runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Jo, meget bekymrende.
Men vi har jo altid syntes, at den der regel, hvor folk, der elsker hinanden, skal bo i en periode i Malmø, eller hvor de nu vælger at bosætte sig, for derefter at kunne flytte til Danmark, er en fuldstændig underlig regel – specielt i et land som Danmark, der har en frihedstradition, specielt med et ledende regeringsparti, der ved højtidelige lejligheder taler om frihed, men ikke vil give mennesker, der holder af hinanden, den frihed at flytte sammen.
Så jo, vi vil medvirke til at lægge alt det pres, vi kan.
Det er jo den måde, vi flytter på i politik.
Der er jeg fuld af forhåbning, og det forudsætter et ganske stærkt SF, der kan være med i det pres, og sådan tegner det sig gudskelov også.
Vi er jo altså i SF rundet af både lidt Grundtvig og lidt Marx, og det betyder, at vi er optaget af hele den der frihedstradition, der er rundet af Grundtvig.
Da regeringen forsøgte at slippe af med de frie skoler og senest med 10. klasse, var det fak tisk ret heldigt, at vi er i en situation, hvor vi har forlig på det der område, for det betyder, at vi bare kan sige nej.
Det gør vi i SF ud fra en frihedstradition, der hedder, at man skal have lov til at tilrettelægge skoleforløb ud fra forskellige overbevisninger.
Der synes jeg, den nuværende regering har kørt sådan en antipolitik mod folk, der ved noget, og folk, der har sat sig ind i noget.
Det synes jeg ikke er klogt.
Vi er jo meget enige, også på det her punkt, i, at der vel aldrig nogen sinde har været en regering, der er kommet af sted med at tale så meget om frihed og samtidig indskrænke friheden så systematisk i form af en konsekvent statsstyring på alle de områder, hvor det var muligt: læreplaner i børnehaver, læreplaner i folkeskolen, stramme direktiver om, hvad kommunerne må, og hvad de ikke må.
Jeg kan ikke huske, at så mange mennesker er bundet i snor i frihedens navn, som vi har oplevet i de her år.
Og det undrer jo mig, at de, der var så højt oppe at køre over ytringsfriheden i Muhammedsagen, hvor vi jo også har stået helt fast på ytringsfriheden, pludselig er så stille – altså hr. Jens Rohde og statsministeren osv.
Når ytringsfriheden er truet så direkte, at man truer med, at danske journalister skal igennem en retssag, måske fængsles, to journalister plus en redaktør, forstår jeg simpelt hen ikke, at alle de, der sagde, at friheden betød noget for dem, pludselig er blevet så underligt tavse.
Altså, hvor var statsministeren henne?
Han var ellers oppe på en meget høj hest, da vi diskuterede ytringsfrihed.
Det tror jeg alle kan huske.
Hr. Jens Rohde var helt oppe at ringe angående ytringsfriheden.
Han har været fuldstændig tavs.
Bente Dahl (RV), 2006-06-01:
Ja, man må så se nødvendigheden af at komme fremtidens udfordringer i møde, vi skal alle sammen forberede os på den, dvs. tiltag, som bl.a. indebærer videreuddannelse af voksne.
Jeg vil henvise til Trepartsudvalgets rapport om VEU-området, der peger på et stort og større behov for efteruddannelse.
Hvad er SF’s holdning til regeringens stramning inden for uddannelsessystemet generelt, igen til de frie skoler, til folkeoplysningstiltag, men også til VEU-systemet, bureaukratiseringen, manglende bevillinger?
Mener SF, som Det Radikale Venstre, at det er vigtigt, at læring ikke kun medfører gode faglige kompetencer, men at det også er vigtigt, at befolkningen får redskaber til at kunne agere i nationale og internationale sammenhænge?
Mener SF, at der kunne være en anden vej, der kunne føre os derhen, hvor vi vil?
Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Jeg synes faktisk, fru Pia Christmas-Møllers spørgsmål er temmelig interessant.
Jeg synes, at de danske imamer opførte sig tåbeligt.
Men jeg tror bestemt ikke, at de danske imamer, der rejste rundt, var skyld i den vending, sagerne tog.
Det, vi kan se nu, er, at der jo var røre, lang tid inden de imamer kom af sted.
Jeg synes, det er dårligt at rejse rundt på den måde, som det er sket, og som der er refereret til.
Men at gå derfra og til at sige, at et referat i en arabisk avis, som en tidligere udenrigsminister i Danmark ikke har taget afstand fra, har været med til at opildne og få tingene til at løbe af sporet synes jeg godt nok er meget stærk kost.
Hvis det er fru Pia Christmas-Møllers opfattelse, må jeg jo bare notere mig det.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-06-01:
Fra radikal side vil vi sørge for, at det ikke er en kold håndtaske, vi kommer med.
Vi glæder os også meget til at drikke kaffe med SF.
Det tror jeg i øvrigt vi gør allerede.
Men lad mig vende tilbage til det, vi er oppe imod.
For nylig kom Kommissionen med en udtalelse om, at den måde, man i Danmark fortolker direktivet om arbejdskraftens frie bevægelighed på, simpelt hen ikke er i overensstemmelse med EU-lovgivningen.
I Danmark tolker man det på den måde, at en EU-borger, der kommer til Danmark, har ret til at tage sin ægtefælle og sine børn med, men en dansk statsborger, der har været bosat i udlandet og vender tilbage, har ikke automatisk ret til at tage sin ægtefælle og sine børn med.
Det vil sige, vi diskriminerer mellem vores egne statsborgere og andre EUborgere.
Der har Kommissionen simpelt hen sagt: Det er ikke lovligt.
Regeringens svar på det er et træk på skulderen og at sige: Herregud, det er bare Kommissionen, det behøver vi ikke at rette os efter.
Socialdemokraterne siger nøjagtig det samme.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-06-01:
Jeg har ikke spurgt til fru Marianne Jelveds nyhedsbrev fra januar.
Jeg har spurgt, om fru Marianne Jelved er uenig med hr. Niels Helveg Petersen, der har sagt, at imamerne, altså dem, der rejste ned og opildnede, er skyld i at have bragt konflikten uden for Danmark, men at han forstod deres opførsel. Der er et referat i en dansk avis, og det er blevet bekræftet som værende et loyalt referat af den radikale formand i Odense, som deltog i samme møde.
Disse synspunkter et blevet viderebragt i en arabisk avis.
Det er ganske korrekt.
Hr. Niels Helveg Petersen har intet gjort for at dementere disse oplysninger i den arabiske verden.
Har fru Jelved gjort noget?
Mener fru Jelved, at disse meldinger er opildnende, eller er de afdæmpende i forhold til den krise, der bølgede om Danmark og det danske flag i de uger?
Erling Bonnesen (V), 2006-06-01:
Jeg lytter lidt til, at fru Marianne Jelved gerne sådan så lidt større stigninger i de offentlige og kommunale budgetter, så jeg vil gerne lige minde om, at også ved de seneste økonomiforhandlinger mellem staten og kommunerne blev der rent faktisk tilført adskillige milliarder kroner til det kommunale område.
Og lægger vi det hele sammen mener jeg at kunne konstatere, at vi jo faktisk har sat ny danmarksrekord i kommunale budgetter.
Vi vil også kunne konstatere, at vi har de største kommunale budgetter
nogen sinde.
Så jeg har i virkeligheden et meget kort, enkelt spørgsmål: Kan fru Marianne Jelved bekræfte, at vi har de hidtil største kommunale budgetter i Danmark netop nu?
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-06-01:
Jeg vil gerne spørge den radikale leder, om hun er enig med sin kollega tidligere udenrigsminister hr. Niels Helveg Petersen, når han har givet udtryk for, at han forstod den opførsel, de imamer gjorde sig skyldig i, som rejste til de arabiske lande for at opildne til vrede vendt mod Danmark.
Forstår fru Marianne Jelved også disse imamer, undskylder hun disse imamer for de res aktiviteter?
Det vil jeg meget gerne have afdækket.
Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Det er fuldstændig korrekt.
Det har vi ikke.
Jeg vil godt lige gøre opmærksom på, at når vi f.eks. som daværende regeringsparti i planen »Danmark 2010« lægger en ramme for, en beskrivelse af nogle dimensioner, f.eks. af, hvordan arbejdsstyrken kan vokse i den offentlige sektor, er det udtryk for, at vi i dag og i de kommende år er i en situation i Danmark, hvor det ikke handler om, hvorvidt vi har kroner nok til at betale arbejdskraft.
Det, det handler om, er, om vi har mennesker nok til at løfte de arbejdsopgaver, som vi har bare i dag og i de kommende 5-6 år.
Det er arbejdsstyrken, der er nåleøjet for, hvor meget vi kan udvide bl.a. den offentlige sektor med.
Og det er derfor, vi sidder med ved forhandlingsbordet, nemlig for at være med til at skabe en basis for, at vi faktisk kan blive ved med blot at besætte de stillinger, vi i dag har i den offentlige sektor.
Line Barfod (EL), 2006-06-01:
Skal det forstås sådan, at Det Radikale Venstre er uenig med beskæftigelsesministeren og ikke ser det som et mål, at den private sektor skal vokse langt mere end den offentlige?
Det er jo det, vi ser regeringen prøve at gennemføre f.eks. på sundhedsområdet, hvor man udsulter det offentlige sundhedsvæsen og folk så i stedet bliver ledt over i brugerbetaling og forsikringsordninger i det private sundhedsvæsen, som jo eksploderer i de her år.
Jeg kan forstå, at De Radikale altså er uenige i den målsætning om, at den private sektor skal vokse langt mere end den offentlige.
Man har ikke det som et særskilt mål.
Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Det er slet ikke det mål, det handler om i de velfærdsforhandlinger, jeg deltager i.
Når jeg taler om målene for velfærdsforhandlingerne, er det effekten af de reformer, vi laver, på arbejdsstyrken.
Der har regeringen valgt sig en effekt målt i størrelsesordenen 150.000 flere i arbejdsstyrken hen over en lang række år.
Det mål støtter Det Radikale Venstre, og det mål vil vi gerne være konstruktivt behjælpelige med i fællesskab at nå.
Helt reelt kommer det jo an på, hvad den offentlige sektor skal beskæftige sig med.
Der er jo masser af ting, der kan influere på det.
Jeg har ikke, og Det Radikale Venstre har ikke en eller anden bestemt opfattelse af, hvor stor den offentlige sektor skal være.
Vi kan sige, at den offentlige sektor har den størrelse, den skal have på et givent tidspunkt.
På det tidspunkt, hvor Det Radikale Venstre har ansvar, kunne vi jo i hvert fald tage ansvar for den størrelse, den har.
Men vi har ingen forestilling om, at den offentlige sektor skal have en bestemt størrelse i forhold til den private sektor.
Og det er ikke det mål, vi arbejder for under de forhandlinger, vi er i nu.
Line Barfod (EL), 2006-06-01:
Vi har så kunnet få svar fra Socialdemokraterne om, at Socialdemokraterne ikke støtter regeringens mål, og derfor vil jeg gerne høre, om De Radikale støtter regeringens mål.
Beskæftigelsesministeren har i Børsen udtrykt, at hvis stat, amter og kommuner ikke får flere penge, men økonomien fortsat vokser, vil den private sektor løbe fra den offentlige sektor.
Det tager tid, før effekten slår igennem, men efter 10 år vil den offentlige sektor kun være øget med 5 pct., mens den private er blevet 20 pct. større.
Så opstår et nyt Danmark.
Er De Radikale enige med beskæftigelsesministeren i, at det er målet at skabe et nyt Danmark med kolossal forskel mellem den offentlige og den private sektor, eller er De Radikale uenige i det?
Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Altså, jeg har skaffet mig den henvendelse, der kom fra det københavnske plejehjem til Folketingets Socialudvalg i oktober 2003, som vi har læst om i aviserne på det seneste.
Efter at jeg har læst tillidsmandens beskrivelse af vilkårene på den afdeling, der er omtalt der, mener jeg, at enhver kan sige sig selv, at det er umuligt at løfte den opgave med tre ansatte under de vilkår, der foreligger.
Så derfor får hr. Erling Bonnesen mig ikke til at stå her og sige, at der ikke er brug for mere tid og flere hænder på ældreområdet.
Det kan jeg ikke stå og vurdere her, men jeg vil bestemt ikke afvise, at der er brug for det.
Dernæst vil jeg sige, at det selvfølgelig er udmærket med eksemplets magt, og at man kan lære af hinanden.
Men det er heller ikke nok, som hr. Erling Bonnesen siger, at der er kommet flere penge til.
Vi har set, hvordan der er kommet flere penge til uddannelsessektoren.
Ja, men der er sandelig også kommet flere ind i uddannelsessektoren, således at midlerne pr. studerende, pr. skoleelev faktisk er faldet.
Så man kan jo gøre tallene op på mange forskellige måder.
Erling Bonnesen (V), 2006-06-01:
Jamen jeg kvitterer for svaret; i hvert fald er vi enige om, at budgetterne ikke er beskåret, de er steget.
Så kan vi jo så strides om hvor meget og hvor lidt.
Men jeg vil godt følge op på det, som fru Marianne Jelved selv tager fat i, nemlig anvendelsen af pengene.
Når vi nu sådan sammenholder det med de seneste dages kritik af ældreområdet, hvor der helt givet er nogle eksempler på plejehjem, hvor det fungerer dårligt, er der jo heldigvis også endnu flere steder, hvor det fungerer godt.
Så jeg vil gerne følge op på den første del af fru Marianne Jelveds svar om, at vi skulle begynde at bruge, kunne vi sige, det gode eksempels magt.
Dermed kunne vi få sagt til de dårlige plejehjem, at det altså også fra først til sidst handler om ledelse.
Det handler om engagement, således at vi ikke blot løser de dårlige plejehjems situation med penge, men netop ved at få overført de gode eksemplers magt med engagement og ledelse.
Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Det tror jeg da er ganske rigtigt, hvis man tager det i kroner og øre, om man så må sige.
Men det er slet ikke det, der er så interessant.
Man kan ikke alene løse de opgaver, vi står over for, ved hjælp af penge.
Men jeg vil godt lige understrege til hr. Erling Bonnesen, at regeringens plan er, at det offentlige forbrug må stige med 0,5 pct. om året.
Regeringens resultater er, at det offentlige forbrug i gennemsnit er steget med 1,3 pct. om året.
Det, jeg synes man skulle tage at gøre, er at begynde at overveje, hvordan man kunne finde nogle andre måder at styre den offentlige økonomi og prioritere opgaverne på.
For at få det mest mulige ud af det mener jeg man skal give større ansvar og større frihed til løsning af opgaverne rundtomkring i kommunerne.
Det er jo ærgerligt, at det er under de her lidt besværlige vilkår, vi fører denne debat.
Det kunne jo ellers være spændende.
Men jeg vil gerne minde hr. Villy Søvndal om, at i den undersøgelse, som der bliver refereret til, anerkender de professorer, der kommenterer undersøgelsen, jo også, at Det Radikale Venstres vælgere er enige med partiets fordelingspolitik, når det gælder efterlønnen og folkepensionsalder og den slags ting.
Jeg synes, den vigtigste pointe i den undersøgelse i virkeligheden er en helt anden.
Der er 7 pct., så vidt jeg husker, der mener, de er højreorienterede, og der er 27 pct., der mener, de er venstreorienterede.
Så bliver overskriften i den artikel, at Det Radikale Venstres vælgere ligger til venstre for folketingsgruppen, jævnfør fordelingspolitikdiskussionen.
Det, man overhovedet ikke nævner, er, at 63 pct. af Det Radikale Venstres vælgere slet ikke bekender sig til at være venstre- eller højreorienterede.
Og det er i virkeligheden den gode nyhed, og den synes jeg hr. Villy Søvndal også skulle interesse sig for.
Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Efterhånden siger det der med venstre og højre side mig ikke ret meget, og jeg synes ikke, at det er med til at klargøre noget som helst.
Derfor vil jeg godt understrege, at jeg har valgt de temaer ud, som betyder noget for Det Radikale Venstre – ikke bare for folketingsgruppen her, men for partiet som helhed.
Det er nyt, at vi har den sløring, vil jeg kalde det.
Derfor mener jeg, at der er brug for, at der skabes klarhed, og at der angives nogle alternative veje.
Det Radikale Venstre har i virkeligheden påtaget sig en meget besværlig rolle og prøver at skabe et andet mønster i politik end det traditionelle, gammeldags venstre-højre.
Først og fremmest vil jeg gerne lige sige, foranlediget af fru Pia Christmas-Møllers spørgsmål og muligheden for at få ordet til fru Pia ChristmasMøller nu, at hr. Niels Helveg Petersen har gjort det fuldstændig klart fra denne talerstol, at han ikke har godkendt det, der er refereret til i en arabisk avis, og at han i øvrigt har fremført meget skarp kritik af imamernes rundrejse i Mellemøsten.
Det ugebrev, jeg har skrevet – den 13. januar tror jeg det er –
handler sådan set om noget andet og forholder sig ikke til imamernes rejse som sådan, men handler om ytringsfrihed og eksempler på, hvor svært det er at have sin ytringsfrihed, hvis man er uenig med majoriteten i Danmark.
Per Clausen (EL), 2006-06-01:
Jeg synes da, det er en udmærket arbejdsdeling, at SF tager sig af særhederne og Enhedslisten så leverer de sidste stemmer, der gør, at vi kan få en anden regering i stedet for den, vi har i dag.
Det er jo en god ting.
Men med hensyn til det med fru Margrete Aukens stemmeafgivning er problemet jo – så kan hr. Villy Søvndal jo i første omgang nøjes med at svare på det, han må kunne svare på – om det er SF’s EU-politik, at man på miljø- og fødevareområdet skal gå efter løsninger, der indbefatter, at man laver minimumsstandarder med mulighed for de enkelte lande for at gå videre.
Når jeg spørger hr. Villy Søvndal om det i dag, er det, fordi fru Margrete Aukens stemmeafgivning i Europa-Parlamentet kunne få nogle til at tro, at det er SF’s politik, at man skal gå efter maksimumsafgørelser på alle områder.
Det er nemlig så vigtigt for fru Margrete Auken at bestemme, hvad man laver i andre europæiske lande, at hun er villig til at acceptere, at vi fratages vores muligheder for at lave bedre løsninger i Danmark.
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Det synes jeg til gengæld det var, men når det ikke er modtaget i den ånd, er jeg selvfølgelig nødt til at prøve igen.
Jeg vil godt starte med udelukkelsesmetoden.
Der tror jeg, vi kan følges ad hos De Radikale og SF.
Vi kan ikke gøre noget sammen med den nuværende statsminister hverken med hensyn til skattestop eller en stribe andre temaer, vel?
Det er De Radikale enige i, ikke også?
Dansk Folkeparti vil jeg tro De Radikale vil have det svært ved at se mange alliancemuligheder med.
Er det ikke også rigtigt forstået?
Så er der De Konservative, der hylder skattestoppet, de vil endda endnu videre med det.
Der er heller ikke noget at komme efter, vel?
Så er der den kreds af partier tilbage, der på venstrefløjen udgør oppositionen til den nuværende regering, og der vil vi kaste alle vores kræfter ind for at sikre, at skattestoppet kommer væk.
Vi vil kaste alle vores kræfter ind for at sikre, at de ting, vi vil velfærdsmæssigt, bliver opfyldt.
Der har De Radikale desperat brug for et stærkt SF på en række af punkterne, på andre punkter har Socialdemokraterne brug for et meget stærkt SF.
Så jeg tror, at jo længere tid der går, jo mere vil rigtig mange se, at det at stemme på SF i virkeligheden er det allerbedste svar på det dilemma, der rejses.
Rune Lund (EL), 2006-06-01:
Så kan det være, jeg kan prøve med noget mindre specifikt, men vi er stadig væk i EU-afdelingen.
Der har jo været en tænkepause, som nu har varet et års tid, og man har bedt folk om at deltage i debatmøder og tænke og indgå i dialog, og så synes jeg jo, det er meget naturligt, at når der så på et tidspunkt kommer et eller andet resultat af denne tænkepause, skal der selvfølgelig udskrives en folkeafstemning i Danmark, hvis der kommer en ny traktat.
Folkeafstemningen om en EU-forfatning blev aflyst på grund af de meget glædelige nejer i Frankrig og Holland sidste år, henholdsvis den 29. maj i Frankrig og et par dage efter i Holland.
Det er jo muligt, at der igen kommer en EUforfatning, som der skal stemmes om, men det er jo også muligt, der kommer en anden traktat.
Der har været tanker om en minitraktat, en EUforfatning i en lightudgave.
Jeg vil bare spørge hr. Villy Søvndal, om det er SF’s holdning, at en sådan ny traktat, uanset om den er stor eller lille, skal til folkeafstemning.
Jeg ville synes, det ville være det mest naturlige.
Når nu man har bedt folk tænke et år, indgå i dialog et år, skal de selvfølgelig også have noget at sige, hvis der endelig kommer en traktat.
Bakker SF op om en folkeafstemning?
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Hr. Thulesen Dahl spørger, om man kan regne med det, og jeg vil sige, at jeg synes, at mit svar er langt mere sikkert end Dansk Folkepartis svar vedrørende efterlønnen.
Vi vil jo ikke gå ud og sige noget på nuværende tidspunkt og så gå ud og lave det fuldstændig om kort tid efter et valg.
Jeg har ikke bundet mit svar op på § 20 i grundloven og på, om der er tale om suverænitetsafgivelse i grundlovens forstand, men jeg har sagt, at jeg synes, det afgøres af graden af kontroversielt indhold, der er i de forslag, der lægges frem, og graden af institutionelle ændringer.
Ud fra en vurdering af det vil vi tage stilling til det.
Marianne Jelved (RV), 2006-06-01:
Hr. Jens Rohde har et problem.
Hr. Jens Rohde hører kun det, hr. Jens Rohde vil høre.
Men det er godt, at det bliver optaget på bånd alt sammen, eller at vi kan se det på tv. Fru Margrethe Vestager har sagt, at der er ingen her, der ikke vil forsvare ytringsfriheden.
I den pågældende tvudsendelse, som hr. Jens Rohde refererer til, blev jeg stillet det spørgsmål, om jeg mente, at ytringsfriheden var truet i Danmark, og hvad svarede jeg?
Jeg svarede: Ja, den er truet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-06-01:
Tak for svaret.
Det er fuldstændig rigtigt, jeg tror, det var på det tidspunkt, hvor jeg var ude at lave direkte tv, med Socialdemokratiets formand endda, om bedre vilkår for vores ældre, at det her spørgsmål må være blevet stillet.
Men det, jeg så har lyst til lige at følge op på, og det kan jo så også have været diskuteret, er, om vi i virkeligheden kan regne med det her, for sagen er jo, at hvis man nu vil lave om på stemmereglerne i Ministerrådet, gå fra enstemmighed til flertalsafgørelser, så er der jo nogle, der vil rende rundt med den påstand, at det ikke er suverænitetsafgivelse i sådan formel forstand, men i sådan reel forstand vil det jo være suverænitetsafgivelse.
Hvis man har vetoret mod ændringer eller beslutninger og man så den næste dag ikke har det, men kan stemmes ned, så er det jo rent faktisk en suverænitetsafgivelse, selv om de ikke i formel forstand i det danske Justitsministerium eksempelvis finder frem til, at det måtte være det.
Vil vi da også i sådan nogle situationer som den her kunne stå side om side med SF i kravet om, at der også skal være folkeafstemning om den type ændringer?
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Jeg mener bestemt, hr. Thulesen Dahl af mange grunde skal sove trygt om natten, men jeg svarede faktisk på det før.
Jeg er ked af, hvis hr. Thulesen Dahl var fraværende, for hr. Rune Lund fra Enhedslisten stillede præcis det samme spørgsmål.
Jeg gjorde rede for det principielle syn, at når vi har haft en langt mere dybdegående EU-debat i Danmark end i en række andre lande, er det, fordi vi har bundet traktatændringer op på folkeafstemninger.
Det tror jeg har været rigtig klogt af hensyn til den diskussion, vi har.
Politikerne har været tvunget ud i at få en større viden, og den har de så diskuteret med befolkningen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-06-01:
Jeg er lidt optaget af EU-området.
Når vi nu i givet fald, som nogle jo arbejder på, skal have en sådan traktat – altså ikke en forfatning, men man piller nogle ting ud af den, stemmeregler og ting og sager, og så er det enden på den her tænkepause – så er jeg lidt interesseret i og lidt optaget af som en EU-skeptiker, om vi i den danske befolkning får lov til at blive spurgt om det her.
Der har SF påtaget sig et stort ansvar, for SF er jo med i noget omkring EU og har valgt at være sådan en del af det pæne selskab dér, og derfor kunne det være interessant at høre SF’s formand udtale sig om, hvorvidt vi kan sove trygt om natten, fordi vi ved, at hvis der kommer det, man kan kalde en minitraktat, så får vi en folkeafstemning om den.