Bertel Haarder (V), 2002-01-11:
Danmark skal naturligvis ikke være et samfund, hvor man kan snyde sig til noget.
Det skal gælde danskere, og det skal gælde udlændinge i Danmark.
Man skal vide, at hvis man snyder, får det konsekvenser, når det bliver opdaget, og for dem, der allerede har snydt sig til noget, skal det naturligvis få konsekvenser.
I dette tilfælde er der ikke tale om, at de pågældende straffes, der er ikke tale om, at der skal gøres bod, der er ikke tale om, at man mister det, som man i den mellemliggende periode har opnået i kraft af statsborgerskabet; der er alene tale om, at fra det øjeblik, hvor det opdages, at man har haft status som dansk statsborger på uberettiget grundlag, falder denne status væk.
Det kan ganske rigtigt, som det lige er sagt, sammenlignes med annullation af en begunstigende forvaltningsafgørelse, som er opnået ved svig.
En person, som uretmæssigt har fået indfødsret ved svig,
har ikke nogen berettiget forventning om at kunne køre videre med denne status.
Jeg vil også gerne understrege, at det ikke strider mod vore internationale forpligtelser, at lovforslaget tillægges tilbagevirkende gyldighed.
Det ville kun være tilfældet, hvis det drejede sig om en strafferetlig sanktion, og det gør det som sagt ikke.
Vores internationale forpligtelser sætter visse grænser
Det drejer sig om FN-konventionen fra 1961 om begrænsning af statsløshed, som Danmark ratificerede i 1977, og europarådskonventionen fra 1997 om statsborgerret, som vi snart forventer at ratificere.
Til beroligelse for hr. Søren Krarup vil jeg gerne sige, at dansk tilslutning naturligvis som altid forudsætter, at det er danskernes stat, Danmark, som træffer beslutning om det - ganske frivilligt og i overensstemmelse med de spilleregler, der gælder i vore nedarvede, demokratiske institutioner. Hvis vi ville frakende statsborgerskab på baggrund af kriminelle handlinger, ville der være problemer, men her er der altså tale om, at man har opnået en status på falsk grundlag, og det er denne status, som så ophører.
når han taler om mistænkeliggørelse.
Jeg synes, det ord er helt misvisende.
Man mistænkeliggør da ikke borgerne ved at have en straffelov.
Man mistænkeliggør ikke det massive flertal af lovlydige borgere ved at sætte ind mod dem, der snyder; det gør man jo for de lovlydige borgeres skyld.
Jeg forstår slet ikke denne tale.
Anledningen til forslaget er naturligvis et par konkrete sager, som jeg ikke kan omtale her, men nogle af de tilstedeværende ved, at den tidligere justitsminister har orienteret Indfødsretsudvalget om disse sager.
Hvad angår hr. Kamal Qureshis tale om hajer, vil jeg sige: Det billede har han måske brugt i valgkampen eller skriver i artikler.
Jeg synes, det er et meget uheldigt billede, som ikke bidrager til den stille og rolige debat, vi skal have om disse ting, som vedrører borgerne og loven.
Til slut vil jeg bekræfte over for hr. Søren Krarup, at ikke blot vil regeringen opfylde de konventioner, vi selv gennem vore nedarvede, demokratiske institutioner har tilsluttet os ganske frivilligt her i landet, regeringen vil også overholde de udtrykkelige aftaler, som vi - regeringens partier - ganske frivilligt har indgået med andre partier.
Det er vigtigt for en regering i et mangepartisystem, at andre partier også overholder deres aftaler.
Jeg kan berolige med, at i det foreliggende tilfælde udløber aftalerne den 1. juli, så problemet er til at overskue.
Det kan godt være, det ikke vedrører ret mange, men det vedrører borgernes følelse af ret og rimelighed, og det er en vigtig sag for et parlament.