runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-02-23:
Jeg føler anledning til på nuværende tidspunkt, hvor der er en hel del spørgsmål tilbage om Østrigsagen, at spørge statsministeren, om han føler, at sikkerhedsnettet er så fastspændt under statsministeren i denne her sag, at det er derfor, statsministeren udviser den arrogance, som vi har været vidne til her i denne spørgetid.
Jens Rohde (V), 2000-02-23:
Nej, nu stiger kunsten sandelig!
Det er dog en ufattelig arrogance, man lægger for dagen her i Folketinget i dag.
Vi prøver faktisk seriøst at finde ud af, hvad det egentlig er, der er sket, og hvis der ikke var begået så mange fejltagelser i Statsministeriet, havde sagen jo sådan set været klar.
Men jeg vil meget gerne vide, i hvert fald som det mindste: Hvorfor fjernede man dette faxhoved fra side 4?
Det må statsministeren da kunne fortælle Folketinget her i dag.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-23:
Det er S 1520, ja.
Jeg kan kun om dette spørgsmål, nr. S 1520, sige, at min egen departementschef har udarbejdet en redegørelse for sagsforløbet, som er fremsendt til Det Udenrigspolitiske Nævn, og mere er der i og for sig ikke at sige om det spørgsmål.
Svend Aage Jensby (V), 2000-02-23:
Statsministeren gjorde sig nogle tanker om, hvor fuldstændig ufornøden den interesse, den brede presse havde vist for denne sag, er, og bekymrede sig endog om de telefonregninger, der måtte være afstedkommet på grund af den interesse.
Synes statsministeren ærlig talt ikke, at det netop er et sundhedstegn for demokratiet, at hele den danske presse har vist den interesse for sagen, som den har gjort?
Heldigvis lever vi i et frit land, hvor pressen er fri, men pressen har gjort det, fordi pressen, nøjagtig ligesom vi, mener, at der er fiflet, for at bruge det udtryk, eller svipset - hellere svipset - med grundlovens regler.
Det er den interesse, vi har i at få det fastslået, og det er også den interesse, pressen har. Synes statsministeren ærlig talt ikke, at det er et godt tegn på et demokrati?
Hanne Severinsen (V), 2000-02-24:
Det, jeg spurgte om, var nu ikke så meget forholdet mellem den enkelte institution og CVU, men CVU og DPU, hvor CVU'erne jo i de første 3 år skal bruge nogle af deres udviklingsmidler på DPU, og det er jo ikke alle CVU'er, der lige synes om DPU.
Det kan godt være, der er nogle, der er meget begejstrede for DPU, men det er vi nu altså ikke i
Venstre, og vi tror i hvert fald, at der også bør være mulighed for, at andre universiteter og udenlandske universiteter kan indgå i de der samarbejder
Vi ved, at der allerede er gode samarbejdsrelationer
mellem de mellemlange videregående uddannelser med udviklingsprojekter, hvor man gør det sammen med f.eks. Københavns Universitet eller Aalborg Universitet eller et universitet i Australien, som det sker i Viborg, og det er sådan noget, der kunne blive besværliggjort, hvis man reserverer nogle af midlerne, fordi man så gerne vil udvikle DPU.
Thorstein Theilgaard (SF), 2000-02-24:
Til fru Hanne Severinsen: Jeg er ked af, at jeg misforstod spørgsmålet en anelse, kan jeg forstå, eller også præciserede fru Hanne Severinsen det i anden omgang.
Altså realiteterne er jo nok, at hvis man vil have et Danmarks Pædagogiske Universitet - og det kan vi se store og spændende perspektiver i - så koster det også noget, og så bliver man nok også nødt til at reservere noget, specielt når man opererer med en relativt stram udgiftsramme for hele den her meget omfattende reform.
Men jeg synes da, det var spændende nye toner fra Venstre, hvis man sammen med SF vil arbejde for, at der afsættes yderligere midler på området, så der er plads til noget mere.
Jeg ved ikke, hvordan det vil harmonere med Venstres skattestop i al almindelighed.
Søren Kolstrup (EL), 2000-02-24:
Jeg kunne forstå, at hr. Thorstein Theilgaard var relativt positiv over for forslagene.
Også jeg mener, der ligger nogle perspektiver i dem, men jeg er dybt bekymret på en lang række områder, f.eks. demokratiområdet.
Vil hr. Thorstein Theilgaard være med til at sikre, at de ansatte og de studerende får en langt, langt stærkere placering i styringen af de her uddannelsesinstitutioner og deres fælles ledelser?
Thorstein Theilgaard (SF), 2000-02-24:
Til fru Hanne Severinsen, der spurgte, om udviklingsmidlerne skal ligge på den enkelte institution eller de skal ligge i CVU - det var sådan, jeg forstod spørgsmålet - må jeg sige, at vi vil sådan set godt have, at udviklingsmidlerne bl.a. ligger i CVU'et, men vi læser også lovforslaget sådan, at det også er meget op til de partnere, der vælger at gå sammen, hvilken fordeling der skal være. Vi læser ikke lovforslaget sådan, at det partout 100 pct. skal ligge i CVU'et, men det er jo op til det lokale, regionale samarbejde inden for det her, og det er sådan, det ser ud.
Vi synes, det er fornuftigt, at man ikke skal detailplanlægge, hvordan fordelingen skal være mellem den enkelte institution på den ene side og CVU'et på den anden side.
Til hr. Søren Kolstrup vil jeg sige med hensyn til demokratiet: Vi er altid villige til at kigge på demokrati og brugerindflydelse i enhver retning, men jeg synes så også, at vi skal give ministeriet den credit, som det hedder nu om dage, at man faktisk har haft en meget, meget lang proces om det her.
Man har forsøgt at inddrage de studerende, de ansatte, rektorerne, og hvad ved jeg, i hele processen omkring, hvordan man skal lave det her, hvordan man kunne tænke sig de her meget store lovforslag, og langt hen ad vejen synes jeg, det er lykkedes at skabe et fornuftigt grundlag for lovforslagene.
Så ved jeg godt, at så snart man laver noget nyt og rører ved en institution, skabes der lidt utryghed - der skabes måske oven i købet meget utryghed - og hvis hr. Søren Kolstrup og jeg kan finde på en enkelt ændring eller to, som kan skabe øget tryghed på det område, så er jeg ikke uvillig til det.
Hanne Severinsen (V), 2000-02-24:
Jeg synes nu også, at når man læser teksten, så er det ikke lige det, man bliver mest begejstret for.
Altså det indeholder meget systemtænkning.
Skal det forstås på den måde, at hvis vi kunne finde en model, som kunne tilfredsstille de skeptiske, så er De Radikale også tilhænger af det?
For der er jo ingen tvivl om, at så ville vi kunne koncentrere os om alle visionerne på en helt anden måde, og så ville vi ikke være nødt til at tage den diskussion med dem, som ikke synes, at den struktur er så jublende pragtfuld, som hr. Henrik Svane synes.
Jeg er enig med hr. Henrik Svane
både i, at det ville være et kvantespring, hvis intentionerne kunne realiseres, og at det er vigtigt, at man får reformen godt søsat, samt at det er nogle meget komplekse lovforslag.
Så vil jeg spørge: Er det virkelig rimeligt, at det her skal være gennemført den 1. juli 2000, og at alle institutioner sådan set bliver nødt til at tage det valg allerede på det tidspunkt, hvor det skal stå?
Nu talte hr. Henrik Svane meget i de spørgsmål, han stillede, om, at der var frivillighed, men det er jo en tvungen frivillighed, for man får jo ikke del i udviklingsmidlerne og alle de gode intentioner, hvis ikke man finder sine alliancepartnere, og det er meget tidligt så.
Skulle vi ikke være enige om, at det var en af de ting, vi kunne samles om: at man måske fik lidt mere tid til at finde ud af, hvordan man skulle indrette sig.
Søren Kolstrup (EL), 2000-02-24:
Ja, det var jo da nogle vældige superlativer, hr. Henrik Svane havde.
Vi hørte om kvantespring og en nærmest euforisk tilgang til de her lovforslag.
Det, der undrer mig såre i den her debat, er, hvordan man kan blive så euforisk i forhold til nogle lovforslag, som omhandler nogle organisatoriske ændringer.
Jeg oplever Det Radikale Venstre som et parti, der altid har taget stilling til indholdet i sagen, været meget optaget af sjæl og ånd og faglig sammensætning, og så kommer man her og får så varme følelser over for nogle systemændringer.
Er det sådan en ny tilgang til uddannelsespolitik, som man vil rendyrke fra Det Radikale Venstres side?
Henrik Svane (RV), 2000-02-24:
Jeg er glad for det spørgsmål.
Jeg synes, det er herligt at opleve, at folk kan begejstres over en ordførertale sidst på eftermiddagen.
Jeg vil gerne sige til fru Hanne Severinsen:
Kvantespring, ja, det mener jeg rent faktisk det kan blive.
Hvis man, som vi er sindede i Det Radikale Venstre, går åbent til udvalgsarbejdet med et positivt sind og ikke stiller sig på tværs, som jeg synes Venstres ordfører gjorde i sit indlæg - fordi vi tror på det, der ligger her - og i fællesskab laver et gedigent og grundigt udvalgsarbejde for netop at løfte det danske uddannelsessystem ind i det nye århundrede, vi netop har taget fat på, dels for at tilsikre den regionale forankring af væsentlige uddannelsesinstitutioner og dels sikre, at vi får en anderledes fordeling af uddannelsesinstitutionerne i Danmark, hvor vi jo har set gennem de sidste mange år, at universitetsbyerne har snuppet mere og mere, så tror jeg på, at det også kan lade sig gøre, at vi kan søsætte det her projekt, inden vi går på sommerferie. Så vil jeg lige sige til sidst: Der er jo ingen, der siger, at institutionerne skal gå i gang den 1. juli eller den 1. august med det her.
Vi skal forberede lovgivningen, så man, når man har lyst, kan gå i gang med at gøre det.
Min glæde, vil jeg sige til hr. Søren Kolstrup, begrunder sig jo kun i det indhold, der ligger i de her lovforslag.
Det synes jeg er væsentligt at lade sig begejstre over.
Derfor glæder jeg mig meget til at høre hr. Søren Kolstrups begejstring, når vi nu skal høre hans ordførertale om lidt.
Thorstein Theilgaard (SF), 2000-02-24:
Bare et enkelt spørgsmål til hr. Søren Kolstrup, som udtrykte sig, sådan hørte jeg det i hvert fald, noget skeptisk over
for professionsbachelortitlen
Så ville jeg bare spørge, hvad der har fået Enhedslisten til at ændre holdning fra den institutionsredegørelse, der var for ca. 1 år siden i februar 1999, hvor hr. Søren Kolstrup som ordfører sagde, at Enhedslisten også er tilhænger af sådan et system.
Jeg kunne godt tænke mig at få præciseret, hvad der er sket i det år.
Hanne Severinsen (V), 2000-02-24:
Hr. Thorstein Theilgaard nævnte, at vi skal sikre fornuftige relationer mellem CVU og DPU.
Er SF tilhænger af, at man reserverer midler ude i CVU, som de skal bruge på DPU, eller vil SF også støtte Venstre i, at de udviklingsmidler må være på institutionernes betingelser, så de kan udvikle sig, f.eks. også i et samarbejde med udenlandske institutioner, og måske også videreudvikle de samarbejdsrelationer, de i dag har til universiteterne?
Søren Kolstrup (EL), 2000-02-24:
Enhedslisten er fortsat tilhænger af professionsbachelortitlen, klart nok.
Hvis vi først havde haft debatten om professionsbachelortitlen, hvor vi har en lang række synspunkter til, hvordan den skal være vellykket, jamen så havde vi stået i en anden situation.
Men jeg ved jo ikke, hvad det indebærer.
Jeg skal gøre opmærksom på, at jeg ikke er minister, og derfor er det ikke mig, der har hjemmel til at føre det ud i livet, og det er da et problem for mig.
Henrik Svane (RV), 2000-02-24:
Det, der kalder mig op, er fru Hanne Severinsens bemærkning om, at Venstre vil standse den automatiske centralisering.
Synes Venstre, at det skal være rektorerne på de forskellige undervisningsinstitutioner, der alene skal bestemme, hvordan man skal udvikle sig?
Eller synes Venstre ikke, at Folketinget fortsat skal være den instans, der sikrer en regional forankring af uddannelsesstederne og en fortsat udvikling i et inspirerende samarbejde?
Det er jo det, der ligger til grund for store dele af lovforslaget om CVU'erne og samarbejde på MVU-uddannelserne, at man netop kan gå ind i et forpligtende samarbejde og ikke overlade det til hver enkelt rektor at bestemme.
Brian Mikkelsen (KF), 2000-02-24:
Det bliver jo en semantisk strid, det her.
Jeg tror, Det Radikale Venstre er enige med Det Konservative Folkeparti i, at samarbejde selvfølgelig er et gode, at hvis man koncentrerer kræfterne om en pædagogisk udvikling, om en udvikling forsøgsmæssigt, så vil det da være et gode for uddannelsessystemet. Men det, vi taler om her, er, at der ikke er efterladt nogen mulighed for at gå ind i et samarbejde, som ikke automatisk skal ende med en fusion.
Det betyder altså, at man lukker seminarerne ind ikke i en blindgyde, men i hvert fald i et eksperiment, som er vanskeligt at overskue.
Dér efterlader man dem altså ikke nogen anden mulighed
end enten at fusionere eller ikke at fusionere, og det er ikke godt nok.
Søren Kolstrup (EL), 2000-02-24:
Jeg er enig med den socialdemokratiske ordfører i, at der med det her forslag er blevet tale om, at man i hvert fald formelt, formelt, kan vælge frit.
Jeg tror også, at det er korrekt, at der er et ønske om en form for regional spredning, men det springende punkt bliver alligevel - og det synes jeg ikke jeg fik svar på - om man ligesom skal lade Fanden tage de institutioner, der er udenfor, om de så ikke skal have nogen udviklingsmuligheder, for så er der jo i virkeligheden ikke tale om et frit valg.
Hvis alle ressourcerne, forskningsmæssigt m.m., lægges ind i centrene, må vi åbent erkende, at der i realiteternes verden ikke er tale om et frit valg, og så må vi sige det og vedgå det.
Hans Peter Baadsgaard (S), 2000-02-24:
Det ville jo være en interessant diskussion og også nyt i diskussionen, hvis det var sådan, at vi i dag havde til opgave at diskutere indholdet - det er sådan set også til hr. Søren Kolstrup.
Nu er det jo ikke uddannelserne, vi diskuterer, men strukturen, der skal sikre, at uddannelserne kan udvikles, så de også bliver kvalitetsudviklede.
Men det var nu ikke det, der kaldte mig herop.
Det var spørgsmålet om, at Danmarks Pædagogiske Universitet skal begrænses eller holde sig inden for det, de er gode til.
Og deri ligger der jo næsten, at det betyder, at man skal holde sig til det, som Danmarks Lærerhøjskole og Danmarks Pædagoghøjskole i dag foretager sig.
Altså det med naturvidenskab og forskning i naturvidenskab er ikke det, vi taler om, vi taler om forskning og uddannelse inden for pædagogik, læring og kompetenceudvikling.
Vil det sige, at Kristeligt Folkeparti er af den opfattelse, at andre uddannelser end folkeskolen ikke har behov for pædagogisk forskning, pædagogisk udvikling, kendskab til læringsprocesser, kompetenceudvikling?
Hvis det er tilfældet, synes jeg, det er alt for snævert et begreb, Kristeligt Folkeparti opererer med.
Hvis man skal løse en opgave, skal man jo være sikker på, at de, der går sammen om at løse den, ikke kan løbe hver til sit. Og hvis det skal gennemføres, som det er foreslået, og sådan, som vi er helt enige i, at f.eks. lærernes efter- og videreuddannelse skal lægges over fra lærerhøjskole, pædagoghøjskole til seminarieverdenen, så er vi jo nødt til at have nogle, der kan løfte den opgave. Og det er ikke bare at have en ret til at udbyde, som man har i dag på seminarierne, men det er også en pligt til at sørge for, at det pågældende område får mulighed for at give de pågældende lærere og pædagoger den efter- og videreuddannelse.
Det vil man ikke kunne håndtere, hvis institutionerne i et løst samarbejde kan gå fra hinanden efter et par år.
Hvad så med opgaven?
Det synes jeg hellere fru Hanne Severinsen skulle svare på.
Hvem skal så løse den opgave, hvis man siger, at vi deltager ikke i det her samarbejde mere, vi synes, det er blevet for surt, og de andre vil ikke rigtig lege, som vi vil, så vi går til os selv igen? Derfor: Det er forpligtende og derfor også et juridisk og økonomisk forpligtende samarbejde, men der er jo mulighed for, at man kan undlade at deltage i det, og de er ikke overladt til Fanden, eller hvem der måtte have lyst til at tage dem, som hr. Søren Kolstrup var inde på.
De har mulighed for at drive deres virksomhed for sig selv; de har mulighed for at søge samarbejdet; de har mulighed for senere at komme ind i et sådant center.
Så de har alle muligheder, synes jeg, og de må selv vælge, og hvis de synes, at det ene er mere faretruende end det andet, så lader de nok være med at vælge det.
Det tror jeg godt de selv kan vurdere.
Det er min vurdering, at det vil tjene institutionerne og uddannelserne, hvis man søger sammen i det her samarbejde og får styrket uddannelsernes kvalitet.
Vi skal have kvalitetsudviklet de mellemlange uddannelser, og det kan vi kun gøre, hvis vi får lavet disse forpligtende samarbejdsformer, som der her er lagt op til.
Hans Peter Baadsgaard (S), 2000-02-24:
Jeg var glad for at kunne konstatere i fru Hanne Severinsens indlæg, at Venstre er enig i, at vi skal styrke de mellemlange videregående uddannelser, og at vi skal fastholde en regional spredning, og så skulle vi ikke hænge os i strukturen.
Men resten af fru Hanne Severinsens tale gik sådan set stort set på at snakke om strukturen. Derfor efterlyser jeg: Hvordan vil Venstre da sikre den kvalitetsudvikling?
Det er der jo ikke noget til hinder for, som jeg har forstået det.
Derfor er jeg glad for, at vi er enige om målene, men jeg kan ikke forstå, hvad det er, Venstre vil have placeret for at nå disse mål, når man ikke vil denne struktur her.
Jeg er sikker på, at der vil blive lyttet til Venstre i Holstebro og i Kolding og mange andre steder, hvor man er langt fremme i overvejelserne om, hvordan man skal styrke disse udviklingsmuligheder.
Men jeg forstår, at det ikke skal være med Venstres støtte.
Hanne Severinsen (V), 2000-02-24:
Først til hr. Baadsgaard
Hr. Baadsgaard taler om denne struktur, men det, som vi taler for, er netop, at der er så store geografiske forskelle, at man er nødt til at indrette tingene på forskellig måde.
Og når nu hr. Baadsgaard taler om Holstebro, er det selvfølgelig klart, at jeg synes, det er udmærket, at man her laver en fusion, men i virkeligheden laver man en fusion med kun ét seminarium, som meget godt kunne have behov for uddannelser sammen med andre, hvad man jo så bliver afskåret fra, fordi man skal lægge sig fast allerede nu på en institutionsstruktur, i hvert fald hvis det gælder diplomuddannelser.
Det er nogle af de steder, hvor jeg mener, vi må passe på, at der ikke bliver så megen debat om institutionsstrukturen, at vi glemmer, at det var indholdet, der var det afgørende.
Derfor efterlyser jeg, om der har været debat om indholdet.
Jeg synes ikke, det fremgår særlig tydeligt, at det er det, man har koncentreret sig om.
Jeg synes, vi i udvalget skulle gøre meget for at prøve at se på, hvad vi mener med indholdet.
Og selvfølgelig skal det ikke være rektorer, der bestemmer, hvordan strukturen skal være, men det må være samarbejdet, der udspringer af, at man stiller nogle kvalitetskrav, og så er man nødt til at samarbejde, fordi ellers kan man ikke udbyde de ting på en ordentlig måde.
Hans Peter Baadsgaard (S), 2000-02-24:
Fru Hanne Severinsen efterlyser mulighederne for at lave forskellige løsninger afhængigt af de geografiske forhold.
Jamen læser Venstre disse lovforslag sådan, at det ikke er muligt?
Altså Holstebromodellen, hvor forskellige uddannelser går sammen, er én metode.
Andre har andre centre, hvor der er mere ensartede lærere og pædagoger, og det kan være nogle tekniske, og det kan være sundhedsuddannelserne.
Altså er den variation i både størrelse og art efter Venstres opfattelse ikke til stede i det lovforslag, der ligger her?
Og hvad er det, man vil have; hvad er det, man vil have derudover?
Hanne Severinsen (V), 2000-02-24:
Jamen hvis man opererer med, at det kun er centre, der i løbet af 3 år er fusioneret, så er det rigtigt, at de kan se forskellige ud, men det kan jo godt være, at det samarbejde, hvori de skal udbyde uddannelser, i virkeligheden må være langt større, og så er vi jo alligevel nødt til at lave det forpligtende samarbejde.
Hvorfor kan vi så ikke i al almindelighed sige, at forpligtende samarbejde kan også udbydes, i stedet for at lægge os fast på de 3 år?
Og det er jo mest en seminariediskussion; det er jo også derfor, det er blevet til en debat om seminarienedlæggelser.
Jeg synes, man burde kunne finde ud af det.
Om ikke andet så burde man kunne sige: Vi laver en revision af loven, hvis vi synes, det er nødvendigt, at de skal fusionere om 4 år.
Det kan vi jo så se til den tid.
Hans Peter Baadsgaard (S), 2000-02-24:
Der er jo mulighed for, at man kan gå ind og i løbet af en 3-årig periode kan melde sig ud igen.
Jamen det er jo til stede, det, som Venstre står her og efterlyser.
Derfor kunne man jo gentage med digteren: Min sjæl, hvad vil du mer?
Jeg har ikke hørt, at nogen af de ting, som Venstre efterlyser, ikke kan lade sig gøre i det lovforslag her, og derfor er jeg glad for at kunne konstatere nok en gang, at Venstre er enig i, at vi skal kvalitetsudvikle mellemlange uddannelser, og at vi skal sikre den regionale spredning.
Jeg mangler bare Venstres vilje til at se mulighederne i lovforslaget her.
Hanne Severinsen (V), 2000-02-24:
Ja, de kan enten fusionere med det samme, eller også kan de fusionere om 3 år, eller de skal stå udenfor, og hvis de skal stå udenfor, får de ikke del i udviklingsmidlerne.
Derfor er der i virkeligheden ikke noget frit valg.
Men det, jeg siger, er, at vi vil alligevel se, at det er nødvendigt, at man går sammen på kryds og tværs, også efter man har lavet en fusionering, fordi mange efteruddannelsestilbud ikke kan etableres.
Der er fag, der er så små, at det måske skal være på landsplan.
Så det, der er pointen, nemlig at efteruddannelsen skal lægges ud til grunduddannelserne, er vi åbenbart enige om.
Og så skal de samarbejde, for at de kan lave noget ordentligt.
Det er vi åbenbart også enige om.
Så må vi vel også kunne finde ud af at lave det sådan, at de, som gerne vil samarbejde på en anden måde, også får den mulighed.
Og hvis vi så synes, at den juridiske fusionsmodel, som ministeriet er så glad for, viser sig at være den eneste saliggørende, jamen så kan vi jo konstatere det om en årrække.
Henrik Svane (RV), 2000-02-24:
I omtalen af CVU-forslaget omtalte hr. Brian Mikkelsen ordet tvang.
Hvad er det for en tvang, man taler om?
Hans Peter Baadsgaard (S), 2000-02-24:
Hr. Brian Mikkelsen var bekymret for eller var imod, at det var Danmarks Lærerhøjskole, der skulle danne udgangspunkt for oprettelse af Danmarks Pædagogiske Universitet, og mente, at det dermed bliver for snævert.
Derfor vil jeg spørge hr. Brian Mikkelsen, om man ikke har observeret, at Danmarks Pædagogiske Universitets forskning og uddannelse har et langt bredere sigte, men at de selvfølgelig ikke kan klare den store udvidelse i opgavespektret på én gang; men sigtet er ikke specielt rettet mod folkeskolen.
Er det helt forbigået De Konservatives opmærksomhed?
Brian Mikkelsen (KF), 2000-02-24:
Til hr. Henrik Svane: Altså man har tre muligheder.
Tre muligheder: Man kan fusionere, man kan lave det, der kaldes en bindende fusion, altså i løbet af en 3-årig periode, og så kan man sige nej.
Altså jeg taler ikke imod en fusion, jeg taler fra konservativ side om, at det må institutionerne selv kunne finde ud af.
Vi taler om nogle institutioner, som har udviklet sig utrolig flot og fornemt i 1990'erne.
De har haft frihed, og de har haft mulighed for at lave forsøg.
De har også dyrket muligheden for f.eks. at udvikle seminarierne, så de fremstår som nogle kraftcentre i det lokale samfund nu i modsætning til det styre, der var måske i 1970'erne og 1980'erne.
Så det har altså været positivt her i 1990'erne. Det vil man ødelægge, hvis man tvinger CVU-erne til en fusion, og det gør man ved at bruge økonomiske incitamenter, og det gør man ved det rationaleargument, der ligger bag ved.
Hvis man f.eks. tvinger en 4-5 seminarier ind i en fusion, så vil det være survival of the three fittest forstået på den måde, at den smalleste af dem sandsynligvis vil bukke under i det kapløb, og det vil vi ikke være med til.
Og så ligger der altså ikke fornuftige argumenter bagved, så ligger der kun økonomiske argumenter bagved og et pres fra Undervisningsministeriets side.
Nok om det.
Hr. Hans Peter Baadsgaard kommer med relevante indvendinger omkring DPU.
Vi har set, at forskningen foregår
på et højere niveau, og det er vi tilfredse med. Der er gode ting i forslaget, f.eks. også ledelsesstrukturen osv.
Det er mere konstruktionen, at man bygger oven på noget, som har fået en ekstrem dårlig evaluering.
Det virker ikke særlig gennemtænkt.
De ting, som hr. Hans Peter Baadsgaard nævnte, er vi tilfredse med.