runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2006-04-28:
Den allersidste bemærkning var jo interessant: at De Konservative ikke kan støtte forslaget, som det foreligger.
Derfor vil jeg gerne høre, om Det Konservative Folkeparti vil være indstillet på, at vi i Retsudvalget drøfter: Hvad er problemerne på området omkring retssikkerhed på det sociale område, hvad kunne vi gøre for at komme videre med at få kortlagt problemerne, og hvilke løsningsmodeller er der?
Altså, f.eks. har jeg jo på andre områder meget ofte hørt De Konservative argumentere for, at økonomiske incitamenter, straf er meget vigtigt.
Og derfor undrer det mig, at man fra konservativ side overhovedet ikke her åbner for at drøfte, om det kunne være en vej at gå, eller om det har så mange negative sider, så det ikke er den vej, vi skal gå.
Derfor vil jeg gerne høre, om De Konservative er åbne for, at vi i Retsudvalget kan prøve at kigge nærmere på: Hvor ligger der nogle ting, som vi kunne have behov for at få undersøgt nærmere?
Eva Kjer Hansen (V), 2006-04-28:
Jeg vil gentage, at på nuværende tidspunkt vil jeg ikke pålægge lokalpolitikerne at give familierne mulighed for at gøre brug af hjemmetræning, for det synes jeg ikke vil være ansvarligt, når jeg ikke har et bedre kendskab til, hvad effekten af metoden egentlig er.
Som nævnt er der også en stærk faglig kritik fra forskellig side, og jeg synes, vi bliver nødt til at tage den kritik alvorligt.
På den anden side er det også hensigtsmæssigt, at vi får afprøvet, hvordan familierne oplever det.
Marselisborgs opfølgning viser netop, at langt de fleste forældre synes, det er positivt, og det er klart, at det også spiller ind, at familierne faktisk oplever mulighederne som noget meget positivt.
Det er også derfor, jeg meget gerne vil imødekomme ønsket om at give frit valg på området, men det ville ikke være ansvarligt at pålægge lokalpolitikerne at give tilbud om hjemmetræning her og nu, når der er en stærk faglig kritik af metoden.
Jamen nu får vi jo netop sat forskningen på området i gang, og jeg er meget glad for, at det er lykkedes at etablere det fælles dansk-norske forskningsprojekt, som vil have givet os meget nyttig viden, når vi når frem til udgangen af 2008.
Jeg syntes, det var rimeligt at forlænge den forsøgsordning, der har været i gang på området, bl.a. fordi forældrene har udtrykt, at de synes, det har været en positiv oplevelse.
Derfor mener jeg, det er rimeligt at give kommunerne mulighed for at give forældrene det tilbud, indtil vi kender resultatet af forskningsprojektet, hvis kommunerne ønsker det.
Martin Lidegaard (RV), 2006-04-28:
Først vil jeg gerne opklare for ministeren, at grunden til, at vi har bedt hende om at etablere det nordiske forskningssamarbejde, er, at ministeren orienterede udvalget den 4. april, og at der var frist for indlevering af beslutningsforslag den 1. april.
Det er såmænd baggrunden for det.
Det vigtigste er, at det sker.
Jeg har to spørgsmål til ministeren.
Ministeren siger, at hun gerne vil give forældrene et frit valg, men det er jo lige præcis det, forældrene ikke har, og det er netop problemet.
Det afhænger nemlig af, hvilken kommune i landet man bor i, om man kan få lov til at give sit barn hjemmetræning, og jeg synes, det er en fuldstændig uholdbar situation for de forældre, at de ligesom skal flytte rundt og shoppe i landets kommuner for at få lov til at passe deres børn hjemme.
Så nævner ministeren helt rigtigt, at der er tvivl om evidensen, altså om hjemmetræning virkelig hjælper.
Jeg vil gerne medgive, at nogle af metoderne er der usikkerhed om, men det er der i øvrigt også om de offentlige behandlingsmetoder.
Vi er på et område, hvor vi har alt for lidt viden; det er jeg meget enig med ministeren i.
Men hvad skal vi gøre, indtil vi får den, hvis vi nogen sinde får fuldstændig viden?
Vi ved jo også, at det er vanskeligt at få skaffet fuldstændig sikker evidens inden for området.
Line Barfod (EL), 2006-04-28:
Jeg er fuldstændig enig i, dels at vi ikke skal straffe den enkelte medarbejder, dels at vi ikke skal lave en lov, der bekræfter, at den lov, vi har vedtaget, står ved magt.
Det er desværre det, vi har gjort på en række områder.
I flere år har det jo været sådan – og det er ikke rettet mod enkeltpartier, for det tror jeg mange partier, måske os alle sammen, har været med til – at når vi konstaterer, at retssikkerheden ikke fungerer, at de der forskellige rettigheder, vi har givet borgerne, ikke altid bliver overholdt, så laver vi endnu mere detailstyring.
På nogle områder er vi jo nu helt nede i at bestemme, hvilke skemaer der skal udfyldes hvornår, hvordan hele sagsbehandlingsgangen skal være for sagsbehandleren.
Det synes jeg ikke er den rigtige vej at gå.
Jeg har ikke nogen færdig løsning, og det er derfor, jeg synes, vi skal prøve at bede nogle af dem, der arbejder på området, om at komme med nogle bud på, hvad der kan gøres.
En mulighed kunne være, at kommunen skal betale en bøde, hver gang den gør noget forkert, men som sagt synes jeg, vi skal se på fordele og ulemper.
Afstemning
Tom Behnke (KF), 2006-04-28:
Jeg føler mig kaldet til at sige, at det er rigtigt, at der ikke findes nogen onde kommuner, men det jo sådan den jargon, man hører hele tiden, om de der onde kommuner, uden at der er nogen, der så i øvrigt præciserer, hvad det er for nogle.
Så det er bare en del af den jargon.
Det, jeg ville gribe fat i, var det eksempel, som fru Line Barfod kom med i starten af sin ordførertale, nemlig om den her borger, der havde problemer med en tandlægeregning, og hvor der i forbindelse med et afslag ikke blev givet nogen vejledning i øvrigt.
Se, det er sådan set lovfæstet allerede i dag, at kommunen, sagsbehandleren skal give en vejledning.
Løser vi det ved at nedsætte en retssikkerhedskommission?
Det er sådan set allerede lov, så hvordan vil vi lave lov til lov i forhold til, at der sker fejl?
Forestiller Enhedslisten sig, at man skal kunne gå ind og straffe den enkelte medarbejder for, at medarbejderen har begået en fejl?
Der vil jeg bare sige, at fra De Konservatives side står vi af der.
Det synes vi ikke.
Men hvad er løsningen på det her?
Det er jo meget mere interessant, end at en kommission kan sætte sig ned og sige: Det er rigtigt, indimellem sker det, at en medarbejder glemmer at give en vejledning.
Punktum.
Vi skal jo videre, hvis det er det, vi vil.
Martin Lidegaard (RV), 2006-04-28:
Jeg må desværre sige, at der er noget i ministerens argumentation, der ikke hænger helt sammen.
På den ene side vil man ikke give alle forældre lov til at give hjemmetræning, fordi man er bange for, at det kan være direkte skadeligt for børnene, men på den anden side vil man godt give kommunerne lov til at give forældrene lov til det.
Det ligner ansvarsforflygtigelse, når ministeren på den ene side argumenterer med, at det kan skade børnene, og at man derfor ikke vil indføre en ordning for alle forældre, men på den anden side gerne vil give kommunerne lov til det, hvis kommunerne selv vil.
Vi står i den situation, at om 2-3 år har vi måske et bedre videngrundlag på området, men er det rimeligt, at det indtil da afhænger af, hvor man bor i landet, om man kan få lov til at hjemmetræne sit barn?
Hans Andersen (V), 2006-04-28:
Det, jeg nævnte i min ordførertale, var jo, at vi har et system, der er således, at hvis man er uenig i den afgørelse, der er truffet, og har fået en begrundelse for det, så kan man anke til det sociale nævn.
Det kan man gøre.
Så er der hele forløbet op til det.
Og der er jo borgere og også foreninger, som borgerne kan være medlemmer af, der er organiseret således, at borgerne kan få hjælp og vejledning.
Men det er der jo på alle mulige måder.
Det står jo foreninger frit for, at man i foreningsregi prioriterer ressourcerne i retning af at give råd og vejledning.
På den baggrund mener jeg faktisk, at systemet er fornuftigt skruet sammen.
Lise von Seelen (S), 2006-04-28:
Ordføreren nævner i sin tale, at der er et system, som skal opfange de tilfælde, hvor borgere føler, at tingene ikke går rigtigt for sig, og det har ordføreren tillid til fungerer.
Samtidig synes jeg ikke, at ordføreren svarer fru Line Barfod på spørgsmålet: Hvorfor bruger foreninger og organisationer deres penge på at ansætte folk til at rådgive og vejlede og ledsage folk til de her samtaler for at sikre, at de her folk også bliver hørt og lyttet til, og så de forstår det, der foregår?
Hvorfor tror ordføreren, at de her foreninger ansætter personale til at løse den opgave, når der nu er et system, ordføreren synes fungerer så fuldstændig fuldendt?
Hans Andersen (V), 2006-04-28:
Jeg synes, det er afgørende, at sagsbehandlingstiden i sådanne sager om sygedagpenge er så kort som overhovedet muligt.
Hvis der er truffet en afgørelse, der er forkert, er det også således, at så vil borgeren få syge dagpenge, altså komme tilbage på det niveau rent indkomstmæssigt, vedkommende havde.
Men det afgørende er her, at den tvivl, den usikkerhed, borgeren har stået i i et år, har vi fokus på.
Det er den, vi får nedbragt, og det gør vi ved, at kommunerne bliver langt, langt bedre til at håndtere de her sager.
Det gør de altså, når de bliver større.
Thomas Krog (SF), 2006-04-28:
Jeg er helt sikker på, at der er sendt massevis af pjecer ud, og socialministeren fortalte mig også i onsdags, at hun har sendt breve ud.
Det var en bemærkning til, at en kommune i forhold til hjemmehjælp faktisk ville have fået sine afgørelser ophævet – hvis de var blevet undersøgt, det viste en praksisundersøgelse – i 80 pct. af sagerne.
Så der er bestemt et behov for, at der sker noget.
Men Venstres ordfører sagde også i sin ordførertale noget med, at systemet jo virker, og at man bare kan klage.
Jeg kan oplyse ordføreren om, at får man eksempelvis stoppet sine dagpenge, måske uberettiget, og klager, får sagen hjemvist, klager igen og får sagen hjemvist, så har jeg konkrete eksempler på, at man går på ingenting i over halvandet år.
Så på den måde virker systemet ikke.
Der må vi sige, at der står man fuldstændig på herrens mark.
Så kan der ikke være et behov for, at man får set på også den del af det?
Virker systemerne, som de skal?
Lise von Seelen (S), 2006-04-28:
Nu skal jeg prøve at gøre det så kort og konkret, at man ikke kan svare udenom.
For hele systemet har vi godt forstået, vi kender det jo alle sammen.
Kan ordføreren ikke forklare mig det?
Hvad tror ordføreren er årsagen til, at disse foreninger ansætter de folk?
Hans Andersen (V), 2006-04-28:
Jeg tror, at jeg har nævnt det en gang: Der er en lang række mennesker, der udeomkring føler og har en opfattelse af, at behandlingen af deres sag godt kunne have været bedre.
De er måske ikke enige i den afgørelse, der er truffet, og det er da afgørende for selve afgørelsen, at den information, der tilgår borgerne i forbindelse med det, er korrekt og forståelig.
Det er også derfor, at vi år tilbage satte projektet i gang om at formidle det på en god og hensigtsmæssig måde.
Ankestyrelsen har udsendt mange pjecer til kommunerne, for at de kan blive bedre til at formidle, og de skal blive bedre.
Jeg står ikke og siger, at det er rosenrødt alt sammen, men jeg siger, at de forudsætninger, vi nu har givet med den nye kommunalreform, faktisk fører til, at kommunerne kan blive langt bedre på det her område, end de er i dag.
Line Barfod (EL), 2006-04-28:
Hvis man vil have en komité eller et udvalg eller noget andet i stedet for, så er det også fint for mig.
Det afgørende er bare, at vi ser samlet på retssikkerheden frem for at se på socialministerens område for sig, på skatteministerens område for sig, på beskæftigelsesministerens område for sig osv.
Vi skal se mere tværgående på det.
Så skal jeg også lige høre: Gør det slet ikke indtryk på Venstres ordfører, at flere og flere organisationer er i gang med at oprette bisidderordninger, fordi de oplever et stigende antal henvendelser fra borgere, som har store problemer i forhold til det offentlige?
Når de organisationer vælger at bruge deres penge på bisidderordninger, er det jo ikke, fordi de ikke har andre ting, som de hellere ville bruge penge på, men fordi de vurderer, at det er nødvendigt, idet flere og flere kommer i klemme, også fordi vi laver så meget om hele tiden herindefra.
Gør det ikke indtryk på Venstre?
Hans Andersen (V), 2006-04-28:
I Retsudvalget kan man jo tage en række sager op, ligesom vi gør i Socialudvalget, og man kan få belyst en række problemstillinger.
Det kan man gøre.
Man kan holde høringer, som det jo er traditionen at vi gør.
Men jeg synes bare, at det, vi skal gøre, er at have fokus på indholdet frem for denne form, og denne form konkret her i dag er et beslutningsforslag om en retssikkerhedskommission.
Jeg synes, vi skal have fokus på indholdet.
Der må jeg bare referere til, at der faktisk er sat en række ting i værk.
Der er jo en ny kommunalreform, der er ved at rulle ud over det ganske land.
Der er sat en række projekter i gang, der handler om at formidle bedre information til borgerne, således at de også har en mulighed for at forstå de afgørelser, der bliver truffet, og, hvis man ikke umiddelbart kan forstå dem, så også få en yderligere forklaring.
Det synes jeg er vigtigere, end at vi har fokus på, at det er en retssikkerhedskommission, og at det så er den vej, vi skal gå.
Line Barfod (EL), 2006-04-28:
Det glæder mig, at hr. Hans Andersen fremhævede, at det er en mærkesag for Venstre at forbedre borgernes retssikkerhed.
Man kan sige, at da vi i Folketinget diskuterede Retssikkerhedskommissionen i forhold til virksomheder, sagde Venstres retsordfører, fru Birthe Rønn Hornbech, jo også, at vi så måtte se på det sociale område på et senere tidspunkt.
Jeg synes, det senere tidspunkt må være kommet nu.
Der er efterhånden gået et par år, siden vi vedtog loven om virksomhedernes retssikkerhed.
Derfor vil jeg gerne høre, om Venstre i Retsudvalget vil være med til at se på de problemer, der er med borgernes retssikkerhed på det sociale område.
For Enhedslisten er det ikke en kardinalsag, at kommissionen skal sammensættes med lige præcis det kommissorium, som vi har foreslået i vores beslutningsforslag, men vi mener, det er afgørende, at man kommer i gang med at se samlet på retssikkerheden på det sociale område, frem for at man gør det på hvert ministerområde.
Det vil jeg gerne høre om Venstre vil være indstillet på at vi drøfter i Retsudvalget.
Hans Andersen (V), 2006-04-28:
Enhedslisten ønsker med dette forslag, at der nedsættes en social retssikkerhedskommission, der bl.a. skal undersøge mulighederne for udbetaling af bod fra kommunen, mere gratis retshjælp, omvendt bevisbyrde og fri proces.
Mange af de forslag har jo et ædelt motiv, og det er og har altid været en mærkesag for Venstre at forbedre borgernes retssikkerhed, og praktisk administrative hensyn må aldrig gå forud for rettighederne og borgernes retssikkerhed.
Problemet er bare, at Enhedslisten med dette beslutningsforslag så at sige skyder over målet, skyder ved siden af.
En kommission bestående af brugergrupper og myndigheder er ikke det rette værktøj til at sikre borgernes retssikkerhed.
I Venstre vil vi hellere se på de enkelte problemstillinger, der kan true borgernes retssikkerhed, og finde løsninger på disse problemer med konkrete initiativer.
Enhedslisten fremmaner med dette beslutningsforslag et billede af, at borgeren står helt magtesløs over for systemet, hvis ikke kommunen overholder reglerne.
Det er ikke rigtigt.
Vi har i dag et ankesystem, hvor alle borgere kan klage, hvis de føler sig forkert behandlet, eller hvis de mener, at en afgørelse er forkert.
Det giver den enkelte borger sikkerhed for at få prøvet sin sag, og vi kan da også se af tallene fra de sociale nævn, at der desværre bliver begået fejl i kommunerne, og flere sager bliver omgjort.
Der er jo projektet om retssikkerhed og formidling, og det fokuserer i yderligere grad på at få gjort det muligt, at borgeren kan forstå lovgivningen, og få reduceret sagsbehandlingstiden og få holdt den på et minimum.
Så på den baggrund kan vi i Venstre ikke støtte op omkring dette beslutningsforslag.
Tom Behnke (KF), 2006-04-28:
Det gælder også på det sociale område, hvor den enkelte ofte kan befinde sig i en noget sårbar situation, og hvor kommunens beslutninger kan få endda stor betydning for den enkeltes tilværelse.
Jeg er også enig i, at vi skal løse de problemer, der eventuelt kan true borgernes retssikkerhed.
Nedsættelse af en retssikkerhedskommission har jo allerede været nævnt ved Folketingets behandling af lovforslag nr. L 82 om krav til kommunernes sagsbehandling, som netop er blevet vedtaget her i februar måned.
Og i forbindelse med behandlingen af L 82 svarede ministeren faktisk på spørgsmål 3: »Regeringen finder det mere gavnligt for retssikkerheden, når der gennemføres konkrete initiativer, som fx dette lovforslag,« – altså L 82 – »der styrker retssikkerheden for blandt andre mennesker med handicap.
Dette vil i langt højere grad styrke retssikkerheden end nedsættelse af en retssikkerhedstænketank.«
Fra konservativ side er vi naturligvis meget tilfredse med, at ministeren således, når der påpeges nogle konkrete områder, hvor der kan gøres nogle forbedringer, er indstillet på selvfølgelig at se positivt på det og sørge for, at det bliver gjort.
I bemærkningerne til Enhedslistens forslag er der peget på en række emner, hvor Enhedslisten mener at der kan være nogle retssikkerhedsproblemer.
Ministeren har allerede gennemgået emnerne, og det skal jeg ikke gentage her, men blot tilkendegive, at jeg er meget enig i det, som socialministeren sagde.
Vi mener, at forudsætningerne for forslaget er forkerte, for forslaget forudsætter, at borgeren og kommunen står over for hinanden som to modparter, og sådan er systemet ikke, sådan skal systemet ikke være.
Der er ikke tale om to parter, der skal slås om at have ret i den ene eller den anden retning, tværtimod.
Den sociale lovgivning forudsætter, at kommunen rådgiver borgeren og vurderer borgerens situation i forhold til reglerne.
Så vi har en retssikkerhedslov, vi har nogle bestemmelser, der dækker det her område.
Og hvis kommunen så ikke overholder de her regler, der er lavet, ja, så kan borgeren klage til det sociale nævn, og det gælder også, hvis kommunen har nægtet borgeren rådgivning og vejledning.
På det grundlag kan vi fra konservativ side ikke støtte Enhedslistens forslag, som det foreligger.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-04-28:
Jeg synes, det er ærgerligt, at hr. Martin Lidegaard har så meget fokus på form frem for på indhold.
Jeg kan på nuværende tidspunkt ikke se, hvad en retssikkerhedskommission skal til for og skal bidrage med.
Og der er jeg, som jeg nu har understreget flere gange, ikke enig i de elementer, som Enhedslisten har med i deres forslag.
Jeg synes, at er der nogle ting, som kræver handling, så lad os se på det.
Men spørgsmålet er så, om ikke vi bare skal gribe til konkret handling og gøre noget ved det her og nu frem for at nedsætte en kommission og så på den måde lade der gå lang tid med at vurdere noget.
Jeg kan ikke se noget i de forslag indholdsmæssigt, der er fremsat lige nu, som skulle berettige en kommission på området.
Tværtimod har jeg jo f.eks. taget det initiativ med L 82 at skærpe kravene til afgørelserne i kommunerne for at skabe gennemsigtighed for borgerne.
Og jeg synes, at det er på den måde, vi opnår nogle konkrete forbedringer.
Hans Andersen (V), 2006-04-28:
Selvfølgelig gør det det.
Det er jo derfor, at vi bl.a. tager fat og har vedtaget en ny kommunalreform med flertal her i Folketinget, der skal gøre det muligt at skabe forudsætninger for, at kommunerne kan blive langt bedre til at behandle borgerne i de sociale sager.
For nu får de altså et fagligt miljø, og de får jo også den overbygning, vi skaber på landsplan, hvor de kan søge yderligere råd og vejledning i de mest specialiserede sager.
Så jeg synes, vi skaber en lang række forudsætninger for, at det faktisk kan gå hen og blive langt bedre med hensyn til retssikkerheden.
En konkret forklaring kunne jo være, at man i foreningerne er uenig i det serviceniveau, der er lagt i den enkelte kommune, og at man i et forløb op til en sags afgørelse ønsker at sikre borgeren det bedst mulige serviceniveau.
Det har ikke noget med retssikkerheden at gøre i behandlingen af sagen.
Det har noget at gøre med, at man selvfølgelig ønsker at opnå det bedst mulige serviceniveau, og det står foreningerne frit for at ønske at repræsentere deres medlemmer bedst muligt.
Thomas Krog (SF), 2006-04-28:
Jeg vil gøre det helt klart, at for SF's vedkommende er i hvert fald både sammensætning og kommissorium for sådan en kommission bestemt til forhandling.
Det, jeg synes er afgørende, er ideen og behovet.
Om behovet sagde hr. Hans Andersen noget med den her magtesløshed.
Det lød ikke, som om det var noget, som rigtig var til stede ude i verden.
Jeg kan garantere for, at for nogle mennesker, mange mennesker, er magtesløsheden virkelig voldsom i det øjeblik, du bliver ramt af de systemer, vi snakker om her.
Det er virkelig på næsten liv og død, men det er det ikke.
Dog er det i hvert fald på levebrødet.
Man står der og er fuldstændig magtesløs og henvender sig til folk som mig og sikkert også Venstres ordfører, og hvad kan vi gøre ved det?
Det er jo ikke ret meget i forhold til den hjælp, som de burde have til at sætte sig ind i sagen og føre den igennem systemet.
Kan Venstres ordfører ikke se, at der virkelig er et behov; at der virkelig er nogle mennesker – mange mennesker – som føler sig magtesløse?
Kim Christiansen (DF), 2006-04-28:
Altså, det, der sker med hensyn til finansloven, er jo, at der bliver udstukket nogle overordnede rammer.
Der har jo stadig væk været en vækst i økonomien ude i kommunerne, og derfor overlader vi fuldstændig til det kommunale selvstyre, hvordan de vil fordele pengene, om de vil lægge asfalt for dem, eller de vil ansætte flere sagsbehandlere i socialforvaltningen, det blander vi os ikke i.
Jeg tror da ikke, at fru Lise von Seelen har misforstået noget.
Men ligesom det selvfølgelig er svært at blive ved med at stille begavede spørgsmål til det her, så er det også svært at blive ved med at finde begavede svar på stort set de samme spørgsmål.
Vi mener i Dansk Folkeparti, at vi har et udmærket overblik over situationen på det sociale område, og når jeg siger, at vi gerne vil være med til at diskutere, hvis der opstår problematikker, så er det ikke enkeltsager, så er det enkeltområder, hvor man kunne skønne, at der kunne være et problem.
Men som vi ser det i dag, føler vi, at de klagemuligheder, der eksisterer i dag, er dækkende for borgerne.
Lise von Seelen (S), 2006-04-28:
Ordføreren nævner, at hvis der er vanskeligheder, så vil man gerne være med til at se på dem.
Det er jo lige præcis det, der er hovedformålet med det her beslutningsforslag, nemlig at få et samlet overblik over, om der er nogen vanskeligheder.
Man vil ikke behandle på baggrund af enkeltsager alligevel, forstår jeg, men hvad er så grunden til, at man ikke ønsker et bedre overblik over, hvordan retssikkerheden har det i forhold til sociale beslutninger?
Med hensyn til at der er klageadgange, havde jeg bare den opfattelse, at Dansk Folkeparti havde en politik, hvor man gerne ville hjælpe folk, ikke ved at de skulle bruge lang tid på klagesager, men ved at de blev behandlet godt i udgangspunktet.
Kim Christiansen (DF), 2006-04-28:
Jeg synes, at hr. Thomas Krog roder tingene lidt sammen.
Hvis der er en forkert lovgivning på et område, så må man jo prøve at ændre den.
Og igen kommer vi ind på enkeltsager, som vi skal sidde her og sagsbehandle, og det vil jeg ikke være med til.
Er der problemer på et enkelt område, vil vi gerne diskutere det overordnet, men ikke en enkelt personsag.
Nu står jeg selvfølgelig her for at besvare spørgsmål og ikke for at stille dem, og hr. Thomas Krog har ikke mere taletid.
Men jeg er selv kommunalpolitiker og sidder i Socialudvalget og har en lille smule kendskab til de ankemuligheder, der er, og jeg ved også, at de bliver benyttet – og jeg ved også, at det nytter for borgerne.
Derfor mener vi i Dansk Folkeparti, at de klagemuligheder, der er i dag, er fuldt dækkende.
Jeg vil sige til hr. Thomas Krog, at naturligvis vil vi være med til at hjælpe de svage i samfundet.
Det tror jeg er klart for enhver, men vi skal også passe på.
Det har vi nogle dygtige folk til ude i kommunerne.
Det, vi skal søge at skabe, er et fornuftigt grundlag for dem at være det på, og det mener jeg de har i dag.