Lotte Bundsgaard (S), 2004-11-26:
Først må jeg sige til hr. Bent Bøgsted, at det er i orden og stå og være sådan ligesom høj i hatten og sige, at vi kommer aldrig til regeringsmagten, og hvad ved jeg.
Men det er ikke i orden at kritisere, at vi andre ikke har styr på lovgivningen, når man ikke selv har det.
Den sidst vedtagne ændring af barselorloven var Dansk Folkeparti med til at vedtage.
Så kan man være imod vores forslag, men at begynde at sige, at det, det før var i orden at lovgive om, lige pludselig ikke nu er i orden at lovgive om, det synes jeg ikke er rimeligt.
Så vil jeg til sidst sige, at vi fik en bekræftelse på, at det faktisk er os, der står på lønmodtagernes side, da vi hørte hr. Bent Bøgsteds sidste bemærkning.
Hans bemærkning om omsorgsdage handlede jo ikke om, hvordan lønmodtagerne fik deres tid til at hænge sammen, hvordan deres børn blev sikret, at forældrene var hos dem.
Nej, han tog et arbejdsgiversynspunkt.
Det her bliver for bureaukratisk, sagde han, og ja, det vil vi møde mange arbejdsgivere der vil sige, men vi Socialdemokrater mener, at vi skal se det ud fra lønmodtagernes og deres børns synsvinkel, for ellers kan lønmodtagerne ikke være hos deres børn, når deres børn har behov for det.
Jeg synes, det ville klæde Dansk Folkeparti at vise, at det ikke var arbejdsgiverpartiet, vi havde stående her på talerstolen, og ændre holdning til vores forslag.
Fru Charlotte Dyremoses toneleje er rimelig højt, og samtidig overdriver hun faktisk, hvad vi har sagt.
Vi synes, det er vigtigt, at børn har både en mor og en far.
Vi ved, at der er rigtig mange fædre, som gerne vil være rigtig gode forældre, men som har meget svært ved at komme op på deres arbejdsplads og sige, at de gerne vil have orlov, som har meget svært ved at få den ret og blive anerkendt som en god arbejdskraft, hvis de vælger at blive hjemme hos deres børn.
Samtidig siger vi, at på trods af at vi går på arbejde, på trods af at vi knokler, på trods af at vi gør vores bedste, skal vi også kunne være hos vores børn, når vores børn har behov for det.
Jeg glæder mig rigtig meget til at høre fru Charlotte Dyremoses tale.
Jeg glæder mig til at høre, om hun mon er kvinde nok til at stå frem og sige, at De Konservative står ved, hvad de siger, eller om hun ligesom familieministeren trækker i land og siger, at hvis man ikke er enig, så må vi jo prøve at forhandle, hun vil ikke trænges op i krog, og hvad ved jeg.
Uanset om LO og DA ikke er helt enige, så mener vi faktisk, at vi skal kunne være hos vores børn, når vores børn har behov for det, og derfor vil vi opretholde vores forslag om omsorgsdage.
Jeg vil faktisk gerne takke fru Charlotte Dyremose, fordi hun stillede op og sagde, at det socialdemokratiske forslag er en god idé, ikke fordi det er et socialdemokratisk forslag, men fordi det kan forbedre forholdene for vores børnefamilier.
Jeg blev ret glad, da jeg så fru Charlotte Dyremose i TV-avisen onsdag fortælle om vores forslag, at det var et forslag, som fru Charlotte Dyremose gik ind for.
Men jeg bliver bare lidt usikker, når jeg hører både familieministeren og fru Charlotte Dyremose i dag sige, at arbejdsgiverne skal være enige i det, når vi nu godt ved, at arbejdsgiverne ikke vil have det her forslag.
Hr. Jørgen Neergaard Larsen, der er direktør for Dansk Arbejdsgiverforening, har gjort sig rimelig meget umage her de sidste par dage og sagt rimelig klart, at det vil de ikke være med til i Dansk Arbejdsgiverforening.
Så mit spørgsmål er til fru Charlotte Dyremose: Er der lidt mere sådan kvindemod eller mandsmod i fru Charlotte Dyremose, end der er i familieministeren, sådan at fru Charlotte Dyremose klart og tydeligt vil sige, at selv om Dansk Arbejdsgiverforening siger, at de ikke vil have det her forslag, så står vi fast?
Det vil sige, at selv om DA holder fast på deres holdning om, at man ikke skal gennemføre det socialdemokratiske forslag, så vi forældre får mulighed for at være hos vores børn, når vores børn har behov for det, så vil fru Charlotte Dyremose godt love fra talerstolen, at De Konservative alligevel vil gå ind for det?
Eller er der andre ting, der gør, at De Konservative ikke vil gå ind for det forslag, som fru Charlotte Dyremose så smukt beskrev i TV-avisen onsdag aften som et forslag, fru Charlotte Dyremose ville støtte?