Søren Kolstrup (EL), 2001-05-03:
Bag Kyotoprotokollen ligger mange smukke mål, megen politisk energi og en væsentlig mobilisering af folkelige kræfter.
Til Kyotoprotokollen knytter der sig også mange forhåbninger, mange smukke hensigter, megen smuk tale.
Det er sådan den ene del af billedet.
Den anden del er, at Kyotoprotokollen fra første færd har været fyldt med huller.
Handel med forurening og joint implementation har hele tiden været på dagsordenen.
Hovedskurken er USA.
Men EU har også været medansvarlig ved at acceptere handel med forurening og joint implementation, også fra første færd. For ikke at danse efter USA's pibe og ikke danse efter den næstbedste løsning og den tredjebedste løsning
har Enhedslisten hele tiden fundet det vigtigt, at man kunne forestille sig en alternativ strategi.
Ellers ville man blive offer for de løbende udhulinger, den løbende bøjen sig i støvet for USA, som har været en del af forløbet efter Kyoto: udhuling, udhuling, udhuling og atter udhuling.
Men hvad består alternativet i?
Alternativet består i at søge alliance med ligesindede lande, at hvert land fejer for egen dør.
Her er jeg meget enig med SF's ordfører, men pointen er også, at man søger alliance præcis med de lande, som er indstillet på indædt at fastholde vigtigheden i at feje for egen dør, selv at opnå sine målsætninger uden klamphuggeri, uden at handle sig frem til retfærdighed på kræmmernes marked.
Netop derfor vil Enhedslisten altid støtte ethvert forsøg på at sikre nationale målsætninger uden fidusmageri, og vi vil støtte regeringen hver eneste gang, den gør et forsøg på ihærdigt at indfri de nationale målsætninger, hvad enten det er inden for transport eller energi. Og efter vores begreber skal det være inden for det hele, selvfølgelig. Hvad skal vi så gøre i den aktuelle situation?
Ja, der er jo to debatter her.
Der er nogle, der har lagt vægt på at sige: Jamen det her handler om underskrivelse af Kyotoprotokollen, det handler om alle de smukke mål.
Men vi bliver jo nødt til at forholde os til den tekst, der er blevet os fremlagt, og hvad fortæller den om?
Ja, den fortæller om noget ganske andet.
Den fortæller om, at Danmark bliver nødt til at svække den nationale indsats med 5 mio. t, måske 7 mio. t.
Vi sender dermed det skrupforkerte signal til omverdenen.
Det kan ikke forstås uden for Danmark.
Det kan ikke forstås i EU.
Det kan ikke forklares.
Det kan regnes ud på mange måder.
Hvad er følgerne af det her forslag?
At EU skal klare det resterende og skære energisk mere ned?
Er det accepteret af noget EU-land, at vi godkender en samlet slækkelse?
Alt dét blafrer i vinden.
Og Enhedslisten har ikke tænkt at give en blankocheck til det her forslag, når vi ikke kan få svar på disse grundlæggende spørgsmål.
Vi frygter også, at det her forslag kan retfærdiggøre, at regeringen ikke gør en snus ved transportområdet.
Den hidtil mest elendige CO2-handlingsplan, der er kommet fra den her regering, er kommet fra trafikminister Jacob Buksti.
Der kom en svalesang om, at vi da kunne prøve på at snakke os lidt til rette om lidt bedre kørsel, men ellers intet, absolut intet.
Det her forslag kan være med til at retfærdiggøre denne passivitet.
Hvis vi skal opsummere den her debat, synes jeg stadig væk, at der er et forhold, der står som et mysterium.
På den ene side er der den tolkning, som forslaget lægger op til, nemlig at en forudsætning for Danmarks ratifikation af Kyotoprotokollen er, at den danske position tilgodeses, og så kommer et meget gummiagtigt ord »på passende vis«, hvad det så end betyder.
Det kan jo forstås således, at vi vil trække ratifikationen tilbage, hvis ikke man får landet det her på et acceptabelt niveau, hvis vi får indført de korrigerede tal og indført en svækkelse af den nationale indsats.
Men man kan selvfølgelig også på den anden side anlægge den tolkning, som ministeren muligvis lægger op til, at Danmark under alle omstændigheder ratificerer Koyotoprotokollen.
Hvis ministerens tolkning skal stå til troende, ja, men så må jeg da bede om, at der sker nogle ændringer i forslagets bemærkninger, og det ser jeg frem til
med glæde.