Niels Helveg Petersen (RV), 2000-03-30:
Forespørgslen og forhandlingen om redegørelsen her kommer på et godt tidspunkt.
Arbejdet med EU-chartret er netop ved at komme i gang.
Det udvalg, der skal udarbejde chartret - eller udkastet - har indtil nu mødtes seks gange.
Arbejdet er på det indledende stadium.
Der udestår mange drøftelser, før der foreligger et resultat.
Arbejdet foregår i det såkaldte Charterudvalg, et lille arbejdsudvalg, der består af 62 repræsentanter for medlemslandenes regeringer og de nationale parlamenter, Europa-Parlamentet og Kommissionen.
Europarådet eller EF-Domstolen deltager som observatører.
Fra dansk side deltager som bekendt tidligere formand for Folketinget og tidligere minister Erling Olsen som repræsentant for regeringen.
Fra Folketinget deltager hr. Claus Larsen-Jensen og fru Ulla Tørnæs.
Der er så tale om en ganske unik konstruktion, som ikke er set før i EU, og det afspejler også den helt særlige betydning, de grundlæggende rettigheder har i det europæiske samarbejde.
I henhold til mandatet fra det europæiske rådsmøde i Köln skal Charterudvalget udarbejde et udkast i god tid inden det europæiske rådsmøde i december.
Charterudvalget skal udarbejde et politisk dokument. Det følger af konklusionerne fra Köln, at det først i en senere fase skal undersøges, om og i givet fald hvorledes charteret skal optages i traktaterne.
Det er således ikke Charterudvalgets opgave at tage stilling til, om charteret i en eller anden form senere bør optages i traktaterne.
Dette vil i givet fald skulle ske på en regeringskonference.
Det er medlemslandenes ansvar.
Det synes at være den overvejende opfattelse i Charterudvalget, at charteret skal rette sig imod EU's institutioner.
Charteret skal med andre ord ikke ændre på kompetenceforholdet mellem EU og medlemsstaterne.
Opgaven bliver derfor at formulere charteret sådan, at kompetenceforholdet mellem Unionen på den ene side og medlemslandene på den anden side ikke er til at misforstå.
Det er helt på linje med regeringens holdning.
Det betyder også, at der skal sættes søgelys på de rettigheder, der er relevante for EU's institutioner.
Men andre rettigheder vil selvsagt også kunne indgå i charteret. Hele den europæiske menneskerettighedskonvention er via Amsterdamtraktaten allerede en del af EU's retsgrundlag.
Der er også enighed om, at charteret ikke må bringe uorden i den menneskerettighedsbeskyttelse, vi kender i dag, især fra den europæiske menneskerettighedskonvention.
Charteret skal tværtimod være med til at synliggøre og tydeliggøre menneskerettighedernes betydning i EU.
Det er også regeringens holdning.
Charterets indhold har indtil nu kun været genstand for meget foreløbige drøftelser.
Charterudvalget har haft en drøftelse af flere af klassiske frihedsrettigheder.
Der er bred enighed om, at indholdet i rettighederne ikke i substansen må afvige fra de formuleringer, der kendes fra den europæiske menneskerettighedskonvention.
Der skal også tages hensyn til den meget omfattende retspraksis, der foreligger for Menneskerettighedsdomstolen.
Drøftelser om bl.a. de økonomiske og sociale rettigheder udestår fortsat.
Regeringens holdning er den, at ideen med at udarbejde et EU-charter om de grundlæggende rettigheder er god.
Vi bevæger os inden for et område, hvor der skal udvises omhu og respekt over for det, der allerede fungerer godt, nemlig Strasbourg-Domstolen.
Styrken er imidlertid, at charteret i sin endelige form vil berøre områder, som ikke kun er for eksperter og for embedsværket, men som forholder sig til den enkelte borgers hverdag.
Borgerne får med charteret et papir, som de kan forholde sig til over for EU's institutioner.
Det er godt ud fra flere betragtninger.
I takt med udviklingen af det europæiske samarbejde
har menneskerettigheder og grundlæggende rettigheder fået en mere og mere fremtrædende betydning.
Det har bl.a. vist sig ved EF-Domstolens domspraksis og den stadig mere centrale placering, som
beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder har fået i EU-Traktaten.
I Amsterdamtraktaten er Unionens respekt for de grundlæggende rettigheder indskrevet direkte, bl.a. jf. artikel 6.
Heraf følger, at EU bygger på principperne om frihed, demokrati, respekt for menneskerettigheder og retsstatsprincippet, at EU respekterer de grundlæggende rettigheder, sådan som det fremgår af den europæiske menneskerettighedskonvention og medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner.
Denne artikel specificerer imidlertid ikke, hvilke rettigheder den enkelte borger har i forhold til Unionen.
Ved at udarbejde et rettighedscharter i et klart og tydeligt sprog kan man synliggøre de fundamentale rettigheder.
Med et let tilgængeligt EU-charter vil EU's borgere og de personer, der befinder sig på medlemsstaternes territorium, få klarhed over, hvilke grundrettigheder institutionerne skal respektere.
Charteret vil dermed også skabe større klarhed
over, hvilke begrænsninger EU's institutioner er bundet af i deres daglige virke.
Denne præcisering giver større sikkerhed
for, at borgernes grundlæggende rettigheder ikke krænkes.
Jeg har set nogen påstå, at charteret er et skridt imod en fælles EU-forfatning.
ikke rigtigt.
Charteret vil styrke den fælles europæiske opfattelse af det helt centrale spørgsmål: Hvordan har vi indrettet os i Europa med hensyn til grundrettighederne?
Det er positivt.
Det er i alles interesse, at borgerne kan forvente, at EU-institutionerne udøver deres beføjelser i overensstemmelse med et sæt nedskrevne fundamentale grundrettigheder.
I forhold til EF-Domstolen vil charteret samtidig styrke retssikkerheden.
Domstolen får en politisk rettesnor for, hvilke rettigheder medlemsstaterne anser for at være grundlæggende.
Jeg har noteret mig, at der er nogle, der har den opfattelse, at charteret kan misbruges til at definere et bestemt politisk værdigrundlag for EU, et grundlag, som de enkelte medlemslande skal måles på.
Det er forkert.
Charterets indhold er de fundamentale grundrettigheder.
De er ikke udtryk for en bestemt partimæssig eller politisk grundholdning; de hviler på universelt accepterede værdier.
Det er det værdigrundlag, vi ønsker skal gælde for EU's institutioner, og som vi selvsagt uden betænkeligheder kan tilslutte os. Jeg synes også, man skal fremhæve den signalværdi, som charteret repræsenterer.
Det gælder både indadtil i Unionen, og det gælder også i EU's forhold til tredjelande, ikke mindst kandidatlandene.
Charteret vil være med til at understrege over for borgerne, at EU jo ikke kun drejer sig om fri bevægelighed af varer og kapital, men at EU også repræsenterer et menneskeligt ansigt, der giver sig udtryk i den enkeltes dagligdag.
EU skal i sit virke leve op til normer, som borgerne kan føle sig trygge ved.
Charteret sender et signal til kandidatlandene.
Vi gør det klart, at EU-samarbejdet bygger på et fundamentalt princip om et højt beskyttelsesniveau for det enkelte individ og for grupper af individer.
I forhold til tredjelande vil charteret være et signal om den vægt, EU tillægger menneskerettighedsbeskyttelsen.
I forvejen står menneskerettighederne centralt i EU's relationer til tredjelande.
Charteret vil yderligere styrke EU's profil på menneskerettighedsområdet.
Regeringen finder, at Danmark med vores synspunkter på menneskerettigheder bør gå konstruktivt ind i arbejdet med charteret.
Det ligger i forlængelse af den vægt, vi tillægger menneskerettighederne i vores politik i andre sammenhænge, i FN, i Europarådet, OSCE, WTO, ILO og i vores udviklingspolitik.
Et par ord om det videre forløb.
Arbejdet er som sagt i en tidlig fase.
Størsteparten af det egentlige arbejde udestår endnu.
Danmark vil arbejde for, at der er overensstemmelse mellem charteret og de konventioner og forpligtelser, som Danmark i øvrigt er bundet af, ikke mindst selvfølgelig den europæiske menneskerettighedskonvention.
Vi vil også arbejde for at sikre, at charteret respekterer de særlige forhold og de arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, der kendetegner den danske model på arbejdsmarkedet.
Det må tydeliggøres, at de dertil knyttede rettigheder hviler på traditioner og forskellig praksis i de enkelte lande.
Vi vil som sagt arbejde for, at der ikke ændres på kompetenceforholdene mellem EU og medlemslandene, og vi kan allerede nu konstatere, at disse synspunkter står vi langtfra alene med. Arbejdet med charteret foregår i sit selvstændige spor og er ikke en en del af forhandlingerne om regeringskonferencen.
Regeringen arbejder for, at charteret bliver et politisk dokument.
Alene den korte tidsramme, der er sat for udarbejdelsen af charteret,
taler for et politisk dokument og også ønsket om, at det skal være et politisk dokument, der er i fuld overensstemmelse med mandatet fra Det Europæiske Råd i Köln.
Vi er opmærksomme på, at flere lande ønsker en traktatfæstelse af de grundlæggende rettigheder; det er for tidligt at vurdere, om det vil ske på et tidspunkt.
Meget vil selvsagt her afhænge af formen og indholdet af charteret, og jeg vil i den anledning da i øvrigt minde om, at Danmark under den seneste regeringskonference var klar til at overveje en indskrivning af de grundlæggende rettigheder i Traktatens indledning i selve præamblen.
Det fremgår af forhandlingsgrundlaget fra 1995, som jo blev bekræftet her i Folketinget.
Men så langt er vi ikke endnu.
Om vi når dertil, er for tidligt at sige.
Indtil videre arbejder vi for at sikre, at charteret får et indhold, der klart og tydeligt understreger
Til sidst vil jeg gøre opmærksom på, at Erling Olsen og Folketingets to medlemmer af Charterudvalget i februar holdt den første høring om charteret med deltagelse af en bred kreds af NGO'ere, interesseorganisationer og Folketingets partier.
Der planlægges afholdt en ny høring i slutningen af maj 2000, hvor Folketingets partier igen vil blive inviteret.
Her vil der bl.a. blive en ny lejlighed til at gøre status over arbejdet i Charterudvalget.