Tom Behnke (KF), 2006-05-17:
Kvinder, der har været udsat for menneskehandel, eller i det hele taget personer, der har været udsat for menneskehandel, har i dag en mulighed for et 15-dages-ophold i Danmark, inden hjemrejse skal ske.
De 15 dage kan så bruges til at hjælpe den pågældende både fysisk og psykisk, man kan give vejledning og rådgivning, man kan prøve at etablere en kontakt, og man kan prøve at overbevise vedkommende om, at det måske var en god idé at hjælpe til med at afsløre bagmændene, og man bruger også tiden til at få arrangeret selve hjemrejsen.
Det at arrangere hjemrejsen er jo ikke kun, at man ringer ud og bestiller flybilletter, men også at man i stor stil laver et meget, meget grundigt stykke arbejde med at prøve at få kontakt til de såkaldte ngo’er i den pågældendes eget land, sådan at det ikke er bagmændene, der måske står og tager imod, når vedkommende kommer hjem, men at det er nogle folk, som er i stand til at hjælpe og er i stand til at hjælpe den pågældende tilbage i samfundet, uden at vedkommende bliver handlet igen.
Den 15-dages-periode er der, som flere har nævnt, mulighed for at forlænge, hvis det er sådan, at det er nødvendigt, f.eks. hvis vedkommende er indstillet på at vidne mod bagmændene.
Og det er jo helt afgørende, at vi får fat i de bagmænd, og at de får den straf, de har fortjent.
Så vi er meget tilfredse med, at den mulighed eksisterer, at man kan forlænge ordningen.
Der har længe bredt været et ønske om, at man forlængede de 15 dage.
Næsten mere end noget andet inden for det her område er det, som om det helt afgørende er, at man får ændret de 15 dage.
Europarådets konvention foreskriver f.eks. også, at 30 dage er bedre end de 15 dage, vi har.
Vi er fra konservativ side enige i ønsket om en længere periode, og derfor har vi også presset på for at få en forlængelse af de 15 dage.
Der er bedre tid med 30 dage til at skabe den tillid, som er afgørende for at få kvinderne overbevist om, at de skal vidne mod bagmændene, og at de kan vidne mod bagmændene, uden at det medfører repressalier, og tid til at skabe den tillid, der skal være til, at vores retssystem fungerer.
Derfor er vi også meget tilfredse med, at regeringen nu spiller ud med, at man vil udvide de 15 dage til 30 dage.
Vi må jo så drage nogle erfaringer og måske senere forlænge yderligere, hvis det viser sig, at det er nødvendigt, og på den baggrund afviser vi beslutningsforslaget her.
Men vi er altså meget tilfredse med og meget enige i, at de 15 dage bliver udvidet til 30 dage.
Lige så snart det sker, er selv de 30 dage ikke længere 30 dage; så er der mulighed for at blive så længe, som det er nødvendigt.
Derfor vil jeg da godt understrege, som ministeren også sagde, at det, at man udvider fra 15 til 30 dage, ikke betyder, at de andre undtagelsesmuligheder forsvinder.
Tværtimod følger de jo med, og det betyder, at hvis 30 dage ikke er nok, kan de 30 dage udvides.
Det er vi tilfredse med i den her omgang, og så glæder vi os til at se, hvad erfaringerne bliver med det.
Vi har også noteret os, at ministeren allerede tidligere i år har tilkendegivet, at man er i gang med at evaluere den her 15-dages-regel, og det kunne jo godt være, at man i forbindelse med det og i det hele taget evalueringen af hele området når frem til, at de 30 dage måske skulle have været 40 dage eller 50 dage eller måske 90 dage, som forslagsstillerne her fremsætter forslag om.
Men det er vores holdning fra konservativ side, og vi er meget tilfredse med, at man nu udvider til det dobbelte, nemlig fra 15 dage til 30 dage.