Carsten Koch (S), 1997-12-17:
På baggrund af den debat, som har fundet sted om dette forslag, synes jeg, der er grund til at slå to ting fast.
For det første er det vigtigt at slå fast, at det er ansvaret for ligningen af selskaber, staten overtager. Staten udfører derimod heller ikke efter lovforslaget den samlede selskabsligning.
Jeg har lyttet meget til V's og K's formuleringer.
Gang på gang har de fremstillet sagen, som om staten - regionerne - nu skal overtage den samlede ligning af selskaber, så jeg bliver altså nødt til igen at afdramatisere og sige, at det er ansvaret, der overdrages.
For det andet vil jeg for at afdramatisere tingene sige, at jeg, som jeg har sagt ved flere lejligheder, straks efter nytår vil indbyde såvel Kommunernes Landsforening og skattecheferne som V og K til sammen med partierne bag forslaget at drøfte den konkrete udmøntning af den ansvarsoverflytning, der finder sted, netop for at fastholde det kommunale engagement i ligningen af selskaber.
Den eksisterende struktur på selskabsligningsområdet er præget af, at der er meget langt mellem den ifølge loven ansvarlige minister og de myndigheder, som udfører ligningen, og som suverænt afsætter ressourcer til at foretage den pågældende ligning.
Skatteministeren har i dag, sådan som strukturen er, ansvaret, men har ikke nær de tilstrækkelige midler til at få udøvet ansvaret på en rigtig måde.
Der jo været påfaldende enighed om, at der er problemer.
Jeg vil gerne understrege for at slå det helt fast, at jeg ikke mener, at man kan klandre danske skattechefer eller de personer, som er engageret i ligningen rundt om i landet, for noget som helst.
De gør et godt og gedigent arbejde, og det skal vi have stor glæde af også i fremtiden, også under den nye struktur.
Det skal der ikke herske tvivl om.
Dette er ikke en kritik af de ansattes arbejde, tværtimod, men det er en konstatering af, at der i en del kommuner ikke afsættes tilstrækkelige ressourcer til at få ligningsarbejdet løftet op til en tilfredsstillende standard.
Det er et spørgsmål om, hvor megen vilje der er rundt om i kommunerne til at gøre det.
Det er det, der er problemet, og dér har vi ikke de sanktionsmuligheder, dér har vi ikke de muligheder, vi godt vil have, til at nå det mål, som V og K og andre også er enige i, nemlig at vi får en mere ensartet og tilfredsstillende og konsekvent ligning.
Sådan er problemstillingen, og det, vi har lagt vægt på, er, at vi under ingen omstændigheder er interesseret i at kritisere de kommunale skattechefer, de kommunalt ansatte, der arbejder med ligningen.
Det er slet ikke det, der er temaet.
Derfor er der med dette forslag tale om en omlægning af strukturen, en mere klar og entydig ansvarsfordeling, og på det grundlag kan vi så få nogle gode og gedigne drøftelser,
så snart Folketinget kommer ind igen.
Jeg har ikke tænkt mig at trække sagen i langdrag, som jeg også har sagt.
Jeg synes ikke, at vi skal snakke i månedsvis om dette her, for de ansatte og kommunerne har krav på, at man får en relativt hurtig udmelding om, hvad der er tanken i det.
Og modellen skal ikke fjerne kommunerne fra selskabsligningen, men lægge den i faste og veldefinerede rammer.
Sådan er det, og jeg synes, at meget af det, vi i dag har hørt fra V og K, er det rene ideologiske ordgas, som ikke har meget med konstruktiv tilgang til problemstillingen at gøre.
Men sådan er det selvfølgelig; der skal jo også være plads til lidt politik.
Jeg vil slutte af med at sige: Lad os nu komme konstruktivt ned til sagen.
Lige så snart vi kommer ind igen efter juleferien, skal vi have fastlagt disse ting.
Bl.a. hr. Flemming Hansen har været inde på det - og det er igen vores bagermester; man skulle næsten tro, hr. Flemming Hansen kender en bagermester, for han taler hele tiden om en bagermester; vi kunne også tage en skotøjshandler; vi kunne tage mange forskellige personer, som tilfældigvis er organiseret i selskabsform, men som lige så godt kunne være organiseret som personlige selvstændigt erhvervsdrivende
: I disse tilfælde vil det klart være sådan, at denne person, denne bagermester som altovervejende hovedregel vil blive lignet i sin kommune og af sin kommune, sådan som det er i dag.
Men vi er ikke interesseret i, at den pågældende bagermester skal lignes i en kommune, der overhovedet ikke er interesseret i at afsætte de nødvendige ressourcer til, at der kan foretages en tilfredsstillende ligning.
Og det tror jeg også hr. Flemming Hansen mener inderst inde.
Der er ingen intentioner om at løfte ligningen af bagermestre eller andre gode folk op i det statslige regi.
Kun skal det være sådan, at hvis der er behov for det, som følge af at den pågældende kommune ikke er interesseret,
ikke vil afsætte ressourcerne, så bliver vi nødt til at løfte den op i det statslige regi.
Det, der også skal indgå i de forhandlinger, der går i gang, så snart vi er kommet ind igen efter nytår, skal være en udfyldelse, en diskussion af, hvordan disse kontrakter mellem den statslige og den kommunale myndighed, efter hvilke den kommunale myndighed skal forsætte med ligningen, skal laves, sådan at der tages hensyn til det altafgørende problem at få fastholdt de gode folk i skatteforvaltningerne, få fastholdt ressourcerne, sådan at vi ikke får den flugt, som nogen mere eller mindre måske endda ønskede eller har luftet muligheden for.
Det skal være gedigne kontrakter, der fastholder folk, de dygtige folk, og dem er der mange, mange af rundt om i kommunerne.
Der er ikke tale om nogen form for virksomhedsoverdragelsesproblemstilling.
Må jeg minde om, at vi taler om to myndigheder, kommunerne og staten, som etablerer en anden myndighedsstruktur, end man har haft før, en ny ansvarsfordeling.
Det er en offentlig myndighed, som skal arbejde sammen med Folketinget, som skal arbejde sammen med regeringen for at få udført de myndighedsopgaver, som Folketinget fastlægger, bedst muligt.
Det er deres opgave og ikke andet.
Jeg vil lidt slagordsagtigt mane til fred og fordragelighed på dette område.
Det bliver et sagligt godt projekt; det er der ingen tvivl om.
Alle taler om den skæve kommunale ligning.
Regeringen gør noget ved det.
Det er klart et spørgsmål, som vi kan drøfte, og som jeg er med på at vi får løst, sådan at borgernes og virksomhedernes retssikkerhed selvfølgelig er tilfredsstillet, og sådan som vi har gjort det i forbindelse med det forslag, som i øjeblikket verserer vedrørende ændring af klagestrukturen, hvor vi har en tilsvarende problemstilling.
Det er ikke noget problem at få diskuteret det spørgsmål ved de forhandlinger, som vi skal have senere.
Klagestrukturen er sådan, som den er beskrevet i det forslag, som er fremsat vedrørende selskabers ændring, hvor vi lægger klagestrukturen om, og Landsskatteretten skal behandle klager vedrørende moms og afgifter osv. I forbindelse med denne klagestruktur skal vi selvfølgelig også diskutere klagestrukturen i forbindelse med det.
Man kan tænke sig flere modeller.
En model er, at et selskab eller en person kan få forelagt problemstillingen for regionen, som er forpligtet til at udtale sig.
Der er ingen tale om, at dette forslag indebærer nogen som helst form for svækkelse af borgernes eller virksomhedernes retssikkerhed.
Det, der er tale om, er, at vi endda forbedrer retssikkerheden, ved at der bliver en mere effektiv ligning, sådan at ingen kommer ud for, at man overhovedet ikke får lignet de selskaber, der ligger i éns kommune f.eks. Det er en styrkelse af retssikkerheden, og klagestrukturen kan forbedres, uden at der er nogen som helst problemer med at få diskuteret spørgsmålet om borgernes retssikkerhed.
Det skal vi nok få ordnet.