runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrete Auken (SF), 2004-03-11:
Det er faktisk ganske utroligt at høre kirkeministeren.
Lige før hørte jeg udtrykket centralisering, og der er mange - og nu taler jeg som almindeligt folkekirkemedlem - som føler, at der foregår en voldsom centralisering, og at alt samles hos statsmagten i øjeblikket.
Kirkeministeren siger, at der er noget faktuelt forkert i noget, hun opfatter som et partsindlæg, og bliver fortørnet over, at hun ikke kan komme igennem med en kritik.
Nu er det jo sådan, at når man er medlem af København-Frederiksberg distriktforening, som vi begge to er, møder man op og tager del i debatten, hvis man kan, men de bistre vilkår for travle mennesker, og dem er der andre end os to af i den distriktsforening, er, at man ikke altid kan.
Hvis kirkeministeren har lyst til at gå på talerstolen igen, vil jeg spørge, om der er lavet tilsvarende korrekturlæsning af alle de andre distriksforeningers beretninger, for det må man jo gå ud fra.
Man må gå ud fra, at alle distriktsforeningernes beretninger bliver læst igennem, og så retter man dem alle sammen og siger: Nu har vi altså tiltaget os en kirkeministeriel censurfunktion i denne sammenhæng, for nu skal vi ind og styre, at der ikke bliver det, som kirkeministeren kalder fejlinformering i et efter ministerens mening partsindlæg i sagen.
Det er faktisk sådan, at man rigtig, rigtig mange steder rundtomkring i folkekirken føler, at kirkeministeren med sit ansættelsesstop og efterfølgende indgreb mod orlovsbestemmelserne har begrænset forkyndelsen.
Ikke bare har hun udmattet vore fælles præstekolleger, men hun har også gjort det umuligt at sørge for at få de mennesker på banen, som skulle føre tingene videre.
Det er et voldsomt indgreb, og jeg ved ikke, om kirkeministeren mener, det er den rigtige måde at understøtte kirken på, at bare fordi der er et statstilskud til forkyndelsen, kan hun tillade sig fuldstændig frit at begrænse forkyndelsen.
Nu skal vi have den debat, som Dansk Folkeparti har rejst, og jeg vil godt her til sidst lige sige til ministeren, at jeg mener ikke, at ordet »understøtte« i § 4 nødvendigvis indebærer pengestøtte.
Det kan være helligdagslovgivning, religionsundervisning i skolerne, klokkeringning, teologiske fakulteter, og hvad ved jeg, altså en række ting, som er meget vigtige.
Men det behøver ikke betyde penge.
Det har det faktisk først gjort fra 1919, og derfor må det ikke blive brugt som et argument i den debat, der kører i den danske folkekirke og har gjort det meget længe, siden Herluf Eriksen rejste den første gang.
Det var det, jeg tænkte på, da jeg talte om at få orden i tingene, for det har faktisk vist sig at være noget rod.
Vi ikke kan forklare tingene sådan, at selv de, der er velvillige over for folkekirken, forstår, hvad det drejer sig om, og derfor føler de, at der er problemer med, at man giver statstilskud til forkyndelsen.
Jeg synes, vi skal tage det problem alvorligt og ikke bare betragte det, som om folk fejlinformerer.
Man kan være uenig med dem, og det er fair nok, men det andet er faktisk centralistisk tyranni.
Tove Fergo (V), 2004-03-11:
Fru Margrete Auken bliver ved med at gentage, at vi er medlemmer af den samme distriktsforening.
Jeg vil bare ganske stilfærdigt gøre fru Margrete Auken opmærksom på, at det er jo i kraft af vores funktion som præster, vi er medlemmer af distriktsforeningen, og jeg har orlov, og det har jeg haft, siden jeg blev kirkeminister.
For tiden er jeg faktisk ikke medlem af distriktsforeningen.
Fru Margrete Auken bliver ved med at fremture med sin påstand om centralisme.
Nu løftede fru Margrete Auken sløret
lidt for, hvad hun nok mener med centralisme, men alligevel kunne jeg da godt tænke mig at få nogle eksempler på det.
Men at ansættelsesstoppet og den arbejdsgiverforpligtelse, jeg har til at sikre, at præster, der har et retskrav på at få udbetalt penge i stedet for den sjette ferieuge, får deres ønske opfyldt, skulle være udtryk for centralisme, og det, at jeg overholder budgetterne og sørger for at pengene passer, skulle være udtryk for centralisme - nej! Jeg vil godt spørge fru Margrete Auken: Kender fru Margrete Auken og SF overhovedet ikke til, at man skal overholde budgetterne?
De penge, som jeg administrerer på både de danske skatteborgeres og kirkeskatteydernes vegne, skal der faktisk være hånd i hanke med, og de budgetter, der er lagt, skal holdes.
Er det ikke et fair og rimeligt krav at stille til en minister?
Hvis jeg ikke levede op til det krav, ville fru Margrete Auken tale om, at det var uansvarlig økonomi, og det ville jeg være nødt til at give hende ret i.
Selvfølgelig skal pengene passe, de midler, som skatteyderne og kirkeskattebetalerne betror os til at drive kirken for, skal slå til, og det er det, jeg sørger for at de gør.
Men der er ikke skåret én eneste præstestilling væk, der har aldrig været så mange præster i den danske folkekirke, som der er kommet inden for de senere år.
Det er der ikke rørt ved.
Alt det, der er blevet sagt, er et tegn på, at man er blevet vildledt af sin ideologi, er jeg nødt til at sige.
Det gør mange gange blind, så det er nødvendigt med nogen retledning, og det følte jeg også det var over for København-Frederiksberg distriktsforening.
Margrete Auken (SF), 2004-03-11:
Nu kan jeg forstå, at det ikke var som medlem af distriktsforeningen, kirkeministeren blandede sig i rapporten.
Men så må man jo gå ud fra, at der er gjort et tilsvarende grundigt arbejde med alle de andre distriktsforeningers rapporter, og jeg vil godt have bekræftet, at det har ministeren selvfølgelig gjort.
Så vil jeg lige sige, at jeg fastholder og vil gøre det med megen stemmekraft, at der er tale om en voldsom centralisering.
- altså medmindre man har et fuldstændig totalt topstyret system.
Det er det, jeg mener med centralisering.
Tove Fergo (V), 2004-03-11:
Nu er det jo altid nemt at udtale sig, når man aldrig har haft et ansvar.
Sådan er det jo.
Det er faktisk nødvendigt at indføre det, uden at man har drøftet det i lange tider forinden, for så kunne man jo risikere, at pengene blev brugt på forhånd, og man ikke opnåede det, man ville, altså lidt tilbageholdenhed.
Der var ikke anden mulighed end at gøre det på den måde, men det er jo så nemt at være klog, når man ikke selv har haft et ansvar.
Margrete Auken (SF), 2004-03-11:
Der var intet, der berettigede, at den blev håndteret på den måde, det skete på, og det var ualmindelig provokerende.
Men det er jo ikke noget, der generer kirkeministeren.
Jeg er mindre bestyrtet over, at ministeren gerne vil være provokerende.
Jeg er hamrende uenig med hende i øvrigt, og så er det jo fint, at folk træder i karakter.
Der har aldrig været så meget drive med at få kirken selvstændiggjort fra staten, som efter at vi har fået den nuværende minister, og det skal hun sådan set kun have tak for.
Jeg synes, det er fint, og jeg følger med spænding med i det.
Angående ansættelsesstoppet lader vi det, ministeren sagde, blive stående, men jeg vil godt igen spørge: Har der været en tilsvarende gennemlæsning af de andre distriktsforeningers beretninger, hvor kirkeministeren har udfoldet sin handlekraft?
Tove Fergo (V), 2004-03-11:
Jeg kan sige til fru Margrete Auken, at hver eneste gang, jeg støder på fejlagtige oplysninger om, hvad der foregår på det kirkeministerielle område, bliver de korrigeret - uanset om det er beretninger fra distriktsforeninger og menighedsrådsmedlemmer, eller det er fra pressen, eller det er fra privatpersoner - for jeg mener altså, at jeg har pligt til at oplyse om de faktuelle forhold.
Når fru Margrete Auken igen vender tilbage til ansættelsesstoppet, er jeg altså nødsaget til at sige til fru Margrete Auken, at det var nødvendigt at gribe sagen an på den måde, hvis der skulle sikres balance i økonomien og budgetterne skulle holde.
Jeg må gentage: Jeg har et ansvar over for de penge, jeg forvalter.
Det kan godt være, fru Margrete Auken ikke kender til et ansvar for at forvalte andres penge, men det gør jeg, og jeg er forpligtet til at sikre, at det ansvar bliver forvaltet på en ordentlig måde, så budgetterne bliver overholdt.
til ansættelsesstoppet.
Så vil jeg også godt sige, at det blev håndteret ganske fint fra kirkens folk, også fra præsternes side.
Der var nogle, som blev chokeret over det, og det kan jeg godt forstå, for det var voldsomt at måtte gøre det.
Men når det er sagt, vil jeg godt give udtryk for min taknemmelighed over, at det ikke er gået ud over nogen overhovedet af de mange folkekirkemedlemmer, som til dagligt har utrolig stor glæde af at komme i kirken til dåb, konfirmation og vielse, og som modtager sjælesorg og forkyndelse.
Det vil jeg godt kvittere for.
Margrete Auken (SF), 2004-03-11:
Jeg kan sige, også til den undrende forsamling, at kirkeministeren og jeg er i samme distriktsforening, og vores fælles distriktsforening har lavet en meget kritisk beretning, fordi den bestemt ikke synes, den får mest forkyndelse for pengene på grund af ansættelsesstoppet og alle de andre forsøg på at begrænse antallet af præster.
Det har den forening brokket sig over.
I stedet for at komme til distriktsforeningens møde og som almindeligt medlem af distriktsforeningen tage del i debatten har kirkeministeren på kirkeministerens eget papir sendt en helt ned til kommaerne detaljeret kritik af beretningen og bedt om at få den sendt ud til alle distriktsforeningens medlemmer.
Det blev de selvfølgelig lidt pikerede over, for der må jo være lige vilkår.
Man skal deltage som distriktsforeningsmedlem og ikke bruge ministermagt til den slags ting.
Selvfølgelig er kritikken ikke blevet sendt ud, for der er jo ingen af os, der kan komme og sige: Jeg vil godt have sendt alt det her ud, for jeg er uenig i det og det.
Jeg vil godt bede kirkeministeren om at holde op med at mene, at fordi hun sidder med statsmagten, kan hun også opføre sig egenmægtigt over for det lægfolk, som gerne vil have lov til at komme til orde i debatten uden at blive sat på plads på den måde.
Jesper Langballe (DF), 2004-03-11:
Når jeg ikke havde nogen korte bemærkninger til nogen af fru Margrete Aukens ordførertaler, er det bl.a., fordi jeg betragter fru Margrete Auken som værende uden for pædagogisk rækkevidde, men også fordi jeg ærligt må tilstå, at jeg ikke kan følge med.
Nu forekommer det mig, at fru Margrete Auken i den grad er i sine personlige aggressioners vold, at det er fuldstændig umuligt at følge med - bloktilskud, Det Mellemkirkelige Råd og sorte præster, der vil forhindre anderledes tænkende i at sige noget.
Jeg er egentlig meget imponeret over, at ministeren kan blive ved med at svare på trods af dette fuldstændig vilde ridt
, så jeg vil gerne spørge: Hvordan bærer ministeren sig egentlig ad med at finde ud af, hvad diskussionen drejer sig om lige i øjeblikket?
Preben Rudiengaard (V), 2004-03-11:
Både af hensyn til patienten og af hensyn til samfundsøkonomien er det selvfølgelig vigtigt, at der udleveres den rigtige medicin, men også at medicinen leveres til den rette pris.
I 2001 afgav Sundhedsministeriet en rapport, der hed »Medicintilskud og europæiske gennemsnitspriser«, og på baggrund af den rapport vedtog vi en lov i 2001.
Her anføres det, at tilskudsprisen beregnes på baggrund af den europæiske gennemsnitspris, og det betinger, at en virksomhed, som markedsfører et lægemiddel og søger om generelt tilskud til dette, er forpligtet til at underrette Lægemiddelstyrelsen om den pris, lægemidlet forhandles til, sammenholdt med priserne på apotekerne i de lande, som har tiltrådt aftalen om det europæiske økonomiske samarbejdsområde.
På baggrund af disse principper har man ekskluderet Grækenland, Luxembourg, Portugal og Spanien.
Denne lov har bevirket, at priserne på medicin har været holdt i ro.
Jeg vil gerne rose Lægemiddelindustriforeningens medlemsvirksomheder for, at de ikke har hævet priserne på generelt tilskudsberettigede lægemidler over det europæiske gennemsnit, og jeg synes også, det er fint, at man har forlænget denne pristilkendegivelse frem til sommeren 2005, for så kan vi holde priserne i ro og ved, hvad der skal betales.
Jeg mener, dette er et tegn på ansvarlighed over for den enkelte patients økonomi og ligeledes over for samfundsøkonomien.
Vi sikrer nemlig herved, at patienterne i dag får fuldt tilskud til køb af de tilskudsberettigede lægemidler, som markedsføres i EU-EØS-landene.
Den 1. maj 2004 udvides EU med ti nye medlemslande, og efter gældende lov skulle disse lande automatisk indgå i den landekurve, hvorefter den europæiske gennemsnitspris udregnes, og som danner baggrund for tilskuddet.
Jeg vil gerne rose regeringen for, at den i 2003 har nedsat et udvalg, som overordnet skal se på, hvorledes væksten i medicinudgifterne i Danmark kan begrænses, herunder se på brugbarheden af europæiske priser i tilskudssammenhæng.
Der er nemlig megen fornuft i, at man ikke lige pludselig fører de ti nye lande ind i den eksisterende landekurve, inden resultatet af de igangværende overvejelser om fastsættelse af tilskudspriser foreligger.
Jeg vil sige, at der er en lille ting, som jeg synes vi
til ministeren til selv at føre tingene ind i lovgivningen.
Nu har vi en meget dygtig minister i øjeblikket, men man ved
jo aldrig, hvordan verden kan komme til at se ud, og ministerbemyndigelser har jeg det altid lidt svært med.
Jeg har ingen betænkeligheder her, men jeg kan huske, at vi havde dybe betænkeligheder, da vi i 2001 skulle overveje, hvad ministerbemyndigelsen skulle være, så det vil vi gerne dyrke lidt under udvalgsarbejdet.
Grete Schødts (S), 2004-03-11:
Når man læser bemærkningerne til forslag til lov om ændring af lov om offentlig sygesikring, altså ændring af medicintilskudsreglerne, er baggrunden for lovforslaget den kommende udvidelse af EU-samarbejdet med de ti øst- og centraleuropæiske lande.
Lovforslaget vil give ministeren en bemyndigelse til at bestemme, hvilke landes medicinpriser der skal anvendes i beregningen af den europæiske gennemsnitspris.
Det er denne gennemsnitspris, man anvender til at beregne det offentlige medicintilskud, og forslaget vil med andre ord give ministeren mulighed for at bestemme, hvorvidt EU-udvidelsen med de ti nye lande bør have indflydelse på beregningen af medicintilskuddet i Danmark. Der er desværre det problem med lovforslaget, at der ikke er nogen forklaring på, hvorfor ministeren bør udstyres med en sådan bemyndigelse, og i bemærkningerne til lovforslaget erkender ministeren, at han ikke aner, hvad konsekvenserne af den kommende østudvidelse bliver.
Vurderingen af konsekvenserne skal ske i det af ministeren nedsatte medicinudvalg.
Derfor står vi faktisk i dag med en række ubesvarede spørgsmål: Hvad betyder forslaget for det medicintilskud, som den danske stat yder borgerne?
Og ikke mindst: Sikres forbrugerne en billigere medicin? Man bliver ikke meget klogere af at søge svarene på disse spørgsmål i de indhentede høringssvar fra interesseorganisationerne.
Derfor anbefaler Danmarks Apotekerforening forslaget.
Socialdemokraterne afventer og ser frem til anbefalingerne fra det udvalg, der er nedsat, og som skal se på priserne.
Vi afventer at se, hvilke konsekvenser forslaget vil føre med sig, og med disse ord henviser vi forslaget til udvalgsarbejdet og respekterer selvfølgelig aftalerne om prisfastsættelser i medicintilskudsreglerne.
Birthe Skaarup (DF), 2004-03-11:
Lovforslaget fremsættes jo på baggrund af, at EU udvides med ti nye lande, og det bliver sikkert ikke det eneste forslag, vi vil få at se her i Folketingssalen på den baggrund.
Vi har nogle gældende regler om beregningsgrundlaget for et lægemiddels europæiske pris, der igen har betydning for at udregne medicintilskuddet fra den offentlige sygesikring.
På den baggrund foreslås det fra regeringens side, at sundhedsministeren bemyndiges til indtil videre at bestemme, at de ti nye østeuropæiske lande ikke på nuværende tidspunkt skal indgå i den landekurv, som medicinpriserne beregnes efter.
Vi har forståelse for, at det kan være uforudsigeligt, hvordan virkningen vil blive, såfremt de nye lande kommer med i kurven på nuværende tidspunkt, men man kunne jo forledes til at tænke, at det ville påvirke priserne, således at forbrugerne måske ville have fået en lavere pris på lægemidler.
Det er som sagt måske uforudsigeligt, hvordan virkningen vil blive, men da der er nedsat et udvalg til at komme med forslag til initiativer, der kan begrænse væksten i medicinudgifterne, samt inddrage reglerne for fastsættelse af tilskudspriser, herunder brugen af de europæiske priser, ja, så bør vi nok afvente det udspil fra udvalget om medicintilskud, som åbenbart barsler her i april i år. Vi har i Dansk Folkeparti bemærket os, at nogle af høringssvarene lægger op til overvejelser om forbrugerpriserne, men også om den fremtidige ændring af lovgivningen.
Det, vi eksempelvis ikke bryder os om, er, at Lægemiddelindustriforeningen faktisk forlods har pristilkendegivelse frem til sommeren 2005, hvilket også står i bemærkningerne til lovforslaget.
Jeg vil godt her også tilkendegive, ligesom Venstres ordfører gjorde det, at Lægemiddelindustriforeningen har tilkendegivet dette, og der skal de have ros for deres ordholdenhed. Når det er sagt, så er der noget, der taler for at give ministeren den bemyndigelse, som forslaget lægger op til, indtil vi får resultatet af de overvejelser, der er undervejs, om en ændring af pris- og tilskudsmodellen.
Men vi har også nogle spørgsmål, vi vil stille under udvalgsbehandlingen, som vi selvfølgelig går positivt til.
Med de ord kan vi foreløbig tilslutte os forslaget, men vi vil som sagt dyrke nogle flere af disse problemstillinger under udvalgsbehandlingen.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-03-11:
I Det Konservative Folkeparti opfatter vi det her som et lille, enkelt lovforslag, der fremsættes på grund af, at EU pr. 1. maj udvides med ti nye lande.
Som det fremgår af bemærkningerne, er det sådan, at tilskudsprisen på et lægemiddel i Danmark beregnes ud fra de priser, som lægemidlet sælges til i en række udvalgte lande, og det er EØS-landene med undtagelse af Grækenland, Luxembourg, Portugal og Spanien.
Det fremgår også, at der er nedsat et udvalg om medicintilskud, som i april i år skal afgive sin rapport.
En eventuel ændring af medicintilskudsreglerne som følge af rapporten kan tidligst fremsættes i næste folketingssamling, og bl.a. derfor er det uhensigtsmæssigt på nuværende tidspunkt, altså allerede til maj, at udvide gruppen af lande, som lægges til grund for beregningen af tilskuddene.
Lovforslaget sikrer, at status quo opretholdes indtil videre, og Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Lene Garsdal (SF), 2004-03-11:
Det fremgår af forslaget, at det er vanskeligt at forudsige konsekvenserne af en udvidelse af landekurven med de ti nye lande fra Østeuropa, der jo, som vi ved, alle har et lavere bruttonationalprodukt end os i Vesten.
Ministeren vil derfor opretholde det nuværende beregningsgrundlag af de europæiske priser og tilskudspriser.
Det er da en mærkelig begrundelse.
Er det, fordi ministeren frygter, at medicinpriserne vil falde, og hvad skulle der egentlig være galt med det?
I SF finder vi, at der mangler overvejelser i forslaget om konsekvenserne af, at de nye lande kommer til at indgå i landekurven.
SF ønsker lavere medicinpriser.
Vi ved jo bl.a. fra diskussionen om hiv/aids-medicin og ulandene, at prisen på medicin ikke er en bestemt størrelse.
Det har også noget med markedets muligheder for at betale at gøre.
Vi i de rige lande betaler en høj pris og sikrer dermed mulighed for god indtjening til medicinalindustrien.
Jeg har ikke været på tinge så længe, men jeg kan forstå på det brev, som vi fik fra Lægemiddelindustriforeningen i går, at det i den nuværende lovgivning var vanskeligt at afgrænse den relevante landekurv, men at sammenligningen baseres på EU- og EØS-lande med et sammenligneligt bruttonationalprodukt pr. indbygger.
Så vil jeg gerne spørge, om det er grunden til, at Grækenland, Portugal, Luxembourg og Spanien ikke er med i aftalen om lægemidlers europæiske pris, og hvorfor de lande, der er med, og kriterierne herfor, ikke indgår i forslaget.
Forbrugerrådet er inde på noget af det samme, nemlig at forslaget giver ministeren mulighed for at holde alle eller nogle af de nye medlemslande ude af landekurven, og at det efter Forbrugerrådets opfattelse vil betyde, at forbrugerne fratages mulighederne for en lavere lægemiddelpris.
Nu vil ministeren så helt på egen hånd have bemyndigelse til at fastsætte landekurven.
Jamen er det betryggende?
Så afventer vi jo samtidig den rapport, som flere har været inde på, om medicintilskuddet.
Den skal jo bl.a. se på brugen af den europæiske pris i en tilskudssammenhæng.
Men jeg kan godt forstå, at vi ikke kan vente, til det udvalg er helt færdigt, hvis det overhovedet skal nå at blive gennemført, inden de nye lande bliver optaget, men jeg er alligevel ikke tryg ved det, som det formentlig er fremgået.
Så inden SF vil tage stilling til det, vil vi gerne have nogle spørgsmål belyst under udvalgsarbejdet, som vi naturligvis går positivt ind i.
Naser Khader (RV), 2004-03-11:
I Det Radikale Venstre er vi umiddelbart afvisende over for L 165 i dets nuværende form.
Ideen med at anvende en europæisk gennemsnitspris for lægemidler, når det skal beregnes, hvor meget der skal gives i tilskud til et lægemiddel, er først og fremmest at have et objektivt mål for, hvor meget vi i Danmark mener at det er acceptabelt at betale for lægemidlerne.
Herudover anvendes den europæiske gennemsnitspris i høj grad også politisk, bl.a. i forbindelse med aftaler om et prisloft mellem Lægemiddelindustriforeningen og regeringen.
Det må derfor alt andet lige anses for uhensigtsmæssigt, at det fremsatte lovforslag reelt giver mulighed for, at indenrigs- og sundhedsministeren kan skrue op og ned for disse priser ved til hver en tid egenhændigt at fastsætte, hvilke landes medicinpriser der skal indgå i beregningen af gennemsnittet.
Vi mener, at lovforslaget underminerer ideen bag det at anvende en europæisk gennemsnitspris som en måleparameter, og man kan frygte, at der kommer til at foregå en omfattende lobbyvirksomhed fra lægemiddelindustriens side for at påvirke valget af lande. På den anden side er det korrekt, at vi meget snart står over for et stort problem.
Der bør tænkes nøje over, hvilke konsekvenser det vil få for de danske tilskudspriser, når EU udvides den 1. maj 2004, og det er rigtigt, at det bliver meget svært at forudse resultatet.
Samtidig bør der også tages højde for, at der på nuværende tidspunkt er nedsat et udvalg, som har fået til opgave at finde andre måder at organisere medicintilskudsordningen på.
Udvalget skal være færdig med arbejdet i april 2004, og eventuelle ændringer af medicintilskudssystemet kommer sandsynligvis på tale til næste efterår.
Lovforslag nr. L 165 har derfor karakter af en her og nu-løsning.
Man vil sikre sig mod de uoverskuelige følger, som udvidelsen af EU vil få for medicinpriserne, men ønsker ikke på nuværende tidspunkt at gå i dybden med en egentlig gennemgang af, hvordan systemet fremover skal se ud.
Så ud fra denne betragtning synes vi i Det Radikale Venstre, at det vil være rimeligt, at lovændringen bliver gjort tidsbegrænset, f.eks. til 1 år, eventuelt kan man supplere med en tekst med nogle kriterier for, hvordan ministeren kan vælge de lande, der skal indgå i landekurven.
Denne løsning vil begrænse skaden ved ændringen og samtidig gennemtvinge en senere reel politisk stillingtagen til, hvad vi ønsker at bruge denne europæiske gennemsnitspris til, og hvem vi i givet fald mener vi bør sammenligne os med.
Disse forbehold vil vi tage med til udvalgsarbejdet.
Preben Rudiengaard (V), 2004-03-11:
Jeg har også udtrykt betænkeligheder over ministerens bemyndigelse, men da vi jo i 2001 lavede lovgivningen, sagde vi, at der var en variation inden for disse lande ud fra bruttonationalproduktet, og at det var det, den til enhver tid siddende minister kunne holde sig til.
Jeg vil gerne spørge hr. Naser Khader, som giver udtryk
for, at nu kan ministeren sidde og hive det land ind og smide det land ud og alt muligt, om hr. Naser Khader kan fortælle mig, hvilke lande der siden 2001 er manipuleret med.
Det er ikke mit indtryk, at der er manipuleret med de her lande.
Og jeg synes også, at det om lobbyvirksomheden fra medicinalindustrien måske var lidt groft - vi er samarbejdspartnere. Det vil jeg gerne have en kommentar til.