runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aase D. Madsen (DF), 2003-05-22:
Jeg skal sige til hr. Svend Auken her fra Folketingets talerstol, at hverken Dansk Folkeparti eller jeg selv har i sinde at holde vores næse fra noget som helst, der har med energipolitikken og økonomien bag den at gøre.
Så er det sagt.
Så vil jeg også gerne have en afklaring.
Hr. Svend Aukens parti og de andre partier, der nu er i opposition, står bag betænkningen, som ligger færdig her, og her står der: »Endelig for det ottende vil partierne lægge vægt på en forsikring fra økonomi- og erhvervsministeren om, at anlæg af ny elproduktionskapacitet ikke kun sker ud fra et omkostnings- og forsyningssikkerhedshensyn, men også skal yde et virkningsfuldt bidrag til Danmarks miljømål og opfyldelsen af de internationale forpligtelser.« Hvis det ikke er at blande klimapolitik ind i L 162, ved jeg ikke, hvad et er, og det er et forsøg på at binde ministeren til noget, som ikke står i aftaleudkastet.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-22:
Man kan jo forstå, at hr. Kim Andersen er glad og godt tilfreds med det resultat, der ligger.
Jeg har sjældent hørt en ordfører, der har indgået et forlig med en række andre partier, i den grad håne og trampe på sine forligspartnere.
Jeg vil godt spørge hr. Kim Andersen, om det, han sagde, i kort form simpelt hen er en meddelelse om, at dette her er en kæmpesejr for Venstre og De Konservative, for liberalismen, for udsalg af energiselskaberne også til udenlandske selskaber, for hele det princip om privatisering, som gennemsyrer Venstres politik, og et drønende nederlag for SF, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre.
Sådan måtte talen forstås.
Jeg vil bare bede om at få bekræftet, at det var i grove, hurtige træk indholdet i den melding, der kom.
Kim Andersen (V), 2003-05-22:
Jeg skal i modsætning til hr. Keld Albrechtsen afholde mig fra at forsøge at give karakterer til nogen.
Jeg skal konstatere, at vi har lavet en aftale, som vi er overordentlig godt tilfreds med, og det går jeg også ud fra at andre partier er, ellers havde de vel næppe indgået aftalen. Det er helt klart, at det, der står for i dansk energipolitik og europæisk energipolitik, er en liberalisering.
Det er rigtigt, at vi ønsker en liberalisering i energipolitikken, og i den forstand har vi naturligvis set det her som en imødekommelse af vores politik.
Det er ofte, at jeg ikke helt forstår hr. Albrechtsens analyser, og sjældnere, at jeg forstår hans konklusioner.
Men jeg må sige, at der i den analyse, som hr. Albrechtsen her fremlagde, er elementer, som jeg synes er til at forstå.
Aase D. Madsen (DF), 2003-05-22:
Jeg ved ikke, om hr. Keld Albrechtsen ikke læser de dokumenter.
Dansk Folkeparti har netop bedt om at få optrykt spørgsmål nr. 7, 8 og 9, der drejer sig om, hvorvidt man kunne omfordele værdierne, således at alle forbrugere fik andel i det.
Jeg har sagt det før, jeg sagde det under førstebehandlingen, og nu må jeg desværre bruge min kostbare tid på at gentage det: Der står under svaret på spørgsmål 9, at hvis der skal ske en omfordeling, vil den kun kunne ske via statskassen ved en særbeskatning af værdierne i elforsyningsseskaberne, hvorefter særskatten tilbageføres til forbrugerne.
En sådan særskat kan rejse problemer i relation til grundlovens § 73.
Så har jeg også spurgt: Hvad sker der så, hvis man betaler den bundne egenkapital tilbage?
Jamen så får forbrugerne i hele forsyningsomådet andel i den kapital.
Bedre er der da ingen, der har kunnet gøre det, hverken fra
Dansk Folkepartis side eller andre her i det danske Folketing.
Ulrik Kragh (V), 2003-05-22:
Når man har hørt hr. Keld Albrechtsens tale, giver det mig lejlighed til at sige, at det absolut ikke er af samme grund, at jeg stemmer imod forslaget som helhed.
Det synes jeg er vigtigt at få præciseret.
Det er da utroligt, som tingene skal blandes sammen.
Nu skulle det pludselig være noget forfærdeligt, at private kunne have vandforsyning.
Hvor meget vandforsyning er ikke privat i Danmark? Hvor mange private boringer er der ikke?
Hvor mange private selskaber er der ikke, der har det?
De får udmærket vand hver dag.
Når det er sådan, at hr. Keld Albrechtsen så siger, at det er et forfærdeligt system, at vi har monopol på elselskaberne, skal hr. Keld Albrechtsen jo huske på, at i det system, vi har, skal man for at have monopolet og for at kunne sende strøm ud til forbrugerne igennem ledningsnettet have en bevilling, og samtidig med det er der givet en indtægtsramme fra statens side. Der er altså ingen mulighed for at kunne misrøgte forbrugerne i monopolsituationen, og det synes jeg hr. Keld Albrechtsen burde nuancere, når det er sådan, at han står her og skælder ud over den lovgivning, der er undervejs.
Mikkel Dencker (DF), 2003-05-22:
Jeg må konstatere, at det er faktuelt forkert, når hr. Morten Homann siger, at vores argumentation i alle avisudtalelser har været, at det her ikke kom lavtlønnede til gode.
Det er ikke rigtigt, vores største bekymring omkring det her lovforslag var, om der kunne spekuleres i ordningen. Det er rigtigt, at elementet om, hvorvidt alle kunne få gavn af ordningen, var inddraget i, hvad jeg sagde under førstebehandlingen, men kun indtil jeg fik den tvivl ryddet af vejen i løbet af udvalgsbehandlingen. Til hr. Samuelsen må jeg blot sige, at jeg ikke skal gøre mig til dommer over, hvem der er vigtigst i den enkelte virksomhed ude omkring i landet.
Jeg tror, alle medarbejdere rundtomkring udfylder en vigtig funktion på deres arbejdsplads.
Men hvem virksomheden mener er de vigtigste, kommer jo også til udtryk, i og med at de giver en højere løn til nogle medarbejdere frem for til andre. Det skal vi vel heller ikke til at udjævne?
Bjarne Laustsen (S), 2003-05-22:
Det er selvfølgelig en lidt utaknemmelig opgave, hr. Flemming Oppfeldt er kommet på, men vi har holdt os lidt på den boldgade, at det er almene spørgsmål og ikke specifikke arbejdsmiljøspørgsmål, som feinschmeckere måske kunne finde på.
Men derfor er det alligevel ret interessant at vide, om Venstre ikke synes, det er godt at have et fornuftigt arbejdsmiljø, og at det er godt at få parterne til at arbejde sammen om at løse arbejdsmiljøproblemerne på den enkelte virksomhed.
Det er sådan set bare det, det drejer sig om, og det er det, jeg godt vil have et svar på.
Så er der en ting, som man må formode ikke er en hemmelighed for hr. Flemming Oppfeldt, men noget, der har været diskuteret i Venstres folketingsgruppe.
Ministeren mener, at man kan nedbringe sygefraværet på den måde, at de virksomheder, der har et meget højt sygefravær, bliver hængt ud på nettet.
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, om han mener, at man bare kan lade det stå alene; om sygefraværet kan nedbringes ved at lave en statistik og lægge den ud på nettet, så man kan læse, at virksomhed X har højere sygefravær end en anden virksomhed.
Det kan være, vi kan få et svar efter oxfordmødet på rækkerne dernede.
Helle Sjelle (KF), 2003-05-22:
Først og fremmest tak for ministerens fyldestgørende besvarelse af forespørgslen om regeringens energipolitik.
I Det Konservative Folkeparti glæder vi os over, at det her i foråret er lykkedes at lave en god og bred aftale om noget så vigtigt som fremtidens energipolitik her i Danmark.
Energi er jo afgørende for, at hverdagen fungerer for borgere og erhvervsliv, og det er en vigtig forudsætning for samfundets fortsatte udvikling, også selv om det ofte er et gode, som vi ikke tænker over.
Det er først, når energimarkedet ikke fungerer, at vi opdager betydningen af at kunne trykke på knappen og få lys og varme uden problemer.
Der er ikke nogen tvivl om, at det er nødvendigt med et godt og velfungerende miljøvenligt energimarked, hvor der i EU kan foregå en konkurrence mellem udbydere til gavn for forbrugerne.
Et europæisk energimarked, der fungerer tilfredsstillende, må være fremtidens mål.
Man er imidlertid nødt til at være meget bevidst om, hvilke friheder og hvilke begrænsninger man ønsker at give markedet.
Der er ingen tvivl om, at det vil være synd ikke at drage fordele af en liberalisering, men det vil også være en kæmpemæssig fejl at bringe samfundet ud i den type problemer, som vi f.eks. har oplevet at den californiske energiforsyning har været ude i.
For Det Konservative Folkeparti er det meget vigtigt, at vi hele tiden arbejder med at sikre forbrugerne deres forsyningssikkerhed.
Vi kan ikke bare hvile på laurbærrene, selv om vi her i Danmark har været selvforsynende, som ministeren nævnte før, ja, faktisk har været nettoeksportør af energi siden 1997 og desuden også er godt med fremme, hvad angår den vedvarende energi. Det sidste er af stor betydning, fordi det i fremtiden vil være hensigtsmæssigt ikke bare at have én, men flere forskellige energimuligheder.
Der er næppe tvivl om, at fremtiden byder på mange udfordringer, hvis vi skal sikre forsyningssikkerheden.
Derfor er det også nødvendigt, at vi foretager diverse energieffektiviseringer, forsker i nye teknologier og har et godt og velfungerende beredskab for fremtidige krisesituationer.
Den sidste ting er måske den allerstørste udfordring i øjeblikket.
Derfor er vi selvsagt også nødt til at holde et vågent øje med vores beredskab.
Det skal tages meget alvorligt.
Svend Auken (S), 2003-05-22:
Jeg synes, det var et meget fint indlæg, hr. Martin Lidegaard holdt, men jeg synes, der blev efterladt noget usikkerhed med hensyn til overholdelse af aftaler.
Vi har, som hr. Lidegaard også sagde, en fuldstændig klokkeklar aftale om - i stedet for de 10-27 øre uden loft: 10 øre + loft + balanceringsomkostninger og en miljøbonus.
Hvordan kan vi lave nye aftaler, hvis man ikke overholder de indgåede aftaler, som vi brugte timer, uger på?
Jeg har ikke tillid, hvis det er sådan.
Enten må man ophæve aftalen og så gå tilbage til det, der var det oprindelige udgangspunkt - 10-27 øre uden loft - eller hvad har man forestillet sig?
Vi kan da ikke have, at vi indgår aftaler - det må jeg spørge hr. Lidegaard ligeud om, for hr. Lidegaard og jeg var jo på samme side og kæmpede hårdt for det her - og så bare stikker det i lommen.
Det kan man da ikke!
Det mindste vi vel i givet fald kan være tvunget til at gøre - jeg håber ikke, det kommer dertil; jeg har jo sagt alt muligt venligt om ministeren i dag - er, at Folketinget på et tidspunkt må udtrykke manglende tillid til en minister, der ikke overholder indgåede aftaler.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-05-22:
Vi kender jo alle sammen den situation, hvor ordene snubler lidt anderledes ud af munden på én, end man egentlig havde tænkt sig, og jeg tror, at det var det, der skete for hr. Martin Lidegaard, da han talte om miljøbonus,
så jeg er også gået på talerstolen, for jeg mener, det er meget vigtigt, at vi får slået fast, at vi har en aftale med regeringen, der hedder markedspris + miljøbonus + 10 øre + balanceringsomkostninger.
For vind på hav og ved nye vindmøller er der et loft, men vi har også en aftale, der gælder sol f.eks., og vedrørende biogassen har vi lavet en separat aftale.
Jeg mener, det er fuldstændig afgørende, at vi holder fast ved det her, så vi ikke kommer til af vanvare, tror jeg, at udsende forvirrende signaler, for, som hr. Martin Lidegaard ved, har det været en hård kamp, og jeg går ud fra - og tror og frygter desværre - at det også bliver en hård kamp fremover. Men jeg fornemmer også, at ministeren selv efterhånden har forstået, at det her altså er vigtigt, hvis man ikke skal havne i en situation, hvor ministeren bliver aftalebryder, og jeg tror ikke, han har lyst til at ende i den situation.
Martin Lidegaard (RV), 2003-05-22:
Jeg vil sige, at jeg har bestræbt mig meget på at lave en meget, meget klar tale, hvad det her angår.
Derfor beklager jeg meget, hvis det gav anledning til misforståelser. Det, jeg sagde, var lige præcis, at vi startede med at forhandle mellem 10 og 27 øre.
Vi gav os og sagde: O.k., 10 øre.
Vi gav os og sagde: Loft, men så skal vi også have miljøbonus.
Nu oplever vi, at regeringen løber fra løftet om miljøbonus, og jeg sagde ordret, det står her, at det vil vi ikke acceptere.
Men vi konstaterer, at regeringen alligevel løber af sted.
Deri ligger ikke, at vi så accepterer, at de gør det.
Det kan jeg jo ikke gøre for, så må hr. Svend Auken stille spørgsmålet til ministeren og ikke til mig.
Jeg kan garantere for, at jeg ikke har tænkt mig at gå på kompromis. Jeg sagde derfor også udtrykkeligt i mit indlæg, at det accepterede vi ikke, og at det ikke er færdigt og slut.
Der ligger lige præcis et forlig om det.
Jeg kan ikke sige det tydeligere.
Jeg er ikke på vej nogen som helst steder hen, tværtimod sagde jeg, at på dette område må vi føre kamp til stregen og gå ud fra, at de forlig, der ligger, bliver overholdt.
Og så sagde jeg, at hvis de ikke blev det, så måtte det være de gamle forlig, som gjaldt.
Hvis regeringen har tænkt sig at løbe fra miljøbonus, så må vi jo tilbage til de 10 øre
Det var det, jeg sagde.
Det er jo en del af forliget, og så enkelt er det.
Det gælder også sol, selvfølgelig.
Der er ikke nogen vaklen overhovedet fra De Radikales side i det her.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal udtrykke det.
Jeg kan se, at der stadig hersker en vis usikkerhed, men det er der altså ingen grund til.
Svend Auken (S), 2003-05-22:
Jeg er glad for hr. Lidegaards indlæg her, for det er jo klart, at det er ordet »konstaterer«, som kunne efterlade den tvivl, som fru Holmsgaard og jeg havde.
Hvis vi bliver vidner til, at nogen overtræder reglerne, så konstaterer vi ikke bare det.
Hvis jeg konstaterer, hvad jeg i parlamentatisk forstand mener er en forbrydelse, nemlig at man ikke overholder indgåede aftaler, så nøjes jeg ikke med at konstatere det, så reagerer jeg.
Jeg har altså også et andet motiv ud over, at aftaler skal overholdes, og det er, at jeg ikke vil have et rygmærke, hvorpå der står »idiot«.
Jeg deltog sammen med hr. Lidegaard og fru Kornbek og fru Holmsgaard i forhandlinger, hvor vi startede med at have ikke 10 øre, men 10-27 øre uden loft som udgangspunkt, og så endte vi med 10 øre + miljøbonus + loft.
Og da vi så skal til at omsætte det, så siger ministeren nej, det er 10 øre + loft.
Det vil sige, at vi startede med 10-27 øre uden loft, og så ender vi op med 10 øre med loft.
Hvis det er acceptabelt, så er det med rette, at jeg i fremtiden her i Folketingssalen skal have et rygmærke, hvorpå der står »idiot« eller »tåbe« eller »fæ«.
Vi vil ikke acceptere aftalebrud i det danske Folketing.
Hele vores parlamentariske system bryder sammen, hvis vi ikke overholder indgåede aftaler.
Martin Lidegaard (RV), 2003-05-22:
Hr. Aukens rygmærker skal jeg ikke blande mig i, men bare bekræfte, at aftalebrud er uacceptabelt, og også bekræfte, at når jeg siger konstaterer, så mener jeg dermed ikke på nogen som helst måde at forholde mig passiv til det, det foregår. Jeg føler, vi er i en proces.
Jeg føler slet ikke, at den proces er afsluttet. Så derfor kan man sige, at jeg ikke accepterer, men at jeg konstaterer.
Det er måske det rigtige ord.
Det, jeg sagde, var, at vi ikke vil acceptere, at det må ske.
Men det, jeg konstaterer, er, at det i øjeblikket er de signaler, der er på banen.
Men processen er jo ikke slut.
Vi har ikke på nogen som helst måde hverken accepteret eller konstateret, at sådan er det endt, men jeg kan jo igen konstatere, at der er kræfter, der arbejder i den retning.
Det beklager jeg dybt.
Og der må jeg sige, at jeg sådan set godt forstår hr. Svend Aukens vredesudbrud, for jeg synes også, det virkelig er ude af trit med god parlamentarisk disciplin og tradition.
Når man oven i købet har en skriftlig aftale, hvor der eksplicit står nævnt miljøbonus, som vi alle sammen ved var en del af den handel eller tradeoff, der blev lavet i forhandlingerne, så står man også ved det, når man kommer til at skulle levere den del, som man selv har skudt ind.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-22:
Det vil jeg gerne forklare hr. Kim Andersen og også dem, der lytter til den her debat.
Det skyldes simpelt hen den smertegrænse, som jeg var inde på.
Smerten blev simpelt hen for stor.
Det var primært hr. Kim Andersen, der var ansvarlig for det forhold, er jeg nødt til at sige.
Vi bad jo ministeren: Kunne man dog ikke i det mindste få en højere grad af beskatning?
Det kunne man ikke, ikke en eneste procent.
Vi har i Enhedslisten det udgangspunkt, at hvis vi kan få gennemført en forbedring, så klamrer vi os til forhandlingsbordet og prøver på at se, om der kan opnås et resultat.
Vi er i virkeligheden meget nøjsomme.
Men her var der altså ikke noget.
Hr. Kim Andersen ville ikke give nogen indrømmelser overhovedet.
Det var der andre, der gik under åget og accepterede, men jeg kunne ikke bære det længere, det må jeg sige.
Det var ikke en forhandling, det var et spørgsmål om, at jeg var kaldt over for at underskrive hr. Kim Andersens betingelser helt og holdent uden indrømmelser af nogen art.
Det kunne jeg ikke.
Hr. Kim Andersen må have mig undskyldt, men det kunne jeg ikke holde til.
Kim Andersen (V), 2003-05-22:
Jeg synes, der var rigtig mange fornuftige passager i Kristeligt Folkepartis ordførers indlæg.
Når jeg tager ordet nu, er det for at spørge fru Bodil Kornbek, om ikke fru Bodil Kornbek vil bekræfte over for mig, at når vi taler om produktafgifter, må vi være enige om, at så er den sag uddebatteret nu.
Det, vi har snakket om, og som har været forligsteksten, har fra første færd været energieffektive produktafgifter.
Det har vi fået godtgjort i diverse notater og diskussioner at der ingenlunde var tale om.
Tværtimod ville de være med til at forvrænge markedet i grænsehandel, og de ville være ganske bureaukratiske at administrere, og det er derfor, det nu er endt med, at vi laver en række energibesparelsestiltag, som har en langt større effektivitet i sig og i øvrigt når de samme mål. Så vil jeg gerne bekræfte, at jeg også er glad for, at vi har fået en aftale om biogassen. Vi er hele tiden gået efter at få en fornuftig aftale, der kunne medføre, at den teknologiske udvikling på det område kunne videreføres.
Vi var jo i et komplekst forhandlingsforløb, hvor der var mange elementer, som spillede ind i hinanden, og derfor kunne brikkerne jo ikke falde på plads, før alle havde fundet sin sammenhæng. Det var det, vi måtte afvente.
Men jeg er helt enig i, at der er store industripolitiske, miljømæssige og energipolitiske perspektiver i at fremme teknologiudviklingen inden for biogasområdet.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-05-22:
Når det drejer sig om aftalen om energibesparelser, og når det drejer sig om produktafgifter, mener jeg slet ikke, at vi er færdige endnu med den proces og den forhandling, vi er inde i.
Så jeg kan altså ikke give hr. Kim Andersen ret i, at det bare er fuldstændig afklaret.
Vi er midt i den del; vi taler om det, og vi ser på i de kommende forhandlinger, hvordan det går.
Kim Andersen (V), 2003-05-22:
Vi har altså diskuteret det her igennem ganske lang tid på forhandlingsmøde efter forhandlingsmøde.
Vi har fået notater, der har godtgjort det, jeg lige har nævnt.
Det er ikke muligt at indføre effektive produktafgifter, men det er muligt at indføre og praktisere og administrere nogle effektive energibesparelser, og det er det, vi har lagt op til.
For så vidt angår produktafgifter, er det godtgjort, at det ikke er hensigtsmæssigt.
Nu vil jeg gerne vide, hvor Kristeligt Folkeparti står.
Vi kan ikke blive ved med at snakke om produktafgifter.
Det er effektivitetsmålene, vi taler om, og vi når dem nu ved en lang række besparelser.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-22:
Det kunne naturligvis aldrig falde mig ind.
Det, vi nu ser her, er jo endnu en gang udtryk for, hvordan forhandlingsforløbet er.
Det er jo umuligt at forhandle med ministeren, når Venstre i den grad sætter sig på forhandlingerne, drager konklusionerne på forhånd og ikke vil give nogen som helst indrømmelse.
Det var det, jeg mente med smertegrænsen før.
Er det ikke derhenne nu, at smertegrænsen er ved at være nået også for Kristeligt Folkeparti?
Bodil Kornbek (KRF), 2003-05-22:
Vi har en aftale fra år 2001, når det drejer sig om energibesparelser.
Vi er i nogle forhandlinger i øjeblikket på det her område og med det indhold, der er i denne her aftale.
Det er korrekt, kan jeg sige til hr. Kim Andersen, at vi har fået en masse notater, og vi har læst dem igennem, men vi har ikke klappet til hest, hvis man kan sige det således, på nuværende tidspunkt.
Vi er altså inde i et forløb.
Derfor kan jeg jo ikke stå her, lige meget hvor meget jeg så vil, og hamre fra talerstolen og sige det meget firkantet, for vi er altså i et forløb.
Så til hr. Keld Albrechtsen: Vi har jo alle - kan man sige - givet udtryk for, at forhandlingerne har været møjsommelige, det er sejt osv., men vi har nået nogle resultater.
Vi har indgået nogle aftaler, som jeg synes er fine, især den seneste aftale, NESA-aftalen.
Det var besværligt, ja, men det lykkedes. Der må man jo så sige, at der gav Venstre sig jo også på nogle områder, så det er altså ikke helt umuligt at lave nogle aftaler.
Vi fik jo en aftale på biogasdelen, som først så meget besværlig ud, men det lykkedes trods alt at få den igennem.
Man må jo give sig i en forhandlingssituation, men man får også nogle ting.
Så jeg vil ikke sige, at det har været helt umuligt, men jeg vil heller ikke sige, at det på nogen som helst måde er let.
Det har jeg altså også givet udtryk for i min tale.
Jeg tog netop også det med sidespring op.
Det er bare ikke den bedste måde at forhandle og indgå aftaler på, at der er sidespring i forholdet.
Kim Andersen (V), 2003-05-22:
Det har på de indre linjer, kan man sige, været en meget intens periode, vi har været i gang med, om fremtidens vilkår for dansk energipolitik. På den baggrund synes jeg, det er nyttigt, at vi i dag kan få en opsamlende drøftelse af, hvor vi står henne, hvad det er for nogle spor, der tegner sig for den fremtidige energipolitik, hvad branchens aktører og virksomheder, som tegner sig for ganske store milliardinvesteringer, kan regne med er på den politiske dagsorden, som der også med de seneste aftaler viser sig at være en bred politisk forståelse om.
Der er tradition for, at vi her i Folketinget, når vi har fået den energipolitiske redegørelse fra ministeren, holder en sådan forespørgselsdebat, og det er den, som vi alle - ordførerne fra Folketingets partier - i dag er enige om at rette til økonomi- og erhvervsministeren.
Jeg ser frem til, at vi får en god og frugtbar debat, der kan afspejle den brede enighed, der er om energipolitikken, i hvert fald på det generelle plan, men som måske også og forhåbentlig kan give lejlighed til, at de nuancer, der er, som er helt forståelige og legitime, mellem partierne kan komme frem, men dog sådan, at vi forsat kan være fælles om hovedsporene.
Det tror jeg tjener den samlede energisektor
Besvarelse
Jacob Buksti (S), 2003-05-22:
Jeg synes, skatteministeren skulle tage at svare på det spørgsmål, der bliver stillet, nemlig om ikke det er bekymrende for skatteministeren, at vismændene i den rapport, der netop er udsendt og frigivet, klart understreger, at det grundlag, ministeren har forkastet, resultatet af det udvalgsarbejde, som ministeren selv har sat i gang, er blevet til på et fejlagtigt grundlag, sådan at det har været selvopfyldende, og at der derfor ikke er dækning for de argumenter, som ministeren har brugt her fra talerstolen.
Jeg synes, det vil være på sin plads, at ministeren og regeringen for den sags skyld for en gangs skyld begynder at bruge Folketingets talerstol til at tilkendegive, hvad man mener, og ikke bare siger, hvad man siger uden for huset her.