runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Donner (DF), 1997-12-09:
Kulturministerens forslag om ændring af ophavsretsloven er Dansk Folkeparti grundlæggende positivt over for, og vi kan i store træk tilslutte os de ordførertaler, der er holdt fra Venstre og De Konservative. Vi mener, at der er behov for, at der ændres specielt omkring edb-baser og digitale værker.
Som det er nævnt flere gange, er der jo kommet rigtig mange høringssvar, som vi mener man skal gennemgå nøje i udvalget.
Der er problemer omkring ophavsretten til de databaser, synes vi, som er frembragt af arbejdstagere for arbejdsgivers regning.
Og der er en række andre forhold, som man nok kommer til at gå i dybden med under udvalgsarbejdet.
Men vi kan tilsige et positivt udvalgsarbejde, og vi er som sagt grundlæggende for lovforslaget.
Jette Gottlieb (EL), 1997-12-09:
Enhedslisten har ingen indvendinger imod, at man nu er kommet i tanke om, at det nok alligevel er bedst, at der bliver opkrævet feriepenge af den midlertidige pensionsopsparing, og vi har heller ikke noget imod, at man fratrækker den almindelige ATP og den midlertidige ATP på én gang i a-kassen, men vi kan altså ikke undlade en lille spydighed om, at det er, hvad der sker, når man haster en lovgivning igennem, som ikke er helt færdigtænkt.
Det tror jeg man skal passe på med.
Henrik Svane (RV), 1997-12-09:
Den teknologiske udviklings hastighed nødvendiggør, at vi ofte må se ophavsretslovgivningen efter i sømmene, og nu med dette lovforslag skal det femte af EU's direktiver om ophavsret implementeres.
De er alle fulgt i kølvandet på Kommissionens grønbog fra 1988 om teknologisk ophavsret.
Endelig foreslås de to aftalelicensbestemmelser om kopiering til brug i undervisnings- og erhvervsvirksomhed justeret på en sådan måde, at der åbnes for, at der kan indgås kollektive aftaler med aftalelicensvirkning om eksemplarfremstilling i enhver form.
Her tænkes især på de nye muligheder for digital kopiering.
Det skulle kunne give lidt bedre kontrol med den digitale kopiering på undervisningsområdet.
Der er stor modvilje blandt producenter mod denne del af forslaget.
Det vil vi i Det Radikale Venstre have i baghovedet, når vi i udvalget skal til at behandle lovforslaget, sådan at mulighederne for digital kopiering ikke skader diverse producentinteresser unødigt.
Herudover indeholder lovforslaget ændring af regler for gengivelse af værker i forbindelse med retssager og sager i administrative nævn og lignende.
Det skal sikre det fornødne grundlag for, at der indføres elektronisk sagsbehandling
inden for den offentlige forvaltning
Og endelig til sidst indføres en ny aftalelicens for gengivelse af kunstværker i alment oplysende fremstillinger.
Størstedelen af forslagets indhold skal altså lette arbejdsgangen for brugerne og lette clearingen af rettighederne.
I Det Radikale Venstre støtter vi lovforslaget.
Poul Nødgaard (DF), 1997-12-09:
Det her lovforslag er en udløber af regeringens, jeg vil godt sige tvangsopsparingsforslag, som blev vedtaget her i Folketinget, og som gav anledning til stor dramatik og næsten var på vej til at fremkalde et folketingsvalg, hvis ellers V og K havde haft modet til at stå fast på at nægte at være med til den bundne opsparing.
Men det havde de to partier ikke, da det kom til stykket; de turde ikke tage et folketingsvalg på sagen, og derfor ser vi så det her lovforslag i dag.
Men selv om vi i Dansk Folkeparti nok støtter forslaget, synes jeg måske også nok, at jeg lige må hælde lidt malurt i bægeret med hensyn til forslaget: Det ligger jo sådan, at det er et udslag af regulært lovsjusk, da man vedtog den bundne opsparing, for der må have været nogle i embedsstanden både i ministerierne og her i huset, der må have gjort sig klart, at det bredte sig videre ud.
I Dansk Folkeparti kan vi godt se, at det vil være en forenkling at udskrive 9 pct. i stedet for at have en opdeling på 8 og 1, men jeg må nok sige, at jeg sådan set er lidt forbavset over, at overhovedet ingen ordførere har beskæftiget sig med de økonomiske konsekvenser af forslaget.
For hvis jeg læser det ret, har det dog en konsekvens på 410 mio. kr., fordelt med 130 mio. kr. på de offentlige arbejdsgivere og 280 mio. kr. på de private arbejdsgivere.
Dermed være ikke sagt, at vi ikke vil støtte forslaget, når det kommer til endelig afstemning i Folketinget, men jeg vil appellere til arbejdsministeren om, når hun laver ny lovgivning, så at tænke alle facetter i lovgivningen igennem, så vi undgår et ekstra lovforslag som det her.
Jette Gottlieb (EL), 1997-12-09:
Det, min indvending går ud på, er, at man pålægger disse bestemte mennesker nogle andre pligter.
Man pålægger dem nogle andre ting, som de skal foretage sig, end man pålægger mennesker i det øvrige arbejdsmarkedssystem.
Jytte Andersen (S), 1997-12-09:
Det er lidt sært at høre, at Enhedslisten nu går ind for både rettigheder og pligter.
Faktisk alle europæiske lande valfarter til Danmark.
I går havde jeg besøg af den belgiske arbejdsminister, fordi hun gerne ville høre noget om, hvordan det kan lade sig gøre, at vi nu både kan få folk opkvalificeret, få dem i beskæftigelse og ikke have nogen løninflation.
Det er, som om visse partier, herunder Enhedslisten, glemmer, at resultatsiden også står i et vist forhold til redskabssiden.
Redskabssiden er altså rettigheder og pligter, det er muligheden for at afveje, hvad arbejdsmarkedet har behov for, hvad de ledige har mulighed for, og hvordan forudsætningen er for at få de ender til at nå sammen.
Det er jo lige præcis det, der er lykkedes, og det er kun lykkedes, fordi vi hele tiden har skruet lidt på nogle knapper både i forhold til systemet som sådan og i forhold til de ledige.
Selvfølgelig kan man holde krudtet tørt i lang tid, men det må nu engang være svært at holde krudtet tørt ret meget længere, når man faktisk kan se, at det er en arbejdsmarkedspolitik, der virker, og at den virker bedre, end nogen af os havde forestillet sig for bare få år siden.
Jette Gottlieb (EL), 1997-12-09:
Der er i og for sig ikke noget underligt i, at Enhedslisten i al den tid, vi har siddet i Folketinget, har stemt imod langt de fleste arbejdsmarkedspolitiske forslag.
Hvis man læser fremsættelsestalen for den arbejdsmarkedsreform, som trådte i kraft den 1. januar 1994, kan man stort set ikke genkende et eneste af elementerne fra samtlige de meget positive ting, der lå i den fremsættelsestale, for de er blevet strammet og skåret væk i mellemtiden.
Jytte Andersen (S), 1997-12-09:
Jeg må sige til fru Jette Gottlieb, at min pointe var, at det virker.
Det virker faktisk.
Mere end nogen sinde før i Danmarkshistorien er der folk, der er i uddannelse og i beskæftigelse, så uanset hvad man nu kan kalde det for af stramninger og nedskæringer, og uh, hvor er det elendigt, virker det faktisk sådan, at folk flytter sig fra en passiv situation over i en aktiv situation, hvor de tjener deres egne penge, og det er det, de fleste gerne vil.
Det vil faktisk alle, der er i dagpengesystemet, måske bortset fra 1 pct. eller sådan noget lignende, men det er jo ikke dem, der er interessante.
Sonja Mikkelsen (S), 1997-12-09:
Da Socialdemokratiets ordfører, hr. Erling Christensen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Før sommerferien besluttede vi her i Tinget at nedsætte promillegrænsen fra 0,8 til 0,5.
Vi skal altså ikke med dette forslag diskutere promillegrænser.
I andre lande måler man alkoholkoncentrationen i udåndingsluften for at fastslå, om førere af motorkøretøjer kører promille- eller spirituskørsel.
Med loven fra i sommer besluttede vi at indføre denne målemetode også i Danmark.
Der har nu vist sig berettiget usikkerhed ved den nye målemetode, og den er retssikkerhedsmæssigt betænkelig, vurderer kloge jurister og retsmedicinere.
I Socialdemokratiet synes vi, det er en god idé netop for at få gennemført den vedtagne ændring af promillegrænsen.
Vi synes også, det er en god idé, at der forud for ikrafttrædelsen af loven igangsættes en oplysningskampagne af Rådet for Større Færdselssikkerhed.
Derfor støtter vi i Socialdemokratiet
trafikministerens lovforslag og anbefaler samtidig en hurtig udvalgsbehandling.
Erik Jacobsen (V), 1997-12-09:
Dette lovforslag, som tidligere er blevet behandlet og vedtaget uden om Venstre, viser nu, at det var en gang makværk og lovsjusk, der blev vedtaget.
Vi er dog tilfredse med, at ministeren er blevet klogere og har lyttet til nogle af Venstres synspunkter.
Nedsættelsen af promillegrænsen fra 0,8 til 0,5 er vi fortsat imod.
Det er ikke bevist, at disse lave promillegrænser, vi her taler om, forårsager flere ulykker.
Måleudstyret volder det også problemer at finde frem til, i hvert tilfælde egnet måleudstyr. Derudover er der særlig mange uafklarede spørgsmål i dette lovforslag, som vi ønsker nærmere belyst og afklaret under det kommende udvalgsarbejde.
Venstres endelige holdning til dette lovforslag vil derfor afhænge af det kommende udvalgsarbejde og de oplysninger, som her måtte fremkomme.
Jens Peter Vernersen (S), 1997-12-09:
Jeg tror, arbejdsministeren må erkende, at uanset hvor lange og hvor gode og hvor rigtige forklaringer der bliver givet her fra talerstolen, skal vi gentagne gange høre fra fru Jette Gottlieb, at det med at få et tilbud om aktivering betragter man i Enhedslisten som en straf.
Der er faktisk rigtig mange mennesker, der betragter det som en positiv fordel, og jeg vil også sige til arbejdsministeren, at hvis vi ikke var gået ind for den aktivering, var vores arbejdsmarkedspolitik ikke lykkedes i den grad, som den er.
Det synes jeg er ærgerligt for ministeren, at fru Jette Gottlieb ikke har forståelse for.
Brian Mikkelsen (KF), 1997-12-09:
Med dette lovforslag ønsker regeringen at sætte loven om nedsættelsen af promillegrænsen i kraft.
Det Konservative Folkeparti stemte i sin tid nej til loven.
Vi ønskede ikke at sætte promillegrænsen ned fra 0,8 til 0,5, og det gør vi fortsat ikke.
Det er vores faste overbevisning, at den nye grænse på 0,5 promille kun vil have én virkning, og det vil være at kriminalisere folk, som ikke er kriminelle.
Vi stemte ikke for promillegrænsenedsættelsen, fordi vi ikke tror på, at det har nogen virkning.
Der er ikke nogen undersøgelser, hverken danske eller udenlandske, der belyser, at der skulle være nogen forskel på 0,5 og 0,8 promille.
Jeg vil også slå fast, så det ikke kan misforstås: Vi vil godt som et ansvarligt parti sætte en effektiv stopper for spritbilismen, men vi mener, at det skal gøres på en anden måde end den, som denne lov opererer med.
Oplysning og hårdere og mere konsekvente straffe over for spritbilister
er for os at se den vej, der skal betrædes.
I 1995 fremsatte vi et beslutningsforslag, som krævede skærpede sanktioner over for spritbilister, der dræber og kvæster andre mennesker.
Vi ønskede at ændre straffeloven, så det bliver muligt at give højere straffe.
Vi ønskede samtidig at skabe mulighed for at varetægtsfængsle spritbilister.
Det er uanstændigt og stødende for retsbevidstheden, at en spritbilist dagen efter at have kørt et andet menneske ihjel kan gå frit omkring. Hårdere straffe og varetægtsfængsling er selvfølgelig ikke ting, der blot gør det alene.
Vi mener også, at der skal sættes flere kræfter ind på oplysning. Folk skal oplyses om det fornuftige i at lade bilen stå, hvis de har drukket.
Folk skal oplyses om de forfærdelige konsekvenser, det kan
få ikke mindst for andre, hvis man kører spritkørsel.
Tal viser, at kampagnevirksomhed reducerer spritkørslen.
Denne oplysning bør man selvfølgelig fortsætte med.
Vi skal have stoppet spritbilismen, men det med at kriminalisere folk helt ned til bagatelgrænsen tror vi ikke på.
Vi tror på oplysning og forebyggelse, så vi kan få stoppet udbredelsen af spritkørsel.
Vibeke Peschardt (RV), 1997-12-09:
Lovforslaget handler sådan set ikke om promillegrænser, men derimod om at sætte en promillegrænse i kraft.
Nedsættelsen fra 0,8 promille til 0,5 promille kan først ske, efter at der har været en kampagne, som oplyser om det, og den kampagne skal Rådet for Større Færdselssikkerhed tage sig af.
Grunden er jo, at der har været forskellige udsagn om det såkaldte evidensudstyr, og når det er klaret af, vil man kunne gå fra den gamle ordning, hvor læger tager blodprøver, over til den nye.
Vi er tilfredse med, at loven bliver sat i kraft her i foråret, og vi kan støtte lovforslaget.
Jette Gottlieb (EL), 1997-12-09:
Dette forslag handler sådan set ikke om promillegrænser, men om at iværksætte en lov, som allerede er vedtaget, og det vil Enhedslisten gerne være med til.
Jeg kan tilføje, at vi går ind for denne promillegrænsenedsættelse.
Hvis folk gerne vil drikke et par glas, kan de tage bussen eller komme hjem på anden måde.
Ole Donner (DF), 1997-12-09:
, og af bemærkningerne til lovforslaget fremgik det, at loven skal sættes i kraft, når politiet råder over det nødvendige udstyr til måling af udåndingsluften.
Det var jo meget smart, om man havde haft det, man skulle bruge til bevisførelsen, men alligevel fik ministeren en bemyndigelse.
Nu er det så åbenbart kommet bag på ministeriet, at dette evidensudstyr er af et sådant omfang, at det skal i EU-licitation efter det direktiv, der nu gælder på dette område.
Det viser endnu en gang, at de, der er helt vilde med EU og alt det, der nu skal sættes i kraft, løber ind i nogle vanskeligheder.
Nu siger man, at så må vi give en ny bemyndigelse til ministeren, så han kan sætte loven i kraft uden at afvente, at dette evidensudstyr bliver indkøbt.
Vibeke Kiil (CD), 1997-12-09:
Centrum-Demokraterne tilslutter sig den forenkling, som dette lovforslag indebærer.
Den midlertidige ekstra ATP-opsparing er blevet uigennemsigtig og rodet, eller sagt på en mere direkte måde: Den er blevet temmelig bøvlet, og der har været flere kokke om at fordærve maden.
I forhandlingerne om den ekstra ATP-opsparing gjorde Centrum-Demokraterne netop opmærksom på nogle af de ting, der bliver rettet op på nu.
CD finder det tilfredsstillende, at der nu i nogen grad rådes bod på de påviste uklarheder omkring ordningen.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1997-12-09:
Venstres ordfører har allerede kaldt dette lovforslag lovsjusk og makværk, og det demonstrerer jo, at man skal være meget forsigtig og lytte til de indvendinger, der kommer, når et lovforslag fremsættes her i Folketinget.
ministeren ikke, og det gjorde et flertal i Folketinget ikke. Jeg synes, det er flot, at ministeren kommer så hurtigt og erkender, at arbejdet ikke er gjort godt nok, for det er jo sagen.
Der er jo ikke noget nyt i dag i forhold til, da jeg for et halvt år siden indkaldte ministeren i samråd og ønskede disse ting diskuteret.
Det hele ligger i høringssvarene til Retsudvalget: usikkerheden fra retskemikerne om, hvad det her med udåndingsluft er, og betænkelighederne og kritikken fra domstolene om, at man går ind i den fri bevisbedømmelse.
Derfor er jeg lidt nysgerrig efter at vide nu i dag, hvor forslaget desværre ikke længere er i Retsudvalgets hænder, om lovforslaget så også er et udtryk for, at ministeren har ændret mening, og om ministeren nu vil følge det grundlæggende princip i retsplejeloven og domstolenes selvfølgelige krav om, at vi bevarer den fri bevisbedømmelse her i Danmark.
Jeg håber, at ministeren vil gå hjem og svinge pisken i ministeriet, for det er altså et elendigt bevis på et elendigt arbejde i ministeriet.
Det er jo ikke bare det med bevisvurderingen, der nu ændres, det gælder også lovforslagets § 1, nr. 2, som retterne nu i nogle måneder har måttet kæmpe med på grund af en fuldkommen elementær fejl, som er et kendt problem for alle, der har med lovgivning at gøre: at når man sætter et nyt stykke ind i en paragraf, skal man også undersøge, hvilken konsekvens det får, når man flytter de andre stykker. Jeg bebrejder mig selv, at jeg ikke har opdaget det i Retsudvalget, og nu har retterne altså i nogle måneder måttet kæmpe med, om tingene skulle være domsmandssager, eller om de ikke skulle være det.
Men det, jeg er mest optaget af, er som sagt: Vil ministeren nu garantere for, at sådan noget ikke sker mere, og gå hjem og belære sit ministerium?
Og navnlig: Har ministeren ændret mening, så vi nu kan komme tilbage på vejen
og hylde det grundlæggende princip i dansk retspleje, som den fri bevisbedømmelse er?
Margrete Auken (SF), 1997-12-09:
I SF står vi ved vores støtte til lovforslaget, da vi behandlede det sidste gang.
Om ikke andet har det i hvert fald en god forebyggende virkning i sammenligning med alkoholpolitikken, og så bagatelagtigt er det altså ikke, hvad der skal drikkes, for at man kommer over 0,5 promille.
Hvad virkningen vil blive på ulykkerne, er der tvivl om, men vi mener altså hos os, at det er et godt signal at sende ud, at grænsen nu skal sænkes fra 0,8 til 0,5 promille.
Vi havde også gerne set, at det kunne gøres på en måde, så det ikke fik systemet til at bryde fuldstændig sammen.
Det er selvfølgelig et punkt, der bekymrer mig lidt ved det, vi gør nu.
Får vi nu at se, at politiet står der næste gang og siger, at på grund af vores promillegrænse er de nu fuldstændig i bund med deres bemanding, og nu må vi altså ansætte, jeg ved ikke hvor mange betjente, for at de kan stå dér og tjekke promillegrænser?
Det er lidt bøvlet, det her, men jeg synes, vi har været nødt til at gøre det sådan, og vi støtter ministerens forslag om at sætte det igennem nu.
Jeg tror, virkningen vil blive god.
Man skal i gang med en kampagne, før det bliver effektivt, det er klart, og så regner vi da med, at man på et eller andet tidspunkt finder ud af at klare det i Danmark, som man kan klare det i andre af de nordiske lande.
Jette Gottlieb (EL), 1997-12-09:
Forholdet er, at man med dette forslag pålægger nogle folk, som har været syge, nogle andre pligter, end man pålægger folk, som ikke har været syge, og det er en forskelsbehandling, som ikke er rimelig.
Jo mere vi snakker tilbud, jo bredere vi snakker om det, er det fint.
Det er også fint, at man giver et ekstra puf til de folk, der har været syge.
Det kan de have brug for, det er vældig fint, men det skal være et frit valg, et tilbud.
Det skal være den ledige selv, som vurderer, hvad det er, som bedst bringer vedkommende i gang, når man nu har været i den her uheldige situation.
Arne Melchior (CD), 1997-12-09:
Som flere ordførere ganske rigtigt har bemærket, handler det i dag ikke om promillegrænser, for dem har vi jo vedtaget.
Den teknik, som vi venter på, bør efter min mening ikke være en hindring for, at hovedhensigten med lovforslaget, nemlig en nedsættelse til 0,5 promille, skal ske fyldest hurtigst muligt, og derfor kan vi støtte dette lovforslag, som på forskellig måde er lidt vanskeligt at læse. Der står noget om ækvivalensregler.
Når man slår ordet ækvivalens op i synonymordbogen, står der: Se under adækvat.
Så ser man under adækvat, og så står der en hel masse ting.
Det, der er ment, er vel dækkende, og det kunne man lige så godt have skrevet.
Men dette her fine ord ækvivalens ækvilibrerer man med et antal gange i lovforslaget.
Det er heller ikke altid nemt at se, når der står lovændringen, om det så er den tidligere lovændring eller den, der foreligger her.
Det er bare sådan lidt sprogpleje.
Jeg vil antage, at det ikke tager mange promiller af udvalgets tid at få det ekspederet til anden og tredje behandling.
Jette Gottlieb (EL), 1997-12-09:
Det er netop det, der er det fuldstændig springende punkt.
Alt, hvad der indebærer øgede tilbud, øgede muligheder og en bredere vifte af tilbud, synes jeg er helt fint, og jeg synes specielt, det skal komme dem til gode, som har været udsat for en eller anden social begivenhed som f.eks. langvarig sygdom, et brækket ben, en brækket hånd, eller hvad det nu kan være.
Det, som støder mig, er, at hvis man er i den situation, at man har været syg, skal man pludselig have en anden type rettigheder, end hvis man ikke har været syg.
Det kan indebære, at ens dagpengeperiode på den måde forkortes til halvandet år.
Hvis man f.eks. brækker en hånd, forkortes dagpengeperioden reelt til halvandet år, fordi man i det halve år, hvor man går med sin brækkede arm,
selvfølgelig ikke har nogen mulighed for at søge et job af en type, som man ikke kan betjene med sin brækkede hånd.
Det betyder, at man taler om forskellige rettigheder for syge og for raske, og det kan jeg ikke acceptere.
Det springende punkt er rettighederne.
Alt, hvad der er tilbud, er mægtig fint, og det vil jeg aldrig nogensinde bagtale.
Jytte Andersen (S), 1997-12-09:
Der er ikke med dette forslag tale om, at man forkorter den samlede periode.
Den samlede periode vil være fem år, uanset om man har været syg i kortere eller længere tid på et hvilket som helst tidspunkt i enten dagpengeperioden eller aktivperioden.
Der er ikke tale om en forkortelse.
Det kan godt være, at der er en forkortelse af en dagpengeperiode på måske nogle måneder, hvad ved jeg, men det bliver så lagt til i den sidste ende som en del af aktivperioden, hvor der også er to principper, som meget fint flugter hinanden, nemlig rettigheder og pligter.
Poul Erik Dyrlund (S), 1997-12-09:
Det, der får mig på talerstolen, er, at hr. Poul Nødgaard beskæftiger sig med de økonomiske konsekvenser af det her forslag, for der er noget, der tyder på, at hr. Poul Nødgaard ikke har læst forslaget særlig godt, for rent faktisk fremgår det af bemærkningerne, at der er ikke nogen økonomiske konsekvenser forbundet med det her.
Som jeg sagde i min ordførertale, er det sådan, at lønmodtagerne skal betale denne opsparing af deres bruttoløn, og det har alle dage været sådan, at man får feriepenge udbetalt af sin bruttoløn. Og det, der så skete, da vi vedtog loven, var, at man undtog den opsparing fra feriebetalingen.
Så der er ikke én eneste krone i ekstraomkostninger til arbejdsgiverne i denne sag.
Der er altså ikke tale om forøgede omkostninger.
Jytte Andersen (S), 1997-12-09:
Jeg vil gerne takke Folketingets partier for deres tilslutning til et forslag, der gør så mange glade.
For lønmodtagerne bliver glade, de selvstændige erhvervsdrivende bliver glade - Håndværksrådet har peget på, hvor hårdt det har belastet dens medlemskreds - og arbejdsløshedskasserne bliver altså også glade, og det er jo i og for sig sjældent, at vi er enige om at gøre så mange glade på én gang.
Jens Peter Vernersen (S), 1997-12-09:
Lovforslaget har til formål at sikre, at ledige kontanthjælpsmodtagere, der er ubetinget til rådighed for arbejdsmarkedet, tilmeldes arbejdsformidlingen.
Ved tilmeldingen sker der en grundregistrering, så arbejdsformidlingen får de relevante oplysninger om de lediges forudsætninger på arbejdsmarkedet.
Det er selvfølgelig af afgørende betydning, når denne gruppe af ledige skal formidles arbejde, og det giver dem jo også nye muligheder for at få et job.
Det andet punkt i lovforslaget omfatter ledige, der
bliver sygemeldt i dagpengeperioden og først raskmeldes, når de kommer ind i aktivperioden, altså typisk efter 2 års ledighed.
Den gruppe af ledige får nu ved raskmelding tilbudt aktivering.
Forslaget skal således sikre, dels at kontanthjælpsmodtagere hurtigst muligt får fast tilknytning til arbejdsmarkedet, og dels at ledige, der har været syge, hurtigst muligt igen får tilknytning til arbejdsmarkedet.
Socialdemokratiet tilslutter sig lovforslaget.
Flemming Oppfeldt (V), 1997-12-09:
Det ligger i forlængelse
af forståelsen omkring finansloven.
Både punktet om kontanthjælpsmodtagernes tilmelding til og grundregistrering i arbejdsformidlingssystemet og punktet om, at ledige, der rammes af sygdom, ikke skal have udskudt deres aktivperiode, er vi helt med på. Det er et godt forslag.
Brian Mikkelsen (KF), 1997-12-09:
Det Konservative Folkeparti er også positivt indstillet over for lovforslaget.
Det, at kommunerne får pligt til at tilmelde kontanthjælpsmodtagerne til AF, kan vi selvfølgelig støtte, for det vil skabe noget mere fleksibilitet i systemet.
Og den særlige aktiveringsindsats for de forsikrede ledige, der er sygemeldt, synes vi også er fornuftig.
Så alt i alt er det et godt forslag, som vi kan støtte.