runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aage Frandsen (SF), 2002-04-09:
Hr. Nødgaard stiller mig et spørgsmål, som specielt går på tilsynsmyndighederne.
Jeg svarer ja.
Og så svarede jeg derefter: Men vi skal jo sikre os, at hele feltet også bliver ordentligt undersøgt, og så nævner jeg specielt det, der vedrører politiet.
Og når jeg nævner noget med 2 og 4 måneder, så er der jo ikke noget med, at jeg forestiller mig, at det nødvendigvis er 2 eller 4 måneder.
Jeg sagde udtrykkeligt i min svarreplik, at det nemt er noget, der kan foregå i næste samling.
Det er ikke det her beslutningsforslag, der er det afgørende, for det er ministeren, der under alle omstændigheder skal træffe beslutning om at nedsætte kommissionen, og vi kan til enhver tid med et flertal i et udvalg sige til ministeren: Var det ikke en god idé, sådan sagt på jysk, at gøre den slags ting?
Man behøver ikke lave et beslutningsforslag.
Så jeg er helt overbevist om, at vi er enige om, at det, der går forud for alt andet i denne sag, er, at vi gør det ordentligt.
Og det kan jeg i hvert fald roligt sige til fru Rønn Hornbech, at det er vi enige om.
Det skal gøres ordentligt, om det så er længere tid, det skal tage.
Og jeg understreger: Hellere tage sig god tid end lave lastværk.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-04-09:
Det næste forslag kan jeg gøre kort.
Det drejer sig om at få opfyldt et EF-direktiv og en EF-rammeafgørelse.
Kort sagt er der to forslag, der interesserer Venstre, nemlig at man nu sørger for, at administrative udvisninger, i hvert fald dem i den nedre gruppe, ikke får opsættende virkning.
Det er altså ikke sådan, at man så kan blive her i landet, når man er blevet udvist.
Og det andet drejer sig om, at formuleringen af menneskesmuglerbegrebet udvides.
Jeg kan sige, at begge dele er Venstre-politik, så det støtter vi.
Morten Bødskov (S), 2002-04-09:
Det lovforslag, vi her behandler, indeholder to forslag til ændring af udlændingeloven, dels et EF-direktiv, der er en udvidelse af Schengensamarbejdet, hvis formål er at bekæmpe menneskesmugling, dels også tiltag, der letter administrativ udvisning af EU- og EØS-borgere, bl.a. når hensynet til offentlig orden taler herfor.
I Socialdemokratiet mener vi, at menneskesmugling skal bekæmpes hårdt og konsekvent. Vi har altid prioriteret den del af arbejdet, også i de tidligere regeringer, og vi kan derfor støtte den første del af lovforslaget.
Socialdemokratiet kan også støtte denne del af forslaget, og Socialdemokratiet kan derfor tilslutte sig det samlede forslag.
Søren Krarup (DF), 2002-04-09:
Jeg har lavet en ordførertale og vil ikke holde den, for jeg synes, der er talt nok i dag.
Jeg vil kun i al korthed sige, at vi støtter forslaget, som jo dels handler om at standse menneskesmugling, dels handler om at kunne udvise personer, der opholder sig ulovligt her i landet, uden opsættende virkning, bl.a. i forbindelse med det kommende EU-formandskab.
Vi støtter begge dele.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-09:
Jeg er i den situation, at jeg skal tale på vegne af vores ordfører, fru Anne Baastrup, som ikke kan være til stede, og hvis jeg skal følge det, hun har afleveret til mig, kan jeg altså ikke gøre det så kort, men alligevel vil jeg gøre det kortere, end det står her.
For SF er et vigtigt element, som også ligger i regeringsforslaget og også er regeringens intention, at det ikke er tanken at gøre endegyldigt op med muligheden for, at mennesker kan vise et humanitært sindelag.
Der skal ganske vist fortsat kunne straffes med fængsel op til 2 år, hvis man uden at ville tjene en krone på det vil hjælpe mennesker i nød,
og SF har derfor lagt vægt på, at det i bemærkningerne fremhæves, at det ikke dermed er hensigten at ramme familiemedlemmer, der gemmer deres egne pårørende.
Vi vil imidlertid under udvalgsbehandlingen arbejde med at få præciseret omfanget af denne bemærkning, for det er klart, at begrebet økonomisk gevinst ved menneskesmugling naturligvis er noget, som vi er imod, men det er spørgsmålet, hvor vidtrækkende det er i denne forbindelse.
I SF afviser vi ikke, at der skal være mulighed for at straffe mennesker, der vil tjene penge på flygtninge, men det er uanstændigt, hvis man i for høj grad bruger bestemmelsen over for nogle mennesker, som vil hjælpe andre mennesker.
Tænk f.eks. på flygtningene fra Slavonien, som nu er skattede borgere på Færøerne, og vi har også set tidligere eksempler på, at det ikke var for vindings skyld, man gjorde det, men at det var af rent humanitære grunde.
Med den anden del af forslaget ser vi det, som om man ændrer noget i retssikkerheden i forhold til EU- og EØS-aftaler, og spørgsmålet er så, om det på den ene eller den anden måde kommer i karambolage med de regler, som hidtil har været gældende.
Muligheden for at klage over udvisning skal nu ikke længere have opsættende virkning, og i den forbindelse skal der henvises til Advokatrådets høringssvar, hvoraf det fremgår, at man bør undlade at indføre denne regel, fordi den vil gøre klageretten illusorisk, samtidig med at det fremhæves, at klageren vil have væsentlig ringere mulighed for at oplyse og gennemføre klagesagen, hvis den pågældende ikke længere befinder sig i landet.
Ud fra de betragtninger vil vi gå ind i udvalgsarbejdet, men vi kan ikke give nogen tilkendegivelse af, hvordan vi vil stemme i forbindelse med den endelige afstemning ved tredje behandling.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-09:
Da Det Radikale Venstres ordfører, fru Elisabeth Arnold, ikke kan være til stede i dag, skal jeg give en kort meddelelse fra Folketingets talerstol.
Det Radikale Venstres folketingsgruppe forholder sig åben og positiv til forslaget og forventer at få afklaret et par spørgsmål i løbet af udvalgsbehandlingen.
Men vi mener, det på mange måder er en gennemførelse af et direktiv fra EU, og dem plejer vi jo at støtte.
Line Barfod (EL), 2002-04-09:
Da Enhedslistens ordfører på området, hr. Søren Søndergaard, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre, at Enhedslisten er imod forslaget.
Det fremgår direkte af bemærkningerne til forslaget, at det fremsættes med henblik på de topmøder, der skal afholdes under det danske EU-formandskab, på samme måde som vi tidligere har behandlet et forslag fra justitsministeren, der giver politiet øgede muligheder for at foretage varetægtsfængslinger og foretage fængslinger i forbindelse med demonstrationer.
Her fremgik det af bemærkningerne fra politidirektøren, at politiet i København bl.a. tilsigter at kunne bruge forslaget i forbindelse med f.eks. en passiv fysisk blokade, altså hvor der ikke er nogen, der foretager angreb eller nogen anden magtanvendelse, men alene foretager en fysisk blokade.
Bestemmelsen her vil kunne bruges til, at man kan udvise folk, hvis man mener, det er nødvendigt af hensyn til den offentlige orden, og der skal nok ikke meget til, før politiet i forbindelse med et topmøde vurderer, at det er nødvendigt at udvise folk i den forbindelse. Det kan godt være, at det efterfølgende viser sig, at politiet ikke får medhold, men så er det for sent, så er topmødet og muligheden for at bruge ens demonstrationsret overstået, og derfor er vi imod forslaget.
Jann Sjursen (KRF), 2002-04-09:
Vi er fra Kristeligt Folkepartis side positive over for regeringens lovforslag, og vi synes, det er nødvendigt at se på de ting, der er sat op.
Der er selvfølgelig nogle EU-retlige grunde til, at regeringen har fremsat sit lovforslag, men vi synes også set i lyset af topmødet, at det er relevant at foretage de overvejelser og komme med det konkrete forslag, som regeringen har fremsat.
Også fordi det vedrører demonstrationsret og ytringsfrihed, synes jeg, det er relevant, som flere partier har peget på, at vi i forbindelse med udvalgsbehandlingen giver os tid til at overveje de fulde konsekvenser af forslaget og få dem belyst.
Men jeg kan altså tilsige Kristeligt Folkepartis positive deltagelse i udvalgsbehandlingen med henblik på, at lovforslaget i en eller anden form bliver gennemført.
Bertel Haarder (V), 2002-04-09:
Jeg vil gerne takke for den brede opbakning, der er til forslaget, og derfor skal jeg også gøre det meget kort.
Disse mindre foranstaltninger, vi her lægger op til, har noget at gøre med, at vi gerne vil have det europæiske demokrati til at fungere og gerne vil have den nødvendige beskyttelse mod det gadens parlament, som har gjort så stor skade i de seneste år, når de demokratisk valgte ledere har mødtes for at diskutere alle mulige emner, som har at gøre med velfærd, fred og sikkerhed for verdens borgere.
Line Barfod (EL), 2002-04-09:
Jeg skal blot for god ordens skyld gøre opmærksom på, at Enhedslisten også er imod de øvrige dele af forslaget.
Jeg koncentrerede mig alene om spørgsmålet om demonstrationsfrihed.
Ganske kort: Det, vi har set ved nogle af de andre topmøder, der har været afholdt, er jo, at politiet i andre lande ikke kun har grebet ind over for de få ballademagere, som vi jo alle er enige om skaber problemer, men også over for folk, der ønskede at bruge deres demokratiske ret til at give deres mening til kende ved topmøderne.
Vi er nervøse for, at man med forslaget kan begrænse folks muligheder for at deltage i demonstrationer, som jo er en væsentlig del af et levende demokrati.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-09:
Svaret er ja - ud fra den betragtning, at det er soleklart, lysende klart, at der er et stort felt.
En alen er jo 24 tommer, og hvis det så er adskillige af tommerne i dette alenstykke, som ikke undersøges, må vi sige, at så bliver det ikke undersøgt.
Så skal vi så være sikre på, inden vi går videre, at vi ikke træder nogle andre undersøgelser over tæerne, at vi ikke, hvis vi nu godt kan se, at noget skal undersøges, så har det hastværk, som bliver lastværk i form af, at vi så begynder med at sætte en hel masse i gang, og så begynder vi at ødelægge politiets undersøgelse. Så svaret er ja, men jeg vil sikre mig på egne og folkestyrets vegne, at jeg ikke går ind og laver noget, som så ødelægger noget andet. Så hellere bruge 2 måneder eller 4 måneder på at finde ud af det end at lave noget for hurtigt.
Og det er derfor, at jeg også i min svartale sagde, at det kan være, det skal være i begyndelsen af næste samling.
Det er ikke det afgørende på baggrund af det her beslutningsforslag at få noget presset igennem.
Det afgørende er, at vi i Folketinget kan være enige om at gøre noget.
Søren Krarup (DF), 2002-04-09:
Det er fristende på denne tirsdag, den 9. april, der således også på ugedagen minder om tirsdag den 9. april 1940, at drage nogle paralleller mellem Danmarks ulykke dengang og i dag.
Men jeg vil modstå fristelsen og begynde et andet sted.
Torsdag før påskeugen var den nye udlændingelovgivning til førstebehandling, og i forbindelse med et lovforslag om socialpolitik og integration sagde Socialdemokratiets ordfører noget, som jeg ikke har kunnet glemme.
Hun var modstander af diskrimination, sagde hun.
De politisk korrekte begreber er jo populære i dagens debat, og så tilføjede hun, at alle borgere skal behandles ens.
Jeg kunne ikke nære mig for at spørge hende, om hun virkelig ville kalde enhver, der var kommet over grænsen til Danmark som flygtning eller såkaldt indvandrer, for en borger.
Den socialdemokratiske ordfører gik på talerstolen og svarede, at vi jo alle sammen er mennesker.
Og dermed mente hun at have svaret på mit spørgsmål.
Denne replik er på en gang så typisk og så aldeles fældende for den udbredte tankegang vedrørende indfødsret eller statsborgerskab, at jeg ikke kan lade være med at vende tilbage til den.
Ja, vi er alle mennesker.
Men vi er ikke derfor alle sammen borgere i Danmark.
Hvis man sammenblander disse to kategorier, så umuliggør man ikke blot enhver fornuftig diskussion om indfødsret, men så ophæver man også enhver mening med begrebet indfødsret.
Vi er naturligvis ikke alle borgere i ethvert land, fordi vi alle er mennesker.
At være borger er at have borgerrettigheder, som følger af at have hjemstedsret i landet.
Det kan alle fremmede selvsagt ikke have, og giver man dem det alligevel, så ødelægger og udsletter man virkelig landet.
Det er dette, som en generation af danske politikere har været i færd med gennem den tildeling af indfødsret, som også dette lovforslag vidner om.
Der er ikke antydning af ansvar for Danmark, ikke ringeste sans for, at meningen med indfødsret er et forsvar for landet og folket.
Jeg vil ikke være med til at danne et Fort Danmark, sagde en SF'er til mig i en diskussion om sagen.
Men det er selvfølgelig det, han og alle danske politikere skal, for det er selve meningen med indfødsret, at der er en grænse imellem Danmark og alle andre lande, imellem danske borgere og alle mennesker.
Hvis man i overfrom idealisme eller i abstrakt humanisme sletter denne grænse og ikke vil forsvare det danske folks indfødsret og førstefødselsret til Danmark, så øver man virkelig en landsskadelig gerning. Det er dette, som Folketinget nu gør sig skyldig i - under denne udelte opmærksomhed - når det stemmer for en karikatur af en lov som denne om dansk indfødsret.
I al korthed vil jeg gøre opmærksom på det her ved tredje behandling, og jeg vil meddele, at vi ikke deltager i ødelæggelsen af landet, men på en tirsdag den 9. april stemmer vi nej til dette lovforslag.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-09:
Da vi havde debatten under anden behandling, kom der sådan en uventet afslutning.
Det var hr. Poul Nødgaard fra Dansk Folkeparti, som gik på talerstolen og, som vi også har hørt for et øjeblik siden, angreb den lov, som om lidt vil blive vedtaget. Men så kom han med en bemærkning, som jeg godt vil citere.
Han sagde nemlig: »Sagen er, at Venstres fuldstændig utilgivelige indgåelse af et nyt kontorcirkulære har betydet, at Folketinget, ud over det forslag, der er til behandling i dag, ser yderligere et eller to lovforslag om ca. 10.000 personer, der skal have dansk statsborgerskab.
Det kunne have været bremset, hvis partiet Venstre havde tænkt sig bedre om.
Og det er forsvarsministerens skyld.«
Jeg gentager lige den sidste sætning: »Og det er forsvarsministerens skyld.«
Derfor vil jeg godt spørge repræsentanter for partiet Venstre: Når Venstre indgik en aftale - som Enhedslisten i øvrigt ikke har lod eller del i, vi var imod den aftale, men det er sådan set ligegyldigt - kan man så bagefter komme og sige, at skylden er en enkeltpersons fra Venstre, eller er der trods alt så meget samhørighed i det parti, at man forsvarer de repræsentanter, man har sendt ud for at lave en aftale på partiets vegne?
Søren Krarup (DF), 2002-04-09:
Jeg kan jo godt oplyse hr. Søren Søndergaard om, hvad sagens sammenhæng er.
Det er, at det var Venstre, der sikrede, at kontorcirkulæret blev vedtaget, og så vidt mig bekendt var det hr. Jensby, der var Venstres repræsentant.
Jeg må tilstå, at jeg har meget sympati for Venstre og hr. Jensby, men det er vanskeligt at tilgive Venstre, at de har sagt ja til noget, som betyder, at vi altså nu får 20.000 fremmede ind som danske statsborgere.
Jeg synes, det burde have været sådan, at man selvfølgelig, da man lavede cirkulæret, sagde: Det løber til næste valg.
Der kom som bekendt et valg, der sagde det stik modsatte af det, der var temaet i det gamle Folketing, og derfor burde man aldrig have accepteret dette kontorcirkulære.
Jeg glæder mig over, at De Konservative ikke var med i det, og jeg er meget bedrøvet over, at Venstre virkelig var med til det og på den måde har gjort det, som jeg kalder landsskadelig gerning.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-04-09:
Nu går jeg ud fra, at hr. Søren Søndergaard ikke er af den opfattelse, at Venstre skal stå inde for, hvad et medlem af Dansk Folkeparti har sagt om skyld og ikkeskyld.
Jeg vil blot her fra talerstolen bekræfte, at Venstre er med i den politiske aftale, der udløber den 1. juli, og som er indgået med bl.a. Socialdemokratiet og så vidt jeg husker også hr. Søren Søndergaards parti.
Eller er det anderledes?
Det kan jeg ikke engang huske, for jeg var ikke ordfører på sagen.
Vi vedstår os den aftale, men heller ikke et øjeblik længere end til dens udløbstidspunkt.
Så er vi meget optaget af at få den ændret og strammet.
Vi mener, at betingelserne for at opnå statsborgerskab skal strammes væsentligt.
Det er jeg meget spændt på at høre.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-09:
Nej, som sagt til fru Birthe Rønn Hornbech, så var Enhedslisten ikke en del af den aftale.
Vi var imod den aftale, og vi stemte imod den aftale.
Så egentlig kunne man sige, at det er fuldstændig ligegyldigt for os at blande os i denne her diskussion.
Jeg synes bare, det er besynderligt.
Vi har en situation, hvor et parti vælger en repræsentant til at varetage deres interesser i nogle forhandlinger.
Denne repræsentant kommer frem til et forhandlingsresultat, som bliver forelagt gruppen, og som bliver godkendt af gruppen.
Derefter bliver det rejst her fra Folketingets talerstol på den måde, at det er den persons skyld, og der er ingen fra det pågældende parti, der reagerer.
Det var ikke noget, vi ville have accepteret i Enhedslisten, det kan jeg godt sige.
som en af dem, der overværede forhandlingerne, var der tale om, at Venstre indgik en aftale.
Og uanset hvor meget der bliver snakket eller ikke snakket, så kan man ikke løbe fra, at det var Venstres aftale, der blev indgået.
Svend Aage Jensby (V), 2002-04-09:
Jeg havde faktisk ikke forestillet mig, at jeg skulle inddrages så voldsomt i debatten, som der lægges op til, og når jeg tager ordet, er det, fordi jeg føler, at det er rimeligt over for hr. Søren Krarup, som ikke var medlem af Folketinget på det tidspunkt, hvor den aftale, som vi her taler om, blev indgået.
Historien er følgende: For flere år siden foreslog den daværende regering en meget kraftig opstramning af udlændingelovgivningen.
Det stemte mit parti for.
Der var regler i loven, som gjorde, at selv den mindste besiddelse af narkotiske stoffer, selv bødestraffe kunne føre til udvisning af landet.
Den lovgivning lagde vi i Venstre og jeg til grund, og den blev en realitet.
Altså: Jo mere, der bliver udvist, jo mindre bliver spørgsmålet om meddelelse af indfødsret relevant.
Det er logisk.
Det har så siden vist sig, dybt beklageligt, at Højesteret ikke fulgte de kraftige signaler, lovgivningsmagten sendte til Højesteret.
Vi oplever nu en situation, hvor selv grove kriminelle ikke bliver udvist.
Det er altså historien, vil jeg fortælle hr. Søren
Krarup.
Havde jeg vidst, at Højesterets linje ville blive den, som den blev, havde vi aldrig nogen sinde indgået en aftale, men det ligger altså uden for mit herredømme at styre Højesteret.
Søren Krarup (DF), 2002-04-09:
Jeg takker for redegørelsen, og jeg vil sige, at det kriminelle, om man så må sige, jo er datoen.
Jeg spørger mig selv: Hvorfor har den højtærede forsvarsminister dog ikke sagt, at den aftale kører, indtil et nyt folketingsvalg har skabt en ny dagsorden?
Nu sker der altså det, at vi får disse urimelige tildelinger af indfødsret, over 20.000 i år, og jeg kan fortælle forsvarsministeren som medlem af Indfødsretsudvalget, at folk, der ikke kan tale dansk, folk, der har lange straffe for narkomisbrug og andet, også får dansk statsborgerskab.
Det er fuldstændig urimeligt, det er dybt uansvarligt.
Så vil jeg lige sige til hr. Søren Søndergaard, der altid kommer med sine begavede bemærkninger nede fra baggrunden, at det er karakteristisk, at denne sag ikke interesserer ham en kæft - hvis man må sige »kæft«,
ellers trækker jeg det tilbage.
Det interesserer ikke hr. Søren Søndergaard en snus.
Det interesserer ham kun at drille Venstre.
Så meget interesse har han for det, der til syvende og sidst er et eksistensspørgsmål for Danmark.
Poul Nødgaard (DF), 2002-04-09:
Vil det sige, at hvis nu man forestiller sig, at det arbejde, der kommer i gang i underudvalget, rimelig hurtigt afslører, at de ting, hr. Aage Frandsen fremfører, ikke kommer med i nogen form for undersøgelse, tilsynsrådet, Indenrigsministeriet, og der kunne være andre ting også, skal jeg så forstå hr. Aage Frandsens indlæg sådan, at så er SF parat til at sige, at så skal vi ikke vente 4-7 måneder, inden man kommer med noget, hvis det er lysende klart for enhver, at disse instansers rolle ikke rigtig bliver belyst i de undersøgelser, der er i gang?
For så vil jeg gerne sige - det er ikke et spørgsmål, men en konstatering - at så vil Dansk Folkeparti støtte det her.
Det har vi overhovedet ikke lagt skjul på.
Hvis man hørte min ordførertale, så sagde jeg, at hver en sten skal vendes, og hvis hver en sten ikke bliver vendt i de undersøgelser, der allerede er i gang, og det står soleklart for alle, at de ikke bliver det, så kan man lige så godt sætte en form for en fjerde eller femte undersøgelse i gang her og nu.
Men lad os nu lige vente en måneds tid og se, hvordan hele sagen udvikler sig.
Jeg synes, at det underudvalg kommer på et kæmpestort arbejde med at få redet alle de her tråde ud.
Jeg vil håbe, at man kan gøre det uafhængigt af politisk opfattelse, for det her synes jeg ikke har så meget med politik at gøre.
Folketinget må være enige om, at den farumsag skal sættes effektivt på plads på enhver måde. Det tjener tingene bedst.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-09:
For os er det helt afgørende, at man undersøger alt, som er relevant at undersøge.
Nu er det politiets opgave, og det er de heldigvis bedst til.
Det skal vi holde nallerne fra.
Vi skal undersøge det ud fra, at der er et ansvar, som man skal gøre gældende.
Et retssamfund kræver også, at sådan er det.
Vi skal også undersøge det ud fra, at vi skal blive klogere på fremtiden.
Man bliver ikke rig af det her.
Men man bliver klog af skade. Og så er det, vi også ser, at der er nogle områder, der i hvert fald indtil videre ikke er dækket.
På nogle punkter vil jeg sige tilsyneladende ikke er dækket, og på nogle punkter vil jeg sige overhovedet ikke er dækket. Der er ingen, der undersøger, om Indenrigsministeriet kunne have gjort mere, end de rent faktisk gjorde.
Der er ingen, så vidt jeg kan se, der undersøger, om Tilsynsrådet i Frederiksborg Amt kunne have gjort mere.
Der er tilsyneladende ingen, der undersøger det.
Det mener jeg vi så må se på og så være helt fordomsfri i forhold til, hvad vi så gør.
Så kan det jo godt vise sig, at hvis hele feltet så er sådan godt et alenstykke, og så vi rent faktisk undersøger en stor del af det, jamen så skal vi nok ikke lave en hel kommission af den her karakter.
Men hvis nu der er et stort stykke af dette alenstykke, som vi ikke får undersøgt, så er det, jeg siger, at så synes jeg, det er relevant at nedsætte
en undersøgelseskommission.
Poul Nødgaard (DF), 2002-04-09:
Ja, det er jo nok for sjældent, at vi herinde i Folketinget en gang imellem roser hinanden.
Jeg vil godt rose hr. Aage Frandsen for et meget forstandigt indlæg.
Jeg synes, der var utrolig mange gode elementer i det.
Og hvis hr. Aage Frandsen hørte efter, hvad jeg sagde i mit ordførerindlæg, så ligger vi ikke forfærdelig langt fra hinanden. Det, jeg specielt er gået op for, er egentlig ikke for at stille et spørgsmål, men mere en konstatering af, at jeg forstod hr. Aage Frandsens indlæg sådan, og det er jeg utrolig glad for, at der ikke skal holdes hånden over nogen i den her sag.
Det vil sige, at hr. Aage Frandsen er enig med Dansk Folkeparti i, at hvis vi, når vi ser de forskellige undersøgelser skride frem, så føler, at der er elementer, der ikke er tilgodeset for at få sagen fuldt belyst, så er hr. Aage Frandsen og dermed også Dansk Folkeparti enige om køre den sag frem.
I den forbindelse synes jeg måske, at den eneste uklarhed, der var i hr. Aage Frandsens indlæg, var med hensyn til tilsynsrådet og Indenrigsministeriet.
Der forstod jeg det sådan, og der har vi det lidt på samme måde i Dansk Folkeparti, at vi er lidt tvivlende over for, om de mange undersøgelser, der er i gang i øjeblikket, får afdækket disse to instansers rolle i sagen.
Men det venter vi at se.