runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 1998-12-10:
Til justitsministeren vil jeg sige: Det er da rigtigt, at der er blevet sagt andre ting end lige det om konfliktrådene, men jeg tror, det er stødende for mange ofre og også for befolkningen at høre, at et af de initiativer, som regeringen vil sætte i gang, går ud på, at offeret skal møde sin gerningsmand.
Det er ikke noget, der batter noget som helst; det har tværtimod en negativ virkning i befolkningen at høre, at det altså er en af de ting, som regeringen forventer skal kunne nytte noget som helst.
Efter min opfattelse nytter det intet som helst.
Så siger hr. Søren Søndergaard, at det er et spørgsmål om ytringsfrihed.
Jamen spørgsmålet er, om det er rimeligt, at hærdede forbrydere som Jønke, der har myrdet et menneske, skal farte rundt, mens han burde sidde bag lukkede døre bag fængslets tykke mure, skal farte rundt og holde foredrag for skolebørn, gymnasieelever og andre.
Er det rimeligt, at hærdede forbrydere turer rundt på den måde?
Og er det rimeligt, at Blekingegadebandens Torkil Lauesen fra Københavns Universitet farer rundt og fortæller om en forbrydelse, som han muligvis selv begik, men hvor ingen har fundet ud af, om det var ham, der begik den, eller hvem det var, for der var aldrig nogen, der blev dømt for det mord på politibetjenten i sin tid?
Synes hr. Søren Søndergaard, det er rimeligt?
Det synes vi i hvert fald ikke i Dansk Folkeparti.
Og så vil jeg afslutningsvis sige til justitsministeren, at det her drejer sig om noget, som bl.a. statsministeren selv var inde på i sin nytårstale den 1. januar 1997, hvor han sagde: »Lad mig sige det, så det ikke kan misforstås: Vi vil ikke finde os i det, vi vil den vold til livs.«
Og justitsministeren var dagen efter i samklang med dette, da han kom med sin udtalelse om, at nu var det også vigtigt, at vi fik hævet strafferammerne for den grovere voldskriminalitet, specielt i §§ 245 og 246 i straffeloven.
Hvad er der sket siden?
Regeringen har ikke hævet de strafferammer.
Dorte Bennedsen (S), 1998-12-10:
Vi har et forslag til vedtagelse stillet af Det Konservative Folkeparti m.fl., og den diskussion, som det forslag handler om, har været ført før her i Folketinget, og resultatet blev som bekendt, at regeringen fremsatte og fik vedtaget et forslag, der indebar en skærpelse af straffelovens § 245 og § 246, som jo netop er de to paragraffer om - som det hedder i vedtagelsen - særlig rå og brutal eller farlig vold og vold under særlig skærpende omstændigheder.
Det er jo lige præcis det, det handlede om, og da blev der vedtaget en skærpelse.
Denne stramning er jo først nu ved at slå igennem i domstolenes afgørelser, og derfor er det altså ikke rimeligt, inden det har haft fuld virkning, at gå ind og begynde at diskutere at ændre loven en gang til.
Hertil kommer så, at vi mener, at vedtagelsen er mere end pauver, når det handler om at forebygge voldskriminalitet.
Det er et forkert signal at sende ud, når talen er om bekæmpelse og om forebyggelse af vold, kun at hæfte sig ved strafelementet, og derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Anderledes forholder det sig med det forslag til vedtagelse, som hr. Sjursen har ført frem.
Jette Gottlieb (EL), 1998-12-10:
Her er endnu et eksempel på sådan en lov, der kommer listende som en tyv om natten som led i finanslovforliget.
Problemet med det her lovforslag er, at det rent faktisk har meget vidtrækkende konsekvenser for en lang række pensionister.
I de spørgsmål, jeg nåede at stille i den time, der var mellem afslutningen af førstebehandlingen og lukningen for spørgsmål, har jeg fået bekræftet, at det drejer sig i hvert fald om mindst 250 kr. om måneden for de pensionister, der bor i kommuner med en høj skatteprocent.
Men det drejer sig også om betydelige ændringer for andre pensionister.
Det er et ret omfattende forslag.
Det er blevet behandlet på en fuldstændig uforsvarlig måde; der har ikke været nogen mulighed for, at berørte parter kunne blive hørt; der har ikke været nogen mulighed for at forholde sig til de relativt omfattende ændringer, der sker.
Jeg vil derfor bede om, at det kommer tilbage i udvalget
med henblik på yderligere afklaring.
Tom Behnke (FP), 1998-12-10:
Fremskridtspartiet har under udvalgsbehandlingen specielt stillet spørgsmål ved begrebet »reelt enlig«.
Med forslaget her går man nemlig ind og siger, at det er underordnet, om man er gift, eller om man blot er samboende.
Og så stillede vi det modsatte spørgsmål: Jamen
hvad så, bliver man så også regnet som reelt enlig, hvis man reelt bor hver for sig, selv om man er gift? Her kan vi forstå på det svar, vi har fået fra ministeren, at det gør man for så vidt, men der er lige en enkel hage ved det, som vi blev opmærksomme på, da vi læste svaret fra ministeren, og som betinger, at forslaget nu kommer tilbage til fornyet udvalgsbehandling, og at vi i Fremskridtspartiet har indkaldt ministeren til samråd. Ministeren skriver nemlig om den situation, hvor den ene ægtefælle bliver visiteret til plejehjem: »Om samliv kan anses for ophævet, beror på en konkret vurdering i det enkelte tilfælde.«
Og ministeren skriver videre: »En ægtefælles ophold i plejehjem eller lignende kan typisk bevirke, at ægtefællerne anses for enlige.«
Og lige præcis den formulering, at de kan anses for reelt enlige, men at det beror på en konkret vurdering, vil alt andet lige komme til at betyde, at disse pensionister vil blive forskelligt stillet, alt efter om man i den enkelte kommune har den holdning, at man skal betragte dem som reelt enlige eller ikke skal betragte dem som reelt enlige. Det synes vi er en usikkerhed, der bør fjernes allerede nu, og derfor ønsker vi under samrådet at få en klar tilkendegivelse fra socialministeren om, at hvis den ene ægtefælle visiteres til plejehjem, så skal det ægtepar betragtes som reelt enlige.
Vi håber, at vi under samrådet kan få det tilsagn fra ministeren, så vi kan få det skrevet ind i en tillægsbetænkning, at det er det, der skal forstås.
Det er altså ikke op til en vurdering, men et faktum, at bor man hver for sig, fordi den ene er visiteret til plejehjem eller plejehjemslignende bolig, så skal man betragtes som reelt enlig. Jeg kan også allerede nu sige, at hvis ikke ministeren stiller med en sådan ændring i en tillægsbetænkning, så vil vi i Fremskridtspartiet stille de fornødne ændringsforslag, så vi er sikre på, at pensionister, hvoraf den ene bliver visiteret til plejehjem, betragtes som reelt enlige. Alt andet vil bevirke, at der bliver en meget stor usikkerhed på området, og det kan vi ikke være bekendt over for den personkreds, vi taler om.
Arne Melchior (CD), 1998-12-10:
Jeg påstod, at mine kollegers og min egen deltagelse i debatterne herinde altid baserer sig på ærlighed, men jeg har ikke påstået, at vi er fejlfri.
Det er menneskeligt at fejle, men det er utilgiveligt at fremture i fejl, når man er blevet gjort opmærksom på dem.
Det er forskellen på Dansk Folkeparti og resten af Folketinget.
Vist er der da sket fejl.
Jeg ved ikke, hvem der kan sige om sig selv, at han eller de er ufejlbarlige eller gode nok altid, men når man så bliver klar over, at man er kommet til at tage fejl, er den første pligt vel at rette sine fejl, særlig når det drejer sig om medmennesker, over for hvilke disse fejl er blevet begået.
Det skulle hr. Thulesen Dahl hellere anerkende og lære af frem for at håne det.
Det er jo i dag, at store dele af verden fejrer 50-året for verdenserklæringen om menneskerettigheder.
Så vidt jeg kan overskue på Folketingets dagsorden, er der ikke rigtig noget på den, som giver os anledning til at markere denne dag her i salen, men det kunne dette her foreliggende forslag godt give anledning til.
Jeg skal derfor benytte lejligheden til at erindre om, at Dansk Folkeparti var imod en række af bestemmelserne i det forslag, som vi nu har til anden behandling.
Og i den anledning vil jeg gerne med særlig adresse til Dansk Folkeparti's medlemmer af Folketinget citere nogle få sætninger fra verdenserklæringen om menneskerettigheder, som Danmark jo tilsluttede sig, ligesom vi senere tilsluttede os konventionen, da den kom, og hvor tilsvarende tekster findes. Jeg vil gerne citere fra artikel 13: »Enhver har ret til at bevæge sig frit og til frit at vælge opholdssted inden for hver stats grænser.«
Artikel 14: »Enhver har ret til i andre lande at søge og få tilstået asyl mod forfølgelse.«
Og så den artikel i erklæringen, som nok har mest relevans til dette forslag.
Det er artikel 1, som jo egentlig er formålet med erklæringen af menneskerettigheder, og den lyder således: »Alle mennesker er født frie og lige i værdighed og rettigheder.«
Jeg gentager: Alle mennesker er født frie og lige i værdighed og rettigheder.
Jeg skal da ikke undlade at sige, at jeg er opmærksom på, at man godt ved lokal lovgivning i de enkelte stater kan lave visse begrænsninger, hvad rettigheder angår.
Men de er altså lige i værdighed og rettigheder. Og artikel 1 slutter med følgende sætning: »De er udstyret med fornuft og samvittighed, og de bør handle mod hverandre i en broderskabets ånd.« Jeg vil tillade mig at hævde, at medlemmer af Tinget, som ikke kan stemme for det her foreliggende lovforslag ved tredje behandling, er ikke udstyret - i hvert fald i tilstrækkelig grad - med fornuft og samvittighed, og de handler ikke mod andre mennesker i broderskabets ånd.
Tag dette som en høflig og venlig henstilling og anbefaling om, at partiet, Dansk Folkeparti, vil ændre sin opfattelse og stemme for dette lovforslag.
Frank Jensen (S), 1998-12-10:
Det var før hr. Peter Skaarup blev medlem af dette Ting, men det forhindrer ham jo ikke i at søge viden hos de partifæller, som også var medlemmer af Folketinget på daværende tidspunkt.
Og hans parti stemte faktisk for den lovgivning, som betød en skærpelse af straffen for den grove og brutale vold: Dér, hvor der tidligere ville være givet en fængselsstraf på over et år, skulle man gennemsnitligt skærpe dommen med cirka et års ubetinget frihedsstraf ekstra.
Det er, som om hr. Skaarup mener, at al lovgivning først startede, da hr. Skaarup blev medlem af Tinget i marts måned i år, og det er jo ikke tilfældet.
Så skal jeg sige om konfliktrådet: Det er sådan, at det både for gerningsmanden og for offeret er frivilligt, om man vil deltage i en konfliktrådsløsning.
Der er ikke nogen, der bliver presset til noget.
Det er et forsøg, vi vil lave, fordi mange ofre har fortalt, at når kriminaliteten er begået, har de et behov for at møde deres gerningsmand for at få at vide, hvorfor de skulle være hans offer.
Det er altså med baggrund i et ønske fra mange ofre, vi opretter den institution.
Men der er ingen, der på nogen måde vil blive tvunget ind i konfliktrådsinstitutionen.
Det er noget, både offeret og gerningsmanden frivilligt skal deltage i.
Og jeg synes, vi skal afprøve det, for der er
gode erfaringer fra andre lande, bl.a. fra Norge, og nu tager vi initiativet, men vi gør det alene på forsøgsplan, og så vil vi vende tilbage og redegøre for resultatet af det.
Så det synes jeg man skal opfatte som et forsøg.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-10:
Lige værdighed og handle i broderskabets ånd, javel.
Men det skal ikke lykkes hr. Arne Melchior at få drejet en debat og en lykønskning af 50-året for menneskerettighedserklæringen hen til, at det ikke er tilladt for Danmark at have nogle begrænsninger i f.eks. indrejsebestemmelser og i f.eks., hvorvidt vi skal give flygtninge permanent ophold eller hjælpe dem til, at de kan vende tilbage til deres egne hjemegne igen osv. osv. Så det forsøg på en fordrejning af debatten, som hr. Arne Melchior forsøger at bruge menneskerettighedserklæringen til, synes jeg egentlig er ret usmageligt, og det skal ikke lykkes for hr. Arne Melchior at få fremprovokeret det, som hr. Arne Melchior ønsker, nemlig en stemning af, at det slet ikke er tilladt for Danmark at have nogle begrænsninger i forhold til udenlandske borgere her i Danmark.
Vi har begrænsninger på en række områder, vi mener i Dansk Folkeparti, at det er helt fornuftigt, og vi ser gerne flere på en række områder.
Det fremfører vi, og det gør vi
også under det her lovforslags behandling.
Tom Behnke (FP), 1998-12-10:
Hvis vi forholder os til forslaget her, må vi se i øjnene, at der er stillet et enkelt ændringsforslag fra justitsministeren om ikrafttrædelsesdatoen.
Det kan Fremskridtspartiet tilslutte sig.
Det har vi ingen problemer med.
Så er der stillet fire andre ændringsforslag, og de går hovedsagelig på, at man i lovforslaget foreslår, at man fremover ikke behøver at have dansk statsborgerskab for at blive auktionsleder eller for at drive vagtvirksomhed.
Det er vi i Fremskridtspartiet helt enige i.
Det behøver man ikke at have dansk statsborgerskab til.
Ændringsforslagene går så ud på, at disse bestemmelser udgår, og at man altså fra Dansk Folkepartis side fortsat ønsker, at man skal have dansk statsborgerskab for at kunne blive auktionsleder eller for at drive vagtvirksomhed.
Vi er uenige med forslagsstillerne.
Vi er uenige med Dansk Folkeparti i, at man skal opretholde dette urimelige krav.
Vi synes faktisk, at det er noget pjat.
Om man kan blive auktionsleder, eller om man kan få lov
at drive vagtvirksomhed, må bero på ens kvalifikationer i øvrigt og ikke på, hvorvidt man har dansk statsborgerskab eller ej. Derfor skal jeg her anmode om, at ændringsforslag nr. 2 og ændringsforslag nr. 3 kommer til afstemning, således at vi fra Fremskridtspartiets side kan få lov til at tilkendegive, at vi stemmer imod disse ændringsforslag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-10:
Jeg skal bare takke for den klarhed, der er fra ordførernes side i forhold til ændringsforslagene.
Jeg tror, det er befriende, også uden for huset, at det står klart, hvem der synes, det betyder noget at have et dansk statsborgerskab, og for hvem det faktisk også har relevans i forhold til udøvelse af visse erhverv.
Jeg synes ikke, der er nogen problemer i, at vi er politiske på det her område og har forskellige opfattelser.
Det er klart.
Jeg synes bare, det er befriende, at det så ærligt og åbent er sagt her fra talerstolen, også i forhold til befolkningen, som efterfølgende selvfølgelig skal vurdere, om den trend, der er til det at have dansk statsborgerskab, slet ikke betyder noget, og om den trend, som gennemsyrer ministerierne for øjeblikket, er udtryk for en vellykket aktion, som man er i gang med, eller det modsatte.
Det gør vi i ændringsforslagene her i dag, og det gør vi også uden for huset.
Der er parallelitet mellem det, vi siger, og det, vi gør.
Derfor synes jeg bare, at jeg vil takke for behandlingen af ændringsforslagene ud fra den ånd, at der faktisk har været en meget ærlig debat omkring dem, så vi ved præcis, hvem der er tilhænger af, at der skal være de her krav, og hvem der ikke er.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 1998-12-10:
Jeg skal blot tilslutte mig de ord om en ærlig debat, og jeg er da også sikker på, at der er mennesker, der er glade for at vide, hvordan Dansk Folkeparti står i den her sammenhæng.
Der har været en række sager i de senere måneder om, at der indføres lige ret i forhold til en række områder i lovgivningen her i landet.
Og jeg er sikker på, at der er mange mennesker, der vil overraskes over, at man i forhold til ligestilling af indvandrere i det her land åbenbart har det sådan, at man gerne vil kræve en masse af dem, men man vil ikke give dem de rettigheder, som i øvrigt er fælles - eller burde være det - danskere og indvandrere imellem.
Jeg er enig i, at det er godt, man fra Dansk Folkeparti signalerer det så klart, som man gør i dag, og som man har gjort i en række andre sager.
Arne Melchior (CD), 1998-12-10:
Det lyder jo interessant, at hr. Thulesen Dahl erklærer sig glad over, at det er en ærlig debat.
Jeg ved ikke, hvad der ellers plejer at være.
Jeg har været her i 23 år.
Men jeg vil gerne endnu mere klart, end jeg har gjort det i mine to tidligere bemærkninger, påstå, at Dansk Folkeparti krænker menneskerettighedernes artikel 1, som går ud på, at alle mennesker er lige i værdighed og rettigheder.
Det må da betyde, at alle mennesker, der på lovens grund opholder sig i dette land, har lige adgang til embeder.
Det må det da betyde, og alt andet er en bevidst grov og desværre altså ærlig overtrædelse af menneskerettighederne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-10:
Jeg kan så dertil sige, at det åbenbart har været en famøs taxalovgivning og et postyr i medierne om en taxalovgivning, der har sat det i værk, som nu gør, at hr. Arne Melchior pludselig har fundet ud af, at han faktisk i årevis har krænket menneskerettighederne.
Det er det, der gør, at hr. Arne Melchior nu synes, det er fortrinligt, at man i ministerierne kulegraver, på hvilke områder det kræver dansk statsborgerskab at udøve et bestemt erhverv, og at man så fjerner det krav.
Jeg kan forstå, at det er det, hr. Arne Melchior siger, og det synes jeg da egentlig bare gør, at jeg med endnu større vægt nu end tidligere kan takke for den klarhed, der er over debatten, og for den erkendelse, som åbenbart pludselig har indfundet sig hos en række folketingsmedlemmer.
Må jeg ikke godt sige, at vi i Dansk Folkeparti faktisk ikke mener, at vores politik strider mod menneskerettighederne.
Vi synes, det er helt rigtigt set, at der skal være værdighed over for alle folk, og at vi skal have respekt for alle folkeslag og de andre ting, som hr. Arne Melchior på fortrinlig vis nævner, men vi synes ikke, der er modstrid mellem det og så det, at vi inden for visse erhverv kræver dansk statsborgerskab for at udøve disse erhverv.
Peter Skaarup (DF), 1998-12-10:
»Jeg må hver dag kæmpe for at opretholde min egen moral og etik.
Jeg må kæmpe for at holde fast i min egen overbevisning, for jeg kan ikke forstå den dom, der blev afsagt i vores sag, på henholdsvis 30 dage for medgerningsmanden og tre år for hovedgerningsmanden, specielt ikke, når man ser, at f.eks. underslæb og mandatsvig straffes hårdere.«
Det var en udtalelse fra en person, som besøgte
Dansk Folkepartis årsmøde her i år, nemlig Elfi Seibert Palmer, som har oplevet en meget alvorlig forbrydelse mod sin søn, Lars Seibert.
Der skete det, at Lars Seibert blev slået til døde foran et diskotek i københavnsområdet.
Gerningsmanden fik tre års fængsel.
Det er sådan nogle sager, Dansk Folkeparti er blevet gjort opmærksom på igennem medierne, igennem henvendelser fra folk, der skriver til os, og igennem samtaler ude omkring på de møder, vi deltager i som politikere.
Vi synes, det er meget alvorligt, at man har så mange voldsforbrydelser i Danmark, alvorlige forbrydelser, som efter vores opfattelse straffes alt for slapt. Alt for lidt får de gerningsmænd, der begår disse forbrydelser.
Det er kommet så vidt i Danmark, at der er mange ældre mennesker, der i de større byer ikke tør gå ud efter mørkets frembrud.
Det er en alvorlig indikator på, at vi her i landet må se os om efter nogle bedre midler til at sikre, at der er frit råderum for enhver, der ønsker at vove sig ud efter mørkets frembrud og i det hele taget dagen igennem.
Vi får mange henvendelser fra ældre mennesker, som ikke kommer til politiske møder, som ikke kommer i teatre, i biografer, og hvor de nu gerne vil færdes, fordi de simpelt hen ikke tør gå ud efter mørkets frembrud, og det kan vi ikke acceptere i et samfund som det danske.
Vi mener i Dansk Folkeparti, at vi må give den tryghed ikke mindst til vores ældre, men også til befolkningen som helhed, at man så vidt muligt kan føle sig tryg, uanset hvornår man færdes i det danske samfund.
Vi mener også, at denne forespørgselsdebat må munde ud i nogle klare signaler til de mennesker, der føler sig utrygge, om, at politikerne tager det her alvorligt og vil gøre noget ved det.
Derfor håber vi på, at vi i dag kan få et flertal for at hæve strafferammerne for de grovere voldsforbrydelser i Danmark.
Besvarelse
Søren Søndergaard (EL), 1998-12-10:
Jeg havde egentlig forstået, at det var en forespørgselsdebat
om voldskriminalitet
, men nu forstår jeg på hr. Peter Skaarup, at det er en forespørgsel om ytringsfrihed, og så vil jeg godt have, at vi fra Dansk Folkeparti får en klar konklusion på indlægget: Hvad er det egentlig, der foreslås? Foreslås der, at folk, der tidligere er straffet, ikke må tage rundt og holde foredrag?
Er det det, forslaget går ud på?
Jeg synes, nogle af de foredrag har været udtryk for en udsøgt mangel på smag, og jeg kunne aldrig selv drømme om at arrangere en række af de fordrag, og jeg kunne aldrig selv drømme om at være med til dem, men derfra og så til at forhindre skoler og institutioner i at arrangere de foredrag, de ønsker, er det den måde, volden skal bekæmpes på?
Jeg synes, vi mangler en konklusion på det eksempel, som der blev brugt så meget tid på, og det vil jeg godt opfordre til at vi får.
Arne Melchior (CD), 1998-12-10:
Jeg synes nu, det lykkedes udmærket for mig, for jeg har gjort opmærksom på, at enkeltstater kan lave visse restriktive regler, men dette her lovforslag, og det er jo altså det, vi behandler, drejer sig altså ikke om asyl og om indrejse i landet.
vi skulle følge Dansk Folkeparti, alene på grund af manglende dansk statsborgerskab.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-12-10:
Til fru Anne Baastrup - og jeg citerer politiets årsberetning 1997: »Anmeldelser om drabsforsøg er steget 19,2 pct. Vold mod tjenestemand er steget 13,0 pct.
Voldtægt er steget 12,1 pct.«
Bendt Bendtsen (KF), 1998-12-10:
Vi kan have stor sympati for en del af det, der står i hr. Jann Sjursens forslag til vedtagelse, men til det at lade straffelovrådet give en samlet vurdering af strafferammerne for grov vold og kriminalitet og eventuelt på baggrund heraf komme med indstillinger til ændringer i straffeloven, må jeg nok sige, at vi fra konservativ side mener, at det er rimelig slapt.
Vi må have en holdning til, om vi mener, at det straffeniveau, der ligger på nuværende tidspunkt, er godt nok.
Vi har jo tilkendegivet, at vi ønsker en skærpelse af strafferammerne, fordi vi mener, at de er for lave på nogle områder, så jeg mener, at Kristeligt Folkepartis indstilling på det område er for blød.
Anne Baastrup (SF), 1998-12-10:
Det er blot kort til forståelse af Kristeligt Folkepartis forslag til vedtagelse.
Skal jeg forstå det, som straffelovrådet nu skal i gang med, sådan, at straffelovrådet nu skal se på de samlede typer af strafferammer, således at man for de forskellige kriminalitetsformer, vi har, skal se på, om det er tidssvarende strafferammer, vi har på hele området?
Peter Skaarup (DF), 1998-12-10:
Jeg vil nu sige, at da vi startede denne debat, havde vi nok håbet lidt på, at Kristeligt Folkeparti helt klart ville støtte en forhøjelse af strafferammerne for den grovere voldskriminalitet.
Det, som man her gør fra Kristeligt Folkepartis side, er, at man lægger det i hænderne på nogle andre, nemlig straffelovrådet, og siger: Hvad de gør, er det rigtige.
Her vil jeg nok sige, at hvis nu Straffelovrådet finder på at komme med nogle konklusioner, som Kristeligt Folkeparti på daværende tidspunkt ikke er enig i, kunne jeg godt tænke mig at spørge Kristeligt Folkeparti, om man vil følge de anvisninger, som Straffelovrådet kommer med, ubetinget, eller om man har sin selvstændige holdning på det tidspunkt?
For i et sådant tilfælde er det her jo reelt et afværgeforslag, som bare har til formål at jorde det, som ellers ville være det fornuftige udgangspunkt for ethvert borgerligt parti, nemlig at man burde få hævet de strafferammer, hvilket regeringen i øvrigt selv har sagt, at den ville, i forlængelse af statsministerens nytårstale i sin tid.
Derfor vil jeg godt spørge Kristeligt Folkeparti: Er man indstillet på i tykt og tyndt at følge sådanne anbefalinger, eller ønsker man reelt at hæve de strafferammer?
Det tror jeg også vælgerne er interesseret i at vide.