runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2006-12-05:
Jeg vil ikke under nogen omstændigheder være med til at legalisere overgreb på menneskerettighederne.
Jeg vil ikke under nogen omstændigheder være med til at legalisere, at man kan bruge tortur under bestemte omstændigheder.
Jeg vil netop være med til at sige, at det, der skal til, hvis vi skal have folk til selv at være med til at kæmpe for at opbygge demokrati og menneskerettigheder, selv at forsvare deres skoler, er, at vi viser dem, at man kan respektere demokrati og menneskerettigheder, at vi går ud og viser, at vi kræver det af alle lande; at uanset om det er USA, Rusland, Afghanistan eller andre, så har vi samme krav til alle lande.
Det burde vi også have til os selv, nemlig at vi selv skal overholde menneskerettighederne, og at vi ikke selv kan begynde at give tilladelse til, at man medvirker til at udlevere fanger til USA, som begår sådanne overgreb, som vi har set i offentligheden.
Allan Niebuhr (KF), 2006-12-05:
For 14 dage siden var vi som sagt nogle, der sad nede i Afghanistan og talte med præsident Karzai, som fortalte om 23 års ødelæggelse og nedslidning af sit land, Afghanistan, foretaget af Taleban.
Jeg synes, det lyder lidt hult at sige – men det håber jeg fru Line Barfod kan fortælle mig lidt mere om – at den eneste måde, man skal bekæmpe Taleban og Al-Qaeda på, er ved at gå ind i de tilfælde, hvor de står som en samlet hær og er ved at begå folkemord.
Det gør de jo netop ikke; de skjuler sig i bjergene, og så slår de til og ødelægger de ting, som bliver bygget op på demokratisk vis.
Det, Afghanistan har brug for ifølge præsident Karzai, er, at de unge mennesker bliver uddannet.
Hvis folk begynder at samarbejde med de forkerte mennesker, skærer man dem i stykker og smider dem ude på marken.
Hvad er det helt præcis, fru Line Barfod mener, når hun siger, at de eneste tilfælde, hvor Enhedslisten vil være med til, at det her bliver legaliseret, er, når der står en samlet hær?
Problemet er jo netop, at terrorister ikke er en samlet hær.
Line Barfod (EL), 2006-12-05:
Det tror vi på er den bedste måde at opbygge stærke samfund på.
Det er ikke nok, at man kan gå til stemmeurnerne, hvis man i samme øjeblik risikerer at blive taget til fange og tortureret, eller hvis man risikerer at bliver slået ihjel.
Derfor er det så afgørende, at vi holder fast i menneskerettighederne.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-12-05:
Enhedslisten benægter faktum.
Faktum er, at der er gennemført frie valg i Afghanistan, at der i dag er en demokratisk valgt regering med en demokratisk valgt premierminister i spidsen, som beder det internationale samfund om hjælp.
Det er kendsgerningerne.
Det nytter ikke noget, at Enhedslisten prøver at dække sig ved at henvise til en meget, meget opfindsom og afsporende film, som intet har med den konkrete sag at gøre, nemlig hvad Enhedslistens alternativ til det internationale samfunds kamp mod terror er.
Hvad mener fru Line Barfod helt konkret det er for midler, man vil tage i brug mod mennesker, som vil bruge børn, kvinder, civile som kanonføde i bogstaveligste forstand?
Line Barfod (EL), 2006-12-05:
Det er muligt, at man ikke synes, at demokrati og menneskerettigheder og respekt for det er særlig konkret.
Jeg synes, det er meget konkret, og at det er meget væsentligt at holde fast i, at det er konkret.
Det, som man kunne se i filmen i går, som fru Pia Christmas-Møller desværre ikke så – men jeg håber, hun så ser den senere – er jo bl.a. amerikanere, der fortæller, at når først de begynder ikke at skulle følge reglerne for afhøring af krigsfanger, så begynder det hele at skride.
Så er det, at man kommer længere og længere ud med hensyn til accept af noget, som udvikler sig til tortur og mishandling, og i et af tilfældene til drab.
Det skulle gerne være det stik modsatte, vi stod for og ønskede at gennemføre.
Vi skulle gerne vise, at vi i et demokrati har en statsminister, som ikke fører et parlament bag lyset; at vi har et parlament og en regering, der sikrer, at vi overholder alle menneskerettigheder og internationale konventioner, når vi er i krig.
Det kunne være med til at sikre, at det var den linje, der var opbakning bag rundtom i verden, for hvis vi ikke respekterer menneskerettighederne, er det svært at sige til andre, at de skal gøre det.
Altså, hr. Søren Pind må tage debatten med hr. Frank Aaen om, hvad hr. Søren Pind har af besynderlige påstande, som er gendrevet masser af gange, om, at hr. Frank Aaen skulle have været involveret i tortur eller andet.
Det har overhovedet intet på sig, og det ved hr. Søren Pind også godt.
Jeg synes, det er spild af Folketingets tid at blive ved med at gentage den slags påstande.
Det, der er det væsentlige for debatten her, er at holde fast i, at det, vi skal ud og forsvare, er menneskerettighederne.
Hvis hr. Søren Pind mener, at der er noget sted i Enhedslistens politik – i det, vi gør – hvor vi skulle være med til at undergrave menneskerettighederne, så synes jeg, at hr. Søren Pind skulle komme med eksempler på det.
Men det er hr. Søren Pind åbenbart ikke i stand til.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-12-05:
Jeg er også meget interesseret i at høre, hvad det er, der hjælper set med Enhedslistens øjne, for vi får hele tiden at vide, at det og det ikke hjælper, og at det ikke er godt nok, og at vejen frem må være demokratiopbygning og fremme af menneskerettigheder.
Men er det netop ikke det, koalitionen er i fuld gang med?
Er det ikke netop frie valg, der er skabt baggrund for i Afghanistan; har man ikke netop fået en demokratisk valgt regering?
Har man ikke netop fået et parlament, hvor faktisk op mod mere end en fjerdedel af medlemmerne er kvinder?
Er det ikke netop demokratiet, som så småt er ved at slå rod i Afghanistan, i modsætning til situationen under Talebanstyret?
Er det ikke faktisk det, der er ved ske?
Hvad er alternativet?
Jeg har utrolig svært ved at få fat på, hvad det helt konkret er, Enhedslisten anbefaler at man skal stille op over for talebankrigere, der i bogstaveligste forstand er parate til at bruge børn, kvinder, civile som kanonføde.
Peter Skaarup (DF), 2006-12-05:
Nu kommer fru Line Barfod egentlig selv frem med det, som jeg synes er problemet, og det er, at det netop endnu ikke er lykkedes en stor militærstyrke under USA's ledelse at få fat i bin Laden.
Hvordan kunne man forestille sig, at Enhedslisten kunne have held med, at en sådan taktik lykkes?
Jeg tror, der er ret mange, der vil være enige med mig i, at det ikke er vejen frem, at det, som Enhedslisten anviser, ikke er løsningen.
Line Barfod (EL), 2006-12-05:
Det kunne være, at en dygtig politistyrke havde været bedre til at pågribe en forbryder, end den amerikanske hær bistået af den danske hær har været, for det er ikke lykkedes dem endnu.
Men det er jo ikke nok, at man pågriber én forbryder.
Det, der er væsentligt, er jo at fjerne årsagerne til terror, hvis vi gerne vil forebygge, at der kommer terrorangreb som det, vi så på World Trade Center, og dem, vi har set i London, Madrid og Istanbul.
Derfor skal vi ind og fjerne årsagerne, og det er det, der er peget på i det forslag til vedtagelse, nemlig at vi skal kæmpe for menneskerettigheder og demokrati; at vi skal have større lighed i verden; at vi skal fjerne nogle af de store konflikter, der er i verden, ikke med bomber, men ved at gå ind med konfliktløsning og prøve at få forhandlet os frem til nogle fredelige løsninger.
Peter Skaarup (DF), 2006-12-05:
Nu kan jeg så forstå, hvordan den debat, Enhedslisten har rejst her i dag, har medført, at man nu har fået Socialdemokraterne, De Radikale og SF med på en fælles vedtagelse, som skulle være en slags alternativ til den linje, som de vestlige samfund har ført med hensyn til terrorisme igennem de seneste år.
Der synes jeg da, det er relevant at spørge, når det nu er Enhedslisten, der sådan er bannerfører for de fire partier, hvad det er, Enhedslisten har som alternativ til den linje, der har været ført fra de vestlige landes side igennem de seneste år.
Jeg husker den debat, vi havde lige efter terrorangrebet i 2001, hvor Enhedslistens Keld Albrechtsen anviste løsningen, nemlig at man skulle sende en politistyrke ind i Afghanistan og pågribe bin Laden; det ville medføre, at man kunne løse situationen.
Er det den holdning, som fru Line Barfod fortsat har, altså at det er det, der skal til for at løse op i forbindelse med den krig, som Al-Qaeda-netværket har startet?
Line Barfod (EL), 2006-12-05:
Men det hjælper ikke meget, hvis den regering, man så har mulighed for at stemme på, reelt ikke har nogen magt; hvis det er en regering, der reelt sidder på fremmede troppers betingelser.
Det, der er afgørende, hvis man skal opbygge demokrati og sikre menneskerettigheder, er, at man har befolkningen med, og at de selv er med i den kamp, og især, at man ikke som dem, der ønsker at udbrede det, selv er med til at undergrave det.
Gitte Lillelund Bech (V), 2006-12-05:
Det vil så sige, at jeg må forstå fru Line Barfod sådan, at det sådan set er noget skidt, at alle de afghanere har stemt ved frie valg i Afghanistan, at de har stemt ved valg til parlamentet, at de har stemt ved præsidentvalg, at de har fået mulighed for at få de her frie valg, fordi vi bl.a. har været der med vores tropper, og fordi ISAF er i Afghanistan, og at hvis vi nu bare havde ladet være, så havde det hele været fint.
Jeg beder fru Line Barfod om at forholde sig til, at vi rent faktisk har givet millioner af afghanere en mulighed for at komme til frie valg, som de ikke ville have haft før.
Line Barfod (EL), 2006-12-05:
Jeg tror ikke, det er nemt at kæmpe for demokrati og menneskerettigheder, hverken i Afghanistan eller nogen andre steder i verden.
Men jeg tror på, at muligheden for, at det lykkes, er langt større, hvis man ikke selv begynder at indskrænke menneskerettigheder og demokrati, ligesom vi bl.a. så det i den film, der havde premiere i går, og sådan som vi også har set talrige eksempler på fra de billeder, der har været vist fra Abu Ghraib og Guantánamo osv.
Hvis man ønsker at få bred opbakning i befolkningen til demokrati og menneskerettigheder, og at befolkningen kæmper for det, så skal de tro på, at det er værd at kæmpe for.
Gitte Lillelund Bech (V), 2006-12-05:
Nu var jeg også så heldig – hvis man kan sige det sådan – at jeg havde mulighed for at deltage i turen til Afghanistan, hvor fru Line Barfod desværre ikke var med.
Det gør jo unægtelig indtryk, når man selv har været dernede, når man selv har befundet sig i det område, hvor mange af de bestialske ting foregår, som hr. Jens Hald Madsen lige fremhævede.
Nu forstår jeg på fru Line Barfod, at hvis vi bare havde valgt at sige, at vi støtter nogle af de bevægelser, der gerne vil have demokrati, at vi støtter kvindebevægelserne, så skulle de nok lave oprøret mod Taleban.
Så må jeg altså spørge fru Line Barfod: Tror fru Line Barfod ikke, at Taleban så ville gå hen og bekæmpe de kvindebevægelser og de bevægelser, som taler for demokrati, hvor Taleban i dag koncentrerer sig om at bekæmpe de vestlige tropper og de folk fra Udviklingsministeriet, som rent faktisk er med til at bidrage til genopbygningen?
Ville man så ikke bare være i den fuldstændig samme situation, og at det så bare var kvinder og børn, det gik ud over, hvor det nu går ud over bl.a. vores genopbygningsbistand i Afghanistan?
Det var dem, Taleban så ville gå efter, og det er de bevægelser, som fru Line Barfod vil støtte.
Line Barfod (EL), 2006-12-05:
Hr. Jens Hald Madsens præmis er, at der er danske soldater til stede for at skyde på talebanerne.
Hvis man nu havde ladet være med at have de danske soldater dér til at gå ud og skyde og tage fanger, som de så afleverer til amerikanerne, der mishandler dem, men i stedet var gået ind og havde prøvet at sikre støtte til bevægelser, der kæmper for at få demokrati og menneskerettigheder, var gået ind og havde støttet kvindernes kamp for at få frigørelse, så kunne det have givet bedre muligheder for at udbrede menneskerettigheder og demokrati.
Jens Hald Madsen (V), 2006-12-05:
Vi får nu at vide, hvad man ikke skal gøre.
Det, jeg selvfølgelig spurgte om, var, hvad man skulle gøre, men det kan være, at den måde, jeg fremlægger det på, forvirrer.
Jeg tager et andet eksempel.
Jeg spørger igen fru Line Barfod: Hvad er det, der skal til, hvad er det for et alternativ, der skal til for at overbevise den talebaner, der skyder igennem kvinder og børn, om at holde op med det?
Line Barfod (EL), 2006-12-05:
Det, der helt sikkert ikke hjælper i forbindelse med at sikre, at der ikke er opbakning til Taleban fra kvinder, børn, almindelige mennesker i Afghanistan og andre steder i verden, er det, vi har set, hvor danske tropper i koalition med USA medvirker til, at man krænker menneskerettighederne og udsætter mennesker for tortur.
Dermed får vi ikke skabt opbakning til, at vi skal styrke menneskerettighederne.
Der skaber man ny grobund for, at der er flere, der kan gå ud og lave den slags bestialske handlinger, som hr. Jens Hald Madsen taler om.
Den strategi, som den amerikanske præsident har lagt, og som den danske statsminister har tilsluttet sig med stor opbakning fra Dansk Folkeparti, har jo ikke virket.
Den har ikke ført til, at verden er blevet mere tryg at leve i, og at der er en mindre terrortrussel i dag end tidligere – tværtimod.
Men den har ført til, at mange, mange tusind uskyldige civile har mistet livet.
Det, vi foreslår, er at gå ind og fjerne årsagerne og fjerne opbakningen til terroren, at gå ind og modvirke, at nogen får lyst til at foretage noget så vanvittigt som at slå uskyldige civile ihjel.
Det tror vi er bedre end bare at udpege dem alle sammen som onde og begynde at sige, at de ikke har de rettigheder, som andre mennesker har efter menneskerettighederne.
Vi ønsker at holde fast i menneskerettigheder og demokrati.
Det tror vi er en langt bedre strategi, hvis vi ønsker at vinde et samfund, der bygger på menneskerettigheder og demokrati.
Ellers lader vi jo terroristerne vinde.
Jens Hald Madsen (V), 2006-12-05:
Derfor synes jeg, det er meget interessant at følge op på, hvad det er for nogle værktøjer, der skal til.
Jeg vil gerne give fru Line Barfod et eksempel på, hvordan talebanerne opererer.
De finder et uskyldigt barn, som de giver noget slik, hænger en rygsæk på ryggen af barnet med en bombe i og siger til barnet, at det skal gå hen til nogle amerikanske soldater.
Så er det, jeg spørger fru Line Barfod: Hvad er det for nogle værktøjer, hvad er det for nogle alternativer, der i givet fald skal til for at overbevise denne talebaner, der kan finde på at være så djævelsk, så bestialsk, om, at man gør uret?
Karsten Nonbo (V), 2006-12-05:
Nu har fru Line Barfod flere gange henvist til en film.
Jeg har også hørt om den film, men jeg har ikke set den film.
Jeg er lidt spændt på at vide, hvordan den er publiceret.
Er det en, som fru Line Barfod har set i sin egenskab af medlem af Forsvarsudvalget, som medlem af Det Udenrigspolitiske Nævn eller som medlem af en speciel politisk forening?
Jeg har på baggrund af min plads i Forsvarsudvalget eller stedfortræderplads i Det Udenrigspolitiske Nævn ikke modtaget nogen invitation til at se nogen film.
Hvornår har fru Line Barfod fået den invitation?
Vi springer filmen over, den er jeg åbenbart ikke velkommen til at se.
Et andet spørgsmål: Er der i fru Line Barfods verden nogen eksempler, som hun kan nævne, på, at det her demokrati og de menneskerettigheder, som vi jo er så grundlæggende enige om, har fordret, at en diktator eller et terroristland har sagt, at nu stopper de i morgen, at nu vil de godt have demokrati, uden at der har været en egentlig væbnet konflikt forinden eller en intervention af det land?
Jesper Langballe (DF), 2006-12-05:
Det usædvanlige er vel, at det ikke er ordføreren, der svarer.
Men jeg vil godt sige, at hr. Frank Aaen jo spræller som en ål i nettet.
Der var ikke bare tale om en artikel i Røde Blade.
Der var tale om, at hr. Frank Aaen efter sin afhøring af egypteren direkte briefede den sovjetiske besættelsesmyndighed og gjorde den opmærksom på, hvilket hr. Frank Aaen selv refererer i Røde Blade, at den mand var meget farligere, end de troede.
Det vil sige, at det var en opfordring til, at nu kunne de fortsætte med at give ham tommelskruer på eller skodde cigaretter på ham, eller hvad det nu var, de brugte.
Det er en kvalmende sag, vil jeg sige til hr. Frank Aaen.
Frank Aaen (EL), 2006-12-05:
Det er rigtigt, at der er en journalist, der forsøgte at sælge en historie til dagblad efter dagblad efter dagblad for en del år siden – det var ikke i 2005, det er længere tid siden – og det lykkedes hende ikke.
Til sidst måtte hun nøjes med at skrive læserbreve i Berlingske Tidende, hvor hun fremførte alle sine påstande.
Det, der henvises til, er, at jeg har lavet et interview, og det er bragt i et studenterblad, og det har alle kunnet læse.
Der står selvfølgelig ikke noget om, at der er gennemført forhør eller på anden måde mishandling af en mand.
Må jeg være fri!
Jesper Langballe (DF), 2006-12-05:
Jeg synes, at fru Line Barfod og hr. Frank Aaen skal passe lidt på, hvad de fremsætter af urigtige oplysninger her i Folketinget for at redde sig ud af en utrolig pinlig sag.
Det er kun et par år siden – det var i 2005 –
at Mette Herborgs artikler, som er særdeles veldokumenterede, kom om hr. Frank Aaens deltagelse i sovjetregimets tortur på en 28-årig egypter.
Lad mig lige citere: Når Frank Aaen i samarbejde med Kabulregeringen, sikkerhedspolitiet, KHAD og den sovjetiske besættelsesmagt bevidst bruger den fangne egypters afmægtige tilstand til at afpresse ham udtalelser, så nærmer situationen sig betænkeligt FN-konventionens torturdefinition.
Citat slut.
Jeg vil spørge fru Line Barfod: Hvad tror hun, det her hænger sammen med, altså den her kredsen om tortur, som vi skal opleve i eftermiddag – er det forbryderen, der vender tilbage til åstedet?
Line Barfod (EL), 2006-12-05:
Jeg vil klart opfordre alle til at se filmen, det synes jeg er en rigtig god idé.
Men denne forespørgsel har jeg været ude og annoncere for mange måneder siden.
Den er fremsat, da Folketinget åbnede i oktober.
Formålet med den er, som det klart står, at diskutere, hvordan det er gået med den strategi for krigen mod terror, som den amerikanske præsident fastlagde for 5 år siden, og som den danske statsminister tilsluttede sig og har fulgt siden.
Jeg håber, at vi i debatten også får en debat om, hvorvidt den strategi har virket, hvorvidt verden og Danmark er blevet et mere trygt sted, eller om der er blevet større risiko for at blive udsat for terror.
Det er det, jeg mener er afgørende at få diskuteret, for hvis man som jeg mener, at strategien har slået fejl, er det væsentligt at få konstateret det og komme i gang med at få lagt en anden strategi, som kan have det formål at gøre verden og Danmark til et mere trygt og sikkert sted.
Det er det jeg havde håbet at statsministeren ville være kommet ind på i sin besvarelse af forespørgslen.
Marion Pedersen (V), 2006-12-05:
Det virker bare underligt, at man trækker lige nøjagtigt det beslutningsforslag, fordi det jo kunne give en anden diskussion end den, der rent faktisk kommer i dag.
Jeg er ligesom hr. Karsten Nonbo medlem af Forsvarsudvalget, og jeg har heller ikke fået en invitation til at se den meget omtalte film, som ikke ret mange har set.
Line Barfod (EL), 2006-12-05:
Hvad der passer ind i regeringens mediestrategi, det skal jeg ikke kunne sige noget som helst om.
Enhedslisten bestemmer ikke dagsordenen for Folketinget, men nogle gange, når vi kan se, hvordan dagsordenen er blevet tilrettelagt, vurderer vi, om det giver nogen mening at have en debat om nogle forslag på forskellige tidspunkter.
Men jeg vil i øvrigt sige, at fru Marion Pedersen må diskutere det med vores ordfører på området.
Det var ikke mig, der var ordfører på de Afghanistanforslag.
Jeg har ikke været inde i debatten om, hvornår de skulle være på dagsordenen eller noget andet.
Det er noget, der er foregået mellem ordføreren og Lovsekretariatet her i huset.
Jeg ved, at der er mange andre politikere, som også var der.
Hvad hr. Karsten Nonbo har fået af invitationer eller har haft af muligheder for at se den film,
ved jeg ikke.
Men som jeg også har sagt flere gange, er det jo mange gange og fra mange forskellige kilder i offentligheden, vi har fået dokumenteret, at der er begået overgreb på menneskerettighederne fra de amerikanske styrkers side.
Marion Pedersen (V), 2006-12-05:
Når nu fru Line Barfod mener, at det er så vigtigt at diskutere bl.a. Afghanistan på baggrund af alle de mange kilder og beviser, som fru Line Barfod henviser til, så kunne jeg godt tænke mig at høre, hvordan det kan være, at Enhedslisten har trukket det beslutningsforslag om netop Afghanistan, som man havde fremsat, og som skulle have været på dagsordenen i dag.
Det blev trukket den 28. november.
Det skulle vel ikke være, fordi det passede dårligt ind i den mediestrategi, der bliver kørt på regeringen i de her dage?
Line Barfod (EL), 2006-12-05:
Nu har jeg overhovedet ikke diskuteret en rigsretssag.
Fru Birthe Rønn Hornbech ved lige så godt som jeg, at hvis man skal have en rigsretssag eller en hvilken som helst anden retssag, skal der en undersøgelse til.
For at få sat en undersøgelse i gang, skal man starte med at diskutere, om der er grundlag for en sådan undersøgelse, der eventuelt kan føre til en retssag.
I overvejelserne om, hvorvidt man skal have en sådan undersøgelse, indgår mange forskellige elementer.
Ting, der er kommet frem i dokumentarfilm, ting, der er kommet frem i pressen, og ting, der er kommet frem på forskellig måde, kan indgå som grundlag for debatten om, hvorvidt man skal have en undersøgelse, der kan føre til en retssag.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2006-12-05:
Så fik vi da det på det rene.
Jeg vil godt spørge om en anden ting, som netop også har noget med vores værdier at gøre.
Jeg vil godt høre, om fru Line Barfod er enig i, at denne såkaldte dokumentarfilm ikke er noget bevisgrundlag og ikke skal være den dokumentation, der kan danne grundlag for det, som man så smukt kalder en rigsretssag, og hvad man nu ellers har taget af ord i sin mund i formiddags.
Er det ikke præcis det, der strider mod en advokats og jurists synspunkt, at man i den grad farer ud med påstande på grund af en eller anden film, som muligvis var god kunst?
Jeg ved det ikke, for jeg blev heller ikke inviteret.
Line Barfod (EL), 2006-12-05:
Jeg håber ikke, fru Birthe Rønn Hornbech er i tvivl om, at jeg ikke er på Talebans side.
Jeg har adskillige gange i debatten taget klar afstand fra såvel de metoder, som Taleban bruger, og det, de står for, ligesom jeg har taget afstand fra andre terrorbevægelser og stater rundtomkring i verden, der bruger terror mod uskyldige civile.
Det mener jeg ikke kan forsvares under nogen omstændigheder.
Jeg mener ikke, at man kan tillade sig at slå uskyldige civile ihjel, og det mener jeg ikke nogen kan, ligesom jeg ikke mener, at man kan tillade sig at bruge tortur.
Jeg mener det faktisk, når jeg til en indledning sagde, at jeg var enig med statsministeren, da han sagde, at vores værdier er vores vigtigste våben.
Det er jo derfor, det er så væsentligt, at vi har den her debat.
Fru Birthe Rønn Hornbech plejer også at forsvare vores værdier.
Det håber jeg hun vil gøre fortsat.
Jeg mener, at det er det, der er det helt afgørende, hvis vi skal vinde kampen mod terroristerne.
For når vi begynder at give køb på vores værdier, lader vi terroristerne vinde i stedet.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2006-12-05:
Det er næsten som at være tilbage i fodnoteperioden, hvor det af og til kunne lyde, som om man var mere optaget af at skyde på sine egne her i Danmark og vore allierede end på de styreformer, man var imod.
Derfor undrede det mig også, da jeg sad oppe på mit kontor, at jeg ikke hørte noget svar fra fru Line Barfod, da hr. Jens Hald Madsen kom med nogle forfærdelige eksempler på, hvordan Taleban har opført sig ved at putte bomber i rygsækkene på børn og stå og skyde ind i mængden af kvinder og børn.
Jeg havde selvfølgelig forventet, at fru Line Barfod straks tog afstand fra Taleban og deres gerninger.
Det gjorde fru Line Barfod ikke, og derfor vil jeg godt give fru Line Barfod den chance nu til at tage afstand, så vi dog helt præcist ved, på hvilken side fru Line Barfod er.