runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-22:
Jamen jeg vil godt prøve, om vi ikke kan holde os til det konkrete eksempel, som jeg har nævnt, for det giver egentlig
en god illustration af problemet.
Hvad vil man fra regeringens side lægge frem af informationsmateriale om den situation, statsministeren har rejst, nemlig dette skræmmebillede af konsekvenserne af et nej?
Er det noget, regeringen vil bruge ministerierne og ministeriernes medarbejdere til at udbrede, efter min opfattelse, misinformation om i befolkningen, eller er det noget, regeringen vil holde for sig selv, og som ministrene vil rejse rundt og sige til befolkningen som ministre, men altså ikke blande embedsmændene ind i?
Det synes jeg er vigtigt at få afklaret, for jeg går ud fra, at det kan ikke være fra embedsmændenes side, disse påstande om økonomisk ruin er opfundet; det kan jeg ikke forestille mig.
Det er det simpelt hen for usagligt til.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-22:
Jeg kan desværre ikke takke for svaret.
Hvis vi skal have en fair debat, er det jo helt i orden, at de politiske partier har forskellige meninger og dyster og kommer med det ene billede eller det andet, og det kan vi så tage en diskussion om.
Men det er jo en helt anden situation, vi står i, når regeringen vedvarende insisterer på at kunne trække embedsmændene ind til sin fordel i debatten.
Derfor, når statsministeren så siger: Jamen når vi gør det, når vi trækker embedsmændene ind og bruger dem i forbindelse med euro-afstemningen, så garanterer vi, at vi følger Folketingets vedtagelse fra december 1998 om, at man oplyser om både fordele og ulemper.
Og derfor er det jo altså, når vi læser spørgsmålet, sådan rent logisk ikke meget ved siden af spørgsmålet at spørge, om vi kan få nogle eksempler på det.
Det følger jo ligesom af at have en diskussion om det her spørgsmål, at statsministeren så giver Folketinget nogle eksempler på, at man oplyser om ulemper, og vi har ikke hørt ét eneste eksempel til dato.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-03-22:
Til det første spørgsmål: Regeringen vil lægge tre ting frem: for det første Økonomiministeriets rapport, som skulle komme i løbet af relativt kort tid, og som vil være en fyldig og omfattende redegørelse om fordele og ulemper, sådan som Folketinget har bedt os om det, for det andet DUPI's redegørelse, og endelig for det tredje ved jeg, at regeringen har været med til at finansiere den redegørelse, der kommer fra Rådet for Europæisk Politik, og som jeg har forstået kommer så betids, at vi i hvert fald får en måneds tid til at debattere indholdet.
De to andre spørgsmål ligger uden for det spørgsmål, der er stillet.
Jeg kommer meget gerne tilbage til sagen, og jeg har ikke mere at tilføje til det spørgsmål.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-22:
Jeg må forstå, at statsministeren altså ikke vil udsende nogen instruks og heller ikke bede sine ministre om at gøre det.
For der er jo også den mulighed, at det er overladt til hver enkelt embedsmands skøn at varetage Folketingets dagsorden, det er klart.
Men der lå jo en instruks, sidste gang vi havde folkeafstemning.
Den går jeg ud fra ikke eksisterer mere, for den var jo ret uheldig; men jeg vil godt vide, om der er nogen instrukser eller det altså er overladt til hver enkelt embedsmands gode skøn at orientere befolkningen om fordele og ulemper. Hermed sluttede spørgsmålet.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-03-22:
Statsministeren orienterede om Washingtontopmødet, herunder det strategiske koncept i Det Udenrigspolitiske Nævn den 21. og den 27. april 1999.
Jeg hørte her til morgen i Nævnet svaret på det samme spørgsmål, som vi her behandler.
Derudover blev det strategiske koncept indgående behandlet i en forespørgselsdebat den 9. februar i 1999 om NATO-topmødet i Washington om NATO's strategiske koncept.
Ved disse lejligheder blev det fremført, at der med det nye strategiske koncept ikke ville ske ændringer i NATO's atomvåbenstrategi. Det er rigtigt, at det er blevet påpeget bl.a. fra amerikansk side, at NPT-traktaten ikke udelukker anvendelsen af nukleare våben mod ikkekernevåbenstater under ganske særlige omstændigheder.
Det er ikke specificeret nøje, hvad det kunne være for nogle, men det kunne jo f.eks. være i tilfælde af angreb med kemiske, biologiske eller andre masseødelæggelsesvåben.
Den fortolkning af NPT-traktaten ser jeg ingen anledning til at anfægte.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-22:
»Vil statsministeren offentliggøre den ekspertredegørelse om muligheden for at udtræde af euroen, som statsministeren omtaler i Politiken den 29. februar 2000, og som er udarbejdet af eksperter både i og uden for Justitsministeriet?«
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-03-22:
Ja, det er ikke det, der bliver spurgt om, det, hr. Keld Albrechtsen her siger.
Det, der bliver spurgt om, er, om vi vil offentliggøre det offentlige notat, og det ser jeg ingen problemer i; det vil vi gerne.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-22:
Jamen altså vi kan jo godt lege gemmeleg og trække tingene i langdrag og stille nye spørgsmål, hvis statsministeren ønsker det.
Men jeg synes lige så godt, statsministeren kunne gå til biddet og sige det, som det er.
Dette her notat vil jeg bede statsministeren bekræfte, og jeg er glad for, at vi har fået det; det vil jeg gerne sige.
Men er statsministeren ikke enig i, at dette notat viser, at statsministeren står med et kæmpeproblem, for det fremgår jo glasklart af notatet, at hvis Danmark først er kommet ind i denne euro, er der ingen vej ud, medmindre Danmark kan få en traktatændring.
Og en traktatændring, det ved statsministeren, kræver jo, at alle EU-landene siger ja til det, og det er jo ikke sikkert at de vil det.
Det er jo meget besværligt og omstændeligt, hvis man skal til at lave en bodeling i Den Europæiske Centralbank.
Det ved statsministeren også godt.
Det kunne godt være, at Tyskland f.eks. ville sige til statsministeren: Nej, glem det!
Man kan altså ikke komme ud igen.
Det vil vi ikke lave en traktat om.
Der synes jeg, det er et problem, når grundloven så krystalklart siger, sådan som jeg har forstået statsretseksperterne, at man altså skal kunne komme ud igen.
Det er betingelsen ifølge grundloven.
Men jeg kan se, at statsministeren har valgt at tage det sådan lidt fra den humoristiske side og sidder og smiler.
Det er jeg ikke sikker på nytter i længden.
Det er faktisk et alvorligt problem, at den folkeafstemning, statsministeren har tænkt sig at udskrive, måske er i strid med grundloven.
Det vil jeg da godt bede statsministeren om at forholde sig til.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-22:
Det er lidt uheldigt, hvis vi ikke kan få en debat om de her ting, men sådan fra onsdag til onsdag bliver nødt til bare at stille mere og mere uddybende spørgsmål.
Jeg synes, det er en uheldig udvikling i Folketingets spørgetid.
Men det, jeg vil spørge til, er, at statsministeren på et højskolebesøg sagde om euroen, at han havde undersøgt det her spørgsmål om, hvorvidt vi kunne fortryde en indmeldelse i euroen, meget grundigt, og derfor vil jeg spørge, om den meget grundige forarbejdning, man har lavet for at kunne svare på sådan et spørgsmål, er de her tre sider, som vi nu har fået, for når jeg har set juridiske notater, så har de en vis anden størrelsesorden for at kunne gå i dybden med et så markant spørgsmål. Er det dét, statsministeren havde som baggrund for sit svar, eller er der andre papirer?
Det kan statsministeren i hvert fald ikke sige ikke er omfattet af det spørgsmål, der er stillet til besvarelse her i spørgetiden i dag.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-03-22:
Jeg kan sige til hr. Keld Albrechtsen, at det er fint i overensstemmelse med grundloven.
Tag et eksempel: Det er sådan, at da Grønland trådte ud af EF efter det grønlandske folks egen beslutning, var der ingen problemer.
Der er ikke noget land, der kunne drømme om at modsætte sig det.
Vi skal huske, at det europæiske samarbejde er et samarbejde mellem suveræne stater, og som der også står i det papir, som hr. Keld Albrechtsen refererede til, er der statsretligt helt klare linjer.
En suveræn stat kan træde ud af et samarbejde, for ellers var det jo ikke nogen suveræn stat.
Og det er det pr. definition også i dag i henhold til vores grundlov, og det er det i det samarbejde, som vi frivilligt hat valgt at deltage i.
Portugals formandskab har naturligvis bekræftet den holdning, jeg her giver udtryk for
, og det juridiske notat er lige så klart. Så for at summe op på det, er netop papiret, som hr. Keld Albrechtsen refererede til, betragtningen om den suveræne stat Danmark, for Danmark er en suveræn stat, og det, at samarbejdet har karakter af et samarbejde mellem suveræne stater, gør, at der ikke er noget nyt under solen.
Der skulle også en traktatbekræftelse til i alle medlemslandene, da Grønland trådte ud, og det skal der også i det tilfælde, som jeg ikke tror kommer, at det danske folk måtte beslutte at træde ud.
Det er det danske folk, der bestemmer i dag og i en eventuel fremtidig ændret situation.
Så der er ikke noget nyt.
Der er en grundlovsmæssig situation, og den er hverken ny eller anderledes i forhold til, hvad vi har kendt tidligere.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-22:
Nu ved statsministeren jo godt, at eksemplet med Grønland ikke kan bruges i den her sammenhæng, for det her spørgsmål handler om, at Danmark ønsker at udtræde af euroen uden at forlade EU.
Det, Grønland gjorde, var jo at forlade det, der dengang hed EF, fuldstændig.
Det er en helt anden diskussion, og den vil jeg bede om, at statsministeren ikke blander ind i det her, for det vil jo bare skabe forvirring om det her problem.
Så jeg vil altså bede statsministeren om at svare på spørgsmålet, om det er muligt at komme ud af euroen uden en traktatændring, men samtidig selvfølgelig blive i EU.
Og det er det altså ikke, og det betyder, at vi har et grundlovsproblem.
Så vil jeg godt spørge statsministeren: Vil statsministeren, som jo ikke mener, der er noget problem, i det mindste være med til, at vi får lavet en uvildig juridisk redegørelse om det problem, sådan at det ikke kun er statsministerens jurister i Lovkontoret, der skal være med til at skrive det her, men sådan at vi får en uvildig redegørelse?
Eller vil statsministeren på forhånd lave en aftale med de andre lande, altså simpelt hen aftale, at Danmark har en fortrydelsesret?
Hvis statsministeren rejser rundt til de andre lande - inklusive de ansøgerlande, der også skal være med til at bestemme det i fremtiden - og får sådan en aftale, så kan det selvfølgelig løse problemet.
Det er ca. 25 lande, statsministeren så skal besøge, men så kunne der laves en aftale.
Så ved de danske vælgere, når de stemmer, at der er en fortrydelsesret, men uden en sådan aftale er der jo ikke en fortrydelsesret.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-22:
Det er lidt pudsigt, at statsministeren overhovedet har rejst det her: forsøge at få danskerne til at stemme ja til euroen ved at give indtryk af, at vi har en fortrydelsesret.
Men kan statsministeren ikke, når nu besvarelsen er påbegyndt, bare bekræfte, at af det notat, vi har fået, fremgår det tydeligt, at vi ikke kan trække os ud af euroen alene?
Vi vil i givet fald skulle trække os ud af EU, hvis vi ønsker en juridisk ret til at trække os ud.
Alternativet er en ren politisk aftale, som skal indgås mellem alle EU-landene, som i givet fald skulle give os lov til at trække os ud. Og så bare lige spørgsmålet fra før, som statsministeren selvfølgelig glemte, nemlig spørgsmålet om, hvorvidt de her tre sider, som vi nu har fået udleveret med det her spørgsmål, er hele det materiale, som statsministeren baserede sin bekræftelse på, da han på det møde på højskolen sagde, at vi kunne træde ud af euroen, efter at vi eventuelt havde indmeldt os.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-03-22:
Jeg kan sige ganske kort til hr. Keld Albrechtsen, at der ikke i forhold til Traktaten er nogen forskel på den situation, Grønland var i, og den situation, hr. Keld Albrechtsen spørger mig om med hensyn til Danmark.
Det afgørende spørgsmål er, at Danmark er en suveræn stat.
Det danske folk bestemmer selv, og samarbejdet er mellem suveræne stater, og derfor kan Danmark selv beslutte det.
Så skal der forhandles om de forskellige betingelser og om, hvad vi så kan opnå, og det er klart, at det har sine vanskeligheder, men det principielle er fuldstændig afklaret. Der er ikke noget nyt i situationen.
Og det gælder også til hr. Thulesen Dahl.
Jeg har derfor ikke mere at tilføje til det pågældende spørgsmål; det er besvaret.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-22:
Jeg vil godt gentage mit spørgsmål til statsministeren: Vil statsministeren være med til, at vi får lavet en uvildig redegørelse om det her?
Det er jo helt tydeligt, at modstandere og tilhængere er helt uenige om bedømmelsen af det her spørgsmål.
Jeg synes, det er meget vigtigt - det går jeg ud fra at statsministeren er enig i - at vi ikke overtræder grundloven.
Derfor vil jeg bede om, at vi får en uvildig redegørelse, og det vil jeg også bede statsministeren om at svare på. Så vil jeg vende tilbage på et andet tidspunkt, for det tror jeg ikke statsministeren når i dag, med det spørgsmål,
om statsministeren vil indgå en aftale med de andre EU-lande og med ansøgerlandene om, at Danmark får en fortrydelsesret. Jeg vil så bare til slut sige, at statsministeren bliver altså ved med at blande den situation, Grønland stod i, sammen med det, vi spørger om her, som er noget helt andet, nemlig det problem at få lov til at komme tilbage til den situation, vi står i nu, hvor vi er med i EU, men ikke med i euroen.
Det er en helt anden situation, og derfor kan statsministeren ikke bruge sammenligningen med den grønlandske situation.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-03-22:
»Kan ministeren bekræfte, at den europæiske valuta, euroen, først og fremmest er et politisk projekt?«
Skriftlig begrundelse
Fhv. udenrigsminister Uffe Ellemann-Jensen skriver i Berlingske Tidende den 15. marts 2000, at »den fælles europæiske valuta er først og fremmest et politisk projekt«.
Samme dag gør EU-kommissær Pedro Solbes, der har ØMU'en og euroen som ansvarsområde, det klart i dagbladet Politiken, at »euroen er et politisk projekt«.
Kommissæren siger ifølge Politiken, at »hvis danskerne vælger at stemme ja, så skal de også være indstillet på at samordne dele af den økonomiske politik med de øvrige lande.
Fhv. nationalbankdirektør Erik Hoffmeyer har for nogle år siden givet udtryk for det samme.
Euroen giver ikke nævneværdige økonomiske fordele, men handler om politik.
Venstres tidligere formand og forhenværende udenrigsminister, Uffe Ellemann Jensen, har for nylig i Berlingske Tidende skrevet, at euroen og Den Økonomiske og Monetære Union først og fremmest er et politisk projekt.
Det samme har EU-kommissær Pedro Solbes sagt.
Siger man ja til euroen, bevæger man sig ind i en union, og det bliver en mere og mere politisk union.
Og tidligere nationalbankdirektør Erik Hoffmeyer har også for mindre end 2 år siden offentligt tilkendegivet, at der ikke er nogen særlige økonomiske fordele ved at afskaffe sin egen valuta til fordel for euroen; at det først og fremmest er politiske spørgsmål, der er afgørende. Kan ministeren bekræfte, at det forholder sig sådan?
Marianne Jelved (RV), 2000-03-22:
Det, der er utrolig ærgerligt, er, at denne her meget, meget vigtige debat hele tiden bliver sådan noget underligt, firkantet sort-hvidt, for sådan er verden jo ikke. Jeg vil godt sige, at det, vi kalder den fælles valuta og Den Økonomiske og Monetære Union, som jo er rammen om den fælles valuta, er et politisk projekt, der bl.a. handler om økonomi.
Det er et politisk projekt, fordi det er politikere, der har indgået politiske aftaler.
Det er politikere, der har truffet politiske beslutninger, her bl.a. om at gennemføre
den fælles valuta.
Det er politikere, der har lavet regelsættet, rammerne, har truffet alle de beslutninger, som har med det at gøre.
Det er udelukkende politiske beslutninger, der ligger bagved.
Det, der er interessant, er, at det er politikere, der samordner og samarbejder om en fælles økonomisk ramme, om en stabil økonomisk udvikling, som det bedst tænkelige grundlag for fred og stabilitet, beskæftigelse, det sociale velfærdssamfund og et godt miljø.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-03-22:
Det er da en delvis bekræftelse af, at det her er et politisk projekt, som egentlig ikke har så meget med økonomiske fordele at gøre, for der er ikke rigtigt nogen, måske tværtimod.
Det er noget med at opbygge en ny stat og få noget mere udenrigspolitik og noget mere union, og som den spanske EU-kommissær siger, som Venstres tidligere formand ærligt skriver, og som den forhenværende nationalbankdirektør Erik Hoffmeyer klart tilkendegav og har tilkendegivet og formentlig tilkendegiver igen, når vi får den store rapport til efteråret, er der ikke særlige økonomiske fordele forbundet med euroen; det handler om politik.
Jeg vil da takke for den bekræftelse.
Marianne Jelved (RV), 2000-03-22:
Det er synd, at hr. Frank Dahlgaard ikke hører efter.
Det er et politisk projekt, der handler om økonomi.
Sådan er det.
Det handler om fred, stabilitet, samarbejde omkring økonomien, at få en sikring imod kapitalspekulationer imod de mindre valutaer.
Det er en stor fordel for små lande, for deres økonomiske stabilitet at være med i dette udmærkede politisk-økonomiske projekt.
Jeg noterer mig, at når jeg får et spørgsmål af den karakter, som hr. Frank Dahlgaard stiller her, og jeg svarer på det, så vil det blive udlagt i medierne, som om at nu gør jeg det til kun et politisk projekt.
Hvis jeg får et spørgsmål af en anden karakter, der handler om valutakurser osv., så får jeg at vide, at jeg svarer, at det kun handler om økonomi.
Det handler om begge dele, og man kan ikke skille det ad.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-22:
Vi har i dag fået et notat fra udenrigsministeren, som
fortæller, at for at man kan forlade euroen, hvis man først er kommet ind i den, kræver det altså en traktatændring i EU.
Det vil sige, at det kræver, at samtlige EU-lande, også inklusive dem, der kommer ind i EU ved udvidelsen, altså skal acceptere, at Danmark træder ud igen.
Det vil sige, at Danmark reelt ikke har nogen fortrydelsesret, og derfor står vi med et stort grundlovsproblem, for grundloven kræver nemlig, at Danmark skal kunne udtræde igen; ellers kan man altså ikke gå ind i euroen efter grundlovens regler.
Så jeg håber, statsministeren vil redegøre for, hvordan det grundlovsproblem nu bliver afklaret.
Jamen så er det vel rigtigt, at Folketinget ikke nogen sinde er blevet orienteret om dette dokument, MC400/2.
Folketinget er blevet orienteret om NATO's atomstrategi i almindelighed, men det er jo noget andet. Derfor vil jeg godt spørge, om ikke vi kan få en nærmere orientering.
Det er så muligt, at det skal være i fortrolig form i Det Udenrigspolitiske Nævn,
det ved jeg ikke, for det er et hemmeligt dokument, vi snakker om.
Men jeg synes, der er brug for at få nærmere undersøgt, om NATO faktisk overtræder den traktat.
Jeg synes ikke, de var nemme at forstå, og jeg synes, at det meget enkle og klare forhold er, at en stat, der besidder atomvåben, altså ikke må bruge sine atomvåben mod en stat, der ikke besidder atomvåben.
Er det ikke korrekt, at det faktisk er ideen i den såkaldte negative atomsikkerhedsgaranti?
Frank Dahlgaard (UP), 2000-03-22:
Jamen statsministeren har jo stadig væk muligheden for her og nu at fjerne den mistanke, der er om, at man vil misbruge embedsmandsapparatet til at komme med en ensidig fremstilling af fordelene ved at afskaffe kronen og erstatte den med euroen, ved her og nu ganske kort på 1 eller 2 minutter at fortælle om de punkter, hvor der kan være ulemper forbundet med at afskaffe kronen.
Tror statsministeren ikke, at statsministeren i aften fortryder det, hvis han ikke svarer på det spørgsmål?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-22:
Jeg takker for det tilsagn, så kan vi gå videre med det.
For det er jo også en del af mit spørgsmål.
Efter min opfattelse skal Danmark medvirke til at begrænse udbredelsen af atomvåben mest muligt, og jeg går ud fra, at regeringen er enig i det synspunkt.
Men hvis man laver atomstrategier i NATO og efterfølgende så også i Rusland og Kina osv., så risikerer man jo, at andre stater reagerer med at anskaffe sig atomvåben.
Derfor er jeg bange for den meget aggressive atomstrategi, som NATO er ved at vedtage her, hvor man altså forbeholder sig ret til at bruge sine atomvåben mod andre stater, uden at de har atomvåben, eller uden at de faktisk har affyret et eneste våben overhovedet.
Så er man altså langt ude efter min opfattelse.
Derfor vil jeg spørge ministeren, om ikke regeringen vil tage afstand fra denne her atomstrategi.
Grete Schødts (S), 2000-03-22:
Jeg skal ikke forlænge aftenen meget mere, men jeg kan ikke nære mig for at spørge fru Else Winther Andersen: Hvis nu kommunalbestyrelsesmedlemmerne ude i hele landet har lyttet til debatten her i aften om de tre beslutningsforslag fremsat af Venstre og De Konservative, kan fru Else Winther Andersen så her fra talerstolen bekræfte, at man har et enigt bagland i Venstres grupper ude i kommunalbestyrelserne i forhold til folketingsgruppen herinde? Jeg vil tillade mig at stille spørgsmålet på KL's delegeretmøde i morgen.
Birthe Skaarup (DF), 2000-03-22:
Jeg vil sige til fru Else Winther Andersen, at det, der efter Dansk Folkepartis mening er forkert ved de her forslag, er netop, at de praktiserende læger kommer ud og kontrollerer sig selv; det er det, vi synes de ikke skal.
Det skal være en uvildig instans, der ikke er vant til at komme på plejehjemmene, ikke er vant til komme og se til patienterne.
For det er jo sådan nu, at plejehjemspatienterne har deres egen praktiserende læge til at komme og tilse dem.
Det skal være nogle uvildige, og det er det, vi synes er så dårligt med de her forslag.
Det er bureaukratisk, og vi får nogle praktiserende læger, som Venstre selv skriver i bemærkningerne til forslaget, der i forvejen har deres daglige gang på plejehjemmene og i plejeboligerne, og det er det, der er forkert.
Else Winther Andersen (V), 2000-03-22:
Til fru Grete Schødts' spørgsmål, om vi kan gå ud og tage samtlige kommunalbestyrelser i ed på dette beslutningsforslag?
Det er der vist ingen der kan, men i Venstre går vi meget ind for dialogen, og vi har også været i dialog med vores kommunalpolitiske bagland på dette område.
Men jeg mener, det er vigtigt, at vi har nogle områder, hvor vi også kan diskutere hensigter og målsætninger, som vi har gjort med de her tre beslutningsforslag, og det er da logisk, at vores kommunalbestyrelser også gerne vil være med til at gøre det bedst muligt for deres ældre.
Og kan der være noget nyt i det her, som gør, at de kan gøre det bedre, så er jeg også helt sikker på, at de vil bakke det op. Jeg mener i hvert fald, at vores kommunalbestyrelser generelt ude i landet er ansvarlige for deres ting, men det er jo ikke ensbetydende med, at man ikke også har forskellige holdninger på de forskellige områder.
Nogle ønsker at styrke deres folkeskoler, andre ønsker at styrke nogle andre ting.
Det er der vist ikke stor forskel på i en Venstrekommune og en socialdemokratisk kommune.
Til Dansk Folkeparti: Der var sådan set ingen spørgsmål i det, der blev sagt.
Det var bare en kommentar med hensyn til, hvorfor man ønsker embedslægen på det her område.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-03-22:
Jeg synes bestemt, det var interessant, at hr. Martin Glerup sagde noget omkring, at vi skal sætte et større arbejde i gang omkring transportknudepunkter, trafikknudepunkter.
Det kunne måske godt være lidt spændende at høre, hvad den socialdemokratiske ordfører så mener f.eks. om det, vi jo hørte i Miljøudvalget i dag omkring et internationalt transportcenter i Padborgområdet
, idet det jo er det absolut største og det vigtigste i Danmark.
Så vil jeg spørge den socialdemokratiske ordfører: Mener den socialdemokratiske ordfører ikke, at man godt kan forestille sig i den planlovgivning, der ligger, at man skal være meget påpasselig med, at man lader lokalområderne få lov til at udvikle sig, således at man med planloven meget nemt kan komme til at lave et overformynderi, og er hr. Martin Glerup ikke enig i, at det skal staten lade være med?