runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Connie Hedegaard (KF), 2006-05-03:
Jeg kan jo sådan set, i hvert fald indledningsvis, fortsætte lidt i samme positive spor.
Det betyder dog ikke, at vi vil gøre præcis det, der står her.
Det kan jo godt være på sin plads her at glæde sig lidt over, at tingene altså rykker sig, for det beslutningsforslag, vi står med her, er jo et eksempel på, at den politiske dagsorden flytter sig.
Jeg synes, det er utrolig positivt, at den diskussion er slut.
Nu er vi enige om, hvad det er, der skal gælde som hovedprincip, nemlig at landbruget skal reguleres som industri.
Det vil sige, at man skal have 8-årige miljøgodkendelser, fuldstændig som man har det i industrien.
Det er også et omdrejningspunkt her, ligesom det var det i mit udspil i december forrige år, at vi skal have miljøteknologi til at være en af nøglerne til at sikre, at dansk landbrug stadig væk kan udvikle sig.
Det udspil, som jeg kom med i december 2004, gjorde jo, at vi fik en politisk aftale sidste år i juni mellem Venstre, Det Konservative Folkeparti, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre om nogle hovedprincipper, der skal gælde for fremtidens regulering af dansk landbrug.
Vi har andre aspekter med også, som ikke er så påfaldende her.
Vi synes jo bl.a., at det er utrolig vigtigt at bruge anledningen til at lave en forenkling af hele miljøreguleringen af landbruget.
Det er ekstremt kompliceret i dag.
Det er kompliceret for myndigheder, og det er vældig kompliceret for den enkelte landmand, og der har været brugt rigtig, rigtig mange kræfter på at finde et langt mere forenklet system.
Det skulle jo også gerne lede til nogle forkortede sagsbehandlingstider.
Som sagt sidder vi nu og arbejder med det i et lovforslag.
Der er så også et andet punkt, der adskiller sig fra det forslag, der ligger her.
Vi opererer med en grænse, hvor man går ind og giver miljøgodkendelse til alle husdyrbrug, som har dyreenhedshold på over 75 dyreenheder.
Her taler man om 42.
Hvorfor siger vi 75?
Det er, fordi det er der, de reelle miljøproblemer ligger, det er der, hvor de for alvor begynder at blive noget, som der er behov for at lave en skærpet regulering af.
Så er der altså også en anden væsentlig forskel.
Her tales der om, at alle skal miljøgodkendes.
Altså, når man foretager sig noget, når der også er gang i en strukturudvikling, så er det det, vi fokuserer på.
Vi fokuserer ikke på den 57-årige landmand med det meget, meget lille dyrehold.
Nej, det gælder om at fokusere der, hvor vi i de kommende år ved, at strukturudviklingen vil komme, og det er, hvor man udvider, det er, når de yngre landmænd nyetablerer sig.
Så der er nogle forskelle i vores tilgang, men grundlæggende er principperne jo alligevel mere ens, end de i hvert fald var for et år eller to siden, og det synes jeg at der er grund til at glæde sig over.
Jeg vil ikke anbefale beslutningsforslaget, og regeringen kan i hvert fald ikke støtte det alene af den grund, at vi i løbet af en måneds tid kommer med vores eget lovforslag, som sådan set i hvert fald et langt stykke hen ad vejen bevæger sig efter nogle af de samme retningslinjer.
Steen Gade (SF), 2006-05-03:
Til naturgenopretning er det sådan, at det, som Venstre ikke vil snakke om, er, at vi kunne bruge vores tilskud til landbruget via landbrugsordningerne langt mere fornuftigt.
Det er det, som hr. Eyvind Vesselbo ikke vil tale om.
Men jeg forstår, at der er et vist element hos Venstres ordfører i ikke at ville se virkeligheden i øjnene.
Per Clausen (EL), 2006-05-03:
Ja, nu har jeg jo tidligere i dag under en anden minister været med til at behandle nogle beslutningsforslag, så jeg kan sige, at det ikke er hver gang, det går lige så nemt.
Det er nu også den erfaring jeg har med miljøministeren, vil jeg sige, hvad angår nogle forslag, som Enhedslisten har fremsat.
Ellers kan jeg jo bare sige, at det faktisk er umuligt at finde på mere fornuftigt at sige – der skal også være noget til fru Jytte Wittrock.
Derfor vil jeg ikke sige andet, end at jeg synes, det her ser meget fornuftigt ud.
Men det er da klart, at hvis hr. Jørn Dohrmann kan hjælpe os med at få noget stemt igennem på det her område også, så medvirker vi fra Enhedslistens side gerne til det.
Steen Gade (SF), 2006-05-03:
Jeg skal på SF’s vegne tilslutte mig en række andre ordførere, som står bag det her forslags betragtninger om, at vi selvfølgelig skal udvide pant- og retursystemet til også at omfatte kildevandsflasker af plast.
Jeg vil ikke forlænge debatten meget her, i virkeligheden kun tilslutte mig hr. Johs. Poulsens glade betragtninger om, at hvis det er på den måde, vi kan få en hurtig afklaring og få truffet hurtige beslutninger her i Folketinget, vil vi da lære af det.
Johs. Poulsen (RV), 2006-05-03:
Ja, det er jo dejligt at høre en så positiv tilgang til det, der er substansen i det her forslag.
Uanset om man så vælger den ene eller den anden eller den tredje form, så er det væsentligste for forslagsstillerne naturligvis, at indholdet bliver til virkelighed.
Vi har allerede hørt, at forslaget i sin gennemførelse betyder et mindre ressourceforbrug.
Det betyder, at vi får en mindre visuel forurening af naturen med de gener, der ligger i dét.
Vi har allerede hørt, at det bliver nemmere for forbrugeren, når man skal aflevere flasker, så der er altså også fordele dér.
Vi ved – og det var den konservative ordfører også inde på – at Dansk Retursystem er klar til at gå i gang.
Branchen bredt set er også klar til at gå i gang.
De direkte producenter af kildevand i Danmark ønsker rent faktisk et retursystem; de mener, at de også stilles bedre i konkurrencen ved at få et retursystem.
Vi har den situation, at vores naboland Sverige for længe siden gik i gang med det, så vi manglede sådan set kun, at regeringen kom op i omdrejninger.
Og ja, man må jo så sige, at forslaget her tilsyneladende har været medvirkende til, at regeringen er kommet op i omdrejninger, og det er jo dejligt.
Vi vil gerne have hints om, hvor man andre steder har brug for at få et beslutningsforslag fremsat for at få gang i tingene.
Hvis det er det, der skal til, vil det være muligt også fremover at anvende den fremgangsmåde.
Hr. Jørn Dohrmann var inde på, at hvis det kun er et ændringsforslag, der skal til for at sikre, at der så er et pålæg om at ændre bekendtgørelsen så snart som muligt, ja, så er det da muligt, vi kan finde den tekniske fremgangsmåde, når sagen går i udvalg.
I alt fald må vi sige, at med den støtte, miljøministeren i dag har i Folketinget, kan det jo ikke gå hurtigt nok med at få fremsat de ændringer, der bekendtgørelsesmæssigt skal til.
Så alt i alt må vi sige, at fremgangsmåden tilsyneladende betyder, at der nu er kommet gang i tingene i regeringen.
Der er jo en række andre felter, hvor vi ved, at når vi har diskuteret vand, der lige nøjagtig ikke er på flasker, så diskuterer vi rigtig længe for at se, om vi kan finde løsninger.
I denne sag kan jeg forstå, at vi kan handle meget, meget hurtigt, og det er jo glædeligt.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-05-03:
Ja, man skal jo være lidt af en akrobat for at forstå behandlingen af det her forslag, for på den ene side er Det Konservative Folkeparti ligesom de to tidligere talere meget positive over for forslaget, og på den anden side afviser vi forslaget i den form, som det foreligger her.
Vi har sympati for at udvide det nuværende pant- og retursystem, så det også kommer til at omfatte kildevandsflasker af plast.
Vi kan jo desværre ikke stemme for forslaget, fordi der står i forslaget, at man skal fremsætte lovforslag, og som de tidligere talere har været inde på, er det ikke nødvendigt.
Men vi er altså enige i intentionerne, og vi gør noget ved det nu.
Omkostningerne ved at indsamle de her cirka 100 mio. kildevandsflasker, er i størrelsesordenen 15 mio. kr., og den pris kan man jo se som betalingen for, at de her flasker bliver indsamlet, og at de ikke ligger og flyder henkastet i naturen.
Det er helt uacceptabelt, at vi har et stykke emballage, som på den måde henkastes i naturen, som forurener, og som skæmmer øjet, og som ligger langs vores veje.
Det er noget svineri, det kan vi ikke acceptere, og det er godt, at der bliver gjort noget ved det.
Det er derfor oplagt at løse opgaven ved at lade Dansk Retursystem tage sig af det, og en af hovedaktørerne, nemlig Bryggeriforeningen, er enig i, at det er en god idé at tage disse flasker med.
Miljøstyrelsen bliver altså sat til at udarbejde et forslag til, hvordan man laver et nyt pant- og retursystem for plastflasker.
Man kan jo gætte på, at der vil gå cirka mellem et halvt og et helt år, og så vil det her være en kendsgerning, så det konkrete indhold er, at vi gør noget ved det, og at vi gør det nu.
Jørn Dohrmann (DF), 2006-05-03:
Dansk Folkeparti synes, det er et rigtig godt forslag.
Vi har længe arbejdet for at få pant på de her flasker.
Da vi nu hører de her kommentarer om, at det ikke skal være en lov, vil jeg da også spørge forslagsstillerne, om man så ikke kunne være enige om at stille et ændringsforslag, sådan at det bare i stedet for en lov bliver en betænkning, eller hvad det er, ministeren ønsker, så vi kan få det her gennemført ret hurtigt.
For når der ikke er nogen problemer, så gælder det om at få de her flasker væk så hurtigt som muligt fra vejgrøfter og gader og alle de her steder.
Så vi har længe ønsket, at man nu fokuserer på det her område og får det her startet op, så vi kan komme i gang.
Det er vigtigt for os, at vi ikke bliver ved med at have en masse affald, der ikke genanvendes, og kan vi genanvende nogle flere ting, jamen så er retursystemet jo et meget kærkomment område, hvor vi her kan få nogle af de ting bragt tilbage igen ved hjælp af retursystemet.
Så vi synes, at forslaget egentlig er udmærket, som det er lagt frem på nuværende tidspunkt.
Men hvis regeringen ønsker, at der skal ske nogle tilretninger i stedet for at lave en lov, altså hvor man laver en bekendtgørelse i stedet for, som jeg kan høre at der jo er enighed om hele vejen rundt om bordet her, vil vi da opfordre til, at både ministeren og forslagsstillerne – og ja, vi andre vil også gerne være med – i hvert fald gør sådan, at forslaget bliver vedtaget så hurtigt som overhovedet muligt, sådan at vi kan få de her ting væk fra vejene og fra grøfterne, så vi kan få ryddet op rundtomkring.
Det mener vi tjener Danmark godt.
Desuden kan man også sige, at vi jo i flere omgange har diskuteret det her, og det er jo et af de punkter, som vi for et par år siden havde oppe, hvor det var sådan, at Kristendemokraterne havde det som mærkesag.
Derfor synes vi egentlig, at det er på høje tid, at vi også får speedet processen op.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-05-03:
Ja, det kan gøres rimelig kort – og også med baggrund i det, som ministeren har sagt – for fra Venstres side synes vi, at det er et meget sympatisk forslag, at man vil gøre noget for at forhindre, at plastikflasker smides i naturen.
Derfor skal der gøres noget ved det problem.
Men som ministeren jo meget rigtigt sagde, er det ikke nødvendigt at lave et lovforslag, som forslagsstillerne foreslår.
Som ministeren sagde, vil Miljøstyrelsen blive bedt om at udarbejde forslag til, hvorledes pant- og retursystemet kan udvides med henblik på løsning af problemerne med de her henkastede emballager.
Det vil vi gerne vente på.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget, fordi det netop, som det også er blevet sagt, ikke er spørgsmål om at lave et lovforslag, men om bare at lave en ændring af bekendtgørelsen.
Jytte Wittrock (S), 2006-05-03:
Jeg vil da først sige mange tak for den positive modtagelse.
Jeg noterede mig da godt før jul, at der var skred i sagen, men for en sikkerheds skyld syntes vi nu alligevel, at vi ville gennemføre at lufte det her i salen.
Der er jo sådan set ikke meget at sige til det, andet end at alle derude er parate.
Dansk Retursystem står og er klar til at tage imod flaskerne i morgen, så jo før man kommer igennem de sidste øvelser, der skal til, inden det her kan træde i kraft, jo bedre er det.
For os er det vigtigste, at vi fremover også samler kildevandsflasker ind.
Så tak for en hurtig og god debat.
Afstemning
Eyvind Vesselbo (V), 2006-05-03:
Nu er det et spørgsmål om, hvem der laver virkeligheden.
Det er klart, at hr. Steen Gade kan lave sin virkelighed, men jeg holder mig til den virkelighed, der er ude i virkeligheden, og det er ikke nødvendigvis den samme, som hr. Steen Gade fremfører her, for hr. Steen Gades formål med det spørgsmål er selvfølgelig at mistænkeliggøre landbruget.
Det er en ærlig sag, at vi er forskellige på dette område.
Vi mistænkeliggør ikke landbruget, for hvorfor skulle landmænd hamstre godkendelser på det her område?
Landmænd er vel lige så interesseret som alle andre i at have et godt miljø og gøre tingene på en ordentlig måde.
Landbruget har nu igennem mange, mange år klart og tydeligt fulgt de regler, der var: nedbragt kvælstofudledningen, nedbragt fosforudledningen, nedbragt pesticidforbruget.
Alligevel kan SF blive ved med at sige, at landbruget gør nogle ting, som skader miljøet og naturen.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-05-03:
Er det ikke en lidt bagvendt logik at bruge som begrundelse for afvisning, at man har nedsat et udvalg?
Altså det, der ligger i forslaget, er jo en politisk principiel tilkendegivelse af, at vi vil en given udvikling på området.
Er det så ikke en lidt bagvendt logik her 15-16 måneder, efter at en tidligere version er blevet behandlet, at sige, at der i øvrigt er et udvalg, der arbejder, så derfor kan vi ikke gøre noget, før det udvalg barsler?
Mette Gjerskov (S), 2006-05-03:
Jeg hæfter mig ved, at Danmarks største eksporterhverv, altså landbruget, selv siger, at man gerne vil reguleres som al anden industri, og at man gerne vil miljøgodkendes.
Sidst jeg talte med Peter Gæmelke, lød det oven i købet, som om han var lidt bekymret for, at regeringen ville være lidt for fodslæbende, så reguleringen ikke blev tilstrækkelig.
Jeg er ikke sikker på, at han regnede med at blive citeret i Folketingssalen for det, så jeg skal nok lade være med at hænge ham helt op på det, men pointen er, at landbruget også gerne vil reguleres.
Det vigtigste for erhvervet er, at det får en ordentlig og præcis sagsbehandling, så man ved, hvad man har med at gøre, og det er det, vi gerne vil have.
Vi vil ikke fortsætte de sidste 4 års henslæben, hvor VVM-redegørelser og alverdens ting og sager ligger på skrivebordene rundtomkring i amterne.
Afstemning
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-05-03:
Ja, men summa summarum er jo, at når vi lægger alle bedrifterne sammen, har vi Danmarks største eksporterhverv og en deraf følgende betydelig beskæftigelse.
Ordføreren har flere gange været inde på effekten af denne branche, både beskæftigelsesmæssigt og omsætningsmæssigt, og hvordan ser ordføreren på regulering efter det regelsæt, som er nævnt i beslutningsforslaget, og hvordan ville det egentlig se ud, hvis vi omsatte det til beskæftigelsestallet inden for Danmarks største eksporterhverv?
Mette Gjerskov (S), 2006-05-03:
Det er et spørgsmål om at indse problemets omfang, og vi mener faktisk, at det problem for den danske natur, vi har fået ridset op, er meget, meget alvorligt.
Derfor mener vi, at der skal sættes ind over for alle erhvervsmæssige landbrug i Danmark, og derfor er grænsen sat ved 42 dyreenheder.
De 42 enheder er jo grænsen mellem, hvornår det er et landbrug, man bare har erhvervet sig for sjovs skyld, og hvornår det er et erhvervsbrug, og vi synes, det er en væsentlig ting at slå fast, at det er erhverv, vi snakker om her.
I alle mulige andre industrivirksomheder er det ikke et spørgsmål, om virksomheden har 2.000 eller 200 ansatte, den skal jo stadig overholde miljøgodkendelserne.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-05-03:
Ja, kanon staves k-a-n-o-n, men ordet kan altså også udtales kanon, og en kanon har det ved sig, at den rammer målet lige i plet.
Den skyder ikke over hele viften, og man kan jo sige, at beslutningsforslaget i hvert fald tager det hele med og skyder så bredt, som det overhovedet er muligt.
Vi snakker om regulering af bedrifter over 75 dyreenheder, der gør noget i forbindelse med nyetablering eller udvidelse.
Hvorfor er det ikke nok?
Hvorfor er det ikke nok, at de eksisterende bedrifter, hvor der skal ske noget, skal have en ny miljøgodkendelse, men at planteavlsbedrifter og små husdyrbedrifter også skal være omfattet?
Mette Gjerskov (S), 2006-05-03:
Tallene behøver næsten ikke nogen kommentar, sagde ordføreren, men det handler jo om miljøet, og jeg synes, at ordføreren undervurderer problemets omfang i de mellemstore bedrifter.
Antallet af dem er ganske stort, og jeg tror, det ville være langt bedre for det danske miljø og den danske natur, hvis vi sørgede for, at de alle sammen blev miljøgodkendt.
Det behøver ikke være voldsomt bureaukratisk, og det er jo heller ikke kun et spørgsmål om lige præcis den og den bedrift, men lige så meget om der er en eng, og om engen skal tages med i hele naturplanen for ejendommen.
Antallet af bedrifter er vigtigt, når vi alene taler om tal, men ikke når vi skal se på hele naturplanen.
Johs. Poulsen (RV), 2006-05-03:
Jeg er glad for tilsagnet om, at det vigtige er, at vi har et system, som også fanger de få steder, der ligger under den nedre grænse, som er fastsat, men hvor der er nogle individuelle problemer, man under alle omstændigheder skal forholde sig til, for det er jo det, der er det afgørende.
Der kan nemlig godt være nogle bedrifter under 75 og også under 42, hvor det vurderes, at der under de omstændigheder skal stilles betingelser, og så er det jo afgørende, at man har et system, der ikke bruger sine ressourcer på de mange mindre brug, som er relativt uproblematiske.
Jeg kender også tallene fra kvægbrugene, så dem vil jeg sådan set ikke kommentere.
Men udgangspunktet må være, at uanset om den nedre grænse hedder 42, 55, 60 eller 75, skal systemet fange de få steder, hvor der er miljømæssige påvirkninger, og det må jeg konstatere at der er enighed om.
, tror jeg.
Mette Gjerskov (S), 2006-05-03:
Vi mener, det er utrolig vigtigt at fange de steder, hvor miljøet er belastet, og det er jo netop det, vi snakker om, når vi siger, at man skal kigge på de lokale forhold, så jeg tror nemt, jeg kan sige, at det er vi enige med De Radikale i.
Jeg står her med en tabel over kvægbesætningerne i Danmark, og den viser faktisk, at hvis man inddeler i intervaller på 25, er den største gruppe overhovedet besætninger med mellem 50 og 75 dyreenheder, så det er altså en kæmpestor gruppe bedrifter, man bare springer over.
Men om det lige skal være 42 eller 45 eller 47 dyreenheder eller noget helt fjerde, tror jeg nu nok, vi kan finde ud af.
Johs. Poulsen (RV), 2006-05-03:
Som jeg nævnte i min ordførertale, er vi i Det Radikale Venstre langt hen ad vejen enige i intentionerne bag forslaget, så det er ikke det, jeg vil sigte mod med mit spørgsmål.
Men jeg vil spørge den socialdemokratiske ordfører, om hun er enig med mig i den opfattelse, at uanset hvor man sætter den nedre grænse for de individuelle godkendelser, som hvert landbrug skal have i fremtiden, skal det sikres, at der er et system, som opfanger de ganske enkelte, hvor der er problemer, selv om de ligger under de grænser, der ligger i beslutningsforslaget, så de også bliver vurderet.
Jeg kan godt give et eksempel: En minkfarm med 35 dyreenheder er placeret et meget uheldigt sted tæt på sårbar natur.
Her vil der under alle omstændigheder være en belastning, som man under alle omstændigheder må forholde sig til.
Her må der stilles nogle betingelser.
Er den socialdemokratiske ordfører enig med os i Det Radikale Venstre i, at vi under alle omstændigheder skal have et system, der opfanger de få steder, hvor der er særlige problemer, selv om de ligger under den nedre grænse, der er fastsat?
Per Clausen (EL), 2006-05-03:
Hvad angår den anden del af det beslutningsforslag, som SF og Socialdemokraterne har fremsat, det, der handler om, at man skal bruge landbrugsstøttemidler, sådan at de indgår i landdistriktspuljen og kan bruges til naturgenopretning, er vi meget enige i det forslag, i hvert fald hvis det skal forstås på den måde, at de penge også skal bruges til at sikre udvikling af et landbrug, som eksisterer i balance med naturen.
Vi synes nemlig, det er meget afgørende, at man har det fokuspunkt i sit arbejde.
Det er også ud fra den grundopfattelse, at vi ikke synes, det er særlig visionært, når man her fremlægger en opfattelse af, at de miljøproblemer, der har skadet landbruget, skal løses ved, at landbruget miljøreguleres som al anden industri med udledningstilladelser, der lyder på et antal kilo, og direktiver om skorstenshøjder og filtre osv.
I Enhedslisten mener vi, at man skal gå en anden vej og stille krav til processen i landbruget, således at landbrugsproduktionen indrettes på en sådan måde, at alle forhold indrettes sådan, at tingene kommer i en sammenhæng.
Og det er sammenhængen mellem forureningsproblemer, bevarelse af frugtbar jord, dyrevelfærd, forbrug af antibiotika, et mentalt og fysisk godt arbejdsmiljø og en varieret natur.
For at løse alle disse problemer i sammenhæng er man nødt til at fremme et varieret brug med både dyr og planter, hvor stald- og markforhold er indrettet med hensyn til hinanden, og hvor de lukkede stofkredsløb hele tiden prioriteres, hvor selv samme dyr og planter er i centrum, og hvor syntetiske og kemiske gift- og næringsstoffer ikke får lov til at ødelægge den naturlige balance.
Og der mener vi ikke i Enhedslisten, at udledningstilladelser er en dynamisk måde at angribe de her problemer på.
Vi synes også, det er vigtigt, at ny teknologi skal hjælpe med at bevare stofkredsløbene, nedsætte energiforbruget og være mere skånsom over for de naturlige og biologiske processer – en gængs teori.
Det er den slags ny teknologi, man skal fokusere på.
Der finder vi, at det nærværende beslutningsforslag er langt mere endimensionelt i sin teknologivurdering.
Et grønt regnskab er et godt redskab, som kan skabe overblik og incitament, hvis der vel at mærke kommer en økonomisk fordel ud af at gøre regnskabet bedre.
Det vil der gøre, hvis man indfører en afgift på kvælstoftab, hvor provenuet investeres i at fremme økologisk jordbrug, f.eks. gennem oprettelse af en jordfond, således at kapitalgevinster ikke fører til øgede jordpriser og dermed øger investeringsbehov og rationaliseringsbehov.
Forslaget om individuelle miljøgodkendelser, der gælder for 8 år, er dog nok, hvis man tager udgangspunkt i den nuværende tilstand, udtryk for en forbedring.
Så alt i alt er vi – på trods af en grundlæggende skepsis over for den mangel på visioner, vi synes der ligger bag det her forslag – positive over for enkeltelementer.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-05-03:
Altså, vi har en branche i rivende udvikling, og det vil sige, at man får en større og større aktivitet, og en større og større aktivitet medfører jo naturligt en større og større belastning.
I den situation er det klart, at den individuelle miljøgodkendelse jo skal være en sikkerhed for, at det sted, hvor produktionen er placeret, kan tåle den belastning, som produktionen er udtryk for.
Så det er fuldstændig rigtigt, at incitamentet er at få det på plads, og så i det hele taget få miljøreguleringen af landbruget på plads i en situation, hvor vi har et system, som er sandet til på mange måder.
Derfor skal der findes mere enkle løsninger, som giver en sikkerhed for producenterne – det er det med de 8 år – men som samtidig kommer miljøet til gode.
Og den balance lægger vi afgørende vægt på i Det Konservative Folkeparti.
Mette Gjerskov (S), 2006-05-03:
Er det ikke korrekt, at truslen om svinestoppet måske netop kan være en af de ting, som gør, at vi nu faktisk flytter os i det her spørgsmål?
Og er det ikke også korrekt, at i de nuværende VVM-redegørelser, som lægges til grund, tager man slet ikke i tilstrækkeligt omfang hensyn til det lokale miljø?
Det er i langt højere grad et spørgsmål om en gennemsnitsbetragtning, og det er det, man kigger på.
Det, vi netop vil med de individuelle miljøgodkendelser, er jo, at man helt lokalt tager højde for, om naturen kan tåle flere svin – når nu det er svinestop, vi taler om – eller om den ikke kan tåle det.