Christine Antorini (S), 2006-10-24:
Sådan er det nemlig bare her.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at vi Socialdemokrater i virkeligheden er lidt ærgerlige over, at vi ikke selv er kommet med det forslag, som er her – det er hermed også en ros til dem, der har udtænkt det – fordi det i virkeligheden rammer utrolig præcist.
Det er ikke lavet for at ramme friskolerne.
Det er lavet for at løse et stort demokratisk problem, man har udeomkring i kommunerne.
Derfor er jeg også glad for, at den sidste del af den debat, der har været her, har handlet om det, der er sagens kerne set med vores øjne: Det her er en demokratisk diskussion.
Vi har altså nogle folkevalgte organer, hvor vi som borgere ude i vores kommuner stemmer på de politikere, som vi tror kan varetage de opgaver, der ligger her, og hvor den grundskole, vi har derude, altså er en af kerneopgaverne for vores politikere.
Vores politikere er nødt til at have nogle redskaber, sådan at de kan styre, hvordan man får en god lokal folkeskole.
Det er umuligt, og det har vi kunnet se i praksis.
Det er der også sat tal på her i lovforslaget.
I virkeligheden er de tal lidt for positive set med mine øjne, for der står i lovforslaget, at det er en fjerdedel af de nedlagte folkeskoler fra 2002-2004, som umiddelbart derefter er blevet oprettet som friskoler.
Hvis man bare ser på tallet fra 2004, ser det nemlig værre ud.
Det er det demokratiske dilemma, vi står over for.
Og jeg kan ikke sige det mere præcist, end fru Britta Schall Holberg gjorde før.
Det betyder jo, at den engagerede forældrekreds, som har et ønske om at oprette en friskole, som bygger på det, der er adelsmærket ved en friskole – og det vil jeg godt understrege er, at den bygger på et alternativt idépolitisk eller pædagogisk grundlag – stadig væk fuldt ud kan gøre, som man kan i dag, også efter det her lovforslag.
De er nemlig uafhængige af, om der bliver nedlagt en lokal folkeskole.
De skal nok finde nogle velegnede lokaler til at lave deres idépolitisk alternative friskole.
Derfor kan vi støtte det her forslag.
Vi synes, at det respekterer det lokale demokrati; vi synes ikke, det generer friskolerne.
Jeg synes også, at man skal lægge mærke til de høringssvar, der er kommet, for der lyder også forskellige toner selv fra friskoleverdenen.
Hvis man kigger på Frie Grundskolers Fællesråd på den ene side og Danmarks Friskoleforening på den anden side, kan man notere sig, at Frie Grundskolers Fællesråd altså ikke er nær så kritiske over for anmeldelsesfristen, for når det kommer til stykket, er det ikke det, der rammer de ægte friskoler.
Jeg vil så gerne støtte den bemærkning, som der er i høringsnotatet, hvor ministeren tilkendegiver, bl.a. på baggrund af et forslag fra foreningen Lilleskolerne, at der måske skal ses på det beløb, man som forældregruppe skal indbetale som depositum, nemlig de 30.000 kr., man så allerede skal betale, et år inden en eventuel friskole skal oprettes.
Der foreslår foreningen Lilleskolerne, at man kunne forestille sig, at det beløb blev opdelt i to rater, for det kan godt være et stort beløb for en forældrekreds at have hængende ude, når de ikke et år forinden er sikre på, at de kan få et tilstrækkeligt antal børn til at starte på den her friskole.
Jeg har på høringsnotaterne forstået det sådan, at ministeren har tilkendegivet en positiv holdning til i de videre forhandlinger at se på, om der kunne være en idé i at opdele den her rate, så den skal betales over to omgange, og så det ikke er en økonomisk barriere, der forhindrer en ægte friskole i at blive oprettet, i og med at anmeldelsesfristen bliver rykket.