Ove Hygum (S), 2000-11-17:
Jeg vil starte med at takke for modtagelsen af lovforslaget, og så vil jeg stilfærdigt sige, at det har undret mig at høre Venstres og Det Konservative Folkepartis ordførere.
Nu er regeringen de sidste mange måneder blevet tampet igennem af Venstres og De Konservatives forskellige politiske ordførere om, at det eneste, regeringen er optaget af i mange andre sager, er gerningsmandens retsstilling eller situation.
Vi er blevet bebrejdet i månedsvis, at alt for få kærer sig om ofret.
Med lovforslagets § 1-3 og § 5 gennemfører vi direktivet om bevisbyrden i forbindelse med forskelsbehandling på grund af køn på arbejdsmarkedet.
Det overordnede formål er, som det fremgår af lovforslaget, at sikre en mere effektiv gennemførelse af det grundliggende princip om ligebehandling.
Vi lemper beviskravene for lønmodtagenen og for selvstændige omfattet af ligestillingsloven.
Man kan sige, at der sker en vis forskydning af bevisbyrden til den svage parts fordel.
I overensstemmelse med direktivet indskriver vi endvidere en klar definition af indirekte forskelsbehandling i de berørte love.
Det har manglet, kan man sige, men der sker ikke herved nogen ændring i gældende ret.
Så til det meget omdiskuterede indhold i lovforslaget, § 4.
Der indfører vi direktivets bevisbyrderegler også inden for ligestillingslovens område, dvs. uden for arbejdsmarkedet.
Det bliver fremhævet, som om det kommer lidt sent.
Jeg tror ikke, nogen har brugt udtrykket hovedkulds, men det kunne man næsten lytte sig til mellem linjerne, og jeg skal derfor gøre opmærksom på, at der i bemærkningerne til forslag til lov om ligestilling af mænd og kvinder - ligestillingsloven, som vi kalder den i daglig tale, der blev fremsat den 9. februar i år - blev tilkendegivet, at det var hensigten, at bevisbyrdedirektivets princip om delt bevisbyrde også ville blive søgt gennemført på områder, der er omfattet af ligestillingsloven.
§ 4 i det lovforslag, vi behandler nu, følger netop op på den tilkendegivelse.
Det er vigtigt for mig at understrege, at det, der foreslås, er delt bevisbyrde og ikke omvendt bevisbyrde.
Det er altså fortsat sagsøger, der har bevisbyrden i første omgang, eller som det siges i teksten: Sagsøger skal fremføre faktiske omstændigheder, på grund af hvilke det kan antages, at der er sket direkte eller indirekte diskrimination.
Først når det er sket, går bevisbyrden for, at der ikke er sket brud på princippet om ligebehandling, over på sagsøgte.
Forskellen til ligefrem bevisbyrde er, at sagsøgte altså kan nøjes med en sandsynliggørelse, eller sagt på en anden måde: Sagsøgtes pligt til at føre modbevis indtræffer på et tidligere tidspunkt.
Forskellen til omvendt bevisbyrde er, at sagsøger ikke kan nøjes med at påstå, at der har fundet forskelsbehandling sted.
Det er jo det, der gælder i sager om afskedigelse under barselorlov.
Og én ting mere: Det er vigtigt at understrege, at der ikke ændres ved domstolenes fri bevisbedømmelse.
Det er altså helt op til domstolene at vurdere, hvornår henholdsvis sagsøger og sagsøgte har løftet hver deres del af bevisbyrden. Derfor kan man sige, at indførelsen af den omvendte bevisbyrde i afskedigelsessager under graviditet og barsel ikke betød så stor en forskel i praksis, som man måske skulle have troet, fordi domstolene de senere år forud for lovændringen stillede meget lave krav til den gravides bevisførelse og omvendt høje krav til sagsøgtes modbevis for, at afskedigelsen ikke skyldtes graviditeten. Jeg vil slutte af med at sige, at jeg ser frem til udvalgets behandling af lovforslaget.
Jeg glæder mig til muligheden for at svare på en række af de spørgsmål, der er rejst.
Jeg tror, om end nogle måske vil kalde mig lidt vel optimistisk, at de svar, vi er i stand til afgive, vil virke beroligende på et flertal af ordførerne her i salen.
Jeg ser også frem til at kommentere høringssvarene.
Det er jo rigtigt, at der er enkelte høringssvar, som sår tvivl om, hvorvidt der er tale om en væsentlig overimplementering.
Jeg skal til det blot sige, at det jo ikke er usædvanligt, at der er forskellige vinkler i vurderingen af et lovforslag, når det drejer sig om implementering f.eks. af et direktiv.
Men jeg tror, at vi kan få ryddet en lang række tvivlsspørgsmål af vejen under udvalgsbehandlingen, som jeg i øvrigt ser frem til.