runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-02-24:
Jeg er glad for, at ministeren nu siger, at hun er enig i intentionerne i det her forslag.
Hvad er det så, der er i vejen med forslaget?
For jeg synes da, at det må være helt oplagt, at man, når man laver handlingsplaner, opstiller konkrete mål.
Det kan vi vel nok være enige om, og så kan vi vel også være enige om, at hele princippet i sociale klausuler er godt.
Så kan der måske være en diskussion af, om det skal være noget, man indarbejder som en del af lovgivningen.
Det er måske det, ministeren har noget imod.
Men kan vi ikke blive enige om, at hvis de sociale klausuler, de muligheder, som er der i dag, ikke bliver brugt i tilstrækkeligt omfang, så kan det være nødvendigt med lovgivning?
Så hvis vi nu kan blive enige om, at forudsætningen for, at vi vedtager det her forslag, er, at det bliver nødvendigt, fordi det ikke bliver brugt i tilstrækkeligt omfang i dag, så er vi nået et skridt videre.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-02-24:
Nu har vi jo lige fået at vide, at vi slet ikke skal koncentrere os om den private sektor, fordi den gør det så godt.
Hvorfor så tvinge en social klausul igennem, hvis den sagtens kan levere varen?
Det er en mulighed, hvor man kan gå ind og vurdere fra udbud til udbud, om det er relevant at gøre det i det her tilfælde.
Den frihed vil regeringen gerne fastholde, i stedet for at det bliver sådan noget rigidt noget med, at det skal man gøre under alle omstændigheder.
Det er forskellen.
Nu tror jeg også, vi skal passe på ikke at tale os fra hinanden.
Jeg har sådan set ikke affærdiget eller fejet noget væk på sådan en negativ måde.
Jeg har bare prøvet på at illustrere, at vi sådan set er meget enige i intentionerne.
Så er vi måske lidt uenige om redskaberne, men jeg tror faktisk, vi er meget enige om intentionerne.
Jeg er ked af, at jeg glemte at svare fru Elsebeth Gerner Nielsen, som nu er gået, på, i hvor stort et omfang de sociale klausuler bliver brugt.
Det ved jeg ikke.
Hvis vi kan fremskaffe viden om det, vil jeg gerne formidle den i et skriftligt svar.
Det nåede jeg ikke lige i første omgang.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-02-24:
Jeg tror, vi kan starte med at konstatere, at sådan som verden ser ud i dag, går det ikke så godt.
Det var måske også i den sammenhæng, statsministerens udtalelser skal ses, at det kan gå meget bedre med at få integreret flygtninge/indvandrere på det danske arbejdsmarked.
Derfor synes jeg, at vi i stedet for at prøve at finde ud af, som jeg synes, ministeren gør, hvor det nu er, vi kan sige noget dårligt om det her forslag, at vi skal prøve at se, hvor det er, vi kan indarbejde nogle gode ting i det her forslag.
Når nu ministeren lægger så meget vægt på samarbejde mellem det offentlige og det private på lige præcis det her område, kan det godt undre mig, hvorfor ministeren så affærdiger den del af forslaget, som netop handler om samarbejde, forstået sådan, at det offentlige skal sikre sociale klausuler i forbindelse med de opgaver, som udføres af private virksomheder.
Hvis man kan gennemføre det i både stat, amter og kommuner, vil vi være nået et skridt længere i den rigtige retning og måske få taget hul på nogle af de problemer, som der er i dag.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-02-24:
Jeg kan, kan jeg forstå, være enig med fru Elsebeth Gerner Nielsen i, at det var et helt rigtigt budskab, som statsministeren sendte fra Venstres landsmøde sidste år.
Men den appel til det private erhvervsliv skal vi da ikke holde tilbage, fordi vi samtidig mener, at vi også kan gøre det bedre i den offentlige sektor.
Jeg kan ikke se modsætningerne.
Forslaget her handler om, at vi laver nogle handlingsplaner.
Det er jo heller ikke handlingsplanerne, der gør det.
Jeg har illustreret, at vi allerede er i fuld gang i den offentlige sektor og dér, hvor regeringen primært har ansvaret, i staten, med at få sikret, at vi når de mål, som vi har sat.
Så jeg tror måske, at netop med hensyn til udarbejdelse af handlingsplaner skal vi næsten spole baglæns.
Vi er allerede på vej derudaf.
Målet har vi ikke nået endnu, men vi arbejder rigtigt hårdt på det.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-02-24:
Man skal bare passe på med ikke at kaste med sten, når man selv bor i et glashus.
Statsministeren sagde ved den omtalte anledning, det var på landsmødet: Til virksomhederne siger jeg: Tag nu de ledige indvandrere ind.
Vi hører desværre stadig alt for mange eksempler på, at ansøgere bliver sorteret fra, hvis de har et fremmed navn.
Lad nu også de nye danskere vise, hvad de kan, og give dem en chance.
Det er jeg fuldstændig enig i, men der er bare meget, der tyder på, at de, der først og fremmest sorterer de mennesker fra, der har et fremmedklingende navn, er den offentlige sektor.
Derfor er mit spørgsmål igen: Var det ikke på tide, at vi lavede en handlingsplan for den offentlige sektor, der virkede?
Endelig kunne jeg også godt tænke mig at høre, hvilken vurdering ministeren har af de sociale klausuler, vi allerede har mulighed for at lave – altså, i hvor høj grad bliver de anvendt?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-02-24:
Der er ikke nogen, der angriber den private sektor.
Jeg får næsten lyst til at spørge den anden vej, om Det Radikale Venstre virkelig mener, at vi skal lade være med fra i dag af at samarbejde med den private sektor om at få endnu flere med anden etnisk baggrund ansat i den private sektor, fordi de gør det godt.
Og de gør det godt.
Vi skal da have endnu flere med anden etnisk baggrund også i den private sektor, men det er da ikke et spørgsmål om, at vi angriber den.
Det er et spørgsmål om at opfordre, og det, jeg oplever i øjeblikket, er, at det sker i et stærkt samarbejde med den private sektor om at finde ud af, hvordan vi kan få flere med anden etnisk baggrund ansat i den private sektor.
Men det er jo ikke modsætninger.
Vi skal have fokus på både den offentlige sektor og den private sektor, og det er præcis det, som regeringen har.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-02-24:
Omkring en tredjedel af danskerne arbejder i den offentlige sektor, men når det drejer sig om indvandrerne, så er det kun 20 pct. af dem, der er i beskæftigelse, der rent faktisk arbejder i den offentlige sektor.
Så skulle vi ikke stille os som mål, at vi inden for den offentlige sektor mindst skulle gøre det lige så godt som inden for det private erhvervsliv, og at vi simpelt hen lavede en målrettet handlingsplan, som hr. Morten Østergaard også er inde på, der sikrede, at vi kom op og holdt niveau med det private erhvervsliv?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-02-24:
Statsministeren har på intet tidspunkt blameret sig.
Regeringen med statsministeren i spidsen har netop understreget, at vi tager det her meget alvorligt.
Og jo, det offentlige kan gøre det bedre.
Det er derfor, vi har taget en række initiativer.
Det er derfor, der nu er resultataflønning på lederniveau i forhold til, hvor gode de er til at gøre det her, derfor der lige er blevet opslået 60 integrationsstillinger, derfor man har været meget fokuseret, når man har ansat elever, så man nu er oppe på, at 7,1 pct. af de elever, som er taget ind i staten, nu har anden etnisk baggrund.
Der bliver faktisk også handlet, hele det her handler jo ikke om møder, det her handler om, at der kommer noget ud af de møder og initiativer, der bliver holdt, og det gør der også.
Når vi gør det her, er det jo, fordi vi mener, at det offentlige kan gøre det bedre.
Det er også derfor, vi har hævet målet.
Morten Østergaard (RV), 2006-02-24:
Jeg vil gerne holde fast i og bede ministeren om at bekræfte, at det er alarmerende, når man oplever, at ud af de 36.000 flere indvandrere, der er kommet i arbejde ifølge DI Indsigt den 22. februar, er det kun 6.000, der er kommet i arbejde i det offentlige.
85 pct. af fremgangen i indvandrernes beskæftigelse er sket i det private, og hvis man kigger på den samlede arbejdsstyrke, hvor en tredjedel er ansat i den offentlige sektor, så gælder det altså kun for hver femte af indvandrerne.
Bør den offentlige sektor ikke som minimum matche den private, således at vi kommer højere op?
Troels Ravn (S), 2006-02-24:
Mangfoldighed er et positivt ladet ord, og det her beslutningsforslag fra Det Radikale Venstre er da også et både sympatisk og nødvendigt forslag i sit indhold og i sin hensigt.
At alle offentlige arbejdspladser forpligtes til at indføre en handlingsplan for mangfoldighedsledelse, herunder at have konkrete målsætninger for udviklingen i andelen af medarbejdere med anden etnisk baggrund end dansk og foretage en årlig opfølgning herpå, er et godt initiativ.
At sociale klausuler anvendes til fremme af mangfoldighedsledelse hos virksomheder, der samarbejder med det offentlige, er ligeledes godt og nødvendigt.
Socialdemokraterne ønsker at integrere borgere med en anden etnisk baggrund end dansk på arbejdsmarkedet.
Vi er i Danmark i de senere år blevet vidner til, at der i samfundet i stadig stigende grad skabes større skel mellem befolkningsgrupperne: etniske danskere på den ene side og flygtninge/indvandrere på den anden.
Socialdemokraterne mener ikke, at det er en god udvikling, at vores samfund på den måde bliver et delt samfund, og det er en opgave for politikere at gribe ind og handle aktivt, når samfundet udvikler sig på en skæv og uhensigtsmæssig måde.
Vi ønsker at forpligte offentlige og private virksomheder til mangfoldighedsledelse.
Dårlig integration skaber problemer for hele samfundet, og det er dårlig integration, når der ikke i langt højere grad ansættes medarbejdere med anden etnisk oprindelse end dansk i offentlige og private virksomheder.
Det er en myte, at indvandrere ikke har kvalifikationer eller ikke har lyst til at finde et job.
Hassan, Ali og Ahmed er ligeværdige med Ole, Jens og Peter.
Socialdemokraterne har en enkelt tilføjelse til forslaget her, og det er, at Det Radikale Venstre og vi andre indarbejder, at det her også gælder ligestilling mellem kønnene.
Det ville være en enkel ting at tilføje de tre punkter, at mangfoldighedsledelse også betyder en mere ligelig repræsentation af kønnene blandt medarbejderne, og at der også på det område bør foretages en årlig opfølgning.
Men som sagt: Socialdemokraterne ønsker, at indvandrere skal blive aktive medborgere, også på arbejdsmarkedet, og derfor vil vi gerne gå positivt ind i arbejdet med dette forslag.
Morten Østergaard (RV), 2006-02-24:
Indledningsvis vil jeg da gerne sige, at det er meget forventeligt, at regeringen ikke sådan lige kaster sig over andres gode ideer, når man i øvrigt selv har gang i en masse fine ting.
Jeg synes jo ikke nødvendigvis, at det ene behøver at udelukke det andet.
Men som udgangspunkt vil jeg bare gerne spørge, om ministeren også godt forstår, at arbejdsgiverforeningerne reagerede meget skarpt, efter at statsministeren havde holdt sin tale på Venstres landsmøde, hvor statsministeren sagde, og jeg citerer: Til virksomhederne siger jeg: Tag nu de ledige indvandrere ind.
Vi hører desværre stadig alt for mange eksempler på, at ansøgere bliver sorteret fra, hvis de har et fremmed navn, lad nu også de nye danskere vise, hvad de kan, giv dem en chance.
Kamal Qureshi (SF), 2006-02-24:
Det var hr. Troels Ravns sidste bemærkning, som jeg lige vil reagere på.
Jeg vil lige gøre hr. Troels Ravn opmærksom på, at virksomhederne jo allerede i dag har en forpligtelse til at foretage kønspolitiske vurderinger og også foretage nogle vurderinger af sammensætningen af medarbejderstaben.
Man kan så diskutere, om det er godt nok, og man kan også diskutere, om det virker osv., men i sammenligning med de tiltag og de forpligtelser, som virksomhederne har på det kønspolitiske område, er det her forslag, som fremsættes nu, sådan set et meget lille skridt i retning af at få den brede mangfoldighedsledelse til at bare ligne noget af det, vi har på kønsligestillingsområdet.
Vi har mange gode erfaringer på kønsligestillingsområdet, hvad angår de tiltag, der er, og som man kunne lære af i forbindelse med integration af de etniske minoriteter.
Jeg vil bare lige præcisere det, for det er ikke sikkert, at jeg fik formuleret det præcist nok.
Altså, jeg har sådan set ikke noget imod, at man inddrog køn i den her kontekst.
Det, der bare er min pointe, er, at vi allerede har en lang række tiltag på arbejdsmarkedet for at sikre en ligelig kønsrepræsentation på arbejdsmarkedet og også sikre kønsligestilling ved hjælp af kønsligestillingsnævnet og hele det retspolitiske område, hvor vi har en omvendt bevisbyrde eller lignende.
Så derfor kan man sige, at den del af det er bedre dækket end af det her.
Man kan sige, at det her er udtryk for et lille skridt.
Man kunne sagtens tage det ind.
Det er jeg sådan set ikke afvisende over for.
Jeg ved ikke, hvad De Radikale ville sige til det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-02-24:
For lige at slå en ting fuldstændig fast: Medmenneskelighed, spørgsmålet om, hvorvidt den gamle dame eller mand kan ønske sig en hjemmehjælper og sige, at de hellere vil have en anden, er jeg er fuldstændig enig i.
Der er nogle kvinder, som meget nødig vil have mænd til at bade sig og omvendt.
Enhedslisten går ind for hensynet til de ældre.
Det, jeg bare vil have slået fast, er, at man ikke som udgangspunkt kan sige, at man vil have en hjemmehjælper af en bestemt etnisk oprindelse, og det forstår jeg at hr. Jesper Langballe er enig med mig i.
Jeg synes så bare, at konklusionen må være, at hr. Jesper Langballe må prøve at fortælle fru Pia Kristensen, at vi er imod diskrimination.
Og hvis vi er det, så er vi kommet et langt skridt videre med hensyn til den måde, debatten kørte på, da den sidst kørte i forbindelse med det at bestille hjemmehjælpere af en bestemt etnisk oprindelse.
Medmenneskelighed: ja.
Jesper Langballe (DF), 2006-02-24:
Nej, det mener jeg ikke er i orden.
Jeg mener ikke, at man sådan skal kunne rekvirere hjemmehjælpere af en bestemt etnisk oprindelse.
Men jeg mener, at hvis en gammel dame, som er bange for at få en hjemmehjælper, som hun ikke kan kommunikere med – hun er måske lidt halvdøv, det bliver gamle mennesker tit, det er jeg selv blevet – og hvor hun ikke rigtig kan høre, hvad den pågældende siger, spørger, om hun ikke godt må få en dansker, for det der forvirrer hende, eller hvis en gammel muslimsk kvinde siger, at hun altså ikke kan acceptere at blive badet af en mand, så synes jeg, at man skulle tage og glemme det der ideologiske skoleridt, som Enhedslisten og Socialistisk Folkeparti lever af, og så bare vise lidt almindelig menneskelig fleksibilitet.
Hvis det skal kaldes diskrimination eller fremmedfjendskhed, mener jeg simpelt hen, at man er helt ude i hampen, og at man så har glemt al almindelig menneskelighed.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-02-24:
Hvis ellers hr. Jesper Langballe kan holde benene på jorden og sådan nogenlunde skruen i vandet, kunne jeg godt tænke mig at høre, hvad hr. Jesper Langballes holdning er.
Mener hr. Jesper Langballe, at det er i orden, at man f.eks. bestiller en hjemmehjælper af en bestemt etnisk oprindelse, at man altså siger: Min hjemmehjælper skal være dansk.
Mener hr. Jesper Langballe, at det er i orden, eller mener hr. Jesper Langballe, at det ikke er i orden, at det er diskrimination?
Kamal Qureshi (SF), 2006-02-24:
Nu ved jeg jo ikke sådan her på falderebet til weekenden, hvad det er, der har gjort, at hr. Jesper Langballe bliver så arrig over et spørgsmål fra min side.
Han er oven i købet fra et parti, hvor man har Højesterets ord for, at partiets politik er racistisk, og så bliver han så arrig over, at man bruger begreber som rendyrket racediskrimination om noget, som jeg faktisk citerer fra en avisartikel.
Jeg citerer sådan set fra en avisartikel, hvor fru Pia Kristensen er citeret for at sige, at det er i orden, at man bestiller en hvid hjemmehjælper.
Det kan så godt være, at hun ikke har brugt det udtryk, det skal jeg ikke gøre mig til dommer over, men det er sådan set det, artiklen refererer til, at man kan tillade sig at sige, at man vil have personer af en bestemt etnisk herkomst, når man bestiller arbejdskraft.
Jeg spurgte sådan set bare i sin enkelhed hr. Jesper Langballe, om han mente, at det var udtryk for diskrimination.
Jeg kan forstå på hr. Jesper Langballes svar, at det mener han ikke, at det er.
Han mener sådan set, at der er et tagselvbord, som man som bruger af offentlige opgaver, offentlig service, kan bestille fra, så man faktisk i offentlig servicesammenhæng ikke alene kan kræve, at der er faglig kompetence bag de medarbejdere, der kommer hjem til en, men også godt kan kræve en bestemt etnisk herkomst.
Jesper Langballe (DF), 2006-02-24:
Det spørgsmål svarer i underlødighed fuldstændig til de nedrigheder, gemenheder, som hr. Kamal Qureshi i øvrigt har vartet op med i den her debat.
Der er aldrig nogen sinde nogen fra Dansk Folkeparti, der har brugt ordet hvid hjemmehjælp.
Der er heller aldrig nogen fra Dansk Folkeparti, der kunne tage de udtryk i deres mund, som hr. Kamal Qureshi bruger ustandselig, nemlig brune danskere og hvide danskere.
Det er simpelt hen renlivet racisme, og det holder vi os langt væk fra, det overlader vi til hr. Kamal Qureshi.
Det, som fru Pia Kristensen har sagt, er, at man må vise den forståelse over for gamle mennesker – og det gælder også en gammel indvandrerkone, der ikke bryder sig om at blive badet af en ung dansk mand – at man lige stikker fingeren i jorden og lugter, hvor man er, og ikke i den hellige politiske korrektheds navn påtvinger et gammelt menneske en hjemmehjælp, som den pågældende vil vige tilbage for.
Kamal Qureshi (SF), 2006-02-24:
Der er jo måske nogle naturlige grunde til, at man en gang imellem bliver forvirret over Dansk Folkepartis politik og regeringens politik.
Dansk Folkeparti kan så glæde sig over, at vi fra oppositionens side nogle gange har svært ved at kende forskel på, hvem der står bag hvad.
Når nu hr. Jesper Langballe siger, at Dansk Folkeparti er imod diskrimination, kunne jeg jo godt tænke mig at få en forståelse af, hvad det er for en form for diskrimination, som Dansk Folkeparti er imod.
For jeg kan forstå på Dansk Folkepartis socialordfører, fru Pia Kristensen, at hun synes, at det er helt i orden, at man bestiller hvid hjemmehjælp; at man, når man bestiller hjemmehjælp, siger, at man ikke vil have personer med indvandrerbaggrund til at komme hjem til en og gøre rent eller til at hjælpe med andre opgaver.
Jesper Langballe (DF), 2006-02-24:
Jamen prøv da at spørge ministeren om det.
Det er sjovt, at der fra visse oppositionspartier er en idé om, at ministre altid skal stå til regnskab for, hvad Dansk Folkeparti siger og omvendt.
Tag da og ret spørgsmålet det rigtige sted hen.
Når hr. Morten Østergaard så spørger ministeren, kan hr. Morten Østergaard jo samtidig stille det tillægsspørgsmål til ministeren om, hvorvidt regeringen går ind for, at der i det offentlige skal være positiv særbehandling, eller hvorvidt regeringen går ind for, at alle skal søge på lige fod, hvilket vil sige, at udlændinge, som måske har problemer i første omgang, skal dygtiggøres til at være på lige fod med danskere.
Jeg ved ikke, om jeg kan nå det, men med hensyn til det allersidste punkt har jeg et spørgsmål.
Nu er det ikke mig, der skal stille spørgsmål heroppefra, men der er noget, jeg ikke forstår, og det er det med de cpr-opgørelser, der skal blive til mangfoldighedsprofiler.
De er jo, så vidt jeg kan forstå, anonymiserede.
Hvad skal man så bruge dem til, når man stadig skal have det in mente, som forslagsstillerne siger om, at man skal fokusere på individuelle kompetencer og ikke på grupperne?
Det er et helt åbent spørgsmål, jeg spørger opklarende.
Morten Østergaard (RV), 2006-02-24:
Det er jo interessant.
Altså, hr. Jesper Langballe må jo gå rundt med store blokeringer af hørelsen, for ministeren har jo lige fortalt, hvordan man fra regeringens side har sat en meget præcis målsætning for hele staten samlet set, hvorimod det her forslag tager et andet udgangspunkt.
Det kan man kalde positiv særbehandling, hvis man vil det, altså, en overordnet samlet målsætning, en art kvote.
Og det ville rent faktisk, hvis man kigger på erfaringerne de steder, hvor man har gjort det, f.eks. i Århus Kommune, på et enkelt år, hvis alle kommuner havde lige så gode resultater med det, kunne øge antallet af beskæftigede indvandrere og efterkommere i det offentlig med et antal, der svarer til, hvad der samlet arbejder i staten i dag.
Jeg vil sige til hr. Jesper Langballe, at det jo er derfor, at Dansk Folkeparti og hr. Jesper Langballe med den ene hånd sanktionerer alt det, man står her fra talerstolen med jævne mellemrum og taler midt imod.
For ministeren har lige sagt, at man er på sporet, at man forfølger de samme intentioner, og så står hr. Jesper Langballe og siger, at det er tågebanker.
Det, der er interessant her, er, at det offentlige halter efter det private.
Og spørgsmålet er, om Dansk Folkeparti også synes, at integrationen må være noget, det private skal klare.
Jesper Langballe (DF), 2006-02-24:
Jeg er ikke i tvivl om, at der vil være en række tilfælde, hvor man især i det offentlige kunne hjælpe folk i gang.
Ministeren nævnte job inden for integrationsarbejde, og det er jo helt oplagt.
Der kan man sige, at der vil virkelig være en felt, hvor udlændinge i kraft af deres herkomst kunne være bedre kvalificerede end danskere.
Jeg må gentage, at jeg prøvede på at skelne imellem de verbale tågebanker og så det konkrete, der er i forslaget.
Det konkrete er jo det, at den kvotering og den handlingsplan, man vil lave, jo ikke kan laves uden til syvende og sidst at ende med positiv særbehandling.
Og det vil vi under ingen omstændigheder være med til.
Morten Østergaard (RV), 2006-02-24:
Jeg forstår ikke helt hr. Jesper Langballes kritik af forslaget.
Der er tre helt konkrete elementer i forslaget; et krav om, at alle offentlige arbejdspladser stiller mål for at forøge andelen af medarbejdere med anden etnisk baggrund end dansk; et krav om, at regeringen sikrer, at sociale klausuler fremmes på den ene eller den anden vis f.eks. ved at starte med at kortlægge anvendelsen; og et krav om, at Danmarks Statistik ikke skal tage sig betalt for at hjælpe virksomheder, der ønsker at udøve mangfoldighedsledelse.
Når han nu siger, at der her er en ordudgydelse ud over alle grænser, eller hvad det var, vil jeg gerne spørge: Er hr. Jesper Langballe opmærksom på, at integrationsministeren taler om mangfoldighedsledelse i alle mulige og umulige sammenhænge, og på, at integrationsministeren netop har holdt et møde, hvorefter hun konkluderede til Ritzau den 9. februar, at det her handler om at få mangfoldighedsledelse ud over rampen.
Vi har virksomheder, der er rigtig gode til det, og så har vi nogle, der aldrig har prøvet det.
Målet er at skabe bevidsthed på arbejdspladserne om, hvordan de skal forholde sig til forskellige kulturer, religioner og etniske baggrunde.
Er hr. Jesper Langballe uenig i den intention?
Troels Ravn (S), 2006-02-24:
Det er selvfølgelig en tolkning eller en forventning hos spørgeren.
Jeg ser det at inddrage det kønspolitiske aspekt netop som en mulighed, idet området ikke bliver dyrket godt nok, og idet der også på det område skal en forpligtelse på.
Jeg er for så vidt ikke uenig med hr. Kamal Qureshi i den betragtning.
Det her var en god anledning til også at pege på, at mangfoldighedsledelse i høj grad også vedrører ligestilling mellem kønnene.
Jeg er helt enig i, at det her beslutningsforslag netop drejer sig om mangfoldighedsledelse og medarbejdere med anden etnisk oprindelse end dansk, men lad os bare få ligestillingen mellem kønnene med i samme omgang.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-02-24:
Det har jeg lyttet til.
Men det her er jo ikke et spørgsmål om at affeje og ikke at anerkende en diagnose.
Spørgsmålet er, om det er tilstrækkeligt til at få dispensation fra danskkravet.
Jeg har lyst til at sende den tilbage og sige: Når vi så modsat kan se eksempler på en lægeerklæring, hvor formuleringen er, at vedkommende lider af PTSD, og at det vil være en umulig opgave for ansøgeren at tilegne sig yderligere danskfærdigheder, som begrundelse for, at vedkommende skal have dispensation, og så et halvt år efter, fordi vedkommende har fået afslag, går ansøgeren alligevel op og består danskprøve 2, så er det heldigvis ikke så umuligt alligevel at opfylde danskkravet.