Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-18:
Jeg vil gerne starte med at sige tak for en god debat - en
synes jeg, at der her i Folketinget trods alt er ret bred enighed om de vigtige prioriteringer for det danske formandskab her til efteråret.
Der er naturligvis givet udtryk for nuanceforskellene i betoningen af forskellige sager, men jeg synes alligevel, at debatten her afspejler, at der dybest set er bred enighed.
Jeg har hæftet mig ved, at flere har sagt, at nok er udvidelsen det vigtigste - jeg glæder mig over, at alle har understreget, at udvidelsen er det vigtigste; det er den overskyggende overskrift - men glem nu ikke, at der også er andre emner på bordet.
Til det vil jeg svare: Ja, der er andre emner på bordet, og det er regeringen meget bevidst om.
Det vil der også blive brugt mange kræfter på, for når status skal gøres over det danske formandskab i december, vil der ikke blot blive set på, om vi gjorde vort yderste for at få udvidelsen på plads, der vil også blive set på, om Danmark har varetaget, skal vi sige en række forretningsmæssige emner, som skal klares, ordentligt, og om vi har bragt sager videre til det næste formandskab.
Landbrugspolitikken er selvfølgelig en del af udvidelsespakken - det har allerede flere været inde på - og Europa-Kommissionen fremlægger en midtvejsvurdering af landbrugspolitikken her i juni måned, og der vil være lande, der ønsker, at vi får taget hul på en diskussion om fremtidige reformer af landbrugspolitikken.
Sådanne diskussioner er den danske regering også parat til at gå ind i og som formandskab sørge for at vi får.
Men det, vi bare må understrege igen og igen, er, at drøftelser om fremtidige reformer af landbrugspolitikken ikke må komme til at spærre for, at vi kan træffe en beslutning om udvidelsen af EU på topmødet i december.
At landbrugspolitikken bliver et tema gennem det danske formandskab er hævet over enhver tvivl.
Så er der fiskeripolitikken.
Det er ganske enkelt pligtstof.
Alle ved, hvor svært det er, alle ved, hvilke kræfter det vil kræve i det pågældende Ministerråd at få truffet beslutninger om det.
Det vil derfor også være et emne, der kommer til at optage det danske formandskab meget.
Så er der fødevaresikkerhed.
Danmark lægger stor vægt på fødevaresikkerhed, og det har derfor også høj prioritet at sikre fremdrift på området under formandskabet.
Der er mange forslag i spil på dette område, bl.a. som en konsekvens af Kommissionens hvidbog om fødevaresikkerhed fra januar 2000 -
Fødevareministeren har til hensigt at føre en høj profil inden for fødevaresikkerhed under formandskabet.
Så er der miljø og bæredygtig udvikling.
Det gælder både strategiens bærende principper om integration og afkobling og de indsatsområder, der er specifikt udpeget i det, der hedder bæredygtighedsstrategien, og som tillige er et prioriteret tema i EU's sjette miljøhandlingsprogram.
Det drejer sig bl.a. om trusler mod folkesundheden, sikring af bæredygtig transport, en mere ansvarlig forvaltning af naturressourcer.
Den skal vedtages inden udgangen af 2002 efter de planer, der ligger, og den vil det danske formandskab komme til at sidde med.
Det er besværligt, fordi det kræver enstemmighed.
Alle ved, at bl.a. det at få vedtaget en fælles ordning for rentebeskatning, som indebærer, at der skal være oplysningspligt eller i hvert fald oplysningsadgang fra pengeinstitutter også i lande, som i dag har bankhemmelighed, er en meget besværlig sag.
Men den ligger på det danske formandskabs bord.
Hr. Nyrup Rasmussen nævnte Lissabonprocessen og beskæftigelse.
Jeg er fuldstændig enig i, at det har prioritet.
Jeg tillægger selv Lissabonprocessen overordentlig stor betydning, var glad for de fremskridt, der blev nået i Barcelona, og deler den opfattelse, at der ikke blev nået nok, mere skal til.
Bl.a. er energibeskatning kommet til som en sag, der er lagt over til det danske formandskab.
Vi får en stor opgave dér.
Fortsat terrorismebekæmpelse, herunder en samarbejdsaftale mellem EU og USA, ligger også på bordet.
Oven i det har vi så de store topmøder, hvor vi skal have truffet beslutninger om forholdet til Rusland.
Der er et EU-Rusland-topmøde.
Vi skal have etableret bedre aftaler om økonomisk samarbejde med Rusland.
Der er udfordringen i Kaliningradregionen.
Så er der samarbejdet med Asien i forbindelse med ASEM-topmødet, hvor tre emner vil blive: terrorismebekæmpelse, frihandel, uddannelse.
Og så er der Johannesburgtopmødet, som jeg selv har været inde på, og som flere har været inde på.
Med andre ord: Der er ingen mangel på sager til det danske formandskab.
Vi behøver ikke at opfinde nogen mærkesager til dagsordenen her til efteråret.
Der er så meget, at man kan blive helt stakåndet over at se på, hvad det egentlig er, vi skal beskæftige os med her i efteråret.
Så til de mange ønsker, der har været under debatten, om endelig at få fyldt på dagsordenen, kan jeg sige: Det kommer helt af sig selv, det ligger der, det ligger der, alt sammen.
Jeg er fuldstændig enig med fru Elisabeth Arnold i, at det er nu, der er en historisk chance og forpligtelse til at få den opgave løst.
Det er ikke sikkert, at stjernerne står rigtigt til at få den opgave løst, hvis det bliver udsat til senere.
Det er nu, der skal slås til.
Hr. Poul Nyrup Rasmussen siger, at alt er lagt godt til rette.
Man kunne nærmest få indtryk af, at det bare er lige
at gribe det, og så er den med udvidelsen hjemme.
Jeg er da enig med hr. Nyrup Rasmussen i, at der da bestemt er sket betydelige fremskridt, og der er også mange positive træk, men jeg vil advare Folketinget mod at tro, at det her bare går af sig selv. Det første spørgsmål er, om alle lande er klar, og i dag har det været debatteret, om Polen er klar.
Jeg håber det, vi vil gøre alt, hvad vi kan, for at det kan ske, men alle bør da indse, at hvis Polen af en eller anden grund ikke er klar til december, har vi et problem, eller skulle vi sige, så er der en udfordring af særlig karakter. Så er der spørgsmålet om Cypern.
Cypernproblemet er ikke løst endnu; det udestår.
Så er der Irland, en folkeafstemning om Nicetraktaten.
Så er der budgetproblemet, som ikke er på plads endnu, og som ligger som en tung opgave til efteråret
, for slet ikke at tale om de mange valg, der er i en række af medlemslandene, som har en tendens til at dæmpe beslutningskraften i hele systemet.
Se, det er ikke, fordi jeg vil sprede dyb pessimisme.
Jeg vil bare sprede realisme og sige, at det ikke går af sig selv.
Jeg ser på den baggrund også frem til den forespørgselsdebat, der skal være i maj, hvor vi kan gå endnu mere i detaljer med de rigtig mange emner, der kommer til at være på dagsordenen for det danske formandskab.