runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (FRI), 2001-01-18:
Det er glimrende, for det giver mig mulighed for at sige nogle af de ting, jeg ikke nåede i mit første indlæg.
Det er jeg glad for. Til hr. Holger Graversen vil jeg indledningsvis sige, at det med sundhedsudgifterne jo er en hel diskussion værd i sig selv.
Det, som allerflest danskere kommer til skade ved og kommer på hospitalet ved, er sportsudøvelse.
Skulle man så forbyde sport, fordi det giver så store sundhedsudgifter?
Næh, selvfølgelig skal man ikke det. Langt de fleste danskere kommer til skade i deres fritid.
Skulle man så forbyde danskerne at have fritid bare for at spare på sundhedsudgifterne?
Det er i det hele taget farligt at leve livet.
Det har nogle konsekvenser, og når man livet igennem træffer nogle valg, må man tage konsekvensen af de valg, man har truffet.
Det er så det, Socialdemokratiet ønsker at danskerne ikke skal have lov til.
Man må ikke træffe et valg, og man må ikke tage konsekvensen af det valg, man har truffet.
Er det værtshusholderen?
For det fremgår jo af forslaget, at der absolut ikke må reklameres nogen steder.
Men afslutningsvis: Jeg glæder mig til at høre alle ministrenes svar på alle de mange spørgsmål, jeg har stillet.
Hanne Andersen (S), 2001-01-18:
Jeg vil gerne spørge fru Anni Svanholt, om fru Anni Svanholt tror, at hvis Sundhedsstyrelsen efter en vurdering er negativ i forhold til en behandling og ikke kan anbefale den, vil hr. Jørgen Winther acceptere det.
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-18:
Nu er det sådan, at SF gerne vil stå som de svages og de socialt mindrebemidledes talsmand; det synes jeg langtfra er tilfældet, i hvert fald ikke i forhold til det her forslag.
Mit spørgsmål går naturligvis også på, hvor det står
henne, at man bare kan gå ud at søge på Internettet og så gå ind og få mulighed for at få tilskud til behandling i udlandet
Jeg kan ikke se, at det står nogen steder.
Jeg synes, det er ganske uansvarligt at komme med den slags fra Folketingets talerstol.
Det er at nedgøre et godt forslag, som nogle partier i dette Folketing har fremsat.
Holger Graversen (S), 2001-01-18:
Hr. Tom Behnke fremkommer med totalt uunderbyggede påstande
om Socialdemokratiet, som nærmest skulle ønske at indføre et forbudssamfund
Det er vi ikke interesseret i.
Men vi har både pligt til og ansvar for, at vi forhindrer skadevirkninger af f.eks. tobak, at vi prøver at oplyse på alle mulige måder om, hvad der er skadeligt, og hvad der ikke er skadeligt.
Sagen er jo, at vore sundhedsudgifter i Danmark er utrolig store. Hr. Tom Behnke var før inde på, at vi mistede nogle indtægter ved tobaksafgifter.
På længere sigt vil det såmænd blive fuldt ud opvejet af det, vi sparer på sundhedsudgifter, på hospitalsophold.
Der er utrolig mange, der ligger på vore sygehuse med følgesygdomme af tobak.
Jeg tror, det er noget med en femtedel på medicinske afdelinger.
Henriette Kjær (KF), 2001-01-18:
Én ting er at være imod et beslutningsforslag, at have nogle holdninger til en ting, en anden ting er at tale imod bedre vidende og manipulere; det er virkeligt ikke pænt, fru Anni Svanholt.
Hvor står der i dette beslutningsforslag, at enhver, der finder en behandlingsform på Internettet, kan der ydes støtte til?
Det vil jeg gerne have at fru Anni Svanholt svarer
præcist på.
Jørgen Winther (V), 2001-01-18:
Det er til fru Anni Svanholt, som sagde, at pengene fosser ud.
Jeg kan forstå, at SF nu holder fast i, at det er den gamle aftale i finansloven, man nu hænger regeringen op på.
Det vil sige, at der er afsat sølle 20 mio. kr. til det her område.
Hvad er det?
Er det noget med en 120-130-140 patienter på årsbasis?
Hvad så med alle de andre patienter, der ønsker at få en behandling, som er god og spændende og måske også én, der kan hjælpe dem på længere sigt?
Vores holdning er, at når man har fået en dødsdom i Danmark, så mener vi i de partier, der har fremsat det her, at så skal patienten selv have mulighed for at vælge, hvilken behandling der vil kunne gavne under forudsætning af - og hør efter - at Sundhedsstyrelsen synes, at der er perspektiver i behandlingen.
Det skal ikke være en voodoo-voodoo i Philippinerne.
Anni Svanholt (SF), 2001-01-18:
I SF mener vi, at patienter skal henvises til behandling i udlandet, hvis den ikke kan gives i Danmark, men der må være tale om en veldokumenteret behandling.
Og Sundhedsstyrelsen skal naturligvis holde sig ajour med, hvad der er mulighed for i udlandet, og vurdere, om behandlingen kan gennemføres, og derudover være opmærksom på det, når der kommer nye veldokumenterede behandlinger, som kan indføres i det danske sygehusvæsen.
Det kunne også være meget nyttigt, hvis danske læger kunne drage fordel af udenlandske erfaringer i form af praktikophold, og hvis udenlandske læger på tilsvarende vis kunne komme i praktik på danske sygehuse.
Derudover mener vi, som SF har aftalt med regeringen og Enhedslisten i finansloven for 2001, at patienter kan henvises til forsøgsmæssig behandling i udlandet, hvis behandlingen indgår som led i godkendte og kontrollerede forskningsprojekter, og behandlingen sker i et samarbejde med danske sygehuse.
Så vil der være den fornødne sikkerhed for patienten, og samtidig vil det involverede sygehus kunne anvende eventuelle positive resultater.
Det synes vi er den rigtige fremgangsmåde og det rigtige tilbud at give patienterne, men det forslag, vi behandler her i dag, er meget vidtgående.
Alt skal nærmest i princippet kunne lade sig gøre sådan, at hvis en patient kan finde et behandlingstilbud på Internettet, så skal samfundet betale.
Det er ligesom den tankegang, der ligger bag dette forslag.
Det er vel den yderste konsekvens af forslaget.
Ja, man må sige til Venstre, at pengene fosser ud af samfundet.
SF afviser det forslag, for det giver ikke patienterne den fornødne sikkerhed, og så er det økonomisk helt uansvarligt.
Henriette Kjær (KF), 2001-01-18:
Til fru Anni Svanholt: Vi havde fået et svar, hvis fru Anni Svanholt havde stillet et spørgsmål.
Det fremkom ikke, men vi må jo høre fru Anni Svanholts ordførertale lidt senere.
Til fru Hanne Andersen: Jeg sagde ikke, at amterne skulle til at bruge konsulenter.
Jeg sagde, at Sundhedsstyrelsen kunne gøre det, og det skulle ikke være amtslige konsulenter.
Jeg mener, at Sundhedsstyrelsen burde være bygget op på en sådan måde, at den brugte konsulenterne, nemlig dem, der er ude ved patienterne, og ikke skrivebordslæger, der havde siddet der længe.
Jeg mener, at Sundhedsstyrelsen er repræsentant for den ypperste ekspertise.
Det er ikke noget tungt administrativt system, der skal bygges op, og det ved fru Hanne Andersen også godt nok.
Det er lidt sådan, at når argumentationen er ved at være udtømt, så kan det altid bruges som argument: Vil man nu indføre en stor, tung administration?
Det er ikke det, der er tale om, må jeg så berolige fru Hanne Andersen med.
Hvis Sundhedsstyrelsen får den her opgave, må de sådan set også selv om, hvordan de løser den.
Jeg siger, man kunne bruge nogle konsulenter.
Det er ikke noget, der står i vores beslutningsforslag.
Det er et forslag fra mig.
Det ville nok være meget naturligt, at dem, der havde forstand på et givet område, kunne man trække på.
Anni Svanholt (SF), 2001-01-18:
Som jeg har hørt det i dag, også fra Venstres side, er der jo egentlig ikke tale om, at man vil acceptere, at der skal være nogen form for begrænsninger; altså eksperimentel behandling skal være en mulighed.
Hvis man vil acceptere, at der er begrænsninger, er det jo helt uforståeligt, at man ikke synes, at den løsning, som regeringen har foreslået, er hensigtsmæssig, fordi dermed bliver det jo lagt ind i faste rammer.
Det er utrolig svævende, det, der kommer af udtalelser
Hanne Andersen (S), 2001-01-18:
Nu forstår jeg slet ikke noget.
Nu skal vi altså opbygge et nyt bureaukrati med konsulenter ude i amterne, samtidig med at vi har veluddannede læger på lands- og landsdelsafdelinger ude i landet, der kan foretage denne vurdering og henvisning og gøre det hurtigt, så patienterne får tilbudet hurtigst muligt.
Det mener jeg er vigtigt.
Henriette Kjær (KF), 2001-01-18:
Jeg synes, fru Anni Svanholt har en selektiv hørelse i dag.
Jeg siger jo ikke, at alle, der søger på Internettet og finder en behandling, skal kunne få den betalt.
Har fru Anni Svanholt ikke læst beslutningsforslaget, hvor der jo står, at det er Sundhedsstyrelsen, vi her foreslår, som skal vurdere, om der er nogen ræson i at få den behandling i udlandet, som patienten ønsker, og som man måske i samråd med den læge, der har behandlet hende og opgivet hende, kunne finde formålstjenlig?
Det er jo det, det drejer sig om.
Selvfølgelig skal man ikke bare kunne søge på Internettet og så tage til udlandet og få behandlingen betalt.
Det er heller ikke det, vi siger, det er ikke det, der står i beslutningsforslaget, og det var ikke det, jeg sagde.
Det er at udlægge teksten fuldstændig forkert.
Det er at tale mod bedre vidende.
Så vil jeg sige til fru Hanne Andersen, at det da er rigtigt, at debatten også kan dreje sig om, hvem der skal visitere de her patienter, men det er jo ikke det, der er det væsentlige.
Det er det, jeg prøver at sige.
Jeg synes nu, at det måske ville være bedst, at det var Sundhedsstyrelsen, der via brug af nogle konsulenter fandt ud af, hvilke patienter der skulle have ret til behandling, i og med at man må gå ud fra, at de har kontakt til samtlige læger, hvor et amt ikke kan være så velinformeret, som jeg håber Sundhedsstyrelsen formentlig er, og hvis de ikke er, så bliver det.
Hanne Andersen (S), 2001-01-18:
Jeg kan ikke forstå, at fru Henriette Kjær får det til at se ud, som om det her kun handler om eksperimentel behandling.
Det handler vel også om den højeste ekspertise på det her felt, hvis ekspertisen i dette land ikke rækker til, og ministeren har så udmærket beskrevet, at eksperimentel behandling kan ske her i landet og også sker her i landet.
Anni Svanholt (SF), 2001-01-18:
Skal jeg forstå fru Henriette Kjærs udtalelser på den måde, at et hvilket som helst menneske i Danmark, som har adgang til Internettet, og som kan finde et eller andet tilbud ude i verden, skal have mulighed for det?
Er det den yderste konsekvens af det forslag her?
Henriette Kjær (KF), 2001-01-18:
Men jeg vil gerne komme med nogle kommentarer til det, fru Hanne Andersen sagde.
Når jeg nævner Hammelburg og Karolinska, så er det jo for at billedgøre, hvad det er, det her drejer sig om, for det er det, man oftest har debatteret i pressen.
Der kan komme andre behandlingssteder, der kan fremkomme med nogle gode resultater.
Så synes jeg ikke, at vi skal lade debatten dreje sig om, hvilket system der skal anvise patienten.
Om det skal være amterne eller Sundhedsstyrelsen, er da ligegyldigt.
Kunne vi lave et fint kompromis om, at det er amterne, der henviser de her patienter, er det fint, men det er jo ikke det, det drejer sig om.
Det er det, Socialdemokratiet ikke vil, og det er det, striden står om.
Det er jo ikke et spørgsmål om Sundhedsstyrelsen kontra amterne, slet, slet ikke.
Det tror jeg sagtens vi kan blive enige om.
Hanne Andersen (S), 2001-01-18:
Jeg mener faktisk, det hver gang er en konkret lægefaglig vurdering at afgøre, hvad man kan tilbyde patienterne, og om patienterne vil modtage det.
Det bliver der mulighed for nu.
Det betyder i hvert fald, at beslutningen kan træffes langt hurtigere.
Hvis vi skal fortælle om personlige oplevelser og om det, vi får henvendelser om, så kan jeg sige, at jeg kender indtil flere patienter, der desværre har fået kræft, som er blevet strålebehandlet i Kiel.
Så der er altså andre muligheder, men jeg skal ikke vælge dem.
Hanne Andersen (S), 2001-01-18:
Jeg kan sådan set ikke forstå, hvorfor man nægter at høre, hvad vi siger.
Nu kommer der altså en bekendtgørelse fra ministeren - og ministeren kan altså gøre det efter sygehusloven - der åbner mulighed for, at man kan sende patienter til ekspertbistand i udlandet, hvis man har udnyttet den ekspertise, der findes her i landet, og hvis det er til veldokumenterede forskningsprojekter.
Det bliver der åbnet muligheder for, siger vi.
Nu jeg er her, vil jeg godt sige til Venstre, der angreb Socialdemokratiet, at jeg synes, Venstre tænker utrolig meget på systemerne frem for patienterne, man tænker utrolig meget på amterne, der jo har opgaven at behandle de syge, og jeg vil gerne sige, at jeg betragter sygehusene som patienternes ejendom, ikke som systemernes.
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-18:
Nu ved vi altså lidt om, hvad det handler om, nemlig at der skal være noget forskning bag, og at der skal være noget dokumentation.
Jeg kan ikke lade være med at tænke, når vi får den ene historie efter den anden.
En ung mand med familie, børn osv. får at vide, at han kan gå hjem og dø.
Det vil han naturligvis ikke, så han frekventerer et sted, hvor der er
nogle forskningsmæssige resultater.
Manden får det bedre, han får forlænget livet, han får noget kvalitet tilbage, og han kan måske leve mange år endnu.
Her er det, at det skiller utrolig meget i hvert tilfælde mellem Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet.
Vi har utallige eksempler på, at folk har frekventeret andre hospitaler, er blevet helbredt og kan leve mange år.
Vi har et tilfælde, hvor en metastase er blevet minimeret, som det jo sker ved den stereotaktiske strålebehandling, hvor man kan gå ind og operere en patient, så han måske bliver fuldstændig helbredt.
Arne Rolighed (S), 2001-01-18:
Jeg nævnte som de to første krav, når man sætter patienter i behandling, det patientsikkerhedsmæssige.
Patienten skal have sikkerhed for, om det virker eller ikke virker.
Vi kan ikke vedvarende, som det skete engang i 1970'erne, basere en behandling på tro og håb.
Jeg husker, da jordemødrene og lægerne i midten af 1970'erne anbefalede, at de nyfødte børn skulle ligge med næsen nedad.
Det viste sig 5-7 år senere, da der kom forskning, at vi slog et sted mellem 50 og 75 børn i ihjel om året i Danmark på grund af det samme værdisæt, som det liberale Venstre nu vil foreslå det danske sundhedsvæsen videreudviklet på.
Set fra en patientmæssig vinkel er det et sikkerhedsmæssigt krav, at de ting, man tilbyder, skal være veldokumenterede, i hvert fald også når man bruger skatteborgerpenge til det.
Det var så skatteborgervinklen.
Vi anbefaler ikke noget bureaukrati modsat det forslag, der ligger, som er bureaukratisk i sin udformning - op i Sundhedsstyrelsen og tilbage igen, og så må vi da håbe, patienten stadig er levende, inden der skal behandles - vi lader den enkelte læge, som der er tradition for i dansk sygehusvæsen, være den, der afgør, hvorvidt en patientbehandling er dokumenteret eller ikke.
Alle læger i Danmark ved, at det er den måde, man tilrettelægger og udvikler et godt sygehusvæsen på.
Henriette Kjær (KF), 2001-01-18:
Der kan godt være noget i dem, men vi kan ikke direkte overføre dem til danske forhold.
Som jeg også svarede før: Man har helt anderledes annonceringsmetoder i USA, end vi har herhjemme, hvor vi heldigvis har indrettet os på en fornuftig måde, hvor vi tager hensyn til unge mennesker, som vi ikke ønsker skal påvirkes af ikke nødvendigvis direkte reklamer, men det kan være de her livsstilsmagasiner, man også vil sende på gaden.
Jeg er enig i, at det ikke er en god ting at dele dem ud på skoler og lignende.
Til fru Anni Svanholt vil jeg sige: Debatniveauet er simpelt hen for lavt.
Fordi man løber tør for argumenter i debatten, så spørger man, om et parti er sponsoreret af tobaksindustrien.
Og adressen på Det Konservative Folkeparti er Nyhavn 4, postnummeret kan fru Anni Svanholt slå op, og så kan fru Anni Svanholt spørge vores generalsekretær.
Det hører ikke hjemme her i Folketingssalen.
Så vil jeg sige til fru Tove Videbæk, at det er jo klart, at hvis man ryger cigaretter, så har man også brug for et askebæger.
Og man kan måske godt lide den livsstil, man har, i og med at man ryger, og så vil man gerne have et askebæger.
Det er en kendt sag, at de her askebægre, der er smart udformede, bliver hugget.
Og det er jo kun rygere, der tager dem, for hvad skal en ikkeryger bruge et askebæger til?
Derfor er det jo klart, at der er en sammenhæng mellem dem, der ryger, og så dem, der har de her udenomsting.
Så det finder jeg sådan set helt naturligt.
Det synes jeg ikke der er noget underligt i.
Tove Videbæk (KRF), 2001-01-18:
Fru Henriette Kjær mener ikke, at man kan sammenligne tobaksreklamer i USA og i Danmark, men så lad os forsøge et andet område.
Fru Henriette Kjær var i sin ordførertale inde på spørgsmålet om ting og sager, altså merchandise, med tobakslogoer på, og der vil jeg da gerne henvise til en anden undersøgelse, som viser en dosisresponssammenhæng mellem antallet af CPI'r, og CPI'r det betyder Cigaret Promotional Items, altså merchandise, ting, der bærer cigaretlogoer.
Der er en sammenhæng mellem det antal ting med cigaretlogoer, som unge ejer, og den unges rygning.
Jo flere af sådanne ting, de unge ejer, jo større er sandsynligheden for, at ejeren er ryger eller eksperimenterer med at ryge.
Kan det så være med til at rokke ved fru Henriette Kjærs aversion?
Anni Svanholt (SF), 2001-01-18:
Jeg kan forstå, at fru Henriette Kjær dog erkender, at reklamer virker.
Men det er måske så ikke lige i de her tilfælde.
Jeg opfatter de svar, der blev givet, som et knæfald for industrien.
Og det giver mig anledning til at spørge: Nu har det jo tidligere været oppe, hvordan tobaksindustrien er fantastisk god til lobbyvirksomhed og påvirker meget kraftigt i mange sammenhænge, og det dér med sponsorering er De Konservative så også imod.
Man kunne jo få den opfattelse, eller man kunne have den tanke, om det er sådan, at der er partier, der bliver sponsoreret af industrien.
Men det håber jeg da at fru Henriette Kjær kan afkræfte her.
Holger Graversen (S), 2001-01-18:
Men vil fru Henriette Kjær helt afvise de dér konkrete undersøgelser fra amerikansk side, der viser, at reklamer påvirker børn og unge?
Henriette Kjær (KF), 2001-01-18:
Jeg vil meget gerne medgive fru Anni Svanholt, at rygning er et af de absolut store sundhedsproblemer, men vi vil ikke være med til at lave en lovgivning, der ikke virker, og vi tror ikke på det her.
Vi støttede varmt forbudet mod rygning i daginstitutioner og skoler; vi vil også gerne være med til andre tiltag.
Men jeg tror ikke på det her, og jeg vil ikke være med til at vedtage noget, bare fordi det ser pænt ud i protokollen.
Jo, reklamer virker, men det skal jo være en bestemt målgruppe.
Vi hørte fra Venstres ordfører, at antallet af rygere har været konstant i Danmark i de seneste år.
Det viser jo, at der ikke er kommet flere rygere.
Men som jeg også nævnte i min ordførertale, så er det med til at flytte markedsandele.
Til fru Tove Videbæk.
Vi har en markedsføringslov, som de slet, slet ikke har i USA, hvor de massivt gennem tv til målgrupper af unge under 18 år kan gå massivt ind med reklamer.
Sådan er det ikke i Danmark, og derfor kan man ikke sammenligne de to ting. Til den socialdemokratiske ordfører siger jeg tak for tilkendegivelsen til sidst om, at man gerne vil debattere, hvor grænsen går mellem livsstilsprodukter og cigaretter.
Det ser jeg frem til.
Men så synes jeg, det var et meget groft og upassende angreb på Det Konservative Folkeparti at sige, at vi her lader os dirigere af tobaksindustrien.
Jeg bliver nødt til at gentage: Vi tror ikke på, at det her lovforslag virker.
Det er derfor, vi ikke vil være med.
Vi vil gerne være med til at minimere antallet af rygere, men undskyld mig, det her er ikke vejen frem for os.
Jeg tror ikke på det.
Og hvis der så er en speciel dukke, der er meget reklame for, så køber man den frem for et andet stykke legetøj.
Og det er det samme med cigaretter.
Man ryger 40 om dagen, og dem, man så køber, er måske dem, der bliver reklameret mest for.
Holger Graversen (S), 2001-01-18:
Det skuffer mig meget, at den konservative ordfører, fru Henriette Kjær, som varmt gik ind for vores forbud mod rygning i skoler osv., nu laver en kovending, for at sige det rent ud.
Jeg er nervøs for, at Det Konservative Folkeparti i den sag lader sig dirigere af tobaksindustrien.
Det er beklageligt.
Vil fru Henriette Kjær benægte, at reklamer indvirker på børns og unges overbevisning?
Vi kan se det f.eks. før jul.
Hvis der er en stærk reklame for et bestemt legetøjsprodukt, så bliver der et boom i salget af netop det legetøj til jul.
Så det dér med Marlboro og andre mærkevarer er vi villige til at se på, for at det ikke skal virke konkurrenceforvridende.
Tove Videbæk (KRF), 2001-01-18:
Fru Henriette Kjær mener, at det er hysterisk og unødvendigt at forbyde reklame for tobak, og udtaler spørgende, hvordan det dog skulle hjælpe.
Jeg vil gerne henvise til rapporten og dokumentationen fra Kræftens Bekæmpelse, hvor der står, at resultater fra en amerikansk test af ikkerygende unge underbygger hypotesen om, at tobaksreklamer endda ret markant ansporer unge til at overveje rygning.
Ikke engang familiens rygevaner spiller så stor en rolle som tobaksreklamerne.
Kan dette overhovedet ikke rokke ved fru Henriette Kjærs aversion mod tobaksreklamer?
Anni Svanholt (SF), 2001-01-18:
Jeg må nok sige, at jeg var temmelig overrasket over den meget bombastiske afvisning af det her meget fornuftige forslag fra fru Henriette Kjærs side, som oven i købet siger, at det er hysterisk.
Det vidner noget om, at De Konservative ikke mener, at det er et af de største sundhedsproblemer, og at vi må tage mange forskellige midler i anvendelse.
Jeg kan forstå på fru Henriette Kjær, at det dér med reklamer virker altså slet ikke på nogen.
Kan jeg så forstå det på den måde, at fru Henriette Kjær mener, at de mange, mange millioner, som tobaksindustrien bruger, dem smider de bare ud i den blå luft og regner overhovedet ikke med at få noget som helst for dem?
Gyda Kongsted (V), 2001-01-18:
Til fru Birthe Skaarup.
Ja, det var faktisk det, jeg prøvede at fortælle uden at gå for meget ned i dybden.
Vi skal have nogle andre tiltag i gang og ikke gå ind og knægte nogle virksomheder.
Men der skal noget forebyggelse til.
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-18:
Jeg ved ikke, om fru Gyda Kongsted har tænkt lidt over det, men kunne det tænkes, at faldet kunne være almindelig oplysning i landene i forhold til det sundhedsskadelige i at ryge?
Gyda Kongsted (V), 2001-01-18:
Meget hurtigt skal jeg sige, at hvor der er reklameforbud, er forbruget steget i 2 lande, uændret i 12 lande, i 7 lande er det faldet 0,5 pct., i 6 lande 5-10 pct. og i ét land
10-15 pct.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-01-18:
Så vil jeg bare anbefale fru Gyda Kongsted ikke at vove sig derud, hvor hun ikke kan bunde, og så i stedet for holde sig til det korte statement, der kom her.
Anni Svanholt (SF), 2001-01-18:
Først til hr. Jørgen Winther: Vi synes i SF, at det er en glimrende aftale, vi har lavet med regeringen.
Det er så anslået, at det kan blive 20 mio. kr. Det kan måske vise sig, at det bliver lidt mere eller lidt mindre, men lad os forholde os til det.
Nu synes jeg, at vi får lagt det her i nogle gode, trygge og faste rammer og får nogle saglige vurderinger ind.
Jeg hører så forslagsstillerne og hr. Jørgen Winther sige, at folk selv skal vælge.
Og jeg har i debatten hørt det
der med - det er nævnt flere gange - at der er nogle, der finder nogle tilbud på Internettet.
Det blev sagt i debatten.
Og man giver jo også hele tiden indtryk af - det gør hr. Jørgen Winther da meget ud af - når man fortæller det til hele Danmarks befolkning, at nu kan alting lade sig gøre.
Det er da det indtryk, man får.
Det kan ingen være i tvivl om, og det er vel også det, der er hensigten.
Det, Venstre og De Konservative fortæller, er, at hvis man skal have lindrende behandling, så kan man få det, og man kan nærmest få alt.
Nej, det er tværtimod understreget og understreget, at der er partier herinde, som er imod, og det er nogle skrækkelige, onde mennesker, som vil forholde syge mennesker behandling.
I det her tilfælde må jeg sige, at der virkelig er tale
om, at der er nogle partier, som på den mest skrækkelige måde spekulerer i menneskers ulykkelige situation.
Jeg synes, det var passende, at Venstre viste noget ansvarlighed i forhold til økonomi og etisk ansvarlighed i forhold til syge mennesker.