Hans Christian Schmidt (V), 2002-11-22:
Bedre adgang til naturen er et af elementerne i regeringens redegørelse »Danmarks natur - ansvaret for at beskytte den og glæden ved at benytte den«, som vi jo har behandlet tidligere i dag.
Miljøministeriets arealer har stor betydning for danskernes og turisternes mulighed for at opleve naturen.
Her har regeringen taget en række initiativer med henblik på i lokal forankring at skabe forbedrede muligheder for naturoplevelser.
Specielt børn og unge vil blive tilgodeset, og vi vil udbygge mulighederne for hele befolkningen.
Frivillighed og aftaler er ledetråde i modsætning til reel tvang, og en gennemførelse af den lovgivning, beslutningsforslaget lægger op til, lever derfor på en lang række områder ikke op til denne målsætning.
Konsekvenserne af de foreslåede regler i beslutningsforslaget kan meget nemt blive, at der kun formelt bliver udvidede adgangsmuligheder.
Regler, der er presset ned over ejerne, kan meget nemt betyde, at friluftslivet i virkelighedens verden - og den er jo ikke uinteressant - får ringere vilkår.
Man kommer længere med gensidig respekt
mellem ejere og brugere, det er regeringens holdning.
En meget væsentlig del af friluftslivet - tænk bare på de mange spejdere, orienteringsløbere, ryttere osv. - vil fortsat hvile på, at ejerne frivilligt stiller deres arealer til rådighed, og det vil fortsat være tilfældet, selv om beslutningsforslaget skulle blive omsat til lov.
Og tænk på, hvor mange steder ejeren og frivillige ofte i samarbejde med brugerorganisationerne har etableret stier med interessante rundture til gode udsigtspunkter.
Det er sket helt uden sammenhæng med overvejelser om driftsmæssige fordele, simpelt hen fordi ejeren ønsker at dele glæden over naturoplevelserne på sine arealer med andre.
Behovet for lovændringer må også ses i sammenhæng med befolkningens holdninger, og undersøgelser viser, at langt den overvejende del af befolkningen er tilfredse med mulighederne for at komme ud i naturen.
Regeringen finder det altså langt mere fremadrettet at tage udgangspunkt i frivillighed og aftaler.
Jeg er derfor meget tilfreds med den aftale, som jeg også har nævnt i debatten tidligere i dag, som vi indgik den 13. november 2002 om yderligere adgang til naturen.
Aftalen blev indgået med Landbrugsorganisationerne, Dansk Familielandbrug, Dansk Skovforening, Danmarks Naturfredningsforening og Friluftsrådet.
Det er altså en aftale, der er tiltrådt af såvel ejere som brugere.
Og indgåelsen af aftalen med disse parter er den bedste garanti for gode og holdbare løsninger.
Jeg vil også gerne ved den her lejlighed kvittere for en fantastisk arbejdsindsats fra de forskellige organisationer, om det nu er friluftslivet, eller det er ejerne. Jeg må rose dem for det fantastiske arbejde, de her har lavet.
Jeg synes, at de efterlader en fuldstændig klar oplevelse af, at her er der virkelig tale om, at man kan indgå en aftale med hinanden, og at man har respekt for hinanden, sådan at man vil overholde den.
Det vil jeg altså meget gerne rose dem for.
Så vil jeg gerne i stikordsform redegøre for hovedpunkterne i aftalen: Der indføres regler for at sikre, at veje og stier af væsentlig rekreativ betydning i det åbne land og til skovenes vejsystemer kun kan nedlægges, hvis der er eller etableres alternative adgangsmuligheder. For det andet gives der bedre adgang for gående og cyklende færdsel på private veje og stier i det åbne land og på veje og stier i private skove.
For det tredje gives der bedre adgang for ridning.
For det fjerde gives der bedre muligheder for organiserede gruppers bløde aktiviteter.
For det femte gives der bedre adgang til udyrkede arealer.
For det sjette bliver starttidspunktet for færdsel i private skove og på udyrkede arealer som udgangspunkt ændret fra kl. 7 til kl. 6. For det syvende, for så vidt angår færdsel og ophold nær skovens veje og stier og for sejlendes ophold på de dyrkningfrie bræmmer langs vandløb og rundt om søer, går aftalen ud på at skabe bedre adgang gennem frivillighed og lokale aftaler.
For det ottende er det sådan, at indtil de nye regler kan træde i kraft, vil jordbrugsorganisationer opfordre deres medlemmer til at efterleve aftalen.
Og for det niende er der aftalt, at der i fællesskab skal gennemføres kampagner, bl.a. mod ulovlig skræntskiltning, og etableres muligheder for via internettet, at man kan sikre en nem kontakt mellem bruger og ejer.
Det er helt klart noget, som også jeg som miljøminister går ind og støtter også økonomisk.
Aftalen med Landboforeningerne, Dansk Familielandbrug, Dansk Skovforening, Friluftsrådet og Danmarks Naturfredningsforening er, som jeg sagde, den bedste garanti for de her løsninger, som jeg er sikker på også vil holde fremad.
Det er den måde, man skal gøre det på.
Regeringen vil derfor også lægge denne aftale til grund i forbindelse med revisionen af naturbeskyttelsesloven i folketingssamlingen 2003-04.
Vi kan dermed få en lovgivning, der er undfanget i harmoni.
Vi har altså nu lagt den rigtige grund for den kommende lovgivning, som vi ikke må haste igennem.
Regeringen sætter lovkvalitet i højsædet, og aftalen indeholder flere elementer, hvor et grundigt lovteknisk arbejde må gennemføres og flere parter inddrages og rådspørges.
Når der er lavet så flot et forarbejde af de her organisationer, forlanges det simpelt hen af os, at vi kan leve op til det samme.
Det bør f.eks. nøje gennemtænkes, hvorledes ændringer på vejområdet kan gennemføres, uden at der opstår uklarheder i forhold til vejlovgivningen om mark- og vejfredsloven, og andre ændringer kan komme til at berøre andre end jordbrugsorganisationer, f.eks. for så vidt angår strande ved sommerhusområder, hvorfor det også af den grund er rigtigst at gennemføre en grundig lovforberedelse.
Det er også meget vigtigt, at den kommende lovgivning bliver så enkel og overskuelig, at den er let at forstå og dermed også at acceptere.
Jeg kan her gentage, at der mellem jordbrugernes organisationer, Friluftsrådet og Danmarks Naturfredningsforening er enighed om, at ændringerne gennemføres i folketingssamlingen 2003-04.
Aftalen indeholder også det punkt, at jordbrugsorganisationer allerede nu opfordrer deres medlemmer til, at der ikke sker uhensigtsmæssig foregribelse af de kommende regler, f.eks. med nedlæggelse af veje og stier af væsentlig rekreativ betydning.
Den gensidige tillid gælder således også dette spørgsmål.
Og jeg er ikke i tvivl om, at ejerne er så glade for aftalen, at det også fortsat vil komme til udtryk i jordbrugernes daglige virke i skovene og i det åbne land allerede fra aftalens indgåelse.
Regeringen kan således ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag, for de her organisationer har allerede beredt vejen, og jeg vil meget opfordre til, at vi respekterer den måde, det er blevet til på.
Det er mit håb, at behandlingen af beslutningsforslaget vil vise, at der er bred tilslutning til, at regeringen i folketingssamlingen 2003-04 fremsætter forslag til ændring af naturbeskyttelsesloven i overensstemmelse med regeringens linje og den aftale, som regeringen har indgået med Landboforeningerne, Dansk Familielandbrug, Dansk Skovforening, Friluftsrådet og Danmarks Naturfredningsforening, som jeg igen vil sige virkelig kræver megen respekt.
Jeg er sikker på, at det her bliver vi alle sammen glade for, når det til sin tid ligger fast, hvordan vi kan udmønte det.
Forarbejdet fra de her organisationer er i hvert fald flot.
De har lagt de første gode mursten, nu skal vi bare bygge videre, og det håber jeg at vi kan gøre i enighed.