runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anni Svanholt (SF), 2000-04-25:
Selv om hr. Søren Kolstrup siger, at Enhedslisten slet ikke går i sort og i hvert fald ikke slår storhjernen fra,
så må jeg bare sige, at selv om det er ejendommeligt nok, så opleves det altså sådan.
Det er umuligt at komme i dialog om det konkrete, om substansen, og det virker, som om Enhedslisten fortsat benægter, at Danmark skal gennemføre EU-lovgivning. Vi har altså ment i SF, at det var utrolig vigtigt - og vi kan også føre bevis for det - at tæmme markedet i den forbindelse og få en grøn omstilling med CO2-kvoter og faste mål for vedvarende energi og energibesparelser osv., altså en grøn omstilling, som også Enhedslisten burde kunne stå bag, men man har bare sat sig derud, hvor man ikke vil være med.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-25:
Der er kun et enkelt område i hr. Jann Sjursens ordførerindlæg, som jeg lige vil stille et spørgsmål til.
Det var bemærkningen om en bro over Femer Bælt.
Jeg ved ikke, om hr. Jann Sjursen er klar over, at vi på transportområdet lavede en reduktion på ca. 2 pct. CO2, da vi lavede Storebæltsbroen.
Vi når op i størrelsesordenen mellem 5 og 6 pct. reduktion i CO2 på transportområdet, når vi tager Femer Bælt med, inkl. trafikspring.
Med den trafik, vi har, så er det altså en togtrafik med højhastighedstog, måske endda med to etager, ned igennem Europa.
Når vi drejer til højre, tager vi til London, og når vi kører lige ud, tager vi til Paris.
Hvis vi skal have nogle af de biler væk fra vejene, og hvis vi skal have nogle af de fly ned fra himlen, som er de store problemer på det her område, når det gælder udledning, er det så ikke vejen? Modstanden mod broen har i hvert fald ikke en miljømæssig baggrund.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
Jeg kan sandelig love fru Anni Svanholt, at Enhedslisten gerne vil bidrage til at forbedre forslaget om energibesparelser.
Så skal jeg i øvrigt på Enhedslistens vegne bidrage med et forslag til vedtagelse, der lyder som følger: Forslag til vedtagelse
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-25:
Så vil jeg prøve en gang til at sætte det lidt i relief.
Det, der bekymrer mig, er det, jeg kalder kratluskeriet eller for den sags skyld økologisk kratluskeri, som er meget hyggeligt, og som kan godt sætte sig nogle mål i at undersøge nogle ting
, men vi lever i en verden, hvor måske 4 milliarder mennesker har adgang til en stikkontakt, og vi lever i en verden, hvor yderligere 4 milliarder gerne skulle have det inden for en overskuelig tid.
Vi lever i en verden, hvor global velfærd er et spørgsmål om, at der bliver nok, og at vi får tingene til at fungere.
Hvis vi kan koble det med et marked og samtidig få markedet til at trække en miljøpolitisk rigtig udvikling, hvor vi altså sætter de energiformer, som vi har i dag, ind i en politisk beslutning, så de bliver dyrere, så nyt bliver rentabelt, og så vi når målene, så mener jeg, at det har et perspektiv.
Det andet mener jeg i og for sig er en gåen i sort ud over alle breder og ikke at ville leve i den verden, vi lever i. Vi lever i et markedsbaseret samfund, og hr. Søren Kolstrup kan have mange ønsker, men skulle vi nu ikke ordne verden, inden vi får lavet den om til en ikkemarkedsverden?
Det tror jeg vil være nemmere.
Jeg og vi vil meget gerne være med til at understøtte frontløberne og se, hvad der er af muligheder, og ikke på forhånd lukke øjnene for noget, der måske ser umuligt ud.
Men når så frontløberne har løbet stærkt nok, og når tingene virker, så er det så ærgerligt, at hr. Søren Kolstrup springer fra og ikke vil bruge det i den skala og den målestok, der reelt løser nogle af de problemer, vi taler om i dag.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
Når hr. Ebbe Kalnæs er stolt over sin hjemø, Ærø, og dens vindeksempel, så vil vi gerne være med til ikke blot på Ærø, men mange andre steder, at bidrage til nye frontløbere.
Det kan f.eks. være på solområdet og ikke bare inden for solvarme, men først og fremmest inden for bygningsintegrerede solceller, og på en sådan måde, at alle disse smukke eksempler kan blive ført op på nationalt plan og gerne på internationalt plan.
Men det springende punkt er jo, om man mener det alvorligt med den der betragtning, som hr. Martin Glerup kom med om, at man skal tænke globalt og handle lokalt, og om man virkelig skal maksimere den betragtning.
Det er jo i
virkeligheden dér, vandene skilles.
Til fru Anni Svanholt: Jeg tror, at jeg kan illustrere med et lovforslag, som vi skal behandle senere i dag, nemlig om energibesparelser, hvor vigtigt det er, at det var det gamle miljøpolitiske flertal, der havde stået sammen om det.
Det er jeg meget enig med fru Anni Svanholt i.
Tænk, hvis det var os, der havde været enige, så var der kommet mange, mange flere boller på suppen, men det ville jo forudsætte, at det er fru Anni Svanholt, der bryder ud.
Og det forslag kan vi jo sagtens - det går jeg da også ud fra at fru Anne Svanholt er enig i - vedtage uden at skulle klistre os op ad EU-partier.
Er det ikke fru Anni Svanholts opfattelse?
Jeg skal lige rette en misforståelse over for fru Anni Svanholt: Fru Anni Svanholt har den opfattelse, at hvis Enhedslisten ser to bogstaver, hvoraf det første er et »E«, og det andet er et »U«, så går vi i sort, men det er en forkert opfattelse, absolut en forkert opfattelse.
Man kunne godt tænke sig, at vi havde
sådan en automatpilot, at når vi så to sådanne bogstaver, så slog vi storhjernen fra, men det er ingenlunde tilfældet.
Men vi er meget nøgterne og siger: Jamen er det noget, hvor vi bidrager direkte til at skyde os selv i foden, så deltager vi ikke i en sådan massakrering.
Vi laver ikke marvudtræk på vores egen politik, og det gør man jo, hvis man bevæger sig ind i markedstankegange og oven i købet - og det er jo interessant - med en sådan energi, at man nærmest tager førertrøjen på EU-plan.
kan jeg bare oplyse om, at vi absolut ikke ønsker at være på sidelinjen.
Hver eneste gang der er nogen, der vil bidrage med en ny teknologi - det være geotermisk energi eller brint, eller hvad ved jeg - altså nogle konkrete fremskridt, der ikke bare er kratluskeri, men kratluskeriet ført op på nationalt plan, så vil vi meget gerne være med til det.
Men det er klart, at dér, hvor vi politisk skilles, er jo i spørgsmålet, om man før eller siden vil lade det hele ende op med Preussen Elektra - ikke?
Det er vurderingen af markedet og VE, for det er klart, at der er en politisk skillelinje.
Jann Sjursen (KRF), 2000-04-25:
Jeg har ikke tænkt mig at indlede en større debat om Femer Bælt-forbindelsen her i dag.
Man kan sige, at der i Kristeligt Folkeparti er to overordnede synspunkter på broen
eller forbindelsen, der gør, at vi er negativt stemt over for den: Det er dels den trafikstruktur, som man overordnet lægger op til med broen.
Man kan diskutere, hvor store miljømæssige konsekvenser i negativ retning den vil få.
Det andet synspunkt er så det økonomiske, hvad det vil koste i form af faste landanlæg osv. at bygge en sådan bro sammenholdt med, hvilken gavn disse investeringer evt. kunne gøre andre steder i det danske samfund.
Så det er de bevæggrunde, der er i Kristeligt Folkeparti for ikke at ønske en fast forbindelse over Femer Bælt, og uanset hr. Ebbe Kalnæs' synspunkter har vi altså det synspunkt med i bagagen, at det påvirker en trafikstruktur i en retning, som vi ikke finder er gunstig for miljøet.
Anni Svanholt (SF), 2000-04-25:
Vi er bestemt enige om, at energibesparelser er fantastisk vigtige, og vi er meget, meget glade for, at det i elreformaftalen lykkedes SF at få andre partier overbevist om, at det var vigtigt, at energibesparelserne blev en meget, meget central del af CO2-besparelsespolitikken m.m. Jeg ser naturligvis frem til, at hr. Søren Kolstrup vil støtte det forslag, der ligger, og vi har da i øvrigt masser af muligheder for at gøre det bedre.
Der er rammer i forslaget her, som man skal fylde op senere,
hvor Enhedslisten jo kan være med til at trække i den rigtige retning.
Svend Auken (S), 2000-04-25:
Jeg blev så fascineret af hr. Kolstrups spørgsmål om, hvem jeg føler mig mest i familie med, at jeg glemte at svare
fru Aase D. Madsen.
Det kan jo være, at forklaringen på høringssvaret er, at proppen røg lidt for tidligt af blækhuset - hvad ved jeg? - men det vil fru Aase D. Madsen kunne få nærmere uddybet.
Vi har den holdning hos os, at vi lægger vægt på, at vi offentliggør alle de høringssvar, der kommer ind, så alle kender dem.
Men hvis man vil have det uddybet, må det være rigtigt at stille spørgsmålet skriftligt, og så kan vi give et ordentligt svar på det.
Jeg kan til fru Aase D. Madsen sige, at det bestemt ikke er min opfattelse, at PSO-forpligtelser, som er et veldefineret begreb både i dansk ret og i europæisk ret, er en krænkelse af grundlovens § 43.
Men stil spørgsmålet skriftligt, så skal jeg sørge for, at der bliver givet et ordentligt svar, og at Skatteministeriet bliver inddraget i besvarelsen.
Peter Hansen-Nord (V), 2000-04-25:
Og jeg skal love, at det skal blive en kort bemærkning.
For det første vil jeg gerne kvittere for svaret fra ministeren.
Jeg skal ikke starte klimadiskussionen med ministeren igen, men jeg skal bare konstatere, som jeg også gjorde i mit indlæg, at der er nogle politiske begreber, man må forholde sig til, uanset om man så måtte være enig i dem eller ej.
Derfor må min konklusion på dagens debat vedrørende den diskussion være, at der er politiske problemstillinger, der ikke nødvendigvis skal forstås.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-25:
Kun lige til miljø- og energiministerens dvælen ved området sol, som det viste sig at være for dyrt at fortrænge med: Det kommer lidt an på, hvad det er for en sammenhæng, man bruger det i.
Jeg tror, jeg tidligere har nævnt, at det er meget afgørende, om det er i en stor målestok, om det er med en rimelig lagerfunktion, om det er i et rimeligt samspil med anden drift.
Det kan f.eks. være varmeværker osv.
Så får vi en helt anden fortrængningspris, hvor det jo med små anlæg i det åbne land - hvilket har været diskuteret -
hvad enten det er nybyggeri eller eksisterende byggeri, typisk ligger et sted mellem 3.000-3.500 kr. pr. t og helt op til 5.000 kr.
pr. t.
Det kommer an på, i hvilken sammenhæng man tænker det ind, for der er altså faktisk muligheder på det her område, hvor regnestykket ser væsentlig bedre ud.
Vi skal bare huske på, at vi på energibesparelser og andre områder kan komme ned i nogle helt, helt små kroner, hvor vi på vind f.eks. måske er nede på et par hundrede kroner, men der er også andre områder, vi kan investrere
pengene i, hvor vi er meget længere nede
Og derfor mener jeg, at det er væsentligt, at man kigger meget nuanceret på de her ting og hele tiden tænker på, at vi skal have mest muligt for pengene.
Anni Svanholt (SF), 2000-04-25:
Også jeg vil meget gerne kvittere for det gode samarbejde med regeringspartierne i forbindelse med de energiaftaler, der er indgået.
Vi er meget, meget opmærksomme på, at det er meget vigtigt, at Danmark - og jeg har jo selv oplevet, hvordan miljø- og energiministeren i de meget vigtige forhandlinger spiller en utrolig central rolle - hele tiden er i front dér, også for at få processen til at køre i EU-systemet og i øvrigt også i forhold til de internationale forhandlinger.
Jeg var meget glad for at høre ministerens kvittering for og tilkendegivelse af, at det var vigtigt at ratificere meget hurtigt, måske faktisk allerede ved udgangen af dette år, hørte jeg nærmest, i hvert fald i den kommende samling,
med henblik på, at protokollen kan træde i kraft, når alverdens lande forsamles på Rio plus 10-konferencen.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
Energiministeren nævnte, at Enhedslisten har en fobi over for biomasse.
Nej, det har vi ikke.
Vi siger klart ja til den del af biomassen, som er i overensstemmelse med økologisk tankegang.
Det var bare en præcisering, som for os er vigtig.
Og så vil jeg så sige til ministeren: Ministeren taler somme tider om de store årstal i Danmarkshistorien - 1814, andelsbevægelsen, nej tak til a-kraft - men hvem er det, der kan bidrage til, at ministeren på sådanne punkter får et løft, og at Danmark kan være et foregangsland?
Er det Venstre, eller er det Enhedslisten?
Jeg tror i virkeligheden, det er Enhedslisten, der ligger lidt tættere på ministeren, men det er jo også svært for ministeren at erkende.
Anni Svanholt (SF), 2000-04-25:
Jeg stillede i min ordførertale et konkret spørgsmål til ministeren, som jeg ikke har fået noget svar på, men jeg vil gerne gentage det, da det er meget interessant at høre: Hvilken strategi vil ministeren anlægge i forhold til de kommende klimaforhandlinger, som skal finde sted i efteråret?
Det er spørgsmålet, om vi stadig væk bare skal sige, at det er USA, der får lov til at blokere for, at verden kan komme
videre her,
og derfor er det meget afgørende at være kreativ i at lave en strategi og lave alliancepartnere, som kan flytte os ud i en proces, hvor vi kan få vedtaget at få denne protokol til at træde i kraft.
Derfor er det meget afgørende, hvilken strategi Danmark vil lægge for dagen også dér.
Svend Auken (S), 2000-04-25:
Hr. Ebbe Kalnæs gør med rette opmærksom på, at prisen på solenergi afhænger af en lang række forskellige forhold, som gør, at man ikke generelt set kan sige, at fortrængningsprisen altid er astronomisk høj i forhold til CO2.
Vi gør det alligevel, fordi vi mener, at det er vigtigt, at Danmark er med i den udvikling, og på lang sigt kan der være særlige perspektiver i det. Fru Anni Svanholt spurgte mig om, hvad strategien er inden COP 6, altså inden mødet i Haag om klima, og jeg kan sige til hende, at den strategi håber jeg vi får god tid til at diskutere her i Folketingssalen.
Ingen kan i dag sige, hvordan det amerikanske præsidentvalg vil komme til at påvirke hele den problemstilling.
Det eneste, vi kan sige med sikkerhed, er, at det vil komme til at påvirke, og dér tror jeg, at det er meget vigtigt for os i Europa, at vi respekterer, at det er en diskussion, der finder sted i USA, og ikke gør forholdet til USA til det altafgørende, men lægger op til et mere globalt kompromis.
Og det vil jeg gerne tænke over, for det tror jeg er dybere tænkt, end jeg måske umiddelbart er i stand til at forstå, men jeg vil godt tage det til mig.
Er man virkelig efter Folketingets forretningsorden forpligtet til at svare på alle spørgsmål?
Kan man ikke sige, at man ikke nødvendigvis føler sig i slægt med nogen af dem, men lægger vægt på at have et godt forhold til dem uanset det manglende slægtskab?
Anni Svanholt (SF), 2000-04-25:
Tak til ministeren for det svar vedrørende den strategi, der skal lægges for dagen for at få processen speedet op, så det er muligt reelt at ratificere Kyoto-protokollen.
Og for god ordens skyld vil jeg gerne her sige, at SF vil undlade at stemme til det forslag til vedtagelse, som er fremsat af Socialdemokratiet, Venstre, Kristeligt Folkeparti, Det Konservative Folkeparti, CD, Det Radikale Venstre og FRI.
Og i øvrigt vil vi stemme imod de to andre forslag til vedtagelse.
Martin Glerup (S), 2000-04-25:
Naturgas er en vigtig energikilde for Danmark.
Naturgas er med 40 pct. mindre CO2-udslip end kul af stor betydning for vor mulighed for at overholde danske og internationale miljømål.
Naturgas dækker 21 pct. af det samlede danske energiforbrug og forsyner et par millioner danskere med varme og udgør energikilden for 1.000 industrivirksomheder.
Formålet med det her lovforslag er at sikre forsyningssikkerhed, samfundsøkonomi, miljø- og forbrugerinteresser samt at gennemføre EU's gasdirektiv inden for tidsfristen den 10. august 2000.
Der lægges op til en gradvis markedsåbning.
I 2000 bliver den på 30 pct., i 2003 på 38 pct., og i 2008 bliver der en åbning på 43 pct.
Når vi ikke kan åbne lige så meget som på elområdet lige så hurtigt, skyldes det, at naturgasområdet er væsentligt anderledes.
For det første eksisterer der ikke et egentligt velfungerende gasmarked i Europa.
Der er ikke som på elområdet en børs, hvor man frit kan købe gas.
Der er usikkerhed om, hvordan den reelle markedsåbning bliver i de enkelte EU-lande, og naturgasmarkedet vil i modsætning til elmarkedet være præget af få store udbydere.
Hertil kommer, at der påhviler det danske naturgasnet en milliardgæld, som betales tilbage via afgiftspålæggelse.
Desuden har DONG Naturgas langvarige take or pay-forpligtelser over for DUC.
Det er vigtigt, at DONG Naturgas ikke stilles konkurrencemæssigt ringere end sine udenlandske konkurrenter.
Derfor skal der være lige vilkår
for adgang til danske og udenlandske naturgasnet.
Det danske naturgasprojekt har siden starten for 15-16 år siden været finansieret via skyggeafgiften.
Støtten til de regionale naturgasselskaber
har via denne afgiftsfritagelse udgjort ca. 45 mia. kr. i 1999-kroner.
På den baggrund er det fornuftigt, at staten får forkøbsret til distributionsnettet, og at et eventuelt kommunalt provenu modregnes i kommunernes bloktilskud.
Blandt energiforligspartierne er der enighed om, at det danske naturgasnet skal forblive i offentligt eje.
Det bliver lige dyrt at transportere 1 m3 naturgas i distributionsnettet i Danmark uanset afstanden fra udbyder til modtager.
Man bruger altså det såkaldte frimærkeprincip.
Med hensyn til transmission af naturgas skal prisen fastsættes i forhandling mellem ejeren af nettet og transportøren.
Socialdemokratiet finder, at vi her behandler et afbalanceret lovforslag, som vil sikre den danske naturgas rimelige vilkår i de kommende år.
Anni Svanholt (SF), 2000-04-25:
Jeg kan sådan set godt forstå, at hr. Søren Kolstrup føler sig noget udenfor, men jeg mener, at Enhedslisten har haft en række muligheder for at være med og har fået invitationer.
Men når Enhedslisten har det på den måde, at bare der står noget om EU og bare det handler om, at Danmark skal gennemføre EU-lovgivning, så står man på forhånd fuldstændig af, så er der altså et problem, for det er ærlig talt umuligt at nå Enhedslisten, når man står dér.
Jeg mener, at Enhedslisten burde se at komme ud over den forskrækkelse og erkende, at det der væsen nu engang er der og det også laver nogle direktiver, og at det er væsentligt at få indflydelse på, hvordan det skal være i Danmark.
Det har vi i SF lagt vægt på, og vi har opnået gode resultater i elreformen og også i den seneste aftale.
Havde Enhedslisten ikke været totalt afvisende, men havde været med, ja,
så kunne det jo også godt være, at der var visse dele, som så anderledes ud.
Peter Hansen-Nord (V), 2000-04-25:
I Venstre hilser vi med tilfredshed den reformopfølgning, der har fundet sted her, og som senest kom på plads den 22. marts 2000, og her er et af de væsentligste elementer en kommende liberalisering af den danske gassektor.
Omkring markedsåbningen er jeg meget enig i det, som den forrige ordfører sagde, og vi har fra Venstres side mærket os, at den hastighed, hvormed regeringen foreslår at markedsåbningen finder sted, måske næppe er hurtig nok i forhold til, hvordan markedet vil udvikle sig.
Derfor er det således i vores aftale, at i 2003 tages det op til fornyet overvejelse, om den hastighed med de henholdsvis 30 og 38 pct. i 2003 er tilstrækkelig, eller om man skal gå videre, og kan man ikke blive enig, er man frit stillet.
Jeg har netop en levende forestilling om, at når de aktører, der nu får markedsadgang, begynder at operere, kommer lavinen mere eller mindre helt af sig selv, så jeg forventer og håber, at aktører og infrastrukturer, import- og eksportmuligheder forbedres i de kommende år, således at dette pres på en øget liberalisering vil vise sig.
Det er som sagt ikke alt omkring gasliberaliseringen, vi er begejstrede for, men igen: Toget er sat på de rigtige skinner, og vi kører i den rigtige retning. Det er selvfølgelig lidt problematisk med hensyn til behandling af opstrømsledninger, men jeg synes, den tekst, der i dag ligger i forliget, giver den fornødne garanti for, at der skal gives adgang til danske aktører på lignende måde, som andre måtte få det, og at målsætningen er at give fri og lige adgang til det danske marked. Vedrørende overdragelsen, som også hr. Martin Glerup var inde på, rejser der sig selvfølgelig det spørgsmål altså, hvor staten har forkøbsret, og det har også været diskuteret i forligskredsen.
Jeg ønsker bare her at få bekræftet, at forligsteksten her ikke umiddelbart eliminerer lov nr. 228, som jo gav staten mulighed for at købe de regionale gasselskaber.
Diskussionen kører jo stadig væk ude i landet blandt dem, som ikke tog imod det tilbud, staten gav i sin tid, og for en ordens skyld synes jeg bare lige, at vi skal være enige om, at lov nr. 228 som sådan ikke bortfalder automatisk med den aftale, der er indgået om liberalisering af den danske naturgas.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-25:
Der er ingen tvivl om, at på en række områder har folk placeret politisk på venstrefløjen været med til at trække en udvikling i gang omkring alternativ energi.
Det, jeg synes er ærgerligt, er, når hr. Søren Kolstrup bliver bange for sin egen skygge.
Når vi forlader kratluskeriet, hvor det er noget hyggeligt, som er helt i orden, og begynder at sætte det her ind i en større sammenhæng i et marked, begynder at lave noget, der batter, noget, der fortrænger noget CO2, hvorfor ender hr. Søren Kolstrup og Enhedslisten så altid i en situation, hvor ideologien er vigtigere end resultatet og miljøet?
Man kan godt aflede opmærksomheden lidt ved at tale om, hvorvidt vi er mest glade for biler eller for kollektiv trafik.
her, om proportionen i den måde, SF fører debatten på, altså trafikken kontra den samlede CO2-udledning. Så en anden ting, nemlig at ca. 75 pct. af al transport i dette land foregår i bil, ca. 14 pct. er kollektiv trafik, og resten er gående, cyklende osv. Kan vi flytte det så meget, uden at vi smadrer vores økonomi, uden at vi smadrer beskæftigelsesfremgangen, uden at vi socialt og regionalt laver skævheder?
Er der ikke tekniske løsninger lige forud, der gør, at problemet med udledningen fra trafikken vil være mindsket ganske stærkt om ganske få år?
Gitte Seeberg (KF), 2000-04-25:
Efter flere måneders intense forhandlinger blev aftalen af den 22. marts 2000 indgået.
På baggrund heraf kan jeg blot meddele, at Det Konservative Folkeparti naturligvis støtter lovforslaget, idet vi dog gerne vil have anledning til at se på eventuelle henvendelser til Folketingets Energipolitiske Udvalg.
Men derudover kan jeg sige, at vi støtter forslaget.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-25:
Jeg har et spørgsmål til fru Anni Svanholt fra SF, som jo også her malede trafikbilledet op som det store dyr i åbenbaringen og det store problem.
Anni Svanholt (SF), 2000-04-25:
Der har jo været mange - vi har også tidligere på dagen hørt hr. Peter Hansen-Nord - som jo gerne vil fornægte ethvert menneskeskabt problem for klimaet, og hr. Kim Behnke er jo så også en af dem, der føjer sig til rækken.
Solpletteorien har jo været fremme igennem længere tid, men mig bekendt er der altså ikke på nogen måde fastslået noget, som kan rokke ved det arbejde, der har stået på igennem mange, mange, mange år, ja, helt tilbage tidligt i 1980'erne begyndte det internationale klimapanel at arbejde med de her spørgsmål.
Det lyder jo næsten, som om det er noget, man sådan bare kan tilbagevise med en håndbevægelse.
Vi skal naturligvis også lytte, hvis der kommer nye informationer, men vi har altså et problem i verden på grund af den måde, vi producerer på og transporterer os på i industrilandene.
Ét er CO2-problemerne, men der er jo også nogle forureningsproblemer, og derudover er der hele problemstillingen med ressourcefordelingen og brugen af verdens ressourcer.
Det var så hr. Ebbe Kalnæs, der talte om trafikken, og det er jo velkendt, at CD er meget glad for måske specielt bilerne.
Vi mener, at i den klimapolitik, som regeringen har fremlagt, kan vi se, at dér, hvor der er stigninger, er på transportområdet.
Et andet sted, hvor der også er udsigt til stigninger, ja, det er jo inden for erhvervslivet.
Det er indlysende, at skal der være noget realisme i den påstand, at vi vil opfylde den målsætning, som vi har været med til at bekræfte igen og igen - hvilket jeg også går ud fra at CD vil - ja, så må vi altså også tage fat på transportsektoren, og i SF vil vi gerne skelne mellem den kollektive trafik og den individuelle trafik og mellem de store byer og det åbne land.
Jeg mener, vi godt kan klare det.