runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2002-04-02:
Der er mange ting, jeg er skuffet over, vil jeg sige til hr. Ole Sohn.
Fordi man hedder hr. Ole Sohn, har man jo ikke nemmere adgang til de højere magter og kan definere, hvad der er den endegyldige sandhed.
Jeg vil stædigt fastholde, at den kompensationsordning, vi lægger op til, er enestående af sin art i hele verden, og den sikrer et fornuftigt forløb, hvor vi samtidig sikrer en it-penetration og giver kunstnerne en ordentlig kompensation.
Det er en meget fornuftig kompensation, som er fuldt på højde med, hvad den har været gennem årene, og sådan set er den højere end de beløb, der er fra 1999, 2000 og 2001
, og den ligger nogenlunde på det niveau, der var i 1997 og 1998.
Så det er sådan set fremragende nok. Se, sagens kerne er jo den, at man fra SF's side nemt kan udskrive check til gavn for nogle kunstnere, men måske til ulempe for vores it-udvikling og til ulempe for danskerne i al almindelighed.
Alle de her taler om løftebrud, som hr. Ole Sohn og vennerne i Enhedslistens organisationer ude i kunstnerverdenen taler så meget om, holder jo ikke nogen steder, for det borgerlige flertal i Folketinget vil gerne sikre en rimelig kompensation til kunstnerne, sådan set en kompensation, som er meget favorabel, og som også sikrer, at kunstnerne bliver tilgodeset på en fornuftig måde, og det vil vi fastholde.
Vi er sådan set ret glade for den ordning, som vi nu her finder frem til.
Vi synes også, det er mest rimeligt, at kunstnerne selv sammen med it-branchen finder ud af en fornuftig proces og finder ud af, hvordan man bedst henter de penge ind, som vi her synes er rimelige, i stedet for at de var blevet lagt på cd-skiverne.
For så kan jeg love for, at så var der ikke kommet nogen penge ind, for salget af cd-skiverne er selvfølgelig gået i stå, fordi afgiften er så høj, som den er i dag. Vores prognose siger meget positivt og meget konstruktivt, at vi kan nå op på 60 mio. kr.
Det tror jeg ikke på at man når.
Men vi giver mulighed for, at man kan hente en afgift ind på 60 mio. kr., som jo altså er 50 pct. mere end det, man fik ind sidste år.
Ole Sohn (SF), 2002-04-02:
Jeg tror altså simpelt hen, man skal være konservativ kulturminister for at kunne sige, at ingenting er enestående.
Man laver en omkostningsneutral ordning, det understreger
man, den skal være omkostningsneutral, og så siger man, at det er enestående.
Regeringen holder, hvad den har lovet før valget.
Ja, jeg har også understreget flere gange, at Venstre og Konservative sagde fra over for at sikre kunstnerne en kompensation.
De to partier var jo ikke med i betænkningsindstillingen, fordi man ikke ønskede at give kunstnerne den kompensation.
Man kom med de dér pæne ord, som
den forhenværende konservative kulturordfører så ganske rigtigt sagde.
Men det betyder ikke noget, det er kun pæne ord; dem kan man godt løbe fra.
Det er også derfor, man kan sige, at ingenting er enestående.
Det kan man jo ikke forholde sig til.
Man kan bare konstatere, at der ikke er tale om i det forslag, vi lægger frem, at der skal udskrives dækningsløse check.
Det er simpelt hen bare et spørgsmål om, at man siger, at jeg som bruger kan gå hen på biblioteket og låne en cd gratis og gå hjem og brænde den gratis.
Er det rimeligt?
Naturligvis er det ikke rimeligt, og derfor skal der gives en kompensation, og det kompensationsbehov er jo i forhold til det, som ministeriet tidligere beregnede, et stykke over 100 mio. kr.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-02:
Ja, nu fik hr. Ole Sohn nævnt, at det var noget værre vrøvl, kulturministeren sagde om, at Venstre og De Konservative var blevet beskyldt for løftebrud.
Der er som sagt ikke tale om løftebrud fra Venstres og De Konservatives side.
Der har hele tiden været en klar linje mod, at kunstnerne skulle have en rimelig kompensation.
Men vi har diskuteret det med Dansk Folkeparti, og det må være os tilladt for ministeren.
Men det, der alligevel kalder mig herop, er så en anden ting.
Første gang lukkede jeg bare ørerne, men nu gentager ministeren det, og derfor kan det være, det ligesom er en stil, ministeren vil køre, nemlig den stil, at personer, som repræsenterer bestemte organisationer, heroppefra bliver udhængt med partinavn, som ikke har noget at gøre med den pågældende organisation.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren: Hvor har ministeren sin viden om de pågældende personers aktuelle partimedlemskab fra, altså hvor er de medlemmer i dag, og herunder, om de har betalt deres sidste kontingent?
For så synes jeg, ministeren skulle lade være med at sige det fra Folketingets talerstol.
Ministeren kan selvfølgelig henvende sig til Enhedslisten, og så giver vi gerne en klar og fyldig orientering om, hvem der er medlem af Enhedslisten, og så kan ministeren stå heroppefra og læse op af det.
Men jeg synes, det er en mærkelig stil.
Der er tale om folk, der repræsenterer en organisation, og deres partipolitiske tilhørsforhold er i denne her sammenhæng fuldstændig ligegyldig.
Jytte Andersen (S), 2002-04-02:
Jeg synes, vi endnu en gang fra Folketingets talerstol har fået demonstreret, hvor lavt kulturministerens ambitionsniveau er.
Når kulturministeren heroppefra kan sige, at den omkostningsneutrale ordning er et meget flot, et meget godt, et nærmest genialt udspil fra regeringen, så må man sige, at ambitionsniveauet er lavt.
For det siger sig selv, at en omkostningsneutral kompensation ikke er tilstrækkelig i forhold til den betænkning og i forhold til den situation, som hr. Ole Sohn meget malende har beskrevet, at man kan gå op og låne - nu skal man passe på at reklamere for meget med, at det er gratis, for så kunne regeringen måske finde på at lave brugerbetaling på det, ikke sandt?
Men det siger sig selv, at der er et fald i salget af cd'er.
Og så siger det jo sig selv, at så kan en kompensationsordning, der er udgiftsneutral, selvfølgelig ikke være en rimelig kompensation til kunstnerne.
Jens Christian Larsen (V), 2002-04-02:
Baggrunden for lovforslaget er som oplyst vedtagelsen af to EU-direktiver om overvågning af bivirkninger ved lægemidler til mennesker og dyr.
Det er formålet dels at opnå en mere ensartet indberetning af bivirkninger og dels en bedre koordinering af medlemslandenes indsats på området.
Med udviklingen af det indre marked i EU også på dette livsvigtige område synes det oplagt at etablere et europæisk edb-netværk til indberetning af mulige bivirkninger af lægemidler til gavn for EU-borgernes patientsikkerhed.
Forslaget har været sendt til høring ved en lang række relevante parter.
På baggrund af de indkomne høringssvar er det meget glædeligt, at både bruger-, sundheds- og producentsiden er enige i det overordnede sigte med lovforslaget. Der gives udtryk for, at etablering af et edb-netværk og en standardiseret indberetningspligt vil være en klar forbedring af patientsikkerheden.
Myndighederne vil få en bedre mulighed for at gribe hurtigt ind, hvis der indrapporteres om bivirkninger af et givent lægemiddel.
I nogle af høringssvarene foreslås en endnu strammere indberetningspligt bl.a. med hensyn til tidsfristen.
Der er også grund til at hæfte sig ved Konkurrencestyrelsens forventninger til yderligere konkurrence mellem lægemiddelproducenter bl.a. som følge af oplysningspligten om substituerbare lægemidler.
Det er også positivt, at Lægemiddelindustriforeningen accepterer de økonomiske og administrative byrder, der følger af forslaget.
Endelig er der blandt høringssvarene gode forslag til at modvirke overdreven formalisme.
Det sidste må der kunne rettes op på i den endelige udmøntning af loven. Venstre kan på den baggrund klart støtte og anbefale lovforslaget.
René Skau Björnsson (S), 2002-04-02:
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg finder det kritisabelt, at høringssvarene, som er vigtige bidrag i Folketingets lovforberedende arbejde, foreligger så sent, som de gør til det her lovforslag.
Det er ikke tilfredsstillende for Folketingets arbejde.
Man kan acceptere det i tilfælde, hvor der er hastelovgivning, men i forhold til det her lovforslag er der ikke nogen gode grunde til, at Sundhedsudvalget først får høringssvarene samme dag, eller for den sags skyld at de først bliver sendt til Folketinget sidste dag i Folketingets mødefri periode op til påske.
Det må kunne gøres bedre, og det må være en opgave, ministeriet magter at løfte.
Der er ingen gode undskyldninger; ministeriet har haft høringssvarene i over 1 måned.
Det bedste ville være, at man tager et ansvar og lover at sikre Folketingets medlemmer ordentlige arbejdsvilkår fremover.
Det er også en af måderne at undgå lovsjusk på.
Men til lovforslaget.
Målet med lovforslag nr. L 158 er at få en mere effektiv og mere ensartet registrering af bivirkningerne af human og veterinær medicin, der forhandles i EU.
Det skal i den sidste ende øge patientsikkerheden og også arbejdsmiljøet i veterinærbranchen.
Socialdemokratiet tilslutter sig de lovændringer, der er nødvendige for at gennemføre de to EU-direktiver.
Efterhånden er lægemidlernes bevægelighed over grænserne blevet større, og samtidig er udveksling af informationer blevet lettere.
Derfor mener vi, det er på tide at oprette et edb-netværk, der giver Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering de enkelte medlemslande og de enkelte producenter adgang til og overblik over de oplysninger, der indsamles nationalt.
Med opbygningen af netværket følger naturligvis en indberetningspligt.
Både myndighederne i medlemslandene og lægemiddelproducenterne får udvidet deres pligt til at indberette bivirkningsoplysninger.
Da de samme grupper kan udnytte, at oplysningerne er let tilgængelige på netværket, håber vi, at ulemperne opvejes af fordelene.
Under alle omstændigheder kommer den øgede sikkerhed for patienter og dem, der arbejder med veterinære lægemidler, i første række.
De andre dele af lovforslaget kan vi også støtte.
Vi kan grundlæggende bakke op om forslaget og vil deltage konstruktivt i udvalgsarbejdet, hvor vi selvfølgelig også vil spørge ind til nogle af de spørgsmål, der bliver rejst i høringssvarene.
Anita Knakkergaard (DF), 2002-04-02:
Lovforslag nr. L 158 drejer sig om overvågning af bivirkninger ved lægemidler til mennesker og dyr inden for EU og ligger til grund for gennemførelse af to kommissionsdirektiver.
Hovedformålet med loven er at øge sikkerheden for patienterne.
Lovforslaget ændrer og supplerer lægemiddelloven på følgende områder:
Overvågning af bivirkninger vil ske ved, at medlemsstaterne er forpligtede til i samarbejde med Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering og Europa-Kommissionen at oprette et edb-netværk med henblik på udveksling af oplysninger om bivirkninger fremkaldt af lægemidler.
Det drejer sig bl.a. om oplysninger om dødelige eller livstruende bivirkninger samt betydelig invaliditet.
Så er der Lægemiddelstyrelsens specialtakst.
Det er en fortegnelse over samtlige markedsførte lægemidler samt oplysninger om bl.a. priser og tilskudsgrupper.
Med lovforslaget får indenrigs- og sundhedsministeren adgang til at fastsætte nærmere regler ud over lægemiddellovens.
Hvad angår ansøgning om udleveringstilladelser
vil Lægemiddelstyrelsen ifølge lovforslaget blive bemyndiget til at fastsætte formkrav til ansøgninger om udleveringstilladelser.
Bl.a. vil det indebære, at ansøgninger indgives på et særligt skema grundet overgangen til et nyt elektronisk system.
De økonomiske konsekvenser af lovforslaget: Ja, der har man regnet ud, at et nyt it-system samt nødvendig oplæring vil koste omkring 2 mio. kr., drift af systemet årligt vil kun koste omkring 80.000 kr.
at edb-systemet vil koste mellem 200.000 kr. og 500.000 kr., og løbende årlig drift vil være omkring 100.000 kr.
Men ifølge Lægemiddelindustriforeningen er disse tal er stærkt undervurderet for mindre og mellemstore virksomheder. Dansk Folkeparti vil dog se positivt på forslaget, da det vil øge patienternes sikkerhed.
Vi ønsker dog, at udvalget ser nærmere på opstramninger af tidsfristerne - det er 15 dage - samt om det ikke bør omfatte alle lægemidler, også dem, der har været i handelen i 2 år.
Til slut vil jeg sige, at Dansk Folkeparti finder det højst uacceptabelt, at vi først får høringssvarene nu, og så er det endda bare et notat til høringssvarene, vi ser.
Det håber jeg ikke vil ske i fremtiden.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-04-02:
Formålet med dette lovforslag er en dansk gennemførelse af to EU-direktiver.
Direktiverne går ud på at sikre en mere ensartet indberetning af lægemidlers bivirkninger og en bedre koordinering af medlemslandenes indsats.
Formålet med det er naturligvis at øge patienternes sikkerhed.
I praksis skal udvekslingen af oplysningerne ske ved oprettelse af et fælles edb-netværk og ved at udvide såvel lægemiddelproducenternes som de nationale myndigheders pligt til indberetning om bivirkninger.
Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget, som vi finder er et fremskridt for patienternes sikkerhed i forbindelse med deres brug af lægemidler.
Lene Garsdal (SF), 2002-04-02:
Lovforslaget skal sikre bedre overvågning af bivirkninger af lægemidler både til mennesker og til dyr.
SF hilser ethvert forslag, der kan øge patienters sikkerhed, velkommen.
Væsentligere er i forslaget et fælles edb-netværk til udveksling af bivirkningsoplysninger.
Der er klare regler for, hvilke krav indehaveren af markedsføringstilladelsen skal følge, og ministeren kan fastsætte regler om, hvem indehaveren skal indberette oplysninger om bivirkningerne til.
Tilsvarende kan ministeren fastsætte regler om virksomheders øvrige pligter og medicinalpersoners pligt til at indberette oplysninger om bivirkninger.
Desuden er Lægemiddelstyrelsens bivirkningsregister beskrevet, hvem oplysninger herfra kan videregives til, og mulighederne for, at oplysningerne kan offentliggøres.
Men spørgsmålet er, om lovforslaget i tilstrækkelig grad sikrer offentligheden og den enkelte patient en tilstrækkelig orientering om de enkelte lægemidlers bivirkninger.
Så vidt jeg kan se, er det kun medlemsstaternes kompetente myndigheder på området, der kan få adgang til det fælles edb-netværk.
I SF havde vi gerne set, at den enkelte læge og patient kunne få adgang til bivirkningsoplysninger, når de i fællesskab skal tage stilling til en behandlingsmulighed.
Det næste spørgsmål er også, om ministeren er indstillet på at sikre, at en forbedret registrering af bivirkninger også vil blive brugt til at sikre, at alle relevante bivirkninger registreres, og at der bliver fulgt op på de uheldige bivirkninger.
Det er jo ikke meget værd at have et godt registreringssystem, hvis der ikke er instanser og ressourcer til at følge det op.
Så jeg vil gerne spørge ministeren, om der i tilstrækkelig grad er taget højde for det.
Det indeholder en hjemmel til Lægemiddelstyrelsen til at fastsætte formelle krav til ansøgninger fra behandlende læge, dyrlæge eller tandlæge om at tillade et salg af lægemidler, der ikke er godkendt i Danmark til andre formål end kliniske afprøvninger.
Det fremgår, at der er mulighed for fire typer elektroniske ansøgninger, men det nærmere indhold fremgår
SF vil gerne spørge ministeren, om der med forslaget er taget højde for det problem, at der kan tillades salg af humane og veterinære midler til andre formål, end de pågældende midler er godkendt til i Danmark.
Men med de bemærkninger støtter SF forslaget.
Naser Khader (RV), 2002-04-02:
Med lovforslaget vil sundhedsministeren bl.a. gennemføre to EU-direktiver om overvågning af bivirkningerne ved lægemidler.
Netop overvågning af bivirkninger er et af de områder, hvor et stærkere samarbejde i Europa formentlig vil kunne styrke udvekslingen af information, der vedrører borgernes sikkerhed.
I forhold til Lægemiddelstyrelsens Specialitetstakst ønsker ministeren yderligere beføjelser til at opsætte regler for, hvilke oplysninger der kan offentliggøres og hvornår.
Det Radikale Venstre hæfter sig ved Apotekerforeningens bekymring om, at forslaget er meget formalistisk, men vi finder det ikke desto mindre rimeligt at skabe så klare og gennemskuelige regler som muligt, fordi Specialitetstakstens indhold, som ministeren påpeger, er af stor konkurrencemæssig interesse for de berørte parter.
I forhold til udleveringstilladelser virker det begrundet at fastsætte formkrav til ansøgningerne, hvis det kan medvirke til, at systemet overføres til elektronisk form.
På den baggrund ønsker Det Radikale Venstre at støtte forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-02:
Det var spørgsmålet om bureaukratiet i det her, som kaldte mig op på talerstolen.
Jeg overværede en meget interessant debat tidligere på dagen med hr. Kim Andersen i forbindelse med, at regeringen havde foreslået afskaffelse af pligt til solvarme.
Der mente man fra Venstres og hr. Kim Andersens side, at det var frygtelig bureaukratisk, at bygherrer skulle forpligtes til at foretage en beregning af, hvorvidt det kunne betale sig eller ej at installere solvarme.
Det var umådelig bureaukratisk.
Hele tankegangen om, at nogle skulle forpligtes til at lave en beregning, var skrækkelig.
Jeg synes bare, at det forslag, som Venstre og regeringen nu kommer med, jo i utrolig grad minder om den lov, som hr. Kim Andersen kaldte bureaukratisk.
Kristen Touborg (SF), 2002-04-02:
Jeg vil godt allerførst sige tak til ordførerne for debatten.
Jeg synes, at vi har fået udtrykt nogle holdninger om problemerne, som vi godt kan være tjent med at gå videre med, og det er sådan set lidt tankevækkende, at langt de fleste ordførere har været rimelig positive over for forslaget, inklusive ministeren.
Det var sådan set mest Venstres og De Konservatives ordførere, der var meget afvisende over for det.
SF's helt grundlæggende hensigt med forslaget er, at vi først og fremmest ser tingene fra borgernes synspunkt og synsvinkel, og ud fra det forsøger vi så at komme frem til et projekt, som er forståeligt, gennemskueligt og ensartet og først og fremmest har retssikkerhed i sig, for det synes vi altså der mangler meget af i det eksisterende system.
Der er bare det ved det, at borgeren jo ikke er så opmærksom på, om det er den ene eller den anden eller den tredje offentlige instans, han får tingene fra, og så bliver det pludselig uoverskueligt, og så er det efter vores opfattelse Folketingets opgave at sørge for, at det er overskueligt, og at specielt retssikkerheden er i top, så man som borger kan føle sig rimelig godt behandlet.
Vi er godt klar over, at området er ret omfangsrigt, og det er der også flere ordførere, der har været inde på.
Vi er også enige i, at det næppe vil nå at blive ordentligt og seriøst gennemarbejdet i indeværende folketingssamling. Der var en ordfører, der sagde, at det er længe siden, forslaget er fremsat, og det er det også, men vi har haft mange forslag inde i den mellemliggende tid.
Det er måske heller ikke så vigtigt, om det bliver gennemført et par måneder før eller senere.
Det vigtige er, at vi kommer i gang med at få en afklaring af de ret uoverskuelige forhold, som vi synes hersker på området. Der er flere ordførere, som har været inde på, at vi har forskellige rente- og gebyrregler, og jeg tror, det var ministeren, der noget drillende sagde, at han synes ikke, det er helt rimeligt, hvis de ganske små beløb, der skal betales for lån af en bog på biblioteket, skulle pålægges et gebyr på 250 kr., fordi man ikke havde fået afleveret til tiden.
Det er jeg fuldstændig enig med ministeren i.
Jeg er så enig med ministeren på det område, så vi agter at stemme for forslaget om, at man afvikler de høje gebyrer fra kommunerne på de 250 kr., og at man også på det område gør tingene omkostningsbestemte.
Det forekommer ikke rimeligt, at man på nogle områder kører frem med så store gebyrer, som der her har været tale om.
Jeg vil ikke forlænge debatten yderligere.
Det har faktisk alle ordførerne lagt op til, så jeg skal bare slutte med at sige, at jeg synes, vi har haft en god debat om sagen.
Gudrun Laub (V), 2002-04-02:
Det er rigtigt, at mange kommuner har udmærkede beskrivelser, men det er ikke alle, der har det, og det her er altså et incitament til, at alle sørger for at have en klar strategi for, hvordan de vil forholde sig til udbud og udlicitering.
Med hensyn til, om private eller fælleskommunale og kommunale udbydere kan byde med, kunne det måske egentlig være mere interessant i forbindelse med udvalgsarbejdet, om Socialdemokraterne vil være med til at støtte forslaget, hvis man gav mulighed for det.
Forslaget er rettet imod, at private skal have en chance, for man hører tit i kommunerne, at nogle siger, at det kunne de gøre bedre og billigere.
Jamen lad det komme an på en prøve. Med hensyn til det meget bureaukratiske tror jeg nu nok, at solvarmen kun må siges at være et hjørne i denne sag, hvor det drejer sig om de mere generelle holdninger til hele spørgsmålet om opgaveløsningen: om man er parat til at gå i gang med udlicitering og udbud.
Det er ikke afgørende for Venstre, om det er private.
Man kan også lade det offentlige selv gøre det, hvis det gøres bedre og billigere i offentligt regi, og under alle omstændigheder er det i respekt for det kommunale selvstyre, at det er kommunen selv, der bestemmer.
Til fru Marianne Jelved vil jeg sige, at naturligvis forventer vi da, at de enkelte kommunalbestyrelsesmedlemmer ligesom Folketingets medlemmer nøje har sat sig ind i alt, hvad de har med at gøre, og alt, hvad de stemmer om og for; det er selvfølgelig vores forventning.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-04-02:
Taler vi om udlicitering, er Kristeligt Folkeparti da meget åben over for, hvordan det kan gøres, hvad det indebærer, og hvad det indeholder, kvalitet og pris.
Men det er så én ting.
Taler vi om, at vi skal pålægge kommunerne nogle opgaver, som skal varetages i det kommunale regi, jamen det vil vi såmænd heller ikke være nervøse for, det ikke vil være helt fint. Men hvordan kommunerne løser deres opgaver, måden, de vil udføre arbejdet på, hvad de mener der er til gavn for borgerne lige præcis dér, det er og bliver kommunernes opgave.
Ved dette forslag vil man altså pålægge kommunerne en bestemt måde at skulle planlægge sit arbejde på og skulle forholde sig til det kommunale selvstyre på.
Der vil være flere regler at skulle forholde sig til, mere administration, og dermed vil det også sige, at man pålægger kommunerne flere byrder.
Vi hører så i dag, at der faktisk er kommuner, der allerede arbejder på den måde, som regeringen måske efterlyser, men det er jo så bare fint.
Men de kommuner er jo nødvendigvis hverken bedre eller dårligere styret end andre kommuner, der vælger en anden lokal måde at arbejde på og løse opgaver på. Så med det her lovforslag kunne man jo godt sige, at man kunne tale om tvang.
Det er et ord, jeg har hørt flere gange i dag, nemlig omkring energispørgsmål, og der kunne man absolut ikke lide det ord.
Der tog man kraftigt afstand fra al form for tvang.
Vi kan jo også bare konstatere, at kommunerne allerede tænker på effektiviseringer, forbedringer, serviceniveau og indhold.
Kommuner taler jo om og forholder sig til kvalitet, til medarbejdergrupper, til serviceniveau, til hvad der er til gavn for borgerne.
De evaluerer såmænd også deres arbejde, og de har også en fin måde at formidle de resultater, de når, til borgerne på.
Så man kan sige, at det her lovforslag på en eller anden måde, synes jeg, måske ikke er lige nødvendigt på den facon, som det har her.
Vel ved vi godt i Kristeligt Folkeparti, at kommunerne står over for nogle udfordringer, fint, så lad os tage hånd om dem på en helt konkret måde.
Jeg ser det her lovforslag, som om hensigten faktisk er en større grad af udlicitering, men så synes jeg bare, at det er det, der skal siges, og at det er det konkrete, vi skal forholde os til.
Det, der er vigtigt for Kristeligt Folkeparti, er egentlig bare at sige direkte og konsekvent, at måden, som opgaven bliver løst på i kommunerne, er og bliver kommunernes opgave og ikke Folketingets opgave.
Vi vil i det arbejde, der kommer efterfølgende i udvalget,
forholde os til det her.
Vi vil være kritiske og komme med nogle ændringsforslag osv., og så må vi se på, hvad resultatet bliver, inden vi tager endelig stilling.