens jeg sidder fladt på min stol her i Folketinget – overhovedet ikke bliver beskattet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Det er jo sådan, at i nogle perioder går værdien af boligerne op, i andre perioder falder værdien af boliger.
Det er jo den risiko, som de, der ejer en bolig, lever med, at i nogle perioder går det godt, i andre perioder går det knap så godt.
Jeg har i hvert fald levet i en tid, hvor jeg har oplevet begge dele.
Det er jo grunden til, at vi har den opfattelse, at man ikke skal øge beskatningen på boliger, for når man sætter skatten på fast ejendom op, så er det noget, der rammer de laveste indkomster hårdere end de højeste indkomster.
Per Clausen (EL), 2005-10-05:
Nu kan jeg forstå, at statsministeren ikke bare er klogere end sine egne ministre, men også klogere end de økonomer, der udtaler sig om det her.
Det er jo meget muligt, at økonomerne har uret, når de siger, at en af de ting, der yderligere skaber stigende huspriser og boligpriser, er det her skattestop.
Der er dog den fordel med økonomer, at statsministeren får svært ved at få dem til at trække alt, hvad de har sagt og skrevet, tilbage igen og sige, at de aldrig har sagt det, tror jeg nok.
Så det ligger der nok stadig væk.
Men grundlæggende: Er statsministeren ikke enig i, at når man har indrettet skattestoppet så smart, at de meget store formuegevinster, som særlig tjenes af nogle af de mest velstillede i Danmark, ikke beskattes, så er det også med til at skabe øget ulighed i samfundet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-05:
Nej, jeg er ikke enig i den sammenhæng.
Det er klart, at når boligpriserne stiger, er det selvfølgelig en økonomisk fordel for dem, der har en bolig.
Så nogle gange går det op, og nogle gange går det ned; det er en risiko, man har.
Men jeg hører altså til dem, der mener, at man ikke kan rette op på eller forebygge det gennem skatter og afgifter, men jeg kan jo høre, at det, venstrefløjen varmer op til, er, at man skal brandskatte ejerboligerne, og det er jo meget godt for ejerne af boliger at vide på forhånd, at venstrefløjen presser og presser for at ophæve skattestoppet og indføre en ny brandskatning af boligerne her i landet.