Anne Baastrup (SF), 2000-01-14:
Da hr. Aage Frandsen ikke kan være her i dag, skal jeg læse hans ordførertale op.
SF kan støtte grundtanken i forslaget, selv om vi godt nærmere vil have belyst indholdet og konsekvenserne af de enkelte paragraffer.
Vi sætter også spørgsmålstegn ved fornuften og det rimelige i at opretholde nogle af de paragraffer, som er en videreførelse af nogle af de bestemmelser, som kom ind i forbindelse med den såkaldte Tvind-særlov.
Disse spørgsmål vil vi godt have nærmere drøftet i forbindelse med udvalgsarbejdet, og det kan på grund af vores holdninger til indholdet af disse paragraffer give anledning til ændringsforslag. Folkehøjskolerne, efterskolerne, husholdningsskolerne og håndarbejdsskolerne er vigtige i det danske uddannelsessystem - på den ene side en del af skolesystemet, og på den anden side en fri skoleform, der ikke kan sammenlignes med nogen anden dansk institution på grund af kostskoleformen, hvor almen og faglig oplysning sammen med et intensiveret samvær udgør et unikt læringsmiljø.
Skoleformerne har et fælles historisk udspring i folkehøjskolen fra midten af 1800-tallet, og de knyttes sammen af kostskoleformen som det fælles bærende princip.
Det voldsomme fald skyldes hovedsagelig de små ungdomsårgange og de unges bedre muligheder for at komme i uddannelse og i arbejde.
Det har medført færre elever, som har fået finansieret deres ophold ved hjælp af dagpenge eller sociale ydelser.
Til gengæld er der flere selvbetalere end nogen sinde, hvilket viser, at folkehøjskolerne er mere levende end nogensinde, da et højskoleophold er ganske omkostningsfyldt.
Faldet i elevtallet bevirker dog, at mange højskoler har økonomiske vanskeligheder.
Historisk set er det karakteristisk for folkehøjskolerne, at højskoler bliver oprettet og højskoler lukker.
Alene i årene 1970-1999 er 82 højskoler blevet godkendt som tilskudsberettigede, og 59 har ikke opnået eller er ophørt med at modtage tilskud.
Efterskolerne har derimod fået flere elever, selv om der er blevet færre i ungdomsårgangene.
I løbet af 1980'erne og 1990'erne har en stadig større andel af unge taget 1 til 2 år på en efterskole.
Selv om ungdomsårgangene i perioden fra 1982 til 1997 er faldet, er efterskoleelevtallet i samme periode steget med 62 pct. I alt har mere end 185.000 unge været på efterskole i denne periode.
Et særligt udviklingstræk i efterskolen har været, at antallet af efterskoler, der henvender sig til elever med indlæringsvanskeligheder, er steget markant i samme periode.
I 1982 var 14 af 161 efterskoler karakteriseret ved et samlet tilbud til unge med indlæringsvanskeligheder, og dette tal er nu steget til 32 ud af 237.
Den øgede søgning til efterskolerne er også bemærkelsesværdig, da prisen på et efterskoleophold er steget ganske meget de senere år, så meget, at vi nu må sige, at det er ved at være på det kritiske niveau, som kan gøre det meget svært for lavindkomstgrupper at finansiere et efterskoleophold. Endelig er der husholdningsskolerne og håndarbejdsskolerne, der koncentrerer sig om praktisk, kreativ og faglig undervisning i husholdnings- og håndarbejdsfag. Som sagt støtter vi grundtanken i lovforslaget, herunder det nye vedrørende folkehøjskolerne, men der er gamle elementer fra Tvind-særloven, som vi mener bør fjernes eller i det mindste ændres.