Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-12-06:
Vi vil også forhandle med regeringen.
Vi vil ikke bare stemme et beslutningsforslag igennem.
Så må vi se, hvor langt vi kan komme, og det er jeg helt tryg ved nok skal ske.
Vi synes, det er fint, at der ligger en mulighed for at lave et flertal uden om regeringen, og hvis vi så ønsker at bruge det til at presse regeringen, kan vi gøre det, og så må vi forhandle det spørgsmål.
Så til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, som anerkender Enhedslistens tidligere bestræbelser: Det er jo ikke så underligt, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil gør dét. Jeg må bare sige, at hvis jeg tager resultatlisten fra Enhedslistens side, og resultatlisten allerede i løbet af de første 11-12 måneders arbejde fra Dansk Folkepartis side som parlamentarisk grundlag, så synes jeg, at vores resultatrække er rimelig god.
Så synes jeg, at vi har noget at have vores tiltro i - tiltroen til, at det faktisk går rimelig godt, og at der er en lang række mennesker i det danske samfund, som har hjælp behov, som også får den hjælp.
Vi er slet, slet ikke nået langt nok.
Vi skal nå meget længere.
Der er sociale vilkår i det her land, som slet ikke er tilstrækkelige; der er pensionister, der har alt for dårlige vilkår; der er stadig væk syge mennesker, som venter på at komme på sygehusene, som vi skal gøre noget for, og vi skal sikre, at der ikke er ventelister for døende til vores hospicer.
Alle de områder skal vi jo gå videre med, og det er jo præcis også de områder, vi har taget fat på i finanslovaftalen og har fået sat skub på dem i en retning, så vi kan komme videre ad det spor, der også blev lagt for finansloven for 2002.
Det er det, vi bestræber os på.
Det er den vej, vores indflydelse bliver brugt til at gå.
Så til hr. Jann Sjursen, som spørger, om der er ændringsforslag fra andre end regeringen, som vi vil støtte
Det er der, bl.a. har Det Radikale Venstre stillet et forslag, som ikke udmønter universitetsreformen.
Vi er ikke en del af universitetsreformen, og vi vil støtte det forslag.
Der er forslag om partistøtten, som vi vil støtte, og der er forslag om vederlag til folketingsmedlemmer, som vi vil støtte, forslag, som er stillet af andre end regeringen.
Hr. Holger K. Nielsen siger, det er en tilståelsessag, men det var jo sådan set hr. Holger K. Nielsen selv, der leverede en tilståelse her, og det var da ikke en særlig smigrende tilståelse for SF, som siger, at vælgerne er fløjtende ligeglade med, hvad hr. Holger K. Nielsen og SF går og mener, men at de vil vide noget om, hvad Dansk Folkeparti, og sådan og sådan.
Javel ja, men det er vi også helt trygge ved i Dansk Folkeparti.
Vi skal nok forklare, hvad vi gør.
Når vi går med i en aftale, fordi vi mener, at vi får tilstrækkelig meget igennem til, at vi kan forsvare det, er det, fordi vi mener at kunne forklare vore vælgere, at det er fornuftigt at gøre det, og det er også den oplevelse, vi har haft efter aftalens indgåelse.
Så enkelt er det.
At hr. Holger K. Nielsen så vil tale om dobbeltspil og forsøge at undgå at tale om sin egen rolle og om, hvordan SF selvfølgelig har ageret på nøjagtig de samme præmisser tidligere, er jo en hel tilståelsessag fra hr. Holger K. Nielsens side.
Så må jeg sige til fru Lene Garsdal fra sidste runde om beslutningsforslaget om sygehuse: Hvis der viser sig en mulighed for, at et flertal her i salen vil stemme det forslag igennem, er det jo strålende.
Så er det selvfølgelig bare om at køre forslaget igennem i en fart, og det vil jeg gerne give tilsagn om øjeblikkelig.
Men det har ikke været den holdning, der har vist sig indtil nu på trods af, at man bryster sig af, at man er imod at lukke små sygehuse.
Hvis beslutningsforslaget kan vedtages, er det et pålæg til regeringen om at forhandle med amterne om at undgå sygehuslukninger.
Det er et meget, meget seriøst forslag, som giver regeringen en bunden opgave, og det er jo dét, der er pointen: at give regeringen en bunden opgave.
Så til hr. Morten Helveg Petersen: Den aftale, der er indgået mellem regeringen og Dansk Folkeparti,
har jeg læst op for et øjeblik siden.
Det er den, der fremgår af finanslovaftalen, og som siger, at vi i enighed kan støtte forslag fra andre.
Jeg læste det ordret op før, så der er ikke tvivl om det.
Så til fru Marianne Jelved, som jeg forstår korrigerer sig selv nu fra tidligere.
Det, fru Marianne Jelved nu læste op fra Radioavisen kokken 8, og som jeg også har en udskrift af, er jo diametralt modsat det, fru Marianne Jelved gav udtryk for før, så jeg synes, fru Marianne Jelved skulle tage referatet og se modsætningerne.
Jeg siger jo lige præcis i Radioavisen klokken 8.00, at det er meget uvist, hvad Socialdemokraterne kan finde på i den situation, de er i.
Kan man så regne med, hvad Socialdemokratiet vil?
Næ, og det viser sagen om den sociale pensionsfond jo også, for vi har endnu ikke kunnet få svar på, om de står ved det lovgrundlag, de selv var med til at stemme igennem i 1996.
Man fornemmer et opsparet behov for debat.
Det er jo ganske udmærket, at vi på den måde endda har en weekend imellem, der gør, at vi kan få sparet lidt ny energi op og på mandag tage en stor ny debat fra morgenstunden og forhåbentlig også en god lang dag.
Der er nemlig mange ting i finansloven, der fortjener debat, og der fortjener opmærksomhed.
Vi har fra Dansk Folkepartis side valgt at indgå et finanslovforlig med regeringen.
Vi føler faktisk, at der i den proces, vi har været igennem i løbet af efteråret, har været en rimelig lydhørhed over for vores ønsker, og derfor valgte vi også at indgå en endelig aftale i halen af den lange række af aftaler, der i øvrigt blev indgået omkring finansloven her i løbet af efteråret.
Der er så tre områder, vi ikke deltager i, som man også kan se på den glimrende illustration, som er med i bogen, »Aftaler om finansloven for 2003«, som tidligere ordførere har været inde på heroppefra.
Det ene er universitetsreformen, det andet er kriminalforsorgen, og så er der endelig aftalen omkring satspuljen.
Lige nogle få bemærkninger om de tre områder:
Først om universitetsreformen.
Her deltager vi ikke.
Vi synes, at den reform, der er lavet, er for centralistisk, for ensrettet i forhold til universiteterne.
Der er så et flertal i øvrigt, der har ønsket at indgå aftale om universitetsreformen.
Med hensyn til kriminalforsorgen er vi jo inde på et
område, hvor der er et forlig fra før valget i november sidste år.
Det siger næsten sig selv, at en aftale indgået før valget i november sidste år deltager Dansk Folkeparti ikke i, al den stund vi dengang ikke blev inviteret til at deltage i forhandlinger om eventuelle forlig.
Alligevel har vi jo søgt at påvirke området i forbindelse med finanslovaftalen med regeringen, nemlig på specielt det område, der handler om fængselspersonalets arbejdsmiljø, hvor vi i aftalen har afsat 5 mio. kr. med det primære sigte at forbedre arbejdsmiljøet for fængselspersonalet. Vi så selvfølgelig gerne, at vi kunne have lidt større indflydelse på det område, for vi synes faktisk, at der trænger til at blive gjort noget.
Men der løber jo en flerårsaftale, og man har selvfølgelig i forskellige sammenhænge diskuteret de problemstillinger, der er på det område.
Nu har det været diskuteret her i Folketingssalen tidligere også i forhold til det, vi har lavet i finanslovaftalen, men vi har at gøre med et forlig fra 1990, som altså har løbet i ganske mange år, og som vi synes der har været meget berettiget kritik af.
Vi har nævnt det mange gange, både her i Folketingssalen og alle mulige andre steder.
Vi er også bekendt med, at man inden for rammerne af satspuljeforliget har forsøgt at åbne mulighed for, at andre partier har kunnet deltage; det har der ikke være stemning for. Vi kan derfor med tilfredshed konstatere, at vi med finanslovaftalen har fået den ordning, at der ligger et nyt lovforslag, som kan danne nyt lovgrundlag for ordningen, som gør, at uanset hvad man i øvrigt måtte mene, hvis man selvfølgelig ønsker at deltage konstruktivt i udmøntningen af de midler, har man også som politisk parti mulighed for at deltage i, hvordan de midler skal bruges. Samtidig kan man så med lovforslaget tage højde for nogle af de kritikpunkter fra Rigsrevisionen, som berettiget er fremsat, og som selvfølgelig må tages til efterretning af Folketinget.
På de øvrige områder har Dansk Folkeparti så valgt forligsvejen, og vi synes også, at der er indgået rimelig fornuftige aftaler.
Selvfølgelig er det ikke alt i alle aftaler, vi ville have skrevet nøjagtig på den måde, hvis vi havde ført pennen alene, men vi synes faktisk, der er nået nogle gode resultater.
Specielt det egentlige finanslovforlig er selvfølgelig meget tilfredsstillende for Dansk Folkeparti.
Jeg skal fremhæve nogle elementer fra den aftale.
Først om svage grupper, hvor det jo er karakteristisk, at der faktisk sker mere, end der har været givet udtryk for indtil nu under de taler, der har været holdt, specielt de seneste 3 timer.
Sagen er, at der for det første på finanslovforslaget er videreført initiativer fra den pulje for i år, som vi fik ind på 87,8 mio. kr. Herudover havde regeringen i sit finanslovforslag afsat en reserve til området på 50 mio. kr., og vi har så i finanslovforhandlingerne fået afsat ekstra 60 mio. kr. oveni, som skal bruges til svage grupper. Vi har inden for det her område peget på nogle områder, som har vores særlige opmærksomhed.
Tingene skete simpelt hen for langsomt, og vi havde behov for en større udbygning af hospiceområdet.
Vi synes, det er fuldstændig uholdbart, at vi har døende, der står på venteliste til en hospiceplads.
Det er ikke værdigt, og derfor har vi gjort meget for, at der nu bliver afsat midler til en udbygning af hospiceområdet.
Midlerne skal så efterfølgende udmøntes i et samarbejde mellem regeringen og os.
Der bliver øget fokus på handicappedes forhold.
Vi har under det også sat fokus på det, der skete med 02-aftalen, nemlig at handicappede fik øget brugerbetaling på aftenskoleundervisning, og derfor indgår det som et element, at vi i forbindelse med de her midler får sat fokus på, hvordan vi tilbagefører den brugerbetaling.
Vi har videreført bevillingen til natvarmestuer for hjemløse.
Vi har øget indsatsen imod den negative sociale arv, det har været nævnt nogle gange heroppefra.
Og så er der ud over det og en række andre ting, som jeg ikke har nævnt specifikt, en pulje på 50 mio. kr., der nu resterer til udmøntning mellem regeringen og os målrettet svage grupper i det danske samfund.
Vi synes faktisk, at det er rigtigt at prioritere her.
Man kunne have ønsket sig at gå meget længere, men vi er dog nået et skridt her, hvor vi kan gøre noget for nogle af dem, der har mest behov, og det ligger i hvert fald Dansk Folkeparti utrolig meget på sinde, at vi gør det.
I forhold til et andet hovedpunkt i finanslovaftalen - vi har været meget inde på det - ældreydelsen, ældrechecken, har det været helt afgørende for os i finanslovforhandlingerne, at vi får givet de økonomisk dårligst stillede pensionister et løft.
Vi har så valgt at gøre det på den måde inden for de midler, vi kunne få afsat til det her initiativ, at vi målretter ydelsen til dem, der har mindst, ud fra de kriterier om f.eks. formueforhold, som har været de almindeligt gældende.
Vi har ikke syntes, vi skulle lave om på dem under forhandlinger i Finansministeriet, men det indgår i den debat, der kan være omkring indretningen fremover, altså det analysearbejde, der samtidig med finanslovaftalen igangsættes om, hvordan vi sikrer de økonomisk dårligst stillede pensionister bedre vilkår.
Det har været lidt utroligt at følge den her debat - jeg har været inde på det tidligere - specielt i forhold til fru Pia Gjellerups og Socialdemokratiets ageren, hvor jeg nu kan forstå, at man sådan hovedsagelig vil stemme for, men at man i øvrigt vil have, at tingene skal være anderledes end det, vi har set indtil nu.
Først var det noget med, at formueforhold i ejendomme ikke blev medtaget, som det fremgår af aftalen, og det var uhyrligt, og det skulle laves om.
Det fremgår godt nok ikke af det ændringsforslag, vi har set på området.
Næh, det ændringsforslag, der så er, vil udvande midlerne til de dårligst stillede, fordi man skal bruge midlerne på en større gruppe. Så havde det dog været bedre at foreslå, at man hævede den samlede ydelse, man bruger på det område, så man ikke tager fra dem, der har allermindst, for at give til nogle andre.
Vi har spurgt til det nogle gange.
Jeg synes stadig væk, at det, Socialdemokratiet er ude i her, virker hovedkulds, men vi kan jo se, hvor det lander, og om der så er ændringer igen, når vi kommer til slutningen af dagen.
I teksten er indskrevet en tidligere aftale, vi indgik med regeringen i løbet af efteråret om et retskrav på personlige tillæg.
Det har været vigtigt for os, at vi opnår en ensartet behandling af pensionisterne rundt i landet, så de ikke oplever den vilkårlighed, kommuner
har udsat dem for.
Derfor har det været vigtigt for os, at vi på tre områder har fået et egentligt retskrav for pensionisterne på særlige tillæg.
Det er skrevet ind her, men det var jo en aftale, der var indgået tidligere inden den egentlige finanslovforhandling her. Kl.15.40
Et tredje hovedpunkt, jeg vil nævne, er sygehusene.
Vi har hele tiden været opmærksomme på, at med den ekstra motivation, der ligger for amterne i at få nedbragt ventelisterne som følge af puljen på 1,5 mia. kr., hvoraf der så bruges en del midler i år, må det ikke må være sådan, at pengekassen til næste år løber tør og motivationen for sygehusene til at få nedbragt ventelister forsvinder. Vi kan se en vis udvikling.
Vi synes selvfølgelig, det går for langsomt, og derfor har det været vigtigt for os, at der også er penge til det her arbejde næste år.
Vi har så noteret os, at forventningen er, at der i hvert fald ligger en milliard kroner eller lignende i puljen for næste år inklusive det, man har aftalt i amtsrådsforeningsaftalen til at nedbringe ventelisterne.
Vi vil følge det løbende, og det er vigtigt for os, at incitamentet for amterne fortsat er til stede.
Når jeg siger amterne, er det jo egentlig ikke amterne, det er i virkeligheden personalet ude på den enkelte sygehusafdeling.
Det er helt afgørende.
Det har ikke været nævnt i dag, men det er dog noget af en stor post i forhold til ændringerne af finanslovforslaget, at vi nedsætter afgifter på grænsehandelsfølsomme varer ganske mærkbart på tre helt vigtige områder, nemlig på læskedrikke, altså sodavand, spiritus og cigaretter.
Vi synes egentlig, det har fået en lidt underlig behandling, for det må være helt afgørende for hele Folketinget, at man anerkender det uholdbare i en eksploderende grænsehandel.
Det er fuldstændig uholdbart, at stadig flere danskere kan se en interesse i at køre ud af Danmark for at købe varer og herefter bringe varerne til Danmark, hvorefter den danske statskasse går glip af afgifterne på de varegrupper, man henter.
Det kan godt være, at man kører efter én varegruppe, men når man så er der, finder man ud af, at der er mange andre varegrupper, man faktisk også kan købe.
Det kan være, der til sidst ryger en trailer med ned, der gør, at man kan have en ny sofa, et nyt tv, eller hvad det kan være, med hjem, hvorefter vi ikke får momsindtægter og afgifter på de enkelte varegrupper.
Det er en fuldstændig uholdbar udvikling.
Derfor har det været vigtigt for os, at vi gjorde noget ved det.
Vi kunne se i regeringens finanslovforslag, at den måde, regeringen ville gøre det på, var ved at nedsætte afgifter på nogle varegrupper og så hæve afgifter på andre.
Vi syntes ikke, det var en farbar vej, at man på den måde blot smed problemet over på andre varegrupper eller prøvede at finde andre varegrupper, hvor det ikke ville gøre så ondt i forhold til denne udvikling.
Vi syntes, det var rigtigt, at man fandt en løsning på det, så man ikke hævede andre afgifter.
Det blev også resultatet af forhandlingerne, og vi sænker altså afgifterne på tre varegrupper uden at hæve dem på andre.
I virkeligheden er der også en lidt overset ting i forhold til aftalen, og det er kontrollen med den illegale handel med varer her i landet.
Det er en anden side af det, hvor vi har et kæmpebehov for, at der bliver sat ind.
Loven om de større bødeniveauer er på plads, men sagen er, at vi skal videre ad den vej, der hedder kontrol med de handlende, som i virkeligheden konkurrerer på et unfair grundlag med alle de lovlige butikker.
Vi så i øvrigt i Sønderjylland for nylig en razzia mod pizzeriaer, hvor man kunne se, at den kontrolvirksomhed faktisk gav stor gevinst, desværre i form af - sådan blev det i hvert fald beskrevet i pressen - socialt bedrageri, momssvindel osv. i den helt store stil.
Så der var virkelig noget at komme efter.
Der er nogle enkelte andre områder i finanslovaftalen, som jeg synes der bør være fornøjelse af at høre lidt om i forbindelse med debatten her i dag, og som måske ikke har været drøftet så meget, som de egentlig bør.
Der er et problem, vi har diskuteret i Folketinget tidligere, men også i foråret, nemlig sort arbejde, altså det forhold, at håndværkere udfører arbejde på deres egen ejendom.
Vi har ment, det var vigtigt at få noget gjort ved det.
Vi har ønsket handling, og det gjorde vi også i foråret, hvor vi henviste det her til at skulle forhandles med regeringen.
Og vi er meget tilfredse med, at man har fundet en ordning, hvor man får indført skatte- og momsfrihed på arbejde, som håndværkere udfører på egen ejendom.
Vi er også meget tilfredse med, at muligheden for fradragsret for selvstændigt erhvervsdrivendes sundhedsbehandlinger er kommet ind, så der gælder de samme betingelser som for arbejdsgiverbetalte sundhedsbehandlinger
for lønmodtagere
Så sker der en ligestilling specielt til gavn for de små selvstændige, som her får en håndsrækning.
Vi er også meget tilfredse med, at ordningen om kunstneres indkomstudligning ser ud til at være kommet på plads, så man i højere grad kan finansiere sig som kunstner, når man har de her meget skiftende indkomstforhold fra år til år.
Det er en vældig god ordning, som der også er enighed om mellem regeringen og os, og som jo er en del af finanslovaftalen.
Herudover har vi været enige om, at der skulle afsættes mere i forhold til iværksættere.
Vi ved alle sammen, hvor vigtigt det er, at vi har et samfund, hvor der er lyst til at igangsætte, og derfor er det også vigtigt, at man gør noget ekstra på det her område, og det er også en del af aftalen, at der afsættes de her 50. mio. kr. årlig over de kommende 4 år til initiativer, der skal forbedre rammerne for iværksætterne i Danmark. Så vil jeg også sige, at vi løbende har haft en diskussion om yderområderne, og det har der også været her i dag, hvor der er sat fokus på, om man nu gør nok for yderområderne.
Det har også været vigtigt for os at sætte fokus på det, for vi har den holdning, at man skal være meget bevidst om, også når man placerer nye, eksempelvis statslige, institutioner, at man tager yderområderne bedre i betragtning, end man har gjort tidligere.
Vi har også været inde på debatten om det turismepolitiske, hvor vi jo i regeringens finanslovforslag har set, at der har været risiko for skævvridning.
Så kan man diskutere, hvorfor den er opstået, om nogle ordninger, der alligevel var på vej til at blive udfaset, blot bliver det tidligere, om København har været god til at forhandle i en given situation for at få ekstra midler til deres initiativer, osv., osv.
Ikke desto mindre har vi syntes, der var behov for at sætte fokus på det her, og det har så udmøntet sig i den aftale, vi har indgået med regeringen om, at der afsættes yderligere 10 mio. kr. i 2003 til en målrettet indsats i yderområderne, fordi vi føler, det er her, at behovet absolut er i forhold til det forslag, vi diskuterer.
Så skal jeg til slut blot komme ind på, at der er enkelte ændringsforslag, som er stillet af andre partier end finansministeren som følge af aftalen med os, som vi selvfølgelig har læst med meget stor interesse, og der er specielt et, der har optaget Folketinget særdeles meget.
Derfor skal jeg her løfte sløret og komme spændingen i møde i forhold til spørgsmålet om Den Sociale Pensionsfond.
Når vi gør det, er det selvfølgelig ikke, fordi vi har ændret vores principielle holdning til spørgsmålet om midlerne i Den Sociale Pensionsfond.
Vi har den holdning, som jeg har givet udtryk for også her fra talerstolen mange gange også i det forløbne år, at midlerne burde bruges på en tillægspension, som det jo oprindelig er aftalt, til de pensionister, som indbetalte til ordningen, da de var i deres arbejdsaktive liv.
Jeg kan lige så godt sige det, så det ikke kan misforstås, at vi gambler ikke med den aftale, vi har indgået med regeringen.
Vi synes, som det også er fremgået, at de steder, hvor vi har haft mulighed for indflydelse, har det været i en forbedrende retning i forhold til bl.a. de svage grupper i det danske samfund, som vi ønsker at medvirke til at hjælpe.
Vi medvirker simpelt hen ikke til de dér drillerier, Socialdemokratiet har udsat den her sag for.
Vi synes, det er langt mere alvorligt end den måde, vi har oplevet det har været tacklet på, for det interessante er jo, om Socialdemokratiet i virkeligheden har ændret holdning til Den Sociale Pensionsfond. Vi har ytret den holdning, vi hele tiden har haft til spørgsmålet, nemlig at vi ikke finder, man bør overføre de her midler.
Der ligger et lovgrundlag for overførsel, som et stort flertal her i Folketinget står bag.
Det nye i situationen er i virkeligheden, at partier, der står bag det lovgrundlag, nu har skabt tvivl om, hvorvidt de står bag det lovgrundlag fremover.
Derfor vil min opfordring i spørgsmålet om Den Sociale Pensionsfond til bl.a. Socialdemokratiet være, at man tager - havde jeg nær sagt - handsken op og siger: O.k., vi har ændret vores syn på grundlaget for Den Sociale Pensionsfond, og vi er villige til at diskutere med bl.a. Dansk Folkeparti, hvad grundlaget skal være fremover.
Se, så er det interessant, så er det noget, der batter.
Men selvfølgelig agerer vi ikke på en sådan måde under afstemningen om ændringsforslag, at det medfører et hul i statskassen på 8,1 mia. kr.
Det siger naturligvis sig selv.
Derfor har jeg egentlig været overrasket over den måde, det her ændringsforslag er blevet behandlet på i løbet af dagen.
Men nu er det i hvert fald nævnt fra vores side, hvordan vil stiller os til det.
Så håber jeg selvfølgelig, at bl.a. Socialdemokratiet som sagt vil tage handsken op og meddele, at man nu er interesseret i at diskutere lovgrundlaget og finde ud af, om der skal justeres i det.
Jeg håber naturligvis meget, at det er på den måde, man vil komme Dansk Folkepartis grundholdning i møde, altså det forhold vi har til Den Sociale Pensionsfond.