Ulla Tørnæs (V), 2003-01-09:
Jeg vil gerne starte med at takke Folketingets partier for den brede tilslutning til hovedlinjerne i dette forslag og også til de mere konkrete elementer, der peges på i forslaget.
Flere partier har rejst en række spørgsmål
allerede her i dag, og jeg vil i min besvarelse tage fat i et par enkelte af de elementer, der har været nævnt. Bl.a. har flere været inde på formålet med lovforslaget og dermed fokuseringen på den individuelle vejledning.
Her vil jeg bare sige, at for mig er det helt indlysende, at vejledningen af den enkelte jo ikke giver nogen mening, hvis man ikke forholder sig til den enkelte unges ønsker.
Jeg synes sådan set, det står meget tydeligt i § 1. Jeg medgiver, at ordet »ønsker« ikke står der direkte, men der står dog »den enkeltes personlige forudsætninger«.
At vejlede ud fra den enkeltes personlige forudsætninger betyder jo alt andet lige, at man også inddrager den enkeltes ønsker
, så jeg synes i og for sig, at det, der fremgår af § 1, imødekommer det, som flere har været inde på.
Andre har spurgt, hvordan regeringen forestiller sig strukturen; hvordan regeringen forestiller sig, at det her skal realiseres.
Er der tale om, at der skal opbygges store, nye, forkromede paladser ude rundtomkring?
Dertil kan jeg klart svare: Nej, det er der ikke tale om.
Jeg forstår ikke helt, at der kan være anledning til den helt store tvivl, for jeg synes sådan set, det er understreget meget klart i forslaget, hvad det er, vi ønsker fra regeringens side. For god ordens skyld vil jeg imidlertid gerne understrege, at det, vi lægger op til, er, at det bliver kommunalbestyrelsen, der skal sørge for, at Ungdommens Uddannelsesvejledning har en daglig ledelse, som over for kommunalbestyrelsen skal være ansvarlig for, at vejledningen gives inden for de rammer og bevillinger, som fastsættes i kommunen, med henblik på at nå de mål, vi er enige om, og som står beskrevet i lovforslaget.
Det er kommunalbestyrelsen, som har ansvaret for, at der er en daglig ledelse af Ungdommens Uddannelsesvejledning, og det er også således, at det er kommunalbestyrelsen, der får ansvaret for, at opgaven løses bedst muligt.
Det indebærer selvfølgelig, at den konkrete løsning af opgaverne kan variere fra område til område, naturligvis under forudsætning af at man som kommune lever op til lovens bestemmelser.
Jeg synes hermed, det er understreget, at vejledningen skal gives så tæt på den enkelte som overhovedet muligt.
Der er altså ikke tale om, at den unge selv skal bevæge sig hen til et vejledningshus - jeg tror, det var hr. Thomas Adelskov, der brugte det billede.
Det er der slet ikke tale om, og det vil sige, at Ungdommens Uddannelsesvejledning i virkeligheden bedst kan beskrives som en institution, hvor der typisk er ansat medarbejdere, der i en betydelig del af deres arbejdstid rent fysisk er placeret på de skoler og institutioner, hvor de unge modtager undervisningen.
Kernen i lovforslaget - og det har jeg sådan set lyttet mig til at det er der enighed om - er altså, at den konkrete vejledning gives decentralt, tæt på de unge, således at vejlederen på grund af den decentrale fysiske placering har et tæt kendskab til den enkelte unge, som modtager vejledningen.
Et andet spørgsmål, som har været rejst, er spørgsmålet om, hvad der skal ske med de funktioner, som i dag varetages af R.U.E. Helt konkret er der blevet spurgt, om det er meningen, at den vidensopsamling, som er i R.U.E i dag, bare skal forsvinde ud i den blå luft, men det er naturligvis ikke meningen.
Jeg vil slutte af med at sige, at jeg ser frem til udvalgsbehandlingen, og jeg vil naturligvis svare på de yderligere spørgsmål, som vil dukke op undervejs under behandlingen af lovforslaget.