runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-02-01:
De omtalte fyringer inden for staten, som jeg vil vælge at kalde massefyringer, er måske så ikke 5.000 personer, men måske i virkeligheden 9.000 personer, det gør det jo sådan set kun værre. Jeg vil bruge dette som eksempel og sige, at i en debat forleden dag i spørgetiden, kunne fru Gitte Seebergs partifælle, økonomi- og erhvervsminister Bendt Bendtsen, ikke helt finde ud af, hvor Sydthy skulle placeres.
De der 5.000 mennesker svarer nogenlunde til, hvad der bor i Sydthy Kommune.
Og jeg er helt sikker på, at hvis man bor i Sydthy Kommune og alle 5.000 indbyggere, hvis de nu alle sammen var i en erhvervsaktiv alder, skulle opleve at blive arbejdsløse, så ville de føle, at der virkelig var tale om massefyringer og om noget, der virkelig slog igennem.
Det gør det selvfølgelig også.
Derfor kan man også se, at historierne om det her antal flyder over i pressen.
Så kan man sige, at om det er 5.000 eller 9.000 personer, er i den sammenhæng ikke så afgørende, men det er under alle omstændigheder voldsomt. Med hensyn til de unge mennesker og boliger nåede fru Gitte Seeberg at nævne, at man byggede nogle flere boliger, at man havde gjort noget for boligpolitikken i det her land.
Så vil jeg blot lige sige, bare lige for en ordens skyld, så folk ikke skal blive forvirret, at det er sådan set kun opfyldelsen af den aftale, som SR-regeringen indgik med kommunerne ved kommuneaftalen.
Gitte Seeberg (KF), 2002-02-01:
Til hr. Bjarne Laustsen: Omkring arbejdsmarkedsindsatsen og indsatsen i forhold til de 25-29-årige kan jeg sige, at regeringen endnu ikke har lagt sig fast på, hvilken ydelsesstruktur der skal være i dagpengene, og det har vi som sagt heller ikke i Det Konservative Folkeparti.
Til hr. Lars Kramer Mikkelsen: Som jeg sagde før, er det jo ikke særlig sjovt, hvis man er en af dem, der lige præcis står for at være blevet afskediget.
Men der er altså en meget, meget stor naturlig rotation inden for det offentlige.
Hvert eneste år fratræder eller skifter
17.000-18.000 mennesker job inden for staten.
Og så må jeg sige, at når vi taler om størrelsesordenen 5.000 mennesker frem til år 2005, er det dog noget, der er til at overse, når man tænker på, hvor mange mennesker der holder op, finder nyt job eller går på pension.
Man skal altså passe på, at man ikke skyder gråspurve med kanoner.
Til fru Margrethe Vestager: Vi håber også, at vi kan have et konstruktivt samarbejde, og jeg ved, at vores tidligere uddannelsespolitiske ordfører og nuværende kulturminister, hr. Brian Mikkelsen, også synes, at der har været et særdeles konstruktivt samarbejde, og det er selvfølgelig også et samarbejde, som vi håber kan blive videreført i den nye regering.
Ole Sohn (SF), 2002-02-01:
Jeg er stadig væk ikke uenig med ministeren, men det er jo et spørgsmål om simpel regning.
Hvis kommunerne skal overholde aftalen - og det er jeg for så vidt enig i at de skal - så har de altså budgetteret med 1,2 mia. kr. for meget. Hvorom alting er: Hvis de skal overholde aftalen, skal de altså aflevere 1,2 mia. kr. til staten, og så bagefter får de 500 mio. kr. Det er jo et simpelt regnestykke.
Eftersom en tredjedel af kommunernes budget går til ældre, er et ganske simpelt regnestykke, at af de 1,2 mia. kr. afleverer de for 400 mio. kr. ældreservice til borgerne, og så kan de få 500 mio. kr. Så hvis regeringen er indstillet på, at aftalen skal overholdes, er regnestykket ganske enkelt.
Så er det netto de 100 mio. kr., man giver ud til kommunerne til ældreomsorg.
Thor Pedersen (V), 2002-02-01:
Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil må jeg sige, at det er ikke en her og nu-opgave at ændre hele sektorforskningsmiljøet, at træffe de beslutninger om, hvordan man organiserer det i et enstrenget system, og det kan ikke gå hurtigere end det, som egentlig er pålagt forskningsrådene, og som de har sagt ja til, nemlig at komme med et oplæg inden maj i år.
Det er en stor opgave, og det, vi forventer i regeringen, er, at det kan indfases på finansloven for 2003, at der kan man gøre brug af de resultater, som forskningsrådene er med til at hjælpe regeringen til at drage konklusioner af.
Til hr. Ole Sohn vil jeg bare sige, at de drøftelser er jo nogle, vi har og skal have med Kommunernes Landsforening, dem kan vi ikke føre her i salen, for opgaven er at finde det system eller retablere det system, hvor en aftale er en aftale.
Det er helt nødvendigt, hvis vi skal holde kursen
»Danmark år 2010«, at den vækst, som jo vil ligge i det kommunale system, kommuner og amter, også er under kontrol. Den landevej, vi bevæger os frem ad, er ganske smal, når man ser på det økonomisk ansvarlige billede i relation til en valutakurspolitik, hvor der aldrig er usikkerhed om kronen, og at vi også har en lav rente og dermed kan sikre, at vi stadig er i stand til at investere i velfærd og beskæftigelse. Så jeg vil blot sige, at af gode grunde må forhandlingerne altså finde sted, som det altid er respekteret, med Kommunernes Landsforening. Til hr. Ole M. Nielsen
: Altså man har jo flyttet de Øststøttemidler og miljømidler over under Udenrigsministeriet, og de er parkeret på konto 35, men de administreres af udenrigsministeren.
De står på konto 35, den generelle reserve til det samme formål.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-01:
Det er måske lidt for tosset at diskutere detaljer og teknik og specificerede beløb, men det er faktisk uhyre interessant med den her Øststøtte.
Det er selvfølgelig rigtigt, når ministeren siger, at det er i omegnen af 2 mia. kr.
Jeg ved bare ikke, hvor de er henne, hvor de bliver brugt, eller hvor de kommer fra for at sige det sådan.
Altså Mifresta-rammen er 1,1 mia. kr..
Vi ser specificeret under § 35.11.05, at der står 1,1 mia. kr.
Så er der altså 900 mio. kr. mere.
Det er så inden for fødevareområdet, inden for arbejdsmarkedsområdet, inden for Udenrigsministeriets område osv.
Men jeg kan ikke se nogen beløb nogen steder, som summer op til 900 mio. kr. i alt.
Det er det, der undrer mig, for det er vel ikke den konto, som hedder freds- og stabilitetsskabende reserve, 350 mio. kr., som tælles med der?
Det hjælper selvfølgelig lidt på det.
Det er det ene spørgsmål, og kan ministeren ikke svare på det nu, er det o.k., så må vi vente på det skriftlige svar.
Det andet spørgsmål, som der kan svares på her og nu, er, at ud af de 1.100 mio. kr. er de 678 mio. kr., altså de her millioner, der er flyttet over og står på § 35 indgår i de 1,1 mia. kr.
Det har vi ikke kunnet få bekræftet før.
Det er jeg utrolig glad for. Men hvorfor i alverden er de så flyttet over til § 35, hvis det er det, man har bestemt?
Hvorfor kan de så ikke blive stående på Miljøministeriets konti for Østbistand?
Det er det, jeg ikke fatter, og jeg har ikke kunnet få bekræftet før, at det er oplagt, at de bare skal bruges på miljøbistanden i Østeuropa.
Jeg hører jo også, at de mennesker, som plejer at forvalte de her midler, er ved at blive fyret, i hvert fald i Miljøstyrelsen, så det tyder jo ikke på, at vi sådan kan være helt sikre på den.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-01:
Jeg vil gerne takke ministeren for svaret.
Jeg kan forstå, at man skal til at lave en samlet analyse på området, og at man så derefter vil lave en målrettet plan.
Hvorfor ikke vente på analysen, før man laver så drastiske ændringer, som man har tænkt sig på universitetsområdet nu?
Vi ved jo, at der er masser af gode stillinger for forskerne og andre at få rundtomkring i verden, og derfor kan det være en lille bitte smule problematisk, at man fyrer folk på universitetsområdet, og de derefter drager til udlandet.
Når man så vil gå i gang næste år med at udvide området, er de jo væk.
Men jeg kan på baggrund af ministerens svar konkludere, at regeringen handler, før den tænker.
Ole Sohn (SF), 2002-02-01:
Jeg er helt enig med ministeren i, at når kommunerne og regeringen indgår en aftale, må man selvfølgelig også forvente, at den holdes, det er jo en forudsætning for, at man kan tilrettelægge både den kommunale økonomi og også en finanslov; ingen problemer i dét. Min pointe er bare, at nu har kommunerne altså disponeret ca. 1,2 mia. kr. mere end aftalen, og en kommunes udgifter fordeler sig stort set med en tredjedel til ældre, en tredjedel til socialområdet og en tredjedel til børn og unge. Hvis man foretager en ligelig reduktion for at overholde aftalen, skal man altså spare samlet ca. 400 mio. kr. på ældreområdet, 400 mio. kr. på socialområdet, 400 mio. kr. på børn og unge.
Hvis man ikke skal spare på ældreområdet, ja, så bliver det jo bare mere på de øvrige, så min pointe er: Er det ikke lettere for regeringen frem for at fastholde en eller anden form for ideologisk sejr ved at sige, at den har givet 0,5 mia. kr., så bare at nøjes med at give 100 mio. kr. ekstra til ældreområdet, for kommunerne har jo tilrettelagt arbejdet.
Det ville da være mere enkelt at gøre, for ellers er man da nødt til at sige til kommunerne: I får de 500 mio., men I skal først aflevere 400 mio. kr. fra ældreområdet, så kan I få 500 tilbage.
Derfor skal man nok være lidt forsigtig ude i kommunerne med at lade champagnepropperne springe for tidligt.
Det var sådan set det, der var min pointe.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-01:
Jeg ville egentlig gerne have hørt svaret på spørgsmålet fra hr. Helveg Petersen, før jeg stillede mit spørgsmål, for
det er i forlængelse af det samme.
Men jeg kan så supplere det med at spørge finansministeren, der i sit indlæg sagde, at Øststøtten fortsat - altså også i år - ville ligge på niveauet 2 mia. kr. Jeg tror faktisk, at jeg har spurgt om det i Finansudvalget og vil få et skriftligt svar på det dér, men det når vi i hvert fald ikke at få her til weekenden. Jeg tror næsten, at finansministeren kan sit stof så godt, at han måske kan nævne, hvor de ministerier, som nogenlunde er i omegnen af beløbene, står, så vi lige kunne få et overblik over det, for jeg forstår faktisk ikke sammenhængen.
Morten Helveg Petersen (RV), 2002-02-01:
Mit spørgsmål vedrører vores fælles aftale fra finansloven fra 1999 vedrørende miljøbistanden.
Som jeg forstod finansministerens svar på mit spørgsmål, så sagde finansministeren, at i løbet af foråret ville der blive indkaldt til drøftelser mellem forligspartierne.
Skal det så forstås på den led, at den besparelse, der er indeholdt i det nuværende finanslovforslag dermed tages af bordet, så man undgår et forligsbrud, og at man så først til foråret vil diskutere med forligspartierne og overholde aftalen og i øvrigt påbegynde drøftelser?
Det kan vel kun forstås på den led, at regeringen agter at overholde forliget og så dermed tage besparelsen ud af indeværende finanslov.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-01:
Forskningsministeren bliver i går i Politiken citeret for i slutningen af december at have sagt, at der er behov for at putte flere ressourcer i de naturvidenskabelige uddannelser.
Det må vel være i erkendelse af, at der er behov for ekstra midler, der ikke kan tilvejebringes gennem effektiviseringer og rationaliseringer og færre indkøb, for på det tidspunkt vidste forskningsministeren jo godt, at der var et skattestop, og at der skulle hentes nogle penge.
Jeg kan ikke forstå, hvad der har ændret sig så drastisk på 5 uger - og det vil jeg gerne spørge ministeren om - at man nu vil skære over 5,5 pct. på de uddannelser.
Ole Sohn (SF), 2002-02-01:
Der er et spørgsmål, som jeg har forsøgt at få afklaret i løbet af dagen med meget lidt held, men jeg formoder, at ministeren også er den rigtige at spørge.
De har jo overskredet aftalen, fordi de har lyttet til politikernes råd og satset meget på at styrke ældreomsorgen.
Hvis man skal overholde kommuneaftalen
, så indebærer det, at man skal skære ca. 1,2 mia. kr. af budgetterne rundtomkring i kommunerne, og hvis man tager det for givet, at det nogenlunde følger fordelingen, så henføres ca. en tredjedel af beløbet, hvilket svarer til 400 mio. kr., til ældreområdet.
Er det korrekt forstået, at regeringen agter at sikre, at kommunerne overholder aftalerne, og at man derved må skære ned på den kommunale borgernære service over for ældre
med 400 mio. kr., sådan at nettogevinsten i regeringens udspil reelt er 100 mio. kr.?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-01:
Vi sagde allerede før valget, mens vi pegede på regeringen, at vi ikke kunne indgå i en finanslovaftale, der indeholdt den beskæring i ulandsbistanden, som den samme regering, som vi pegede på, gennemførte.
Når vi har det problem er det jo, fordi vi midterpartier altså skal vælge mellem pest og kolera - man kan da selvfølgelig også bruge pænere ord om de to muligheder.
Men der er jo bare det - og det synes jeg i øvrigt er et parlamentarisk demokratisk problem i Danmark - at midten er for smal.
Vi ville jo meget hellere kunne pege på en statsminister fra et af midterpartierne, men det har vi ikke anset for værende realistisk, og derfor måtte vi altså vælge.
Det er ikke blevet helt så behageligt, som vi kunne ønske, men der bliver jo valg igen, og det tror jeg da også at denne her regering er bevidst om.
Og det kan da også påvirke den politik, den kan føre, at der bliver valg igen senest om 4 år.
Så det er dér, situationen er.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-02-01:
Det er rigtigt, det er traditionen, og det skal jeg selvfølgelig også fastholde.
Det synes jeg da er rart for vælgerne at vide.
Det må også være rart at vide for de mennesker, der har stemt på Kristeligt Folkeparti.
Jeg synes, det er rart, at Kristeligt Folkeparti kommer på plads i dansk politik - dér, hvor de skal være.
Thor Pedersen (V), 2002-02-01:
Nu kan hr. Ole Sohn ikke konkludere, hvor meget det er, kommunerne skal spare, for det er ikke et beløb på 1,2 mia. kr., overskridelsen er altså større end 1,2 mia. kr.
Det afgørende er, hvilken vilje kommunerne har til at forsøge at efterleve en aftale.
Det er det, opgaven går ud på, og det er altså et bredt bælte af kommuner.
Det er jo ikke, som hvis vi går til en tilfældig kommune og siger: Sådan er udgiftsbilledet ligeligt fordelt.
Der er meget, meget stor forskel på, hvordan de enkelte kommuners økonomi er.
Der er kommuner, der ikke har mulighed for egentlig at undlade at bruge de penge, de har på deres budget for 2002.
Der er andre, der godt kan.
Det er jo den måde, det kommunale fællesskab egentlig arbejder på, når man indgår en aftale med regeringen. Jeg vil blot sige, at de mål og analyser, der var, da man indgik aftalen i juni måned år 2001 med den tidligere regering, var på et niveau, hvor KL's formandskab selv sagde: Vi har fået alt, hvad vi ønskede.
Hvis man har fået alt, hvad man ønskede sig, og bagefter får meget mere, er det muligt, at man kan undersøge, om der var noget af det meget mere, man burde gemme til år 2003.
Så siger hr. Ole Sohn, at det må kunne gå op i et eller andet billede med, at man ikke får de 500 mio. kr., som regeringen vil give.
Man skal blot huske, at det er ikke den samme fordeling.
De 500 mio. kr., som regeringen vil give til kommunerne, skulle gerne fordeles efter antallet af ældre, altså alderssammensætningen i en kommune, der afspejler behovet i en kommune, for at give den service, som vi gerne vil have, nemlig retten til frit at kunne vælge hjemmehjælp, retten til at kunne vælge plejehjem eller plejebolig.
Derfor er den operation ikke så enkel, som det skulle lyde.
Det er ikke bare penge, man bytter lige om mellem de samme kommuner.
Det er andre kommuner, der i virkeligheden vil gå ind i en sådan tilskudsprofil.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-01:
Jeg vil først sige noget om det emne, som fru Pia Gjellerup også går op i, og det er sådan helt konkret og praktisk.
Jeg har undret mig over, at i finanslovforslaget ser man f.eks., at arbejdsmiljøafgiften er ført helt ud i BO-årene, uændret ganske vist med 420 mio. kr. hele vejen igennem, lige så vel som de dér udgifter, som staten vil have til de mennesker, der opnår certifikat, også er ført hele vejen ud.
Og så troede jeg jo i min enfoldighed, at arbejdsmiljøafgiften skulle fastholdes.
her i går, eller hvornår det nu var, at den vil regeringen godt nok afskaffe.
Det samme gælder de frie ungdomsuddannelser, som også står i finansloven ført ud i alle BO-år.
Og så hørte vi så i pressen her for et par dage siden, at nu sløjfes de.
Det kunne være sjovt, nu vi har finansministeren til rådighed, lige at få et svar på det.
Så vil jeg gerne kvittere for tilsagnet om, at Mifresta-rammen i år 2005 vil udgøre 0,5 pct. af BNI.
Det er jeg meget, meget tilfreds med at vi har fået at vide på det formelle sted her. Men jeg må jo være for dårlig til at stille spørgsmålene om, hvor Øststøtten på de 2 mia. kr. kommer fra ud over fra Mifresta-rammen, og hvor så i øvrigt Mifresta-rammens andel til Øststøtten går hen ud over de dér 1.100 mio. kr., som står på kontoen.
Men kan vi ikke få klaring over det her, får vi det nok næste uge på tryk, det tror jeg.
Først om partistøtten
: Den dag, hvor jeg hørte, at Dansk Folkeparti var imod partistøtten og samme dag så denne her helsidesannonce med et billede af Osama bin Laden som en advarsel imod indvandrere i Danmark, da tænkte jeg også, at vi burde have partistøtten afskaffet.
Det må jeg indrømme.
Det var nærliggende.
For den annonce kunne ikke være finansieret på andre måder.
Sandsynligvis ikke.
Så det skulle vi måske overveje.
Så vil jeg lige spørge: Børnepasningsorloven og barselorloven har hr. Kristian Thulesen Dahl overhovedet ikke nævnt med et eneste ord.
Det var jo en sag, som partiet meget stærk tog kegler på for en måneds tid siden i avisen, samme dag, som vi havde Kristeligt Folkepartis forslag til behandling om aftenen, og hvor vi ikke rigtigt kunne få et tilsagn fra Dansk Folkeparti om, hvorvidt de egentlig ville leve op til det, som havde lydt i pressen om morgenen.
Men Dansk Folkeparti har altså sagt, at de vil det samme som Kristeligt Folkeparti på det område, altså 1 års barselorlov, og så vil de bevare den børnepasningsorlov, som vi har i øjeblikket.
Jeg vil gerne høre, om det stadig væk gælder, at vi kan tage hinanden i hånden på det område.
Ole Sohn (SF), 2002-02-01:
Jeg er helt enig med ministeren i, at når kommunerne og regeringen indgår en aftale, må man selvfølgelig også forvente, at den holdes, det er jo en forudsætning for, at man kan tilrettelægge både den kommunale økonomi og også en finanslov; ingen problemer i dét. Min pointe er bare, at nu har kommunerne altså disponeret ca. 1,2 mia. kr. mere end aftalen, og en kommunes udgifter fordeler sig stort set med 1/3 til ældre, 1/3 til socialområdet og 1/3 til børn og unge.
Hvis man foretager en ligelig reduktion for at overholde aftalen, skal man altså spare samlet ca. 400 mio. kr. på ældreområdet, 400 mio. kr. på socialområdet, 400 mio. kr. på børn og unge. Hvis man ikke skal spare på ældreområdet, ja, så bliver det jo bare mere på de øvrige, så min pointe er: Er det ikke lettere for regeringen frem for at fastholde en eller anden form for ideologisk sejr ved at sige, at den har givet 0,5 mia. kr., så bare at nøjes med at give 100 mio. kr. ekstra til ældreområdet, for kommunerne har jo tilrettelagt arbejdet.
Det ville da være mere enkelt at gøre, for ellers er man da nødt til at sige til kommunerne: I får de 500 mio., men I skal først aflevere 400 mio. kr. fra ældreområdet, så kan I få 500 tilbage.
Derfor skal man nok være lidt forsigtig ude i kommunerne med at åbne champagnepropperne for tidligt.
Det var sådan set det, der var min pointe.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-01:
Jeg ville egentlig gerne have hørt svaret på spørgsmålet fra hr. Helveg Petersen, før jeg stillede mit spørgsmål, for
det er i forlængelse af det samme.
Men jeg kan så supplere det med at spørge finansministeren, der i sit indlæg sagde, at Øststøtten fortsat - altså også i år - ville ligge på niveauet 2 mia. kr. Jeg tror faktisk, at jeg har spurgt efter det i Finansudvalget og vil få et skriftligt svar på det dér, men det når vi i hvert fald ikke at få her til weekenden. Jeg tror næsten, at finansministeren kan sit stof så godt, at han måske kan nævne de ministerier, som nogenlunde er i omegnen af beløbene, hvor de står, så vi lige kunne få et overblik over det, for jeg forstår faktisk ikke sammenhængen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-01:
Forskningsministeren bliver i går i Politiken citeret for i slutningen af december at have sagt, at der er behov for at putte flere ressourcer i de naturvidenskabelige uddannelser.
Det må vel være i erkendelse af, at der er behov for ekstra midler, der ikke kan tilvejebringes gennem effektiviseringer og rationaliseringer og færre indkøb, for på det tidspunkt vidste forskningsministeren jo godt, at der var et skattestop, og at der skulle hentes nogle penge.
Jeg kan ikke forstå, hvad der har ændret sig så drastisk på 5 uger - det vil jeg gerne spørge ministeren om - at man nu vil skære over 5,5 pct. på de uddannelser?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-01:
Selv om vi puster os meget op, er vi jo ikke i stand til at vælte regeringen.
Hr. Kramer Mikkelsen har nok fundet ud af, at vi kun tæller fire, uanset hvor meget vi gungrer, og hvor meget vi puster os op, så det kan vi altså ikke rigtig gøre noget ved.
Det er klart, at vi er at finde ved forhandlingsbordet.
Vi vil gerne forbedre på dårligdommene, men jeg sagde også, at jeg ikke kunne forestille mig, at vi kunne indgå i et stort samlet forlig om finansloven.
Så der er forskellige variationer i det.
Vi vil gå ind og påvirke nogle ting, hvis vi kan få noget fornuftigt ud af det.
Men vi vil ikke tage medansvar for de dér dårligdomme, som hr. Kramer Mikkelsen nævner.
Så kan man sige, at så skal vi vel ikke til at diskutere, om vi skal stemme for eller imod den endelige finanslov.
Der har selv Socialdemokratiet sagt, at man stemmer for finansloven i den sidste ende.
Det tror jeg også vi har planer om.
Det plejer vi at gøre.
Thor Pedersen (V), 2002-02-01:
Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil må jeg sige, at det er ikke en her og nu-opgave at ændre hele sektorforskningsmiljøet, at træffe de beslutninger om, hvordan man organiserer det i et enstrenget system, og det kan ikke gå hurtigere end det, som egentlig er pålagt forskningsrådene, og som de har sagt ja til, nemlig at komme med et oplæg inden maj i år.
Det er en stor opgave, og det, vi forventer i regeringen, er, at det kan indfases på finansloven for 2003, at der kan man gøre brug af de resultater, som forskningsrådene er med til at hjælpe regeringen til at drage konklusioner af.
Til hr. Ole Sohn vil jeg bare sige, at de drøftelser er jo nogle, vi har og skal have med Kommunernes Landsforening, dem kan vi ikke føre her i salen, for opgaven er at finde det system eller retablere det system, hvor en aftale er en aftale.
Det er helt nødvendigt, hvis vi skal holde kursen
»Danmark år 2010«, at den vækst, som jo vil ligge i det kommunale system, kommuner og amter, også er under kontrol. Den landevej, vi bevæger os frem ad, er ganske smal, når man ser på det økonomisk ansvarlige billede i relation til en valutakurspolitik, hvor der aldrig er usikkerhed om kronen, og at vi også har en lav rente og dermed kan sikre, at vi stadig er i stand til at investere i velfærd og beskæftigelse. Så jeg vil blot sige, at af gode grunde må de forhandlingerne altså finde sted, som det altid er respekteret, med Kommunernes Landsforening. Til hr. Ole M. Nielsen
: Altså man har jo flyttet de Øststøttemidler og miljømidler over under Udenrigsministeriet, og de er parkeret på konto 35, men de administreres af udenrigsministeren.
De står på konto 35, den generelle reserve til det samme formål.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-01:
Jeg vil gerne takke ministeren for svaret.
Hvorfor ikke vente på analysen, før man så laver så drastiske ændringer, som man har tænkt sig på universitetsområdet nu?
Vi ved jo, at der er masser af gode stillinger for forskerne og andre at få rundtomkring i verden, og derfor kan det være en lille bitte smule problematisk, at man fyrer folk på universitetsområdet, og de derefter drager til udlandet.
Når man så vil gå i gang næste år med at udvide området, er de jo væk.