runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-26:
Jeg blev helt forskrækket, da jeg hørte de udtalelser, der kom fra Dansk Folkeparti.
Det er jo helt åbenlyst, at Dansk Folkeparti ønsker at lokke ministeren ud i en konfrontationspolitik.
Det håber jeg ikke ministeren vil bidrage til.
Jeg håber tværtimod, at ministeren vil bidrage til dialog i overensstemmelse også med det, som opinionsmålingerne meget klart viser er den københavnske befolknings ønske, nemlig at det her naturligvis skal have lov til at fortsætte, og at de problemer, der er, skal løses på fredelig vis.
Så jeg håber, ministeren vil svare meget klart til Dansk Folkeparti - det vil jeg gerne spørge om - at det, ministeren går efter, ikke er konfrontationer.
Det er at få løst de problemer, der er, gennem rimelige drøftelser og med det sigte, at vi naturligvis ikke skal til at have brodne pander i den her sag.
Peter Skaarup (DF), 2003-03-26:
Jeg takker for bekræftelsen på, at man her i april måned skal snakke mere præcist om, hvad der skal ske i forhold til Christiania.
Jeg vil spørge forsvarsministeren, om ikke det vækker til eftertanke hos regeringen, at vi i den her uge har kunnet se, at der helt åbenlyst fortsat begås kriminalitet på Christiania.
Der sælges hash, der sælges hårde stoffer.
Man har flere gange fundet skydevåben under de razziaer, som politiet har udført.
Også i den her uge er det kommet frem, at der sælges hash til børn helt ned til 14 år.
Er det ikke uholdbart, mener regeringen ikke det, at vi har et område i landet, hvor man i den grad forbryder sig mod almindelig lov og ret?
Det er da helt uhyggeligt, at man sælger hash til børn.
Per Dalgaard (DF), 2003-03-26:
Hvis vi nu forudsætter, at der skal bruges nogle beløb til en eller anden form for byfornyelse derude, uanset om det så lander på 300 mio. kr. eller noget i den stil, så vil jeg gerne have, om ministeren ville forholde sig til, hvordan man kan sikre, at en sådan byfornyelse kan foregå på en normal og fredelig vis, som sådan noget nu gør, sådan at håndværkere, der bliver sendt derud, kan arbejde uden at blive udsat for chikanerier, og at det udstyr, man kommer med, også kan få lov til at stå derude f.eks. natten over, så man kan gå om bord i det dagen efter og fortsætte byfornyelsen.
Svend Aage Jensby (V), 2003-03-26:
Jeg ved, at hr. Dalgaard og jeg er overmåde optaget af, hvordan det går på Christiania, både med det bygningsmæssige og det kriminalitetsmæssige, eller rettere sagt bekæmpelsen af kriminalitet.
den glæde, at vi var en række partier, der sluttede op bag en vedtagelse, som er kendt.
Vi indledte først og fremmest i maj 2002 en total registrering af alle bygninger på Christiania.
Den registrering er snart tilvejebragt, og vi er i gang med at vurdere hvert enkelt hus derude, om jeg så må sige.
Det er et kæmpe arbejde.
Det, der er hensigten med denne her indsats, er at få et sikkert juridisk fundament for det, man i øvrigt agter og er velkommen til at gøre over for byggerierne derude.
Jeg kan sige, at vi i Forsvarsministeriet og Justitsministeriet arbejder på højtryk for at færdiggøre en redegørelse til regeringen om hele Christianias fremtid.
Derfor kan jeg slutte af med at sige: Jeg har overhovedet ikke forholdt mig til, at der skal afsættes 300 mio. kr. over 4 år til en gennemgribende byfornyelse.
Intet kan siges.
Der har været politiske meldinger fra stort set alle partier her i Folketinget.
Jeg har hørt nogle partier give udtryk for, at det hele skal jævnes med jorden, og at vi skal have golfbaner.
Det kunne også blive dejligt derude, utvivlsomt.
Hele problematikken kræver, at vi får et ordentligt overblik over det, før jeg kan give tilsagn om noget.
Og så kommer regeringen ganske snart med en redegørelse til Folketinget.
Per Dalgaard (DF), 2003-03-26:
Det her skal handle om Christiania.
»Vil ministeren oplyse om regeringens kommende planer for bydelen Christiania, herunder forslaget fra Venstre om at afsætte 300 mio. kr. over 4 år til en gennemgribende byfornyelse af bydelen?«
Jens Peter Vernersen (S), 2003-03-26:
Jeg må så bare under det her spørgsmål sige, men det vil forsvarsministeren vel ikke bekræfte, at hele retssikkerhedsbegrebet jo har taget et voldsomt skridt med de svar, der er givet her. Det tror jeg måske vil interesse ministerens partifælle fru Birthe Rønn Hornbech, når hun læser disse udsagn.
Det kan vi få en meget morsom diskussion om, men også en meget alvorlig diskussion om efterfølgende.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Svend Aage Jensby (V), 2003-03-26:
Til hr. Vernersen kan jeg sige: Jeg ved ikke, hvor langt det ligger fra det, jeg sagde, men vi er i hvert fald nået et meget langt stykke ved at kunne kompensere en lang række af vores soldater.
Det er jeg glad for.
Til hr. Stavad kan jeg kun sige: Der er jo ikke andet for end at tage det til efterretning.
Jeg tror, der er mange mennesker i Danmark, der har hver deres opfattelse af, hvorledes de fortolker begrebet retssikkerhed, også i relation til hvilken vægt hr. Stavad lægger på det.
Sådan er livets tilskikkelser.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-03-26:
Jeg tror, jeg bliver nødt til at minde forsvarsministeren om, at det regelsæt, man satte op, der skulle sikre en udbetaling, var et regelsæt, men helt egenhændigt bragte til verden fra regeringens side. Det vil sige, at man sætter et regelsæt op, der skal give en kompensation, hvor man åbenbart er fuldstændig klar over, men måske ikke helt er klar over, at man så kommer til at give kompensation til nogle, og andre får ikke.
Det er et regelsæt, man selv sætter op.
Forsvarsministeren formulerer selv i aktstykket til finansloven, hvilke forudsætninger det er, der skal være til stede.
Der må jeg sige, at det overordnet set er den måde, man i regeringen ser på, hvad der er rimeligt over for disse mange mennesker, som groft sagt bliver snydt.
Lad mig så gentage: Synes forsvarsministeren selv, at den måde, man har ordnet det her på, svarer til det udsagn, som jeg har læst op tidligere fra debatten her i Folketingssalen?
Jeg synes personlig, at det ligger rigtig langt fra det, som forsvarsministeren sagde, da han var i opposition.
Rigtig langt fra.
Med det svar, der blev givet her på spørgsmål 2424 fra hr. Carsten Hansen om meget konkrete forhold i Odense, bekræftede ministeren fuldt ud det, som der blev spurgt om i spørgsmål 2342, at der nu er et meget bureaukratisk system, som kursisterne vil støde hovedet imod, når de har brug for uddannelse.
Det bekræftedes jo fuldt ud.
Som jeg nævnte over for ministeren, er der faktisk mange, der har spurgt, hvorfor man ikke kan få disse uddannelser mere.
Det er der så givet forklaring på her.
Vi vil godt sikre, at ministeren nu også får sine oplysninger ud.
Så de mange, der har spurgt mig, vil jeg i hvert fald tilsende den lange forklaring, som ministeren her har givet på det sidste spørgsmål.
Jeg tror, det vil interessere mange, at det er den forklaring, der er baggrunden.
Så tror jeg faktisk, folk får bekræftet, at der er tale om et utrolig bureaukratisk system.
Ulla Tørnæs (V), 2003-03-26:
Så fortsætter jeg min besvarelse, hvor jeg slap, idet jeg vil fortsætte med at redegøre for, at gennemgangen i flere tilfælde har givet anledning til, at de foreløbige lofter skal justeres i den endelige udmelding.
TietgenSkolens AMU-it-loft hæves i den forbindelse med ca. 10 pct. i forhold til det foreløbig udmeldte.
På »AMU-almen« hæves skolens loft med, hvad der i en gennemsnitlig udregning formentlig vil svare til 20 pct. flere elevuger end i beregningsåret.
Så er det jo ikke første gang, jeg hører hr. Carsten Hansen kritisere den overgangsperiode, som vi er i med hensyn til en styring af voksen- og efteruddannelsesområdet.
Men jeg gentager gerne, hvad der er regeringens mål på det område, og det er at sikre, at de over 2 mia. kr., som vi bruger på voksen- og efteruddannelsesområdet, også bliver brugt dér, hvor der er et reelt behov.
Det vil sige, at vi i øjeblikket er i en fase, hvor vi er ved at indføre et mere efterspørgselsstyret system, og her tror jeg selv på, at en deltagerbetaling er med til at kvalificere efterspørgslen.
I det øjeblik man skal have pengene op af lommen, tror jeg også på, at man overvejer en ekstra gang, om det nu også er her, man har et reelt behov.
Det er altså en måde, hvorpå vi sikrer, at de efteruddannelsesinitiativer, som tages, også tages dér, hvor der som sagt er et reelt behov.
Jeg medgiver, at lofterne ikke er den bedste måde at styre hele det område på, men det har været nødvendigt for mig at indføre lofter på en række områder, og det har jeg bl.a. gjort efter rådgivning fra AUF-bestyrelsen, dvs. efter rådgivning fra arbejdsmarkedets parter, som klart frarådede mig alene at operere med deltagerbetaling, men også at operere med lofter.
Men jeg understreger, at som jeg ser det, er vi i en overgangsperiode, og jeg bestræber mig på, at den overgangsperiode bliver så kort som overhovedet muligt.
Svend Aage Jensby (V), 2003-03-26:
Til hr. Vernersen kan jeg sige: Ja, vi disponerer i overensstemmelse med retssikkerheden, for vi følger de principper, jeg har redegjort for.
Så kan det enkelte menneske jo selv bedømme, om man synes, det er rimeligt og fair.
Det er jo sådan i dagens verden, at man ikke kan gøre alle tilfredse én gang for alle.
Lad mig give et paralleleksempel, det er et paralleleksempel og ikke identisk: Vi har også i Danmark nogle forældelsesregler, dem kender hr. Stavad jo også fra sin tid som skatteminister.
Bare én dags overskridelse af disse forældelsesregler kan have en afgørende betydning.
Sådan er det, og nu har vi altså truffet den her afgørelse, og sådan bliver det.
Ulla Tørnæs (V), 2003-03-26:
Jeg vender tilbage med det sidste, jeg har at sige, undervejs.
Henriette Kjær (KF), 2003-03-26:
Nu deler jeg altså ikke det sortsyn, som flere af spørgerne har givet udtryk for.
Jeg mener faktisk, at væksten inden for det sociale område har været, som jeg nævnte i mit første svar, pæn.
Så er det da fuldstændig rigtigt, som fru Karen J. Klint siger, at man ikke kan se, om behovet egentlig er større end det, væksten har givet udtryk for, men der er tale om vækst.
Jeg mener nu modsat fru Karen J. Klint, at de lukninger, man har set, i høj grad er på grund af omprioriteringer.
Vi har jo netop i Socialministeriet bedt om at få
forklaringer på de forskellige ting, vi har fulgt op på de avisartikler, der har været, hvor der er blevet beskrevet lukninger, eller hvor først et forslag til budget er blevet præsenteret, og så har det endelige budget set anderledes ud
Vi kan jo altså også se, at både kommuner og amter ikke har foretaget mange af de besparelser, der først blev givet udtryk for i det forslag, embedsmændene havde lagt frem til politikerne.
Nu blev der nævnt, at der i Århus Amt var lukket seks døgnpladser til narkomaner.
Det er jo ikke sådan, tingene hænger sammen.
Der må være en forklaring på, at de har lukket de seks steder, for de kommer jo til at bruge dem et andet sted, ellers er det udtryk for, at der ikke er narkomaner, der efterspørger tilbuddet, og så skal de vel også lukkes.
Men Århus Amt har jo en forpligtelse til at skaffe enten en ambulant plads eller en døgnplads til de narkomaner, der måtte efterspørge det.
Så vil jeg sige, at det jo er helt naturligt, at der er blevet sparet på daginstitutionsområdet, for der er færre børn i den aldersgruppe.
De er nu rykket op i skolen, og der har mange kommuner fornuftigt nok flyttet midlerne op.
Så jeg er ikke enig i det, der bliver givet udtryk for fra spørgernes side.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-03-26:
Ministeren er vel enig i, at når man har en vækst på 0,5 pct., som skal tilgodese de forskellige områder, kan det ikke undgås i en prioritering, at der vil blive væsentlige områder, som kommer ud i problemer.
Ministeren er vel også enig i, at det er det, man har set; det går jeg ud fra at der er tilbagemeldinger på.
Ministeren må vel også være enig i og vel også nære en vis bekymring for, at når nu finansministeren over årene skal finde 10,6 mia. kr. til skattelettelser, så vil det få yderligere betydning også for Socialministeriets område.
Ministeren kan vel ikke sige, at det ingen betydning får for hendes område, at der skal findes disse 10,6 mia. kr.
Karen J. Klint (S), 2003-03-26:
Det lyder næsten, som om ministeren slet ikke bliver informeret om de aktuelle lukninger, som ikke bare er et led i de almindelige prioriteringer, hvor man en gang imellem skal skifte om.
Selvfølgelig skal man lukke noget gammelt, hvis det ikke er brugeligt, også for at få råd til at starte noget nyt, men man skal da i hvert fald lukke det, som ikke under nogen omstændigheder er brugeligt.
Men det, der får mig til at stille spørgsmålet nu, var egentlig, at ministeren hele tiden bruger nogle procenter.
Kan det ikke være lidt farligt hele tiden at bruge procenter, når man sammenligner, fordi hvad er det så
Det kan da godt ske, at der er en vækst i procenter, men hvad nytter det, hvis behovet er større?
Så er det jo alligevel en form for underskud, der opstår.
Vi har før her i Folketingssalen haft et meget dårligt regnestykke med, at man lægger kvindelige procenter og mandlige procenter sammen.
Sandy Brinck (S), 2003-03-26:
Nej, men det kunne jo nogle gange være rart at vide, hvad det er for nogle udfordringer, man står over for, for så ville vi også gerne være behjælpelige.
Jeg synes nu nok, at det er svært at forklare det ude i landet, men det kan være, ministeren kan give mig et hint til, hvordan man kan forklare, at der ikke er sket besparelser.
Der er jo blevet et øget behov derude.
Hvis det er sådan, at man så har en lavere vækst, ja, så kan det kun føre til et lavere serviceniveau. Hvis vi tager nogle helt konkrete eksempler, så kan vi sige, at f.eks. i Århus Amt har man lavet voldsomme besparelser.
Det har bl.a. betydet en reduktion af det ugentlige timetal fra 26 til 20 timer på specialskolerne.
Det har betydet, at fire kommunalt drevne pladser på særlige daginstitutioner har måttet lukke, seks døgnpladser til stofmisbrugere nedlægges, og jeg kunne blive ved.
Som jeg omtalte før, så har Det Centrale Handicapråd jo i sin årsberetning også anført, at de oplever, at deres område, nemlig handicapområdet, har været under hårdt, hårdt økonomisk pres, og der er sket besparelser i hvert fald i 11 amter.
Ud af 14 amter må man sige, at det er ganske, ganske alvorligt.
Henriette Kjær (KF), 2003-03-26:
Nu er kommuneforhandlingerne som bekendt ikke gået i gang endnu, og jeg synes heller ikke, de skal starte i dag her i Folketingssalen.
Kommunernes og amternes økonomi er noget, den til enhver tid siddende regering drøfter med KL og Amtsrådsforeningen én gang om året, og til juni skal vi derfor forhandle vilkårene for år 2004.
Jeg kan naturligvis ikke i dag spå om, hvordan forhandlingerne til den tid vil ende.
Jeg vil dog godt slå fast, at selv om væksten i de offentlige budgetter nedjusteres i 2004 i forhold til den forudsatte vækst på 1 pct., så er der fortsat tale om en vækst på 0,7 pct.
Det er selvfølgelig en begrænset vækstramme, men den er på samme niveau som i år 2003.
Til trods for en begrænset vækstramme på de samlede offentlige udgifter sidste år var der inden for aftalen plads
til at prioritere det sociale område. Væksten i udgifterne i amternes budgetter lå således væsentligt over den generelle vækstramme i aftalen for 2003.
Jeg blev f.eks. i sommer skoset for at sige, at væksten på det sociale område kunne nå op til omkring 7 pct. i amterne
på trods af en begrænset samlet udgiftsramme
Mange var ude at sige, at det ikke kunne lade sig gøre, og at den samlede vækstramme tværtimod ville betyde omfattende besparelser.
Som bekendt kom de dystre forudsigelser ikke til at holde stik.
Da budgetterne blev lagt, viste det sig, at der i amterne havde været en vækst på det sociale område på 6 pct.
Så der er ikke nødvendigvis nogen direkte sammenhæng mellem den samlede vækstramme og væksten på det sociale område, selv om jeg da gerne vil indrømme, at det samlede råderum for væksten alt andet lige bliver mindre i de kommende år.
Så spørges der også til Socialministeriets område, og om det kan jeg oplyse, at fastlæggelsen af Socialministeriets budget for 2004 sker med den endelige vedtagelse af finansloven for 2004.
Budgettet vil blive fastlagt med udgangspunkt i en samlet prioritering af de offentlige udgifter.
Det kan vi jo ikke sige noget om, før forhandlingerne om finansloven er færdige.
Sandy Brinck (S), 2003-03-26:
Regeringen er jo nu - langt om længe kunne man sige - men i hvert fald kommet med sit skatteoplæg, og vi kan også forstå, at der i øjeblikket foregår i hvert fald nogle forhandlinger.
Det helt afgørende set med vores øjne
er selvfølgelig, hvor pengene skal tages fra, når de skal gives ud.
Blandt andre professor Niels Thygesen, som vel næppe kan anses for at pleje at tale Socialdemokratiets sag,
siger til Ritzaus Bureau den 14. marts, at det er en skizofren forestilling at tro, at man på en gang kan øge den offentlige service og samtidig have lavere skatter.
I de offentlige udgifter har det sociale område jo en ret stor andel, og derfor synes jeg, det kunne være rart, om socialministeren ville delagtiggøre os andre i overvejelserne om, hvilke konsekvenser det får for ministerens område.
»Vil ministeren oplyse, i hvilket omfang sænkningen af væksten i de offentlige budgetter, som regeringen baserer finansieringen af sine skattejusteringer på, vil ramme Socialministeriets område samt kommuners og amters sociale budgetter?«
Henriette Kjær (KF), 2003-03-26:
Jamen det kunne man muligvis godt, det er jeg fuldstændig enig i, men igen er jeg bange for at stikke nogen blår i øjnene.
Selv om det står beskrevet i en plan, at det er noget, man gerne vil forbedre og gøre noget ved,
så kunne det også godt give det indtryk, at det er noget, man vil klare straks og i morgen, og i og med at jeg endnu ikke ved, hvorfra jeg skal få finansieringen, men som sagt vil have det med som udspil i forbindelse med satspuljen, så vil jeg synes, det vil være forkert at liste det op i den plan.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Karen J. Klint (S), 2003-03-26:
Det vil så sige, at ministerens ambitionsniveau er at få gratisydelser på handicapområdet, og det kan selvfølgelig på mange måder være fair nok, men det forhindrer vel ikke, at man godt kunne have haft en mere langsigtet målsætning, der går ud over de førstkommende budgetår.
Så er det kun inden for de næste budgetoverslagsår, vi tænker, i stedet for også at have nogle langsigtede mål for, hvornår vi afhjælper nogle af deres problemer.
Sandy Brinck (S), 2003-03-26:
Det er selvfølgelig positivt nok, at ministeren vil tage det med i sit oplæg til satspuljeforhandlingerne.
Nu er satspuljen jo en pose penge, som er afsat også til udsatte grupper, og jeg tror nok, at gruppen af handicappede godt vil have sig frabedt at være særlig udsat eller svag.
Derfor synes jeg nok, at regeringen og socialministeren kunne have vist den velvilje også at komme med nogle ekstra penge, særlig fordi vi jo lige har fået Det Centrale Handicapråds årsberetning for 2002, hvor de jo meget klart skriver, at hele handicapområdet i det seneste år har oplevet voldsomme beskæringer.
Derfor synes jeg, at ministeren over for den gruppe borgere i Danmark skulle bruge lejligheden i dag til at sige, at der ikke kun er de penge, som i forvejen er en kamp mellem grupper, som har særlige behov, men så vil ministeren selvfølgelig også forsøge at finde ekstra penge, nu når det er handicapår, og nu når den her rapport rent faktisk foreligger.
Karen J. Klint (S), 2003-03-26:
Det er meget dejligt at have den positive vilje.
Nu har vi også haft en af de andre ministerkollegaer til et spørgsmål her.
Det var omkring succesmål, og der var vi inde at snakke om nogle meget, meget langsigtede målsætninger, sådan over 20-25 år, og det er faktisk et mere udgiftstungt område, for det var boligerne.
Jeg tror ikke, biler bliver nær så dyre som boligområdet.
Det er derfor, jeg egentlig efterlyser det i planen, for når man på boligområdet kan tænke 20-25 år frem i tiden for noget, som er meget udgiftstungt,
hvorfor har man så ikke tænkt det her med i planen?
Eller er det bare en ren forglemmelse?
Hvis det er en ren forglemmelse, så er det jo fint, at vi nu får et parallelforløb, bare vi så også får mulighed for at få noget input i det. En af de anbefalinger, som ligger i rapporten, er bl.a. også de unges situation, for det er jo meget vigtigt, at unge handicappede ikke bliver isoleret i forhold til jævnaldrende.
Er det også med i den parallelplan, som ministeren højst sandsynligt er begyndt at arbejde på nu?
Henriette Kjær (KF), 2003-03-26:
Jeg håber, at vi kan lave et parallelt forløb, og at vi også kan tage nogle initiativer i år.
Jeg vil selv have det med som udspil, når vi skal starte satspuljeforhandlingerne.
Ud over det er jeg indstillet på at se, hvad man kan gøre, men de fleste af de forslag, der er i rapporten, er trods alt udgiftskrævende.
Så er der nogle ting, man kan sige vil give besparelser for kommunerne, netop hvis man bruger bilerne i længere tid, men jeg synes, det vil være rimeligt at lave en samlet pakke, hvor der er de forbedrede muligheder for handicappede, når det drejer sig om udvidelse af lånerammen og andre ting, men så til gengæld også, at man laver nogle ordninger, hvor man kan beholde bilerne længere og eventuelt også har mulighed for at tilbyde en brugt bil til en handicappet.
Jeg synes, at det skal ses i en helhed, men jeg er parat til at tage en drøftelse her i efteråret.
Sandy Brinck (S), 2003-03-26:
Jeg takker også for ministerens positive tilkendegivelser, og jeg hører det lidt sådan, at når området ikke er med i regeringens pamflet »Handlingsplan for handicapområdet«, så skyldes det nok, at det er et udgiftstungt forslag.
Derfor synes jeg også, at ministeren ud over tilkendegivelserne om at være positiv godt kunne løfte sløret lidt for, hvornår vi kan begynde at se initiativer fra ministerens side, som vi kan tage stilling til her i Folketingssalen.
Helt konkret ville jeg spørge, om det bliver inden for indeværende år, som jo er det europæiske handicapår og derfor ville være en glimrende anledning, både for ministeren og for Folketinget.
Karen J. Klint (S), 2003-03-26:
Når ministeren nu svarer positivt på, at der trods alt er noget, som næsten er gratis muligheder i rapporten om forenkling og tydeliggørelse, hvorfor har man så slet ikke brugt ét eneste ord i handicapplanen på det, for det handler jo om tilgængelighed?
Og hvis man ikke har en køremulighed, er der jo mange ting i Danmark, der ikke er tilgængelige, for det handler jo ikke kun om kantsten og om trapper, men også om at kunne komme fra eget hjem og et andet sted hen, altså mobiliteten i det.
Så hvorfor er det ikke med i planen?
Eller vil der komme et parallelt forløb ved siden af planen, hvor vi så ser nogle initiativer til de ting, som ministeren lige har nævnt nu?
Henriette Kjær (KF), 2003-03-26:
Jeg er meget opmærksom på forslagene i rapporten om forenkling og tydeliggørelse af regler om tildelingen af biler til handicappede.
Jeg mener helt klart, at regelsættet om støtte til køb af bil i servicelovens § 99 trænger til en forenkling og en tydeliggørelse, og jeg er derfor også indstillet på at arbejde for at ændre reglerne om støtte til køb af bil i overensstemmelse med rapportens forslag. Her tænker jeg specielt på forslagene om mulighed for anvendelse af brugte biler, hvis de kvalitetsmæssigt og driftsmæssigt er i orden;
opblødning af kravene ved udskiftning af biler, så der også tages hensyn til, hvilken stand bilen er i; forhøjelse af lånerammen, så der kan købes mere tidssvarende biler; forenkling og tydeliggørelse af tildelingsreglerne for at øge retssikkerheden og lette administrationen.
Jeg kan jo desværre ikke love noget på nuværende tidspunkt, idet arbejdsgruppens forslag vil medføre ikke helt ubetydelige udgifter, så det videre forløb vil afhænge af, om vi kan skaffe den nødvendige finansiering.