runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Møller (S), 2002-10-31:
Vi kan snart ikke proppe mere ind i folkeskolen på grund af fagtrængsel, selv om vi, hver gang der er et problem, skal løse det dér.
Nu skal sygehusledelserne gud hjælpe mig også, undskyld udtrykket, hr. formand, til at lave kost og motion.
Med hensyn til ernæringsrigtig mad i folkeskolen så var Dansk Folkeparti, så vidt jeg husker, med til at nedlægge Børnekostpuljen, som måske kunne sørge for at sætte nogle gode initiativer i gang på daginstitutionsområderne, så gud ved hvordan vi så skal få indført det i skolen, når det lige er blevet nedlagt. Man kan bare lære folk at fravælge usunde fødevarer, ja, det kan man godt, hvis man har råd til det. Der er i hvert fald
stor forskel på det kød, jeg køber til os to derhjemme, og hvad en familie med måske fire børn, hvor begge forældre er på dagpenge, køber.
De har sikkert ikke råd til at købe
det rigtig dyre kød, jeg køber.
Så kan de lade være med at spise noget eller måske kun en gang om ugen.
Der ligger et forslag her, som jeg ikke fik en klar melding om, hvorvidt det er noget, Dansk Folkeparti vil støtte.
Ikke at vi ikke skal løse alle de andre problemer eller støtte det, men hvad er Dansk Folkepartis holdning til det her forslag?
Det ville jeg da meget gerne vide i stedet
for alt det andet.
Hans Andersen (V), 2002-10-31:
Venstre deler til fulde forslagsstillernes bekymring
Alt tyder på, at overvægt og fedme er en af de største risikofaktorer i udviklingen af mange af vore store folkesygdomme som sukkersyge, hjerte-kar-sygdomme og kræft, og specielt skræmmende er det, at stigningen i antallet af overvægtige er størst blandt børnene. Al viden tyder på, at overvægt i barndommen er særdeles vanskelig at komme af med senere i livet.
På den baggrund er Venstre også meget positiv over for, at regeringen udviser stor opmærksomhed oved for denne problemstilling.
Regeringen har i sit folkesundhedsprogram »Sund hele livet« prioriteret indsatsen mod overvægt, og samtidig har regeringen bebudet et snarligt oplæg til en national handlingsplan vedrørende forebyggelse og behandling af svær overvægt.
Oplægget vil bl.a. indeholde dokumentation og oversigt over forebyggelses- og behandlingsindsatser og deres effekt samt anbefalinger til fremtidige indsatser.
Fra Venstres side mener vi derfor helt overordnet, at vi gør bedst i at vente, til dette oplæg kommer, så vi kan sikre, at indsatsen bliver bedst muligt funderet og koordineret.
Angående det nærværende forslag om et forsøg med sygesikringstilskud til diætbehandling hos autoriserede kliniske diætister kan vi, jf. det ovennævnte, godt forstå og følge intentionerne bag forslaget.
Men det er Venstres opfattelse, at forslaget dels vil være alt for dyrt, dels ikke er den rigtige løsning på samfundets store problemer med overvægt.
Forslagsstillerne anslår selv, at et forsøg med 13.500 patienter, der får dækket 60 pct. af udgiften til fem behandlinger hos en diætist, vil koste op mod 14,5 mio. kr.
Det er mange penge til et forsøg, og det er penge, som skal findes i det nuværende sundhedsbudget.
Ydermere skønnes det at ville koste op imod 475 mio. kr. årligt at udbrede forsøget til alle 400.000 svært overvægtige i Danmark.
Samtidig er forslaget kun rettet mod mennesker som allerede lider af overvægt, og er derfor ikke med til at forebygge overvægt, hverken blandt voksne eller blandt børn.
I Venstre erkender vi, at de kliniske diætister spiller en vigtig rolle i bekæmpelsen af den svære overvægt og dertil relaterede sygdomme, både via henvisning fra praktiserende læge og på sygehusene.
Men dette forslag er efter vores mening bestemt ikke løsningen på samfundets store problem med overvægt, og derfor kan Venstre ikke støtte forslaget.
Lone Møller (S), 2002-10-31:
Det er blot en forbrugeroplysning til ministeren, som går ud på, at Socialdemokratiet meget gerne påtager sig et medansvar for de kvalitetsprojekter, der er sat i gang på landsplan.
Men det ændrer ikke på, at inden de kvalitetsprojekter er indfaset overalt i hele Danmark, vil Socialdemokratiet også meget gerne være med til at sikre, at mindre end 80.000 mennesker om året bliver ekstra belastet af at ligge på sygehuset, fordi de bliver endnu mere syge af at ligge der. Så kan vi løse et lille hjørne af problemet, inden alt er indfaset, gør Socialdemokratiet det gerne.
Kim Andersen (V), 2002-10-31:
Blot for god ordens skyld til den socialdemokratiske ordfører: Når jeg nævnte de 8 pct., som på grund af dårlig hygiejne fik følgelidelser som følge af hospitalsbehandling, var det jo ikke for at sige, at det ikke er noget stort tal, og at det ikke er noget problem, og når jeg sammenlignede med de lande, vi normalt sammenligner os med, og som havde de samme tal, var det heller ikke for at sige, at det ikke er noget problem.
Det tror jeg også fremgik klart af mit indlæg, for det er helt indlysende, at det er et problem.
Det er det for de 8 pct., og det er det for hvert enkelt menneske, som får en efterfølgende lidelse oven i den, den pågældende i øvrigt er indlagt for.
Det er det for sygehusene og for sygehusøkonomien, og det er det naturligvis også for samfundet, så det er helt klart, at det er et problem. Men jeg synes, ministeren har gjort en række tiltag.
Han har givet en række forklaringer her i dag, og der er indledt samarbejder, som man også må give rimelig tid.
Og så er jeg i øvrigt fuld af fortrøstning til, at den økonomi, som amterne er pålagt på sygehusområdet i disse år, vil medføre, at de kommer ud i hvert eneste hjørne for at finde besparelser.
Det er jo også et spørgsmål om besparelser for sygehusene og for amterne, og det drejer sig naturligvis om at tage de besparelser med og dermed også undgå, at de enkelte patienter får flere lidelser, end de i forvejen har, og som de er indlagt for.
Så det var ikke nogen negligering af problemet, og det var ikke for at sige, at når ikke det var værre end i de lande, vi normalt sammenligner os med, skulle vi ikke gøre noget yderligere.
Jo, bestemt skal vi det, og det er også det, der er lagt op til.
Lone Møller (S), 2002-10-31:
Hr. Jørgen S. Lundsgaard siger, at 30 diætister ikke hjælper noget.
Nu er der altså omkring 375 praktiserende diætister i Danmark, men det er nu ikke det, det kommer an på.
Men mener hr. Jørgen S. Lundsgaard, at fordi alle 400.000 ikke kan gå til en diætist, så er det et rigtig dårligt forslag?
Mener hr. Jørgen Lundsgaard dog ikke, at der skal være en bred vifte? Har hr. Jørgen Lundsgaard en idé om, at alle overvægtige mennesker i dette land har ens opfattelse af, hvordan og hvorledes livet skal leves, og at de skal have den samme behandling?
I så fald er jeg da sikker på, at der er mange, der får det endnu dårligere, for hvis vi kigger på regeringens program, så er 8 ud af 10 anbefalinger motion, og det er udmærket, og det støtter jeg.
Men det er altså sådan, at man kan trække hesten hen til truget, men man kan ikke tvinge den til at drikke, og vi løser ikke alle problemer ved bare at tro, at alle vil motionere. Derfor vil jeg gerne spørge: Er det udgangspunktet for Det Konservative Folkeparti, at hvis ikke alle kan få det og det i øvrigt bliver for dyrt, så synes man ikke
, at det er en god idé?
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2002-10-31:
Kære fru Lone Møller, jeg har selv haft meget stor glæde af diætist, og jeg vil i den forbindelse sige, at da lærte jeg, at man slet ikke skal spise kød, det er sådan set ligegyldigt, om det er den ene eller den anden slags kød.
Man skal spise det billigste af det billige, nemlig kål.
Jeg tror, vi alle sammen kunne have glæde af en diætist, og jeg har selv været udsat for en og haft stor glæde af det, og jeg tror da også, at det forslag, der måske kommer i sidste ende her, simpelt hen vil indebære, at vi skal have nogle flere diætister, for de kan virkelig gøre noget ved det, og de er væsentlig billigere end lægerne, der kommer bagefter. Så vil jeg sige til fru Skaarup: Ja, pensionister kan i særdeleshed have glæde af diætister, for er der nogen, der spiser forkert, så er det de ældre mennesker.
De spiser for dårligt, og de spiser måske også for ensartet.
Så her skal der måske også diætister til, eller måske skal vi bare give dem en massiv information.
Kamal Qureshi (SF), 2002-10-31:
Jeg vil som udgangspunkt gerne sige, at i SF ønsker vi reelt behandlingsfrihed for patienterne.
Der er for lange ventetider på smertebehandling, det er ikke altid, genoptræning fungerer, og det er heller ikke altid, fysioterapien er tilgængelig.
Vi vil gerne have en 2-måneders-ventetidsgaranti, sådan at patienten rent faktisk kan vælge den behandling, der passer til den individuelle patient og ikke til den pulje, som regeringen nu har valgt at afsætte midler til.
Det er jo ikke alle, der har bedst gavn af at få en kunstig hofte, en hel del ældre borgere vil egentlig hellere have smertebehandling eller en anden behandling, der passer til dem. Den samme indgangsvinkel har vi grundlæggende også til diskussionen om, hvordan vi tackler overvægtige.
Jeg synes, at det er et drøngodt forslag, og jeg synes, at problemstillingen, som er rejst af forslagsstilleren, fru Lone Møller, er yderst relevant.
Jeg vil meget gerne være med til at kigge på det, sådan at vi også i behandlingen af overvægtige kan give patienterne den behandlingsfrihed, der ligger i, at de også får mulighed for at vælge diætist.
På den anden side vil jeg meget gerne have, at de overvægtige patienter også får mulighed for at kunne vælge nogle af de andre tilbud, de kan have gavn af. Så synes jeg i hvert fald, at det igen er helt tydeligt, når vi hører, hvad fru Birthe Skaarup endnu en gang heroppefra anfører, at Dansk Folkeparti og regeringen et eller andet sted ser det her vælgersegment af pensionister som en særlig udsat gruppe, som har det helt fantastisk dårligt, og derfor er der reserveret en masse særlige tilbud til de overvægtige pensionister.
Jeg håber, at den logik også gør sig gældende, i det øjeblik jeg bliver 65 år, for jeg kan forstå, at hvis man er 64 år og overvægtig, skal man altså ikke have de samme tilbud, som man kan få, når man kommer over på den rigtige side af grænsen og bliver pensionist.
Så vælter velfærdsgoderne pludselig ned over én, både gratis vaccinationer og diætisttilbud og det ene og det andet.
Jeg kan ikke forstå, at det i en situation, hvor vi f.eks. har så mange børn, som er overvægtige, ikke også kunne være hensigtsmæssigt at give det tilbud til børnene.
I øvrigt også til de unge mennesker, der ikke kan klare sessionen, fordi de bliver forpustede, inden de har løbet 50 meter, på grund af deres overvægt. Der er åbenbart en eller anden alderslogik, jeg ikke helt kan gennemskue, som gør, at lige så snart man kommer over en bestemt alder, uanset om man i øvrigt er rørig, har god økonomi, har penge på kistebunden og alt muligt andet, så skal man have en masse velfærdsgoder og betragtes som en særlig gruppe af befolkningen.
Har man derimod ikke den rigtige dato på sin fødselsattest, kan man ikke få det samme tilbud, selv om man måske kunne have gavn af det.
Det er en logik, som i hvert fald ligger SF meget fjernt.
Vi vil meget gerne give tilbud, der er sundhedsfagligt baseret, og som er baseret på borgernes behov og ikke på borgernes alder.
Line Barfod (EL), 2002-10-31:
Jeg har ikke fået noget svar fru Marianne Pedersen, så nu prøver jeg igen.
Hvorfor skal der ikke også være et loft over, hvor meget daginstitutionstaksterne kan stige, hvor meget taksterne i den kollektive trafik kan stige, hvor meget brugerbetalingen på uddannelse og folkeoplysning kan stige? Det rammer nogle af dem, der har de færreste penge og har sværest ved at klare sig.
Men her har regeringen ingen problemer med at lade taksterne stige ganske voldsomt.
Og så igen, som jeg også spurgte om før: Hvorfor synes Venstre, det er så vigtigt at ansætte 10 nye i Told og Skat til et bureaukrati for at sikre, at de rige kan slippe billigere i skat, i stedet for at ansætte 10 til at prøve at kræve de mange milliarder ind, der ikke bliver betalt i skat fra de multinationale selskaber?
Marianne Pedersen (V), 2002-10-31:
Til fru Line Barfod vil jeg gerne sige: Jamen det er korrekt.
De største nedslag vil de største ejendomme få.
Men det er også de største ejendomme, der har haft den største stigning.
Det giver jo sig selv.
Og det er jo ganske almindelige mennesker, der bor i de ejendomme med en almindelig indkomstudvikling - muligvis, og derfor synes vi, at det her forslag er vældig godt.
Til Morten Homann: Det er korrekt.
De store værdistigninger på ejendomme har tidligere ligget i københavnsområdet, men de sidste undersøgelser fra Realkreditrådet har jo vist, at det faktisk er ejendommene i provinsen og i yderområderne, der er steget, og det vil sige, at den signifikante stigning i københavnsområdet i forhold til den øvrige del af Danmark er stoppet.
Og det er da i hvert fald glædeligt af flere årsager, bl.a. også af denne her.
Så vil jeg sige, at det udjævner sig over tid.
Jamen det gør det.
Procenten udjævnes over tid, dersom man ikke har den fortsatte store stigning i ejendomsvurderingerne i de store københavnsområder.
Og så vil man indhente det, fordi man stadig væk kan sætte det her 7 pct.s loft ind, og det vil sige, at til sidst så skulle grundværdien passe med promillen på ejendommene.
Men, undskyld, jeg var lige ved at glemme hr. Thomas Adelskov: Jamen hvis Socialdemokratiet synes, at loftet på 5 pct. er det, der er sagen, så synes jeg da, at det er værd at forhandle.
Så jeg kan da kun glæde mig til at tage en debat om en 5 pct.s-regel.
Thomas Adelskov (S), 2002-10-31:
Jeg takker for svaret.
Men jeg vil alligevel godt spørge: De her 7 pct., som man nu kommer frem til som sådan en eller anden rimelighed, man har sjusset sig frem til - man har jo formodentlig ikke brugt nogle smagsdommere til at være med til at evaluere det, for de er jo blevet afskaffet - hvordan når man frem til, at det lige skulle være det?
Jeg spørger igen: Hvorfor ikke 5 pct. som nu med ejendomsværdiskatten, som man har låst i 2001-kroner og øre og så lagt 5 pct. oveni?
Det andet er, at jeg kunne forstå på ordføreren, at det her udjævner sig over tid, sådan at man sådan set bliver indhentet af det, fordi det, man det ene år får mindre i grundskyldspromillestigning, vil sådan udjævne sig over tid, særlig hvis det er sådan, at der ikke er nogen voldsom udvikling i vurderingerne.
Og det betyder vel, sådan som jeg ser det, at det her bare er et bureaukratisk forslag, der betyder, at i den sidste ende, den sidste dag vi tæller op, har vi alle sammen alligevel betalt det, som vi skulle hen over årene.
Hvorfor så alt det her bureaukrati indimellem?
Hvorfor lave de her regler?
Hvorfor have 10 mennesker til at sidde at beregne det her hvert eneste år?
Morten Homann (SF), 2002-10-31:
Så blev jeg så klog på visdommen i Venstres skattestop.
Det var altså et spørgsmål om, at 3 pct. er rimeligt.
Det synes jeg ikke passer ind i denne her meget firkantede bibel for skattestoppet, som finansministeren tidligere har udarbejdet.
Så jeg synes, at det er et meget rodet og forvirret indtryk, der står tilbage af regeringens skattestop.
Nu siger fru Marianne Pedersen, at det her forslag vil gavne alle lige meget.
Men kan Venstres ordfører ikke bekræfte, at hvis man ser på, hvordan værdistigningerne har fordelt sig over landet, så er det først og fremmest i kommunerne nord for København, hvor man samtidig har nogle af landets højeste gennemsnitlige husstandsindkomster, de meget, meget voldsomme værdistigninger på ejendomme er sket, og det er først og fremmest dem, som vil få meget store fordele ud af, at Venstre nu endnu engang kommer med et forslag, som gavner de velstillede.
Line Barfod (EL), 2002-10-31:
Man kan så også undre sig over, hvorfor der ikke også er lagt en 7 pct.s begrænsning på, hvor meget daginstitutionstakster og andet kan stige.
Men jeg vil godt høre, hvordan det kan være, at Venstre synes, at der skal ansættes 10 nye medarbejdere i Told og Skat til at forhindre, at nogle kommer til at betale skat i forhold til de værdistigninger, de har, mens man under ingen omstændigheder vil være med til, at der skal ansættes flere til at prøve at kræve nogle flere penge ind fra de store multinationale selskaber, der ikke betaler skat.
Marianne Pedersen (V), 2002-10-31:
Jamen jeg synes da, det er beklageligt, at de tre foregående talere ikke kan forstå, hvorfor vi har fremsat det her forslag, og at de ikke kan se, hvad ideen er. Først vil jeg sige om, hvorfor det lige netop er her, at vi har en reduktion, og at det kommer de rige til gode, sådan er det ikke.
Til hr. Thomas Adelskov: Der er ikke nogen problemer i forhold til skattestoppet.
Skattestoppet gælder stadig væk for amter og kommuner under ét.
Det er ingen problemer i forhold til skattestoppet.
Til hvorfor det er 7 pct. vil jeg sige, at de 7 pct. er skruet sammen af en indkomstudvikling, der hedder 4 pct.
Det synes vi er rimeligt i forhold til indkomstudviklingen på 4 pct. Og 7 pct.
4 plus 3 er 7, derfor de 7 pct.
Morten Homann (SF), 2002-10-31:
Jeg må tilstå, at jeg også er blevet temmelig forvirret over det her forslag.
En ting er, at man laver et forslag, som på linje med regeringens andre såkaldte skattestopsforslag vil komme de velstillede til gavn, men forvirringen bliver altså ikke mindre af, at man har et forslag, hvor Venstres ordfører siger, at man har fundet en rimelig balance mellem, at der må være en stigning i skat, men at stigningen i skatten ikke må blive for stor.
Jeg synes, at det er en helt anden verden end den meget firkantede fortolkning af skattestoppet, som bl.a. statsministeren har forelagt.
Så det er ikke bare sådan, at skattestop kun gælder for de velstillede.
Selv på de områder, hvor man så holder fast i det, er skattestoppet sådan en underlig diffus størrelse, hvor man kan sige, at vi finder en eller anden rimelig balance.
Jeg synes altså, det er svært overhovedet at få styr på regeringens skattestop.
Jeg synes, at det, der står tilbage, bare er, at man hælder penge ud til de folk, som har rigeligt med penge i forvejen.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2002-10-31:
Jeg vil da godt takke for debatten, og jeg håber, at vi kan følge op på den i udvalget.
Ministeren siger: Jamen vi arbejder jo, vi arbejder jo fortsat på, at der vil ske noget positivt ude omkring på de enkelte hospitaler.
Men hvis jeg må citere, sagde ministeren den 2. april: »Jeg holder skarpt øje med, at der er skred i det arbejde med udviklingen af en kvalitetsvurderingsmodel, og jeg vil ikke afvise, at det kan betyde lovgivning, hvis det skulle vise sig, at der mod forventninger skulle komme grus i maskineriet.«
Hertil vil jeg sige, at jeg synes, ministeren trækker forslaget.
For et halvt år siden var ministeren ganske enig i, at vi skulle gøre noget ved dette hygiejneproblem, for det er faktisk meget forfærdeligt.
Nu et halvt år efter siger ministeren så oven i købet: Jeg holder skarpt øje, nu skal der ske noget.
Et halvt år efter er der stadig ikke sket noget.
Jeg har det sådan, at hvis vi skal afvente en implementering, og den først skal starte i 2005 ifølge aftalen med amterne, vil jeg faktisk foreslå, at ministeren revurderer sagen og ser på, at allerede nu har vi de standarder, vi skal bruge, og så siger: Jamen vi har jo det hele, så derfor vil det være rart, at vi allerede nu går i gang.
Det kan faktisk starte i morgen.
Hr. Kim Andersen fra Venstre siger: Jamen det er da rigtigt, at der er 8 pct., som desværre kommer ud for forlænget sygdom på grund af en dårlig hygiejne på hospitalerne, men tallet er jo ikke højere end i de øvrige lande.
Nej, men skal vi sammenligne med det dårlige frem for det gode?
Skulle vi ikke hellere sige: Lad os da være forrest, for det er da ulykkeligt for de mennesker, som på grund af sygdom er på et hospital og får deres ophold yderligere forlænget på grund af dårlig hygiejne?
Hr. Jørgen S. Lundsgaard mener, at arbejdet med hygiejnestandarderne er godt i gang, og at de initiativer, der allerede er taget fra ministerens side, dækker forslaget.
Til det må jeg sige: Jamen de initiativer, der er taget indtil nu, er jo i H:S og i Sønderjyllands Amt.
Der er jo ikke taget nogen andre initiativer, så jeg tror faktisk, at hr. Jørgen S. Lundsgaard er gået galt i byen her. Med hensyn til fru Birthe Skaarup må jeg sige, at jeg synes egentlig, det alt i alt lød meget positivt.
Fru Birthe Skaarup kunne godt se, at der var en dårlig hygiejne, og fru Birthe Skaarup talte lidt om, at nu skulle vi prøve at se på standarderne.
Det skulle måske gå hen til at blive omkring 2005, men hun ville gerne tale om det.
Jeg tror faktisk, at efter et godt udvalgsarbejde, nogle gode samtaler og nogle dialoger kan Dansk Folkeparti stemme for forslaget.
Så vil jeg sige til sidst, at jeg synes det var dejligt
at høre Enhedslistens fru Line Barfod, og jeg synes også, det var dejligt at høre SF og Kristeligt Folkeparti, der tog så positivt imod forslaget.
Nu må vi afvente, hvad der sker.
Jeg håber, at vi kan få en god dialog, og jeg håber også, vi kan få det her på plads til fordel og til gavn for patienterne ude på hospitalerne.
Thomas Adelskov (S), 2002-10-31:
Jeg kunne godt tænke mig, at fru Marianne Pedersen prøvede at forklare os, hvordan det her hænger sammen med regeringens skattestop, for uanset hvordan man vender og drejer det her forslag, så må man jo konstatere - og det hører jeg også i ordførertalen - at der jo ikke er tale om noget stop.
Der er måske nærmere tale om sådan en udjævning over tid, hvor man kan forvente at skulle betale en højere grundskyld.
Så hvordan hænger det sammen med regeringens skattestop?
Det var så det ene spørgsmål.
Sammenholdt med regeringens skattestop kan man jo sige, at ejendomsværdiskatten i 2001 er blevet fastlåst til 5 pct.
Hvordan er man kommet frem til de her 7 pct.?
Det synes jeg også fremstår lidt underligt.
Kunne det ikke lige så godt have været 5 pct.?
Nu tænker jeg på, at regeringen jo også taler meget om regelforenkling, og når vi så når frem til regelforenkling, synes Venstre så, det er særlig smart, at man nu laver lovforslag, som betyder, at der vil være ekstra administration i kommunerne særlig næste år, hvor man indfører det her, og også ekstra administration i staten, hvor man jo alene i staten påregner, at der skal være 10 ekstra medarbejdere til at sidde og administrere det her fuldstændig bureaukratiske forslag?