runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-12-11:
Enhedslisten ville meget gerne stemme for dele af det samlede lovforslag, som giver kunstnerne bedre vilkår i forbindelse med ophavsretten og i de tilfælde, hvor elementerne er udviklet i samarbejde med brugerne, f.eks. bibliotekerne.
Men der er altså også et afgørende problem, og det problem består i, at det tilsyneladende er lykkedes for de store multinationale mediekoncerner at få smuglet en række regler, som sikrer deres interesser, ind i det bagvedliggende EU-direktiv. Der er tale om regler, som vil forbyde spredning af ophavsretbeskyttede produkter, som ikke er bragt på markedet i EØS, og det kan i nogle tilfælde gøre det ulovligt at importere cd'er, videofilm, bøger, kunsthåndværk, tegneserier og computerspil m.v. fra USA og andre tredjelande.
For f.eks. en multinational amerikansk virksomhed betyder det, at kun de videofilm og de cd'er, som de vælger at udgive gennem deres danske selskab, vil være tilladt.
Det vil give mulighed for, at disse koncerner i virkeligheden kan censurere kulturudbuddet i Danmark, og det kan hindre en række såkaldt smalle produktioner i at blive tilgængelige i Danmark.
Det synes vi er helt uacceptabelt, og vi har derfor stillet et ændringsforslag, der fjerner denne begrænsning af ytringsfriheden fra lovforslaget.
Vi er godt klar over, at vort ændringsforslag vil være i fortolkningsmæssig strid med EU-direktivet, men vi mener, at der her er nogle modsatrettede interesser, der står over for hinanden, og vi mener også, at spørgsmålet om åben adgang og spørgsmålet om ytringsfrihed må veje tungest.
Det mener vi også at EU burde beslutte, og derfor må konsekvensen af, at vi ikke implementerer den del af direktivet fuldt ud, selvfølgelig være, at der køres en sag ved EF-Domstolen, som må afklare, hvordan tingene skal afvejes over for hinanden.
På den baggrund vil vi opfordre til, at Enhedslistens forslag vedtages her ved tredjebehandlingen.
Forslaget blev ved andenbehandlingen forkastet, men vi har valgt at genfremsætte det, da Dansk Folkeparti ifølge en artikel i NordJysk Stiftstidende stemte imod forslaget ved en fejltagelse.
Hr. Kristian Thulesen Dahl lovede i den samme artikel at genfremsætte forslaget, men det skete desværre ikke, så nu har vi gjort det.
Ved andenbehandlingen stemte Socialdemokratiet for ændringsforslaget, og det ville være blevet vedtaget, hvis Dansk Folkeparti havde stemt for.
Nu vælger Socialdemokratiet at stemme imod vores ændringsforslag, formodentlig fordi det vil være i strid med et EU-direktiv, og det vil de pæne drenge i klassen selvfølgelig ikke være med til, selv om de faktisk synes, at vores ændringsforslag er en ganske udmærket idé.
Sådan er partierne jo forskellige.
Vi mener, at ytringsfriheden skal veje tungest, men i Socialdemokratiet vælger man, at tyngden skal ligge hos EU.
Jeg skal meddele, at hvis Enhedslistens forslag
ikke bliver vedtaget, vil vi stemme imod det samlede forslag ved den endelige afstemning.
Ole Sohn (SF), 2002-12-11:
Jeg har forud for denne behandling overvejet at opfordre, give tilbud om eller true, alt efter temperament, ordførerne fra flertallet til at stille en række spørgsmål om de tekniske foranstaltninger, der nu indgår i lovforslaget.
Men af hensyn til min overmåde venlighed her op under jul skal jeg undlade at gøre det, for jeg tvivler på, at nogen vil kunne besvare dem.
Når vi i dag undlader at stemme til de ændringsforslag, der er stillet af henholdsvis Enhedslisten og Dansk Folkeparti, hænger det sammen med vores samlede stillingtagen til forslaget, som er den samme: vi undlader at stemme.
Det skyldes, at vi principielt er enige med Enhedslisten, som i øvrigt er principielt enig med et flertal i Folketinget om, at parlallelimportdelen af direktivet ikke burde have været med, men Danmark blev jo stemt ned i EU.
Det er det ene.
Det andet er, at Dansk Folkepartis forslag har vi megen sympati for.
Men vi har også meget forståelse for ministeriets argumentation om, at det er indeholdt i selve lovforslaget, hvorfor det skulle være overflødigt at stemme for Dansk Folkepartis ændringsforslag.
Det, der er det helt store problem med både ændringsforslaget og lovforslaget som helhed, er, at vi har at gøre med et forslag, som er så teknisk kompliceret og så komplekst, at jeg gerne vil give udtryk for tvivl om, hvorvidt et flertal i Folketinget er i stand til at forklare folk uden for dette hus, hvad forslaget går ud på.
Der er en principiel enighed, og den støtter SF, så vi ville gerne have stemt for, fordi vi har den opfattelse, at ophavsretshaverne har et legitimt behov for at få deres ophavsret sikret.
Men vi kan jo ikke have en situation som den, vi er ved at bevæge os ind i, hvor vi begynder at monopolisere hardwareteknikken og dermed hæmmer brug af open source. Derfor har vi den opfattelse, at det mest rimelige i forbindelse med lovforslaget, herunder ændringsforslagene, vil være, at vi i lighed med, hvad man har gjort i stort set samtlige øvrige EU-lande, erkender, at lovforslaget ikke kan gennemføres på forsvarlig vis inden den 22. december i år.
Alle andre EU-lande bortset fra ét har valgt at udskyde deres endelige stillingtagen til forslaget, og det mener vi også ville have været det mest forsvarlige, så vi kunne have fået afdækket alle spørgsmål, og vi hver især havde været i stand til at forklare forslagets virkning og indhold uden for huset.
Derfor vil vi i forbindelse med ændringsforslagene undlade at stemme, for det vil være en logisk konsekvens af, at vi undlader at stemme til forslaget som helhed, netop fordi vi mener, at det ikke er gennemarbejdet i en så tilstrækkelig grad, at vi er i stand til at kunne forklare, endsige forsvare det.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2002-12-11:
Jeg havde egentlig forstået, at planen skulle være den sædvanlige: at vi først forholdt os til ændringsforslagene og derefter holdt en tale om forslaget som helhed.
Men det kan formanden nok bekræfte.
Jeg skal derfor ved denne lejlighed indskrænke mig til at sige, at vi faktisk mener, at Dansk Folkepartis synspunkter i væsentligt omfang er blevet tilgodeset med ministerens ændringsforslag, og at det også gælder for det, vi har arbejdet med i udvalget.
Vi kan derfor ikke stemme for Dansk Folkepartis tre ændringsforslag, og ligeledes kan vi ikke stemme for Enhedslistens ene ændringsforslag.
Jeg skal beklage, at det måske fremtrådte, som om vi syntes, det var et udmærket ændringsforslag, ved andenbehandlingen; men nu, hvor vi er fremme ved målstregen, må vi stemme imod det.
Poul Nødgaard (DF), 2002-12-11:
Ja, men jeg får jo nogle ret drøje hug her med hensyn til, at andre går ind for skattestop, og så er jeg også nødt til at svare på det skattestop.
Men jeg synes, at vi har lagt afstand til præcis den politik, som Socialdemokratiet har ført, ved at vi har støttet den nuværende regering i relation til bl.a. skattestoppet.
Jeg troede faktisk ikke, det var en skattepolitisk diskussion, vi skulle have, men hvis man gerne vil have den, så tager vi selvfølgelig også den, hvis ellers reglerne her i Folketinget tillader, at man går så meget uden for lovforslaget.
Vi er - lad mig så sige det lige ud ad landevejen - rigtig glade i Dansk Folkeparti for, at vi støtter op om det skattestop, der er indført. Hvis Socialdemokratiet gjorde sig den ulejlighed at tale med nogle af deres vælgere, med folk på vejen og på gaden, når de holder weekend og fridag, så ville man erfare, at der faktisk er mange positive tilkendegivelser om, at man efter et utal, jeg siger et utal, af år med socialdemokratisk ledelse, hvor skatterne både i kommuner, i amter og for den sags skyld også her i staten er steget år efter år, er utrolig lettet over, at skatternes himmelflugt er bragt til ophør.
Lad os tage amterne f.eks. Jeg husker, da mit amt, Vestsjællands Amt, havde en beskatningsprocent, jeg tror det
var 8 eller 9, og nu er den oppe på 12 eller 12,4
Anders Samuelsen (RV), 2002-12-11:
Kan det bekræftes?
Hvis det kan bekræftes, så var mit spørgsmål før fuldstændig korrekt formuleret.
Dansk Folkeparti blåstempler, at man tager lønmodtagernes penge for at proppe dem direkte ned i lommerne på de folk, der har mest i forvejen, de folk, der sidder i de dyre ejendomme.
Sådan er virkeligheden, billig eller ej, brutal.
Bjarne Laustsen (S), 2002-12-11:
Jeg havde glædet mig til i dag at skulle tage en debat med hr. Bøgsted, som Dansk Folkeparti selv udråber som en sand repræsentant for lønmodtagerne, men nu har man altså af en eller anden mærkelig grund valgt at skifte ordfører midt i vadestedet.
Det kan være, det er
, fordi hr. Poul Nødgaard tidligere har været ordfører i den her sag, hvor man har haft andre synspunkter, som man skal op at bortforklare nu. Men det er altså et brud med skattestoppet, det her.
Det er jo, fordi regeringen ikke kan finansiere sin egen finanslov.
Derfor er man nødt til at konfiskere renteafkastet
Det er jo den barske virkelighed.
Så bryster hr. Poul Nødgaard sig af, at for første gang giver man nu 9.000 indvandrere en ældrecheck; man kunne sige, at det da også var på tide, at Dansk Folkeparti gjorde noget for indvandrerne her i landet.
Det er altså en af konsekvenserne af at tage 150 mio. kr. Jeg forstår, at Dansk Folkeparti slutter op omkring skattestoppet, og det betyder, at man ikke udskriver
nye skatter til lønmodtagerne, men man tager gerne med den anden hånd 150 mio. kr. fra lønmodtagernes renteafkast fra FerieFonden.
Det synes jeg er hykleri af Dansk Folkeparti.
Poul Nødgaard (DF), 2002-12-11:
Man taler ligesom for døve øren.
Hr. Ole Vagn Christensen ved, at med hensyn til FerieFonden er det bestyrelsen, der suverænt bestemmer, hvad alle de mange penge, der er i det system, bruges til.
Den enkelte lønmodtager har ikke ét eneste ord at skulle have sagt - ikke ét eneste ord.
Må jeg så godt lige sige specielt til hr. Anders
Samuelsen - nu skal jeg nok bruge det mildeste udtryk, for jeg skal nødig rettes af formanden - men at stå og nævne de 150 mio. kr. i forbindelse med ordet skattelettelser, det virker som et billigt argument. Hvis der endelig kommer skattelettelser i dette land, så er det da forhåbentlig kun en dråbe i havet, det der.
Jeg synes altså, det er et billigt argument at sige, at de 150 mio. kr. er til skattelettelser.
Hr. Anders Samuelsen og de øvrige ordførere ved udmærket, at de er ført ind i finanslovforslaget som en enkelt post, og at de bidrager til at skrue hele finansloven sammen.
Måske vil nogle spørge: Hvad er de brugt til?
Ja, de kan være brugt til en del af ældresektoren, der kostede 420 mio. kr., de kan også være brugt til andre sociale forbedringer.
Man kan jo ikke sige præcis, hvad de er brugt til, når det står som en enkelt post.
Men hvis man gerne vil have nogle bud, så kan jeg give det bud, at de f.eks. er brugt til at finansiere en del af ældrechecken.
Det er jeg da ikke bange for at stå og sige for åbent tæppe.
Ole Sohn (SF), 2002-12-11:
Bare sådan for god ordens skyld vil jeg sige til ministeren, at SF ikke har taget stilling til det her forslag ud fra, hvorvidt vi skulle være EU-kritiske eller ej.
Vi har i den tid, jeg har siddet i Folketinget - og jeg er blevet belært af min gruppeformand om, at vi faktisk har gjort det siden 1972 - taget meget konkret stilling
til hvert enkelt forslag, som har relation til EU, og stemt for de forslag, vi mente var gode, og stemt imod de forslag, vi mente var dårlige, og sådan agter vi også at gøre i fremtiden.
Så vores bekymring omkring forslaget her har ikke noget at gøre med EU-medlemskab eller ej.
Det har noget at gøre med, at når vi ikke selv forstår det og er i stand til at forklare det, har vi også en formodning om, at det kan være besværligt for andre.
Når ministeren siger, at man gerne må bryde en kopispærre for at kunne bruge open source, så har jeg allerede her et problem.
Hvis jeg havde open source, ville jeg ikke vide, hvordan jeg skulle bryde en kopispærre, selv om man kunne gøre det lovligt.
Og det er det, der er problemet.
Nogle ved ikke, hvordan man skal gøre det, og de, der ved, hvordan man skal gøre det, ved ikke, hvornår man må gøre det, og hvornår man ikke må.
Det er den lange række uklarheder, som jeg mener det er vigtigt at få afklaret, inden man træffer den endelige beslutning.
Man burde også lytte til, hvad de andre EU-lande har gjort, og tage den tid, der skal til.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-12-11:
Ministeren siger, at direktivet er klart, og at der derfor ikke er nogen uklarhed og ikke noget at gå videre med.
Det er jo ikke rigtigt.
Det kan godt være, at direktivet er klart, men det betyder jo ikke, at en sag ved EF-Domstolen er givet på forhånd.
Domstolen har i utallige domme redegjort for, at de mener, at formålsbestemmelserne med EU eksempelvis overgår et punkt i et direktiv.
De har underkendt direktiver for ikke at have tilstrækkelig hjemmel i EU-Traktaten.
Så det er jo ikke sådan, at fordi et direktivs tekst omkring et uhjælpsomt forhold her er nogenlunde klar og ministeriet ikke er i tvivl om fortolkningen, at så er en sag ved Domstolen givet på forhånd.
Dér siger jeg så - og det vil jeg gerne have ministeren til at forholde sig til - at det, vi kommer ud i nu, altså med det, flertallet vedtager, er, at vi overlader det til de danske borgere, som er utilfredse med det her, at føre en sag ved EF-Domstolen for at få en fortolkning af, hvordan det her kan være, men det bliver med den danske stat som modspiller, selv om et flertal her i Folketinget mener, at det i virkeligheden er sagsøgerne i sådan en sag, der burde have ret, og det er da det, der er fuldstændig absurd, i stedet for...
... at vi stemte det igennem, vi mente var rigtigt, og så var det den danske stat, der i givet fald måtte stå ved EF-Domstolen og forfægte sagen.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2002-12-11:
Hvis det nu var sådan, at hr. Thulesen Dahl havde hørt rigtig godt efter i første omgang, så ville hr. Thulesen Dahl også have hørt Socialdemokratiets motivering for, at vi stemte et ved andenbehandlingen og noget andet her ved tredjebehandlingen i forhold til Enhedslistens forslag.
Der går ikke nogen splinter af mig af den grund.
Jeg forledte mit parti til at stemme forkert ved
andenbehandlingen
Det har jeg stået og sagt, og så skal vi vel ikke jokke mere rundt i det.
Så skulle vi i hvert fald have hygget os betydelig mere med hr. Thulesen Dahls partis fejlafstemninger ved både lovforslag nr. L 18 og også her ved lovforslag nr. L 19. Så skal jeg videre sige til hr. Thulesen Dahl, og det kommer så også til at gælde dele af det, som fru Louise Frevert siger: Det kan ikke nytte noget at blive ved med at fremføre hypotetiske spørgsmål, som vi skal forholde os til kl. 12.
Nu tager vi stilling - voksent og modigt og modent og alt det der - og med fuld respekt for, at vi stemmer forskelligt.
Det er da godt, at vi gør det.
Det er vel derfor, vi har et demokrati.
Men lad være med at hænge os op på hypotetiske spørgsmål udtænkt i et eller andet studerekammer eller på et eller andet institut, eller hvor det nu måtte være udtænkt, fremsat kl. 12 minutter over 12, som jeg tidligere har nævnt.
Louise Frevert (DF), 2002-12-11:
Jeg vil blot pointere her fra talerstolen, at Dansk Folkeparti ikke på noget tidspunkt har klandret udvalgsarbejdet.
Tværtimod, vi har fået svar på alle de spørgsmål, vi har stillet.
Det har været omhyggeligt, men det er jo ikke ensbetydende med, at man dermed kan sige, at det ikke har været et meget komplekst lovforslag, vi har med at gøre.
Det vil måske være lidt indiskret, men nu tillader jeg mig alligevel at sige det, når man så skråsikkert kan sige, at man stemmer for det her lovforslag, for det skulle bare være helt i orden efter udvalgsbehandlingen.
Vi siger trods alt i Dansk Folkeparti, at vi mener, der er så mange usikkerhedsmomenter i det, at vi ikke vil stemme for det, også fordi det har en alt for bred virkning på længere sigt.
Det er vores fulde overbevisning.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-12-11:
Hr. Poul Qvist Jørgensen siger: trykke på de rigtige knapper.
Vi har jo sagt, at det var en klar fejl ved andenbehandlingen, at vi stemte, som vi gjorde til et ændringsforslag.
Det fik vi så mulighed for at rette op på her ved tredjebehandlingen.
Jeg ved ikke helt, om det skyldtes samme fejl, eller om det skyldes, at hr. Poul Qvist Jørgensen mener at være blevet klogere siden andenbehandlingen, at Socialdemokratiet så stemte anderledes.
Jeg vil gerne foreholde hr. Poul Qvist Jørgensen præcis samme problemstilling, som jeg foreholdt ministeren, og som jeg ikke mener, at ministeren forholdt sig til, nemlig den situation, der opstår, hvis der kommer en sag ved EF-Domstolen mod den danske stat, som følge af at man begrænser konkurrencen.
Det handler jo ikke bare om, hvorvidt det er én virksomhed eller det er mange.
Det er jo for så vidt ligegyldigt. Jeg troede, at ideen med at få parallelimport lige præcis på sigt var at få konkurrencen til at virke så godt, at priserne blev lavere til gavn for forbrugerne.
Men hele det principielle spørgsmål, som parallelimport er udtryk for i forhold til konkurrencen, er åbenbart bare blevet til en flue i suppen.
Det kan jeg forstå på ministeren, men især på
hr. Poul Qvist Jørgensens sidste indlæg
Spørgsmålet er simpelt hen: Kan hr. Poul Qvist Jørgensen forstå, at det kan være meget vanskeligt at forholde sig til, at en borger kan rejse en sag ved EF-Domstolen, kan få
den danske stat som modstander i en situation, hvor et flertal i Folketinget ytrer en holdningsmæssig støtte til den sag, borgeren anlægger?
Brian Mikkelsen (KF), 2002-12-11:
Nu ved jeg ikke, om der kan koges mere suppe på denne steg, men vi prøver lige en gang til - nu er det jo en nøjsom regering.
Med hensyn til direktivet, og det er til hr. Kristian Thulesen Dahl, så handler det altså om at holde tungen lige i munden.
Den danske regering og et flertal i Folketinget har jo tilkendegivet, at vi er imod konsekvensen af implementeringen af direktivets forslag om parallelimport, men vi er ikke enige i hr. Kristian Thulesen Dahls fortolkning af EU-retten. I EU-retten er der jo mange forskellige målsætninger, og der er mange modstridende hensigter.
Der er en målsætning om den helt frie konkurrence.
Men der er f.eks. også en målsætning om at beskytte kulturen, nationale interesser osv., og det er det, der spiller ind i det her.
Der er utrolig mange ting, som et flertal i Folketinget sandsynligvis kan finde ud af at man er uenig i i forskellige direktiver, og man kan finde fluer i de forskellige supper.
I denne suppe har vi så fundet én flue i forhold til parallelimporten, men vi har fra både SR-regeringens side og fra den nuværende regerings side sagt, at vi vil implementere direktivet ud fra de - hvad skal man sige - demokratiske forudsætninger, der er i EU-systemet.
Det følger så med i denne sag.
Det er en lille banal sag, som vil få relativt små konsekvenser for den ene virksomhed i Aalborg, som parallelimporterer dvd-film - Laserdisken, som firmaet hedder - men alle privatpersoner vil stadig væk kunne parallelimportere, lige så meget de vil, til sig selv, til deres privatforbrug og til at se deres egne film.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-12-11:
Det spørgsmål, som ministeren ikke har forholdt sig til, og som jeg har rejst flere gange nu, er jo, om man ikke kan anfægte lige præcis den del af direktivet, som jeg kan forstå ministeren også på tidligere behandlinger er enig med os i er et fejlskud af rang, som begrænser konkurrencen, om ikke man kan anfægte det i forhold til EU's målsætning.
Det er nu overladt til danske privatpersoner at rejse sag mod den danske stat, hvis det her går igennem, som det er planlagt nu, og føre sagen med de argumenter, som ministeren påstår han er enig i, men skal altså føre sagen mod den danske stat, hvor den danske stat ved EF-Domstolen så er forpligtet til at forfægte EU-Kommissionens synspunkt imod de danske borgere, selv om et flertal her i Folketinget er enige med de danske sagsøgere.
Det er jo et skrækscenarie, at der overhovedet kan forekomme sådan en situation. Der siger vi så: Var det ikke bedre, at ministeren, at Folketinget, at den danske stat kørte til EF-Domstolen og sagde: Vi vil forfægte det synspunkt, at den del af direktivet, som vi er uenige i, og som vi mener strider imod EU's målsætning, er i orden.
Vi vil have den del underkendt, og så vil vi i øvrigt implementere resten af direktivet, som vi mener er indeholdt i EU's målsætning.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-12-11:
Det er sandelig noget af en rutsjetur, hr. Poul Nødgaard tager.
Man står nu i en situation, hvor man siger, at man faktisk er indstillet på at konfiskere lønmodtagernes penge, efter at man i masser af år har kørt hårdt frem med, at det var man i virkeligheden modstander af.
Jeg ved ikke, hvad man kalder sådan noget: Kalder man det ikke rent hykleri?
Men der har jo aldrig været tale om, at systemet var det afgørende for, hvad Dansk Folkeparti stemte førhen.
Nej, der tog man stilling til lønmodtagernes feriepenge og afkastet af lønmodtagernes feriepenge.
Louise Frevert (DF), 2002-12-11:
Jeg ved godt, at det kan være vanskeligt for ministeren at forholde sig til et konkret spørgsmål, hvor ministeren måske ikke har haft lejlighed til at se denne her avisartikel.
Men vi får jo en omgang mere, hvor vi skal behandle selve lovforslaget, og så vil jeg godt bede ministeren om at kommentere denne artikel af den simple grund, at jeg konkret spørger om: Hvilke konsekvenser vil dette få for vedtagelsen af dette lovforslag, L 19?
For hvis det er som beskrevet i denne artikel, vil det få uhyrlige konsekvenser, for så er vi inde på internettet og på netaviser, hvor man hiver artikler ned.
Det er også en af de ting, som jeg har spurgt meget indgående til under udvalgsbehandlingen og ikke rigtig har kunnet få konkretiseret.
Så jeg vil meget gerne bede ministeren om at kommentere det.
Kim Andersen (V), 2002-12-11:
Jeg ser umiddelbart to problemstillinger i behandlingen af lovforslaget her.
Det ene er det faktum, at det er teknisk vanskeligt.
Det er kompliceret, og vi bruger nogle udtryk og nogle begreber, som mange af os ikke umiddelbart har inde under huden; det er indrømmet.
Men det er også sådan, at når vi har fået redegørelserne, notaterne, svarene fra ministeriet og man sidder og læser tingene, kan man godt forstå dem i forhold til en rejst problematik.
Men det, der byder på en stor vanskelighed, er vores videreformidling af det i fri luft uden for den fremstilling, vi har fået af eksperterne.
Det andet problem er jo, at vi naturligvis er blevet stemt ned her, og det kan vi ikke lide.
Vi har fået nogle danske frihandelstanker trådt under fode i EU, og det byder os naturligvis imod.
Der har EU måttet tilgodese nogle andre kulturpolitiske interesser, primært engelsksprogede, men vi har jo fået tilsagn fra ministeren, det står i betænkningsbidraget, om, at det politiske i den sag vil den danske regering forfølge vedvarende med henblik på at få det rettet, således at vi ikke har de begrænsninger for parallelimporten.
Det synes jeg er positivt.