Villy Søvndal (SF), 2005-03-10:
Nogle gange udvikler partier sådan mantraer af næsten religiøs art i den tro, at hvis man fremfører sådan et mantra, så vil man være i stand til løse alle de problemer, der eksisterer i et samfund.
Mantraet for den nuværende regering er frit valg og udlicitering.
Det medfører voldsomt meget bureaukrati, men regeringen er meget optaget af det.
Jeg tror ikke så meget, at det her drejer sig om ældrepolitik, det er langt mere et ønske om at få private ind på det her marked, som er meget ideologisk bestemt.
Hvis nu man graver ned under den her mere principielle debat og spørger, hvordan det ser ud med hjemmehjælpen, så er billedet meget tydeligt.
Uanset hvem der har lavet undersøgelserne, om det er indberetningerne fra kommunerne i den kommunale budgetredegørelse, om det er Ældre Sagens undersøgelse, så er billedet helt entydigt og monotont.
De ældre får mindre hjemmehjælp, og specielt målt i antallet af ældre falder det dramatisk under den nuværende VKregering med støtte fra Dansk Folkeparti.
Hvis man ikke tror på statistikkerne, kan man bevæge sig ud i den enkelte kommune og stille spørgsmålet: Hvordan ser det ud her?
Så får man bekræftet præcis det samme indtryk, nemlig at der skæres i hjemmehjælpen.
Det kan man selvfølgelig være tilhænger af.
Man kan mene, som jeg tror, en stor del af Venstre, De Konservative og måske også Dansk Folkeparti mener, at skattestop og udgiftsstop er langt vigtigere for os end forholdene på hjemmehjælpsområdet, og det er klart, at når man brænder af voldsom kærlighed til et område, der er i modsætning til andre, så bøjer man sig selvfølgelig der, hvor kærligheden er størst, og der er ingen tvivl om, at kærligheden er stor til både skattestop og udgiftsstop.
Det er så det ene problem.
Det andet problem er, at minuttyranniet er dramatisk voksende.
Det er jo klart, når man skal udlicitere ordninger, så er man nødt til at lave en meget præcis opgørelse for at kunne få private virksomheder til at byde på dem.
Det betyder, at jo mere udlicitering, man laver på området her, jo mere breder minuttyranniet sig rundtomkring.
Det var et centralt tema op til sidste valgkamp.
Vi kan bare sige, at det vokser mere og mere, jo mere man splitter ydelserne op, så de kan måles og gøres til genstand for, at private virksomheder kan byde på dem.
Derfor er der jo et stort ønske i øjeblikket, bl.a. fra Kommunernes Landsforening, men også fra andre, om at gøre op med minuttyranniet.
Vi støtter det oprør mod minuttyranniet.
Det er altså uværdigt, at en ældre skal føle, at hver eneste lille detailydelse, toiletbesøg, hygiejne osv., skal måles, og at der skal afsættes et minuttal til det, i stedet for at man kan foretage en helhedsvurdering rundtomkring.
Det tredje problem i det forslag, vi behandler nu, er, at bureaukratiet vokser dramatisk.
Hvis man taler med folk ansat rundtom i kommunerne, spørger de tit: Hvorfor kan vi dog ikke få frihed til at tilrettelægge den hjemmehjælp, som vi faktisk tror, vi bedre er i stand til at vurdere, hvordan bedst tilrettelægges i vores kommune, end mennesker, der aldrig har set vores kommune, men som sidder i et Folketing?
Jeg synes, de har fuldstændig ret i den vurdering.
Regeringen og Dansk Folkeparti er i gang med en bureaukratisering af den offentlige sektor i et hidtil uset omfang, som rammer ude lokalt på socialområdet, på børneområdet, på ældreområdet, på miljøområdet osv.
Derfor vil jeg bare sige på SF's vegne: Vi afviser det her forslag.
Vi bliver et stadig rigere samfund.
Det er uforståeligt, at et samfund, der bliver stadig rigere, kvitterer med at levere en stadig dårligere hjemmehjælp.
Det vil SF ikke medvirke til, og derfor stemmer vi imod forslaget.