Henrik Dam Kristensen (S), 1999-03-24:
Nu kan man jo sådan nærmest professionelt blive mere og mere bekymret - det kan jo være en indgangsvinkel til det - og derfor tror jeg, at jeg vil præcisere over for hr. Keld Albrechtsen, hvad det er, jeg har sagt.
Jeg har sagt: Vi har et meget højt niveau for godkendelse af det sundhedsmæssige aspekt, når det er sådan, at der indgår gensplejsede produkter.
Så er vi specifikt inde og kigge på både det ernæringsmæssige og det sundhedsmæssige.
Der er faktisk en større sikkerhed her for forbrugerne end ved produkter, der ikke er gensplejsede. Jeg tillod mig bare at udtrykke tillid til de forskere og eksperter, som gennem mange år har arbejdet med den her problemstilling, og også de EU-ordninger, vi har på det.
Samtidig sagde jeg meget klart både i mit første og i mit andet svar, at det er meget vigtigt, at vi samtidig sikrer et højt forskningsmæssigt niveau, og jeg tilkendegav, at vi har national forpligtelse, javel, men vi har også EU-forpligtigelse på det her område.
Jeg tilkendegav oven i købet helt klart, at regeringen vil arbejde for, at det bliver optrappet på EU-niveau, og jeg tilkendegav nogle synspunkter og holdninger til den, hvad skal man sige, europæiske debat, som der er, som jeg her har givet udtryk for.
Så jeg synes, at man næsten kan blive mere og mere glad, efterhånden som man lytter til svarene, for det flugter i den fornuftige, rigtige retning, som handler om: Ja, vi skal have styr på det her område, ja, vi vil være kritiske, ja, vi vil have lov til at have en stor viden, også når det gælder offentlig regi.
Altså alle de svar, som er helt oppe i tiden.
Med hensyn til mærkning sagde jeg faktisk også helt klart, at vi nåede et stykke ad vejen, men vi nåede ikke det sidste stykke, som jeg tror et enigt Folketing har vedtaget
to gange, men hvis man kigger på, hvad udgangspunktet var i forhold til mærkningsdiskussionen i EU, ja, så nåede vi faktisk ganske langt.
Nu skal det ikke mærkes, hvis man ved ny teknologi som proteintest eller DNA-test ikke kan påvise nogen forskel, og argumentationen er, at man har manglende kontrol.
Vi er faktisk nået et godt stykke ad vejen på det her område.
Helt præcist til det sidste spørgsmål til hr. Keld Albrechtsen: Jeg føler mig tryg i forhold til de godkendelsesprocedurer, vi har, når et gensplejset produkt skal tillades til menneskeføde.
Vi har på den side i mange år været blandt de førende på det her område.
Vi har oprettet EU-systemer i forskellige komitéprocedurer osv., og det, som jeg tror jeg fik sagt før, men som jeg gerne vil sige helt præcist, er, at sundhedsrisikoen bliver vurderet i mit system som værende meget høj; altså den sikkerhed vi har for, at når tingene bliver sendt på gaden, er der ikke sundhedsrisiko.
Men det er ikke kun det officielle system, som er enig om det.
Jeg oplever også i kronikskriveri osv. fra andre eksperter på det her område, at man er enig i, at vi har en meget høj risikovurdering i EU og dermed også i Danmark.
Diskussionen om det gensplejsede er vel knap fagligt så stærk, når vi taler om den sundhedsmæssige risiko ved at spise noget gensplejset, som diskussionen er om udsætning osv. Med hensyn til mulighederne for at kunne levere ikkegensplejsede produkter til forbrugerne, ja, der synes jeg, der er to linjer i det.
Danmark går ind for så skrap en mærkning som overhovedet muligt, og vi er kommet et godt stykke ad vejen ved den sidste beslutning, der blev truffet i EU.
Vi havde gerne set, at vi var kommet lidt længere.
Den anden er selvfølgelig, at det her er også noget privat, altså det må også være disse kæder, som ønsker at købe ind, som er med til at sikre sig nogle garantier.
Det offentlige har nogle ansvarsområder, det vedkender jeg mig gerne, men vi kan ikke være moder og sørge for alting som sådan.
Så det er også et ansvar, som påhviler de virksomheder og forretninger, som ønsker at sælge ikkegensplejsede ting, at det er krav, som de stiller til deres leverandører.