Lotte Bundsgaard (S), 2003-02-07:
Debatten om, hvordan vi bedst integrerer udlændinge i det danske samfund, er interessant og med mange facetter.
En af de facetter er, hvordan vi sikrer, at udlændinge lærer det danske sprog, en anden vigtig del af integrationen handler om, at udlændinge skal lære vores samfund og vores kultur at kende.
Det her lovforslag handler netop om, hvordan vi indretter danskundervisningen på den bedst mulige måde.
Det handler også om, hvordan man ved at integrere samfundskundskab i danskundervisningen kan sikre en bedre sammenhæng og et bedre kendskab til det danske samfund.
Gode sprogkundskaber og et kendskab til samfundet er afgørende forudsætninger for at kunne tage aktiv del i samfundet, for at kunne blive en del af vores fællesskab, og det er afgørende mål for en socialdemokratisk integrationspolitik. Derfor ønsker vi også, at danskundervisningen skal være god og rigelig.
Vi mener, den skal tage udgangspunkt i den enkeltes kompetencer og i de kundskaber, som den enkelte udlænding bringer med sig, og frem for alt vil vi væk fra de standardiserede løsninger, der opfatter alle udlændinge som værende ens.
Vi mener derfor, det er positivt, at man ved modulopdeling giver den enkelte mulighed for at få papir på sin kunnen, og det er også positivt, at man kan vende tilbage på det niveau, man sprogligt befinder sig på, efter en barselorlov, eller efter at man har været på arbejdsmarkedet i en periode.
På trods af vores meget positive tilgang til det her lovforslag er der flere problemstillinger, vi gerne vil have belyst under udvalgsarbejdet.
Vi vil gerne se på 3-års-grænsen for uddannelsesretten.
Det er vigtigt for os at få belyst de problemer, der kan være, og som flere høringsparter også peger på
Der kan være meget fornuft i at sikre et incitament for den enkelte udlænding til at gennemføre undervisningsforløbet hurtigt, men regeringens evindelige lyst til at indføre incitamentsstrukturer må ikke overskygge det helt afgørende mål, nemlig at så mange udlændinge som muligt får gode og brugbare danskkundskaber.
Vi vil derfor gerne se på eventuelle ændringer, og vi mener, at mange af de modeller og løsninger, der foreslås i høringssvarene, kan være gode løsningsmodeller.
Det er nemlig afgørende for os, at der ikke er regler og systemer, som reelt kan risikere at holde udlændinge ude, så de ikke lærer dansk.
F.eks. er det afgørende, at en analfabet kan lære dansk på et ordentligt niveau.
Regeringen lægger også op til, at kommunalbestyrelserne kan beslutte, om man skal yde gratis danskundervisning efter de 3 år.
Vi socialdemokrater er nervøse for, at det vil betyde, at det vil blive økonomien og ikke den enkelte udlændings behov eller forudsætninger, som vil blive styrende for tildelingen.
Når vi samtidig ved, at kommunerne er meget pressede af regeringen, bl.a. på baggrund af de aftaler, der er indgået mellem regeringen og KL, kan vi godt frygte, at man i kommunerne tager hensyn til økonomien, og at det bliver det, man prioriterer højere, end at udlændinge får den danskundervisning, de har behov for.
Vi vil derfor under udvalgsarbejdet have bekræftet, at kommunerne får kompensation for de udgifter, kommunerne har, når uddannelsesretten i særlige tilfælde forlænges ud over de 3 år.
Sidst vil vi gerne under udvalgsarbejdet se på den bekymring, der rejses i flere høringssvar, angående den fremtidige kvalitet i undervisningen og i pædagogikken.
Men summa summarum er vi fra Socialdemokratiets side positivt indstillet over for en reform af danskundervisningen, og vi bakker op om flere af punkterne i regeringens forslag, men der er en række konkrete elementer, som vi gerne vil have belyst under udvalgsarbejdet, inden vi giver vores tilslutning til forslaget.
Vi ser derfor frem til et godt og konstruktivt arbejde i udvalget.