runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-11-13:
Ja, jeg kan forstå, at der er al mulig grund til at lykønske de to oberster for på den led at have medført et totalt kursskifte i Venstres politik.
Det er da i hvert fald et udfald af debatten i dag, og jeg tror, at jeg vil skrive et kort til dem begge og lykønske dem.
Forsvarskommandoen i taler sit udspil om 3 måneders værnepligt.
Betyder det så også, at jeg skal sende lykønskningskort til Forsvarskommandoen, fordi det nu er Venstres politik, og det nu er årsag til Venstres totale holdningsskift på det her område?
Jeg skal gentage, at jeg personligt og Det Radikale Venstre er enormt glade for, at der er bevægelse i sagerne, og enormt glade for, at Venstre har ændret kurs, men lidt mere information fra Venstres side er nu ønskelig om hvor og hvordan og hvorledes.
Søren Krarup (DF), 2003-11-13:
Noget af det, som jeg lige ville bemærke til hr. Villy Søvndal,
Hr. Villy Søvndal taler om, at når Danmark deltager i Irakkrigen og i Afghanistan, er det med et abstrakt formål.
Men der er jo dukket den trussel op mod Danmark, der hedder den fundamentalistiske terrorisme, og det vil sige, at det netop er en trussel mod Danmark, og det er i kraft af det danske forsvars egentlige formål, at vi også deltager i denne terrorbekæmpelse.
Der turde være en ganske klar sammenhæng her.
Men endnu en gang må jeg altså konstatere, at for hr. Villy Søvndal og hans parti er det åbenbart ikke beskyttelsen af Danmark, der er meningen med forsvaret, men noget ganske andet.
Jesper Langballe (DF), 2003-11-13:
Lad mig ganske kort sige til hr. Villy Søvndal, at Dansk Folkepartis holdning til de militære aktioner i Afghanistan og Irak jo netop kunne hænge sammen med, at her var Danmarks sikkerhed pludselig sat på spil, så Danmark involverede sig i kampen mod terroren for sin egen eksistens og interesses skyld. Men lad mig så i øvrigt sige, at jeg forstår godt, at hr. Villy Søvndal forsøger at tale sig uden om det overfladiske nonsens, han sagde vedrørende hjemmeværnet som en rest fra den kolde krig.
Sagen er jo den, at modstandskampen og dermed også hjemmeværnet så det officielle Danmark ikke just med venlige og tillidsfulde øjne på, og det gjaldt desværre også hærens officerskorps, så da hjemmeværnet blev dannet, var der modstand: Hvad er det nu det for noget med sådan en privat, folkelig hær? Så fik man den civilkommitterede for hjemmeværnet til at holde lidt styr på det, men det hang jo netop sammen med, at hjemmeværnet på grund af sin oprindelse havde den folkelige forankring, som også kan siges at gælde værnepligten.
Men når man er paranoid over for militære sammensværgelser, er det da egentlig underligt, at man er modstander af den demokratiske kontrol, der ligger i en almindelig værnepligt.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-13:
Jeg starter igen bagfra, for så kan jeg bedst huske spørgsmålet, nemlig om hensigten med et dansk forsvar er at deltage i en række abstrakte og langt væk-aktioner.
De sidste to store internationale krige, Danmark har kastet sig ud i, har først været den del af Afghanistankrigen, hvor vi fløj fra Kirgisistan for at hjælpe amerikanerne med at smide bomber ned hist og her i Afghanistan.
Den krig har Dansk Folkeparti stemt for, men den har SF stemt imod.
Den allersidste, vi stemte om, var Irakkrigen, og her er det som bekendt sådan, at det var regeringen sammen med Dansk Folkeparti, der valgte krigen, mens SF stemte imod.
Derfor forstår jeg ikke helt opregningen
fra hr. Søren Krarups side.
Jeg konstaterer bare i forlængelse af forsvarsministeren, at der ikke er behov for det samme territorialforsvar, som der var under den kolde krig.
Det betyder, at den internationale sikkerhedspolitiske situation er en anden, og det synes jeg er gunstigt.
Danmark er blevet placeret i en langt mere fredelig politisk verden i vores nærområder, fordi Danmark har optrådt klogt, bl.a. ved at sikre EU-udvidelsen og ved at sikre, at der er lavet aftaler mellem lande, i stedet for at de skal gå i krig med hinanden.
Så vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, at angående EU-debatten er det jo en kendt sag, at vi har forskellige opfattelser i SF; det behøver man ikke have fulgt meget med for at vide.
Men jeg tror alligevel ikke, uenigheden i SF er så stor, som den offentlige debat giver indtryk af.
Det, der er enighed om i SF, er, at vi vil undgå et militariseret EU, og at vi er modstandere af EU's drømme om at blive en militær stormagt.
Vi har faktisk vundet vores sikkerhed i Europa ved at reducere de militære udgifter, ikke ved at lade dem stige.
Vi bør kunne deltage i ting, som jeg også tror hr. Keld Albrechtsen synes er fornuftige, nemlig minerydning og humanitære indsatser i forbindelse med, at folk skal evakueres, når EU overtager en aktion, der måske tidligere var en NATO-aktion.
Jeg tror ikke, afstanden er så stor, når vi kommer lidt længere ind i diskussionen.
Hr. Ulrik Kragh
må jeg svare næste gang.
Søren Krarup (DF), 2003-11-13:
Jeg kan ikke lade hr. Villy Søvndals bemærkninger om de forskellige værdier være helt uimodsagt, når han siger, at en af de værdier, han forkaster, er hjemmeværnet.
Hjemmeværnet er, som jeg sagde, en udløber af modstandsbevægelsen.
Det vil sige, at hjemmeværnet hører nøje sammen med en dansk vilje til at bestå, og det vil igen sige, at hjemmeværnet er en uundværlig del af dansk forsvarsvilje.
Jeg får lyst til at spørge hr. Villy Søvndal, når han siger, at det er en værdi, som er forskellig fra hans værdier: Er han modstander af, at meningen med et forsvar er at forsvare Danmark?
Er han modstander af, at dansk forsvarsvilje overhovedet får et levende og manifesteret udtryk?
Er det kort sagt hr. Villy Søvndals interesse, at i stedet for at beskytte Danmark skal det være forsvarets formål at deltage i alverdens internationale abstrakte opgaver?
Ulrik Kragh (V), 2003-11-13:
Hr. Villy Søvndal siger, at vores kærlighed til hjemmeværnet mere skyldes dybe følelser frem for omtanke eller noget i den stil.
Jeg er nødt til at spørge hr. Villy Søvndal: Når nu vi står over for det trusselsbillede, som jeg forstår hr. Villy Søvndal er enig i, nemlig at der er en risiko for terror, kan hr. Villy Søvndal så ikke se en fordel i at have 60.000 sæt øjne og ører, der ved, hvad der skal kigges efter; at man har 60.000 mennesker, der kan deltage i bevogtning af infrastruktur og nøglepunkter; at man har biologisk, kemisk og radiologisk uddannede mennesker, som kan lave egenbeskyttelse og hjælpe til med at skabe ro i befolkningen i tilfælde af trusler om sådanne angreb; at man har folk, der kan lave biologisk, kemisk og radiologisk rensning samt sanitet og yde førstehjælp og sørge for forplejning, hvis der bliver behov for det; at man har folk, som kan sørge for, at kommunikationsvejene er åbne, sørge for, at virksomhederne fungerer, sørge for, at trafikken kan reguleres, og at man kan afspærre områder, hvis der er behov for det?
Det er det, de 60.000 mennesker, der frivilligt er engageret i hjemmeværnet hvert eneste år deltager i, uden at der skal betales for deres uddannelse.
Jeg er nødt til at spørge hr. Villy Søvndal: Hvis vi ikke frigør de ressourcer, som i dag er i moboliseringsforsvaret, og lader hjemmeværnet overtage nogle af dem, hvordan skulle vi så få økonomi til at gøre noget på den internationale scene, som vi jo alle sammen er enige om at vi skal gøre?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Jeg kan godt forstå hr. Villy Søvndals argument om, at det ikke er alle, der bliver omfattet af værnepligten, og vi må selvfølgelig også diskutere, hvordan vi sikrer den folkelige forankring i de militære styrker, for som hr. Villy Søvndal også gør opmærksom på, er det jo rigtigt, at der stort set er professionelle styrker i hele EU, hvilket betyder, at en kommende EU-armé bliver en professionel hær inklusive den danske del, hvis Danmark kommer med i den. Jeg synes godt nok, det er et foruroligende perspektiv, at der i hele Europa står militære styrker, som er rent professionelle, og at der ikke er noget folkeligt element i dem.
Det giver anledning til at spørge, om vi er sikre på, at demokratiet bliver tilstrækkelig stærkt forankret i det militære system, både her i Danmark og i Europa i øvrigt.
Jeg vil godt spørge hr. Villy Søvndal, om det er velgennemtænkt at slippe et sådant system, som ikke vil være under behørig demokratisk kontrol på EU-plan, løs.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-13:
Jeg tror, jeg vil starte med hr. Jan Trøjborg: Tak for de venlige ord og tak for det venlige spørgsmål.
Jeg tror, jeg for 3½ år siden, i øvrigt i Politiken, gjorde mig til talsmand for, at det danske forsvarsforbehold var uhensigtsmæssigt.
Det er den ene side af sagen.
På den anden side er det klart, at vi har et ønske om, at Europa fortsætter den gunstige udvikling siden Murens fald, og at man nedbringer de europæiske militære udgifter.
Det er faktisk en af de oversete detaljer i europæisk historie, at siden Murens fald er de europæiske forsvarsudgifter reduceret med 30-40 pct., men på trods af det har vi skaffet os mere sikkerhed.
Her har europæerne optrådt langt klogere, og derfor har det været og er vores holdning efter landsmødet, at vi ønsker den præcisering af det forsvarsmæssige forbehold, jeg her har givet udtryk for.
Kort til hr. Per Kaalund om NATO: NATO eksisterer, men vi har som bekendt et ønske om at reducere de militære forsvarspagter, fordi vi mener, de har et omfang, der i sig selv er konfliktskabende.
Det vil vi arbejde for, men vi anerkender selvfølgelig NATO som en realitet og har også i sin tid været med til at stemme for aktionen i Bosnien, hvor NATO greb ind for at undgå, at serbiske fascister beskød Sarajevo.
Så til slut til hr. Søren Krarup
: Vi er simpelt hen fundamentalt uenige.
Jeg forstod på hr. Søren Krarup, at for hr. Søren Krarup er hjemmeværnet og værnepligten noget af det mest værdifulde, han ved, og det er fair nok.
Sådan kan værdierne jo være lidt forskellige.
Per Kaalund (S), 2003-11-13:
Jeg vil også sige til hr. Villy Søvndal, at selvfølgelig kan man ikke runde alle hjørner af et så stort og komplekst område som dette her.
Men SF nåede jo at erklære sig som tilhænger af NATO før Murens fald, og jeg forstår, at SF fortsat vil bygge sin medvirken i dansk forsvarspolitik, herunder de ændringer, som er skitserede for udviklingen, på NATO-tilknytningen.
Jeg synes, det ville være rart for Folketinget at få en melding om, at det element indgår ud over det, som vi selvfølgelig er enige i, nemlig at der skal foreligge FN-beslutninger og en lang række andre ting, før man går med i krigshandlinger og lignende aktiviteter.
Jeg går ud fra, at SF fortsat går ind for NATO-tilknytningen som sådan.
Jan Trøjborg (S), 2003-11-13:
Jeg forstår nu ikke den megen kritik af hr. Villy Søvndals tale.
Jeg vil spørge til et vigtigt område, som hr. Villy Søvndal ikke berørte så meget i sin tale, og det er hele EU-aspektet og Petersbergopgaverne, som er EU's forsvarsdimension.
Jeg har noteret mig med meget stor glæde, at SF's landsmøde vedtog, at SF nu vil arbejde for, at Danmark kan deltage helt og fuldt i løsningen af EU's forsvarsopgaver, Petersbergopgaverne, som de kaldes. Derfor vil jeg spørge hr. Villy Søvndal, om jeg skal forstå meldingen fra SF's landsmøde sådan, at SF i givet fald vil deltage i kredsen, der skal stå bag et kommende forsvarsforlig.
Vil SF lægge vægt på, at forsvaret skal dimensioneres og målrettes til at kunne løse de opgaver, som jeg tror bliver en af hjørnestenene for dansk sikkerhedspolitik i fremtiden, nemlig EU's sikkerhedspolitiske og forsvarspolitiske opgaver, de såkaldte Petersbergopgaver?
Søren Krarup (DF), 2003-11-13:
Hr. Villy Søvndal har jo normalt en stor interesse i at fremtræde som historisk revser og retter, og jeg kan derfor ikke lade være med lige at bemærke, at når hr. Villy Søvndal taler om, at hjemmeværnet og værnepligten er rester fra den kolde krigs tid, er det en ejendommelig historisk viden, han dermed udtrykker.
Som bekendt er værnepligten noget, der blev indført med grundloven af 1849, så den turde være noget, der er ganske upåvirket af den kolde krig.
Så synes jeg også, at der især er grund til sige, at hjemmeværnet er så vist ikke en rest fra den kolde krig.
Hjemmeværnet er en rest fra modstandsbevægelsen, hjemmeværnet er et udtryk for den danske forsvarsvilje, der blev genvakt under besættelsen i modstandskampen, og det vil sige, at det netop er noget af det mest værdifulde og noget af det mest uundværlige for et dansk forsvar.
Jeg synes som sagt ikke, at disse historiske overfladiskheder skal have lov til at stå uimodsagt.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-13:
Jeg starter bagfra med værnepligten, hvor hr. Keld Albrechtsen spørger, om det ikke var klogt at bevare den folkelige forankring.
Problemet med værnepligten er jo, at vi ikke har en almindelig værnepligt.
Det er hver fjerde unge mand, der må bære byrden af at blive indkaldt, mens de andre går fri.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at værnepligten jo gav mening i forhold til at kunne stille en stor mobiliseringsstyrke, som vi i dag ikke har brug for.
Den tredje ting er, at vi har meget brug for professionelle, samarbejdede enheder, når vi sender dem ud.
Derfor er det efter vores mening bedst at afskaffe værnepligten, i øvrigt på linje med en række andre europæiske lande.
Så spørger hr. Ulrik Kragh, om jeg slet ingen respekt har for frivillige i hjemmeværnet.
Jo, bestemt, men jeg synes, man skal organisere vores forsvar ud fra en lidt mere stringent analyse af, hvad der er brug for, i stedet for efter dybe følelser.
Det er i øvrigt også det, der karakteriserer regeringens politik, når det gælder områder, den ikke har så stor kærlighed til som til hjemmeværnet - ja, undskyld mig, men når man kigger på den offentlige sektor i øvrigt, og hvordan regeringen har hærget, har det ikke været den type respektfuld tilgang, der har karakteriseret regeringen.
Det har været en efter regeringens opfattelse nøgtern analyse af, hvad der var brug for, og hvad der ikke var brug for, men her har vi pludselig et område, nemlig forsvaret, hvor man blander følelserne voldsomt meget ind.
Jeg ved godt, at kærlighed gør blind, men jeg synes alligevel, at følelser også i høj grad kan være med til at spærre for udsigten.
Bare for historieskrivningens skyld vil jeg godt sige, at det, vi har gjort tidligere, har vi haft mindst lige så mange debatter om, som vi har i øjeblikket, men tidligere var vi enige om, at det var vigtigt, at de udvalg, der skulle beslutte om fremtiden og om udspillene til fremtidens forsvar, var sammensat af tre grupper, nemlig politikere, forsvarets folk og sikkerhedspolitiske eksperter.
Men her har regeringen, ligesom regeringen i øvrigt gør med Irakhøringen og alt muligt andet, valgt at køre tingene fuldstændig hermetisk lukket omkring regeringens egne folk, og det er dumt.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Vi er jo i Enhedslisten meget enige i, at der er behov for at få indført åbenhed i de her forhandlinger.
Der er mange positive elementer i det forslag til vedtagelse, som hr. Villy Søvndal har fremsat, men når jeg ikke er medforslagsstiller til hr. Villy Søvndals forslag, skyldes det punktet om værnepligten.
Jeg vil godt spørge hr. Villy Søvndal, om det er vel gennemtænkt, om det er klogt, at man fjerner den folkelige forankring fra hæren.
Jeg vil i hvert fald godt stille det spørgsmål.
Så længe vi har en hær - det er jo ikke noget, Enhedslisten har været med til oprette, det vil jeg gerne sige - bør den så ikke have en folkelig forankring?
Det er jeg ikke overbevist om at det vil. Derfor kunne jeg heller ikke være medforslagsstiller på hr. Villy Søvndals i øvrigt meget sympatiske forslag til vedtagelse.
Helge Adam Møller (KF), 2003-11-13:
Det, hr. Ulrik Kragh var inde på, slog også mig med forbløffelse.
Hr. Villy Søvndal siger, det er en meget lukket proces.
Nu har jeg fulgt de sidste fem forsvarsforlig, i hvert fald fra sidelinjen, og jeg kan sige, at der aldrig nogen sinde har været en mere åben proces end den, der har været i gang det sidste års tid, og som løber i disse dage.
Lad mig minde om, at vi havde en stor forespørgselsdebat om det her emne den 9. april, mange timer.
Vi fik en rapport
i august om fremtidens sikkerhedspolitik, og hvilke konsekvenser den får for dansk forsvarspolitik.
Vi har holdt et hav af konferencer med forskellige og positive organisationer om forsvaret de sidste mange måneder, og der har deltaget folketingsmedlemmer fra alle partier.
Vi fik Forsvarskommandoens udspil for et par måneder siden, og vi har haft en meget omfattende debat i Berlingske Tidende, Jyllands-Posten, Politiken og på de to tv-stationer.
Sig mig, har hr. Villy Søvndal totalt og fuldstændigt haft ørepropper i det sidste halve år?
Ulrik Kragh (V), 2003-11-13:
Det var med nogen forundring, at vi skulle høre hr. Villy Søvndal sige i sit indlæg, at det er en lukket proces.
Vi har massiv offentlig debat både i medierne og i forbindelse med møder rundtomkring i landet.
Jeg har deltaget i utallige møder, også med hr. Villy Søvndal, om, hvordan fremtiden skal se ud, så jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvordan han med så stor overbevisning kan stå og sige, at det er en lukket proces. Der er så meget offentlig debat om, hvordan forsvaret skal indrettes.
Når det er sådan, at vi kigger på, hvad hr. Søvndal siger, så siger han, at hjemmeværnet er et levn fra fortiden.
Jeg ved ikke, om det ikke er gået op for hr. Villy Søvndal, at vi er i en ny sikkerhedspolitisk situation, hvor terrortruslen er et væsentligt element i det, vi skal forberede fremtidens forsvar til.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-13:
Jeg skal sige til hr. Søren Krarup, at grunden til den megen interesse jo er, at Dansk Folkeparti aspirerer til at blive medlem af et kommende forsvarsforlig, har vi forstået.
Jeg er
i gang med en manøvre, der hedder, om man kan finde et bestemt reaktionsmønster i Dansk Folkepartis måde at anskue internationale konflikter på.
Der vil jeg så bede om, at hr. Søren Krarup holder op med at se ethvert spørgsmål som en voldsom provokation mod hele hr. Søren Krarups forsøg på at bygge et lidt underligt kastel op og i stedet prøver at svare. Jeg vil spørge: Når man ikke ville deltage i kampen mod de kristne fascister i sin tid, da de kastede bomber og affyrede raketter mod uskyldige børn i Sarajevo, hvor befolkningen hovedsagelig var muslimsk, var det så religiøst betinget, at man sagde nej til at deltage dér?
Ja eller nej.
Når man ikke fra Dansk Folkepartis side vil fordømme statsterrorismen, hverken i Israel i forhold til Palæstina eller i Rusland i forhold til Tjetjenien, er det så religiøst begrundet, at man ikke vil det?
Regeringen har denne gang i modsætning til tidligere lagt op til en meget lukket og meget styret proces for at nå frem til et nyt forsvarsforlig, når det nuværende udløber ved udgangen af 2004.
Det er, om man så må sige, i forlængelse af regeringens noget selektive forhold til begrebet åbenhed.
I SF vil vi med denne forespørgselsdebat sikre en offentlig debat om noget så vigtigt som fremtidens forsvar; specielt i en tid, hvor der er behov for store ændringer, er det vigtigt, at vi får en offentlig debat. Jeg skal bare nævne nogle af de punkter, der efter SF's opfattelse er de vigtigste diskussioner:
Hvor skal Danmark lægge sin vægt i internationale missioner i forbindelse med internationale konflikter?
Er det en humanitær indsatsbrigade, der forsvarer de værgeløse, eller skal vi deltage i første linje sammen med USA, med eller uden FN, i forebyggende angreb?
Hvor er efter regeringens opfattelse de vigtigste skridt for at beskytte mod truslerne om terror?
Hvilke konsekvenser drager regeringen af omstillingen fra mobiliseringsforsvaret, som er uaktuelt, til et forsvar, hvis vigtigste berettigelse er at deltage internationalt i forbindelse med konflikter i verden?
Hvad betyder det for værnepligten, hvad betyder det for hjemmeværnet, hvad betyder det for det civile beredskab, hvad betyder det for de militære strukturer, og hvad betyder det
Hvilke forhold ser den danske regering mellem det danske forsvar og de internationale organisationer: FN, EU, NATO
Det er de spørgsmål, vi synes er de vigtigste i forbindelse med forespørgslen.
Besvarelse
Ulrik Kragh (V), 2003-11-13:
Det, der får mig på banen
, selv om hr. Villy Søvndal ikke nåede at besvare mit tidligere spørgsmål, er det svar, hr. Villy Søvndal gav hr. Per Kaalund vedrørende NATO: Vi erkender, at NATO eksisterer, men er ellers imod det, fordi det er med til at skabe konflikter. Det var dog en interessant karakteristik af den alliance, der har sikret Danmarks frihed gennem hele den kolde krig, og som er under omstilling til at kunne bekæmpe international terrorisme og være værktøjet for de politiske pres, der lægges rundtomkring i verden for at få nationer til at standse den internationale terrorisme de steder, hvor den florerer.
Det er en interessant karakteristik af et NATO, der påtager sig en sikkerhedsforpligtelse i nationer, der er under genopbygning som Kosovo og Afghanistan.
Jeg synes, det er skammeligt at behandle NATO på den måde, og jeg kan simpelt hen ikke se, hvordan man med den indstilling vil kunne indgå aktivt i et forsvarsforlig.
Men jeg håber, at jeg har taget fejl.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-13:
Jeg forstår, at Danmarks frihed var sat på spil.
Det sagde hr. Langballe, og hr. Krarup sagde noget lignende: Danmark var truet. Af hvem?
Terrorister blev der så sagt fra hr. Krarups side.
Jeg troede, argumentet var masseødelæggelsesvåben.
Men sådan er det jo; argumenterne skifter jo dagligt i øjeblikket.
Det lykkedes aldrig at påvise en forbindelse med terrorister i Irak, selv om det blev forsøgt fra både dansk side og amerikansk side.
Det lykkedes ikke, så derfor synes jeg egentlig, de to repræsentanter for Dansk Folkeparti skulle uddybe deres synspunkt.
Det har jeg i hvert fald behov for.
Sandheden er, at der er sket det stik modsatte.
Men der var ikke organiseret terror, som vi ser i dag, hvor der dagligt eksploderer en vildskab, et had og en terror, som vi aldrig har set før, og det har de to herrer medansvaret for ved at have været med til at sætte den krig i gang, der fuldstændig uden mål og med er i færd med at omdanne Irak til et fuldstændigt kaos - et sted, som terrorister valfarter til ud fra en fornemmelse af, at det, der sker, er fuldstændig uretfærdigt ud fra enhver målestok.
Jeg synes, man har gjort en meget aktiv indsats, og jeg synes desværre også, den er lykkedes alt for godt.
Så til hr. Kragh: Jeg synes ikke, at hjemmeværnet er det indlysende svar på terrortruslen.
Og så er det rigtigt, at SF altid har været tilhænger
af nedbrydning af de militære blokke, og det er vi stadig væk.
Ulrik Kragh (V), 2003-11-13:
Det synes jeg simpelt hen er så urimeligt.
Jeg må udtrykke den stærkeste afstandtagen til den form for retorik.
Den burde ikke være nødvendig.
Det her er langt mere komplekst.
Det kræver langt flere værktøjer, det kræver langt større omtanke end det, man kunne gøre, dengang man havde den konsekvente trussel med atomvåben.
Det her er langt mere komplekst og langt mere kompliceret. Vi står over for trusler, ikke alene mod amerikanske soldater, men også italienske soldater, også FN, også Røde Kors.
Det her er et spørgsmål, om vi vil have en fri, demokratisk verden, eller om vi bare passivt vil se på, at andre undertrykker den frihed, som vi hylder.
Til hr. Jan Trøjborg: Den økonomiske ramme er uændret.
Det er det, der er udgangspunktet for de forberedelser, der ligger til grund for ministeriets arbejde, og det er det, vi har som udgangspunkt.
Men jeg vil da se frem til at høre, om den socialdemokratiske ordfører om lidt kommer med et udspil, hvor man vil bruge flere penge og eventuelt også, hvordan man vil finansiere det.
Men jeg tror nu, der vil være bred konsensus om, at det bliver en uændret ramme.
Endelig til hr. Bjarne Laustsen
: Nu er det jo således, at Venstre lytter lidt til de signaler, der kommer, og ikke alene bare siger, at nu må befolkningen begynde at læse på lektien.
Så har jeg lidt svært ved at forstå, at hr. Bjarne Laustsen synes, at der er laverestående regioner.
I Venstres perspektiv har vi en række områder, som har et mindre antal højtlønnede arbejdspladser og dermed et lavere beskatningsgrundlag, men det, der er vigtigt i den debat, vi har nu, er, at vi har et forsvar, som skal fungere effektivt, og når vi så ved, hvordan det skal skrues sammen, jamen så må vi tage de regionalpolitiske hensyn, der er mulige.