Jens Christian Lund (S), 2005-06-08:
Der er her tale om en meget interessant sag.
Det er egentlig ikke den enkelte sag, som er nævnt i fru Anne Grete Holmsgaards indlæg, som er interessant her, for den er givetvis blevet kørt på en måde, der er i orden, og principielt bør vi heller ikke her i Folketinget lovgive på grundlag af enkeltsager.
Men det er en meget principiel og dermed meget interessant sag.
Jeg er jo ny her i Folketinget, og derfor undrer det mig egentlig meget, at det har været nødvendigt at fremsætte sådan et beslutningsforslag, for jeg troede egentlig, at man allerede havde regler for det.
Jeg er også enig i meget af det, som finansministeren sagde om, at statslige selskaber skal markedsgøres og bestyrelsesarbejdet skal professionaliseres, og derfor skal der stilles krav til statens repræsentanter i aktieselskabsbestyrelser.
Tilsvarende skal topstillinger besættes efter branchekendskab, ledelseserfaring og tid til jobbet osv. – altså helt som i det private erhvervsliv, for hvis man ikke gør det, bliver det ikke godt.
Jeg går ud fra, at vi også alle sammen er enige om, at der specielt i statslige selskaber skal være åbenhed og gennemskuelighed, og det indebærer naturligvis, at stillingerne helt normalt efter min mening bør opslås offentligt, og at der må kræves åbenhed i den efterfølgende selskabsledelse.
Nu er det ikke statsministeren, der sidder her, men finansministeren.
Men jeg er helt sikker på, at finansministeren ligesom statsministeren, som jeg kender vældig godt hjemme fra Viborg, er en meget ærlig og troværdig mand.
I 2001 udtalte vores statsminister, at det er afgørende, at bestyrelser er sig deres ansvar bevidst, og det er vi enige om – også når de ansætter folk i topposter, det er vi også enige i.
Men så sagde statsministeren yderligere i 2001 noget om kammerateri, vennetjenester og magtfordrejning.
Det var grove ord, men statsministeren må selvfølgelig have ment det, for ellers ville han ikke have sagt det.
Jeg vil personligt gerne sige, at som politiker ville jeg nu aldrig drømme om at udtale mig på en sådan måde om andre politikere, for det er måske det, der er med til at skabe politikerlede i vort samfund.
Da jeg blev ordfører på denne sag, kom der nogle journalister til mig og sagde, at de synes, jeg skulle undersøge, om der, efter at den nuværende regering er kommet til, er nogle eksempler på, at regeringspartierne har ansat venner osv. i offentlige bestyrelser og i topposter i statslige selskaber eller for den sags skyld støttet kammerater i andre offentlige sager.
Da sagde jeg: Det vil jeg ikke gøre.
Det har jeg valgt absolut ikke at gøre, og det kunne jeg ikke drømme om at gøre.
Som borger i dette samfund ville jeg selvfølgelig også være ked af det, hvis den havde gjort det.
I vores program »Viden og velfærd« stiller vi netop de krav, jeg har nævnt om branchekendskab, ledelseserfaring osv.
Jeg håber også, at alle andre partier er det.
Derfor er jeg lidt overrasket over og måske lidt ked af, at Venstre ikke kan gå ind for forslaget, for jeg synes egentlig, det er et vældig godt forslag.
Vi vil gerne støtte SF i denne sag, men vi var også meget begejstrede over at høre, at finansministeren lægger op til en drøftelse om specielt de statslige aktieselskaber, for det synes vi er vigtigt.
Vi støtter intentionerne i det, SF har foreslået, og vil derfor stemme for.
Hvis forslaget bliver stemt ned, fordi andre allerede har gjort det, der er foreslået, er vi dog alligevel glade for, at man vil drøfte hele dette område, for det er væsentligt, at vi undgår, at både statsministeren og andre siger sådan noget, som statsministeren kom til at sige i 2001.