Karsten Nonbo (V), 2005-01-13:
Det lovforslag, vi skal behandle nu, er et rigtig, rigtig godt lovforslag.
Jeg vil da benytte anledningen, for man skal jo altid rose dem, der roses bør, til at rose Socialdemokraterne, og jeg håber ikke, at det er sådan, at det bringer dem i nogen form for nød eller i en pinlig situation, at jeg står og roser dem, fordi de fremsatte et lovforslag sidste folketingsår, der delvis gik ud på det her.
Der var nogle ting, der skulle rettes ind, og det lovede både socialministeren og justitsministeren også at man ville se på, og det har de hermed gjort.
Nu kommer der dette flotte lovforslag fra socialministeren, for alle kan jo være enige i, og det er den almindelige danske borger også, at det er ganske forargeligt, at man fra de offentlige myndigheders side farer ud og eftersøger folk, fordi de enten er undveget fra en anstalt eller undlader at møde op, når de er efterlyst, altså undlader at deltage i den almindelige juridiske behandling af deres sag.
Derfor synes jeg, det er meget flot, at man nu siger, at man så må lukke for hanerne, sådan at de ikke modtager ydelser.
Man kan ikke med den ene hånd eftersøge folk og med den anden hånd supporte, at de kan blive væk.
Jeg kan ikke lade være med at erindre min spæde ungdom som politiker.
Da havde vi en aktuel sag i en kommune, hvor jeg var socialudvalgsformand, hvor vi netop havde sådan en, der var efterlyst og havde været det i over et halvt år, og hvor det kom mig for øre, at vedkommende gik rundt i min egen kommune og fik udbetalt kontanthjælp.
Det var noget af et paradoks.
Heldigvis blev sagen rejst på det tidspunkt her i Folketinget, og bl.a. min gode kollega hr. Svend Erik Hovmand spurgte daværende justitsminister Erling Olsen, om det kunne være rigtigt.
Erling Olsen kom da også frem til den konklusion, at det selvfølgelig ikke kunne være rigtigt.
Alle var enige om det, og Erling Olsen brugte også det fornuftige ræsonnement, at man for at stå til rådighed for arbejdsmarkedet skulle møde frem.
Man skulle være til rådighed, og det kunne man jo ikke være som efterlyst, og dermed kunne man lukke disse sager.
Noget, vi ikke fik lukket dengang, var de sager, hvor man modtager førtidspension osv., hvor man altså ikke skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet på baggrund af den ydelse, man netop får.
Det hul lukker denne sag.
M040S33983504KAJE.FM.FM Page 3439
Monday, February 14, 2005 12:41 PM
Problemet fra dengang er så løst nu, og samtidig er der også løst det problem, som vi tidligere nævnte kunne klares ved, at man underrettede fra politiets side, men det var nærmest sådan en slags underhåndsunderretning.
Nu er det blevet helt klart, at pligten til at gå hen til socialkontoret eller skrive til socialkontoret og meddele, at denne mand er efterlyst af politiet, ligger hos politiet.
Sådan bliver det ikke, når sagsbehandleren enten kan sende en kopi af brevet til klienten eller hive det op og så sige: Prøv at se, her står, at jeg ikke må udbetale dig noget som helst.
Så bliver den egentlige bussemand, sådan som det skal være, nemlig politiet, som har truffet den her beslutning om at efterlyse personen.
Derfor er det et rigtig godt lovforslag, og vi skal i Venstre selvfølgelig indstille til, at det bliver vedtaget, som det foreligger her.