Jan Køpke Christensen (FP), 1998-01-21:
Nu hvor jeg har siddet og lyttet til denne debat i dag,
må jeg sige, at jeg tror, vi folketingsmedlemmer en gang imellem skal være ærlige - nej, ikke bare en gang imellem, for det skal vi altid være, men på netop sådan et etisk område som det her altså skal være fuldkommen ærlige og sige, at man godt kan være i syv sind.
Og vi har jo også hørt fra de medlemmer, der har stået her i dag: at på visse detailområder kan man godt sige at man er lidt i tvivl, og det er en helt ærlig og fair måde at gebærde sig på.
Men jeg hørte bl.a. hr. Hans Peter Baadsgaard sige, at det drejer sig om et signal her fra Folketinget om, at et barn både skal have en mor og en far, og så må jeg sige, at jeg oprigtig talt ikke tror, der er mange i denne sal, der er uenige i det aspekt, at et barn selvfølgelig både skal have en mor og en far.
Og jeg tror, det var fru Margrete Auken, der sagde, at det har de jo altid.
Alle har både en mor og en far, men nogle kender faderen, og andre gør det ikke.
For mig at se
kunne vi godt lave en lovgivning, der siger, at et barn både skal have en mor og en far, men det behøver vi sådan set ikke, for vi har jo konstateret, at sådan er det.
Og vi ved jo godt, at det er noget nonsens at lave en lovgivning, der siger, at moderen og faderen skal leve sammen.
Det ved vi godt, men samtidig konkluderer vi også - i hvert fald nogle af os - at det er vigtigt for socialiseringsprocessen, at der både er en faderskikkelse og en moderskikkelse.
Og jeg synes, det er et udmærket argument, at det er sådan, at både fader- og moderskikkelsen er vigtig for hele socialiseringsprocessen.
For man ved jo godt, at sådan fungerer verden ikke uden for Christiansborg.
Og er der nogle, f.eks. et lesbisk par, der ønsker en kunstig befrugtning, så får de det jo alligevel - jeg tror, det var Enhedslisten, der var inde på det - for så tager de til udlandet, eller hvad ved jeg, eller måske sker det i en mørk kælder ved stearinlysets skær, hvilket jeg ikke bryder mig om.
Så vil jeg altså hellere have, at der er åbenhed omkring det, og at der er offentlige klinikker osv., hvor man så til gengæld skal betale for sådan noget, synes jeg.
Det er så et helt andet aspekt, men jeg mener faktisk ikke, at man rent økonomisk skal ligge det offentlige til byrde i den forbindelse.
Men at foregøgle befolkningen, at vi her fra Folketinget bare kan lave en lovgivning, der siger, at det her er der altså forbud imod, og så tro, at den hellige grav er vel forvaret, og at det så kører derudad, som vi ønsker det, er faktisk at skabe trængsel ved håndvasken ved bare at sige: Nu har vi gjort, hvad vi kunne.
For så har vi ganske vist givet det signal, som vi gerne vil give, som hr. Baadsgaard sagde, men bortset fra det ved vi faktisk godt inderst inde, at det alligevel ikke kører, som vi ønsker det.
Jeg synes, det er bedre at være ærlig og oprigtig og sige, at sådan mener hr. Baadsgaard altså, at det skal være, selv om han godt ved, at det ikke foregår sådan, som han ønsker det.
Og derfor vil jeg hellere forholde mig til virkelighedens verden ved at sige: Det her kan ikke undgås,
selv om jeg er hundrede procent enig med hr. Baadsgaard i, at der både skal være en moder- og en faderskikkelse
i et barns hverdagsforhold, og helst ser det og for den sags skyld også helst ser, at de lever sammen, men det kan vi jo altså ikke dirigere her fra Folketingets side - gudskelov da!