runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Nedergaard (V), 2003-12-02:
Da jeg tidligere svarede hr. Torben Hansen, var det sådan for nemheds skyld, at jeg prøvede at præcisere, at når man har en liberal regering, så var det ikke nye krav.
Det, jeg måske skulle have præciseret, for at man bedre kunne forstå det ud fra et socialdemokratisk udgangspunkt, var, at hvis det var nye skatter og afgifter, der skulle tvinge arbejdsgiverne på banen, så var svaret et klart og klingende nej fra Venstre, for det, der jo ville ske, var, at med et løntilskud, som Socialdemokraterne har foreslået, ville dette blot fortrænge andre fra arbejdspladserne på arbejdsmarkedet.
Vi har tidligere haft drøftelsen om økonomiske incitamenter for virksomhederne, og jeg kan gentage, at det ikke er Venstres politik, at man lægger op til, at virksomhederne skal have eleverne så billigt som muligt.
Vi mener faktisk, at eleverne kan og skal kunne så meget, når de forlader skolen, at de også er deres løn værd.
Hvis Socialdemokraterne er uenige heri, står det selvfølgelig Socialdemokraterne frit for endnu en gang at fremsætte forslag om flere skatter og afgifter for virksomhederne.
Det skal jo nok hjælpe på beskæftigelsen i samfundet.
Med hensyn til de økonomiske incitamenter for arbejdsgiverne, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil spørger til, så er jeg nødt til at fastslå en gang mere, at vi jo er gået så langt, som man egentlig kan gøre, ved at fjerne de uheldige incitamenter, der har været for virksomhederne til at tage eleverne på et senere tidspunkt, end de ellers ville have gjort.
Det er ikke hensigtsmæssigt, når en elev har gennemgået et grundforløb, at vedkommende efterfølgende skal 2 måneder i karensperiode - det er i øvrigt noget, vi har reduceret fra 3 til 2 måneder
- og derefter skal gå i skolepraktik et halvt til et helt år, før man findes værdig i virksomhederne som elev.
Nej, tværtimod må det helt klart være således, at det kan svare sig også for virksomheden at tage eleven hurtigst muligt og påtage sig det samfundsmæssige ansvar, og også det ansvar, der ligger i at tage eleven efter grundforløbet.
Skulle dette mod forventning ikke være tilfældet i alle situationer, ja, så er der den mulighed, at eleven kan opkvalificere sig yderligere i 10 uger i grundforløbet og dermed sikre sig de bedste muligheder for at komme videre.
Torben Hansen (S), 2003-12-02:
Jeg ved ikke, om jeg forstod svaret fra Venstres ordfører korrekt, men jeg forstod det således, at da det er en liberal minister, vil man ikke stille krav.
Og det kan vi da også godt se at man heller ikke har gjort til arbejdsgiverne.
Men så kan jeg forstå, at det heller ikke er liberal politik så at stille krav til eleverne, og det er jo det, man gør her; man sætter deres løn ned, man stiller skærpede krav
om geografisk mobilitet og faglig mobilitet
Men det er åbenbart heller ikke liberal politik.
Og hvis det ikke er liberal politik, så tror jeg da godt, man måske på det enkelte lille punkt kunne finde et flertal i Folketinget for at pille det ud af aftalen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-12-02:
Jeg vil nok sige, at jeg synes, det er lidt af en tilsnigelse at sige, at de økonomiske vismænd ikke har forstået aftalen.
Én ting er, at man er uenig i nogle vurderinger, det er, hvad det er, for man kan have forskellige holdninger.
Men at de økonomiske vismænd ikke skulle have forstået den, synes jeg godt nok er stærke ord.
Det får mig til at spørge: Hvor er de klare incitamenter henne?
De økonomiske vismænd vurderer jo, at der ingen incitamenter er, og det behøver man sådan set ikke være økonomisk vismand for at vurdere.
Det er sådan set den kritik, eleverne har rejst, lige siden det øjeblik aftaleteksterne lå på bordet.
Eleverne har sagt: Det her giver os ikke én praktikplads ekstra, og der er ikke noget incitament til arbejdsgiverne.
Det er fuldstændig rigtigt, at man indlægger en incitamentsstruktur i forhold til skolerne.
Det store spørgsmål er: Hvor er incitamentet for arbejdsgiverne?
Det er jo i sidste ende dem, der skal oprette praktikpladserne, og ikke skolerne.
Bjarne Laustsen (S), 2003-12-02:
Jeg lagde meget mærke til ordførertalen, og derfor vil jeg gerne spørge Venstres ordfører, fru Tina Nedergaard: Det er jo sådan, at partierne skal oplyse, hvad man gerne vil opnå ved at ændre en allerede eksisterende lov, og hvad det er for nogle ting, man satser på.
Men jeg synes ikke, jeg hørte spor om økonomi, så hvorfor er lovforslaget i det hele taget kommet til verden?
Er det et besparelsesforslag?
Er det for at tilgodese nogle i erhvervslivet?
Er det for at få en mindre udgift fra statens side?
Er det for at styrke skolerne, eller hvad skal det være?
Det må jo være meningen, at forslaget skal have en effekt, ud over økonomidelen må der også være nogle målsætninger med det.
Jeg kan læse i aftalen, at man ikke mener, der er behov for skolepraktikken.
Men hvad med de folk, der eventuelt ikke får en praktikplads?
Hvordan er hele det spørgsmål indregnet i den økonomiske del af dette?
Jeg troede slet ikke, jeg fik svar på mine spørgsmål, og derfor var jeg selvfølgelig glad for det.
Jeg var ikke helt tilfreds med svaret, skal jeg hilse og sige.
Men nu siger fru Tina Nedergaard, at det her jo bare er en omlægning.
I alle andre sager er regeringen meget imod omlægning eller omfordeling, for så er det jo sådan - og det gælder også i Vendsyssel - at så er der nogle, der kommer til at betale noget, som andre skulle have betalt.
Derfor spurgte jeg helt præcis til, hvem det var, der kom til at betale gildet i forhold til det, Venstre nu laver her.
Det er jo ret interessant, for regeringens politik er, at man vil være gode ved de gode og onde ved de onde; der er belønningsordninger for alle mulige ting, og derfor drejer det sig om, at de onde skal straffes, og at man skal belønne de gode.
Er man helt sikker på, at man gør det med det lovforslag her?
Der bliver jo en restregning, der skal betales.
Og hvad vil man gøre ved de unge?
Har Venstre ikke et måltal og et succeskriterium for, at det er godt, at folk får en uddannelse, i stedet for at de går på passiv forsørgelse?
Venstre ved vel ikke noget om, om det her virker, det er jo det, der er problemet.
Tina Nedergaard (V), 2003-12-02:
Jeg ved sådan set ikke, hvem jeg er mest enig med, men jeg kan i hvert fald sige det på den måde, at ministeren har forstået aftalen, og jeg er lidt i tvivl om, hvorvidt man gør det helt til bunds i Det Økonomiske Råd, fordi man overser de klare incitamenter, der ligger i at skabe nye praktikpladser.
Det fører mig over
til hr. Torben Hansens spørgsmål: Hvilke krav bliver der stillet til arbejdsgiverne?
Nu er det sådan, at vi har en liberal minister, og derfor er krav ikke det, der nødvendigvis falder først for.
Men vi skaber incitamenter og mulighed for, at vi ad frivillighedens vej fjerner muligheden for de ting, jeg nævnte.
Vi fjerner muligheden for, at man kvit og frit kan benytte sig af gratis arbejdskraft og derefter forvente, at man har færdiguddannet arbejdskraft til rådighed, som er betalt med en blankocheck af arbejdsgiverne generelt.
Derudover fjerner vi i vidt omfang muligheden for spekulation.
Før denne regering trådte til, bestod spekulationen i, at det rent faktisk virkelig kunne svare sig for virksomheden at afvente et stort restuddannelsestilskud på omkring 13.000 kr. om året, og derudover var virksomheden ikke forpligtet af en uddannelsesaftale. Situationen i dag er, at hvis man er ude på en skole eller et AMU-center, som har en skolepraktikuddannelse, sker det meget ofte, at man ikke møder praktikeleverne her, da de rent faktisk er ude i virksomhederne, og det er alle disse hvilende praktikpladser, vi gerne vil aktivere.
Med hensyn til at Det Økonomiske Råd vurderer, at der vil blive færre erhvervsuddannelseselever, vil jeg sige, at jeg er af en ganske anden tro.
Jeg tror på, at de nye korte uddannelsesforløb og EUD+ samlet set kan bevirke en øget tilgang til erhvervsuddannelserne.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-12-02:
Den ene er fra undervisningsministeren og lyder sådan: »Jeg forventer, at der på grundlag af de nævnte initiativer og initiativerne, som jeg gennemgik i spørgsmål t, skabes grundlag for, at der i alt skabes henved 3.800 nye aftaler.
Der er tale om en skønnet effekt, der forudsætter, at både elever, erhvervsskoler, virksomheder og faglige udvalg yder deres bidrag til, at vi når målet.«
Det er den ene udtalelse, og desuden står jeg med en udtalelse fra de økonomiske vismænds rapport, hvis klausul blev ophævet i dag kl. 12.00, og hvori der står: »Med finanslovens aftale om skolepraktik tilskyndes virksomhederne ikke til at oprette flere praktikpladser i forhold til det nuværende system.
er mest korrekt?
Ulla Tørnæs (V), 2003-12-02:
Jamen der er jo heller ikke tale om bare forlods at sløjfe noget uden at have haft en diskussion, og i det hele taget sløjfer vi ikke noget her.
Der vil fortsat være mulighed for, at de efterskoler, som ønsker det, kan tilbyde unge et efterskoleophold i 10. klasse.
Det ændrer forslaget ikke på.
Forslaget giver efterskolerne et incitament til at give
Der er 9 års undervisningspligt, og det har jeg sådan set ikke hørt nogen i Folketinget foreslå ændret.
Det blev ikke rejst krav om det
undervejs i de meget grundige forhandlinger, vi havde om ændringer af folkeskoleloven, så vi ønsker at fastholde, at der er 9 års undervisningspligt.
Derfor mener jeg også, det bør være en opgave for efterskolerne, at de i stedet for alene at koncentrere sig om at give et tilbud til unge i 10. klasse, også giver et tilbud til unge i 8. og 9. klasse.
Jeg er meget glad for, at fru Marianne Jelved netop er enig i, at vi skal holde tingene adskilt.
Ét er selve indholdet i 10. klasse, og hvordan vi bygger 10. klasse op, og noget andet er det, vi drøfter her, nemlig tilbageførslen af omstillingsreserven. Jeg vil gerne understrege som svar til fru Bodil Kornbek og også til fru Marianne Jelved, at hvis vi når frem til, at der skal ske ændringer af indholdet i 10. klasse, må det naturligvis være ændringer, som vedrører alle udbydere af 10. klasse. Det skal ikke være sådan, at vi først drøfter 10. klasse i folkeskolen og derefter 10. klasse i efterskolerne.
Når vi taler om det indholdsmæssige, må det vedrøre samtlige udbydere af 10. klasse.
Så vil jeg sige til hr. Aage Frandsen: Jeg har sådan set allerede været inde på det, men jeg understreger, at vi har 9 års undervisningspligt, og det ønsker jeg ikke at ændre ved.
Bodil Kornbek (KD), 2003-12-02:
Det kan godt være, jeg har udtrykt mig uklart, men så vil jeg gerne rette op på det nu.
Når jeg taler om, at der ikke har været en debat, tænker jeg ikke på en debat om lovforslaget her.
Jeg tænker selvfølgelig på en debat om 10. klasse, fordi jeg havde en forståelse af, at der ville komme en debat om 10. klasse, vistnok i februar.
Det, der sker med lovforslaget her, er jo, at man tager nogle midler fra efterskolerne, som de efterfølgende kan søge at få tilbage via nogle puljer, hvis de vel at mærke tager de undervisningspligtige elever, dvs. 9. klasse.
Det er altså et vink med en vognstang om, at man vil underminere 10. klasse, inden vi overhovedet har haft debatten, og det er den debat, jeg efterlyser.
Jeg efterlyser ikke en debat om dette lovforslag, for den har ligget lidt i luften siden sidste år.
Nej, det er en debat om 10. klasse: Hvordan vil vi se på den i fremtiden?
Det er den debat, jeg efterlyser, og det er den debat, vi ikke har haft.
Jeg diskuterer gerne indhold og pædagogik osv. osv., men bare at sløjfe noget forlods uden at have haft en diskussion om det beklager jeg.
Marianne Jelved (RV), 2003-12-02:
Jeg vil gerne takke for ministerens reaktion, men bare understrege, at jeg anerkendte, at regeringen er i sin gode ret til at have en målsætning for 10. klasse og brugen af 10. klasse, og det synes jeg vi kan diskutere.
Det er jeg åben over for.
Men det, jeg ikke synes Det Radikale Venstre skal støtte, er, at man via de økonomiske ressourcer og den måde, man tildeler dem på, skaber et incitament, der foregriber en diskussion om 10. klasse og dermed skaber et økonomisk incitament i forældrekredsen til at sætte deres børn i efterskole i 8. eller 9. skoleår i stedet for i 10., hvis det i givet fald var det, de havde tænkt sig.
Det er det, vi ikke vil være med til, fordi det ikke bygger på en diskussion om, hvordan vi håndterer 10. klasse, og om vi skal ændre nogle ting ved 10. klasse.
Jeg vil bare for en sikkerheds skyld sige, at jeg ikke synes, der er stor brug for at ændre ved noget, men jeg er åben over for diskussionen med ministeren i det nye år.
Torben Hansen (S), 2003-12-02:
Venstres ordfører sagde i sin ordførertale, at i dette lovforslag er der incitamenter for alle aktører.
Vi fik ikke helt præcist at vide hvilke
, men når nu Venstres ordfører har chancen for at svare, vil jeg da gerne spørge: Hvilke krav agter man at stille til arbejdsgiverne?
Hvor er kravene henne i lovforslaget?
Hvor er de nye incitamenter til at oprette praktikpladser, som ikke var der tidligere
Jeg tror, der er mange, der venter i spænding.
Vi kan jo se, som også andre har påpeget, at så sent som i dag venter vismændene også i spænding på de svar, så vi må da få nogle svar, der er lidt ud over, at der skal gøres en ekstra indsats, og at det kan være, der skal gøres lidt ekstra ved skolerne.
Hvor står det helt klart og tydeligt i lovforslaget, at arbejdsgiverne også har et ansvar, og hvor er incitamentet til, at de skal følge op på det?
Vi kan ikke se det, og vismændene kan ikke se det.
Tina Nedergaard (V), 2003-12-02:
Nu ved jeg jo af erfaring, at folketingsmedlemmer fra Vendsyssel ikke bryder sig om at blive overset, så nu vil jeg svare hr. Bjarne Laustsen først.
Tak for den meget sympatiske bekymring for statens finanser under denne regerings tid.
Jeg er nødt til at fastslå, at der ikke er nogen, der betaler gildet.
Det, der fremgår af lovforslaget,
er, at det giver nogle statsfinansielle besparelser.
Men for detaljer i økonomien vil jeg være nødt til at bede om, at vi kan tage dem under udvalgsbehandlingen hen ad vejen.
Men der er da besparelser i det her, og det synes jeg faktisk bestemt er en sidegevinst, fordi nogle af midlerne kunne man jo forestille sig at bringe i anvendelse til voksenefteruddannelse, fordi det er en og samme målgruppe.
En tredjedel af de elever, der går i erhvervsuddannelserne i dag, er jo over 25 år, og der er nu åbnet.
Der blev spurgt fra hr. Aage Frandsen, hvad vi vil gøre for de grupper, som ikke finder en praktikplads nu.
Ja, der vil vi gøre det, som ligger i eud+, at de kan tage en kortere uddannelse - altså ikke halve uddannelser, som det blev fremført af hr. Thomas Adelskov, men nye korte uddannelser - eller en trinopdelt uddannelse, hvor man tager første trin, så kan man komme ud og få erfaring, og så kan man komme tilbage og f.eks. supplere med AMU-kurser, hvilket faktisk udløser godtgørelse; altså en helt klar forbedring også forsørgelsesmæssigt i forhold til i dag.
Hr. Aage Frandsen stiller et særdeles relevant spørgsmål
om, hvad Venstre vil gøre, hvis dette ikke helt virker.
Der vil jeg sige, at så vil vi være nødt til at gribe endnu dybere ned i vores kreativitet i Venstre, fordi det skal virke.
Vi tror på effekten af det her.
Tværtimod er vi jo medvirkende til at tage de her initiativer, fordi vi har konstateret, at udviklingen har været så skræmmende negativ gennem mange år, at vi er nødt til at bringe nye værktøjer i anvendelse.
Virker det ikke, så kan jeg garantere hr. Aage Frandsen, at jeg selv meget gerne vil tage initiativ til, at der bliver fulgt op på aftalen.
Carsten Hansen (S), 2003-12-02:
Fru Tina Nedergaard sagde, at man måtte analysere økonomien under udvalgsarbejdet.
Jeg skal oplyse, at bilag 11 klargør det forhold.
Forholdet er jo sådan, at man ved at overflytte pengene fra de unge til de ældre ved at afskaffe garantien for over 6.000 unge mennesker om året sparer 489 mio. kr., endeligt indfaset i 2007.
Det er et generationstyveri, der vil noget.
Det er virkelig det, vi har brug for,
mener Venstre og flertallet af det her parlaments medlemmer.
En halv milliard kroner sparer man altså og putter ned i statens kasser.
Så spurgte jeg før: Hvor går de 6.000 unge mennesker hen, fordi man skal spare den halve milliard i den her kortsynede uddannelsespolitik?
Jeg fik ikke noget svar, men alle høringssvarene peger jo på, at vi taler om revalidender, vi taler om kvinder, vi taler om unge mennesker med anden etnisk baggrund.
Hvor skal de gå hen, fordi man skal lave en kortsynet besparelse, når uddannelsesgarantien forsvinder?
Jeg håber, jeg får svar denne gang.
Tina Nedergaard (V), 2003-12-02:
Jeg er altså nødt til at fastholde, at vismændene da må have misforstået noget, når de kan komme frem til en konklusion, der adskiller sig så kraftigt fra ministerens, for jeg har stor tiltro til ministerens vurdering.
Det er bare lige for at fastslå, at det må de jo altså have.
Så skriver LO, at ministeren nu vil presse de faglige udvalg til at skabe de her uddannelser.
Altså på et eller andet tidspunkt, along the way havde jeg nær sagt, altså hen ad vejen sker der det, at fra at man er kommet med en fælles anbefaling, som vi faktisk har taget alvorligt, så vil man i LO ikke rigtig støtte den, fordi de følte sig presset til at lave de her nye uddannelser.
Jeg håber da, at LO siden gerne vil være med til at lave de nye uddannelser, men jeg vil da på ingen måde tage dem til indtægt for alle de gode ideer, der er i det her lovforslag. Så spurgte hr. Aage Frandsen i et tidligere spørgsmål,
når vi og regeringen nu er så glade for det her noget for noget-princip, om det så ikke også var en tankegang, der kunne overføres til virksomheders incitamenter til at tage elever.
Der vil jeg bare sige, at i den tid, som jeg har arbejdet med det her område og kigget på det, er ER-bidraget, altså den kollektive afgiftsordning, steget år for år, og år for år er antallet af praktikpladser faldet.
Man kunne måske lave et skarpere incitament, så ER-bidraget kunne være steget endnu mere, men så tør jeg slet ikke tænke på, at hvad der så var sket med antallet af praktikpladser.
tilsvarende.
Jeg forstår godt, hvad det er, hr. Aage Frandsen efterspørger, men jeg er nødt til at slå fast igen: I Venstre tror vi ikke på, at det, at virksomhederne kan få billig arbejdskraft, er løsningen i erhvervsuddannelsessystemet, og det er jo altså det, man får, hvis man får et tilskud, så er det billig arbejdskraft, men vi vil gerne have gode uddannelsesaftaler.
Så spørger fru Bodil Kornbek, om vi ikke er bange for, at lovforslaget som sådan fører til et lavere uddannelsesniveau.
Nej, faktisk er det min klare forventning, at det fører til et højere uddannelsesniveau, og det hænger således sammen, at noget af det, der fuldstændig er glemt i den her diskussion generelt, er det store antal af frafaldne i erhvervsuddannelsessystemet, hvor omkring en tredjedel, afhængig af hvordan man gør det op, falder fra uddannelserne.
Dem har vi en forventning om nu at kunne tilbyde nogle reelle, gode uddannelser, således at de kan klare sig på arbejdsmarkedet.
Aage Frandsen (SF), 2003-12-02:
Fru Tina Nedergaard refererede til, at de korte uddannelser var noget, som var vokset i DA's og LO's have.
Det er mine ord, min poetiske udlægning af fru Tina Nedergaards ord.
Det er rigtigt, at der var to rapporter, hvor man lægger op til, at der godt kan være tale om, at der er behov for det.
Men er det nu rimeligt at sige, at det så nærmest er LO's forslag, som regeringen er kommet med?
Det kunne man næsten få indtryk af.
Jeg vil lige citere, hvad LO skriver i høringssvaret: Aftalen giver ministeren mulighed for at presse de faglige udvalg til at oprette nye, korte erhvervsuddannelser, uden at
der er dokumenteret et behov herfor på arbejdsmarkedet
Det er overordentlig vigtigt, at nye, korte erhvervsuddannelser modsvarer et reelt behov på arbejdsmarkedet, og erfaringen med de nuværende korte uddannelser tyder på en meget begrænset efterspørgsel efter korte uddannelser.
Fru Tina Nedergaard mente, at vismændene havde misforstået noget.
Har LO nu også misforstået noget?
Torben Hansen (S), 2003-12-02:
Jeg har et helt konkret spørgsmål til Venstres ordfører, fru Tina Nedergaard: Nu her i februar-marts måned tager de forskellige studievejledere fra de tekniske skoler og handelsskoler rundt.
De tager rundt på folkeskolerne.
Så på en ganske almindelig folkeskole - vi kan jo endda tage en i Nordjylland, for jeg har fundet ud af, at man jo får svar, hvis man spørger om noget med Nordjylland - der sidder lille Peter, og der sidder lille Trine. Den ene vil gerne være elektriker, og den anden vil gerne være tømrer.
Der er skolepraktik i dag.
De har så læst om den her aftale.
Så spørger de studievejlederne: Nu har vi jo læst om den her aftale, og vi har gennemgået grundforløbet, flotte karakterer, vi opfylder alle EMMA-kriterierne.
Kan du så garantere os, at vi får en praktikplads som tømrer eller elektriker enten i en virksomhedspraktik eller i en skolepraktik?
Kan studievejlederen svare klart på det?
Det vil jeg gerne have Venstres svar på.
Bodil Kornbek (KD), 2003-12-02:
Nu fik jeg faktisk lidt svar på noget af det, jeg netop havde efterspurgt.
Er der en stor efterspørgsel efter dem med en kortere erhvervsuddannelse?
Jeg har med vilje hele tiden sagt en kort erhvervsuddannelse, for det er det, der sådan set også står i forslaget, og derfor prøver jeg også at forholde mig til det på den måde.
Det går man så ud fra at det er der brug for.
Nu taler man jo meget om, og det gør vi alle sammen, at det er vigtigt at sikre et højt fagligt niveau i det danske uddannelsessystem.
Hvordan vil man så sikre, at kortere uddannelser inden for en række områder ikke fører til et lavere uddannelsesniveau?
Man må jo have gjort sig nogle forestillinger, når man ligesom indfører noget nyt, nogle kortere erhvervsuddannelser, om, at der må være brug for dem, at der må være en efterspørgsel, og at man hele tiden også ønsker at få et højt fagligt niveau og ikke det modsatte. Så det må altså også få konsekvenser for arbejdsstyrkens faglige evner, at man indfører det her.
Hvordan ser man på det?
Tina Nedergaard (V), 2003-12-02:
Altså nu er jeg nødt til at slå det fast endnu en gang: Der er ikke tale om halve uddannelser og hele uddannelser, der er tale om forskellige hele uddannelser.
Det er velkendt i erhvervsuddannelsessystemet i dag, at nogle er lange uddannelser, nogle er korte uddannelser.
De retter sig mod forskellige funktioner m.v. Til spørgsmålet stillet af fru Bodil Kornbek om, hvem der efterspørger disse uddannelser, vil jeg sige, at det går
jeg sådan set sandelig ud fra, at erhvervslivet gør, eftersom det er DA og LO, der i skøn forening har foreslået, at man indfører disse korte uddannelser, først i det merkantile udvalg og derefter i det tekniske udvalg.
Så vi har en vis begrundet forventning om, at erhvervslivet også er interesseret i at aftage dem, ellers ved jeg ikke rigtig, hvad meningen var med det fælles stykke papir.
Med hensyn til de udmærkede tal fra Aalborg Handelsskole kan jeg sige det på den måde, at når nu eleverne alligevel ikke uddannes i skolepraktikken, hvilket jo lidt er hr. Bjarne Laustsens pointe, jamen hvorfor så opretholde
skolepraktikken med denne volumen?
Altså jeg må da sige, at jeg undrer mig da en lille smule over, at en skole åbenbart har så mange praktikelever, som den dårligt nok ser, fordi de er ude i virksomhederne.
Så mit spørgsmål til dem, der ikke støtter dette lovforslag, er faktisk: Hvorfor går man ikke ind og spørger, hvorfor det ikke er ordentlige uddannelsesaftaler med retssikkerhed og med løn og hele baduljen, man sørger for at sikre eleverne, i stedet for sådan nogle midlertidige erhvervsophold ude i virksomhederne, når de alligevel ikke er inde på skolen?
Så jeg synes faktisk, at artiklen understøtter det, vi foretager os med at støtte det her lovforslag.
Hr. Carsten Hansen har jeg skyldt et svar længe, det skulle gerne komme her.
Han spurgte: Hvor går disse 6.000 hen, som vi nu sådan ligesom skubber ud af skolepraktikken?
Vi skaber en bedre match mellem det, eleverne søger, og det, virksomhederne efterspørger.
Vi har skabt en eud+, som gør det muligt at gå ind og ud af uddannelsessystemet og erhverve sig kompetencer, som man kan bruge på arbejdsmarkedet, endog med godtgørelse. Derudover skaber vi jo altså nye korte uddannelser, som skal rettes mod særlige funktioner på arbejdsmarkedet, således som det er aftalt og anbefalet af DA og LO.