Henrik Vestergaard (V), 2003-11-06:
Frihandel er en liberal mærkesag, for den har sit udgangspunkt i menneskers frie valg af og mellem varer og tjenesteydelser.
Den skaber udvikling og dynamik gennem åben og gensidig videnspåvirkning mennesker og virksomheder imellem.
Fordi frihandel er en liberal mærkesag, skal vi i Venstre også være de første til at beklage, ja, ligefrem begræde, at ministermødet i Cancún endte så pauvert.
For kun når vi er samlet, som 146 lande var det i Mexico, og kun når vi samarbejder om resultaterne, kan frihandel blive det værktøj, som bidrager til den globale velstand - et værktøj, som kan gøre en plus en lig med tre. Det kan godt være, at nogle mennesker tror, at det hjælper at rende alene rundt svingende med deres frihandelsfaner.
Godt for dem, men i Venstre ønsker vi at bidrage til løsninger, ikke til ligegyldighed.
Det kan godt være, at nogle mennesker er så rige, at de kan rejse jorden tynd for at fortælle regeringer og parlamentarikere, at samarbejde og sameksistens er noget skidt.
Godt for dem, men de fattigste lande har ikke råd til dette budskab.
I Cancún lærtes lektien, at hvis man ikke taler ind i samarbejdet, hvis man ikke bidrager konstruktivt, så kommer der ingen resultater.
Alle kan vist beskyldes for ikke at have talt nok ind i samarbejdet, ingen bidrog med tilstrækkeligt.
Men værre endnu, nogle kan også beskyldes for ikke at have lært af denne lektie.
Stadig er der lande, der ikke har forsøgt at bidrage til løsning af det, som også er dagens spørgsmål: Hvor går WTO hen efter Cancún?
I Venstre ønsker vi, at EU, som jo er det samarbejde, vi er en del af i de globale frihandelsforhandlinger, bidrager positivt til processen og udviser fleksibilitet i forhandlingerne, så der nås et ambitiøst mål.
Laveste fællesnævner er aldrig godt nok for os.
Vi er især optaget af, at man lytter til udviklingslandenes ønsker omkring eksportstøtte, omkring bomuld, omkring Singaporemnerne, nogle af hurdlerne i Cancún, men at man også generelt får en dialog med landene, så vi til stadighed er enige om, hvad det er, frihandel som værktøj skaber for os, og at resultatet aldrig indfries med markedsadgang hos andre, men toldmure hos sig selv.
I det hele taget er vi optaget af at tale ind i samarbejdet, fordi vi med vores historie, ikke mindst som lille land, men også for samarbejdet om det indre marked, kender gevinsterne ved indsatsen.
Det er sliddet værd.
Det gør vi, når Folketinget samarbejder bredt om at påvirke EU.
Lad mig i den sammenhæng takke fødevareministeren og udenrigsministeren for den dialog og imødekommenhed, der blev vist folketingsdelegationen i Mexico, et bevis for, at naturligvis betyder det noget, at parlamentet deltager i disse samlinger.
For at skubbe konstruktivt på det videre WTO-arbejde har vi i samarbejde med andre partier omfattende 90 pct. af dette Folketing udarbejdet et forslag til vedtagelse, der understreger vores vilje til samarbejde og resultater.
Jeg skal så på vegne af Venstre, Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti, Det Radikale Venstre og Kristendemokraterne fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget beklager forhandlingssammenbruddet på WTO's 5. ministerkonference i Cancún, Mexico, og understreger betydningen af at fremme en fri og fair handel med varer og tjenesteydelser gennem multilaterale aftaler.