Tove Videbæk (KD), 2004-11-26:
Det er virkelig en glad dag, og det har været et par glade dage her i Folketinget for os Kristendemokrater, for flere af de hjertesager, vi har arbejdet for i årevis, bliver nu fremsat som forslag af regeringen.
Vedrørende L 111 gælder det både amternes pligt til at indgå overenskomst om mindst 12 hospicepladser i hvert amt, og det gælder de nye frister for tilbud om alkoholbehandling.
Vedrørende hospicer har vi fra Kristendemokraterne i flere omgange fremsat beslutningsforslag om, at der skal etableres mindst ét hospice i hvert amt, således at alle borgere, uanset hvor de bor i landet, vil have mulighed for selv at vælge, hvor og med hvem de vil tilbringe den sidste tid af deres liv.
Indtil nu har det været sådan, at op til seks af syv døende blev afvist, når de henvendte sig til et hospice.
Det vil sige, at seks ud af syv døende ikke havde mulighed for frit valg.
Vi har været meget bedrøvede over denne situation og har samtidig erkendt, at de døende hverken kan klage, etablere en stærk lobbyvirksomhed eller søge erstatning, og derfor må vi politikere tale deres sag og løse disse problemer.
Vi kan desværre ikke bagudrettet gøre det godt igen for alle dem, der blev afvist, men vi kan gøre det bedre for de døende i fremtiden.
Og det glæder vi os over.
I de senere år er der blevet afsat en pulje penge til hospicer i hver eneste finanslov, men disse penge har ikke kunnet komme ud og arbejde for at skabe nye hospicepladser i det omfang, der var brug for.
Det skyldtes, at der var knyttet en betingelse til at få pengene fra puljen.
Og denne driftsoverenskomst havde de fleste amter slet ikke lyst til at indgå.
Derfor var det så minimalt, hvad der blev etableret af hospicepladser i disse år.
Amterne hindrede det simpelt hen til stor frustration for de mange frivillige, som i årevis har kæmpet så flot for denne sag.
Men nu fremsætter regeringen forslaget ifølge en finanslovaftale med Kristendemokraterne og Dansk Folkeparti, og i denne er der endog sat minimumstal på, således at hvert amt skal indgå driftsoverenskomst om mindst 12 pladser.
Det er vist ikke så tit, han får det, men det synes jeg han skal have i den her sag.
P.t. har vi i Danmark omkring 60 hospicepladser, men herefter vil vi nu se, at flere af de frivillige hospiceforeninger, som har stået utålmodigt og ventet i flere år, endelig kan komme i gang med at etablere hospicepladser i deres amter.
I Danmark er det vurderet, at vi har brug for 257 pladser, og med de nye regler vil vi snart kunne være oppe på over 150.
Det er et stort fremskridt på en gang, så jo, det er en glad dag også for os Kristendemokrater
Det er det også, fordi vi skal behandle forslaget om frister for tilbud om alkoholbehandling.
Denne sag har satspuljepartierne arbejdet med i flere år, og nu behandler vi så det konkrete forslag, og det er sådan et parallelt forslag ligesom det, vi har vedrørende stofmisbrug.
Det her forslag giver alkoholmisbrugere ret til at modtage og en pligt for amtskommunen til at tilbyde alkoholbehandling senest 14 dage efter, at en misbruger har henvendt sig til amtskommunen med ønske om behandling.
Hermed vil vi sikre, at ingen alkoholmisbruger, der ønsker at komme i behandling, afvises.
Situationen har nemlig været sådan, at mange alkoholmisbrugere er blevet sat på venteliste eller er blevet afvist, når de har henvendt sig om behov for behandling, og begge dele er totalt uacceptabelt.
Hvis en alkoholmisbruger, der er motiveret for behandling, afvises, så mistes måske motivationen.
I pressen i dag omtales en undersøgelse fra SFI og Statens Institut for Folkesundhed, der har fulgt en årgang på næsten 85.000 børn født i 1966.
Man siger efter undersøgelsen, at disse børn har en overrisiko for at blive anbragt uden for hjemmet, for at blive indlagt for omsorgssvigt eller børnemishandling, for vold i hjemmet og for familieopløsning, inden de fylder 18 år.
De har også en overrisiko for at dø, inden de bliver 27 år, og for at blive indlagt for narkotikamisbrug.
Så man kan sige, at vi med det her forslag, vi behandler i dag, virkelig tager fat på en af de alvorligste sager i forbindelse med videreførelse af en negativ social arv.
KD kan, ligesom fru Ester Larsen, med begejstring støtte begge dele af det her forslag.
Det er i sagens natur en begejstring, som jeg som sundhedsminister deler.
Derfor er jeg også glad for, at selv om man må sige, at den parlamentariske platform for et af forslagene, nemlig hospiceforslaget, er Dansk Folkeparti, Kristendemokraterne og regeringen, ser det ud til, at lovbehandlingen her i Folketingssalen kan samle et enigt Folketing omkring det.
Det synes jeg er meget positivt.
Det er nemlig nødvendigt, at vi nu får sat lidt mere tempo, idet der jo længe har været en ambition hos regeringen – hvilket vi har delt med flere partier i Folketinget, jo ikke mindst Dansk Folkeparti og Kristendemokraterne – om, at vi får sat lidt mere turbo på at få udlevet den vision.
Vi har jo prioriteret hospiceområdet ad flere omgange både i de økonomiaftaler, regeringen har indgået med Amtsrådsforeningen over tid, og også i finanslovaftaler, som regeringen har indgået med Dansk Folkeparti de seneste år, hvor puljen er blevet øget.
Jeg er selvfølgelig også glad for at kunne konstatere, at det har haft sin effekt.
Antallet af hospicepladser, når vi tager dem med ind, som er planlagt, og som får tilskuddet fra den pulje, der er afsat i indeværende år, vil være fordoblet fra 57 til 113 pladser, men det kunne bestemt godt være gået hurtigere, og som fru Tove Videbæk jo meget rigtigt har peget på, så har det været en reel problemstilling, at amterne har været tilbageholdende med at levere deres del af det.
Vi havde støttekroner til mursten og til drift, men forudsætningen har været, at nogen påtog sig den driftsoverenskomst, der gjorde, at man også havde sikkerhed for, at der var økonomi i det selvejende hospice på sigt.
Der har der været en langsommelighed, og det er sådan set den, vi gør noget effektivt ved ved at skabe en forpligtelse til, at alle amter møder selvejende hospicer under stiftelse med et åbent ansigt og en parathed til at indgå driftsoverenskomst i hvert fald om minimum 12 pladser.
Det er positivt, det vil udvide hospicetilbuddene.
Som sagt er det min forventning med de penge, der er sat af i indeværende år, at vi får nyt hospice i Frederiksborg Amt, i Ribe Amt og i Sønderjylland, og jeg er bekendt med, at der i pipelinen ligger yderligere initiativer i Ringkøbing, i Djursland og i Vestsjælland, som umiddelbart må komme op at stå oven på lovforslaget her.
Det er meget positivt.
Tak for opbakningen til den del af lovforslaget.
Også tak til opbakningen til den anden del af lovforslaget, som jo ikke er nogen overraskende opbakning, al den stund vi her udmønter et satspuljeforlig, som dækker hele Folketinget minus Enhedslisten, som jeg forstår på fru Lene Garsdal dog også ser med sympati på det, vi gør her, nemlig laver en behandlingsgaranti, der sikrer, at ingen alkoholmisbruger, der ønsker at komme i behandling, afvises.
Når det er sagt, vil jeg da gerne sige til hr. Poul Qvist Jørgensen, at jeg også er optaget af, at vi har en vinkel på kvalitet.
Det, vi gør her, er det kvantitative.
Vi sikrer, at ingen, der har et erkendt alkoholmisbrug og ønsker at gøre noget ved det, nægtes adgang til et tilbud.
Det er positivt, men vi skal ved siden af det selvfølgelig også sørge for løbende at have en debat om kvalitet.
Jeg har også taget nogle initiativer i den retning, bl.a. ved nu at sikre, at vi fremadrettet får en bedre registrering af, hvad der sker på alkoholbehandlingsområdet.
Det er, kan man sige, den første forudsætning for, at vi kan få en diskussion om kvalitet, der hviler på andet og noget mere sikkert end bare fornemmelser af, hvad der virker.
Så jeg er enig med hr. Poul Qvist Jørgensen i, at der ligger en udfordring der.
Så skal jeg lige sige til hr. Naser Khader, at med den forpligtelse, vi skaber for hvert enkelt amt, lægger vi en forpligtelse ud, som er rimelig i forhold til alle amter.
Med det pres, der er på det palliative område, er det en rimelig målsætning at have, at der skal være et hospicetilbud i hvert enkelt amt af minimum 12 pladsers omfang.
Det er det, vi gør her, og den kompensation, der så finder sted, finder sted via de almindelige DUT-principper, som jeg ikke skal stå og underholde detaljeret om her, men hvor sandheden jo er den, at vi, for så vidt angår nogle af de allerede etablerede hospicer, har skabt økonomi hos amterne til at have frit valg til dem, så det er en problemstilling, der nu koncentrerer sig om de nye hospicepladser.
Det kan hurtigt blive ret teknisk, og det vil jeg meget gerne vende tilbage til i udvalgsbehandlingen, hvis der skulle være yderligere spørgsmål i den forbindelse.