Aage Frandsen (SF), 2001-05-15:
Det er jo en usædvanlig forespørgsel, vi har, usædvanlig bl.a. derved, at det er regeringspartierne, der har rejst forespørgslen til regeringen.
Ikke andre partier er med i ønsket om at have forespørgslen.
Og det er også usædvanligt derved, at regeringspartierne fremsætter et forslag til vedtagelse, som har en karakter, som vel nok mest er en afværgevedtagelse.
Men sådan er det.
Det ændrer dog ikke ved, at forespørgslen har den fordel, at vi får en diskussion.
Det kan godt være, det er den samme diskussion, måske kommer der lidt flere temaer om et stykke tid i forbindelse med afslutningsdebatten.
Men under alle omstændigheder er det en diskussion, der viser, at der er forskelle i dansk politik, der er forskel på højre og venstre, og det er i sig selv selvfølgelig også et formål.
Og man må da også håbe, at det har en vis vigtighed, når man tager i betragtning, hvor lang tid vi bruger til at debattere det.
Det centrale for os i de her diskussioner er et spørgsmål om velfærd, økonomisk, social og miljømæssig velfærd.
Og i den forbindelse tager vi så udgangspunkt i, at der er en række uløste problemer.
Uanset at vi har haft højkonjunktur gennem adskillige år, og uanset at der er tale om økonomisk fremgang, så er der også tale om en række problemer, som ikke er løst, og det er de problemer, som det er afgørende at få løst.
Der er fortsat alt for mange, der er arbejdsløse.
Der er mange, der er udstødte af vores samfund.
Der er også på sundhedsområdet behov for langt mere forebyggelse.
Der er gamle, som ikke får en tilstrækkelig omsorg.
Så der er masser af problemer at tage fat på.
For os drejer det sig om en række ting, som jeg så vil opregne, som vi lægger vægt på skal løses, løses i den tid, som er tilbage af den her folketingsvalgperiode, og så efter et folketingsvalg.
I den forbindelse er det en skændsel for os, at arbejdsmiljøet fortsat mange steder er meget dårligt.
Ja, det er elendigt, så elendigt, at der er mennesker, der nedslides, og som altså må finde sig i, at de ryger ud af arbejdsmarkedet tidligere.
Udtrykket aktivering i sig selv viser jo noget om, at det er helt forkert at sætte det i forbindelse med arbejdsmarkedet.
Aktivere er noget, man gør over for mennesker, som ikke selv kan finde ud af noget.
Det, det drejer sig om, er at sørge for, at de mennesker, der er uden for arbejdsmarkedet, får mulighed for at komme ind på arbejdsmarkedet, at de får mulighed for at få uddannelse, sådan at de kan udføre arbejdet, når arbejdet er der.
Der er store problemer omkring vores integration, som skal løses, og de skal først og fremmest løses ved, at man sikrer, at de mennesker får uddannelse, og at de får arbejde, så de ad den vej bliver integreret.
Det er nævnt i dag, at der er brug for de mennesker,
blandt andet fordi vi har brug for arbejdskraft her i landet.
Og så er det jo tosset, når vi har arbejdskraften til rådighed, uanset om det er mennesker, som har en dansk oprindelse, eller det er mennesker, som måske ikke har en dansk oprindelse, men er i Danmark og derfor også er danskere, at de så ikke skal have deres muligheder på arbejdsmarkedet.
Selvfølgelig skal de det.
Vi har brug for dem, og de har brug for at komme på arbejdsmarkedet.
Der er skævheder på det sociale område, også i boligpolitikken.
Derfor fremhæver vi, at der skal bygges boliger, der skal bygges ungdomsboliger, der skal bygges ældreboliger, og der skal bygges almene boliger, fordi vi skal sikre os, at der er et udbud, sådan at folk ikke tvinges til alene at satse på at få en ejerbolig, som de måske ikke har råd til.
På ældreomsorgsområdet er der brug for, at der er langt mere omsorg.
Der skal flere ressourcer til også på hjemmehjælpsområdet, og det, man kan sige der først og fremmest er brug for, når det drejer sig om ældrepolitikken, er mere omsorg.
På sundhedsområdet er det selvfølgelig vigtigt at få ventelisterne ned, men det er mindst lige så vigtigt at få en forebyggelse, som sikrer, at der ikke er så mange mennesker, der bliver ramt af sygdomme.
Derfor er det, vi siger, ud over at vi skal have ventelisterne nedbragt, at vi skal have forebyggelse.
Jeg kan se i forslaget til vedtagelse, at man fremhæver, at der skal gøres noget ved ventelisterne.
I den forbindelse er det vigtigt for os, at det, der tales om, er ventelister over en bred kam, og at også de sygdomme, som man generelt kan kalde folkesygdomme, ryg-, knæ- og hoftelidelser, også i den forbindelse huskes. Så er det også vigtigt, at vi gør noget i forhold til de mennesker, der er udstødt af vores samfund, folk, der er hjemløse, folk, der er udelukket af vores samfund.
Og det drejer sig selvfølgelig nok om penge, men det drejer sig i høj grad om, at de får en værdig tilværelse. Så er det også vigtigt at understrege, at nogle af de mennesker, som er dårligst stillede i vores samfund, er mennesker, som lider af en psykisk sygdom.
Derfor er det vigtigt her at fremhæve, at psykiatrien skal forbedres.
Det er selvfølgelig vigtigt at sørge for, at vores hospitaler er gode, ordentlige; der har været nævnt enestuer.
Jeg tror i virkeligheden, noget af det allervigtigste at fremhæve her er, at de mennesker, som er syge, også behandles med omsorg og med værdighed, sådan at de ikke hele tiden får påduttet de ting, som man måske fra lægeverdenens side synes er de rigtige, men at man også siger til de mennesker: Hvad er det, I selv synes der er brug for?
Hvilke muligheder er der?
For hvis man ikke også giver dem et medansvar for det, som man er i gang med i forbindelse med behandlingen, risikerer man, at man stiller dem i en ilde situation, når de kommer uden for hospitalet igen.
Sådan må målsætningen være.
Men det drejer sig i høj grad om at give dem værdighed og sikre omsorg og kærlighed.
Spørgsmålet om barselorlov er rejst.
Det er selvfølgelig noget, som er en kommunal opgave, men i den forbindelse er det også noget, regeringen og Folketinget kan bidrage til i forbindelse med, at regeringen skal i gang med de kommunale forhandlinger, og når man skal i gang med finanslovforhandlingerne.
Så er der også et spørgsmål om uddannelse og forskning.
Ikke mindst forskningen er noget, som man er nødt til at prioritere i forbindelse med efterårets finanslovforhandlinger.
Vi er nået langt, når det drejer sig om de videregående uddannelser, men når det drejer sig om forskningen, er det nødvendigt at afsætte ekstra penge i det kommende finansår.
Så er der hele spørgsmålet om miljøpolitikken, som er en af de opgaver, vi står over for.
Det drejer sig i den forbindelse om nedbringelse af kemikalietrykket; det drejer sig om at sikre, at CO2-udslippet bliver mindre; det drejer sig om at sørge for, at landbrugets forurening bliver mindre
Der er ikke tvivl om, at i de kommende år er spørgsmålet om den forurening, der kommer fra landbruget, et af de vigtigste spørgsmål i vores miljøpolitik.
I den forbindelse er landbrugets indretning, spørgsmålet om, hvilken landbrugsform der skal drives, helt afgørende.
Det er vigtigt at få mere økologisk landbrug fremmet, og det er vigtigt at undgå den industrialisering, som vi ser i landbruget, som både skader miljøet og også er til skade for dyrevelfærden. Så er der selvfølgelig spørgsmålet om, hvordan alt det her skal finansieres, og vi har sagt, at når vi fremlægger vores synspunkter, har vi også ideer til, hvordan man finansierer det.
Vi har også sagt, at vi mener, det er rigtigt, og at der skal gennemføres en skattereform, som skal ligge i forlængelse af pinsepakken, når pinsepakkens indhold udløber.
Der har vi peget på, at det er det, vi kan kalde lav- og mellemindkomster, der skal have skattelettelse.
Vi er enige med de partier, der har peget på, at det er arbejdsindkomsten, der skal være mindre beskattet.
Derfor skal man flytte skatten væk fra indkomst for lav- og mellemindkomstgrupperne over på det, man generelt kan sige er erhvervsliv, over på forurening og den slags ting.
Og når det drejer sig om, hvem der skal betale, ja, så er det nogle af de goder, som erhvervslivet har i form af, at de ikke betaler miljøafgifter; det er også nogle af de goder, som nogle mennesker, der fik en tidlig pensionsordning, har.
Det er den slags ting, vi mener man kan finansiere det ved.
Når det drejer sig om de grønne afgifter, mener vi, at det er vigtigt at understrege, at regulære grønne afgifter primært har til formål at ændre folks adfærd.
Så er der grønne afgifter, som også har et fiskalt formål, at vi vil have nogle penge i kassen.
Men det er vigtigt i den forbindelse af sørge for, at den belastning, det er på lavindkomsterne, når det drejer sig om grønne afgifter, neutraliseres.
Det kan man gøre ved at gennemføre et grønt personfradrag, som så også reguleres i det omfang, man hæver afgiften på de helt basale ting, f.eks. vand og el og varme.
Derfor mener vi, at man kan komme uden
om det problem, som er med de grønne afgifter, at de har en generel tendens til at vende den tunge ende nedad.
Et velfærdssamfund, er det forsikring, er det marked på den ene side, eller er det et solidarisk samfund på den anden side?