runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 1999-11-18:
Det lovforslag her ser vi i Frihed 2000 meget skeptisk på, men det hjælper jo nok ikke meget, for det er bare, at vi skal godkende et EU-direktiv. Hvis det her bliver fulgt til punkt og prikke ude i alle små forretninger - ja, jeg kan næsten ikke forestille mig, hvordan man skulle kunne gøre det.
Det er selvfølgelig rigtigt, at forbrugerne kan sammenligne priserne, men det tror jeg at man kan på alle de fleste områder i dag.
Læser vi nogle af bemærkningerne, så står det klart og tydeligt, at muligheden for at undtage erhvervsområder - og det gælder også dem, der sælger brugte ting - ophæves.
Hørte man det?
Det vil sige, at det gælder alle forretninger.
Hvordan det skal gøres, ved jeg ikke.
Nu skal jeg nok lade være med at tage dem alle sammen, men jeg synes, at det er vigtigt.
Det er i § 10, jeg læser ikke det hele, men det, der er vigtigt: Der skal herunder foreskrives anmeldelsespligt for ibrugværende målingsinstrumenter.
Hvad dækker det?
Det vil jeg gerne have
at vide under udvalgsarbejdet.
Det bliver meget vanskeligt for især de mindre forretninger.
Endvidere fastsætter erhvervsministeren reglerne om, hvilke varer der skal sælges i bestemte enheder i henseende til mål og vægt, herunder regler om klassificering, sortering og lign.
Vil det virkelig sige, at erhvervsministeren nu skal til at træffe beslutninger om, i hvilke måleenheder de forskellige ting skal sælges?
Men det må vi jo have at vide
under udvalgsarbejdet, om det skal forstås, som jeg har forstået det.
For hvis det er tilfældet, så vil det ende med, at vi siger nej til forslaget.
Pia Gjellerup (S), 1999-11-18:
Ja, jeg har ikke flere bemærkninger til hr. Ole M. Nielsen, men jeg synes sådan set, det er en debat, der udmærket godt kan fortsætte her, hvis det endelig skulle være, men det vil jeg ikke bidrage til lige nu, men i øvrigt også i udvalgsarbejdet og i den almindelige offentlige debat.
Men til hr. Egil Møller vil jeg blot sige, at jeg sådan set er glad for, at hr. Egil Møller et par gange understreger, at her har EU altså været med til at inspirere til, at dansk lovgivning blev bedre for forbrugerne.
Det har også været noget, Folketinget har været glad for og været med til at beslutte i EU, og vi har behandlet det grundigt i Folketinget, i Europaudvalget.
Her er der netop et par eksempler på - det er ellers dem, der er så svære at få ud i den offentlige debat - at EU med sin ageren på markedet for at sikre forbrugerne en mere ensartet retsstilling, der får vi, som jo ofte er i front på forbrugerpolitikkens område, en inspiration til at gøre vores lovgivning endnu bedre.
Det synes jeg kun, jeg kan kvittere for, at hr. Egil Møller vælger at understrege, at EU er faktisk med til en række gode forbrugerpolitiske initiativer.
Ole Vagn Christensen (S), 1999-11-18:
Socialdemokratiet støtter erhvervsministerens ønske om at præcisere og stramme loven om erhvervsfremme.
Det er særdeles fornuftigt at gøre status, når man har haft tid til at gøre sig nogle erfaringer med en lov. Og i dette tilfælde har det vist sig, at der har været en række reelle behov for forbedringer.
Socialdemokratiet hæfter sig særligt ved, at forslaget indeholder ændringer, der styrker erhvervsfremmeinitiativerne, samtidig med at borgerne med ensrettede og enkle ankemuligheder kommer til at opleve bedre sammenhæng i klagebehandlingen.
Det er vores opfattelse, at erhvervslivet vil have glæde af, at det bliver muligt at udstede retningslinjer og kriterier for implementering af erhvervsfremmeinitiativer inden for lovens rammer, ligesom erhvervslivet også vil drage nytte af, at ErhvervsfremmeStyrelsen kan henlægge visse sagsforberedende administrative opgaver til eksterne aktører med viden og erfaring inden for det pågældende område.
Alt i alt vurderer vi, at fordelene langt vil opveje den lille ekstrabyrde, erhvervslivet kan blive pålagt i form af et mindre klagegebyr.
Klagegebyret er den pris, vi må betale for den større sikkerhed, der ligger i, at klagebehandlingen bliver henlagt til en uafhængig klageinstans, Erhvervsankenævnet, og det er vel at mærke en beskeden pris, idet gebyret maksimalt kan komme til at koste klageren 10 pct. af sagsværdien.
Socialdemokratiet støtter forslaget, idet vi vurderer, at præciseringerne og stramningerne vil være positive for borgerne og erhvervslivet.
Så enkelt er det ikke.
Altså man kan godt stille det op og prøve på selv at tro på, at sådan ser virkelighedens verden
Men netop med de to organer og så med den initiativret, som man nu flytter fra nogle bemærkninger og så over i selve lovforslaget, er der ikke nogen ændring i den balance.
Jeg har kun den enkelte korte bemærkning til fru Pernille
Sams, at mig bekendt kan der ikke laves noget i det her land, hvis Folketinget er imod.
Og uanset hvor mange ministerbeføjelser man kan få, så skal der vel være et folketingsflertal herfor.
Man skal i hvert fald være sikker på, at der ikke kan opstå et flertal imod, så jeg synes nok, at det er lidt groft at sige tilfældige socialdemokratiske ministres legen med erhvervspolitikken. Og i øvrigt deltager jeg meget gerne i en stor diskussion omkring erhvervspolitikken i det her land.
Jeg mener, at der har været gjort mange gode tiltag også under de forskellige socialdemokratiske regeringer.
Pernille Sams (KF), 1999-11-18:
Ja, det er da muligt, at den socialdemokratiske ordfører ikke bryder sig om at høre det, men det første og største og mest væsentlige punkt i det forslag, vi netop behandler, går jo ud på at give erhvervsministeren adgang til på linje med de to råd at iværksætte initiativer, ikke med hjemmel i en særskilt folketingsbeslutning, men med hjemmel i lov om erhvervsfremme, altså uden om Folketinget, uden om Finansudvalget.
Det er jo et faktum, og sådan er det.
Det er det, der er forslagets indhold.
Og det kan da godt være, at man ikke ønsker at høre det eller ikke ønsker, at det bliver udpindet, som jeg gør det her, men det er da virkeligheden, og sådan er det.
Og jeg vil med glæde tage den debat om den almindelige erhvervspolitik med den socialdemokratiske ordfører, det glæder jeg mig til.
Ole Vagn Christensen (S), 1999-11-18:
Fru Pernille Sams må erkende, at de muligheder, der nu bliver lovfastsat, også eksisterer i den nuværende lovgivning.
Der står i lovforslaget, hvordan denne situation er.
Pernille Sams (KF), 1999-11-18:
Hr. Ole Vagn Christensen har slet ikke forstået, at man overhovedet ikke som erhvervsminister efter det her lovforslag skal fremlægge det for Folketinget.
Man kan bare iværksætte det.
Man skal slet ikke spørge Folketinget.
Og derfor finder man slet ikke ud af, om Folketinget er enig eller uenig, før det er sat i gang.
Det kan godt være, man ikke bryder sig om at høre, at sådan er forslaget, fordi det bliver sagt lidt tydeligt, men sådan er virkeligheden i det her.
Det er for at kunne komme helt uden om Folketinget og også helt uden om de to råd, som i dag er tillagt kompetencen.
Det er jo det eneste formål med at foreslå den bestemmelse.
Hvorfor skulle man ellers foreslå det?
Hvis man ikke havde noget imod, at det skulle gå gennem de to råd, der har kompetencen, så kunne man jo bare opretholde den nuværende lov.
Christine Antorini (SF), 1999-11-18:
Ja, det har jo været interessant at overvære denne lille disput mellem S og K, men jeg vil da sige, at vi i SF synes, det er nogle meget fornuftige præciseringer og opstramninger, der ligger her i forslag til ændring af lov om erhvervsfremme, så vores støtte vil erhvervsministeren få.
Egil Møller (DF), 1999-11-18:
I forbindelse med behandlingen af dette lovforslag samt flere af de lovforslag, vi skal behandle senere i dag,
har vi modtaget høringssvar meget sent.
Så jeg håber, at ministeren fremover vil sikre en bedre betjening af de enkelte folketingsmedlemmer.
Da erfaringen med administrationen af loven har vist, at den er unøjagtig, er der med lovforslaget lagt op til en række præciseringer og opstramninger.
Som noget nyt vil Erhvervsfremme Styrelsen kunne henlægge visse administrative opgaver til eksterne aktører i visse erhvervsfremmeordninger.
Vi ser med bekymring på, at kompetencen ligger hos ministeren.
Med henblik på at harmonisere og forenkle ankemulighederne henlægges klageadgangen til Erhvervsankenævnet.
Dansk Folkeparti har betænkeligheder ved at støtte lovforslaget.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-11-18:
Jeg kan tilslutte mig koret af ordførere, som kan bakke op om lovforslaget her.
Jeg er vældig glad for ministeriets afvisning af Bryggeriforeningens indvending.
Jeg kan ikke se nogen som helst grund til, at der skulle være særlige forhold for dem.
Til gengæld kan jeg faktisk ikke helt forstå ministeriets afvisning af Forbrugerrådets henvendelse vedrørende køb eller salg af antikviteter og kunst.
allerstørst chance for at blive taget ved næsen, hvis man vover sig ind i den slags handel.
Så hvorfor ikke fastholde i loven, at man også skulle have en vejledende pris, om ikke andet i den branche?
Så det vil jeg stille spørgsmål om under udvalgsbehandlingen.
Men ellers har lovforslaget vores tilslutning.
Ole Vagn Christensen (S), 1999-11-18:
Til hr. Egil Møllers bemærkning om høringssvarene: Sådan som jeg har hørt hr. Svend Erik Hovmand her fra Folketingets talerstol, så listede han op af disse høringssvar fra bilag 2 til L 38, og jeg håber da også, at de er tilgået Dansk Folkeparti.
Pernille Sams (KF), 1999-11-18:
Den umiddelbart mest iøjnefaldende ændring i forbindelse med dette her lovforslag er, at erhvervsministeren nu giver sig selv mulighed for at iværksætte initiativer med hjemmel i lov om erhvervsfremme.
Lov om erhvervsfremme er en rammelov, som skal sikre erhvervs- og eksportfremme.
Efter vores opfattelse er det ikke tilfældigt, at det er de to råd, der har fået tillagt kompetencen efter loven og ikke ministeren.
Med denne hjemmel er der i årenes løb iværksat en del store erhvervsfremmeinitiativer uden aktstykke eller uden politisk aftale.
Det vil enhver minister selvfølgelig også gerne have mulighed for, for det er noget nemmere, når man selv kan beslutte det, end at man skal have flertal for sine forslag i Folketinget.
Men det, der måtte være nemmere og mere styrbart for ministeren, er ikke nødvendigvis det bedste for dansk erhvervsliv, og det ser vi nu som det vigtigste.
Vi har ikke meget tiltro til skiftende socialdemokratiske erhvervsministres sikkert velmente ønsker
om alskens ordninger
Erfaringerne viser os, at der hos disse ministre og deres embedsmænd er en stor mangel på forståelse
Derfor mener vi, at det er en stor fordel, at man må inddrage erhvervslivet i sådanne større erhvervsinitiativers tilblivelse.
Derfor er det fint, at kompetencen efter erhvervsfremmeloven ligger i de to råd og ikke hos ministeren.
Derfor er vi skeptiske over for denne ændring. Resten af forslagets indhold er mere positivt.
F.eks. hilser vi det meget velkommen, at visse sagsforberedende opgaver nu skal kunne henlægges til private eksterne aktører.
Det undrer i øvrigt, at det skulle være nødvendigt med lovgivning for at henlægge et sådant arbejde til eksterne aktører, det burde kunne gøres administrativt.
Men selv om denne del er positiv, bringer det os dog ikke til at stemme for det samlede forslag.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-11-18:
Det Radikale Venstre er også positive over for forslaget, der kan være med til at styrke forbrugernes mulighed for at gennemskue markedet og dermed være med til at sikre, at den frie konkurrence fungerer i praksis.
Vi synes, det er fornuftigt med enhedsprismærkningen, der skal opfyldes.
Vi kan støtte forslaget.
Pernille Sams (KF), 1999-11-18:
Det kan vi kun tilslutte os.
Den del af forslaget, der vedrører Rejsegarantifondens krav, altså muligheden for at slette rejsearrangører, som ikke efterkommer Rejsegarantifondens krav om forhøjet garantistillelse, var jo forudsat allerede, da vi i 1997 vedtog loven om Rejsegarantifonden.
Det er så åbenbart faldet ud i forbindelse med lovens formulering, men for mange af os var det i hvert fald en klar forudsætning for at tilslutte os loven, og jeg synes, at det både er en nødvendig og en ønskelig opstramning.
Så det er da godt, at den kommer med nu bedre sent end aldrig.
I hvert fald er vi positive over for det her lovforslag.
Egil Møller (DF), 1999-11-18:
Endnu en gang skal Folketinget rette sig efter et EU-direktiv.
Denne gang drejer det sig om forbrugerbeskyttelsen i forbindelse med angivelse af priser
på forbrugsvarer
, idet der stilles krav om enhedsprismærkning.
Dansk Folkeparti har sympati for, at forbrugerne får alle relevante oplysninger i forbindelse med køb af varer, således at en prissammenligning er mulig.
I forbindelse med udfærdigelsen af forskrifter til prismærkning vil jeg henstille, at der affattes regler, der ikke afgørende afviger fra de nuværende regler på de enkelte områder.
Med disse bemærkninger kan Dansk Folkeparti støtte lovforslaget.
Til hr. Ole Vagn Christensen: Jeg tror, at ordføreren måske var uopmærksom på, hvad jeg sagde.
Det, jeg sagde, var, at høringssvarene, som jeg har læst med interesse, har jeg modtaget for et par dage siden, og det synes jeg er lige sent nok.
Så havde vi haft måske en uges tid med disse høringssvar, så vil jeg mene, at det i hvert fald havde gavnet de enkelte medlemmer, når de skal sætte sig ind i, hvad tingene drejer sig om.
Karen Jespersen (V), 1999-11-18:
Jeg vil gerne sige, at jeg synes, det har været en utrolig positiv og opmuntrende debat.
Det har det været, fordi alle partiers ordførere i høj grad har været på bølgelængde, når det drejede sig om holdningen til de ting, vi har diskuteret, altså det frivillige sociale arbejde og også virksomhedernes sociale ansvar. Det er også meget på bølgelængde med de initiativer, som regeringen har taget her i de senere år.
Jeg oplever også, at man ude i kommunerne i de her år er begyndt at tillægge det frivillige sociale arbejde en større vægt og har en forståelse for de muligheder, der ligger i at bruge det engagement, borgerne har, og på samme måde også en forståelse af den helt grundlæggende betydning af at bruge virksomhederne.
Jeg synes, det er godt, hvis man kunne få en mulighed for at se nærmere på og følge nogle af de her områder, for jeg vil gerne lige pege på nogle problemer, der også er brug for at holde øje med.
Det ene er, at man kan sige, at der er en række initiativer, som ikke specifikt er knyttet til et lokalområde.
Det er f.eks. sådan noget som børns voksenvenner, det kan være forskellige rådgivende centre, Pro-centret for prostituerede og andet, hvor man kan sige, at der ikke er en speciel tilknytning til den kommune, som det initiativ nu lige ligger i, ikke altid i hvert fald.
Der er der et særligt problem, der drejer sig om, hvordan man sikrer de initiativers overlevelse.
Et andet spørgsmål drejer sig om, hvordan vi undgår, at vi læsser for mange opgaver over på det frivillige sociale arbejde.
Jeg mener, det er meget vigtigt, at vi ikke overbelaster det engagement og den vilje, der ligger i organisationerne, til at løse opgaverne inden for nogle rammer, menneskeligt og økonomisk, hvor man knap nok magter det.
Jeg synes, det, der foregår, er forsvarligt, men jeg synes også, at der er grund til i allerhøjeste grad at være
på vagt
Og endelig vil jeg sige, at de initiativer, der foregår i den frivillige verden, mener jeg også man skal se som en meget kraftig advarselslampe til det offentlige.
En lang række af de opgaver, der bliver løst i det frivillige regi, kunne egentlig godt løses i det offentlige.
Når det ikke bliver løst i det offentlige, mener jeg, det hænger sammen med, at kvaliteten i den offentlige indsats ofte er for dårlig, og for at råde bod på det, så kommer der en række frivillige initiativer.
På den måde mener jeg, at vi skal tage det meget alvorligt og forsøge at lære af, hvad det er, de frivillige kan, som man stadig væk ikke kan alle steder i det offentlige i hvert fald, og så blive i stand til at yde den kvalitet i den menneskelige omsorg, som den frivillige indsats altså nogle gange er bedre til end det offentlige.
Så der er stadig væk mange, store og påkrævede opgaver at tage fat på, når vi snakker om det her område.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1999-11-18:
Jeg vil gerne sige socialministeren tak for det sidste, socialministeren var oppe med, hvor socialministeren understregede de problemer, der ligger specielt i det med børns voksenvenner, som ikke er tilknyttet nogen bestemt kommune.
Der er også andre eksempler, hvor der viser sig at være problemer.
Hvordan bærer vi os ad med at løse det?
Så til spørgsmålet omkring balancen mellem det frivillige arbejde og det offentlige.
Det er utrolig vigtigt, at man kigger på det, og at man holder fast i, at det er det offentliges ansvar, og at det frivillige vil være et supplement, sådan så man ikke går hen, hvad jeg synes ville være utrolig trist, og - som ministeren siger - overbelaster de frivillige, så de bare bliver villige, men ikke spor fri.
Og det har jo aldrig været tanken.
Tanken var, at det skulle blomstre. Men jeg vil gerne takke Folketinget og Folketingets partier for det engagement, der har været i debatten, og for den tilslutning, der har været.
Det skulle gerne være sådan, så rekrutteringen af frivillige stadig kan ske, så de frivillige organisationer kan få bedre muligheder, og så virksomhedernes sociale ansvar til stadighed bliver styrket.
Med tilslutningen til vedtagelsen bliver der nu nedsat en tværministeriel arbejdsgruppe til at evaluere igangsatte initiativer og til at se på, om der fortsat er problemer, der forhindrer os i at nå de politiske mål, som vi i dag har givet udtryk for at vi gerne vil nå.
Endelig - og det er væsentligt for det, bl.a. socialministeren sagde her sidst - så er det glædeligt, at forskningen i samarbejdet mellem præcis det offentlige og det frivillige vil komme på dagsordenen, og det tyder så på, at vi med den evaluering, der så ligger i år 2001, får et godt materiale at gå videre på, når vi skal målrette vores arbejdsindsats præcist mod disse grupper. Jeg nævnte, at det har været vanskeligt for ikke at sige umuligt for regeringen og for Folketinget at nå de mennesker, vi taler meget om, og det var da ønskeligt, hvis man i stedet for at tale bredt om, hvad vi skulle gøre ved det, så fik materiale i hånden til at kunne lave en fornuftig indsats, så man kunne komme nærmere ved det mål, som vi har sat os, fordi vi så har muligheden for i FN's frivilligshedsår ikke bare at stå med det samme brede problem og være enige om, at vi skal gøre noget ved det, men samtidig også dybt enige om, at vi ikke rigtig ved, hvad det er.
Så får vi en værktøjskasse til at gå i gang med.
Det forventer vi os meget af.
Svend Erik Larsen (S), 1999-11-18:
Ændringen af markedsføringsloven vedrører alene en gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/55/EF af 6. oktober 1997.
I en tid, hvor den danske borger bliver overdænget med reklamer af al mulig slags igennem døren og via medierne, kan det være svært at skelne mellem, hvad det er for produkter, man skal forholde sig til uden at føle sig helt snydt.
Derfor er Socialdemokratiet enig i lovforslagets hovedindhold, og at der stilles betingelser, så vi derved sikrer en bedre forbrugeroplysning, når erhvervslivet benytter sig af sammenlignende reklamer.
Hovedelementerne i loven er, at det er vigtigt for forbrugerne, at det er retledende reklamer og ikke vildledende, man modtager, at det angår varer og tjenesteydelser, der opfylder det samme behov eller formål, at reklamer for produkter angår produkter med samme varebetegnelse og ikke snylter på konkurrentens varemærke eller lignende.
Forslaget indeholder også nogle små tekniske ændringer i forbindelse med Rejsegarantifonden, således at Rejsegarantifonden har mulighed for at forhøje garantibetalingen, såfremt man ikke vil rette sig efter Rejsegarantifondens anmodninger.
Det har Socialdemokratiet ikke nogen bemærkninger til.
Socialdemokratiet skal hermed anbefale det samlede lovforslag, idet forslaget er med til at styrke konkurrencen i det indre marked, samtidig med at det sikrer, at forbrugerne bliver bedre stillet, når reklamerne anvendes til markedsføring.
Svend Erik Hovmand (V), 1999-11-18:
Må jeg allerførst henvende mig til den socialdemokratiske ordfører, som netop havde en fin debut, og sige på Venstres vegne, at vi faktisk følger de synspunkter, som han gav udtryk for, et meget langt stykke ad vejen.
Vi synes faktisk, at her er tale om et lovforslag, som stort set lever op til de intentioner, vi måtte have på det her område.
Det er jo sådan, at vi er medlem af det indre marked, og derfor skal vi have samme regler på begge sider af grænsen.
Hvis vi skal reklamere, og hvis vi skal orientere om de regler, der gælder for forbrugerne, så kan vi ikke i denne internettidsalder have forskellige regler i de enkelte lande, så må vi sådan i det store og hele følge hinanden.
Derfor hilser vi ministerens forslag velkommen.
Vi synes, at det her forslag vil være velegnet til udvalgsarbejde.
Der kan være detaljer, absolut, men princippet i det kan vi tilslutte os.
Christine Antorini (SF), 1999-11-18:
Jamen så kan vi jo fortsætte i SF i denne her positive gænge.
Vi kan også støtte lovforslaget og har noteret os, at harmoniseringen ikke vil medføre væsentlige ændringer i forhold til den danske retsstilling, samtidig med at det også med forslaget vil være muligt at gennemføre mere vidtgående regler om vildledning i forhold til vildledningsdirektivet, som er et minimumsdirektiv.
Vi har af gode grunde heller ikke nogen bemærkninger til den tekniske ændring, der sker i forhold til Rejsegarantifonden.
Så vi er positive.
Egil Møller (DF), 1999-11-18:
For at skabe de bedste muligheder for varer og tjenesteydelsers fri bevægelighed inden for EU-området, må der være ens reklameregler, herunder også ens regler for sammenlignende reklamer og særtilbud.
Det ser vi i Dansk Folkeparti positivt på.
Ændringsforslaget i § 15, stk. 3, første punkt, om forbrugerombudsmandens ansættelsesvilkår opfordrer vi regeringen til at udskille fra selve lovforslaget.
Den lovtekniske fejl, der skete i forbindelse med fastsættelsen af reglerne for Rejsegarantifonden, gøres nu god igen, således at Fonden får mulighed for at slette en rejsearrangør, der efter påkrav ikke stiller forhøjet sikkerhed.
Vi kan støtte lovforslaget.
Sonja Albrink (CD), 1999-11-18:
Som de tidligere ordførere har tilkendegivet, er det jo et direktiv, og jeg skal gøre det kort og sige, at CD er positive over for forslaget og medvirker gerne til en hurtig vedtagelse.
Da tidligere ordførere har gennemgået lovforslaget og intentionerne, skal jeg blot på CD's vegne tilkendegive over for ministeren, at vi er positive over for forslaget og vil medvirke til en positiv udvalgsbehandling.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-11-18:
Jeg skal meddele, at vi kan tilslutte os alle de her tre afdelinger, som er i lovforslaget, henholdsvis om Rejsegarantifonden og forbrugerombudsmandens tidsbegrænsede ansættelse og så konkurrenceforholdet dér.
Vi kan tilslutte os alle tre forhold.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 1999-11-18:
Lovforslaget her om sammenlignende reklame
kan Frihed 2000 støtte.
Det er rigtigt, at det ene firma ikke skal kunne miskreditere eller nedvurdere et firmas hverken varemærke eller anden ting, og det skal heller ikke kunne drage fordel af den anseelse, et firma har opbygget, hverken i form af udnyttelse af dets varemærke eller firmanavn.
For alle firmaer med respekt for sig selv - det gør man allerede i dag - tager hensyn til hinanden, og der udnytter man ikke hinandens varenavn eller på nogen måde det, der er bygget op omkring ens konkurrents firma.
Men jeg synes, at det er rigtigt, at det præciseres, for vores marked bliver heldigvis udvidet, og det er vi selvfølgelig glade for.
Jeg tror, det var ordføreren for Dansk Folkeparti, der sagde det, så det bliver en gentagelse, jeg kommer med, nemlig at jeg gerne under udvalgsarbejdet vil have præciseret, hvad meningen er med, og hvor stor en adgang, Forbrugerombudsmanden skal have til at kunne forlange oplysninger de forskellige steder fra.
Men vi kan støtte lovforslaget.