runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Jespersen (SF), 1998-04-03:
Jeg har nogle gange fra ministeren efterlyst en berigtigelse
af den måde, man bruger ATV-rapporten fra 1995, »Mål og midler i fremtidens kontrol med levnedsmidler«, på.
Det er ikke lykkedes at få den.
Et statsligt styret system vil alt andet lige medføre mindre lokal interesse, engagement, kontakt, viden og kontrol.«
Så tales der om problemerne med forvaltningen og om kun ét niveau, og der tales om presset fra store erhvervs- og eksportinteresser, og til sidst anbefales det at lægge nogle effektiviserede enheder enten i fælleskommunale selskaber eller i amterne.
Så er det slået fast, hvad ATV-rapporten anbefaler.
Med hensyn til det ene niveau: Ministeren siger, at der er mange steder, hvor der kun er én myndighed, som man også skal anke afgørelserne til.
Jeg er da meget interesseret i at høre, hvad det er for nogle kontrolinstanser i Danmark, hvor der kun er ét niveau, og hvor man anker til den samme myndighed.
Er der eksempler på det?
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-03:
Der er kun nogle overordnede retningslinjer, og det vil ikke blive afklaret, inden man eventuelt her før sommerferien vedtager loven.
Det vil blive afklaret på et senere tidspunkt.
Så synes jeg godt nok, at jeg er ved at være meget bekymret for, hvad det er, man er ved at lave.
Når man siger, at man mener, man kan nå at gennemføre en forsvarlig behandling af det her lovforslag, så er det, fordi man på forhånd har besluttet sig for, at man ikke vil gå ned og få afklaret de konkrete konsekvenser.
Man vil politisk beslutte, at det kan vente til, efter at man har vedtaget lovforslaget.
Den melding fra ministerens side er jeg ærlig talt
Erling Christensen (S), 1998-04-03:
Det var netop det, fru Lene Espersen havde fat i her, som jeg synes er vigtigt, når hr. Jørn Jespersen påstår, at lovforslaget fører til en svækkelse af kontrollen.
Det savner jeg i høj grad dokumentation for fra hr. Jørn Jespersens side, for hr. Jørn Jespersen sagde i sit ordførerindlæg bl.a., at han ønskede, at der blev taget selvstændige initiativer, og at han ikke ønskede ensartetheden.
Derudaf kan man forledes til at tro, at hr. Jørn Jespersen ønsker tilfældigheder.
Man ønsker, der skal tages selvstændige initiativer, og det kunne være på banaliteter, og så overlader man forbrugerne og virksomhederne til tilfældigheder på vigtige og væsentlige områder.
Med hensyn til offentliggørelsen synes jeg, at det er værd at understrege, at offentliggørelsen af kontrolresultater ikke er et selvstændigt mål, men et middel til sikring af kvaliteten, og at det er dér, det er væsentligt at få afstukket de rammer, som ministeren var inde på, da vi talte om det aktuelle problem om kimtalene. Jeg synes også, at vi i denne behandling skal nævne § 73 i lovforslaget.
Vi har ikke meget tid, når vi skal førstebehandle lovforslaget, men § 73 omhandler Ernæringsrådet.
Jeg kunne have lyst til at sende en hilsen til en partifælle som en cadeau til en lang og faglig politisk indsats netop på området omkring ernæring: Det er klart, at fru Tove Lindbo Larsens utrættelige arbejde på det område her har båret frugt, og jeg er glad for, at man i § 73 fastholder Ernæringsrådets placering.
Så vil jeg godt til slut sige, at jeg synes, at det flertal, der har manifesteret sig for dette lovforslag, og som støtter lovforslaget, også må sikre, at loven bliver gennemført inden sommerferien.
Og jeg vil altså anbefale, at vi får dette lovforslag færdigbehandlet i udvalget, således at vi kan få tredjebehandlingen her i Folketinget, inden vi går på sommerferie.
Lene Espersen (KF), 1998-04-03:
Jamen jeg tror da ganske afgjort, at der er mange ting, der spiller ind i det her, og staldsystemer er én af tingene, og rådgivning er en anden, men der er mange elementer i det. Men det, jeg påpegede, var, at udvalget rent faktisk siger, at selv med de aftaler og de muligheder, der i dag foreligger, er der altså et godt incitament i at lave en rådgivningsstruktur, hvor man siger, at de, der fuldstændig fravælger brugen af vækstfremmere og fravælger brugen af medicin, ikke behøver at få så hyppige besøg, for i den forstand er der også en form for økonomisk gulerod.
Og jeg synes faktisk, at den model var værd at overveje, for den målretter indsatsen mere end denne spredte fægtning, hvor de, der tjener mange penge, så har råd til at bruge vækstfremmerne, og de, der har en lavere indtjening, måske så må fravælge dem.
Det andet synes jeg sagligt set var en bedre løsning, men jeg synes da også, vi skal fokusere på det fremadrettede, og det må være, at Folketinget på vækstfremmerområdet må arbejde for, at vi i stedet får et generelt forbud på EU-plan, for det er jo det, der virkelig batter noget, hvis man ser på køledisken.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-04-03:
Da mit partis ordfører, hr. Brian Mikkelsen, ikke kan være til stede i dag, skal jeg fremføre følgende, idet jeg vil starte med at ønske tillykke til den nye undervisningsminister og sige, at vi fra konservativ side ser frem til hendes indsats med fortrøstning.
Vi mener, det kun kan blive bedre på området.
Og så til lovforslaget: Det lyder jo pænt og rigtigt med en større helhed i børnenes hverdag, som lovforslaget beskriver, men fra konservativ side er vi betænkelige ved dette forslag.
Erfaringerne fra den samordnede indskoling viser, at der blev indført børnehave i skolens mindste klasser, men ikke den mindste form for skole i børnehaven, og at det var en ensidig udvikling.
Vi er betænkelige ved en udvikling, der vil lave skolens mindste klassetrin om til børnehaveklasser.
Vi mener oprigtig talt, at skolen skal være skole, og at der ikke må ske en yderligere udvanding.
Børn i 6-7 års alderen er typisk skolemodne og glæder sig til at begynde i 1. klasse, og de må ikke skuffes ved at opdage, at det ikke var skolen, der begyndte, men bare børnehaven eller børnehaveklassen, der fortsatte.
Vi tror, børn forventer, at skole er skole, at det er alvor, at der skal gøres en indsats, at der skal læres noget, og at man får lektier for.
De mange tusinde skolemodne og forventningsfulde børn skal ikke skuffes.
Vi tror i Det Konservative Folkeparti, at børn udmærket godt kan skelne mellem arbejde og fritid, mellem skole og skolefritidshjem, og vi tror også, de ønsker en klar opdeling af deres dag.
Der bør være en opdeling i skole eller arbejde på den ene side og fritid på den anden side.
Slagordet om leg og læring lyder selvfølgelig pænt og tilforladeligt, men det kan nemt udarte til noget, vi i hvert fald ikke ønsker i Det Konservative Folkeparti.
Vi mener ikke, det hele bare skal blandes sammen i én stor pædagogisk pærevælling, og derfor er vi betænkelige ved dette forslag, som kan resultere i en farlig udvikling.
Skolen skal ikke laves om til børnehave, og skolens lærere skal ikke laves om til halvvejs fritidspædagoger.
Med lovforslaget udvides folkeskolen i retning mod børnehave, og samtidig slækkes uddannelseskravene, i hvert fald til faglighed ud over det rent pædagogiske.
Denne udvikling strider mod det, vi i bred enighed her i Folketinget vedtog med loven om den nye læreruddannelse.
Her blev det fagfaglige opprioriteret, og det er set med konservative øjne den helt rigtige udvikling, og det foreliggende lovforslag trækker nok i modsat retning.
Vi er i hvert fald bange for, at det vil blive sådan i praksis.
Vi er bange for, at det kan bane vej for endeløse, tidrøvende møder mellem lærere og pædagoger, og at mødetyranniet vil vokse til ødelæggende højder, og det gavner hverken børnene eller skolen.
Vi er selvfølgelig villige til at drøfte dette forslag under udvalgsarbejdet, og vi vil gå ind i arbejdet med en positiv ånd.
Men som sagt håber jeg, ministeren har lyttet til de betænkeligheder, vi har fra vores side.
Hans Peter Baadsgaard (S), 1998-04-03:
Der var et par bemærkninger i hr. Frank Dahlgaards indlæg, som jeg gerne vil kommentere eller stille spørgsmål til.
Hr. Frank Dahlgaard sagde, at man ikke vil gøre de første skoleår - og det må vel forstås som 1. og 2. klasse - til børnehaveklasser, og en anden bemærkning var, at børnene skal lære noget.
Jeg vil gerne spørge hr. Frank Dahlgaard: Hvoraf slutter man, at forslaget lægger op til, at børnene skal lære noget mindre?
Jeg læser ikke noget som helst i lovforslaget, der tyder på, at ordningen skal indføres, for at børnene udelukkende skal lege. Hr. Frank Dahlgaard er bange for, at børnene skal bruge for meget tid på at lege, og det er hr. Frank Dahlgaards synspunkt, at det er skadeligt for børn.
Men vi lægger altså fra vores side det i det, at der ikke skal ske en læringsproces - man kunne også sige indlæring, men jeg vil hellere kalde det en læringsproces.
Jeg forstår, at De Konservative vil have, at pædagogikken fra 1. klasse skal overføres helt uændret til de 6-årige.
Er det korrekt opfattet?
Frank Dahlgaard (KF), 1998-04-03:
Og hvorfor har vi det?
Jo, fordi erfaringerne tilbage fra den samordnede indskoling set med konservative øjne ikke var positive.
Det var ikke skolen, der kom ned, det var børnehaven, der kom opad i skolen.
Nu blæser vinden fra en anden kant, og det mener jeg i al beskedenhed godt at man kan give Det Konservative Folkeparti æren for, i hvert en stor del af den.
Nu er man ude omkring i børnehaverne og i børnehaveklasserne i gang med indlæring, som bliver leget ind.
Og det er fint, at det sker dér, men jeg tror, at det rigtige er, at når man kommer til skolen, så skal det altså være skole.
Mere børnehave, end der allerede er i øjeblikket i skolens første klasser, er ikke godt.
Anne Baastrup (SF), 1998-04-03:
Jeg skal gøre det kort.
Det er en forsøgsbestemmelse, som har til formål at søge nye veje, så vi sikrer, at de forskellige måder, man kan forbedre børnenes skolestart på, afprøves.
Det er ikke en bemyndigelse, der skal bane vejen for en heldagsskole, og det er ikke en bemyndigelse, der skal føre frem til en obligatorisk børnehaveklasse. SF støtter forslaget, og vi ønsker varmt, at ministeren ikke går i gang med forhandlinger med Det Konservative Folkeparti.
Vi skal nok lægge stemmer til, således at ministeren ikke skal være nervøs for sit flertal.
Og så vil vi i øvrigt opfordre ministeren til at bruge bemyndigelsen på en sådan måde, at vi sikrer, at kommunerne anvender samarbejds- og fredslinjen, når bemyndigelsen skal omsættes til virkelighed.
Vi går positivt, og det er rigtig positivt, ind i forhandlingerne.
Birthe Skaarup (DF), 1998-04-03:
Det er efter Dansk Folkepartis mening en meget vigtig ting, at folkeskolen til stadighed udvikler sig.
Det er utrolig vigtigt, at netop børnene ved skolestart får den rigtige indføring eller indskoling. Det er netop i det første år, og det er der sikkert ikke nogen der kan være i tvivl om, at den berøring, børnene får med folkeskolen ved skolestart, er vigtig.
Det er utrolig vigtigt for den indsats, børnene skal gøre i et helt skoleforløb, at de får den rette start.
Det skal være sådan, at folkeskoleforløbet er en god oplevelse og et incitament til at gøre en god indsats i hele skoleforløbet.
Derfor kan vi fra Dansk Folkepartis side tilslutte os, at der sker de fravigelser fra bestemmelserne med henblik på at iværksætte forsøgs- og udviklingsarbejde på førskole- og indskolingsområdet.
Vi ser det som et fremskridt med et øget samarbejde mellem pædagoger og lærere på førskole- og skolestartsområdet, men selvfølgelig uden at man fraviger principperne om udfordringerne for børnene, for det er utrolig vigtigt.
Nu er det her jo et forsøg, men det er Dansk Folkepartis klare opfattelse, at såfremt vi ikke laver den slags forsøg og vi ikke får den udvikling, som en folkeskole skal have, som jeg nævnte i starten, kan det gå gruelig galt.
Et af de vigtigste råstoffer, vi har, er vore børn.
De fortjener en optimal indlæring.
De fortjener en folkeskole, der følger med tidens krav og udvikler sig.
Ligeledes er det, at to personalegruppers, nemlig lærernes og pædagogernes, ressourcer udnyttes optimalt, meget vigtigt ved det tætte samarbejde i det første år i fritids- og skolearbejdet.
Nu er det som sagt et forsøg, og måske vil en evaluering vise, at det er helt andre veje, man skal gå ved skolestart.
Måske er det en tidligere start i et rigtigt skoleforløb, det drejer sig om.
Men vi ser frem til det udvalgsarbejde, der ligger forude.
Vi er i hvert fald meget positive over for det her forslag.
Susanne Clemensen (CD), 1998-04-03:
Dette forslag er en genfremsættelse af lovforslag nr. L 161, som blev førstebehandlet den 6. februar 1998.
Det går ud på, at undervisningsministeren kan give kommunerne tilladelse til at fravige folkeskolelovens uddannelseskrav med henblik på iværksættelse af forsøgsudviklingsarbejde på førskole- og indskolingsområdet.
CD udtrykte ved den lejlighed betænkelighed ved forslaget, idet alle bestræbelser i disse år går ud på at styrke elevernes faglige niveau, bl.a. gennem en højnelse af kvaliteten i læreruddannelsen, og der er fra flere sider, herunder fra CD, udtrykt ønske om at gøre børnehaveklassen obligatorisk, så børnehaveklassen bliver en reel indskolingsklasse, og at undervisningstiden for de yngste klasser hæves.
af børnenes faglige undervisning.
Endemålet må være at få pasning af vores børn konverteret til mere undervisning på en længere skoledag, men hvor leg og læring i meget høj grad spiller sammen, og hvor der tages hensyn til børnenes forskellighed i forudsætninger og udvikling.
CD's ønsker til en helt ny folkeskole er i fin overensstemmelse med Bisgaard-udvalgets betænkning fra 1984, som bl.a. fremhævede som en væsentlig konsekvens af sine overvejelser, at der bør indføres en betydelig længere skoledag, og at der på længere sigt må arbejdes frem mod en tæt koordination af skoledag og fritidstilbud.
Så selv om betænkningen er 14 år gammel, er den i hvert fald på disse punkter højaktuel, og man kan godt sige, at den har været forud for sin tid.
Det vil ikke skabe den sammenhæng i børnenes hverdag, som også CD ønsker.
Men hvis forsøgsordningen viser, at man gennem et mere forpligtende samarbejde mellem pædagoger og lærere styrker indlæringen, er CD naturligvis positiv heroverfor, for det vil jo selvfølgelig medføre, at det faglige niveau styrkes.
Det er vigtigt for CD, at det udviklingsarbejde, der nu sættes i gang, evalueres, når der er gået de 2 år, der er fastlagt i 8-punkts-planen for folkeskolen år 2000, før der gives frit slag, sådan som også den tidligere undervisningsminister jo ved førstebehandlingen gav tilsagn om.
På den baggrund kan CD støtte forslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-04-03:
Jeg er ny ordfører på dette område for Det Radikale Venstre, men skal blot sige, at vi jo tidligere har givet tilsagn til dette lovforslag, og det skal jeg gentage. Langt den største del af danske børn går i folkeskolen, og det er derfor meget vigtigt, at den danske folkeskole udvikler sig og bestandig søger at afspejle mange af de ændringer, der sker i det danske samfund, så de også sker i folkeskolen.
Dette forslag er selvfølgelig en videreudvikling af det faktum, at en stor del af børnene tilbringer meget stor tid i pasningsordninger, i skolefritidsordninger, børnehaveklasser, børnehaver osv., samtidig med at der også indgår skoleforløb i deres dagligdag.
Det er meget naturligt, at der skal komme mere helhed i det og komme mere sammenhæng
i det, sådan at børnene ikke opfatter det som flere forskellige båse, de bare bliver anbragt i på ganske bestemte tidspunkter af dagen. Vi synes, det er udmærket, at der kan laves forsøg ved skolestarten, og vi siger, som vi gjorde sidste gang, at det er en glimrende idé, at der kan gives tilladelse til disse faglige samarbejder for forskellige faggrupper i forbindelse med børnenes indskoling.
Vi vil under udvalgsarbejdet diskutere, hvilke samarbejdsformer og hvilke personalegrupper der kan indgå i disse forskellige forsøg, og tilsiger et positivt og konstruktivt udvalgsarbejde.
Søren Kolstrup (EL), 1998-04-03:
Enhedslisten er tilhænger af det foreliggende lovforslag om forsøgs- og udviklingsarbejde.
Vi er i det hele taget tilhængere af, at man bedriver forsøgsvirksomhed i det danske undervisningssystem.
Men når så det er sagt, er det mig magtpåliggende at sige, at Enhedslisten samtidig mener, at det er en utrolig dårlig idé at gøre børnehaveklassen til første klassetrin i grundskolen
Og vi synes også, det er en dårlig idé, at børnehaveklassen skal være med til at fremme en meget, meget smal indlæringsproces.
Jeg har ikke set nogen dokumentation for, at børn, der ikke har gået i børnehaveklasse, men i stedet er blevet i børnehaven eller er blevet passet hjemme, klarer sig dårligere end andre børn.
Jørgen Stampe fra Danmarks Lærerforening udtalte den 30. juli 1997, at man i dag regner med, at der er et spring på 4 år mellem den mest modne og den mest umodne elev, og at vi med tidligere indlæring risikerer, at springet bliver endnu større, og at vi får nogle artige piger, som styrter derudad, og nogle drenge, som ikke engang kan binde deres egne snørebånd.
Med det som baggrund vil jeg godt gøre opmærksom på, at selv om vi på den ene side er tilhængere af det her forsøg - vi var da nogle skarn, hvis vi ikke ville være tilhængere af det - er det mig magtpåliggende at understrege, at vi faktisk har et andet udgangspunkt for hele den her diskussion, end en række ordførere lægger op til, hvor man taler om, at nu skal børnenes hverdag struktureres efter skolen.
Vores udgangspunkt lyder: Småfolk lærer noget, når de er virksomme.
Småfolk lærer noget, når de selv er aktive, når de får mulighed for at udfolde sig frit - så kommer det vigtige, og jeg synes, det var spændende at høre, hvordan ministeren forholder sig hertil - og når de selv kan eksperimentere sig frem til mangfoldige kompetencer uden pres, og uden at deres hverdag skal organiseres efter, at nu skal de være åh så gode til at gå i den rigtige skole.
Men det, jeg omtaler her, er jo ikke selve lovforslagets intention.
Det er et forsøg, og hertil siger vi som sagt: Det er i orden.
Det er i orden at give ministeren mulighed for at give grønt lys for forsøg med skolestart.
Det kan vi stemme for, og så håber vi, at vi i udvalget og senere hen kan få en meget dybtgående debat om, hvad indlæring egentlig er for noget.
Det glæder vi os meget til.
Tom Behnke (FP), 1998-04-03:
Jeg er meget enig i hr. Frank Dahlgaards ideologi og grundlæggende syn på hele området her, men jeg blev lidt skuffet over hr. Frank Dahlgaards angreb på lovforslaget.
Jeg læser egentlig lovforslaget stik modsat hr. Frank Dahlgaard.
Den måde, jeg læser forslaget på, fortæller, at det handler om, at vi får løsnet lidt på de stive faggrænser - det er der vel ikke nogen, der kan have noget imod - og at vi får et bedre samspil mellem den undervisning, der foregår i skolens timer, og så det, der foregår i skolefritidsordningen, og det kan jeg da heller ikke have noget imod.
Det kan Fremskridtspartiet heller ikke have noget imod.
Hele forslaget lægger jo netop op til, hvis der skulle være nogle eventualiteter gemt et eller andet sted, at man starter med det som en forsøgsordning.
Man gør det endda på den måde, at det er skolebestyrelserne, der har initiativretten til at foreslå, at man starter en forsøgsordning, og dermed får vi så også styrket skolebestyrelserne, og det kan vi i Fremskridtspartiet heller ikke have noget imod, tværtimod.
Derfor er det for mig at se en række positive elementer, der ligger i forslaget her, og det vil vi i Fremskridtspartiet naturligvis støtte.
Må jeg så ikke godt have lov at sige til hr. Søren Kolstrup fra Enhedslisten, at det jo lød meget flot, det, der blev sagt, og det er jo helt i tråd med Enhedslistens ideologi på en række andre områder, men blot for at gøre det klart: Det er jo et faktum, at de mindre bogligt stærke altså ikke bliver stærkere ved, at man gør de mere bogligt stærke svagere.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-04-03:
Til hr. Tom Behnke blot dette: Det Konservative Folkeparti er jo ikke imod det her.
Det, jeg gav udtryk for, var en betænkelighed, fordi vi har tidligere erfaringer, nemlig fra den samordnede indskoling, med, at det gik på en anden måde, end man havde regnet med.
Og hvis hr. Tom Behnke tog en snak med tidligere undervisningsminister Bertel Haarder, ville han vide, at hr. Bertel Haarder fortrød den samordnede indskoling, for det gik ikke den på måde, som han havde forventet, og med de her rammer kan det også gå galt.
Men da det som sagt er et forsøg, der sættes i gang, så lad os se, hvordan det forsøg går.
Vi er bare betænkelige fra konservativ side.
Margrethe Vestager (RV), 1998-04-03:
Først tusind tak for den meget venlige modtagelse af lovforslaget og også tusind tak for den spændende debat, som udspinder sig om forslagets eventuelle konsekvenser om nogle år, når vi har set, hvad forsøgene kan føre til.
Forslaget er dog nok mere snævert end det, som der umiddelbart er lagt op til, for det er jo en mulighed for at iværksætte nogle af de forsøg, som kan give basis og grundlag for en diskussion om, hvordan skolestarten skal forløbe for de børn, som skal i folkeskolen.
Vi vil jo gerne se nogle forsøg, for den måde, som den danske folkeskole er udviklet på, er typisk sket gennem forsøg, og det har vi meget gode erfaringer med.
At samordne det, som sker i skolen og fritidsordningen, at øge samarbejdet mellem de personalegrupper, som har med børnene at gøre, og at forsøge at skabe en større sammenhæng i børnenes hverdag ikke blot af hensyn til dem selv, men også af hensyn til de ting, som de skal lære, tror jeg personlig vil være en meget stor fordel.
Det er jo klart, at sådan en dispensationsadgang, som det er, skal administreres med omhu.
Det er vigtigt, at vi får nogle forsøg, som er brede, som er forskellige, og som omfatter forskellige skoletyper og forskellige placeringer i det geografiske landskab, sådan at vi får den bedst mulige baggrund for at vurdere, om vi skal gå videre i en eller anden retning.
Jeg synes, vi må lade forsøgene vise, hvad der er godt, og hvad der ikke er godt, i stedet for allerede på nuværende tidspunkt at foregribe en konklusion om obligatorisk eller ikkeobligatorisk og om at samordne tingene mere eller mindre.
Jeg synes, det er fuldstændig indlysende, at forsøgene skal evalueres, sådan at Tinget får en baggrund for at diskutere, hvordan indskolingen og skolestarten skal forløbe fremover.
De mange spørgsmål, der er stillet, hvoraf en del har en så bred karakter, at det vil være at misrøgte dem at besvare dem kort her, håber jeg vi kan komme ind på under udvalgsbehandlingen, som jeg tror bliver meget spændende med den linje, som er lagt i dag.
Jørn Jespersen (SF), 1998-04-03:
Der har været talt en del om principperne for offentliggørelse, og jeg er meget langt hen ad vejen enig med hr. Ole M. Nielsen i, at der ikke er logik i at hænge en primærproducent ud, hvis forseelsen ikke er særlig slem, i betragtning af at det ikke giver nogen øget valgfrihed til forbrugerne.
Til gengæld synes jeg, det er meget væsentligt, at man på de områder, hvor forbrugerne reelt får en øget valgfrihed, benytter offentliggørelsesinstrumentet ganske markant og hårdt.
På den baggrund synes jeg, det kunne være vigtigt at få diskuteret principperne, så vi ikke vedtager lovforslaget, inden vi har haft en grundig politisk drøftelse af, hvilke principper der er flertal for, at offentliggørelsen skal baseres på.
Når hr. Ole M. Nielsen siger, at det efter hans vurdering kan være svært at nå at få lovforslaget færdigbehandlet, er mit spørgsmål derfor: Er vi enige om, at f.eks. offentliggørelsesaspektet skal være ordentligt belyst, og at der skal være taget stilling til det, inden vi med sindsro kan vedtage lovforslaget?
Erik Larsen (V), 1998-04-03:
Da Venstres ordfører, hr. Anders Mølgaard, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre Venstres synspunkter: Vi har her et lovforslag, som har været til førstebehandling ved en tidligere lejlighed.
Det er altså en genfremsættelse, og jeg skal i den forbindelse henvise til partiets ordførertale ved den lejlighed, men jeg vil godt tilføje nogle ganske få kommentarer:
I Venstre er vi meget positive over for, at der åbnes mulighed for en forsøgsordning i forbindelse med børnenes skolestart.
Vi er meget optaget af, at der bliver en øget sammenhæng i børnenes hverdag og i indskolingen mellem oplæring og leg og fritid, og vi synes, forslaget giver en god mulighed for, at man kan få gang i den proces.
Det er i øvrigt også Venstres opfattelse, at indlæringsprocessen meget gerne skal sættes i gang tidligere.