runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2006-05-04:
For mig har det liberale altid bestået i en kombination af individualisme og frihed til at gøre, hvad man vil, og her kræver vi altså en vis individualisme, nemlig når man skal vurderes på sin indsats.
Margrethe Vestager (RV), 2006-05-04:
Den del af regeringens beslutning, som jeg gerne vil diskutere med ministeren, er spørgsmålet om, hvor det liberale er blevet af.
Hvor er det liberale i, at regeringen forbyder en eksamensform, som en lang række steder har vist sig særdeles effektiv, når det gælder om at give elever og studerende mulighed for at vise, hvad de kan, og som har virket tilbage på den måde, undervisningen foregår på, så undervisningen er blevet bedre og i højere grad har givet elever og studerende mulighed for at tilegne sig de kompetencer, som man forventer uddannelsen skal give?
Ministeren har i tidligere debatter af denne type indrømmet, at eksamensformen betyder noget.
Om man laver test eller ej, betyder noget for den måde, undervisningen foregår på, og derfor vil jeg bare spørge: Hvor er det liberale i, at regeringen regulerer området med et forbud, når der er substantielle pædagogiske grunde til at lade det være op til den enkelte institution at sørge for, at eksamensformen rent faktisk afspejler de ting, man gerne vil afprøve?
Thomas Krog (SF), 2006-05-04:
Det handler ikke om at sige, at alting er godt nok, som det er, tværtimod handler det om, at forholdene skal udvikles og forbedres, og hvis ministeren er enig i det, skulle ministeren overveje at stemme for forslaget.
Ministerens sidste argument gik på alle de positive tilkendegivelser, der er kommet.
Hvis det er det eneste halmstrå, ministeren har tilbage, synes jeg, vi skal måle, hvis halmstrå der er størst.
Bertel Haarder (V), 2006-05-04:
Hvis man er meget varm tilhænger af projektarbejde og af, at det skal kunne indgå i eksaminationen og i vurderingen, er det, der ligger nu, bedre end det, der lå før.
Før var det sådan, at et projektarbejde kunne indgå i vurderingen, uden at man kunne være sikker på, at det var tjekket, om det var et ægte projektarbejde, altså om alle deltagerne havde været med til det hele.
Nu stiller vi det krav, som jo er til gavn for det ægte projektarbejde, at hvis det skal indgå i vurderingen, skal man have demonstreret kendskab til hele projektet.
Det er en klar forbedring.
Thomas Krog (SF), 2006-05-04:
Der kommer et tidspunkt, hvor man skal svare for sig selv, siger ministeren.
Ja, men tror ministeren, at man kan sidde fire mand til en gruppeeksamen uden at skulle svare for sig selv?
Det er det ene spørgsmål.
Jeg synes også, det er værd at bemærke, at ministerens øvrige argumenter fra talerstolen ikke handler om, hvorfor det er godt, at gruppeeksamen ikke længere er tilladt.
De handler om, hvorfor det, man har lavet, ikke er så ringe endda, og at der trods alt er blødt lidt op i forslaget, men ikke spor om, hvorfor det er godt at forbyde det fra centralt hold, og derfor vil jeg godt spørge ministeren: Betyder eksamensformen efter ministerens mening noget for, hvordan arbejdsformen bliver på uddannelsesstederne, og er det derfor, man vil afskaffe muligheden for gruppeeksamen?
Bertel Haarder (V), 2006-05-04:
Alt det, hr. Rasmus Prehn her nævner, kan man frit gøre, og det kan man forberede de studerende til.
Der er ingen hindringer for det.
Rasmus Prehn (S), 2006-05-04:
Det fremgik klart af brevet fra virksomhederne, at intentionen ikke er, at man ønsker et uddannelsessystem, som uddanner studerende til at gå til eksamen og til udviklingssamtale.
Nej, fra virksomhedernes side ønsker man et uddannelsessystem, der udvikler og uddanner de studerende til at klare sig i hverdagen.
Og hvad er det for en hverdag, man har ude på virksomhederne?
Det er en god idé at måle dem på, hvor gode de er til at samarbejde, inden vi får dem, og derfor vil vi gerne have gruppeeksamen.
Der er ikke blevet lyttet tilstrækkeligt fra regeringens side, og man har ikke forstået, hvad det er, virksomhederne ønsker.
De ønsker, at de kandidater, som uddannes, også er blevet målt på deres samarbejdskvalifikationer, men det vil regeringen nu afskære virksomhederne fra, så vi har altså en virksomhedsfjendsk regering på dette område.
Bertel Haarder (V), 2006-05-04:
Det kunne være interessant at spørge de pågældende virksomheder, hvordan de ansætter folk.
Når de har medarbejderudviklingssamtaler, foregår det så i en gruppe?
Når de skal vurdere forskellige ting i forbindelse med avancement eller lønvurderinger osv., sidder de så med grupper?
Jeg tror, at på de 70 nordjyske virksomheder opfører man sig helt normalt ligesom alle andre steder i samfundet.
Hvis jeg må citere den berømte replik fra Olsen Banden: Der kommer altså et tidspunkt i ethvert menneskes liv, hvor man må svare for sig selv.
Det tidspunkt kommer lige før, man slutter i folkeskolen, og det er et godt tidspunkt, for går man videre med en ungdomsuddannelsen, skal man jo svare for sig selv, kommer man ud i en virksomhed, skal man også svare for sig selv, og bliver man håndværker og skal lave et svendestykke, skal man altså lave det selv og ikke i en gruppe.
Det, vi nu gør, er, at vi prøver at give plads til så meget gruppearbejde som muligt.
Man kan forberede sig i grupper osv., og jeg beskrev også, at et gruppeprojekt kan indgå i vurderingen, men man skal svare for sig selv.
Sådan er det i samfundet, og sådan skal det også være i uddannelserne.
Rasmus Prehn (S), 2006-05-04:
Én ting er at lytte, men en anden ting er at lytte tilstrækkeligt, og jeg vil gerne spørge undervisningsministeren: Er det korrekt, eller er det ikke korrekt, at de protester, der kom fra forskellig side, herunder fra virksomhedernes side, bl.a. gik på, at man var utilfreds med, at man ikke kunne afholde gruppeeksamen?
De drejede sig ikke kun om, at man gerne ville bibeholde gruppesamarbejdet, det var også ændringen af selve eksamensformen, man protesterede imod.
Man protesterede imod, at regeringen ville forbyde gruppeeksamen, så indsigelserne handlede altså om, at man var imod det forslag fra regeringen, og det forslag har regeringen stadig ikke pillet ud.
Bertel Haarder (V), 2006-05-04:
Normalt får jeg masser af kritiske mails, men i denne sag har jeg næsten kun fået støttemails, og det er fra skoleelever og andre, som er udsat for et betydeligt gruppepres, og som gerne lige vil sende mig en hilsen og sige, at jeg for guds skyld skal stå fast, fordi de er ganske enige i det, så jeg tror ikke, hr. Per Clausen skal gøre det til et generationsproblem.
Punkt 1: Der er ikke nogen som helst begrænsning af gruppe- og projektarbejde.
Punkt 2: Der er fuld frihed til at lade eleverne forberede sig i grupper, så meget de vil, så de stærke kan hjælpe de svage, og de kan udnytte alle de fordele, der måtte være ved at arbejde sammen.
Punkt 3: Gruppeprojekter kan ikke blot indgå i eksaminationen, men kan også indgå i vurderingen, nemlig i det omfang den enkelte ved den individuelle eksamination også demonstrerer kendskab til det, de andre i gruppen har lavet, og altså demonstrerer kendskab til hele det fælles projekt.
Det var det, som vi fandt frem til efter høringsfasen og også efter, at vi havde lyttet til det, de 70 virksomheders egen organisation, Dansk Industri, sagde.
Derfor synes jeg, de 70 virksomheder skulle henvende sig i Dansk Industri, for efter høringsfasen har vi nemlig lyttet til kritikken fra erhvervslivet.
I det hele taget synes jeg, hele debatten har kørt, som om vi slet ikke har ændret noget som helst, og som om vi bare er kørt lige frem efter næsen uden overhovedet at lytte til kritikken.
Vi har lyttet til kritikken, og vi har understreget de ting, jeg her har nævnt.
Rasmus Prehn (S), 2006-05-04:
Dette beslutningsforslag er netop et forsøg på at rette op på de ændringer i eksamensbekendtgørelserne, som både vores undervisningsminister og vores videnskabsminister har foretaget, og det er et forsøg på at imødekomme de mange protester, der har været imod ikke kun at afskaffe gruppeeksamen, men direkte forbyde gruppeeksamen.
Jeg vil gerne sige, at det er stærkt forkasteligt at høre Dansk Folkepartis ordfører på området tale så nedladende om en flot og engageret protest arrangeret af skoleelever, og når det er sagt, vil jeg gerne sige, at det jo ikke kun er skoleeleverne, der har protesteret.
Stort set alle, der har afgivet høringssvar om de forskellige ændringer af eksamensbekendtgørelserne, har også sagt fra over for ændringerne.
Det gælder de studerende, det gælder censorkorpsene, det gælder rektorkollegiet, det gælder Danmarks Lærerforening, det gælder Akademisk Centralorganisation, det gælder til dels Dansk Industri, det gælder til dels Ingeniørforeningen i Danmark, og et hav af virksomheder – ikke i hele landet, men i Nordjylland alene 70 virksomheder – har også sagt fra over for ændringerne.
Jeg synes, det er bekymrende, at vi har en regering med to ministre for dette meget vigtige område, der er så afgørende for vores fremtid, som i den grad fuldstændig ignorerer, at der er protester, og at fagfolk siger: Det her duer ikke, vi har behov for at måle fremtidens arbejdskraft på dens samarbejdskompetencer.
Fuldstændig enerådigt og uden at lytte til de protester, der er kommet, gennemfører man bare en ændring af eksamensbekendtgørelserne.
Dette beslutningsforslag er vores eneste mulighed for at forhindre ændringerne, for ministrene har beføjelser til at ændre tingene helt alene, og jeg synes, det er bekymrende, at der ikke er en større vilje til at tage protesterne alvorligt.
Det er ikke kun skoleelever, som protesterer, det er hele vejen rundt.
Alle, der arbejder på området, alle, der ved, hvor skoen trykker, har sagt fra og sagt: Det er en skidt drejning, der sker her, og det er den forkerte måde at tilrettelægge uddannelserne på at afskaffe gruppeeksamen.
Det er vigtigt for vores uddannelser, at vi kan måle folk på, hvor gode de er til at samarbejde.
Jeg synes, det er skammeligt, at ministrene i den grad ignorerer, at der er så store protester imod at forbyde gruppeeksamenerne.
Margrethe Vestager (RV), 2006-05-04:
Jeg skal kun ganske kort supplere den socialdemokratiske ordfører, der jo på udmærket vis har repræsenteret forslagsstillerne, til forslaget om at genindføre den retspraksis, vi havde, hvor der var mulighed for, at elever kunne gå til gruppeeksamen.
Den anden del af forslaget synes jeg har fået bemærkelsesværdigt få bemærkninger, også fra de borgerlige ordførere, og det er forslaget om at udvikle eksamensformerne.
Det er ganske tankevækkende, at den eneste forestilling, man har, er, at man nu skal cementere en eksamensform, og det skal så være måden, tingene skal gøres på.
Det, vi ser her, er jo et forbud mod, at man af pædagogiske, faglige og substantielle grunde kan vælge at lade elever og studerende gå op til en gruppeprøve eller en gruppeeksamen, hvis det mest hensigtsmæssigt afspejler muligheden for at afprøve de kompetencer, de skal have fået i forbindelse med undervisningen og i forbindelse med deres studier.
Det andet, regeringen overser, er jo, at f.eks. gruppeprøven i matematik i folkeskolen har haft markante positive effekter på undervisningen og undervisningens tilrettelæggelse.
Det er eftervist, det er dokumenteret, og dermed er jo også sagt, at det virker.
Det virker til gengæld tilbage på undervisningen og undervisningens tilrettelæggelse, hvis man via et forbud fra regeringens side cementerer, at eleverne kun kan gå til eksamen alene, og at det kun kan ske på én måde.
Det siger noget meget interessant om den uddannelsestænkning, der er i regeringen, at den på den måde betjener sig af forbud og på den måde betjener sig af test og prøver, som kommer til at blive kendetegnende for undervisningen.
Det er jo derfor, elever og studerende kalder til demonstration, det er jo, fordi eksamensformen er et symbol på de tanker, regeringen har om, hvordan uddannelsen skal være.
Det er meget mærkeligt og giver virkelig grund til undren, at regeringspartierne synes, at noget skal forbydes, fordi man ikke synes, det i enhver forstand virker hensigtsmæssigt.
Hvad med at ændre, udvikle og rette de ting, man ikke synes er hensigtsmæssige?
Hvad med at operere videre på grundlag af den frihed og det pædagogiske ansvar, der pålægges institutionerne for at finde ud af, hvordan man på den bedst mulige måde kan give elever og studerende lejlighed til at vise, hvad de kan?
Vi ser her endnu et eksempel på regeringens centralistiske tænkning og endnu et eksempel på, at det, vi får med denne regering, ikke er udvikling af uddannelser, men ensretning.
Det er rigtig, rigtig ærgerligt, og derfor har vi i Det Radikale Venstre været glade for samarbejdet om beslutningsforslaget.
Vi kan fuldstændig stå inde for dets indhold, og vi glæder os til, at der engang kommer et flertal, som kan gennemføre det.
Christine Antorini (S), 2006-05-04:
Jeg vil godt sige til hr. Jesper Langballe, hvis han lige har tid til at lytte efter et øjeblik, at jeg faktisk godt vil give ministrene en smule ros, og det var så videnskabsministeren, der startede.
Noget af det, der var voldsomme protester imod, var, at ikke nok med at man ikke kunne gå til gruppeeksamen, næh, hvis den gruppeopgave, man havde lavet, skulle tælles med i eksaminationen, var det oprindelig ministerens forestilling, at man skulle skrive navn på hvert afsnit, man har skrevet.
Det er dog blevet fjernet.
Det er fuldstændig vanvittigt.
Sådan foregår det jo ikke, når man skriver en fælles rapport.
Det er netop en proces, hvor man sparrer med hinanden, skriver forskellige ting, skriver det igennem, bruger mange forskellige kilder, og så ender det med at være et fælles produkt.
Det er summen af viden, der gør, at det er meget bedre end det, hver enkelt kunne bidrage med.
Den del er dog blevet fjernet på grund af de voldsomme protester, der var.
Men ikke desto mindre ændrer det ikke ved, at man går til eksamen og man får en individuel karakter, også selv om man gør det i grupper.
Sådan var det, indtil den mulighed blev fjernet af regeringen.
Jeg synes, at hr. Jesper Langballes udtalelser til sidst taler for sig selv.
Jeg må sige, at jeg bliver altid glad, når unge mennesker faktisk forholder sig til, at der sker nogle ændringer og i det her tilfælde i deres egen uddannelse.
Der er ved at ske nogle ændringer, som de synes forringer den uddannelse, de får, når de forlader folkeskolen.
Jeg må sige, at jeg er glad for, at unge mennesker gider at engagere sig i det, og det kan de gøre på mange måder.
Nogle har valgt at gøre det her på Slotspladsen, men uanset hvad, så gør de det, fordi de brænder for kvalitet i uddannelsen, og de har den klare opfattelse, fordi de har prøvet det, at gruppearbejde og gruppeeksamen som en blandt mange eksamensformer faktisk er med til at gøre dem dygtigere.
Jeg op fatter det som udtryk for engagement og ikke for det, som hr. Jesper Langballe opfatter det som.
Jesper Langballe (DF), 2006-05-04:
Lidt tidligere i debatten henviste fru Christine Antorini til den demonstration, der blev holdt ude på Slotspladsen i går.
Jeg må sige altså, at det stødte min proportionssans.
Her stod vi i Folketingssalen og behandlede væsentlige spørgsmål om Tyrkiet og EU og om koldkrigsforskning i en, undskyld, helvedes – nej, det må jeg ikke sige – larm ude fra Slotspladsen fra nogle unge mennesker, der havde musikinstrumenter og bongotrommer og alt muligt med.
Pludselig bemærkede jeg til min lettelse, at der var blevet fuldstændig stille, og jeg spurgte mig for: Hvad er der sket ude på Slotspladsen?
Og så blev der svaret: Skoletiden er bare forbi.
Så enkelt var det.
Christine Antorini (S), 2006-05-04:
Jeg har også med stor interesse læst den artikel, og jeg har læst en række undersøgelser og i øvrigt også hørt foredrag om det samme emne.
Det, den afspejler, og det er det interessante og måske i virkeligheden meget banale, er, at børn og unge er forskellige.
Lige præcis derfor skal man ikke trække en skabelon ned over hovedet på dem og sige, at det er den måde, de skal undervises på, eller det er den måde, de skal eksamineres på.
Det er nemlig rigtigt, at for nogle vil det ikke være det rigtige, at de skal eksamineres ved en gruppeeksamen, og det vil heller ikke være den rigtige metode, at de skal lave en projektopgave.
For andre unge vil det være det helt rigtige at gøre.
Derfor vil jeg gerne understrege, hvad der er overskriften i vores beslutningsforslag, nemlig valgfrihed med hensyn til eksamensformer.
Det er det, vi beder om.
Vis dog tillid til institutionerne til, at de bedst er i stand til at tilrettelægge undervisningsformer og eksamensformer, der afspejler de børn og de unge, de har med at gøre.
Det er valgfrihed, vi beder om.
Per Clausen (EL), 2006-05-04:
I 2004 skrev regeringen i et oplæg om modernisering af eksamen, prøver og karakterer: Det er velkendt, at prøver og eksamen øver indflydelse på undervisningens tilrettelæggelse og gennemførelse.
Det er derfor vigtigt, at prøverne indrettes på en måde, der giver en positiv og inspirerende tilbagevirkende effekt på undervisningen og bidrager til at målrette lærerprocessen.
Mit spørgsmål til ministeren er: Når det forholder sig på den måde – og det tror jeg sådan set også ministeren mener, selv om det blev skrevet i den tidligere ministers tid – hvorfor er det så blevet så vigtigt at forbyde alle uddannelsesinstitutioner i Danmark at bruge det redskab, der hedder gruppeeksamener, i den proces, der handler om at skabe en sammenhæng mellem prøver og eksamener?
Sagen er jo, at regeringen vil forbyde alle at bruge disse gruppeeksaminer, det handler ikke om, at regeringen vil give alle mulighed for engang at komme til individuel eksamen.
Carina Christensen (KF), 2006-05-04:
Der er en artikel i Berlingske Tidende i dag, som omtaler en undersøgelse, der blev lavet her i Danmark på Danmarks Pædagogiske Universitet i 2003, hvor man bl.a. peger på, at gruppearbejde og gruppeeksamen især er vanskeligt for de fagligt svage elever.
Nu ved jeg, at det er noget, man bekymrer sig meget om hos Socialdemokraterne, det plejer man da i hvert fald, men er man her fuldstændig ligeglad, og synes man bare, at det her principielt er vigtigere end at tage hensyn til de fagligt svage elever, som har svært ved gruppearbejdet og gruppeeksamen?
Kirsten Brosbøl (S), 2006-05-04:
Jamen jeg vil ikke svare på sådan et hypotetisk spørgsmål, for jeg mener sådan set ikke, vi når til den situation.
Det er vores helt klare opfattelse, at agenturet i EU vil være en positiv ting til at sikre overholdelsen af de grundlæggende rettigheder, som jo er skrevet ned i EU's charter i forbindelse med implementeringen af EU's lovgivning.
Det er sådan set det, vi mener er kernen i det, der skal foregå i det agentur, og derfor vil vi også arbejde for, at i den proces, der nu er i gang omkring agenturet, bliver det hovedopgaven.
Derfor forestiller jeg mig ikke, at vi kommer i den situation, som hr. Rune Lund åbenbart frygter vi gør, det vi vil i hvert fald arbejde imod.
Rune Lund (EL), 2006-05-04:
Det vil jeg også håbe, jeg er bare ikke lige så optimistisk som ordføreren for Socialdemokraterne.
Jeg husker også debatten, vi havde i Europarådets parlamentariske forsamling i april, hvor der var 25-30 talere, og ikke én taler talte for oprettelsen af et EU's menneskerettighedsagentur.
Det er jo ikke, fordi der ikke er nogen, der vil menneskerettighederne, men det er, fordi der er en reel bekymring for, at ved at lave sådan et menneskerettighedsagentur, som oven i købet ser ud til at ville få et budget, som er større end hele Europarådets samlede budget – det er der noget, der tyder på – så vil man køre Europarådet ud på et sidespor, og så vil vi få sværere ved at kæmpe for menneskerettigheder i lande som f.eks. Rusland.
Men skulle det vise sig, nu stiller jeg lige spørgsmålet igen, at der sker en duplikering, og at EU's menneskerettighedsagentur overtager arbejdsområder, som i dag ligger i Europarådet, vil Socialdemokraterne så stemme nej til EU's menneskerettighedsagentur?
Kirsten Brosbøl (S), 2006-05-04:
Jamen jeg er helt sikker på, at det spørgsmål vil vi få afklaret, inden agenturet bliver oprettet, for det er jo sådan, det har Junckers rapport jo understreget, og det har bl.a. også været understreget i det notat, som justitsministeren har lavet om det her agentur, at der ikke skal foregå nogen duplikation af Europarådets arbejde.
Det her handler om monitorering af EU-lovgivning, implementering af EU-lovgivning, og i de tilfælde, hvor det handler om overvågning af enkeltlande, jamen der skal det bygge på det arbejde, der allerede finder sted i Europarådet.
Så det problem tror jeg man får løst, inden det overhovedet kommer dertil, at man får etableret det her agentur.
Rune Lund (EL), 2006-05-04:
Jeg deler meget ordførerens synspunkter om, hvor vigtigt det er at have Rusland med i et europæisk menneskerettighedssamarbejde, netop fordi vi har så store problemer i Rusland, vi har så store problemer i Tjetjenien, hvor der er begået folkemord i årevis.
En af mulighederne for at presse Rusland er jo netop Europarådet med de 46 lande og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, der er tilknyttet.
Det er også derfor, at Europarådet på linje med Enhedslisten har udtrykt stor bekymring for det menneskerettighedsagentur, som EU i øjeblikket planlægger.
Der blev vedtaget en resolution her i midten af april, da både jeg og fru Kirsten Brosbøl var til møde i den parlamentariske forsamling, som klart sagde, at der ikke må foregå nogen duplikering eller nogen kopiering af Europarådets arbejde, fordi vi så kan risikere at køre Europarådet ud på et sidespor, hvilket vil betyde, at vi vil få sværere ved at presse et land som Rusland.
Det, Europarådets parlamentariske forsamling vedtog, var, hvis der sker en duplikering, så skal EU's menneskerettighedsagentur trække næsen til sig.
Betyder det så, og her kommer spørgsmålet, at hvis den duplikering sker, vil Socialdemokraterne stemme nej til EU's menneskerettighedsagentur?
Hanne Severinsen (V), 2006-05-04:
Det må man gå ud fra, men i øvrigt er det jo ikke det samme som at bevise, at der er foregået noget.
Jeg ved ikke, hvordan man bagudrettet skal sige, at fordi det fly har været der, så har der nok været nogen indeni, som ikke skulle være der.
Regeringen har sagt, at den svarer på spørgsmålene, og så må jeg henholde mig til det.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-04:
Fru Hanne Severinsen går altså ud fra, at der bliver svaret på de konkrete flynumre, der er angivet i den henvendelse, som man ønsker specifikke oplysninger om, hvorvidt har været i dansk luftrum eller på dansk jord.
Det ene forudsætter ligesom det andet.
Med hensyn til de konkrete flynumre, som Dick Marty har bedt om, kommer der så et svar fra regeringen, som specifikt peger på, om de har eller ikke har været i dansk luftrum, henholdsvis på dansk territorium?
Hanne Severinsen (V), 2006-05-04:
Ja, det fik jeg jo da altså at vide for 14 dage siden her i Folketingssalen, så det må jeg da gå ud fra.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-04:
Jeg tror, at fru Hanne Severinsen er helt opmærksom på, at Europarådets generalsekretær på baggrund af de svar, der er kommet, foreløbig har konkluderet, at Europa er et slaraffenland for udenlandske efterretningstjenester, og at der er et meget, meget, meget grovmasket net, som det vil være ganske let at trænge igennem.
Men jeg vil bare spørge helt konkret: Er det fru Hanne Severinsens forventning, at på den henvendelse, der er kommet fra Dick Marty i Europarådets parlamentariske forsamling til den danske delegation, og som er videresendt til regeringen, kommer der et konkret svar om de flynumre, som er nævnt i brevet?
Er det fru Hanne Severinsens forventning til regeringen, uanset hvem der så måtte skulle svare på det, at der kommer et konkret svar på de spørgsmål, der er stillet der?
Hanne Severinsen (V), 2006-05-04:
Man kan jo for det første ikke spørge forudgående, altså hvad der skete før i tiden.
Det lader sig ikke gøre.