runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Auken (S), 1999-04-07:
Jeg er nødt til at sige til fru Moos, at det ikke er alt det, vi mennesker sætter os for at nå, vi i praksis når.
Det hænder, at man sætter sig et mål, og så må man i arbejdet opgive at nå målet, fordi det ikke er muligt at nå det. Jeg tror faktisk, det er 10 år siden eller længere, at man formulerede målet om, at man i Danmark ville prøve at formulere sådan et belastningsindeks for pesticider.
Siden da har der været utallige undersøgelser og vurderinger frem og tilbage.
Senest har samtlige eksperter i Danmark fra landbrug, fra forskning, fra industri, fra myndigheder sat sig sammen og diskuteret: Er det muligt at lave et sådant belastningsindeks..?
Og er kommet til den nedslående konklusion, at det ikke er muligt.
Så det er ikke et spørgsmål om det, fru Helga Moos kalder modvillighed, og som man vel på almindelig dansk kalder modvilje, men modvillighed er fint nok for mig; det er ikke udtryk for nogen form for modvillighed.
Men skiftende regeringer, skiftende grupper af eksperter har arbejdet med det, og det kan ikke lade sig gøre. Jeg mener også personlig, det er langt lettere at sammenligne broer og tunneler, end det er at sammenligne de mange mulige skadevirkninger, belastninger, der kan være af giftstoffer, hvor man jo ofte er nødt til at tage en diskussion om, hvad det er, man vil, hvad det er for et problem, man vil have løst, og om man så vil acceptere de bivirkninger, der er på andre områder, og foretage en konkret bedømmelse uden at have hjælp og støtte af et belastningsindeks.
Det ville jo være let, vidunderligt sådan set, hvis man bare kunne tage en liste ned fra hylden og så spørge om, hvor det står henne, hvad indekstallet er for dette stof i forhold til et andet stof, og så bruge det til prioritering.
Så nemt kommer vi altså desværre ikke rundt om det, og det skyldes ikke modvillighed eller noget andet.
Det skyldes, at det efter en grundig, faglig vurdering har vist sig ikke at være hensigtsmæssigt eller muligt at gennemføre det. Jeg skal ikke forlænge diskussionen om antibegroningsmidler.
Jeg kan kun til hr. Fransgaard sige, at selvfølgelig vil farve- og lakindustrien blive inddraget hele vejen igennem; vi har et godt samarbejde med dem.
Der er tegn i sol og måne på, at den internationale kemiske industri bliver mere nuanceret i sin stillingtagen, og det mener jeg vi i allerhøjeste grad skal understøtte, fordi vi har brug for industrien, ikke bare farve- og lakindustrien, som hr. Fransgaard nævner, men i det hele taget industriens ekspertise.
Til hr. Schmidt vil jeg gerne sige, at han selvfølgelig har ret i, at vi må være opmærksomme på, at vores produktregister kan anvendes og afveje forbrugeroplysning, forbrugeradgang, i forhold til det problem, som han nævner.
Jeg vil meget gerne vurdere på dette.
Vi er jo ikke interesserede i at spænde ben for os selv.
Jeg er også enig med hr. Schmidt, når han siger, at vi har brug for en samlet afvejning af disse forskellige indsatsområder.
Så også på det punkt kan jeg give tilslutning fra regeringens side. Endnu engang vil jeg gerne sige tak til ordførerne for en god debat.
Helga Moos (V), 1999-04-07:
Jeg mener, hr. Steen Gades indlæg manglede lidt om, at vi skal arbejde med mange flere facetter, når det gælder kemikaliestrategien; det kommer meget til at gå på forbud, og det kommer meget til at gå på afgifter.
Jeg synes, vi skal til at arbejde med mange flere strenge, slå på flere strenge, f.eks. ved at bygge vore rensningsanlæg med en sådan teknik, at stofferne bliver nedbrudt dér, i stedet for at vi absolut skal gå rundt i halvnusset tøj, fordi vi ikke tør bruge midlerne, men kan slippe af med dem ved at indrette vore rensningsanlæg bedre.
Jeg synes også, det er interessante nye signaler, der kommer fra DMU, hvor man siger, at stoffer, som man ikke troede kunne nedbrydes i jorden, alligevel godt kan nedbrydes.
Jeg synes, vi skal have mange flere facetter med ind i strategien.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-04-07:
Det er jeg ikke enig i, så jeg græder ikke.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-04-07:
Hvis vi har uønskede stoffer, som vi af mange årsager ikke vælger at forbyde, er det så ikke heldigere med en så god prioritering, at det er muligt at fortælle, hvordan de stoffer virker, og hvad der måske kunne erstatte dem?
Er der ikke så meget tillid hos SF til, at der faktisk er en masse fornuftige mennesker, som - hvis de så listen over de stoffer, de skulle passe på - rent faktisk også var i stand til at reagere?
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-04-07:
Jeg vil gerne spørge hr. Steen Gade med hensyn til afgiftsinstrumentet: Bekymrer det ikke hr. Steen Gade lidt, når man taler om afgifter på kemikalier, når vi forsøger at prøve at vurdere, hvor det er farligst, og hvor vi skal sætte ind, og når vi så finder kemikalier, som ikke alene er uheldige, men farlige osv., så at operere med afgifter?
Altså tanken om, at hvis man vil betale, så kan man godt bruge det.
Spørgsmålet er, om ikke man burde være lidt mere sådan aggressiv på fronten og sige, at når vi kan påvise med rimelig grund, ikke et eller andet udefineret bekymringsprincip, men når vi kan definere, at her er der noget, der er sundhedsskadeligt, her er noget, der er uheldigt, om vi så ikke skal fjerne det helt. Altså det at bruge afgift i den her sammenhæng kan undre mig lidt - at man skulle kunne betale sig fra at bruge uheldige midler.
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-07:
Jeg noterede, at den socialdemokratiske ordfører talte om, at der skulle mere power på kemikaliestrategien.
Den socialdemokratiske ordfører nævnte også, at der skal arbejdes på nationalt plan, EU-plan og globalt plan.
Den socialdemokratiske ordfører nævnte så, at vi skal have forbrugsbegrænsning, kontrol og producentansvar.
Har jeg forstået den socialdemokratiske ordfører rigtigt, at når der er tale om mere power - altså mere national power - er der tale om, at man ønsker, at vi nationalt set skal begrænse forbruget?
Jeg synes, at det kunne være rart, hvis den socialdemokratiske ordfører måske kunne løfte sløret en lille bitte, bitte, bitte smule mere for, hvad man forestiller sig skal foregå på nationalt plan, på EU-plan og på globalt plan.
Eller er det sådan, at det alt sammen skal foregå samtidig?
Jeg tror, det er en vigtig debat, netop fordi vi også ved, at det er et så stærkt EU-reguleret område.
Martin Glerup (S), 1999-04-07:
Når Socialdemokratiet mener, at der skal mere power på, så går det på, at vi ønsker, at der skal ske en effektiv indsats både på det lokale, det nationale og det internationale plan.
Det er jo sådan, at en række af de her forhold og de skader, der sker, er grænseoverskridende.
Samtidig er der en EU-regulering, som betyder, at vi også skal arbejde internationalt og arbejde dybt for at få ændret de her ting, sådan som miljøministeren også har gjort sit til på mødet i december, hvor man har pålagt Kommissionen at komme med et bedre oplæg på kemikalieområdet end tidligere.
Så det er et både-og, og jeg mener, at indholdet og forbedringen af de tiltag, der sker, skal vi i god samdrægtighed drøfte i de kommende måneder her i Folketinget, sådan at vi får et godt resultat ud af det.
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-07:
Jeg skal takke for svaret og sige, at jeg synes, det er meget vigtigt at konstatere, at man altså fra regeringens side har viljen til en national indsats, der begrænser forbruget her i Danmark, eventuelt også produktionen af farlige og uønskede stoffer.
Det stod mig
ikke helt klart, hvor meget Venstre mener der skal gøres nationalt, men jeg ved, at i hvert fald ifølge Venstres ideologi er forestillingen om den frie forbruger en meget vigtig tese.
Derfor synes jeg, det kunne være interessant at høre, hvad det er for f.eks. en tydelig mærkningsordning, som Venstre kunne være interesseret i at give et konstruktivt bidrag til, som vi jo hørte man meget gerne vil.
Steen Gade (SF), 1999-04-07:
Jeg er enig i, at hele området er alt for dårligt dækket.
Det har jeg også forstået at ministeren er enig i.
Det er rigtigt, at der har været spredte tiltag, men om vi har haft hovsaløsninger, det har jeg svært ved at se.
Min egen opfattelse er faktisk, at vi har manglende løsninger, vi har simpelt hen ikke grebet ind, og det er det største problem på hele kemikalieområdet.
Hvis vi f.eks. tager slamdiskussionen, som vi havde i Folketinget for et par år siden, som jo egentlig skulle løses ved, at man går tilbage til kilden og løser det ved at få de stoffer ud af slammet, som er farlige, så er det karakteristiske jo, at det har vi ikke taget os sammen til.
Nu får vi en phtalatredegørelse, som vil være en del af, at vi kan begynde at løse problemerne ved kilden.
Men mit spørgsmål til Venstres ordfører er: Var det egentlig ikke forkert sagt, at vi har haft hovsaløsninger?
Er den rigtige fremstilling ikke, at vi ikke har lavet nogen rigtige løsninger på kemikalieområdet?
Hans Christian Schmidt (V), 1999-04-07:
Jeg skal kort svare hr. Steen Gade.
Det ligger jo sådan, at vi jo har udpræget mangel på oplysninger på kemikalieområdet, og at vi ikke har fået dem ind i en samlet prioritering, men at vi har taget et enkelt stofområde, f.eks. antibegroningsmiddel på bådene, og så har vi taget det ud og sagt: Nu tager vi det.
Vi siger blot, at vi ikke synes, man skal føre en debat, der kører på et enkelt middel.
Vi skulle gerne have en stor, bred debat, der er præget af, at man virkelig har været inde og analysere det.
Også sådan som vi f.eks. har set det nu på pesticidområdet.
Og må jeg så sige til hr. Søren Kolstrup, at det jo var sådan, at jeg netop nævnte, at vi har sagt, at forbrugerne skal sikres mod skadelige virkninger fra produkter, ved at producenterne pålægges et større ansvar, en forpligtelse til at oplyse om eventuelle bivirkninger, uden at dette dog skal resultere i en omvendt bevisbyrde.
Jeg synes jo nok, at vi går ind og siger det.
Jeg glæder mig faktisk over, at hr. Søren Kolstrup i dag tilkendegiver, at vi skal have en bedre mærkningsordning.
Vi har jo netop rejst det forslag om et belastningsindeks, som skal fortælle, hvor meget et stof belaster miljøet.
Dér havde jeg en overgang opfattelsen af, at Enhedslisten ikke kunne støtte en sådan mærkningsordning til gavn for forbrugerne.
Jeg er glad for i dag at kunne konstatere, at vi nu er på samme vej.
Jeg siger tak for tilkendegivelsen i dag.
Steen Gade (SF), 1999-04-07:
Jeg tænkte nok, at hr. Hans Christian Schmidt ikke havde et eksempel på en hovsaløsning, for
det, der kom nærmest her, var antibegroningsmidler.
Jamen antibegroningsmidler er der jo fuld dokumentation for er skadelige og farlige.
Det er jo derfor, man internationalt arbejder for - godt nok med en alt for lang frist - at man også skal have dem afskaffet på kommercielle skibe; så vi ved, at de er farlige.
Det er jeg så enig med Venstres ordfører i, også fordi jeg faktisk synes, det var en udmærket tale, som gør, at vi bredt kan komme videre på kemikalieområdet her i Folketinget.
Det er sandt, at der er
så mange uundersøgte ting, at det godt kan vise sig, at der er farlige ting, som vi faktisk ikke har fået ordentligt fat på, fordi vi ikke har et samlet overblik, og det er meget vigtigt, at vi arbejder videre på at få det også i en international sammenhæng, for ellers får vi det nemlig ikke.
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-07:
Jeg er meget vel vidende om, at hr. Schmidts yndlingsbetragtning er belastningsindekset.
Det er et, man kan komme meget langt med her i verden ifølge Venstre.
Jeg skal ikke blande mig i Venstres forestilling omkring den meget stærke kærlighed, man har til den taktik eller strategi, hvad vi skal kalde det.
Mit spørgsmål til Venstres ordfører lyder: Når parfumeindustrien og kosmetikindustrien nægter at skrive de risikable parfumestoffer på indholdsdeklarationen, og det nationale og EU's statsapparat er en dikkende lammehale i forhold til denne industri, ønsker hr. Schmidt så, at vi tager opgøret med industrien og siger: Vi er ligeglade med, hvad I siger; vi synes, det er vigtigst at oplyse forbrugerne fuldt ud om, hvad det er for konkrete parfumestoffer, fragrance, der er i?
Jeg synes, det er så rart at gøre det lidt konkret; men jeg skal ikke blande mig i belastningsindeksdiskussionen i dag.
Tom Beck (KF), 1999-04-07:
Det Konservative Folkeparti er enig i, at kemikalieområdet bør bringes i fokus. Som miljøministeren udtrykte det, er vi også glade for, at næsten alle partier står bag forespørgslen.
Det tyder på en grundig og saglig fremtidig behandling.
Unødvendig og uansvarlig brug af kemikalier med uønskede virkninger skal naturligvis undgås, men vi tror også på, at virksomhederne og erhvervslivet generelt har det synspunkt og vil være indstillet på at gøre en indsats, også på dette miljøområde, hvis det kan ske i en fornuftig balance, som kan sikre fortsat produktion, selv om det i nogle tilfælde må ske uden benyttelse af tidligere anvendte kemikalier og lignende.
Vi finder det naturligt at gå ind i dette arbejde, fordi vi ønsker at skabe og bevare både et godt miljø og et godt erhvervsliv, som kan være med til at udvikle de reneste og bedst mulige produktionsformer og produkter og dermed sikre borgerne mod skader fra uønskede kemikalier. Som en naturlig forudsætning for det må man efterlyse
den bedste, den bredeste og mest sikre viden om hele kemikalieområdet
Derfor er vi enige i, at første skridt på vejen må være at sikre den viden og de undersøgelser, som er nødvendige, hvorefter der på et sagligt og realistisk grundlag kan tages stilling til, hvad der er nødvendigt og fornuftigt, og hvordan det i givet fald skal ske.
Vi ønsker at deltage i den proces, hvor vi til stadighed vil påvirke til, at de initiativer i form af konkrete udspil til opfølgning af strategien, der iværksættes, tager rimeligt hensyn både til miljø og virksomheder.
Miljøministeren nævnte i sin indledning, at han anser, at EU's indsats i form af risikovurdering ikke sker med fornøden hurtighed endnu, men at man er på vej.
Vi er enige i, at Danmark skal være foregangsland; vi ser det som udtryk for, at man vil øge indsatsen for at afklare, hvilke kemikalier der har uønskede virkninger.
Det er også vores holdning, at der skal være tale om en fornuftig koordinering inden for EU og helst også på globalt plan.
Martin Glerup (S), 1999-04-07:
Det var angående antibegroningsproblematikken: Jeg vil gerne understrege, før debatten kører af sporet, at noget er der dog gjort, idet Miljøstyrelsen har pillet de 100 skadeligste stoffer ud og lavet en anbefaling af, at man lod være med at bruge de stoffer, og at der nu skal ske en yderligere vurdering af de 26 farligste af de stoffer.
Så jeg vil godt spørge hr. Schmidt, om det dog ikke er et skridt i den rigtige retning, selv om vi selvfølgelig godt ved, at hele dynen af 20.000 kemiske stoffer er fantastisk vanskelig at skaffe sig et nøjagtigt overblik over, for ikke nok med at det er 20.000 stoffer, men de kan indgå i forskellige sammensætninger osv. osv., så vi er nødt til virkelig at tage fat på det her område og skabe en metodik.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-04-07:
Det, der bringer mig herop, er, at jeg gerne vil stille hr. Hans Christian Schmidt et spørgsmål til diskussionen om en hovsaløsning.
Når det bliver sagt, at det var en hovsaløsning, kunne det så ikke skyldes, at det, der hedder lystbådstrategien, kun udgjorde nogle ganske få procent, måske 4-5 pct., måske lidt mere, af det samlede problem, men at man, hvad angik bundmalingssiden, altså den virkelig giftige, erhvervsfartøjerne osv., ikke havde det med i den løsning?
Så meget kunne man ikke favne.
Jeg vil spørge hr. Hans Christian Schmidt: Var det ikke også et spørgsmål om, at branchen, der laver lystbådebundmaling, har smidt en masse farlige stoffer ud
over en årrække og endnu har noget af kobbermalingen tilbage, men den er reduceret stærkt, og man anviser, hvor lidt man skal bruge i stedet for det, vi har smurt på?
Steen Gade (SF), 1999-04-07:
Jeg vil godt sige, at hr. Hans Christian Schmidt kommer
rigtig dårligt ud af denne her diskussion om antibegroningsmidler.
Sagen er, at det er utrolig veldokumenteret, at netop disse stoffer er farlige.
Der lå også undersøgelser, som jeg har nævnt, om, at det var synligt, og at man kunne finde beviserne i naturen i Danmark på, at det her er noget skidt, og at vi skal af med det.
Derfor duer det simpelt hen ikke som eksempel på en hovsaløsning.
Der kunne findes andre, men så er vi ude i noget, hvor Venstre skal ud og sige: Jamen det kan godt være, at nogle af de stoffer, som i dag er fuldt lovlige, er farlige.
Det er det, vi bør sætte fokus på, og det er dér, vi skal bruge det internationale samarbejde; ikke på at hindre fornuftige indgreb på steder, hvor vi har viden og har sikker grund under fødderne.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-04-07:
Jeg vil starte med at svare først hr. Ebbe Kalnæs.
Jo, det er det, hr. Ebbe Kalnæs.
Og jeg synes, det er meget rigtigt formuleret, at det netop var alle de forhold, der gjorde, at det blev en hovsaløsning: at man ikke fulgte op på den strategi, man var i gang med, og afventede resultatet; at man ikke indgik i en forhandling med de folk i stedet for at pådutte dem noget.
Jeg glæder mig så over, at det endte anderledes, nemlig at man gik ind i en forhandling.
Men jeg må da sige til hr. Steen Gade: Hr. Steen Gade gør sig fejl i den beskyldning lige nu, at hr. Steen Gade mener, at hvis et stof er godt undersøgt, så kan man byde de mennesker, der bruger stoffet, hvad som helst bagefter.
Og deri bestod hovsaløsningen, at pludselig udsendte man signal om, at nu skulle det forbydes, og det skulle gå stærkt.
Og så kastede man altså hele den her forsamling mennesker ud i en sag, hvor intet var gennemprøvet, intet var gennemanalyseret, men pludselig havde man en afgørelse.
Jeg synes bare, vi sammen skal glæde os over, at det var en hovsaløsning, som ikke nåede at blive gennemført.
Det var startet på et forkert grundlag, det var startet med et knips med fingrene, men det endte godt derved, at man fulgte rådene og gik ind og forhandlede med de mennesker i stedet for at diktere dem.
Det er et godt signal i miljødebatten.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-04-07:
Når vi har diskuteret pesticider, så har bl.a. Venstre jo i det seneste års tid, eller hvor længe det nu har stået på,
altså jævnlig fremført det her med, at vi har de her mange tusinde stoffer i mængder på flere millioner ton osv., som man skulle have opklaret, før man gjorde noget ved pesticiderne.
Den har jeg ikke helt kunnet tilslutte mig, men jeg har forstået problematikken.
Og nu synes jeg faktisk, at Venstres ordfører kom til at afsvække sin ellers gode ordførertale med det seneste indlæg her, hvor det lyder, som om Venstre vil have oplyst og afdækket alle 200.000 kemiske stoffers effekter, før man begynder at gøre noget ved det første.
For mig skal det ikke være antibegroningsmidler; sådan har jeg ikke taget stilling til det, og jeg synes også, det er problematisk, så længe man ikke har et alternativ, og så længe man ikke kan bruge et forbud også mod erhvervsskibsfarten.
Men jeg synes altså, Venstres ordfører skulle have en chance for at korrigere, at vi ikke skal have alt klarlagt om alle stoffer, før vi begynder at gøre noget ved ét af dem,
måske det værste eller det næstværste.
Steen Gade (SF), 1999-04-07:
Diskussionen om antibegroningsmidlerne er gammel.
Den er rejst internationalt, fordi man har dokumentation for, at det her er giftigt.
Så har vi i Danmark lukket øjnene for, at lystsejlere også bruger det, og vi har lukket øjnene for, at det er et stort miljøproblem på havbunden
; det var specielt undersøgelser i Århus, der dokumenterede, at det her var et problem.
På den baggrund var vi nogle, der syntes, at vi skulle presse miljøministeren til, at vi skulle gøre noget i Danmark.
Svenskerne var i gang, før danskerne kom i gang, og jeg er sikker på, at hvis vi får den politik igennem, som nu er sat på skinner, så har vi en chance for, at vi i løbet af kort tid får forbudt disse stoffer også i hele EU.
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-07:
Jeg skal tidligere som nu gøre Venstres ordfører opmærksom på, at Enhedslisten ikke tror på belastningsindeksstrategien.
Men jeg må så konstatere, at Venstres ordfører ikke ønskede at svare på mit spørgsmål, der hed, om det var en god idé, at kosmetikindustri og parfumeindustri oplyste om de risikable parfumestoffer på indholdsdeklarationen.
Steen Gade (SF), 1999-04-07:
Til hr. Ebbe Kalnæs: Jeg mener, SF mener, at vi skal bruge mange flere forbud.
Det var faktisk en vigtig del og også en kritik af strategien, at den lagde for lidt vægt på forbud.
Vi skal forbyde mange flere stoffer, men vi skal bestemt også bruge afgiftsinstrumentet for de stoffer, som vi ikke forbyder.
Ja, men hvad er realiteten i dag?
Realiteten i dag er, at miljøministeren har lavet en liste over uønskede stoffer.
Her kan man ikke betale sig fra noget som helst, og det offentlige får ingen penge i kassen til at lave forskning og produktudvikling i alternativer og substitution.
Nej, vi får bare en liste, der bliver sendt ud, og som man kan læse på Miljø- og Energiministeriets hjemmeside eller trække hjem på computeren.
Det er i den sammenhæng, man skal se afgiftsinstrumentet som et umådelig kraftigt signal til industrien og forbrugerne om at få de uønskede stoffer væk; de uønskede stoffer, som vi endnu ikke kan forbyde.
Aase D. Madsen (DF), 1999-04-08:
Jeg er ikke rigtig klar over, hvad tredje fase er, det lyder som sådan en tretrinsraket.
Men som jeg forstår svaret, er hr. Ebbe Kalnæs nu ved at gå i gang med at følge proceduren
op med hensyn til, at alle sommerhusejere skal overholde denne regel om, at man kun må være der på visse tidspunkter af året, men som ikke er til at overholde. Hvis den virkelig bliver overholdt, er det jo rigtigt, som hr. Ebbe Kalnæs siger, at så ødelægger vi vores turistindustri; men det gør jo ingenting, bare loven bliver overholdt, ikke sandt?
Jeg vil gerne følge op på det, og jeg glæder mig til at se, hvilke initiativer hr. Ebbe Kalnæs tager, for nu skal der sandelig ryddes op i sektoren.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-04-08:
Jeg kunne godt tænke mig en enkel, præcis betragtning fra fru Aase D. Madsen: Det er da rigtigt, at de mennesker, der bor i de sommerhuse, bor ulovligt, ikke sandt?
Aase D. Madsen (DF), 1999-04-08:
Jeg vil gerne have lov til at sige, at Dansk Folkeparti ikke har været med til at ulovliggøre det, og derfor er der ingen her, der kan forlange, at vi skal være med til at tage konsekvenserne af en politik, som vi ikke har sagt ja til.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-04-08:
Kan jeg dermed konkludere, at fru Aase D. Madsen mener, at de lovforslag, Dansk Folkeparti ikke har været med til at stemme igennem Folketinget, skal man ikke overholde?
Aase D. Madsen (DF), 1999-04-08:
Ja, den var jo meget morsom.
Jeg sagde netop, at vi ville se på forslaget, når det havde været igennem udvalget og vi havde set, hvor meget vi kunne få igennem, for i det øjeblik, der ikke kommer noget lovforslag, bliver der jo ingen dispensationsmuligheder.
Derfor bliver vi nødt til at se på lovforslaget, og i sidste ende kan det godt være, vi stemmer
for det.
Aase D. Madsen (DF), 1999-04-08:
Nu talte hr. Ebbe Kalnæs før om det lovmedholdelige, og så vil jeg da gerne spørge hr. Ebbe Kalnæs,
om hr. Ebbe Kalnæs har undersøgt, at f.eks. Dansk folke-ferie udlejer hundredvis af kystnære sommerhuse året rundt.
Hvad vil hr. Ebbe Kalnæs gøre for, at loven bliver overholdt dér?
Finanssektoren og mange andre erhvervsfirmaer har også sommerhuse, der udlejes næsten hele året rundt, og det må jo også være noget at tage fat på.
Så nu skal hr. Kalnæs rigtig ud og jagte nogle, så loven kan blive overholdt, ikke sandt?
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-04-08:
Ja, så røg vi ind i tredje fase.
Jeg er ikke af den opfattelse, at når man ejer et sommerhus, skal man ikke kunne holde 6 ugers ferie til jul, fordi man nu har indrettet sig sådan her i samfundet, at man kan bruge sit sommerhus.
Det er klart, at der er nogle begrænsninger, men dem finder vi nok frem til.
Vi er helt klar til også at tage fat i tredje fase, og vi skal nok være meget omhyggelige med ikke at ødelægge dansk turistindustri og alt muligt andet.
Men det er klart, at der kan være nogle tilfælde af brug af sommerhusene, som vi skal kigge nærmere på, men det er altså, når vi når frem til tredje fase.
Det, vi behandler nu, er dem, der i dag bor ulovligt helårs, men de andre vender jeg meget gerne tilbage til.