Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-11-03:
Så er det, jeg stiller mig selv spørgsmålet: Hvornår har en arbejdsgiver gjort alt?
Altså hvis en arbejdsgiver har udleveret de nødvendige redskaber, hvis en arbejdsgiver har givet instruktion skriftligt eller mundtligt til en medarbejder og sagt, at du skal gøre sådan og sådan, og du skal tage hjelmen på og skoene på og det hele på, har arbejdsgiveren så gjort alt?
Er det et spørgsmål om, hvorvidt arbejdsgiveren skal kontrollere, at det rent faktisk bliver gjort, eller skal arbejdsgiveren ikke kontrollere det?
Og hvis en medarbejder konsekvent nægter at følge det, ja, så må man på et tidspunkt, som hr. Arbo-Bæhr selv var inde på, afskedige den pågældende, for så overtræder den pågældende bevidst reglerne.
Men må jeg godt sige om det andet spørgsmål: I Danmark kan vi altså ikke begrænse domstolenes bevisbedømmelse.
Og det er derfor ikke muligt i lovregler og bemærkninger at binde domstolene ved bedømmelsen af bevisernes vægt.
Det er domstolenes suveræne kompetence at afgøre det.
Og afhængigt af den konkrete situation vil dokumentationskravet kunne opfyldes på mange forskellige måder.
Det kan ikke beskrives specifikt eller udtømmende i bemærkningerne, og det er derfor heller ikke forsøgt beskrevet.
Det nytter ikke noget at stikke af.
Vi skal i hvert fald nok følge efter.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om ikke beskæftigelsesministeren er bekendt med, at vi faktisk har en del tilfælde på det danske arbejdsmarked, hvor de ansatte affinder sig med dårligt arbejdsmiljø, dårlig sikkerhed, for som de siger: Tror du, jeg vil fyres?
Det går jeg ud fra at vi desværre alle sammen kender til.
I forlængelse af det og i forbindelse med det her forslag kan beskæftigelsesministeren så ikke også forestille sig, at der findes ansatte på de danske arbejdspladser, som i tilfælde af, at vi har nogle retssager om, hvorvidt arbejdsgiverne har gjort alt, nok vil være tilbøjelige til i modsætning til kollegerne at sige, at ja, arbejdsgiverne har gjort alt, og uden at sige det direkte: For tror du, jeg vil fyres?
Er det ikke den slags situationer, vi vil komme i?
Når vi nu snakker om retssikkerhed, så har vi jo et ulige forhold mellem arbejdsgiveren og den ansatte.
Det er det, der er hele grundlaget for det her.
Derfor tror jeg, at det vil være et meget relevant spørgsmål, om ikke retssikkerheden for de ansatte vil være dårlig.
Hr. Jakob Axel Nielsen har jo sat juraen på plads, og det kan vi forfølge under behandlingen af forslaget.
Det her handler jo ikke om arbejdsmiljøet i al almindelighed, om, hvad vi kan gøre, og hvordan indsatsen skal være.
Det handler om, at hvis en person får en tiltale og kan straffes, så må man i det her samfund have en mulighed for at løfte bevisbyrden for, at man har gjort alt.
Og så kan vi hver især have vores formodninger om, hvorvidt det er nemt for en arbejdsgiver.
Når jeg siger, at en arbejdsgiver har gjort alt, så er det jo ikke bare, at der står et par sko.
Der skal jo også være en sikkerhedsorganisation, der skal være lavet APV osv. i de her sager.
Så det er virkelig, at arbejdsgiveren har gjort alt.
Jeg synes bare, at vi rent principielt må sige, at når det drejer sig om straffesager, så må folk have en ret til for en domstol at kunne løfte bevisbyrden for, at de har gjort alt.
Det kan godt være, at fru Marion Pedersen har været med til at presse på, men jeg synes bare ikke, det er fuldstændig tilfældigt, at forslaget kommer i umiddelbar forlængelse af den sag, jeg nævnte før, og ikke sidste år eller forrige år eller året før eller i 2001 for den sags skyld, men først her i 2005.