Tom Behnke (FP), 1999-02-09:
Vi kan senere på året fejre NATO's 50-års-jubilæum: 50 år, hvor NATO har sikret freden, friheden og sikkerheden, ikke mindst i Europa, og det er vi NATO meget stor tak skyldige for.
Hele princippet i NATO om én for alle og alle for én har vist sig at være en stærk konstruktion, der har kunnet holde, og vi er i Fremskridtspartiet stærke tilhængere af NATO, og vi håber, at NATO vil fortsætte i ganske mange år fremover. Vi er også af den opfattelse, at NATO skal optage flere lande i sin medlemskreds, men vi er også af den opfattelse, at optagelse af flere nye lande skal ske i et moderat tempo.
Vi ser således frem til de næste i hvert fald 50 år i fred og sikkerhed med NATO som garanten for det, på samme måde som NATO har været garanten i de forgangne 50 år.
Vi ser også med glæde, at organisationen Partnerskab for Fred får en større og større rolle, og at de lande, som er med dér, får en større og større tilknytning til NATO, og at vi på den måde også er med til at sikre freden, friheden og sikkerheden i Europa.
Men så er der jo noget med »out of area«, som det så flot hedder.
NATO har jo i stadig stigende grad ytret ønske
om at få lov til at arbejde uden for NATO's eget område
, men det var jo ikke det, der oprindelig var meningen med NATO-konstruktionen.
Meningen var, at det var én for alle og alle for én, at man hjalp hinanden med at beskytte hinanden, men der har været stærke kræfter, der har ønsket, at NATO skulle have lov til at arbejde uden for området.
Hidtil har man så forsøgt at holde fast i, at det i hvert fald kun må ske, hvis der foreligger et klart FN-mandat
til at gøre det.
Men på det seneste har vi så set, at selv det kriterium er begyndt at smuldre og blive flosset i kanten.
Vi har set den danske regering tage lidt mere let på det princip, og det synes vi i Fremskridtspartiet er beklageligt.
Det er vores klare opfattelse, at hvis NATO skal deltage - og det kan der meget vel være situationer hvor NATO er nødt til at gøre - må der som minimum ligge et FN-mandat til grund for, at NATO-landene går uden for NATO's eget område.
Vi ser også med tilfredshed, at hele ideen om en Vestunion under EU nu er ved at blive lagt i mølposen, at den allerede er blevet skrottet, og at man nu i langt større grad taler om, at der skal være en europæisk afdeling af NATO, for det er jo en langt mere tiltalende fremtid og som sagt også en langt mere sandsynlig fremtid.
Vi har i Fremskridtspartiet hele tiden været imod, at man oprettede Vestunionen.
Vi har ikke haft noget imod, at man lavede en lillesøster til NATO, om jeg så må sige, hvor man også har mulighed for at diskutere centrale problemer i Europa, men det er meget vigtigt, at det til stadighed er en fast del af NATO, og at det er i NATO-samarbejde og NATO-sammenhæng, beslutningerne bliver truffet.
Og dermed har jeg også sagt, at vi i Fremskridtspartiet lægger vægt på, at USA og Canada er med i det samarbejde. Det, der så kan undre mig, er jo, at regeringen bevæger sig i den retning, som regeringen gør.
For regeringen består jo for tiden af partierne Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, to partier, der mere end nogen andre i sin tid kæmpede hårdt for de såkaldte fodnoter og gjorde alt, hvad de kunne, for at lægge NATO hindringer i vejen.
Men det kan selvfølgelig være, at det skyldes, at efter Murens fald mangler de deres åndelige vejleder i, hvordan man skal stemme i Folketinget.
Hr. Arne Melchior sagde jo så flot, at det er et ganske tyndt forslag til vedtagelse, at det stort set er som at række tungen ud ad vinduet, og at det kun skal bruges som et afværgeforslag i forhold til det af SF fremsatte forslag til vedtagelse.
Jeg synes i øvrigt, at det er kritisabelt, at regeringen ikke har et stærkere bud på, hvad der skal ske i fremtiden i forhold til NATO, men vi får jo nok at se, at der udkrystalliserer sig noget mere.
På baggrund af det, jeg har sagt her, og på grundlag af ordlyden i SF's forslag til vedtagelse, kan vi til gengæld støtte det forslag til vedtagelse, netop ud fra det synspunkt, at skal NATO have lov til at arbejde uden for NATO-området, må det kræve et FN-mandat.
Og afslutningsvis er det ikke nogen hemmelighed, at Enhedslistens forslag til vedtagelse kan vi afgjort ikke stemme for.