Helle Sjelle (KF), 2005-11-08:
Forhandlingerne i WTO hænger nøje sammen med verdensøkonomiens udvikling i de senere år, den såkaldte globalisering.
Vi er vidner til en stigning i udvekslingen af varer, informationer og tjenesteydelser på tværs af landegrænserne.
Vi er vidner til et teknologisk boom, der gør det muligt at handle og kommunikere med hinanden over meget lange afstande og gøre det inden for meget kort tid.
Globaliseringen medfører, at geografisk afstand betyder mindre, og globaliseringen betyder derfor også, at vi må interessere os mere for det, der sker uden for vores egen lille verden.
En global økonomi har helt konkret betydning for hver enkelt af os.
På den ene side er der ingen tvivl om, at globaliseringen kan medføre vækst og øget velstand for mange mennesker, men på den anden side rummer globaliseringen naturligvis også en fare for, at afstanden mellem de rige og fattige lande vokser yderligere.
En ting er dog sikker, det er ikke muligt at afskaffe globaliseringen, og det er heller ikke hensigtsmæssigt for noget land i verden at forsøge at ignorere den.
Også i EU er der sat skarp fokus på globaliseringen.
På det uformelle topmøde i Hampton Court for knap 2 uger siden drøftede EU's statsog regeringschefer et oplæg fra Kommissionen om, hvordan vi både får sat gang i den økonomiske vækst og bevarer og videreudvikler de velfærdsmodeller, der er unikke for samfundet i Europa.
Vi står over for store udfordringer i Danmark og resten af Europa, hvis vi vil sikre vore værdier og samtidig klare os i konkurrencen med landene i Østen og med USA.
Men vi har også et ansvar over for lande, der ikke har haft de muligheder for at skabe velstand, som vi selv har.
Hvis vi vil sikre fortsat vækst og bæredygtig udvikling i verdens allerfattigste lande, er det hensigtsmæssigt, at vi har et sæt fælles spilleregler, så alle har en mulighed for at deltage i verdenshandelen.
Derfor har vi brug for en stærk international organisation, der kan fastsætte og administrere handelsaftaler og dermed sikre retfærdighed og regulering af den globale økonomi.
Derfor har vi brug for WTO.
Vi Konservative er grundlæggende af den opfattelse, at en øget liberalisering, en øget frihandel er et godt middel til at forbedre forholdene i verdens fattigste lande.
Hvis det i højere grad lykkes at integrere udviklingslandene i verdensøkonomien, og hvis vi kan fremme handelen mellem udviklingslandene, er vi overbevist om, at det vil medføre en reduktion af fattigdom, sygdom og sult.
Derfor er det vigtigt, at Doharunden afsluttes med et positivt resultat, og derfor har udviklingslandene også fået en særlig position i Doharunden forstået på den måde, at udviklingslandene ikke bliver pålagt nye WTO-forpligtelser.
Der er først og fremmest lagt op til, at de skal liberalisere i forhold til hinanden og ikke i forhold til EU eller andre industrilande.
Men for at udviklingslandene skal få gavn af WTO-aftalen, er det naturligvis også vigtigt, at de rige lande lukker op for større markedsadgang for de fattige lande.
Det skal ske igennem handelsaftaler og ved at forbedre de komplicerede og restriktive regler, der forhindrer samhandel.
For os Konservative
er det vigtigt, at der er en direkte linje mellem handel og udvikling.
Der er således flere grunde til, at vi har brug for et stabilt og handlekraftigt WTO.
Organisationen er da også nødt til at levere resultater.
Hvis konferencen i Hongkong ender uden væsentlige resultater, vil det helt naturligt desværre så tvivl om, hvorvidt vi overhovedet kan bruge WTO til at få vedtaget og senere håndhævet de nødvendige spilleregler på de globale markeder.
Vi bør med alle midler undgå, at der opstår tvivl om WTO's relevans.
Det vil være en illusion at tro, at der kan etableres et mere effektivt og egnet organ til at skabe fairplay i en global økonomi.
Vi har brug for mere samarbejde, ikke mindre samarbejde.
Vi har brug for et velfungerende tvistbilæggelsessystem, der kan forhindre handelskonflikter og sikre en løbende dialog om de handelspolitiske spørgsmål.
Det skete som bekendt ikke, og vi kan vel også alle sammen blive enige om, at det var et meget optimistisk mål.
Ikke desto mindre ville det have været positivt, hvis vi var nået længere i forhandlingerne på nuværende tidspunkt.
Det skulle nemlig gerne lykkes at foretage endnu en indsnævring af forhandlingsrammen, så vi kan bringe forhandlingerne ind i en afsluttende fase.
Vi skulle gerne have konkrete tal og tidsrammer på bordet, så vi kan få lagt en strategi for den afsluttende forhandlingsfase.
Meget kan desværre endnu nå at gå galt i den proces.
Ikke desto mindre er vi Konservative glade for, at regeringens linje er klar forud for mødet, og vi mener, at det er afgørende, at EU vedkender sig sit ansvar og er med i første række og viser lederskab.
Vi støtter derfor overordnet Kommissionens progressive linje.
Hvad angår regeringens linje, er vi Konservative enige i, at der skal arbejdes aktivt for at opnå resultater inden for landbrugsliberalisering, industritold, tjenesteydelsesområdet, regelsæt for WTO og udviklingsperspektivet.
Med hensyn til landbrugsliberaliseringen er vi af den opfattelse, at hvis man ønsker at skabe en fri og retfærdig verdenshandel, så er man nødt til at afskaffe de konkurrenceforvridende støtteordninger.
Vi ser gerne, at den interne handelsforvridende støtte reduceres og afvikles, og at alle former for eksportstøtte udfases på sigt.
Derudover håber vi, at det lykkes at forbedre markedsadgangen for landbrugsvarer.
Vi ser også gerne, at der vil ske forbedringer, når det drejer sig om industritolden.
Her er det vores forhåbning, at toldsatserne i bedste fald elimineres eller i hvert fald reduceres kraftigt.
Det kan være med til at afhjælpe nogle af de problemer, der er i forbindelse med handel, hvor meget høje toldsatser ofte har vanskeliggjort den.
Derudover håber vi, at mødet i Hongkong vil føre til forbedringer på tjenesteydelsesområdet.
Her har Danmark meget klare interesser, og vi er også positive over for, at regeringen har valgt at prioritere netop det område.
Forhåbentlig vil mødet i Hongkong også betyde en afklaring af WTO's regelsæt.
Der skulle gerne ske en forenkling og harmonisering af diverse handelsprocedurer.
Og sidst, men ikke mindst mener vi Konservative, at udviklingsperspektivet skal prioriteres højt.
Forhandlingerne i WTO skal naturligvis tage hensyn til de fattigste lande, så også de kan udnytte de muligheder, som globaliseringen giver, og dermed blive bedre integreret i verdensøkonomien.
Alt i alt er vi Konservative således glade for, at regeringens linje forud for ministerkonferencen er klar.
Nu kan vi så bare håbe, at de andre lande møder op med samme indstilling, så vi får et positivt resultat i Hongkong.