runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rikke Hvilshøj (V), 2003-03-28:
Dette lovforslag er så den anden del af regeringens forbrugerpolitiske initiativer, der handler om at få forbedret forholdene for forbrugerne, når de har en klagesag.
I dag oplever vi utilfredsstillende lang sagsbehandlingstid i Forbrugerklagenævnet.
Det har der været i lang tid.
Samtidig har vi allerede i dag 11 private klagenævn, som udmærker sig ved, at de har en hurtigere sagsbehandling, og de har faktisk også en bedre efterlevelse.
Altså de virksomheder, som får en afgørelse imod sig, efterlever i langt højere grad afgørelserne i de private klagenævn i forhold til Forbrugerklagenævnet.
Derfor synes jeg også, det er fornuftigt, at vi forsøger at tage ved lære af de erfaringer, at vi siger: Jamen lad os forsøge at få bredt det ud med det private klagenævn.
Vi skal have inddraget så mange brancher som muligt.
Fordelen er jo netop, som det også indgik i diskussionen om det forrige lovforslag, at vi i højere grad skal forpligte og inddrage erhvervslivet.
Erfaringerne fra de private klagenævn er jo, at brancherne tager ved lære af de sager, de har haft, og det vil sige også kan lave en forebyggende indsats, så der ikke kommer lignende klagesager i fremtiden. Så den forpligtelse, der bliver lagt på erhvervslivet, støtter Venstre.
Det har jo ikke motiveret andre brancher til at gå fra et gratis organ til et sted, hvor der er en vis brugerbetaling.
Vi vil gerne støtte, at de erhvervsdrivende pålægges brugerbetaling, og det vil der også være på de områder, for der er selvfølgelig ikke store brancher nok på alle områder, der kan samle op til private klagenævn.
Derfor vil vi fastholde et Forbrugerklagenævn, men også dér vil der for fremtiden være en brugerbetaling for de erhvervsdrivende i de tilfælde, hvor de taber en sag. En anden konsekvens af dette lovforslag er en ændring af Forbrugerstyrelsens opgaver, som vil ændre fokus.
Til gengæld får de nogle nye opgaver.
De får også en opgave, som jeg anser for at være utrolig vigtig, nemlig at de skal rådgive og vejlede
både erhvervslivet og forbrugerne med henblik på at forebygge klagesager.
Vi har i mange år haft meget fokus på at vejlede
forbrugerne, men der er også utrolig mange erhvervsdrivende, som jo faktisk gerne vil undgå de her sager.
Men for dem kan lovstof altså være kompliceret, og derfor ville det være en stor hjælp for de erhvervsdrivende, hvis de også har et sted at gå hen, hvor de kan få råd og vejledning med hensyn til, hvordan de i forhold til det forbrugerpolitiske kan gebærde sig på den rigtige måde. Endelig bliver der et helt nyt område, som giver nogle nye udfordringer, og det er i forhold til grænseoverskridende klagesager.
Vi bliver mere og mere, også på det forbrugerpolitiske område, knyttet til EU, og der bliver nogle nye opgaver for Forbrugerstyrelsen at tage sig af.
Så Forbrugerstyrelsen vil i fremtiden have flere opgaver af mere overordnet og koordinerende karakter. Venstre synes også, det her er et rigtig godt forslag, og vi kan støtte det.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-03-28:
Jeg kunne forstå på hr. Lars Barfoed, at det efter hans mening bliver voldsomt meget lettere for forbrugerne, når man nu kalder det Forbrugernes Hus.
Men altså det er jo sådan, at Forbrugerinformation, Forbrugerstyrelsen og Forbrugerombudsmanden bor på den samme adresse i forvejen, så den eneste ændring, der i virkeligheden sker, er på navneskiltet ude på Amagerfælledvej, tror jeg, det hedder, og så det, at Elsparefondens sekretariat flytter inde fra byen og derud.
Så er det ikke lidt stærkt at sige, at det her bliver voldsomt meget lettere?
Det jo klart, at med sådan et stort skilt ude ved vejen gør det det selvfølgelig.
Det er det ene.
Det andet, jeg vil spørge hr. Lars Barfoed om, er: Er der overhovedet noget i vejen for, at man kan linke til sine hjemmesider, som det er nu?
Behøver man at bruge det meget voluminøse begreb Forbrugernes Hus, for at det kan ske?
Niels Sindal (S), 2003-03-28:
I den sammenhæng vil jeg have lov at nævne Forbrugerrådets rolle i forbindelse med fru Rikke Hvilshøjs indlæg, for netop via Forbrugerrådet og de 11 klagenævn, der er oprettet over de 25 år, er der opsamlet en del erfaring, som vi nu bygger på, og det synes jeg er en god idé at revidere ud fra.
Det er for os en god ting.
Det vil sige, at mindre lyssky foretagender ikke kan operere uden ansvar, men er dækket af branchens nævn, uanset om man vil det eller ej.
Desværre er der allerede flere brancher, der har fremført kritik af denne landvinding før førstebehandlingen og en nærmere drøftelse, men jeg håber, vi kan få dem overbevist om, at det er en god idé såvel for erhverv som for forbrugere.
Forbrugerklagenævnet skal så tage sig af de områder, der stadig væk ikke er dækket af private klage- og ankenævn.
Men Forbrugerstyrelsen som sekretariat skal også kunne træffe afgørelser på sekretariatsplan, og det anser vi som en mulighed for at lette bureaukratiet, idet der må være mange sager, der ligner hinanden og skaber en vis form for præcedens. Forbrugerstyrelsens rolle som koordinerende part i forhold til de forskellige brancher og selve klagenævnet vil give nogle operative muligheder i forhold til de grænseoverskridende sager.
Men når styrelsen er så tæt på oprettelse, udførelse og godkendelse af nævn, skal det sikres, at kompetencerne i styrelsen ikke rodes sammen.
Som det blev nævnt på spørgsmål fra hr. Kim Sejr, er der nogle ting, som ministeren afgør via bekendtgørelser.
Der er bl.a. grænser for, hvilke sager der kan afgøres.
Og i lovforslagets bemærkninger er der drøftet noget med 500 kr., 800 kr. og 10.000 kr. Jeg tror, det er væsentligt, at vi i udvalget får drøftet, hvordan vi håndterer denne her situation. Jeg har f.eks. svært ved at overskue en situation, hvor jeg køber en mobiltelefon til 400 kr., men et årsabonnement på 3.000 kr., og hvad ved jeg af SMS-fælder, der ligger i det.
Hvordan håndterer vi en sådan sag?
Det vil jo være under de 500 kr.
Måske skal vi have tre grupper af økonomiske rammer for sagsbehandling.
Jeg ved det ikke.
Men jeg kan måske anbefale, at det uafhængige rådgivende ForbrugerForum er med til at rådgive ministeren om, hvor rammerne skal være for de her sager.
Man forventer en effektivisering, og det slår måske ikke igennem lige med det samme.
Vi har i disse dage modtaget et notat, der fortæller, at Forbrugerklagenævnet via en ekstra indsprøjtning har fået bund i den mængde af sager, de havde liggende.
Men jeg er glad for, at det efter indstilling stadig væk er sådan, at ministeren kan ansætte flere dommere, således at vi ikke får hobet alt for mange sager op. Gebyret - også noget, vi ikke skal vedtage i dag - foreslås i bemærkningerne hævet fra 80 kr. til 250 kr.
Kunne halvdelen ikke være nok?
Det må vi drøfte i udvalget.
Endelig synes jeg, det er en god idé, at afgørelser inden for forbrugerklageområdet kan offentliggøres, selvfølgelig med fornødent hensyn til løbende sager og virksomheder.
Men med disse bemærkninger ser vi frem til udvalgsbehandlingen og er positive.
Colette L. Brix (DF), 2003-03-28:
Dansk Folkeparti ønsker at sikre forbrugeren nemmere og mere effektive klagemuligheder.
Dansk Folkeparti kan derfor i udgangspunktet bakke op om regeringens oplæg til en ny forbrugerlov.
Vi finder det ganske fornuftigt, at hovedprincippet i dette lovforslag, der har sit udspring i regeringens oplæg, er, at det offentlige principielt ikke bør blande sig i en konflikt, som parterne kan klare selv.
Det er i fin overensstemmelse med os.
Det må vi finde ud af i udvalget.
Når det så er sagt, er der et par forhold mere, som jeg som ordfører må stille mig forbeholden over for.
Der er nogle kritiske forhold i lovforslaget, som vi er nødt til at have belyst nærmere i det videre arbejde.
Jeg frygter, at nogle af de konkret foreslåede omkostninger, der nu vil blive pålagt erhvervslivet i forbindelse med loven, vil blive meget høje.
Det er tiltænkt, at man som en kompensation for forhøjelsen af det gebyr, forbrugeren selv betaler, også hæver overgrænsen for en sags genstand til 100.000 kr. gennem en bekendtgørelse.
Hvis man gør det, må det da alt andet lige betyde en stigning i mængden af sager, og det vil med de nye regler om brugerbetaling for erhvervslivet da også betyde en betydelig stigning af udgifter, som de vil blive pålagt.
Der er i forslaget, som det er udformet, ingen garanti for, at de omkostninger, den erhvervsdrivende skal afholde, står mål med sagens genstand, når sagens omkostninger i Forbrugerankenævnet gøres op.
Der mangler, sagt på en anden måde, en garanti for proportionalitet.
Et andet forhold, som vi også gerne vil sætte et spørgsmålstegn ved, er den nye bestemmelse, der foreslås indført vedrørende offentliggørelse og statistik.
Ifølge forslaget kan ministeren fremover selv fastsætte reglerne for offentliggørelse og statistik.
Dansk Folkeparti finder det kritisk, at man ikke nøje har overvejet, hvorvidt man risikerer, at en virksomhed uretmæssigt kan blive hængt ud.
Hvis en virksomhed har tabt en klagesag i ankenævnet, hvorefter den anker sagen til de civile domstole, vil de, som intentionerne er i forslaget, kunne hænges ud ved navns nævnelse.
I forslaget er indeholdt en bestemmelse om, at en virksomhed, hvis sagen er bragt videre til domstolene, skal kunne begrunde den offentligt.
Men det ændrer jo altså ikke på, at det efter vores mening er lidt urimeligt, at virksomheden hænges ud allerede på dette tidlige tidspunkt.
Som sagerne ser ud, vil Dansk Folkeparti gå
positivt videre med dette forslag, men jeg vil gerne understrege vigtigheden af, at der er et par ting, som vi meget gerne vil have belyst i det videre arbejde.
Kim Sejr (RV), 2003-03-28:
Ligesom fru Colette Brix er jeg helt enig i, at forbrugerne skal have flere og bedre klagemuligheder. Så er det bare, jeg vil spørge, hvordan fru Colette Brix vurderer, at den enkelte forbruger vil vurdere den situation fra at betale 80 kr. i
gebyr eller depositum til at skulle betale 250 kr.
Vil vedkommende opfatte det som en forbedring af klagemuligheden eller en forringelse?
Colette L. Brix (DF), 2003-03-28:
Som jeg også sagde, må forhøjelsen jo betyde, at i hvert fald sagsbehandlingen så bliver hurtigere.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at vi også har set på beløbet 250 kr., og som jeg også sagde, må vi diskutere det i udvalget, for der er stor uenighed om, om beløbet skal hæves til 250 kr.
Om en forbruger vil bedømme det mere korrekt, hvis beløbet bliver hævet, kan jeg ikke svare på.
Jeg tror, at hensigten med det her forslag er, at sagsbehandlingen skal blive hurtigere for den enkelte forbruger, ellers kan jeg ikke se andre muligheder i det.
Der er jo mange klagesager.
Det er vel derfor.
Rikke Hvilshøj (V), 2003-03-28:
Nej, jeg var ikke lige rundt om det spørgsmål, men så er det jo godt, at hr. Kim Sejr kan give mig lejlighed til også at kommentere det punkt.
Det er rigtigt, at det ikke er en del af det her lovforslag, at vi vedtager nye gebyrstørrelser, men der lægges op til, at man i en ny bekendtgørelse vil kigge gebyrstørrelserne.
Jeg synes, det er rimeligt, at vi får hævet gebyrstørrelsen, og måske synes vi også, vi skal diskutere at bruge ordet gebyr, for det er egentlig ikke et gebyr, det er et depositum, for vinder man som forbruger sagen, får man pengene tilbage.
Så det er nogle penge, man lægger ud for at få behandlet en sag, som, så vidt jeg har forstået, i gennemsnit koster 5.000 kr. at få behandlet.
Men vinder man sagen, får man pengene tilbage, om det så er 80 kr., som det er i dag, eller 250 kr.
Så Venstre kan støtte det, men der er ikke nogen ultimative udspil her.
Selvfølgelig kan vi drøfte tingene, men Venstre synes, det ligger pænt, hvor det ligger.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-03-28:
Enhedslisten er positiv over for ideen om at samle en række forbrugerinstitutioner i et Forbrugernes Hus under en samlet ledelse og et samlet budget.
Vi er også positive over for at etablere et ForbrugerForum med de opgaver, som er beskrevet i forslaget.
Vi synes så til gengæld, det er misvisende, at man opretter et organ, hvor en tredjedel af medlemmerne kommer fra erhvervslivet, og så kalde det ForbrugerForum.
Vi synes, det ville være mere naturligt, hvis organet var forbeholdt repræsentanter for forbrugerne, så det ville være muligt at få plads til en bredere repræsentation af netop forbrugerne, eller at det fik et mere retvisende navn.
Vi synes ikke, argumenterne for, at erhvervslivet skal være repræsenteret, er overbevisende, og vi er helt uenige i, at repræsentation fra erhvervslivet kan sikre, at forbrugerinformationen er objektiv, troværdig og neutral og ikke påvirket af specifikke erhvervshensyn og politiske interesser.
Vi tror, at en repræsentation fra erhvervslivet snarere vil føre til, at forbrugerinformationen vil blive præget af for forbrugerne fuldstændig irrelevante erhvervshensyn, og vi mener i øvrigt, at organets troværdighed undermineres proportionalt med antallet af erhvervsrepræsentanter.
Men på den anden side er vi jo glade for, at det er forbrugerne, der har et klart og markant flertal i ForbrugerForum.
Lars Barfoed (KF), 2003-03-28:
Nu tror jeg ikke, man skal underkende værdien af at bruge begrebet Forbrugernes Hus.
Det tror jeg har en vigtig signalværdi.
Men der sker altså også en bedre koordination af de ting, der finder sted.
Der er en fælles ledelse, og der er en fælles hjemmeside, som gør det lettere og mere umiddelbart tilgængeligt at finde ind til Forbrugernes Hus.
At det så er de samme servicefunktioner, der ligger bag, synes jeg kun er udmærket.
Men den fælles tilgang til det er den fælles hjemmeside, der på en eller anden måde vil skilte for forbrugerne, at her er altså ét sted, man kan henvende sig.
Og der er signalværdien af Forbrugernes Hus altså ganske vigtig, for forbrugerne behøver ikke at holde rede på de forskellige begreber, der ligger bag Forbrugernes Hus.
De ved bare, at der er noget, der hedder Forbrugernes Hus.
Her kan de henvende sig, og her kan de sådan set få håndteret alle de problemer, som de statslige forbrugermyndigheder tager sig af. Så det synes jeg bestemt ikke man skal underkende værdien af.
Kim Sejr (RV), 2003-03-28:
Der kan være meget fornuft i at få en samling på det statslige forbrugerområde.
Der er jo tilsyneladende meget bred opbakning til et forum, der sikrer en god dialog mellem forbruger, erhvervsliv og myndigheder, og jeg har bemærket, at også Forbrugerombudsmanden er positiv over for intentionerne bag lovforslaget.
Jeg må så nok sige, at jeg fra starten har været skeptisk over for, at erhvervslivet skulle ind og have indflydelse på den statslige forbrugerinformation.
Hvorfor ikke have skæg for sig og snot for sig?
Naturligvis skal der være dialog, men den dialog ville have været der uanset hvad, altså uanset om der havde været et ForbrugerForum eller ej.
Og jeg tror sådan set også, det er erhvervslivets eget ønske, at ForbrugerForum skal være klart forbrugerdomineret, så der ikke på noget som helst tidspunkt kan sættes spørgsmålstegn ved troværdigheden i det her forum.
Jeg har hæftet mig ved, at det er økonomi- og erhvervsministeren, der skal udpege formanden for ForbrugerForum, og jeg kan tilslutte mig det synspunkt, at valget af formand til denne post bør være en person, der er uafhængig af erhvervs- og organisationsinteresser, men som selvfølgelig skal have stor viden og erfaring vedrørende markeds- og forbrugerpolitiske forhold.
Det er forventeligt, at en række organisationer og foreninger er interesseret i sammensætningen af ForbrugerForum.
Det er positivt, at udnævnelsesperioden nu er reduceret til 2 år.
Når man skal foretage en udpegning, må man jo skele til den bredde, som foreningerne repræsenterer, og jeg har noteret mig de indvendinger og har forståelse for såvel FDB's som Dansk Handel & Service's ønske om direkte repræsentation.
Men vi skal så også se på, om det kan være fornuftigt at få en øget bredde i indstillingsgrupperne til ForbrugerForum.
Det er vi i hvert fald indstillet på.
Colette L. Brix (DF), 2003-03-28:
Jeg vil bare sige, at vi er stadig væk af den opfattelse, at der skal være en bedre fordeling af de mennesker, der skal sidde der, og det bliver ikke anderledes, uanset hvad fru Anne Grete Holmsgaard står og siger her fra talerstolen. Vi har den overbevisning, at der skal én repræsentant til fra erhvervslivet over på den anden side; så vil vurderingerne blive anderledes, og afgørelserne vil blive meget mere korrekte.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-03-28:
Altså nu synes jeg virkelig, fru Colette Brix udtaler sig på en måde, der er så hamrende naiv, at jeg simpelt hen ikke kan forstå det.
Erhvervslivet ved godt, at de selvfølgelig ikke skal have alt for mange klager.
Men erhvervslivets drive er nu altså ikke det samme som forbrugernes.
Så kunne vi jo for så vidt fuldstændig lade være med at diskutere den næste sag, for så kan vi nedlægge både Forbrugerklagenævn og alting, hvis det virkelig var de tilstande, som fru Colette Brix kom til at udtale sig om heroppefra, at erhvervslivet er så omhyggelige og så forsigtige og så opmærksomme på det, at de overhovedet ikke kunne finde på at give anledning til én eneste klage.
Colette L. Brix (DF), 2003-03-28:
Nu er det da gudskelov sådan, at vi ikke skal være enige i alt herinde, så det er godt nok.
Jeg siger det én gang til: Jeg er af den overbevisning, jeg er fuldstændig sikker på, at hvis der kommer en repræsentant mere fra erhvervslivet, vil det alt andet lige gøre det her mere gennemsigtigt.
Og med hensyn til, om forbrugeren bliver beskyttet: Ja, selvfølgelig skal forbrugeren da beskyttes.
Jeg er også sikker på, at det erhvervsliv, vi har i dag, udmærket godt ved, at man skal behandle forbrugeren meget, meget lempeligt, og at de afgørelser, der kommer ud, skal være fuldstændig i orden.
Med det pres, der ligger, og den konkurrence, der i dag ligger på det danske erhvervsliv, ved de udmærket godt, at man sidder ikke der for at hygge sig.
Nej, man sidder der for at komme med nogle synspunkter.
Derfor: Denne fordeling er ikke korrekt, når man vil inddrage og forpligte erhvervslivet.
Og det er det, man vil.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-03-28:
Jamen jeg er fuldstændig uenig i, at det her er et spørgsmål om at dele sol og vind lige ved antallet af repræsentanter.
Der er jo slet ingen tvivl om, at når man er forbruger, er man den svage part over for de handlende og over for producenterne.
Hele formålet med det her er da forhåbentlig at sikre forbrugerne bedst muligt, og hvis man skal have en kinamands chance for det, er det da fantastisk vigtigt, at der sidder mange forbrugerrepræsentanter og gerne, så de dækker hele spektret i det dialogforum, som vi jo er tilhængere af.
Men jeg mener, at det er umådelig naivt, hvis man kan forestille sig, at det vil være til forbrugernes fordel, at der sidder lige så mange erhvervsrepræsentanter, som der sidder forbrugerrepræsentanter. Det er jo et spørgsmål om, med hvilken styrke man har mulighed for at handle, og det er nu engang sværere for forbrugerne.
Colette L. Brix (DF), 2003-03-28:
Til fru Anne Grete Holmsgaard vil jeg gerne sige, at når man nu gør sig umage, og man, som det er sagt heroppefra af tidligere ordførere i dag, både inddrager og forpligter erhvervslivet, så er det, at Dansk Folkeparti alt andet lige bare synes, at hvis man har 9 repræsentanter, hvoraf de 3 er til erhvervslivet og 6 til forbrugerinformationerne,
så må det da på en eller anden måde give en skævhed.
Altså det kan da ikke undgås.
Derfor siger vi: Når man nu er så villige til at inddrage erhvervslivet, hvorfor så ikke gøre det fuldt ud?
Det kan da godt være, lad os så sige, at vi ikke deler sol og vind helt lige, men at der var én repræsentant til fra erhvervslivet.
Jeg kan ikke se, at det er så stort et problem.
Lars Barfoed (KF), 2003-03-28:
Jamen altså, man kan selvfølgelig undre sig over, at man ikke har fundet på at kalde det Forbrugernes Hus for længe siden, for det har det jo på mange måder været igennem lang tid.
Så jeg synes, der er en god signalværdi i begrebet Forbrugernes Hus.
Så skal fru Anne Grete Holmsgaard heller ikke glemme, at lovforslaget indeholder andre ting end lige navneskiltet.
Vi har det nyoprettede ForbrugerForum, som skaber et helt nyt dialogforum omkring forbrugerpolitikken, og det synes jeg altså også er en væsentlig nyskabelse, som man ikke skal se bort fra i den store sammenhæng.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-03-28:
Jeg er da overhovedet ikke i tvivl om, at signalværdien er vældig god, i hvert tilfælde for Det Konservative Folkeparti og for ministeren, men jeg synes sådan set, at opgaven her er at se på det fra en forbrugersynsvinkel.
Det er da fint, at forbrugerne får lettere adgang til at kunne gå ind ét sted, men det er jo sådan set bare et spørgsmål om et samarbejde om en hjemmeside; derfor behøver man jo ikke at sætte det store navneskilt Forbrugernes Hus på.
Det kan da også godt være, at ministeren har en intention om, at diverse klagenævn, herunder de private klagenævn, som vi skal tale om under behandlingen af det næste lovforslag, også skal bo på den adresse; så bliver der da i hvert tilfælde trængsel derude.
Men jeg vil da sådan set gerne have belyst, om det er dét, der er hensigten, for ellers er der jo ikke tale om, at det er samlet; så er der sådan set bare tale om, at man flytter et lille sekretariat fra Toldbodgade og ud på Amagerfælledvej, og jeg synes stadig, det er noget voluminøst at kalde det Forbrugernes Hus.
Kim Sejr (RV), 2003-03-28:
Vurderer fru Colette Brix, at antallet af klagesager som følge af et gebyr, der stiger 300 pct., vil blive højere eller lavere?
Colette L. Brix (DF), 2003-03-28:
Nu er der jo én ting, der er godt ved det her, og det er, at hvis folk vinder sagerne, så får de de penge, de har indbetalt, retur.
Men det kunne da godt betyde, at der var nogle, der måske tænkte, at denne her sag simpelt hen ikke ville være værd at klage for.
Det kunne godt være, det betød det, ja.
Det er korrekt.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-03-28:
Enhedslisten er enig i hovedsigtet med det her lovforslag, som er at sikre, at der oprettes flere branchefinansierede ankenævn, kortere sagsbehandlingstider, sikre større efterlevelse af ankenævnets beslutninger og give forbrugerne bedre klagemuligheder.
På den måde bliver muligheden for at drive virksomhed uden at bidrage til klagemulighederne mindre, og man får ikke mulighed for at snige sig uden om at følge ankenævnets afgørelse.
Enhedslisten er også tilfreds med, at der bliver indført en udpantningsret for de beløb, som afkræves de erhvervsdrivende for behandling af sagen ved Forbrugerklagenævnet.
Enhedslisten kan derimod ikke forstå, hvorfor denne ret ikke også omfatter det beløb, som forbrugerne skal have i erstatning, og vi vil i det videre arbejde med forslaget forsøge at skabe flertal for sådan et ændringsforslag. Ud over en række mere tekniske spørgsmål, som vi vil vende tilbage til under udvalgsarbejdet, har Enhedslisten også nogle mere principielle kritikpunkter, som vi håber, der kan etableres et flertal for at rette op på. For det første er vi uenige i forslaget om at hæve undergrænsen for, hvad der kan klages over, altså at den vil blive hævet fra 500 til 800 kr., og derfor vil vi stille ændringsforslag om, at grænsen på 500 kr. fastholdes.
For det andet mener Enhedslisten, at det skal sikres, at en forbruger kan få behandlet sin klage uanset klagens art og adressat.
Alt i alt er vi meget positive over for det her forslag, men der er enkelte skønhedspletter, som vi håber at kunne få fjernet under udvalgsarbejdet.
Colette L. Brix (DF), 2003-03-28:
Nu synes jeg, vi skal blive, hvor vi sådan set endte, da jeg var færdig med min ordførertale.
Jeg sagde, at om det er 80 kr. eller 150 kr., eller det er 250 kr., afgør vi nu i udvalget.
Det er der ikke nogen der har lagt sig fast på.
Men om det er en god sag eller det er en dårlig sag: Jamen det kan jeg da ikke sige noget om.
Jeg ved da ikke, hvordan folk derhjemme i husene vurderer deres sager.
Én ting tror jeg.
Det er, at danskeren vil gøre op med sig selv, at her har jeg en sag, som jeg gerne vil have belyst, fordi jeg synes, at der er sket noget uretfærdigt i forbindelse med den der vare, jeg har købt, og så vil jeg klage.
Men om det koster 80 kr. eller 250 kr. at klage, og om det vil øge det, ved jeg altså ikke noget om.