Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-30:
Arbejdet med et EU-charter er påbegyndt, og så vidt vi er blevet orienteret - vi sidder jo ikke i den gruppe, der arbejder med det - blev det første møde bl.a. brugt til en meget lang diskussion af, hvad man skulle kalde sig selv.
Det endte vist med at blive til et konvent, og det er jo også meget brugbart, når man senere skal kunne henvise til, at det var dér, arbejdet med EU's egentlige forfatning blev påbegyndt.
Man startede med konventet, der lavede et politisk dokument, som udtrykte nogle klare rettigheder for borgerne, og det dokument kan så efterfølgende blive hæftet ind i traktaten, for det kan man jo lige så godt, når det endelig ligger der - ikke sandt?
Man starter med at inddrage et samarbejdsområde, så siger man, det skal være med enstemmighed, tingene vedtages, og lidt senere får man det lavet om til flertalsafgørelser, for nu skal samarbejdet jo effektiviseres.
om, at det, man er gået i gang med at lave med dette charter, er at forberede EU's egentlige forfatning.
Hvis det ikke var således, kunne man jo spørge sig selv, hvad grunden så egentlig er til alt det arbejde, for selve de grundlæggende rettigheder, som er beskrevet i den europæiske menneskerettighedskonvention, har EU-Traktaten jo en henvisning til i dag.
Ministrene kom selv ind på, at det i Amsterdamtraktatens artikel 6 står skrevet, at EU respekterer de grundlæggende rettigheder, sådan som de fremgår af den europæiske menneskerettighedskonvention.
Det, der er det essentielle i denne forbindelse, er selvfølgelig, at det med denne formulering er hævet over enhver tvivl, at det er Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, som skal fortolke de rettigheder og ikke EF-Domstolen.
Det, man er gået i gang med nu, vil efter vores opfattelse derimod give et skred i retning af, at EF-Domstolen skal fortolke på området i højere grad, end det allerede er gældende i dag, og at der derfor også vil kunne opstå konflikter.
En anden ting, man kan bruge et sådant charter til - og det er vi selvfølgelig også meget bekymrede over - er at forstærke Unionens mulighed for at gribe ind over for lande, som giver indflydelse til partier, man ikke bryder sig om.
Østrig-eksemplet er jo nærliggende.
Det er ikke lang tid siden, at de 14 stats- og regeringsledere via telefonen og uden om de parlamentariske spilleregler i bl.a. Danmark blev enige om, at man skulle iværksætte sanktioner over for Østrig, fordi Frihedspartiet deltog i regeringen.
At socialdemokraterne tidligere havde haft Frihedspartiet med i regering osv. osv., glemte man skyndsomt, og så iværksatte man sanktioner, så det er jo ikke bare Dansk Folkeparti, der frygter for eller får den tanke, at man vil bruge dette charter til at iværksætte den type sanktioner over for lande.
Jeg har tidligere i debatten og vil også her i mit ordførerindlæg gøre alle Folketingets medlemmer og dem, der hører med, opmærksom på, at lederen af den socialdemokratiske danske parlamentarikergruppe i Europa-Parlamentet, Torben Lund, som tidligere var politisk ordfører for Socialdemokratiet, har sagt, at charteret skal: ».. bruges til at give EU grundlag for at gennemføre sanktioner, når et af den slags partier får del i regeringsmagten, f.eks. mage til de sanktioner, som de 14 regeringschefer har iværksat over for Østrig.«
Det er også hr. Torben Lund, som udtrykker, at man skal bruge charteret
til lige
præcis det
Jeg havde håbet, at vi under debatten havde fået en debat om de forhold, også med Venstre.
Men jeg må beklageligvis nu konkludere, at da Venstres ordfører var heroppe, var det umuligt at få en debat med hende.
Hun ønskede ganske enkelt ikke at svare på nogen af de spørgsmål, der blev stillet heroppefra.
Jeg skal derfor på baggrund af det, jeg her har sagt, fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Idet Folketinget med bekymring konstaterer, at arbejdet med at udarbejde et EU-charter om grundlæggende rettigheder er påbegyndt, pålægger Folketinget regeringen at arbejde for - at charteret ikke på nogen måde knyttes til EU's traktatgrundlag eller på anden måde bliver brugt til at lave en egentlig EU-forfatning - at charteret som politisk dokument klart afgrænses, så det ikke kan blive brugt til EU-sanktioner som i tilfældet over for Østrig - at det tværtimod gøres utvetydigt klart i charteret, at det ikke giver EU grundlag for at gennemføre sanktioner, når partier, som magteliten ikke kan lide, får indflydelse som eksempelvis i Østrig, idet Folketinget har den opfattelse, at indgreb for at sikre, at menneskerettighederne overholdes, kun sker, ifald overtrædelser rent faktisk konstateres.«