Anne Baastrup (SF), 2000-01-19:
SF var imod direktivet om personoplysninger, og vi er stadig væk imod det direktiv.
Men man bliver jo også nødt til at tage udgangspunkt i virkeligheden, og virkeligheden er jo, at man i 1995 vedtog det.
Derfor har SF forsøgt i de sidste par år at arbejde ihærdigt med lovforslaget, at stille de relevante, eller måske mener ministeriet, irrelevante spørgsmål, og det forekommer os, at vi er kommet et godt stykke vej. Her før sommerferien fik jeg en indirekte henvendelse.
Der var et selskab, der begyndte at agitere for den nye registerlov og at man nu skulle udnytte de markedsføringsmæssige fordele.
Der skulle være fokus på nye indtjeningsmuligheder.
Det kan nok være, at når man som SF'er får en sådan henvendelse, så synes man, det er ganske seriøst, at man går i gang med et samarbejde med ministeren i et forsøg på at få ministeren overbevist om, at de ændringsforslag, som SF har ønsket, skal tages alvorligt.
Og det er mit indtryk, at vi er kommet et rigtig pænt stykke vej.
F.eks. kan vi ikke indføre en up in- i stedet for en up out-løsning osv.
Men alt det vil jeg helt overlade til vores erhvervspolitiske ordfører på området.
Det, der er vigtigt for os, er, at vi i personoplysningsloven har en klar henvisning til markedsføringslovens bestemmelser herom, at vi har en sikkerhed for, at vi ikke fremover vil stå med nogle reklamer fra konferencer, hvor de forskellige, der ønsker at sælge deres varer, blot kan få nogle gode fif om, hvordan de kan overdænge os helt almindelige mennesker med forskellige reklamer, som vi overhovedet ikke har bedt om hverken via fax eller andet.
Forbrugerrådet har også en anden indvending.
Det drejer sig om indvendingen vedrørende § 11, stk. 2, nemlig spørgsmålet om videregivelse af CPR-nummer til private.
Det skal vi selvfølgelig også kigge grundigt på.
Det er mit indtryk, at de indvendinger, som Forbrugerrådet har i § 11, stk. 2, i vidt omfang bliver samlet op af § 5, hvor der jo ligger nogle krav om saglighed m.v. Men vi tager en snak i udvalget om det.
Professor Peter Blume har også rettet henvendelse her inden førstebehandlingen vedrørende lovforslaget, og jeg vil godt lige knytte nogle kommentarer til nogle af de indvendinger, som Peter Blume har.
For det første peger Peter Blume på, at det er fuldstændig usagligt og uhensigtsmæssigt, at man indsætter en bestemmelse i § 2, stk. 1, om, at hvis retsstillingen er bedre i en anden lovgivning, så går den forud.
Det synes jeg ikke.
Jeg synes faktisk, det er en enormt god bestemmelse. Han står også uforstående over for, at man har en henvisning til menneskerettighedskonventionens artikel 10. Det synes vi bestemt er en enormt god idé.
Vi synes, at det er fint, at vi sikrer ytringsfriheden.
Vi synes, det er fint, at vi sikrer borgernes sikkerhed, hvis det overhovedet kommer på tale, at der laves lovgivning, der bliver ringere.
Det næste, som Peter Blume kommer ind på, er spørgsmålet om ændring af § 41, hvorefter det fremgår, at folk, der er journalister og forfattere, og hvad ved jeg, skal have sikkerhed for deres litterære frihed.
Peter Blume står helt uforstående over for det og kommer med en meget dramatisk indvending imod det.
Det forstår jeg slet ikke, for efter min bedste overbevisning må vi alle sammen have en interesse i at sikre ophavsretten også.
Til slut - nu begynder alle lamperne snart at lyse -
vil jeg sige: Nogle af de problemer, som SF især havde, var de udvidede muligheder for at videregive oplysninger om sociale forhold.
Det er min bedste overbevisning, at vi via ændringerne i § 8 har løst problemet.
Hr. Peter Blume er også inde på spørgsmålet om, hvorvidt det er smart at lovgive i bemærkningerne, og hvis det er sådan, at vi skal lave det om, så for min skyld ingen alarm.
Vi ser meget gerne, at vi får en tilstrækkelig høj beskyttelse, for så vidt angår personfølsomme oplysninger i selve lovgivningen, hvis det skal være nødvendigt.
Men til slut: Vi støtter lovforslaget.
Vi støttede ikke direktivet, men vi synes, at lovforslaget er blevet langt bedre den her gang.
For vi skal jo alle sammen huske, at det her direktiv er lavet på et tidspunkt, hvor ingen anede, at Internettet eksisterede, ikke sådan rigtigt.
Så nede i Kommissionen, når de nu er begyndt at lave alle de dér retssager mod os, så vender de tilbage og siger: I øvrigt skal vi have et nyt direktiv.