runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-11-15:
Jeg er altså ikke valgt som politiker for at stå her og læse
op af nogle rapporter fra nogle forskere.
Jeg er valgt, fordi jeg har nogle holdninger.
Og vi mener altså fortsat i Venstre, at straffen for vold skal sættes op.
Jeg forstår forslagsstillerne sådan, at det er formålet; det fremgår klart af bemærkningerne.
Der synes vi, at forhøjelse af strafferammerne er den bedste løsning, men som det fremgår af ordførertalen, vil vi meget gerne diskutere med CD, om det skal være den ene eller den anden løsning.
Men vi mener altså fortsat, at det er strafferammerne, der skal sættes op. Når justitsministeren siger, at voldspakken drejede sig om 40 sager, så tror jeg nu nok, at vi nåede ned på 14, men det er sådan set også ligegyldigt, for der afsiges domme i flere tusinde voldssager om året, og vi synes altså, det er for ringe, at det drejer sig om, hvad enten det nu er 40 eller 14.
Vi ønsker generelt over en kam at få straffeloven ændret med henblik på højere straffe for vold og voldtægt.
Helge Bo Jensen (EL), 2000-11-15:
Jeg vil gerne spørge fru Birthe Rønn Hornbech, om det ikke er sådan, at Venstre - i hvert fald nogle medlemmer af partiet Venstre - var med i retsreformen fra 1916, hvor man bl.a. gik fra ønsket om hævn som det centrale til ønsket om resocialisering, og om det harmonerer særlig godt med de her evindelige krav om længere straffe.
Og et andet konkret spørgsmål: Vil Venstre ud og bygge mange fængsler, når man nu både vil have folk længere i fængsel og have, at der skal være mindre udgang og mindre prøveløsladelse og det ene og det andet?
Hvor skal de penge komme fra?
Har Venstre stillet forslag i finanslovforhandlingerne om, at der skal bygges et antal fængsler ekstra?
Frank Jensen (S), 2000-11-15:
Jeg kræver ikke, at man som ordfører her i salen skal have alle sine kontorfaciliteter med herned, adgang til at kunne trække oplysninger osv.
Det er ikke det, jeg kræver.
Jeg kræver blot, at man som ordfører for et stort parti lader være med at bringe direkte urigtige oplysninger frem i debatten.
Det er sådan set det eneste håb, jeg har,
for at vi kan kvalificere den retspolitiske debat, så den ikke alene bygger på fordomme og på ideologisk tankegods, men at den også til en vis grad er baseret på faktum.
Det var det eneste, jeg bad fru Birthe Rønn Hornbech om at tage med. Derfor bør fru Birthe Rønn Hornbech gøre sig klart, at når man omtaler domstolene, er det jo altså vores øverste domstol, Højesteret, der lægger den retlige fortolkning, som de underliggende domstole skal lægge til grund i forbindelse med afsigelse af domme.
Og her har Højesteret altså sagt, at den lovgivning, der blev gennemført af Folketinget - inklusive Venstres stemmer - i 1997, skal lægges til grund for skærpelse af de afsagte domme i de groveste voldssager.
Det var det, regeringen sagde i 1997, det blev gennemført, og det er det, domstolene retter sig efter.
Så man skal lade være med hele tiden at forsøge at gøre det her til et lille politisk tricknummer, der skal vise, at regeringen ikke får vedtaget og gennemført den lovgivning, man ønsker.
Det har regeringen fået - også ved domstolene.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-11-15:
Jeg kan jo ikke kræve, at justitsministeren skal høre efter, jeg kan kun appellere, men jeg vil i hvert fald sige, at hver gang justitsministeren ikke hører efter og går her op på talerstolen, får jeg jo bare lejlighed til en gang til at sige, hvad det er, det drejer sig om.
Det, vi ønsker, er, at strafferammerne skal hæves, og det blev de ikke med voldspakken.
Justitsministeren gik ud og sagde, de skulle hæves - det kan jeg godt forstå, for det var et fornuftigt forslag - men måtte trække det i sig igen, fordi De Radikale ikke ville, og derfor blev voldspakken en gang juridisk miskmask, hvor ikke mindst landsretterne sagde fra, at det var en gang bras, der var på kanten af grundlovens § 3; det kan justitsministeren ikke rende fra.
Jeg vil ikke afvise, at der er et par sager, hvor der er skærpet på grund af voldspakken, men det var ikke strafferammerne, der blev hævet, og det er det, vi ønsker.
Og voldspakken - hvor mange sager drejer den sig om?
Jeg vil bare sige, at det er vi ikke tilfredse med.
Vi vil have strafferammerne op, og det kan vi jo ikke diskutere, vil jeg gerne sige til ministeren, for vi er bare uenige. Vi ønsker strafferammerne sat op.
Uanset hvad ministeren kommer løbende med af videnskabelige undersøgelser, så ønsker vi højere strafferammer.
Frank Jensen (S), 2000-11-15:
Det er jo helt fair, at vi er politisk uenige her i Folketinget, men det er jo ikke fair, at man som ordfører fra et stort oppositionsparti, hver eneste gang vi taler om det her, bringer forkerte oplysninger frem i debatten.
Jeg bliver nødt til at sige, at hver eneste gang, fru Birthe Rønn Hornbech vil bringe det frem i forhold til voldspakken fra 1997, at den ikke har virket, og at det ikke er gennemført, at der er sket en skærpelse, så vil jeg love fru Birthe Rønn Hornbech, at jeg vil tage ordet og sige, at det ikke er rigtigt.
Det vil jeg ikke gøre alene på baggrund af de videnskabelige undersøgelser, der er lavet af bl.a. kriminolog Britta Kyvsgaard, hvor det jo er et faktum, at strafmassen er steget og også den gennemsnitlige længde på de strafudmålinger, der bliver givet efter straffebestemmelserne for voldskriminalitet efter straffeloven.
Jeg vil også gøre det med henvisning til Højesteret, hvor man kan læse i Ugeskrift for Retsvæsen af 25. juni 1999, U.1999.1599 H, at: »Ved gennemførelsen af lov nr. 350 af 23. maj 1997 om ændring af straffeloven m.v. tilsigtedes en skærpelse af strafniveauet i de groveste voldstilfælde.
Højesteret finder, at straffen i den foreliggende sag må fastsættes under hensyn hertil.«
Vi har både de videnskabelige undersøgelser, der viser, at der er sket en skærpelse af straffen for voldskriminalitet op gennem 1990'erne, og vi har Højesterets ord for det.
Hvad mere kræver fru Birthe Rønn Hornbech ud over sin egen hver eneste gang såen tvivl om de regler og den lovgivning, som Venstre selv har stemt for her i Folketinget?
Henrik Sass Larsen (S), 2000-11-15:
I Socialdemokratiet er vi enige med forslagsstillerne i, at der skal slås hårdt og konsekvent ned på voldsforbrydelser, og især hvad angår de groveste voldsforbrydelser.
Derfor har vi også gang på gang fremsat og gennemført stramninger på området, senest i forbindelse med voldspakken i 1997, og i Socialdemokratiet er vi til og med særlig meget opmærksomme på at bekæmpe årsagerne til voldsforbrydelser.
Derfor har vi også gennemført tiltag efter tiltag for at dæmme op for problemerne med disse metoder.
CD's forslag sigter imidlertid ikke kun på de grove voldsforbrydelser eller på at bekæmpe årsagerne til voldskriminaliteten, men også på de mildere tilfælde af voldskriminalitet, hvor CD altså ønsker en minimumsstrafferamme.
Indledningsvis skal det konstateres, at vi i Danmark faktisk straffer meget hårdt for voldsforbrydelser.
Internationalt ligger vi i toppen i Europa, og generelt er det tendensen i straffesystemet, at man går bort fra minimumsstrafferammer.
Spørgsmålet er f.eks., om vi for de mildere overtrædelser, hvor alvorligt det end kan være for den enkelte, vil være tjent med at udstikke en minimumsstraf.
Typen af lovovertrædelser i den her ende af voldsspektret dækker over et meget vidt spektrum af handlinger, og netop muligheden for at graduere dommene er vel ret så afgørende for retsfølelse.
Hvis CD's forslag blev gennemført, er vi bange for, at små forseelser ville blive straffet unødig hårdt og dermed medvirke til, at straffesystemet bliver uretfærdigt. Men som sagt er Straffelovrådet i gang med et større udredningsarbejde vedrørende strafferammerne, hvor vi så ved senere lejlighed får mulighed for at drøfte, om der skal yderligere stramninger og tiltag til for at dæmme op for voldskriminaliteten, bl.a. som de af CD foreslåede tiltag. Hvad angår den del af beslutningsforslaget, som omhandler minimumsstraf for voldtægt, er vi i Socialdemokratiet utrolig glade for, at justitsministeren har taget et hurtigt initiativ og bedt Rigsadvokaten om at undersøge, hvorfor der tilsyneladende er sket et fald i strafudmålingen. Vi vil fra Socialdemokratiets side understrege, at det absolut ikke er noget ønske fra vores side, at voldtægt skal straffes mildere, men vi afventer nu forklaringen fra Rigsadvokaten.
På baggrund af de her bemærkninger, skal jeg meddele, at Socialdemokratiet ikke kan støtte CD's forslag.
Jacob Buksti (S), 2000-11-15:
Jeg vil gerne sige tak for partiernes meldinger, som jeg synes var konstruktive.
Derudover vil jeg blot sige til hr. Arne Melchior og andre, at jeg faktisk er enig i, at det nok ikke er et forslag, som vil få Nobels litteraturpris eller noget, der bare ligner.
Men igen, hvis det var sådan, at øjnene kunne holde sig åbne hele natten, så vil jeg sige, at det, det handler om, er jo - og der er det jo igen hr. Søren Kolstrups klarsyn, som har skåret igennem denne sump af synspunkter, som hr. Søren Kolstrup selv ville have udtrykt det - at vi med denne her lov skal have redskaberne for at kunne stille krav til de nye udbydere, der vil blive på markedet.
Det er privatbanerne, der overgår til amterne, og dermed får vi andre operatører, men det er faktisk også med en anden type ejere.
Det er jo også derfor, man ikke behøver være et jernbaneselskab, som hr. Søren Kolstrup er inde på, for at deltage i et udbud; men lige præcis derfor skal vi jo have redskaberne til at stille krav til, at det ikke er hvem som helst, der er i stand til at køre tog, der skal det.
Dernæst skal vi også have mulighed for at stille krav til, hvad det skal være for noget personale, hvordan deres uddannelse og sikkerhed osv. skal være.
Så man kan sige, at det her forslag er det, som skal danne basis for, at vi kan gå ind fra det offentliges side og stille krav til, at uanset hvem, der kører tog på de danske jernbanenet, så skal det foregå på en forsvarlig facon.
Det sidste, jeg godt vil sige, er, at lovforslaget bl.a. indebærer, at reglerne om Banestyrelsens opgaver overflyttes fra lov om Banestyrelsen til lov om jernbanevirksomhed m.v. Og jeg kan her oplyse, at jeg med henblik på en nærmere præcisering af Banestyrelsens opgaver agter at foreslå en tilføjelse til loven, hvor det udtrykkeligt fastsættes, at Banestyrelsen skal levere kørestrøm til jernbanevirksomhederne, og at dette forslag skal være undtaget fra lov om elforsyning.
Et ændringsforslag med dette indhold vil tilgå Folketingets Trafikudvalg hurtigst muligt.
Mogens Andreasen (UP), 2000-11-15:
Jeg udtrykte betænkeligheder ved, om vi nu gør det rigtige med lovforslag nr. L 67, og jeg vil da lige se, hvordan vi kommer igennem udvalgsarbejdet med begge lovforslag, før jeg tager stilling til, om jeg kan stemme for dem.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-11-15:
Nu har vi lige behandlet L 67, og der gjorde jeg opmærksom på, at vi ikke endnu i hvert tilfælde vil sige, at vi vil stemme imod.
Tværtimod vil vi gerne være med til, at vi kan tale om det i udvalget.
Så det gør vi.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-15:
Jeg kan sige det sådan, at lovforslag nr. L 68 vil vi i hvert fald ikke stemme imod.
Da det jo er overvejende sandsynligt, at L 67 bliver vedtaget, vil det jo være mærkværdigt at stemme imod L 68.
Hvis vi går ind for L 67, så går vi også ind for L 68.
Stemmer vi ikke for L 67, vil vi undlade at stemme til L 68.
Thomas Christfort (KF), 2000-11-15:
Vi er således nu som før parate til at støtte skærpede regler for udgang fra fængsler.
Der er fortsat alt for mange dårlige eksempler på fanger, der efter udgang udebliver og ernærer sig ved ny kriminalitet, indtil de igen pågribes.
Desværre er det nærmest omkostningsfrit at udeblive efter udgang fra danske fængsler.
I Det Konservative Folkeparti ønsker vi mere konsekvens i retspolitikken, og det gælder også i Kriminalforsorgens regi.
At lempe reglerne for udgang er selvsagt et alvorligt skridt i den forkerte retning.
Udvanding af fængselsstraffen er klart utilfredsstillende
dels for den kriminelle handlings ofre og dels for straffens præventive virkning.
At skærpe reglerne for udgang er derimod et skridt i den rigtige retning, en konsekvens i retspolitikken.
Groft kriminelle skal som hovedregel afsone straffen inden for fængslets mure uden mulighed for udgang.
Det vil også være konsekvens i retspolitikken, at prøveløsladelse - det er godt nok ikke omfattet af forslaget her - til en vis grad hænger sammen med reglerne om udgang, og at denne prøveløsladelse ikke sker pr. automatik, efter at 2/3 af tiden er afsonet.
Prøveløsladelse bør efter konservativ opfattelse forudsætte ordentlig opførsel i institutionen, og vi er af den opfattelse, at hvis man udebliver efter udgang eller flygter fra fængslet, så bør man være udelukket fra en prøveløsladelse.
Det Konservative Folkeparti kan derfor støtte forslaget om indførelse af skærpede regler for udgang fra fængsler.
Ligeledes går vi ind for skærpede regler på andre afsoningsområder, herunder reglerne om prøveløsladelse, alt sammen til sikring af mere konsekvens i afsoningspolitikken og retspolitikken.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-11-15:
Jeg vil sige, at jeg ikke var til stede, da retsreformen blev gennemført i 1916.
Det tror vi nu på.
Og hvis justitsministeren mener, det er et ideologisk felttog, så vil jeg sige, at det sådan set er det, vi er vant til: at være ideologisk forskellige og uenige.
Jeg bestrider ikke, at der er et par voldssager, hvor der er givet højere straffe på grund af den voldspakke.
Jeg siger bare, at det ikke var en hævelse af strafferammerne; det var noget bras - også juridisk.
Justitsministeriet fik på puklen, og det hjalp kun for et par få sager.
Derfor gentager jeg: Vi taler alene i dag om at få hævet strafferammerne, og det holder vi fast ved, og det er lige præcis, som justitsministeren siger: Det er vores ideologi.
Villy Søvndal (SF), 2000-11-15:
Da SF's retspolitiske ordfører, fru Anne Baastrup, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre synspunkterne på SF's vegne.
Forslaget om at skærpe reglerne for udgang fra fængsler er blevet rejst utallige gange fra beslutningsforslagsstillernes side ud fra et ønske om yderligere at straffe de indsatte. Fra SF's side mener vi, det er vigtigt at holde fast i, at udgang for de indsatte har til formål at sikre de indsattes resocialisering og at vedligeholde deres sociale netværk, især hvis den indsatte har familie og børn.
Ser man på Kriminalforsorgens statistik, viser det sig, at det kun er en meget lille promilledel af et stort antal udgange, der bliver misbrugt.
Derfor forekommer det at være en underlig måde at drive retspolitik på, når man gang på gang forsøger at puste enkelttilfælde af misbrug op til, at udgang generelt er et onde.
I forhold til at have en ordentlig retspolitik er det vigtigt, at den baserer sig på fakta og viden og ikke på avishistorier og enkelttilfælde.
Jeg tror, vi alle blev dybt berørt, da en indsat under udgang dræbte to finske betjente.
Det var en utilgivelig handling, som skal få og har fået Kriminalforsorgen til at være mere forsigtig med at bevilge udgangstilladelse over for bestemte indsatte. Når det er sagt, så må jeg også klart tilkendegive, at det er forstemmende, at Venstres socialpolitiske profil viser sig så hul.
Socialforskningsinstituttet har i sin rapport som omtalt påvist, at børn af folk, der lander i fængsel, er meget sårbare og truede.
Fastholder man, at barnets forældre ikke må komme på udgang, når barnet har brug for det, så fastholder man barnet i en socialt dårlig situation, en situation, der kan give varige skader.
Vi har i Socialudvalget gang på gang i enighed formået at sætte fokus på udsatte børns situation.
Derfor er det utroligt, at retspolitikerne i Venstre ikke formår at fange den viden og omsætte den til generel politik, også når det drejer sig om retspolitik. Venstres retspolitikere vil givet nu påstå, at forældre kunne have tænkt sig om, før de startede deres kriminelle adfærd.
Jeg er enig, men når nu ulykken er sket, bør vi så ikke forsøge at afgrænse skaderne til kun at straffe den kriminelle, eller ønsker Venstre, at også børnene skal skades?
Dorte Bennedsen (S), 2000-11-15:
Dette beslutningsforslag tager udgangspunkt i den sætning, der står i bemærkningerne til det: »Der tages åbenbart ikke hensyn til, at et stigende antal fanger anholdes for nye grove overtrædelser af straffeloven.«
Konfronteret med, at det udsagn ikke er sandt, svarer fru Inge Dahl-Sørensen: Jeg skal da ikke kunne sige, om der er et stigende antal.
Det er simpelt hen for useriøst.
Man vil gribe ind over for et sted mellem 95 og 99 pct. af fangerne, der ikke misbruger dette her, på baggrund af nogle bemærkninger, hvor man så selv kommer og siger: Ja, jeg ved for øvrigt ikke, om de er sande.
Fru Inge Dahl-Sørensen kan ikke forvente, at hendes forslag kan tages alvorligt og få en seriøs debat, når udgangspunktet er så tyndbenet.
Jo, vil jeg sige til hr. Nødgaard, vi diskuterer også retspolitik, når vi er ude.
Det tror jeg alle politikere gør.
Men det, vi forsøger at gøre, er bl.a. at sparke nogle facts og nogle kendsgerninger ind i debatten.
Da hr. Nødgaard stod her på talerstolen for et øjeblik siden, fik vi altså indtryk
af, at mange udebliver. Tager vi nu dem alle sammen med, altså dem, der begår ny kriminalitet, så fik vi at vide, at det var 2-3 promille.
De, der kommer for sent hjem, det kan være 5 eller 10 minutter, de, der udebliver helt, de, der kommer hjem med en kæp i øret - tager vi dem alle sammen med, så ligger det såkaldte misbrug på 5 pct. Det vil sige, at ved 95 pct. af de udgange, der gives, opfylder de indsatte betingelserne og opfører sig ordentligt.
Jeg synes, det er lidt vigtigt, vil jeg sige til hr. Nødgaard
- vi kan have forskellige holdninger til tingene - at vi forholder os til de samme kendsgerninger og ikke prøve at give problemet et omfang, som ikke har noget som helst hold i virkeligheden.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-11-15:
Jeg synes i dette forslag som i det forrige, at det ville klæde regeringen og regeringens partier at lade være at putte med, at vi har forskellige holdninger. Det, det drejer sig om, er jo, at vi har en anden holdning til, hvor konsekvent en afsoning skal være.
Nu er hr. Jønke blevet nævnt mange gange.
Jeg kan huske, jeg spurgte ministeren dengang, hvor meget udgang Jønke kunne få, og han kunne få udgang hver tredje dag.
Så var det til sport, så var det til bodybuilding, og jeg ved ikke hvad.
Jeg synes ikke, det er rimeligt, at der er så mange muligheder, og det bliver vi bare ikke enige om.
Uanset hvad der står i Jyllands-Posten, uanset hvad forskerne siger, og uanset hvad fru Dorte Bennedsen siger, så har vi en forskellig grundopfattelse af, hvordan afsoning skal finde sted.
Dorte Bennedsen (S), 2000-11-15:
Det er da rigtigt, at Venstre har fremført det her før, men det, jeg refererede til, var, at når vi snakkede tal, facts, kendsgerninger, så svarer fru Inge Dahl-Sørensen mig - og jeg må gå ud fra, at fru Birthe Rønn Hornbech som medforslagsstiller også er enig i det synspunkt - at hun har bygget forslaget på en artikel og nogle tal fra Jyllands-Posten, hvor der blev citeret stigning og fald.
Det synes jeg er useriøst, fordi vi har den fuldstændig frie adgang til at få de rent faktuelle oplysninger på det her felt.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-11-15:
Jeg har hørt justitsministeren sige, at det her forslag har han hørt
adskillige gange, og jeg hører fru Dorthe Bennedsen sige, at det er et hovsa-forslag.
Jeg ved ikke, hvem der vil svare, og hvad der er det rigtige socialdemokratiske svar, men jeg venter med spænding.
Jann Sjursen (KRF), 2000-11-15:
Når det gælder sagen om Jønke, som også har været inddraget her i debatten, senest af fru Inge Dahl-Sørensen, så er jeg faktisk enig med fru Inge Dahl-Sørensen i, at det er krænkende, at man kan opleve en Jønke på udgang og under orlov drage rundt og holde foredrag, sådan som han gjorde.
Det er jeg sådan set enig i.
Men det er jo ikke lige præcis det, som forslaget fra Venstre her i dag vedrører.
Det er såmænd spørgsmålet om hele udgangsinstituttet, og det er derfor, jeg synes, det i virkeligheden er et dårligt grundlag for en hel debat om, hvorvidt udgang bliver misbrugt, og når den bliver det, hvad vi kan gøre for at iværksætte sanktioner, sådan at det ikke sker mere.
Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt et fængselsophold er et hyggeophold, så er jeg både glad og ked af det
, havde jeg nær sagt.
Jeg synes så til gengæld også, at bemærkningerne bekræfter, at beslutningsforslaget ikke er specielt præcist og slet ikke med hensyn til i hvert fald at dokumentere den påstand, der bliver fremført i selve beslutningsforslaget.
Dorte Bennedsen (S), 2000-11-15:
Det turde dog siges at være hovsa.
Vi har som retspolitikere al den adgang, vi kan ønske os, til at få statistiske oplysninger.
Vi har ikke fået dem her inden for de seneste år, alene fordi vi ikke har spurgt om dem, men tidligere har vi fået dem med regelmæssige mellemrum.
Vi kan få fuldstændig faktuelle oplysninger fra Justitsministeriet, i det øjeblik vi beder om dem.
Men det har altså ikke været interessant for Venstre.
Det har været bedre at basere sig på en artikel i Jyllands-Posten, hvis validitet man øjensynlig ikke kender noget til.
Det synes jeg er interessant, ikke mindst i lyset af at fru Birthe Rønn Hornbech også står som forslagsstiller til det her.
Frank Jensen (S), 2000-11-15:
Fru Inge Dahl-Sørensens partiformand har jo lovet os for ganske nylig på Venstres landsmøde, at vi skulle komme til at opleve en fremtidig folketingsvalgkamp med retspolitik som et kernefelt i valgkampen.
Jeg må sige, at hvis det, vi har hørt i dag fra Venstres ordfører, er, hvad vi kan forvente os i den valgkamp, vi regner med at gå ind i om nogen tid, så lover det ikke godt for seriøsiteten i debatten.
Jeg må sige, at de tal, som fru Inge Dahl-Sørensen her brugte, kan være rigtige, eller de kan være revet ud af en sammenhæng.
Jeg kan bare sige, at jeg både skriftligt og mundtligt i Folketinget har besvaret spørgsmål om overtrædelse af reglerne for udgang.
Når man ser på dét, der med rette påvirker retsfølelsen i vor befolkning og også hos mig, er det, hvis man benytter udgang til at begå ny kriminalitet, og de tal er mikroskopiske, og det har de været igennem alle årene.
De ligger på 2-3 promille af de antal udgange, der bliver givet.
Hvert eneste tilfælde i sig selv er jo en tragedie, og fru Inge Dahl-Sørensen ved godt, at vi er helt enige om det.
Der er ingen partier, der på nogen måde vil forsvare det.
Jeg ser det her som ren og skær populisme og ikke noget, Venstres talsmand, den dag Venstre måtte være i regering, ville tale for.
Sådan ser jeg det.
Inge Dahl-Sørensen (V), 2000-11-15:
Først til fru Dorte Bennedsen.
Jeg står her med en oversigt fra Morgenavisen Jyllands-Posten fra den 28. oktober 1997.
Jeg indrømmer, at den er nogle dage gammel, men det er det misbrug af udgange, som kommer i statistikkerne, jo også.
Jeg går ud fra, at det ikke er nogen ny statistik fra i år, som justitsministeren sidder inde med.
Dér er det totale misbrug i 1991 på 67.
Det er forsinkelser og udeblivelser, og der er 37 misbrug.
I 1996 er der 73 forsinkelser, hvor de simpelt hen ikke kommer tilbage, og 92 misbrug.
Det vil sige, at misbrug i alt inklusive udeblivelser
uden ny kriminalitet i 1991
er 3.311, og i 1996 er den så 2.967.
Der er et lille fald, men misbruget med ny kriminalitet er stigende.
Det er det, jeg baserer det på.
Til hr. Jann Sjursen med hensyn til hyggeophold: For mig er det et hyggeophold, at man, når man har begået en alvorlig kriminalitet, pr. automatik får udgang, når man har siddet en fjerdedel af tiden.
Altså det her er jo mere eller mindre automatik.
Der er jo stort set ikke nogen, der går ind og vurderer den enkelte.
Jeg kan ikke lade være med at vende tilbage til Jønkesagen, som dog trods alt var et drab.
Han havde - ja,
hvor mange udgange havde han om måneden?
Fru Birthe Rønn Hornbech
ved det helt klart - noget med ni udgange om måneden.
Så tog han ud og holdt sine taler, og oven i købet tjente han penge på det, som han tog med hjem.