runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Homann (SF), 2002-05-14:
Jeg tror netop, at jeg for første gang i hele forløbet om behandlingen af det her lovforslag har oplevet skatteministeren sige noget, som på en gang var klogt og korrekt, nemlig at der var skabt meget forvirring om det her forslag.
Og jeg vil sige, at skatteministeren selv står for en ikke lille del af den forvirring, der er blevet skabt.
Men det er trods alt lykkedes gennem udvalgsarbejdet at få indtil flere ting til at stå tindrende klart: For det første står det klart nu, at boligejere, hvis ejendomme falder mere i værdi end gennemsnittet, vil blive snydt for en skattesænkning med regeringens forslag.
Det står tindrende klart.
Det står klart, og det vil jeg bede ministeren om at bekræfte.
Jacob Buksti (S), 2002-05-14:
Ja, jeg synes nu altså, jeg svarede lige før, men det kan skatteministeren jo så læse, når Folketingets Forhandlinger kommer.
Jeg synes ikke, der er nogen andre end skatteministeren, som i den grad har bidraget til at skabe forvirring på det her område.
Altså ét er, at vi skal se i TV-Avisen her den 9. maj 2002 kl. 21.00, at der står en parcelhusejer og føler sig groft snydt, fordi både skatteministeren og statsministeren har sagt, at boligejerne kunne være sikre på, hvad deres boligudgift var, der var stop for ejendomsskatterne.
Og så var det bare en fortalelse - det var bare en fortalelse.
Man har sandelig ikke talt om den dér milliard, som skal til kommunerne næste år.
Så det var en fortalelse; det var i hvert fald ikke klar tale.
Men også når det drejer sig om skatteministerens svar, er det jo helt fantastisk.
Man spørger fra Vurderingssrådsforeningen: Hvorfor vælger man en model med beskedne besparelser, om nogen overhovedet, men med stor risiko for, at man i overgangsperioden ikke kan magte opgaven og meget let kommer i kaoslignende situationer?
Så kommer svaret, det er jo virkelig en for skatteministeren skarpsindig betragtning: Kun tiden kan vise, om Vurderingsrådsforeningen får ret i sin spådom om, at den nye vurderingsorganisation vil give anledning til kaoslignende situationer, og at den ikke vil være til gavn for kunderne.
Det er da klarhed.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-05-14:
Jeg vil blot benytte denne lejlighed til at sige til Folketinget, at der er bragt meget forvirring til torvs under denne debat.
Det er nødvendigt her at slå fast, at det nye system, det slankere system, betyder, at man fortsat vil kunne klage.
Det kan man gøre i dag, det kan man gøre i morgen, det kan man gøre til sin lokale kommune; det er adressen.
Vi har stadig væk et system, hvor der er mulighed for lægmandsvurderinger i ankeinstansen, som altså findes på amtsplan.
Vi har altså et system, som absolut er baseret på en decentral struktur, og vi kører videre i en overgangsperiode ved hjælp af kommunernes sekretariater, en overgangsperiode, som både den gamle og den nuværende lov sikrer bemandingen af.
Jeg synes, det er nødvendigt at slå dette fast på baggrund af den usikkerhed, mange har villet blæse op omkring dette.
Situationen er jo først og fremmest en politisk situation.
Den handler om, at det tidligere regeringsparti er arg modstander af et skattestop.
Den handler om, at det tidligere regeringsparti ønsker at bevare det nuværende system med muligheder for stigninger i ejendomsværdiskatterne - jeg har i øvrigt aldrig talt om grundskyldspromiller - med muligheder for, at man kan lade dem stige og stige og stige, og med et vurderingssystem, som vi kender det.
Det er Socialdemokratiets ønsker.
Vi har i dag fået klarhed over, at Socialdemokratiet ikke benytter denne lejlighed til at sige, at den fastfrysning af ejendomsværdiskatterne, som nu er vedtaget, skal fortsætte, hvis Socialdemokratiet måtte få magten
Vi har ikke hørt - til trods for at Socialdemokratiet er blevet spurgt igen og igen og igen og igen - om man ønsker at ophæve det loft, som nu er indført, og genindføre det gamle system.
Det har vi ikke fået noget svar på.
Men igen: Der er altså et nyt system, det er klar til at fungere, og derfor kan vi trygt rejse os, når vi om lidt skal stemme for denne sag.
Jacob Buksti (S), 2002-05-14:
Jamen jeg må også udtale min store anerkendelse til Venstres ordfører og andre, som gør sig al mulig umage for at fejlfortolke det, som vi andre står og siger.
Vi har aldrig nogen sinde sagt, at det eksisterende system hverken er fejlfrit eller perfekt.
Det, som er vores pointe, er noget helt andet.
Vores pointe er, at den vedtagelse, som nu sker, fastlåser de tilfældigheder, den fastlåser det, at der ligger 2 fuldstændig ens huse, det ene er bare ved at falde sammen, og det andet er fuldstændig renoveret; derfor har det ikke vedligeholdte hus et nedslag.
Det nedslag bliver man ved permanent at fastholde, selv om man senere forbedrer det, så det bliver fuldstændig det samme som det andet.
Det vil sige, at der er en hel masse urimeligheder, som borgerne naturligvis kan forstå.
Samtidig er det sådan, at man altså fastlåser systemet
nu, og det vil sige, at incitamentet til at klage er da størst, fordi det er nu, man skal gøre det. Endelig mangler Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti at forholde sig til, at der altså er 23 andre forhold, 23 andre steder, hvor vurderingerne spiller ind.
Men man tror kun, at det er skattestop og loft over skatterne, det handler om, men det er opgørelse af dødsboer, det er mange, mange, mange forskellige ting.
Og dér kommer tilfældighederne altså til at råde.
Og det er det, som man nu bliver nødt til at tage ansvaret for, for det er konsekvensen af den afstemning, vi skal have om lidt.
Jesper Langballe (DF), 2002-05-15:
Der bliver en vanskelighed ved sådan en diskussion, hvor hønens hovedløshed også gør sig gældende, når den skal svare.
Jeg gjorde jo netop opmærksom på, at selvfølgelig skal man ikke, når man taler om militærudgifter, satse på, at det bliver en overskudsforretning.
Det er klart, at vi anskaffer de fly for at kunne forsvare os.
Det er faktisk formålet med jagerfly som med al anden våbenteknologi.
Morten Helveg Petersen (RV), 2002-05-15:
Mit spørgsmål til SF's ordfører skal blot gå ud på: Hvis nu SF's ordfører får svar på nogle af de spørgsmål, betyder det så, at SF vil kunne støtte det her beslutningsforslag?
Dette tager jo udgangspunkt i en NATO-operation i Middelhavet, og NATO beder så om assistance i form af en ubåd til afløsning af en norsk ubåd, fordi man vil indhente efterretninger osv., osv.
Hvis hr. Villy Søvndal kan få mere konkrete svar på de spørgsmål, han stillede, hvoraf nogle var mere relevante end andre, betyder det så, at SF gerne vil støtte det her forslag?
Per Kaalund (S), 2002-05-15:
Skal jeg forstå hr. Jesper Langballes svar til mig på mit spørgsmål før sådan, at Dansk Folkeparti godtager Milosevicstyret og alt, hvad det stod for, og alt, hvad det udførte på Balkan?
Er det ud fra menneskerettighedssynspunkter og en lang række andre synspunkter acceptabelt, og burde det internationale samfund ikke ved den lejlighed have grebet ind?
Er det Dansk Folkepartis opfattelse?
Jeg har bedt om en kort bemærkning, fordi jeg gerne vil bede hr. Jesper Langballe fra Dansk Folkeparti uddybe, om det, der er sagt i indlæg og ordførertale fra Dansk Folkeparti, skal forstås således, at når NATO anvendes i f.eks. Afghanistan, som der her er tale om, er det så målet at bekæmpe islam, eller er det at bekæmpe terrorisme? Skal det forstås sådan, at når NATO agerede i forhold til Serbien, var Dansk Folkeparti ikke med og gik ikke ind
for denne aktion, fordi der ikke var tale om noget med islam og lignende?
Villy Søvndal (SF), 2002-05-15:
»Hvad finder ministeren er et rimeligt prisniveau for afholdelse af f.eks. forsvarschefers afskedsarrangementer?«
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-05-15:
Jamen det var såmænd bare det, jeg ville provokere fru Elisabeth Arnold til at sige, for det er jo nye toner.
»Der skal sættes skel«.
Det kunne have været mig, der havde sagt det, det kunne have været hr. Søren Krarup.
Det var fuldkommen samme ordvalg. Jeg siger tak for det, og så beklager jeg, at jeg huskede galt.
Det er rigtigt, det var 1905 og ikke 1906, at De Radikale rev sig løs.
Per Dalgaard (DF), 2002-05-15:
Det lyder næsten som om, at hvis racismeparagraffen, § 266 b, bliver fjernet, kan folk stort set ikke straffes for noget som helst.
Kan det have sin rigtighed?
Kan man virkelig udtale, hvad man vil, hvordan man vil om de folk, man nu ikke kan lide, og så slippe fri, hvis vi f.eks. får fjernet § 266 b?
Findes der virkelig ikke en anden lov, andre regler, som siger, at det må man ikke have lov til at sige og det må man ikke have lov til at gøre?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-05-15:
Jeg kan meddele fru Elisabeth Arnold, at jeg fastholder mit standpunkt og min udtalelse, og ethvert forsøg på at undskylde antisemitisme via historien må jeg tage stærkt afstand fra.
Svend Aage Jensby (V), 2002-05-15:
Det, jeg lægger vægt på, er, at dansk forsvar nu skal se fremad.
Nu skal der ikke bruges mere krudt på det her spørgsmål.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spørgsmålet, som det var formuleret skriftligt, lød jo således: Hvornår blev ministeren orienteret om forsvarschefens tur til USA, og hvad var ministerens reaktion?
Jeg går ud fra, at det er det, jeg skal svare på, for i dag var spørgsmålet et andet.
Lad mig så til det spørgsmål, som skriftligt blev formuleret til mundtlig besvarelse i dag, sige følgende: Rejsen har ikke været forelagt mig til godkendelse.
Jeg blev orienteret af departementschefen om, at han skulle til USA, og ikke om andet.
Det skete i en, kan man sige, ganske kort orientering, uden at detaljerne om programmet og øvrige deltagere blev nævnt.
Det er ikke usædvanligt, at departementschefen rejser, han holder møder med talrige kolleger, og det er jo heller ikke, som hr. Søvndal utvivlsomt ved, usædvanligt, at landets forsvarschef rejser og holder møder med sine kolleger.
Det eksakte tidspunkt for, hvornår departementschefen nævnte for mig, at han skulle til USA, kan jeg ikke på stående fod sige, men det var kort tid før rejsen.
Det er klart, at efter, som hr. Søvndal jo også ved, Ekstra Bladet havde en artikel om rejsen, måtte jeg jo naturligvis stifte bekendtskab med den, og det har jeg også svaret Folketinget på, nemlig i besvarelse af spørgsmål 28, tror jeg det var, og det følger vi i øvrigt op på med yderligere oplysninger.
Men jeg ved nu, at der har været tale om en tjenesterejse, som har været planlagt meget længe.
Det første skriftlige initiativ bliver taget den 26. november 2001, og som hr. Søvndal husker, var det dagen før, regeringen tiltrådte, men rejsen havde været drøftet løst forinden. Nu kender jeg så til besøget i USA og finder
Morten Bødskov (S), 2002-05-15:
»Vil ministeren redegøre for, hvilke personale- og analysemæssige konsekvenser regeringens nu vedtagne besparelser på fødevarekontrollen vil få i forhold til Fødevareregion Nordøstsjælland?«
Hans Christian Schmidt (V), 2002-05-15:
Jeg kan kun konstatere, at der er lagt en lige linje, og jeg er ked af, at hr. Nicolai Wammen ikke kan lide den, men sådan er det altså.
Der er lagt en fuldstændig lige linje.
Nu får vi en statusredegørelse, der får vi prioriteringen, der får
vi anbefalinger, og når det er sket, så stiller jeg meget gerne op til en diskussion eller et samråd i Miljøudvalget. Det er helt fint, vi kan diskutere der, men det må blive, når vi kender de faktuelle forhold.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Nicolai Wammen (S), 2002-05-15:
Tilbage efter dagens spørgsmål står stadig væk: Hvorfor har man valgt at stille indsatsen i bero på det her vigtige område?
Det har vi ikke fået noget godt svar på.
Vi har fået en masse snak, men ingen ordentlige svar.
Og hvorfor har man ændret på målsætningerne i sin bæredygtighedsstrategi, før man har fået de ekspertudtalelser fra Miljøstyrelsen, som ministeren i dag klamrer sig til?
Endelig som det tredje: Kan ministeren ikke bekræfte, at i den meningsmåling, der blev bragt i Jyllands-Posten den 16. februar 2002, var den klare konklusion, at den danske befolkning ikke bakker op om regeringens miljøpolitik?
Det er det, der står tilbage, og det kan ministeren altså ikke forklare sig ud af.
Nu sagde ministeren, at han var ked af, at der blev dannet et billede af regeringens miljøindsats, som han ikke syntes var rimeligt.
Jeg må bare sige til ministeren, at det er jo ikke blot oppositionen her i Folketinget, for det er klart, der kan være nogle politiske kampe, men det er miljøorganisationer, det er erhvervsliv, og så er det i øvrigt 64 pct. af den danske befolkning, som klart har meldt ud, at regeringens miljøpolitik kan man ikke bakke op.
Det burde da gøre et indtryk på ministeren, som siger
Hvis vi så ser på dioxindelen, hvad er det så for råd, der har fået ministeren til at stille indsatsen i bero?
Hvis man på et område skal revurdere, om tingene kan gøres anderledes, f.eks. på sygehusområdet, så lukker man jo ikke sygehuset, mens man tænker over, hvad man i stedet kan gøre.
Han burde lade den nuværende indsats fortsætte, og så måtte han så komme til en konklusion om, hvorvidt han ønskede ændringer, frem for bare at stille det i bero.
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-15:
Når ministeren nu er så afhængig af faglig rådgivning, inden han træffer nogen beslutninger, hvordan kan det så være, at han besluttede at stille dioxinindsatsen i bero, inden der var sådan en faglig rådgivning?
Er det ikke at træffe beslutningen, før man har grundlaget?
Det andet spørgsmål er: Hvornår foreligger der en endelig oversigt over, hvordan de meget betydelige besparelser på miljøområdet konkret skal udmøntes?
Hvad er
det konkret for indsatser, der vil blive nedprioriteret eller bortfalder som følge af besparelserne?
Miljøministeren har talt meget om prioriteringer.
Det forpligter jo også miljøministeren selv til at vedgå, hvad det er for områder, der bliver ramt af nedprioriteringer.
Hvornår kan miljøministeren præcist oplyse, hvilke miljøindsatser der bliver nedprioriteret eller bortfalder som følge af de store besparelser på miljøområdet?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-05-15:
Hr. Ole Vagn Christensen spørger mig, om ikke det er bekymrende, at de beslutninger, der bliver truffet, bliver udlagt sådan, at det er besparelser og ikke til gavn for miljøet.
Jo, det er da bekymrende, og jeg skal da også kun opfordre alle dem, der forsøger at danne de her skræmmebilleder, til at stoppe med det. Det er jeg da sådan set meget enig i. Jeg vil kun sige om de her ting, at jeg mener, at det, der står i bæredygtighedsforslaget, er fint.
Jeg synes, det er helt i orden, som det står der.
Jeg vil ikke uddybe det mere, end jeg har gjort nu.
Det kan godt være, at man synes, at man er kommet til at stille det her spørgsmål en omgang for tidligt.
Det skulle man så have tænkt på.
Jeg har sagt, også dengang jeg var i samråd den 10. april, at nu får vi en redegørelse.
Man kan sige, at det er en mærkelig måde at arbejde på, at vi skal have en redegørelse om, hvor langt vi er, og hvilke anbefalinger man så vil fremkomme med, at vi skal gøre på dioxinområdet.
Man kan synes, at det er en underlig måde at gøre det på, men man kan i hvert fald ikke sige, at man ikke er oplyst om det.
Nu får vi at vide, hvor langt vi er nået på det område, hvad anbefalingerne er, hvordan prioriteringen er, og så træffer miljøministeren bagefter en beslutning.
Jeg vil bare sige, at jeg synes ikke, at det er en underlig måde at gøre tingene på, og man kan sagtens forestille sig, at det vil ske på flere områder, at når der kommer en ny minister, vil han godt finde ud af, hvad der i grunden er op og ned, hvor langt vi er kommet, hvilke anbefalinger der skal til, og hvilke prioriteringer han så bagefter vil foretage.
Jeg er da glad for, at der er den store interesse for området, for det gør jo, at regeringen får lettere ved at komme igennem med sine synspunkter.
Jeg anerkender fuldt ud, at man kan være uenig med ministeren i, at det er noget underligt noget først at ville have en redegørelse, inden man beslutter, hvad man vil gøre, men det er jo set andre steder, at sådan gør man, og jeg siger kun, at jeg faktisk synes, vi skulle fortsætte den linje, så det ligger i en lige linje fra min side.
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-15:
Ministeren siger, at han ikke vil begynde at sige noget på egen hånd.
Det er jeg helt tryg ved.
Jeg synes, det er fint, at ministeren indhenter faglig rådgivning, inden han begynder at melde ud, og sådan vil jeg også anbefale, at han fortsætter.
Men det er jo ikke desto mindre en kendsgerning, at miljøministeren i samråd i Folketingets Miljøudvalg har oplyst, at dioxinindsatsen var stillet i bero.
Derfor kunne det være interessant at vide, hvad det er for en faglig rådgivning, der ligger bag, at indsatsen over for dioxiner er blevet stillet i bero, eller om det bare var noget, ministeren selv besluttede på egen hånd. Nu siger ministeren så i dag, at det er den slet ikke, og pengene er ikke et problem, siger miljøministeren også, dem har vi.
Jamen det er da fint, hvis det pres, der har været fra oppositionen, fra grønne organisationer, fra fiskeriet har ført til, at ministeren nu har ændret sin beslutning og ikke vil stille dioxinindsatsen i bero.
Det er fint nok.
Men hvornår får vi så et overblik over, hvad det egentlig er for nogle områder, der bliver ramt af de massive besparelser og nedskæringer?
Ministeren har lovet sådan en oversigt.
Den er ikke kommet.
Halvdelen af året er snart gået.
Hvornår ligger der i miljøministerens ministerium et overblik over, hvordan nedskæringerne bliver fordelt?
Morten Bødskov (S), 2002-05-15:
For Socialdemokratiet er det helt grundlæggende, at forbrugerne kan regne med, at de fødevarer, de spiser, er sunde, og at de er kontrolleret tilstrækkeligt.
Vi mener, at de skaber en unødig usikkerhed hos forbrugerne, og vi synes ikke, at den dialog, vi har haft med regeringen, har været betryggende, den har i hvert fald ikke beroliget os, og det bekymrer os faktisk, at adskillige laboratoriechefer, fødevareregionschefer og andre har ytret frygt for fødevaresikkerheden som konsekvens af regeringens besparelser.
Det vil vi gerne have ministerens kommentar til.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-05-15:
Jeg kan ikke forstå, hvordan det kan komme som en stor overraskelse for ministeren, at der er nogle, der opfatter en udsættelse af håndteringen som en nedprioritering.
Jeg kan slet ikke forstå, hvordan ministeren gang på gang snakker om prioritering uden at ville forklare, hvordan man prioriterer, når det handler om nedskæringer. Vi har haft utrolig mange emner oppe, og hver eneste gang får vi at vide, at selv om man sparer et milliardbeløb, så får det ingen konsekvenser. Nu må vi da snart være der, hvor vi fra ministeren klart kan få en oversigt over: Hvad betyder de massive besparelser, som regeringen har gennemført på miljøområdet, og hvilke opgaver bortfalder, hvilke ting bliver nedprioriteret?
Det kan da ikke være en overraskelse for ministeren, at det er af interesse for Folketinget.
Så svarede ministeren ikke på mit spørgsmål.
Derfor vil jeg selvfølgelig gerne gentage det: Hvis ministeren er så optaget af at vente på Miljøstyrelsen, hvorfor har man så allerede ændret formuleringen i sin strategi for bæredygtig udvikling? I den strategi, regeringen har lavet, er der jo tale om en svækkelse, er der tale om nedprioritering i forhold til den tidligere regering.
Kan vi så ikke få en god forklaring på hvorfor nu det?
Nicolai Wammen (S), 2002-05-15:
Nu er det jo ikke sådan, at der ikke ligger et faktuelt indhold med hensyn til dioxins skadelige virkninger på både mennesker, dyr og natur.
Det er jo ikke sådan, at det er et fuldstændig ukendt land, man træder ind i, hvor man ikke er klar over, hvad det er for nogle grundlæggende problemstillinger, der er, og det er jo set i det lys, at mange mennesker, erhvervsinteresser, organisationer, miljøfolk og partier i dette Folketing har sagt til ministeren: Det var dog et mærkværdigt sted at stille indsatsen i bero, og det er jo det, man har gjort.
Så siger man, at man har brug for nogle flere oplysninger.
Det billede, der står tilbage, er, at man havde en regering, der havde brug for at få nogle penge i kassen, og så sparer man rundtomkring, og når der så bliver rettet en kritik, skynder man sig at sige, at det må vi se, om vi ikke kan gøre noget ved. Selv om det ikke er alle spørgere her i dag, der har haft lejlighed til at være i Miljøudvalget, så må man i hvert fald sige, at dansk fiskeri er meget klar i sin melding til ministeren.
Man siger om ministerens politik på det her område, at det vil kunne hævne sig senere i tab for dansk fiskeri, og samtidig peger man på, at det også har nogle miljøkonsekvenser.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-05-15:
Må jeg starte med at svare hr. Ole Vagn Christensen, der desværre ikke har mulighed for at være i Miljøudvalget, for ellers ville han jo have overhørt, at det, miljøministeren siger i dag, er nøjagtig det, miljøministeren også sagde i samrådet, nemlig at Miljøstyrelsen er ved at udarbejde en statusrapport, som fortæller, hvor langt vi er nået, og hvad der skal gøres, og de anbefalinger, der kommer derfra, er de anbefalinger, miljøministeren vil tage med sig. Hvis det er et spørgsmål om midler, hvad jeg næppe kan tro, for det er man sikkert opmærksom på, så kan jeg bare sige, at de midler dem har vi.
Det er ikke det, der er spørgsmålet.
Om det så tager 1 uge eller 14 dage, er jeg ked af, det kan også være, det er kortere tid.
Jeg har spurgt til den, og som jeg sagde i mit første svar, vil den blive oversendt inden for meget kort tid.
Man kan godt spørge: Kunne ministeren ikke bare selv på egen hånd begynde at sige nogle ting, begynde selv at sige, at vi sætter noget i gang?
Jeg har nu valgt den måde, som jeg synes er den rigtige, og det er jo sådan set en fuldstændig lige linje, nemlig at vi siger: Nu beder vi om en statusrapport, nu får vi nogle anbefalinger, og når de anbefalinger ligger der, så tager vi stilling til, hvad der skal gøres.
Det er jo ikke en fuldstændig ukendt fremgangsmåde.
Det er jo sådan set meget almindeligt, at man finder ud af: Hvor langt er vi?
Hvad skal der gøres?
Hvilke anbefalinger kommer der?
Og så tager man stilling.
Jeg synes da, det er helt fint, at vi får en debat om det, når det foreligger, men det er da mere interessant at diskutere på baggrund af en redegørelse.
Så kan man jo sige, om man er for eller imod det, miljøministeren vil gøre, eller man synes, det er for dårligt eller for slapt, eller hvad man nu vil sige.
Jeg synes bare, at det er lidt mere interessant at diskutere på baggrund af et faktuelt indhold.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-05-15:
Hele det her spørgsmål handler jo om, hvorvidt regeringen har nedprioriteret indsatsen over for dioxin, og derfor vil jeg gerne spørge til regeringens forslag til en strategi for bæredygtig udvikling.
Det har vi jo været inde på før, men der står også interessante ting om dioxinindsatsen.
Der er også en slappere formulering i den nye regerings plan, end der var i den gamle regerings plan, og det vil jeg da gerne bede om ministerens forklaring på.
I den tidligere regerings plan snakkede man om, at dioxinhandlingsplanen skulle videreføres, og så kunne man efterfølgende vurdere, hvordan man skulle sætte ind for at nedbringe belastningen med dioxin.
Det er fuldstændig forsvundet i regeringens nye plan.
Nu står der bare, at overskridelserne skal følges op.
Det vil sige, at hvor man før havde en plan, og hvor der også var en forpligtelse til at gå videre, står der nu bare i den nye regerings plan, at overskridelser af grænserne selvfølgelig skal følges op.
Jamen det er jo indlysende for enhver, at hvis der er overskridelser, så skal man gøre noget.
Det, der er pointen her, er, hvorfor regeringen også har gjort den formulering endnu mere slap.
Hvorfor vil man ikke mere være så forpligtet til at gøre en ekstra indsats mod dioxinforurening, når vi ved, at det er så stort et problem?