runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Erik Larsen (S), 1999-11-19:
Uanset at lovforslaget indeholder væsentlige ændringer i forhold til tidligere fremsatte forslag, som ikke blev færdigbehandlet i forrige folketingssamling, så er lovforslagets hovedsigte stadig at øge luftfartssikkerheden.
Denne sikkerhed styrkes dels ved det sikkerhedsmæssige krav, der stilles ved virksomhedsflyvning med egne ansatte,
dels ved en præcisering af betingelser for privatflyvning mod betaling for derved at komme ulovlig taxaflyvning, også kaldet sort taxaflyvning, til livs.
Endvidere finder jeg det fortsat vigtigt, at de helbredsmæssige krav til piloterne fastholdes som et naturligt led i at øge sikkerheden for de ansatte, der flyver som passagerer, uanset om det er taxaflyvning, privatflyvning eller firmaflyvning.
Disse krav stilles jo også ved anden passagerertransport.
Det er derfor også naturligt, at lovforslaget fortsat bevarer de skærpede sanktionsbestemmelser over for ulovlig flyvning eller forsøg herpå.
Det er vigtigt, at der er en strafmulighed over for disse ulovligheder, så vi undgår flyvning under tvivlsomme forhold, og at mangel på sikkerhed giver uigenkaldelige følger. Der er også tilsvarende skrappe regelsæt på andre trafikområder til lands, til vands og i luften for så vidt angår passagerflyvning.
Med lovforslaget er den sidste del også kommet med, så der bliver sikkerhedsregler for al lufttrafik.
Angående lovforslagets del om ændringer i kompetencefordelingen mellem Danmark og Grønland vedrørende godkendelse af anlæg af nye lufthavne og godkendelse af afgifter og benyttelse af lufthavne m.m. i Grønland, støtter Socialdemokratiet, at den kompetence overgives til det grønlandske hjemmestyre.
Lovforslaget har været til intens høring og drøftelse
mellem virksomheder og interesseorganisationer
, således at det fremsatte lovforslag har et godt udgangspunkt for en videre behandling.
Det samlede lovforslag støttes af Socialdemokratiet.
Arne Melchior (CD), 1999-11-19:
Jeg holdt mig tilbage og tænkte, at jeg nok skulle få sagt det, jeg skulle sige om denne sag i min ordførertale, men jeg må nu altså komme med en replik til hr. Brian Mikkelsen, som siger, at Kristeligt Folkeparti regner han for et borgerligt parti - det må Kristeligt Folkeparti jo så selv udtale sig om. CD regner sig for et borgerligt parti.
Men der findes altså ikke nogen autoriseret håndbog, hvor man kan slå op, hvad man i enhver sag skal mene, hvis man vil betegne sig som et borgerligt parti, og jeg frakender i øvrigt hr. Brian Mikkelsen evnen til at skrive den.
Det tror jeg heller ikke der er nogen andre der kan, og sådan bør det heller ikke være.
Det var sådan på venstrefløjen for 10-20 år siden, at hvis man var venstreorienteret, så kunne man sådan set tage ethvert emne op, og så kunne enhver sige, at så mener de nok sådan og sådan.
Men man kan altså godt gå ind for konkurrence og alligevel mene, at hr. Brian Mikkelsen er ude på meget tynd is.
Det skal jeg så redegøre nærmere for i min ordførertale.
Ole Donner (DF), 1999-11-19:
Jeg vil godt starte med at sige, at jeg har stor forståelse
for, at hr. Brian Mikkelsen ikke kan nå at svare på sådanne spørgsmål, som strækker sig så meget, som de gør her.
Men jeg spørger helt præcist: Vil Det Konservative Folkeparti være med sammen med Dansk Folkeparti til at stille ændringsforslag på området omkring konkurrenceloven, omkring databasen og omkring selve konkurrencesituationen?
For lige præcis alle de ting, hr. Brian Mikkelsen nævnte, er de ting, vi har, og da vi jo ikke er med i forliget og derfor ikke sidder med ved forhandlingsbordet, synes vi, at det er uhyre vigtigt, om man her fra Folketingets talerstol får at vide, inden der eventuelt fortsættes forhandlinger, at en del af det, der kommer frem, er et ændringsforslag.
De Konservative må såmænd godt stille det alene, men vi støtter det i hvert fald.
Det er vigtigt, at det kommer med i forhandlingerne, synes vi.
Til Kristeligt Folkeparti vil jeg godt sige, at det med befordringspligten bør man tage alvorligt, for postvæsnet vil altså f.eks. ikke dele vejvisere og lokaltelefonbøger ud.
Dem kan man hente nede i Brugsen, hvis det er et landdistrikt, og det er ikke rimeligt, hvis man har en befordringspligt.
Det er derfor, det skal ind i konkurrenceloven.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-11-19:
Altså hvis det virkelig er meningen, at flere aktører på området skal have pligt til at levere breve ud til 4 kr. ude til Maren i kæret, så er det i hvert fald ikke en løsning, som Kristeligt Folkeparti går ind for.
Brian Mikkelsen (KF), 1999-11-19:
Altså nu håber jeg, at man i Kristeligt Folkeparti ved, hvad den ene hånd gør, og hvad den anden hånd gør.
Sagen er den, at hr. Ole M. Nielsens forskningsordfører synes mægtig godt om den teleaftale, der er lavet, og meget gerne vil med i det teleforlig, der er, nemlig fordi teleaftalen har betydet, at der er kommet en fri konkurrence på området, selvfølgelig med forsyningspligt, som betyder, at hr. Ole M. Nielsen og hr. Brian Mikkelsen har mulighed for at vælge mellem flere forskellige selskaber.
Det har betydet, at den tid, hvor man havde KTAS og JTAS osv., hvor man kunne opleve kolossale ventetider og en utrolig dårlig service, altså er ændret.
Så er der selvfølgelig problemer, som der altid er på teleområdet, men jeg tror ikke, at der er mange mennesker med kendskab til det her, som ikke siger, at kvaliteten, ydelserne, servicen trods alt er blevet forbedret.
Jeg ved ikke, hvad det er for en verden, hr. Ole M. Nielsen så lever i; det må jeg sige, det blev jeg noget overrasket over at høre. Til hr. Holger Graversen: Vi respekterer selvfølgelig de forlig, der er indgået på området, og det må vi jo så diskutere.
Det er jo sådan set tilladt fra Folketingets talerstol.
Og til det vil jeg så også sige til spørgsmålet om forsyningspligt: Selvfølgelig skal der være det.
Men man kan sagtens have en konkurrencesituation, hvor man stiller andre firmaer på lige fod med postvæsenet.
Altså det bør vel være sådan, at der også er mulighed
for, at man skal kunne konkurrere på at levere forskellige breve, levere tidsskrifter, levere aviser; det er der altså ikke mulighed for i dag.
Og der vil det være rimeligt og helt sikkert til gavn for forbrugerne at få muligheden for at få højnet kvaliteten og også for at få presset prisen ned, og det er den øvelse og diskussion, vi skal i gang med forhåbentlig i løbet af de næste par år, og det glæder vi os meget til.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-11-19:
Jeg var meget overrasket over hr. Brian Mikkelsens indlæg.
For først gjorde hr. Brian Mikkelsen meget ud af konkurrence og liberalisering og sammenlignede det vistnok, tror jeg, med telefoniområdet.
Hvis vi skal have de tilstande, som vi har på telefoniområdet, så er det i hvert fald ikke noget, jeg ønsker mig.
Men det helt væsentlige, synes jeg, er, at når man vil have fuldstændig fri konkurrence på det område her, hvad så med befordringsforpligtelsen?
Hvordan får de post ud?
Skal de ned at hente det på posthuset, ligesom man skal i nogle lande?
Det er ikke en tilstand, jeg ønsker.
Eller skal man pålægge disse private aktører, der så vil konkurrere med Post Danmark, de samme befordringsforpligtelser?
Så bliver det i hvert fald ikke billigt, det er helt sikkert.
Og jeg synes såmænd, den situation, vi har, er rimelig, men jeg vil gerne høre hr. Brian Mikkelsens holdning til det.
Ole Donner (DF), 1999-11-19:
Jeg må sige, at jeg blev utrolig glad for at høre hr. Brian Mikkelsens indlæg.
Det var stort set fra ende til anden
det samme, som mit indlæg skal gå på, nemlig problemerne omkring databasen, omkring befordringspligten og omkring konkurrenceloven.
Det er lige præcis de tre steder, hvor det hele hopper af, hvor kæden hopper af, og derfor er jeg utrolig glad for, at De Konservative så tydeligt og klart tilkendegiver, at det her skal der laves om på.
Det mener vi også i Dansk Folkeparti, og det, jeg vil spørge hr. BrianMikkelsen om, er: Vil hr. Brian Mikkelsen være med til at lave ændringsforslag til det her gående ud på præcis de ting, som der er sagt?
Det var lige nøjagtig det, vi gerne ville være med til.
Holger Graversen (S), 1999-11-19:
Ja, vi sidder jo og bliver lidt i tvivl, om Det Konservative Folkeparti er med i det forlig, som vi troede lå på området.
Det var et forlig, der blev indgået med de partier, der stod bag loven om Post Danmark i 1995, og et forlig, som blev vedtaget her før sommerferien.
Jeg vil godt helt klart have at vide, om De Konservative løber fra det.
Så er der meget snak om privatisering og liberalisering
Det er så det, de borgerlige, de meget borgerlige partier
ikke kan forstå, at når det drejer sig om DSB og Post Danmark, så er der så vigtige samfundsmæssige hensyn, at vi er nødt til at have politisk hold i det.
Altså det er jo ingen sag, man kunne jo sagtens få Post Danmark og DSB til at give store overskud, hvis man kappede de meget tynde forbindelser af.
Brian Mikkelsen (KF), 1999-11-19:
Til hr. Ole M. Nielsen: Altså normalt regner man jo Kristeligt Folkeparti for et parti, som vil den frie konkurrence, og vi andre opfatter i hvert fald Kristeligt Folkeparti som et borgerligt parti, men jeg ved godt, at lige netop på det her område er vi nogle gange i tvivl.
Jeg må sige, at i de tendenser, der er i det danske samfund i dag, med øget konkurrence, med flere valgmuligheder, hvor forbrugerne skal have lov til at vælge, og hvor det handler om kvalitet, hvor det handler om at se på den enkelte - hvad har man brug for i Ringkjøbing Amt?
Hvad har man brug for i Storstrøms Amt?
- jamen så har man brug for forsyningssikkerhed, man har brug for kvalitet, og man har altså også brug for, at man kan vælge.
Det handler jo altså ikke om, at man skal have 4-5 forskellige postvæsner, der skal bringe post ud.
Det handler om, at der er en mulighed for, at man kan bringe post ud.
Det er der ikke i dag.
Det handler om, at man som virksomhed kan bruge direct mail på en fornuftig måde, og at det ikke kun er postvæsenet, der har eksklusiv ret til det.
Det er jo derfor, vi har hele diskussionen om den her modtagerdatabase.
Den har postvæsnet udelukkende monopol på.
Til hr. Ole M. Nielsen må jeg sige som et borgerligt menneske: Normalt må der vel være en mulighed for andre virksomheder til at få adgang til en database, som kun én virksomhed har adgang til.
Det er jo fuldstændig forældet, hvis man ikke har adgang til sådan nogle databaser.
Så det bør vi i hvert fald seriøst overveje, og det håber jeg også hr. Ole M. Nielsen vil og dermed så også Kristeligt Folkeparti.
Til hr. Ole Donner må jeg sige, at det er en diskussion, vi i øjeblikket har i Det Konservative Folkeparti.
Det er klart, der er indgået en aftale og et forlig på området, og det står vi altid ved, men vi vil stadig væk forbeholde os ret til at sige, hvad vi selv mener.
Ole Donner (DF), 1999-11-19:
Men når hr. Svend Erik Larsen taler om luftsikkerheden, så vil jeg godt spørge, om ikke ordføreren stadig væk mener, at firmaflyvning i Danmark er sikker flyvning.
Det er lykkedes at overbevise både Trafikministeriet og trafikministeren om, at der ikke er noget farligt overhovedet ved at flyve disse firmaflyvninger.
Så jeg vil godt have en bekræftelse fra den socialdemokratiske ordfører på, at det er sikkert at flyve med disse flyvninger.
Så vil jeg godt spørge: De regler, der er aftalt i hele Europa, JAR-reglerne, mener ordføreren, at de er gode eller dårlige?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-19:
Nu er vi jo glimrende betjent som folketingsmedlemmer
herinde, vi har bl.a. den gode mulighed, at vi kan aflytte debatten her i salen og dermed følge med i, hvad der foregår i Folketingssalen, ikke nødvendigvis ved at sidde på vores plads, men også ved at høre uden for det her lokale, hvad der foregår.
Derfor har jeg selvfølgelig fulgt meget interesseret med i den debat, der har været.
Så det er et meget klart formuleret spørgsmål fra Dansk Folkeparti til Det Konservative Folkeparti: Vil man være så klar i sin tale og også effektuere det i sin handling, at man vil støtte de ændringsforslag, der bygger på de holdninger, som hr. Brian Mikkelsen også gav tilkende i sit ordførerindlæg? Så klart er spørgsmålet, og det må være meget enkelt, hvis man er bare nogenlunde afklaret med sig selv, at give et klart svar på det.
Ole Donner (DF), 1999-11-19:
Jeg er helt enig med hr. Svend Erik Larsen i, at al flyvning skal være sikker, og det har den også været.
Det er ikke lykkes at konstatere en eneste ulykke med firmaflyvning i Danmark.
Det fik vi jo oplyst, at det er der ikke.
Jo, jeg tror, at der var et bøjet næsehjul på et tidspunkt, men jeg er ikke engang sikker på, om ikke det var en privatflyvning.
Jeg hører godt dernede fra, at der bliver sagt, at han ikke skal gå ind i mere, men jeg vil alligevel godt spørge - jeg stillede et meget tydeligt spørgsmål: Mener hr. Svend Erik Larsen, at JAR-reglerne er gode eller dårlige?
Med hensyn til ulykken i Norge, da blev det jo også konstateret, at ulykken i Norge ikke var firmaflyvning.
Altså kan man jo ikke, fordi en maskine falder ned i Norge, og det ikke er firmaflyvning,
lave den danske lovgivning om.
Poul Andersen (S), 1999-11-19:
I Socialdemokratiet undrer vi os lidt over det fremsatte beslutningsforslag.
Jeg tror ikke, at en del af forslagskredsen her har gjort sig den ændring klart, der skete i lovgivningen i 1995, hvor der netop klart blev signaleret, at DSB-færger blev ændret til Scandlines.
Dermed var der altså et frit marked på Øresund, og det blev der også gjort opmærksom på.
Det, som jeg mener at den kreds ikke har gjort sig klart, er jo, at man ikke har kunnet melde klart ud, fordi der hele tiden har været aktører på banen, der gerne ville overtage den her færgeforbindelse mellem Dragør og Limhamn.
Det, der har gjort det uforudsigeligt, er jo, at Dragør Kommune har kunnet agere, som den har gjort. Derfor er det også tilfredsstillende for os her i dag at høre ministeren fremlægge det resultat, der er opnået på det område her.
Det har ikke kunnet gøres anderledes.
Og vi er tilfredse med den måde, det er blevet håndteret på, og kan derfor appellere om, at det beslutningsforslag bliver trukket tilbage.
Det er i hvert fald ikke noget, at vi kan stemme for.
Harald Kjøller (V), 1999-11-19:
Forrige gang færgetrafikpolitik til Bornholm blev drøftet i Folketinget, udskrev statsministeren folketingsvalg midt i drøftelsen.
Det forventer jeg ikke vil ske i dag.
Jeg vil starte med at komme med løsningsforslaget, som er at indchartre en færge til BornholmsTrafikken inden 1. april 2000, som kan medtage gods.
Og så vil jeg udtrykke min glæde over, at der for få uger siden blev indviet et stykke motorvej i Jylland, og at tværvejen ude ved Tåstrup her den 29. november skal indvies.
Det glæder bornholmerne meget, det synes vi er helt fint, men vi vil gerne ligestilles med andre regioner i Danmark, og vores motorvej går altså over vand.
Hvis ministeren på det tidspunkt havde handlet rettidigt og fået en ordning igennem, så ruten kunne fortsætte, ville Dragør Kommune næppe have stoppet den rute, hvilket er en uvenlig handling.
Det ville man sandsynligvis have ventet med, indtil broen var åbnet.
Efter den 1. april, hvor BornholmsTrafikken skal besejle både Sverige og Tyskland med de to tilbageværende færger, vil godskapaciteten blive ganske katastrofalt lav.
Indtil nu har Bornholm haft tre færger, der alle sammen kunne medtage gods.
Nu udchartres »Peder Olesen«, og så er der altså to tilbage, og det bringer i perioder godskapaciteten helt ned på et minimum.
Den ovennævnte gennemgang afslører store mangler i regeringens vilje til at imødekomme en landsdel, som på grund af sin særlige beliggenhed også har nogle særlige vilkår, som der skal tages hensyn til.
Hvis der er nogen alvor bag regeringens løfter om at ville ligestille Bornholm, er det nu, regeringen kan udnytte den mulighed.
Så vil jeg endelig sige om det, der er blevet nævnt om den aftale, der er indgået mellem partierne, at den forudsatte helt klart, at færgeruten fortsatte, indtil broen var færdig.
Poul Andersen (S), 1999-11-19:
Jamen jeg vil da gerne ønske hr. Kjøller til lykke med hans valgtale.
Nu er der ikke lige optræk til valg for øjeblikket, men selv i valgtaler bør man sætte sig ind i essensen i tingene.
Men det ville Sverige ikke, og derfor var det de frie markedskræfter, der skulle ind og agere, og der var aktører, der var interesserede i at sejle mellem Dragør og Limhamn, men det er der altså lagt låg på nu, og det synes jeg man skal holde sig til, også med hensyn til seriøsiteten.
Harald Kjøller (V), 1999-11-19:
Det, jeg fremførte, var blot, at man skulle handle nu, når man ved, den 1. april kommer, i stedet for at vente, indtil problemet er der, som man har gjort med Dragør-Limhamn.
Poul Andersen (S), 1999-11-19:
Igen må jeg bede hr. Kjøller om at sætte sig ind i sagen.
Der er jo netop nedsat et udvalg, der skal tage højde for de ting, og når vi får indsat katamaranfærgen, hvad er det så for yderligere problemstillinger, der er for Bornholm?
Det udvalg er i gang med sit arbejde, og det skal barsle med løsningsmodellerne.
Så der er foretaget, hvad der kan foretages i denne sag.
Kaj Ikast (KF), 1999-11-19:
Da vi gik med til at fremsætte dette beslutningsforslag, var situationen jo nok en helt anden end det, den har udviklet sig til. Jeg vil gerne rose ministeren og ministerens embedsmænd for forhandlingerne med Sverige om at løse Dragør-Limhamn-problemet.
Jeg skal til gengæld sige, at jeg er meget, meget ked af, at det ikke er blevet løst.
Jeg vil sige det meget alvorligt her: Det kan ikke passe, at en borgmester i en kommune kan stoppe den fortsatte trafik på en Europavej.
Der må være en eller anden måde, vi kan forpligte en borgmester til at forhandle med trafikministeren på eller på en eller anden måde gøre en eller anden ting, for hvad bliver det næste?
Hvad nu, hvis Helsingørs borgmester siger, han vil ikke have al den trafik ind i byen? Skal vi så også lukke færgeruterne deroppe?
Det her kan få virkelig alvorlige konsekvenser, og derfor er det vel nødvendigt, at vi i dette høje Ting tager det alvorligt, at en borgmester lige pludselig siger, at hun ikke vil have biler ind i sin by mere, og så lukker en international rute, der har kørt i mange år.
At hun så laver en kontrakt med et selskab, der ikke kommer til at sejle, betyder jo, at hendes by ingen svenskerhandel har mere, og at depressionen breder sig i byen, og det forstår jeg godt.
Har man en borgmester, der virkelig har så meget imod verdenssamfundet, at hun tillader sig at lukke en international rute og være imod alle de forslag, der kommer fra både vores egen minister og lokale interesser, må vi altså se på det, må jeg sige til ministeren.
Hvor mange Dragørtilfælde vil vi så få rundtomkring i landet?
Vi må alle sammen være med til at bære den byrde, det er at få afviklet trafikken mellem landsdelene og landene, og derfor kan en borgmester jo ikke bare sidde og stoppe en sådan hovedrute i Europa.
Ole Sohn (SF), 1999-11-19:
Jeg vil sige, at SF er meget optaget af at sikre nogle hurtige og effektive forbindelser mellem Bornholm og det øvrige land.
Hvad det angår, har vi altid været interessede i at ligestille Bornholm, og jeg forstår også godt, at bornholmerne lægger megen vægt på, at de bliver det.
Derfor er vi også umiddelbart meget positivt indstillede over for ideen bag forslaget.
Men jeg synes, at virkeligheden måske har overhalet det lidt, i og med at der mellem ministeriet og BornholmsTrafikken er fundet en løsning, som gør, at man får trafikken flyttet fra Rønne-Ystad og direkte til Rønne-København med den ekstra kapacitet, der kommer til.
Men det er klart, at det er en midlertidig løsning, og derfor vil jeg godt spørge ministeren, hvad ministeren agter at gøre, når vi kommer hen til den 1. april 2000.
Bliver der et hul derfra, til broen åbnes, eller er der sat initiativer i gang, som gør, at man kan løse det problem?
Jeg synes, det er helt afgørende, at man fastholder den kapacitet, som er nødvendig for bornholmerne.
Det er det ene.
Det andet er, at det naturligvis er blevet et problem, at ScandLines er lagt ud som et selvstændigt selskab, som skal agere på markedsvilkår.
Det vil sige, at det har ét formål, nemlig at skabe overskud eller det, man i gamle dage kaldte profit, og det vil igen sige, at det ikke længere er skikket til at tage samfundshensyn.
Det er et af de problemer, der opstår, når Folketinget beslutter at flytte tidligere statsvirksomheder over i selvstændige virksomheder, som skal agere på markedsvilkår, for dermed mister vi jo også styringsmekanismen, og det er klart, at det er en af de ting, vi skal overveje: Er det den rigtige vej at gå?
Her mener jeg faktisk ikke, at Venstre og De Konservative var særlig indstillede på at sikre, at det skulle være en statsvirksomhed, som skulle varetage samfundsinteresser,
men netop støttede ideen om, at det skulle lægges ud til markedsvilkår.
Vi var også alle sammen enige om, da vi vedtog den nye havnelov for nylig, at havnene skulle agere mere på markedsvilkår og dermed sikre, at den sejlads, der fandtes, og den befragtning, der kom, blev mere og mere tunet, så den kunne være rentabel.
Heri ligger der også et problem, og det er det problem, som Dragør nu har båret ved til ved at sige, at man ikke længere vil have trafik ind i byen, i hvert fald ikke lastvognstrafik.
Jeg vil sige det på den måde, at det, der er SF's intention og ønske er at sikre en fortsat god forbindelse til Bornholm, og at jeg er meget skuffet over, at Scandlines har indstillet deres sejlads.
Det vil jeg gerne sige, og derfor synes jeg, det er væsentligt at få ministerens svar på, hvad man agter at gøre, når den midlertidige aftale, som jeg kan forstå at BornholmsTrafikken er indforstået med, udløber den 1. april.
Hvad gør man så derefter?
Det synes jeg er afgørende, også for den videre behandling af forslaget her.
Arne Melchior (CD), 1999-11-19:
Indledningen af ministerens tale var mærkelig og bemærkelsesværdig.
Ministeren svingede sig sandelig op til at sige, at hun spidser ørerne en ekstra gang, når nogle borgerlige partier er interesserede i at styrke den kollektive trafik.
Jeg ved ikke, hvorfra ministeren har belæg for at sige sådan noget.
Jeg skal sådan set kun tale på egne vegne og vil gerne sige, at jeg ikke bare er en ven og tilhænger af kollektiv trafik, men også af, at den er god, at den er billig, at den er sikker, at den har gode frekvenser, at den har stor præcision, osv.
Den er en absolut nødvendighed i samfundet, og alt, hvad jeg har sagt om trafik i de sidste 15 år, kan kun forstås på den måde.
Derfor undrer ministerens indledning mig altså, og jeg antager, at hendes smil betyder, at hun egentlig slet ikke mente det, hun fik sagt.
Det lød ganske flot, men det er bare ikke rigtigt.
Om selve vort forslag vil jeg gerne sige, at det er glædeligt, at ministeren kunne oplyse, at BornholmsTrafikken mener, at trafikken til Bornholm kan klare sig.
Men der blev jo også udtrykkeligt sagt, at det var indtil den 1. april, og som hr. Ole Sohn var inde på, er det altså månederne april, maj og juni - altså indtil indvielsen af den faste forbindelse over Øresund har fundet sted - det for alvor drejer sig om.
kan vi alene af den grund ikke tjene ministeren og trække forslaget tilbage, for i udvalget må vi behandle sagen og følge med i, hvad der sker, for at klare dette problem, som jeg er sikker på at ministeren er lige så ivrig for at klare, som vi andre er.
I øvrigt vil jeg gerne tilslutte mig, hvad der er sagt om Dragørs borgmester, ikke mindst af hr. Kaj Ikast: Det er ikke til at begribe!
Så vil jeg slutte med at sige, at Bornholm og forbindelserne til Bornholm og fairness og hjælpsomhed over for Bornholm og Bornholms befolkning altid har ligget mit parti meget stærkt på sinde.
Jeg synes, det er dejligt, at vi har Bornholm, men Bornholm har altså nogle helt specielle problemer, som andre øer ikke har, og derfor skal der være en beredvillighed til at hjælpe Bornholm i sådanne situationer og i mange andre for øvrigt.
Det håber jeg der vil være enighed om i Folketinget, og det er altså det, der er hensigten med forslaget: at sikre, at vi ikke på ny svigter bornholmerne.
de pågældende, at jeg er kommet med denne særlige kærlighedserklæring til Bornholm.