runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Oppfeldt (V), 2002-01-16:
Det er prisværdigt, at Enhedslisten rejser denne debat.
Ældre Sagens undersøgelse fra september 2001 dokumenterer en meget stor variation over beregningen af rådighedstillæg som grundlag for tildeling af personlige tillæg, og undersøgelsen må give appetit på en analyse fra den nye regerings side af hele området.
Det ligger fast, at de allerdårligst stillede folkepensionister får tilskud efter reglerne i kommunerne, men så er der en gruppe af folkepensionister, som ud over den rene folkepension måske har en meget beskeden pension på 700 kr. om måneden oveni.
De er ikke særlig godt stillede, og de er blevet ramt i mange kommuner.
For dem er udgiften til et par briller på 4.000-5.000 kr. en voldsom, nærmest uoverstigelig udgift.
Venstre mener principielt, at kommunerne er dem, som er bedst til at holde den daglige dialog med borgerne.
Det er
kommunerne, der bør foretage beregninger og skøn, men noget tyder på, at forskellene er blevet for store fra kommune til kommune.
Man kan selvfølgelig lappe vilkårligt på dette forhold ved at flytte udgifter til tandproteser, briller, diætkost og fodpleje til at være dækket af helbredstillægget som foreslået af Enhedslisten, men det er centralistisk, og det er ikke tilstrækkelig målrettet.
Derfor kan vi ikke støtte Enhedslistens forslag, som det ligger nu, men vi forudsætter, at regeringen analyserer området yderligere og eventuelt kommer med forslag til ændringer af lovgivningen eller selv ændrer retningslinjerne på området.
Line Barfod (EL), 2002-01-16:
»Vil ministeren redegøre nærmere for, hvordan Det Kriminalpræventive Råds bevillinger og opgaver skal »tilpasses«?«
Ja, vi kan så fortsætte med et andet råd, som står på listen.
Nu kunne vi høre før, at den fungerende justitsminister sagde, at der nogle steder stod, at noget skulle undersøges og analyseres.
Der står bare en række, hvor det skal tilpasses.
Det, jeg gerne vil høre om her, er, hvorfor man ønsker, at Det Kriminalpræventive Råd skal tilpasses, og hvordan. Hvad er det for nogle opgaver, der ikke længere skal varetages af Det Kriminalpræventive Råd?
Hvad er det, man har forestillet sig at man ikke skal foretage længere?
Er det de kriminalpræventive kampagner, eller er det den tekniske bistand til folk, der skal have sikret deres hjem, eller hvad er det, man ikke ønsker skal foretages længere?
Og hvor er den besparelse, man har planlagt at skulle få fra Det Kriminalpræventive Råd?
Jamen man må have haft en eller anden baggrund for at sætte Det Kriminalpræventive Råd på denne her liste, andet end at man mener, at de åbenbart ikke arbejder effektivt nok i dag, for man har jo ikke sat alt, hvad der findes inden for Justitsministeriets område, på denne liste. Man har valgt nogen ud, og der må jo ligge nogle kriterier til grund for, hvad man har valgt ud, og det vil sige, at man må have gennemgået, hvor meget det er, man ønsker at spare på Det Kriminalpræventive Råd, for ellers ved
de jo heller ikke, hvor meget de skal effektivisere.
Man må også have valgt ud: Hvad er det for nogle opgaver, der ikke længere skal varetages af rådet?
Jeg vil meget gerne høre, hvad det er, ministeriet har tænkt sig, og hvad den fungerende justitsminister kan fortælle om det.
Anne Baastrup (SF), 2002-01-16:
Eller kan man stille spørgsmålet på denne måde: Kan man slutte modsætningsvis, at de områder, nævn og råd, som ikke er nævnt, ikke er udsat for at skulle arbejde effektivt, eller hvad er det for en tankegang, der ligger bag, at man lige præcis peger dem her ud?
Line Barfod (EL), 2002-01-16:
Nu kunne vi tidligere omkring Wambergudvalget høre, at der var det en besparelse på omkring 20.000-25.000 kr.
Hvor meget er det, man forestiller sig, der skal spares?
Og hvad er det for nogle opgaver, der så ikke skal varetages af dem?
I regeringsgrundlaget står der, at regeringen vil lave en handlingsplan for at stoppe volden og virkelig vil gøre noget for at forstærke den forebyggende indsats.
Man kunne vel formode, at Det Kriminalpræventive Råd skal inddrages i en sådan kampagne og dermed også har brug for ressourcer til at kunne varetage opgaven med en sådan kampagne.
Skal det nu skæres væk, så man ikke skal lave den type kampagner, og skal Det Kriminalpræventive Råd ikke indgå i den forebyggende kampagne, som fremgår af regeringsgrundlaget?
Søren Søndergaard (EL), 2002-01-16:
Det er i forlængelse af det foregående spørgsmål, for jeg ville også ligesom have forestillet mig med hele den der antivolds- og antikriminalitetsretorik, som regeringspartierne førte frem i valgkampen, at man ville gå ud og sige, at Det Kriminalpræventive Råd skal styrkes.
Én ting er at hjælpe ofre, og en anden ting er at straffe forbrydere, men det vigtigste er at forhindre kriminaliteten.
Det er jo det, der er det afgørende, og derfor skulle man tro, at det ville være en hjertesag for regeringen at forhindre kriminaliteten og ikke at skære ned på det kriminalpræventive arbejde, medmindre man har nogle opfattelser, som kunne være rigtige, af, at det ikke blev gjort ordentligt, og at det skulle gøres på en anden måde. Så vil jeg godt spørge: Ligger der i det her en utilfredshed med Det Kriminalpræventive Råds arbejde?
Har regeringen nogle andre ideer eller nogle andre strukturer, hvorigennem det kriminalpræventive arbejde, som i dag køres i Det Kriminalpræventive Råd, skal gennemføres? Og så: Kan vi ikke få oplyst, hvor mange penge det drejer sig om?
Er det igen frokoster?
Eller hvad er det, det handler om?
Line Barfod (EL), 2002-01-16:
Jeg kan forstå, at der altså ikke ligger nogen kritik fra regeringens side af Det Kriminalpræventive Råd, og at man tværtimod fortsat ønsker at benytte Det Kriminalpræventive Råd og deres arbejdsindsats i kriminalpræventivt arbejde.
Men jeg forstår ikke, hvorfor det er muligt for ministeren at oplyse, hvor meget der skal skæres ned på Wambergudvalget, men ikke, hvor meget der skal skæres ned på Det Kriminalpræventive Råd.
Jeg forstår ikke formålet med at offentliggøre alle de her råd og nævn, som man vil skære ned på, hvis man ikke har besluttet, hvor meget der skal skæres ned.
Betyder det, at der måske slet ikke skal være nogen nedskæring på Det Kriminalpræventive Råd, siden ministeren ikke kan udtale sig i dag
Søren Søndergaard (EL), 2002-01-16:
I forlængelse af det og for at få det klarlagt: Er det sådan, at det beløb, der skal spares, er besluttet, men at ministeren blot ikke på det her område, i modsætning til med Wambergudvalget, vil offentliggøre det nu?
Eller er det sådan, at det beløb stadig væk er under forhandling med Det Kriminalpræventive Råd, og at det altså afhænger af en diskussion med Det Kriminalpræventive Råd om deres opgaver osv.?
Er det det ene, eller er det det andet?
Den anden ting er, at der ligesom begynder at tegne sig et mønster fra Wambergudvalget, og derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge mere generelt, hvis ministeren kan besvare det: Gælder det for alle nævn og råd, der er nævnt her, at man ikke fra regeringens side som udgangspunkt har nogen anelse om, hvad det er, man skærer væk, når man laver de her tilpasninger, eller er det kun lige på de to områder, som vi tilfældigvis har haft fat i her, at det gælder?
Frank Jensen (S), 2002-01-16:
Jeg kan forstå, at den fungerende justitsminister har lagt den linje, at ministeren kun vil kommentere, når det drejer om tocifrede 1.000 kr.-besparelser på råd og nævn.
Vi kan jo ikke forhindre ministeren i at have den strategi, at man ikke vil redegøre for det, når vi kommer op i trecifrede beløb eller måske endda i millionbeløb.
Ministeren kan måske give en indikation af, om vi her er oppe i trecifrede 1.000 kr.-besparelser, uden at sætte yderligere præciseringer på.
Kan ministeren forstå, hvis det er sådan, at vi synes, det er lidt besynderligt?
Nu siger ministeren så, at den nuværende regering vil lave en særlig indsats mod voldskriminalitet.
Jamen den opgave har Det Kriminalpræventive Råd allerede fået.
Men man tager åbenbart nogle penge fra dem for dernæst at give dem pengene tilbage og siger, at nu skal de gøre en særlig indsats mod voldskriminalitet, fordi regeringen vil lave en særlig handlingsplan.
Skal det forstås sådan, at man tager nogle penge fra dem, og så får de dem tilbage igen - lidt frem og tilbage - men at Det Kriminalpræventive Råd samlet set vil have de samme penge at gøre godt med, også i indeværende finansår?
Line Barfod (EL), 2002-01-16:
Nu kan jeg forstå, at det ikke er noget stort og uoverkommeligt beløb, der skal spares på Det Kriminalpræventive Råd.
Vil det sige, at det er et beløb i samme beskedne størrelse som det, ministeren har afsløret, at der skal spares på Wambergudvalget?
Kan vi, uden at få beløbsstørrelsen, få at vide, om det er den størrelsesorden, vi taler om?
Så kan jeg altså stadig ikke forstå, hvorfor regeringen offentliggør sådan en fin pjece om mere velfærd og mindre bureaukrati, hvis man ikke samtidig vil offentliggøre, hvad det egentlig er, der ligger bag.
Hvad er det, der skal spares på de enkelte råd og nævn og udvalg, og hvad er det for nogle opgaver, de eventuelt ikke skal varetage længere?
Jeg kan så forstå, at Det Kriminalpræventive Råd formentlig skal varetage de samme opgaver, som de har gjort hidtil, så der altså alene er tale om en effektivisering, men åbenbart uden at Det Kriminalpræventive Råd kan få at vide
endnu, hvor meget de skal effektivisere
Og så forstår jeg ikke formålet med at udgive denne her pjece nu.
Frank Jensen (S), 2002-01-16:
Jeg synes, det skinner igennem, når ministeren svarer, at der alligevel er kritik af Det Kriminalpræventive Råds arbejde.
Når ministeren som svar på mit spørgsmål siger, at det ikke er meningen, at Det Kriminalpræventive Råd skal stå for udmøntningen af den nuværende regerings handlingsplan mod voldskriminalitet, må jeg sige, at det jo netop var den opgave, Det Kriminalpræventive Råd fik, da vi under den tidligere regering nedlagde Voldsskretariatet og overførte opgaven til Det Kriminalpræventive Råd og også overførte de sekretariatsressourcer, der lå i det tidligere Voldssekretariat.
Nu siger ministeren, at man trækker nogle penge ud af Det Kriminalpræventive Råd, og nu har regeringen ikke taget stilling til, om Det Kriminalpræventive Råd skal stå for den nuværende regerings indsats mod voldskriminalitet, kampagnen mod voldskriminalitet, så ligger det jo deri, at den nuværende regering ikke har tillid til, at Det Kriminalpræventive Råd kan stå for en kampagne mod voldskriminalitet.
Kan ministeren forstå, at vi har behov for en lidt nærmere præcisering af: Er der hos regeringen en generel mistillid til Det Kriminalpræventive Råds indsats mod voldskriminalitet?
Anne Baastrup (SF), 2002-01-16:
Jeg forstår ikke, hvordan det kan være, at ministeren under forrige spørgsmål godt kunne løfte sløret for, hvor meget Wambergudvalget skulle spare, men ikke kan løfte sløret for, hvor meget Det Kriminalpræventive Råd skal spare.
Hvad er den grundliggende årsag til, at ministeren ikke vil sige noget nu?
Betyder det i virkeligheden, at det, vi får at vide, når finansloven bliver offentliggjort her i næste uge, er, at man stadig væk ikke er kommet frem til, hvad det er, man reelt vil gøre for at genere Det Kriminalpræventive Råd?
Line Barfod (EL), 2002-01-16:
Det er så et andet nævn på denne liste over dem, der skal spare, nemlig Nævnet vedrørende Erstatning til Ofre for Voldsforbrydelser, som er det nævn, der tager stilling til, hvis man har været udsat for en voldsforbrydelse, om man så kan få erstatning, og hvor meget man kan få i erstatning.
Jeg må indrømme, at jeg i forvejen er temmelig forundret over denne her pjece, men jeg blev ret forundret, da jeg så det her nævn, for hvad er det for nogle opgaver, man vil tage væk?
Det, de varetager, er at tage sig af de her erstatningssager og intet andet.
Hvad er det så for nogle opgaver, de ikke længere skal varetage?
Og hvor meget er det, man forestiller sig, at det her nævn skal spare?
Er det også i den samme beskedne størrelsesorden om Wambergudvalget, eller hvor meget er det her?
Nu kan jeg forstå på det, som den fungerende justitsminister siger, at det er nævnet
, der selv skal vurdere, om det er muligt for dem at effektivisere.
Betyder det, at man ikke har spurgt nævnet, før man satte dem på denne her liste, at der altså ikke er meldt noget sparemål ud til nævnet, eller at der ikke i det finanslovforslag, som ministeren åbenbart kender, men ikke vil fortælle os andre om, er noget mål for, hvor meget der skal effektiviseres?
Det er op til nævnet selv.
Det er sådan, at nævnet i dag har 6 måneders ventetid på at behandle de sager, som folk sender ind.
Det er svært for mig at forestille mig, hvis man skærer ned på nævnet, at ventetiden så vil blive kortere.
Og da regeringen jo både er meget optaget af ofre og meget optaget af ventetid, så forstår jeg ikke, hvordan det hænger sammen med, at man har sat det her nævn på listen.
Søren Søndergaard (EL), 2002-01-16:
Nu kan jeg bekræfte, hvad ministeren sagde, at det er helt normalt, at finansloven offentliggøres, ikke i januar og ikke den 29. januar, men noget tidligere.
Det, der er det unormale i proceduren, er, at man, inden man offentliggør finansloven, offentliggør sådan en pjece her, som skatteyderne bliver sat til at betale, hvor konklusionerne på finansloven står, men uden argumenterne.
Der er nævnt en række råd og nævn, som enten skal smides væk, eller som skal saneres, men man giver ikke argumenterne for, hvorfor det skal ske, og man skriver ikke, hvor meget der skal skæres.
Dette hensætter selvfølgelig dem, det går ud over, i en vis forvirring, men ikke bare det, for det hensætter ligesom også alle andre i en vis forvirring, for hvad menes der egentlig?
Derfor bliver jeg nødt til at spørge ministeren om en meget konkret ting: Når ministeren siger, at det her er helt normalt, og det er, hvad en regering skal gøre for at effektivisere arbejdet, er det så kun, som der tidligere er blevet spurgt, de her råd og nævn, der skal effektivisere deres arbejde?
Føler ministeren ikke også, at han har en forpligtigelse til, at alle andre råd og nævn, der ikke er nævnt i denne her tryksag, skal effektivisere deres arbejde?
Frank Jensen (S), 2002-01-16:
Jeg vil gerne spørge, om den fungerende justitsminister er bekendt med, at den tidligere regering netop øgede bevillingen til Nævnet vedrørende Erstatning til Ofre for Voldsforbrydelser for at sikre, at sagsbehandlingstiderne kunne bringes ned, netop fordi vi her taler om den mest følsomme gruppe i vores samfund, som har været udsat for voldtægt, incest og anden meget alvorlig kriminalitet.
Den bevilling blev givet efter drøftelser mellem nævnet og Justitsministeriets departement.
Var ministeren bekendt med det, inden ministeren over for finansministeren foreslog, at man skulle sætte dette nævn på listen over, hvor der skulle ske beskæringer af bevillinger til råd og nævn?
Morten Bødskov (S), 2002-01-16:
Som hr. Frank Jensen sagde, var det vigtigt for den tidligere regering at prioritere nedbringelsen af ventetiderne her i det her nævn.
Hvad kan ministeren oplyse om, hvad den såkaldte tilpasning af nævnets arbejdsopgaver får af konsekvenser for den tidligere regerings mål om at nedbringe sagsbehandlingstiden og dermed også ventetiderne ved nævnet?
Line Barfod (EL), 2002-01-16:
Jeg kan nu forstå, at der er tale om en relativt beskeden besparelse på Nævnet for Erstatning til Ofre for Voldsforbrydelser.
Betyder det, at det er samme beskedne størrelse, som den vi hørte om før, nemlig vedrørende Wambergudvalget, altså en 20.000-25.000 kr., eller er der tale om et større beløb, uden at justitsministeren vel formentlig vil offentliggøre beløbet? Så kan jeg stadig ikke forstå, hvordan man kan skære ned på et nævn, uden man mener, det har nogen betydning for ventelisterne.
Vi taler altså her om ofre, for hvem det har stor betydning, at de hurtigt kan komme videre med deres liv og kan lægge den forbrydelse, de har været udsat for, bag sig.
Derfor har det også stor betydning for dem, at de hurtigt kan få en afgørelse på, om de får en erstatning, og hvor stor erstatning de får.
Det kan jeg simpelt hen ikke få til at harmonere med, at man vil skære ned på nævnet, for det må alt andet lige føre til, at sagbehandlingstiden og ventelisterne bliver længere, da nævnet ikke foretager sig andet end at behandle sager.
Frank Jensen (S), 2002-01-16:
Jeg har fuld forståelse for, at den fungerende minister ikke kan være inde i detaljerne.
Som sagt er der for ganske nylig blevet forhandlet med nævnets sekretariatsbetjening, og der er trådt en ny lov i kraft her pr. januar, som forbedrer erstatninger til ofre for kriminalitet ganske væsentligt; det er en fordobling af erstatningerne for tort, og der er andre gode forbedringer, som blev vedtaget under den tidligere regering.
Jeg vil spørge ministeren, om ministeren her i dag vil give et tilsagn til Folketinget om, at den nuværende regering ikke vil acceptere, at konsekvensen af de besparelser, der her lægges op til på dette meget, meget vigtige nævn, hvilket ministeren jo er bekendt med, vil være, at der sker stigninger i sagsbehandlingstiderne.
Det er dog mere en politisk tilkendegivelse.
Jeg har fuld forståelse for, ministeren selvfølgelig må presse sekretariater til at være optimale, men vil ministeren give det tilsagn, så Folketinget har det og kan vende tilbage til spørgsmålet, så hvis det viser sig, at det skrider, har ministeren lovet Folketinget igen at tage det op med Finansministeriet.
Line Barfod (EL), 2002-01-16:
Jeg er stadig væk ret forvirret over, hvorfor der er nogle råd og nævn, der står på denne her liste, og som altså ifølge denne her pjece skal have tilpasset deres bevillinger, når ministeren bliver ved med at henvise til, at alle statslige institutioner, råd og nævn osv. løbende skal effektiviseres og tilpasses deres bevillinger.
Hvad er det for nogle kriterier, der ligger bag, at man har sat de her nævn, råd og udvalg på den her liste?
Der må være en eller anden, der har foretaget en udvælgelse.
Der må da ligge noget bag, at man har sat det her nævn på listen.
Jeg ved ikke, om det sidste svar fra ministeren skulle forstås sådan, at det er, fordi man forventer, at voldskriminaliteten vil falde, og at der derfor bliver færre sager.
Det er selvfølgelig positivt, men jeg ville så anbefale, at man venter og ser, om det lykkes, om man får kriminaliteten til at falde, så vi ikke oplever, at sagsbehandlingstiden for de ofre, der er for de forbrydelser, stiger.
Frank Jensen (S), 2002-01-16:
Undskyld, men jeg synes nu, at vi prøver at strække hånden frem ved at sige til den fungerende minister, at vi har fuld forståelse for, at ministeren ikke kan gå i detaljer.
Vi taler altså om, hvorvidt mennesker, der er blevet slået til lirekassemand af en voldsmand, om voldtægtsofre, om børn, der er blevet seksuelt misbrugt osv., kan få deres erstatning udbetalt for den tort, for de lidelser, de har været udsat for, og så siger ministeren noget om den tidligere statsministers garantier!
Vi beder bare om, hvis sagsbehandlingstiden skrider i kraft af, at man under den nuværende regering vil spare på sekretariatsbetjening, at regeringen vil gribe ind.
Når man svarer på spørgsmålet om, hvorvidt man vil give et tilsagn om, at man vil gribe ind over for stigende sagsbehandlingstider for den her følsomme gruppe, synes jeg, at man skal svare lidt mere præcist end bare med polemik.
Søren Søndergaard (EL), 2002-01-16:
Vi har stillet de her spørgsmål i dag, fordi vi er blevet lidt forvirrede over at læse den her pjece, som skatteyderne er sat til at betale, for på trods af alle de journalister, der er blevet ansat i ministerierne, er den jo overhovedet ikke informativ på noget punkt.
Vi spørger først om Wambergudvalget, og der siger ministeren: Nej, det har overhovedet ikke nogen betydning, det er simpelt hen bare rødbeden på leverpostejmaden, der skal væk der.
Så spørger vi om det næste, vi spørger nemlig om Det Kriminalpræventive Råd.
Her siger ministeren: Nej, det har overhovedet ikke nogen betydning, det er bare lige lidt overflødige håndmadder der.
Så spørger vi om Nævnet vedrørende Erstatning til Ofre for Voldsforbrydelser, og her får vi at vide: Nej, det betyder slet ikke noget, det er bare en lille detalje.
Så må vi altså til slut have lov at spørge sådan mere generelt: Er der overhovedet noget i denne pjece, der betyder noget, eller er det alt sammen præcis lige så indholdsløst?
Line Barfod (EL), 2002-01-16:
Jeg forstår ikke helt, hvorfor man har sat nævnet på listen, hvis man siger, at det er så små, beskedne beløb, man vil tage, og når man siger, at man fortsat prioriterer det her område meget højt.
Hvorfor så overhovedet sætte nævnet på listen i den her pjece?
Hvorfor ikke bare ligesom til alle andre institutioner sige, at der skal effektiviseres lidt?
Så vil jeg sige, at jeg kender en del til at skulle arbejde effektivt og løse sine opgaver.
Det har jeg gjort i mange år som advokat, og jeg tror faktisk, de fleste af dem, der er ansat i det offentlige, løser deres opgaver meget effektivt.
Der er sparet kraftigt gennem mange år, så når man siger, at de råd og nævn skal effektiviseres, og der skal spares, må det alt andet lige betyde, at enten har de indtil nu ikke arbejdet ordentligt og ikke effektiviseret godt nok, eller også er der nogle opgaver, de ikke skal varetage.
For dette nævns vedkommende er der ikke nogen opgaver, man kan spare væk, så den eneste konsekvens af nedskæringer må være, at sagsbehandlingstiden øges, og det kan jeg ikke forstå at man vil være med til.
Anne Baastrup (SF), 2002-01-16:
Ministeren forklarede om pjecen, at de nævn, som regeringen vil nedlægge, er nævn, som ikke har holdt møde i det sidste års tid, og inden for ministerens ansvarsområde, i hvert fald som fungerende justitsminister, nedlægger man Adoptionsrådet.
Skal jeg forstå det således, at begrundelsen for, den reelle hovedårsag til, at den fungerende justitsminister foreslår, at Adoptionsrådet nedlægges, er, at det ikke har holdt møde det sidste år?
Det var ministerens generelle begrundelse lige før.
Grete Schødts (S), 2002-01-16:
Forslagsstillerne ønsker med det her beslutningsforslag, at ledsageordningen for yngre handicappede udvides til også at omfatte handicappede folkepensionister.
Hvis jeg forstår forslaget rigtigt, så vil Enhedslisten videreføre ordningen for dem, der har fået bevilget en ledsagelse, en kontaktperson, også efter det fyldte 67. år, eller når man overgår til folkepension som 65-årig. Det er en sympatisk tanke, og det er også et reelt problem.
Det er der ingen tvivl om, og vi kender det.
Men hvis jeg nu har forstået regeringens oplæg til borgernes frie valg af social- og sundhedshjælpere og en fast timetildeling, så vil det her være en helt naturlig opgave, der indgår i det frie valg.
Ledsageordningen til handicappede blev indført for at sikre yngre mennesker en frihedsgrad som kompensation for et handicap.
Det kan opleves uretfærdigt, når man fylder 67 år, at man så ikke længere er berettiget til denne her ledsagelse, for ens fysiske tilstand og behov er jo ikke ændret.
Det er dog vigtigt at huske på, at ledsageordningen er knyttet til de muligheder og forhold, der gælder for personer i den erhvervsaktive alder, og faktisk blev indført ud fra en ligestillingsmålsætning inden for den erhvervsaktive aldersgruppe. I øvrigt gælder det på tilsvarende vis, at man ændrer sin lovgivningsmæssige status på alle andre områder, når man fylder 65 år og derved opnår andre fordele, som er knyttet
netop til at være blevet folkepensionist.
I Socialdemokratiet arbejder vi ikke aktuelt for at udvide ledsageordningen, men vi vil gå andre veje for at understøtte den tilværelse, som pensionister har.
Det var også derfor, vi i Socialdemokratiet og i den daværende regering lavede den lovændring, der trådte i kraft pr. 1. april sidste år, hvor vi netop skabte mulighed for mere fleksibel hjemmehjælp, og hvor de enkelte kommuner kunne give modtageren af praktisk hjælp mulighed for ved behov at bytte hjælpen ud til ydelser netop til en gåtur eller lignende.
Men ledsageordningen løser ikke problemet efter vores opfattelse, og derfor støtter vi ikke Enhedslistens forslag.