runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Kaalund (S), 2006-06-01:
Jeg har et enkelt spørgsmål om Irak, hvor vi i debatten har hørt den konservative ordfører gentage argumentationen fra forleden, men til gengæld efterlyser klare argumenter for Socialdemokratiets holdning i denne sag.
Så må jeg sige, at fru Pia Christmas-Møller ikke har hørt særlig godt efter i de to lange debatter, vi har haft inden for de seneste dage, ej heller læst vores betænkningsbidrag, hvoraf det irakiske initiativ klart og tydeligt siger, hvad vi ønsker her.
Men mit spørgsmål går på, at når den nye irakiske premierminister al-Maliki udtaler, at man ønsker de udenlandske tropper ud, og vi kan se af referater, at den britiske premierminister, Tony Blair, tager til Bagdad for at forhandle delvis tilbagetrækning – England er jo et af de oprindelige krigsførende lande – eller på anden vis reduktion i tropperne, hvorefter den danske statsminister farer til Bagdad for at tigge og bede om, at danskerne kan få lov til at blive i Irak et længere stykke tid, hvad holdningen hos De Konservative er til, at Danmark nu, når Italien, som meddelt, også trækker sig ud, er det eneste vesteuropæiske land, der er tilbage i den multinationale styrke.
Hvad er holdningen til det?
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-06-01:
Jeg har forstået, at Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre har pantsat deres beslutningskraft hos andre landes regeringer, og det er jo så deres sag, for der er ikke ét argument at hente i det irakiske initiativ for, at man skal trække samtlige danske tropper ud pr. 1. juli i år.
Det irakiske initiativ fra S og R går ud på, at man gerne vil være med til en række civile indsatser, men beskyttelsen af disse civile indsatser skal ikke være der.
Da jeg spurgte til det forleden, fik jeg nogle forblommede svar om, at det måtte nogle andre tage sig af, og det måtte, ja, jo, man se på, så skulle vi måske være der bilateralt uden FN-mandat, og, ja, det svævede fuldstændig i vinden.
Det korte af det lange er, at forudsætningen for, at disse civile genopbygningsindsatser overhovedet kan lade sig gøre, er, at personellet bliver beskyttet.
Det er et vilkår, som er oplagt, og som irakerne også selv er klar over.
At hr. Maliki ønsker de internationale tropper ud, er jo dybt forståeligt.
Han håber så og tror på, at det måske kan lade sig gøre inden for 18 måneder.
Det håber vi sandelig også.
Men han opstiller nogle betingelser for det, og han har bedt os om forsat at være der.
Per Kaalund (S), 2006-06-01:
Ja, det var næsten det svar, jeg havde forventet, må jeg beklage.
Der er overhovedet ingen fremskridt i De Konservatives synspunkter.
Når nu der tales om beskyttelse og om, at man ikke kan lave genopbygningsarbejde dernede uden beskyttelse osv., er fru Pia ChristmasMøller så bekendt med, at det socialdemokratisk-radikale Irakinitiativ indeholder en hel del om genopbygning, om støtte til FN-operationer, om støtte til NATO’s genoptræning, også gerne med danske soldater?
Kan Danmark ikke gøre det lige så godt på samme måde – stadig væk med respekt for alt muligt, demokrati osv. – uden at være en del af den multinationale styrke?
Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Det er, fordi regeringen ikke har taget chancen og forhandlet en egentlig exitstrategi med Det Radikale Venstre.
Vi har til gengæld lavet et bidrag til, hvordan vi mener Danmark så kunne hjælpe med til en genopbygning på en anden måde end ved at have soldater, som vi har det i dag.
Jeg beklager meget, at regeringen ikke vil forhandle om det, som regeringens samarbejdspartnere i den her vigtige sag, har fremlagt igennem 15 måneder, men det har regeringen ikke villet.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-06-01:
Jamen det er jo fru Marianne Jelved og fru Marianne Jelveds parti, der i et betænkningsbidrag med fine ord siger, at man bakker op om NATO’s og FN’s aktiviteter i Irak.
Det står der i betænkningsbidraget, og det er derfor, jeg spørger til, når man siger det med fine ord i et betænkningsbidrag, hvorfor man så vil ikke være med til at tage det ansvar, der ligger i, at man er med til at bakke op om den fremragende indsats, soldaterne gør i Irak, og som vi dermed kunne være med til at fuldføre sammen med vores koalitionspartnere, i stedet for at gå ud fra, at danske soldater sådan kan operere lidt for sig selv med noget genopbygning uden at tage det fælles ansvar sammen med den fælles FN-koalition.
Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Det har regeringen ikke ønsket at forhandle med os.
Nu kan vi se, at der er andre i koalitionen, som det hedder, der har de samme overvejelser, og som trækker deres styrker ud lidt efter lidt, i hvert fald reducerer dem.
Jeg synes, det er rørende, at fru Charlotte Dyremose taler om FN-mandater i den her sammenhæng, jeg synes virkelig, det er meget, meget rørende.
Vi har annonceret det her strategiønske meget længe og appelleret til regeringen i mange sammenhænge om at få en debat om det og i virkeligheden også dermed ønsket, at regeringen tog en debat om det med sine koalitionspartnere.
Når jeg synes, det er meget rørende, at fru Charlotte Dyremose er så optaget af FN-mandater, er det, fordi det ikke rørte fru Charlotte Dyremose ret meget, da regeringen i 2003 tilmeldte Danmark som en krigsførende nation sammen med bl.a. USA og Storbritannien uden FN-mandat.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-06-01:
Jeg lyttede jo til fru Marianne Jelveds ord om at tage ansvar, og hvordan vi sådan ser ud udadtil, og så må jeg igen spørge lidt til det her betænkningsbidrag, der kom til udenrigsministerens beslutningsforslag om at fortsætte styrken i Irak.
Det undrer mig en lille smule, at man kan mene, at de danske soldater sådan skal fortsætte uden for NATO-regi, uden for FN-regi.
Ville det ikke netop være at tage ansvar at sige, at så længe FN og NATO synes, at de har brug for det danske bidrag, så tager vi ansvar, og så siger vi ikke bare med pæne ord, at vi bakker op om de aktiviteter, der foregår, men så deltager vi rent faktisk med en dansk styrke, og vi sætter ikke en firkantet grænse for, hvornår vi tager dem hjem igen, for det gør vi, når det er i orden i forhold til de aktiviteter, der foregår i FN- og NATO-regi?
Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Nu fik jeg fat i det.
Tak til formanden, det var venligt.
Jeg mener generelt ikke, at straffeforanstaltninger er et velegnet middel til at fremme noget som helst positivt, det må jeg nu indrømme, men alt det, som hr. Per Clausen måske kunne kalde straffeforanstaltninger, er det ikke sikkert jeg ville kalde for straffeforanstaltninger.
For jeg synes også, det er vigtigt at holde fast i, at der i vores arbejdsmarkedspolitik er noget, der hedder rettigheder og pligter, og det vil sige, at man også skal have pligt til at stå til rådighed, når man er medlem af en a-kasse og er ledig osv., og dermed ligger der også en forventning om, at der er rådighedstjek.
Men det er klart, at det er en afvejning af, hvordan man gør den slags ting, og der vil jeg godt give et tilsagn om, at vi vil være meget opmærksomme på, at det her ikke bare handler om at være rådighedstjekkende hele tiden, men også at sikre, at der er en hånd, der hjælper folk ind på arbejdsmarkedet.
Per Clausen (EL), 2006-06-01:
Det, jeg spurgte om, var ikke ældresektoren, det, jeg spurgte om, var, om fru Marianne Jelved ville være lidt mere præcis med hensyn til det spørgsmål, om der var brug for straffeforanstaltninger over for de grupper, der i dag bliver holdt uden for arbejdsmarkedet, eller om det er nogle andre tiltag, der skal til, som giver dem bedre muligheder for at komme ind på arbejdsmarkedet.
Det er, fordi det har en vis betydning i forbindelse med de velfærdsforhandlinger, der foregår.
Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Nej, jeg synes, at det på mange måder var en meget fair aftale, der blev indgået, men det er da klart, at vi holder øje med, hvordan den fungerer i virkelighedens verden.
Desværre fik jeg ikke helt fat i den første del om ældresektoren, jeg kunne faktisk ikke høre hr. Per Clausen.
Kan det tillades, at spørgeren får lov til lige at gentage det?
Per Clausen (EL), 2006-06-01:
Til det omkring nordsøenergien.
Jeg er meget enig med fru Marianne Jelved i, at vi ikke kan regne med det som en fast indtægt, tværtimod.
Jeg vil spørge fru Marianne Jelved, om hun ikke er enig med mig i, at den aftale, Det Radikale Venstre har været med til at lave med DUC og A.P. Møller i sin tid, også var gunstig for A.P. Møller, og at det derfor er helt urimeligt, at A.P. Møller nu på grund af olieprisstigninger skal have en ekstra milliardindtægt på 30-40 mia. kr. frem til 2012?
Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Jeg tror helt sikkert, at der skal mere tid til flere steder i ældresektoren, og at man derfor kommer til at skulle ansætte flere mennesker i ældresektoren.
Jeg synes i virkeligheden også, at tiden er inde til, måske ikke lige i dag, men så i løbet af det kommende års tid, at overveje, om man skal prøve at styre økonomien på en anden måde i den offentlige sektor end det, vi har været vant til igennem en række år, men det er en anden historie.
Der er mange årsager til, at det ikke går godt alle steder i ældresektoren.
Det er det, vi mener, når vi taler om at slippe den offentlige sektor løs.
Vi er overbeviste om, at vi får langt bedre kvalitet, hvis vi faktisk også giver de mennesker ansvar, der skal løfte opgaverne, og sørger for, at de er uddannet til det.
Med hensyn til beskatningen af nordsøolien vil jeg sige, at det er en stakket frist.
Det mener jeg man skal håndtere på en anden måde, men jeg mener selvfølgelig, der skal betales den skat, der skal betales, ingen tvivl om det.
Per Clausen (EL), 2006-06-01:
Jeg vil godt starte med at spørge fru Marianne Jelved, om hun ikke er enig i, at det ville være usædvanlig fattigt, hvis vi var nødt til ikke at ansætte folk i ældresektoren og i skoler og i daginstitutioner og dermed ville få en dårlig kvalitet, fordi vi ikke var i stand til at løse den opgave, der handler om at få alle de mennesker i arbejde, som i dag bliver holdt uden for arbejdsmarkedet, og om fru Marianne Jelved ikke også er enig i, at det, der er opgaven, er at give de her mennesker en mulighed for at komme ind på arbejdsmarkedet snarere end at gennemføre straffeforanstaltninger over for dem.
Nu forstår jeg, at fru Marianne Jelved er meget indstillet på, at man skal beskatte arbejdsfri indkomster i stedet for de indkomster, der kommer ud af arbejde.
Det lyder meget sympatisk.
Jeg vil så gerne spørge fru Marianne Jelved: Når vi nu ved, at der i Nordsøen af A.P. Møller og andre formentlig bliver tjent 30-40 mia. kr. ekstra frem til år 2012, uden at de gør en ekstra indsats, ville det så ikke være en idé at få strammet op på den beskatning, der er dér?
Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Vi mener, det er noget af det, der burde til nu.
Vi har i flere omgange og i flere år talt for at skabe en egentlig omlægning, en total omlægning af skattesystemet, således at man sætter skatten på arbejde grundlæggende langt ned og opkræver skat på anden måde.
Vi er simpelt hen nødt til at have en strukturændring, ligesom vi har haft det tidligere både i 1980’erne og i 1990’erne.
Uden de to store ændringer i skattesystemet havde vi været meget, meget ilde stedt i dag.
Vi vil være en garant, ja, vi har jo ikke de udløsende mandater, men vi vil gøre, hvad vi kan for at bidrage til, at der kommer velfærdsreformer, der kan bidrage til at løse nogle af de her problemer.
Men jeg har fornemmelsen af, at det, der tæller mest i det, der ligger nu, er de længeresigtede reformer i forbindelse med tilbagetrækningsalderen, og det er også meget, meget væsentligt.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-06-01:
Jeg vil godt kvittere for svaret og sige, at jeg anerkender behovet for reformer, at der skabes reformer, der giver et øget arbejdsudbud, og det er jo netop en af hovedopgaverne i de velfærdsforhandlinger, som vi sidder med.
Derfor kunne jeg jo spørge, om det er sådan, at Det Radikale Venstre vil være garant for, at de reformer, der nu gennemføres, kan medvirke til at minimere den risiko og den advarsel, som fru Marianne Jelved selv er med til at frembringe her.
Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Jeg vil gerne lige sige til hr. Jens Rohde, at min tale er delt ud, den er også optaget på bånd, og jeg har ikke på noget tidspunkt sagt, at friheden ikke er truet.
Jeg sagde, at vi ikke specielt er blevet kendt udeomkring i verden på grund af vores fastholdelse af ytringsfrihed.
Hvis ikke vi havde gjort det, så var vi måske blevet kendt på det.
Beklager, at den lille ironi var vanskelig at forstå.
Men jeg har ikke på noget tidspunkt sagt, at friheden ikke har været truet, og jeg ved udmærket godt, hvilke vilkår min partikollega hr. Naser Khader er underlagt.
Det behøver hr. Jens Rohde ikke at belære mig om.
Jeg har mine oplysninger om det spørgsmål, som ordføreren spørger til, fra Det Økonomiske Råds seneste rapport, offentliggjort i dag, og jeg beklager dybt, at der er advarsler i den retning, som jeg har nævnt her.
Det gør jeg også, fordi Det Radikale Venstre i de seneste 5 år har argumenteret for, at der skulle skabes flere reformer, som forhindrede os i at komme i en situation som den, der nu advares om.
Den er her ikke, men der advares om den.
Det er også velkendt, at vi før sidste valg i 2005 argumenterede for, at der skulle skabes reformer, der kunne levere 50.000-60.000 flere arbejdspladser – det lå i Danmark 2010-planen – inden 2010.
De reformer er udeblevet.
Nu sidder vi så heldigvis og forhandler nogle velfærdsreformer.
Det kvitterede jeg også for i starten af min tale.
Men det har ikke noget at gøre med at slippe den offentlige sektor løs.
Det bremser udviklingen af måden at løse opgaverne på, og det bremser udviklingen i kvaliteten.
Jeg synes, at spørgsmålet er rigtig godt stillet.
Det vil jeg gerne kvittere for.
Men så vil jeg igen understrege, at vi i Det Radikale Venstre finder, at det er en meget, meget dårlig prioritering at have en ordning som efterlønsordningen – nu taler jeg på det principielle plan – som er en ret for en hvilken som helst, der har været med i en a-kasse i et eller andet antal år, til at gå på efterløn primært betalt af skatteyderne.
Vi vil meget gerne se på ordninger til de mennesker, som ikke kan være på arbejdsmarkedet af forskellige grunde, og vi vil gerne være med til at skabe et bedre arbejdsmarked med et bedre arbejdsmiljø.
Men alt det her er jo på det principielle plan, for i dag har vi accepteret, og det ved hr. Jørgen Arbo-Bæhr udmærket, at vi forhandler om at ændre den nuværende efterlønsordning.
Det synes vi er et vigtigt skridt at bidrage til på nuværende tidspunkt.
Så der er jo ikke tale om, at der er en total afskaffelse.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-06-01:
Nu er det jo sådan, at en fugl i hånden er bedre end ti på taget, og jeg synes, at Det Radikale Venstre måske skulle blive klog af skade.
Først vil jeg godt sige, at Det Radikale Venstre, så vidt jeg har forstået, i dag er blevet klogere på et område, hvor man tidligere også ud fra samme argumentation, som fru Marianne Jelved nu bruger i dag, rent faktisk gennemførte en meget hårdhændet velfærdsnedskæring.
Det Radikale Venstre var med til at indføre kontanthjælpsloftet.
I dag står Det Radikale Venstre med håret i postkassen og har fortrudt, men de er bundet af et forlig.
Er Det Radikale Venstre ikke bange for at ende i den situation en gang til, når man sådan prøver at spå om, hvordan fremtiden ser ud?
Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Jeg lytter selvfølgelig meget og læser også de rapporter osv., der kommer om det her spørgsmål, men jeg vil gerne understrege, at jeg mener, at den diskussion, vi fører om efterløn, er stærkt, stærkt præget af fortiden og vores erfaringer indtil nu.
Det, jeg gerne ville have, var, at vi så fremad, længere fremad, og så på, hvordan det danske arbejdsmarked ser ud, og hvordan vi gerne vil have det ser ud om 10, 15, 20 år.
Jeg finder det fuldstændig uacceptabelt at indrette et samfund med en efterlønsordning med den argumentation, at der er nogle mennesker, der er slidt totalt ned, når de er 60 år.
Der mener jeg, vi skal sætte ind og sige, at det vil vi ikke acceptere, og det er bl.a. den offentlige sektor, som skal have et andet arbejdsmiljøfokus end det, vi kender i dag.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-06-01:
Nu ved jeg jo godt, at Det Radikale Venstre i virkeligheden går ind for en total afskaffelse af efterlønnen, men alligevel vil jeg godt spørge fru Marianne Jelved, om der ikke er en vis påvirkelighed af en ny viden på det her område.
Når det f.eks. er sådan, at vi har set, at FOA’s medlemmer, altså hjemmehjælpere, ansatte på plejehjem og ansatte i daginstitutioner, faktisk er nogle af dem, som går på efterløn allerede, når de, i gennemsnit, er 60½ år, og det samtidig har vist sig, at al den megen snak om en forhøjet levealder i Danmark, lige præcis ikke berører de grupper ufaglærte, som i dag har glæden af at kunne gå på efterløn, når de bliver 60 år, 61 år eller 62 år, får den slags viden så alligevel ikke Det Radikale Venstre til at tænke efter en gang mere, om ikke efterløn er et tilbud, som der skal være til de mennesker også i fremtiden?
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-06-01:
For nu at sige det sådan lidt direkte: Ja, der er blevet effektiviseret i den tidligere miljøministers, hr. Svend Aukens, hær af bureaukrater på Slotsholmen; det er korrekt, det er der.
Men det ændrer ikke ved, at den borgerlige regering har fokus på de primære og vigtige miljøopgaver.
Med hensyn til hr. Steen Gades henvisning til, at der er erhvervsledere, der peger på, at man ikke er helt enig i alt, hvad regeringen gør, vil jeg høre, om det er et problem.
Er det ikke naturligt, at man har en levende demokratisk debat, som også indbefatter erhvervsledere?
Hvorfor er det lige, at hr. Steen Gade forudsætter som givet, at samtlige erhvervsledere bare skal være rygklappere for regeringen?
Men det er vi ligesom kommet forbi her i 2006.
Steen Gade (SF), 2006-06-01:
Det synes jeg er bekymrende, for det er vel en af de mest løfterige ting, at vi faktisk ser erhvervsledere sige nogle ting, som bør siges til den her regering, nemlig at indvandrerpolitikken er forkert, at man ikke har håndteret Muhammedkrisen ordentligt, og at man fører en miljø- og energipolitik, som gør, at Information efter et interview med en af Danmarks største erhvervsledere kan skrive: Regeringen sover.
Men der ligger jo den historie bag, at da statsministeren blev statsminister i det her land, skar man en tredjedel ned på vores miljøbudget, man skar ned på energisiden, man bruger i dag 1 mia. kr. om året mindre end under den tidligere regering.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-06-01:
Der er afsat 1 mia. kr. til miljøinvesteringer.
De vil blive udmøntet over de kommende år.
Derudover har vi netop gennemført, at vi vil afsætte 200 mio. kr. til udvikling af andengenerationsbiobrændsler.
Det synes jeg er meget perspektivrigt.
Man kan selvfølgelig altid ønske sig mere af det samme, men at tage det som udtryk for, at regeringen ikke har fingeren på pulsen, kan jeg ikke.
Det ville være mere overraskende, om erhvervsfolk syntes, at vi gjorde for meget på de her områder.
Selvfølgelig vil man gerne presse regeringen til det yderste, men vi er med, og vi er med helt fremme.
Med hensyn til håndteringen af Muhammedsagen har jeg jo netop viet et stort afsnit af min tale til det tema, og jeg respekterer, at vi har en åben og livlig debat, både her i Folketinget og i samfundet som helhed.
Det er jo fair, at man er uenig i regeringens flygtningepolitik, men det har altså ikke ret meget at gøre med regeringens håndtering af brandene i Mellemøsten.
Steen Gade (SF), 2006-06-01:
Jeg blev lidt skuffet over at høre Det Konservative Folkepartis ordfører, fordi hun i sin tale overhovedet ikke reflekterer over, at vi i de sidste måneder jo faktisk har fået et opbrud i de borgerlige rækker og en meget ny debat i Danmark.
Det synes jeg er underligt, når en Uffe Ellemann mener, at regeringen har håndteret Muhammedkrisen dårligt, når en lang række erhvervsledere mener, at dansk flygtningepolitik er et problem for Danmarks økonomi og fremtid, og nu også, når fremtrædende erhvervsfolk siger, at regeringen sover, når det drejer sig om miljøpolitikken.
Jeg kan citere Niels Due Jensen fra Grundfos, som siger, at man gør alt for lidt for at begrænse olieafhængigheden; han kalder den danske regering bagstræberisk, fordi den ikke vil forpligte sig på målet om biobrændsler, og han siger, at man bruger alt for få penge på forskning på miljø- og energiområdet.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-06-01:
Jamen der er jo ikke noget reelt, virkelighedsnært alternativ til de multinationale styrker.
Det er jo et blålys, hr. Kaalund tænker på.
Alt det der med genopbygningsindsats er jeg helt opmærksom på er indeholdt i det radikale-socialdemokratiske udspil, men hvem skal foretage beskyttelsen af de mennesker, der skal gennemføre det?
Nu hører vi, det gerne må være danske soldater.
Jamen skal de være der uden et FN-mandat, skal de være der under instruks af briterne eller amerikanerne, bare ikke under instruks af danskere?
Hvad er det, man forestiller sig?
Der er ikke sammenhæng i det radikale-socialdemokratiske udspil, og det har overhovedet ingen sammenhæng med FN’s anmodninger og de irakiske legitime lederes ønsker og anmodninger.
Det er taget ud af det blå, tænk på en dato, så trækker vi det hele hjem, fordi det gør nogle andre lande, der bl.a. har haft regeringsskift til socialistisk side, så meget for den socialistiske solidaritet.
Der er i hvert fald ikke nogen solidaritet med den irakiske befolkning i det synspunkt.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-06-01:
»Den grimme ælling« har en lykkelig slutning, og man kan jo håbe, at det er et eventyr, vi deltager i, og at dette også får en lykkelig slutning.
Jeg synes, at fru Marianne Jelved er meget pessimistisk i sit oplæg specielt med hensyn til det økonomiske, peger på overophedning og manglende kapacitet, men det, vi ser, er jo, at lønstigningerne ikke er nær så omfattende som det, som fru Marianne Jelved ligesom lægger op til.
Men hvis man står i en økonomisk situation, hvor man er på vej ind i en overophedning, hvordan kan man så slippe den offentlige sektor løs?
Skal man også slippe økonomien vedrørende den offentlige sektor løs med risiko for efterspørgsel efter mere arbejdskraft og dermed mere aktivitet og dermed en øget risiko for overophedning, lønstigninger og dermed slut på det opsving, vi er midt i, hvor statsministeren bliver ved med at sige, at det går godt i Danmark?
Pia Kjærsgaard (DF), 2006-06-01:
Jamen jeg synes faktisk, det er meget klart, hvad Dansk Folkeparti står for.
Vi ønsker sådan set ikke at forringe efterlønnen.
Det har vi aldrig nogen sinde lagt skjul på er vores opfattelse.
Vi synes ikke, at man skal gå ind og forringe efterlønnen.
Jeg må bare konstatere, at det, som fru Helle Thorning-Schmidt her giver klart udtryk for, er, at der skal ske forringelser i efterlønnen.
Fru Helle Thorning-Schmidt har lagt sig i førertrøjen.
Fru Helle Thorning-Schmidt er tilbage i den rolle, hvor statsministeren nærmest er en tøsedreng, fordi han ikke kan komme så hurtigt fra feltet, som fru Helle Thorning-Schmidt kan.
På det her punkt kunne man jo godt ønske, at der var flere end 9 pct., der var helt klar over, at Socialdemokraterne står for en forringelse i efterlønnen.
Erling Bonnesen (V), 2006-06-01:
Fru Line Barfod snakkede meget om kommune og velfærd, og det er jo et godt emne at tage fat på.
Men så er det jo, kæden ryger lidt af, når man begynder at snakke om direkte nedskæringer.
Der vil jeg godt henlede opmærksomheden på de seneste økonomiforhandlinger mellem staten og kommunerne, som jo rent faktisk gik den anden vej, hvor man fik løftet de samlede budgetter faktisk endda med adskillige milliarder.
Så vi kan jo konstatere, når vi kigger på bundlinjen, at de samlede kommunale budgetter aldrig har været større, end de er i dag.
Så jeg vil gerne spørge fru Line Barfod, om hun er enig i den opgørelse og vil bekræfte, at vi faktisk har danmarkshistoriens største samlede budgetter i dag.