Søren Søndergaard (EL), 1999-04-20:
Jeg synes, der i hvert fald er én konklusion, som kan drages på baggrund af den her debat, eller det er i hvert fald vores konklusion. Vi vil ikke påtvinge andre den.
Det er, at når det gælder overholdelse af grundloven, når det gælder overholdelse af menneskerettighederne og internationale konventioner, skal man passe på med at lave lovgivning til kanten.
Man må altid stille sig spørgsmålet, om det mål, man vil nå, ikke kan nås på en anden måde.
Det er jo sådan set det lidt groteske ved den her sag, at i forhold til at få stoppet de ting, som man syntes var utilfredsstillende ved Tvind, så var det muligt på en anden måde.
Det kan godt være, måden havde været lidt langsommere, at den ikke havde været helt så drastisk, men målet kunne være nået på en anden måde. Vi synes, det er utrolig vigtigt, at man stiller sig selv det spørgsmål, når man bliver præsenteret for - og det blev vi jo i denne her sag af alle, der havde juridisk ekspertise - at de ting, man laver, enten er på kanten eller endog over kanten i forhold til fundamentale rettigheder. Jeg vil sige til CD's ordfører, at jeg forstår ikke helt uviljen over for at tage den her diskussion.
Flere har kaldt højesteretsdommen for historisk, men højesteretsdommen har aldrig været diskuteret her i Folketingssalen, og det er vel relevant at gøre det.
At den har været diskuteret i et samråd i Uddannelsesudvalget, er i denne her forbindelse fuldstændig ligegyldigt.
Der er som bekendt hverken offentlig adgang eller for den sags skyld mulighed for at referere,
Den konservative ordfører, hr. Bendt Bendtsen, havde en argumentationsrække, som gik på, at vi alle har et ansvar, ministeren har et særligt ansvar, og derfor må ministeren stå til ansvar, fordi han har Lovafdelingen under sig.
Men det, der så er det interessante, er, at når man spørger den konservative ordfører, hvad konsekvensen er af det, er der jo ikke nogen konsekvens i Tvindsagen.
Samtidig siger man nej til et lovråd.
Hvad betyder det reelt?
Ja, det betyder reelt én eneste ting, nemlig at man ...
Hr. Klaus Hækkerup ønsker os til lykke med rollen som budbringere for socialdemokratiske ideer.
Det har vi også brug for, for det er enormt svært.
Når vi endelig har fundet nogle socialdemokrater f.eks. ude i Københavns Amt, som vi er enige med, og så kommer og bringer ideerne herind, ja, så er Socialdemokraterne herinde ikke enige og vil ikke gennemføre dem, og det er altså frustrerende.
Men så må vi jo prøve med Venstre, med De Konservative, med SF og med Enhedslisten og se, om det eventuelt kunne lade sig gøre at få et flertal uden om de Socialdemokrater, der sidder herinde, og som ikke vil være med til at gennemføre det, som Socialdemokraterne ude i Københavns Amt gerne vil.
Det bringer mig så tilbage spørgsmålet om, hvorvidt der egentlig ligger en aftale.
Hr. Klaus Hækkerup sagde, at der havde været sonderinger, men jeg har da hørt indenrigsministeren sige i fjernsynet, at der var sikret flertal bag denne her ordning.
Så derfor: Kunne vi ikke få et mere præcist svar på, om det har været forkert, når indenrigsministeren sagde, at der var sikret flertal bag det her forslag?
Det er jo mere for ligesom at få klarhed over, hvor meget energi man skal investere i diskussionen.