Tove Videbæk (KRF), 2000-05-12:
Forslagsstillernes hensigt med dette forslag er meget prisværdigt, nemlig at højne folkesundheden i Danmark. Og det slås fast, at rygning, alkohol, fedtholdig kost og for lidt motion er dræbere og lægger beslag på væsentlige ressourcer i sundhedssektoren.
Og forslaget roser - med rette, mener jeg - regeringens folkesundhedsprogram, og så langt er jeg enig med forslagsstillerne.
Men her ophører også enigheden, for forslagsstillerne går ud fra, at de mennesker, der har brug for præparater til rygeophør, understøttelse af alkoholabstinens og til appetitnedsættelse, ikke ved nok om, hvordan disse produkter kan fås, og derfor skal der reklameres på tv for disse.
Men det er jo i dag ikke svært for de potentielle brugere at finde frem til alle disse produkter, og de afhængige eller overvægtige mennesker synes jeg i forvejen er lette ofre for mange plattenslagere, så der er bestemt ikke grund til at belaste dem yderligere med dette forslag.
Derudover er de nævnte præparater jo også yderst forskellige, også i farlighed.
F.eks. er der ved præparater til rygeophør kun risiko ved overdosering, medens alle kendte præparater til alkoholophør eller vægtkontrol kan have alvorlige bivirkninger selv ved normal dosering.
Og det er også tvivlsomt, om man i en tv-reklame kan give den afbalancerede og grundige information, der må være et krav til al lægemiddelreklame, for jeg sidestiller bestemt ikke reklame og information.
Argumentet, at udenlandske stationer allerede sender tv-reklamer for lægemidler, kan vi ikke bruge til noget i
Danmark
Her i landet skal vi beslutte, hvad vi vil, hvilke kvalitetskrav vi vil stille, og hvilke hensyn vi vil tage til borgerne, hvad vi ønsker med vort tv, og hvilke tv-reklamer vi vil tillade. Vedrørende økonomien og den lige konkurrence og ytringsfriheden, som hr. Jens Rohde var inde på, der må jeg tilføje, at for Kristeligt Folkeparti er det ikke de vigtigste punkter i denne sag, men derimod hensynet til befolkningens sundhed, som jo er udgangspunktet for L 221.
Argumentet, at hvis vi ikke gør det, så er der nogle andre, der alligevel gør det, kan vi ikke bruge på det her område
og heller ikke på nogen som helst andre områder
Her i Folketinget skal vi via lovgivning lægge retningslinjer
for, hvordan vi ønsker det danske samfund indrettet, og vi skal ikke falde for den indstilling, at når nu de andre gør det, så må vi nok hellere gøre det også
Og vi skal da slet ikke gøre det, hvis det ikke er noget, der gavner befolkningen.
Jeg tror ikke på, at tv-reklamer for disse midler vil føje én ekstra dag til danskernes middellevealder, dels fordi de kender præparaterne i forvejen, men dels også fordi nogle vil overdosere eller tage dem forkert, og det kan medføre kortere levetid i stedet.
Så jeg er ikke enig med forslagsstillerne i, at dette forslag kan bidrage med noget positivt til folkesundheden og på sigt forhøje middellevetiden i Danmark.
Jeg er derimod bange for, at det vil virke direkte modsat og måske endog berede et skred, en glidebane, så andre lægemidler inden længe vil komme på listen over midler, som der bør kunne reklameres for på tv.
Det er klart, at producenterne og sælgerne af disse midler kan have økonomisk interesse i vedtagelsen af forslaget, men det er svært at se, at de personer, der ønsker at bruge disse midler, kan have gavn af det, for hvis forslaget bliver vedtaget, tror jeg næppe, at midlerne bliver billigere.
Så Kristeligt Folkeparti kan ikke støtte forslaget.