Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Enhedslisten bakker varmt op om dette forslag om at gøre arbejdsskadeforsikringen mere anstændig, mere menneskelig og mere forståelig.
For Enhedslisten er det afgørende, at mennesker, der kommer til skade på deres arbejde, får en rimelig erstatning og ikke som nu holdes hen i årevis af bureaukratisk og langsommelig ventetid, hvorefter de alt for ofte ikke får en erstatning.
Her er det for os især vigtigt, at forventelighedsbegrebet fjernes, og at arbejdsulykker, pludselige løfteskader og kortvarig skadelig påvirkning bliver samlet i ét ulykkesbegreb, således at begrebet ulykke kommer til at svare til det, man normalt blandt almindelige mennesker opfatter som en ulykke. Som det også er fremgået af debatten i dag, er der jo ikke nogen, der er i tvivl om, at den skade, vi så blive afvist af Højesteret i går, selvfølgelig klart burde have været anerkendt som en arbejdsskade.
Derfor skal vi have ændret ulykkesbegrebet.
De nuværende krav til videnskabelig dokumentation er simpelt hen en hån mod de mennesker, som efter nedslidning i en årrække må give op og søge pension.
Hvis endelig det lykkes at få nye sygdomme på listen over anerkendte erhvervssygdomme, er der tit tale om så mange restriktioner, at de færreste rent faktisk får en erstatning for deres arbejdsskade.
Et skræmmende eksempel er betingelserne for at få anerkendt det såkaldte syerskesyndrom eller med andre ord den nedslidning, som rammer de fleste, der har industrielt syarbejde i en længere periode.
Man skal have arbejdet i 108 måneder inden for en periode på 12 år, man skal være holdt op med at arbejde på grund af sygdommen, og så må der ikke findes andre mulige forklaringer på nedslidningen.
I virkelighedens verden betyder det, at mange syersker ikke har fået anerkendt en helt åbenlys arbejdsskade. Når man ser på anerkendelsesprocenterne for
anmeldte erhvervssygdomme, får man et indtryk af, hvor restriktivt
systemet er i dag
Generelt anerkendes kun 15-20 pct., og når vi taler om nedslidning af bevægeapparatet, er vi langt længere nede.
I Tyskland var de formentlig alle blevet anerkendt, i Sverige var kun to blevet afvist, i Schweiz var to tredjedele blevet anerkendt, og i Norge var mindst en tredjedel blevet anerkendt; så i Danmark er vi altså langt mere restriktive end i de øvrige lande.
Nu er der langt om længe kommet gang i forhandlingerne
om en arbejdsskadereform.
For Enhedslisten er det afgørende, at disse forhandlinger fører til en lov, som er både enkel og let forståelig for de mennesker, som er så uheldige at komme til skade på deres arbejde.
Vi skal have et enkelt begreb for så vel arbejdsulykker som erhvervssygdomme, som simpelt hen går ud på, at der er tale om en arbejdsskade, hvis der er en sammenhæng mellem arbejdet og den skade, man pådrager sig.
Vi skal være indstillede på, at en reform ikke er gratis for de arbejdsgivere, som har ansvaret for, at folk kommer til skade.
Flere anerkendte skader vil i øvrigt sammen med flere ressourcer til forbedring af arbejdsmiljøet være med til at styrke forebyggelsen.
I betragtning af, hvor dyre arbejdsskaderne er, både for den enkelte og for samfundet, vil der være tale om en rigtig god og fornuftig investering. Vi håber på det bedste for en reel reform af loven, først og fremmest af hensyn til forebyggelsen af arbejdsskader og af hensyn til dem, der kommer til skade.