runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Freddie H. Madsen (DF), 2004-06-04:
Vi synes i Dansk Folkeparti, at SF er kommet med nogle gode forslag her, og intentionerne er også fine, synes vi.
Men vi er af den opfattelse, at vi også bør have små ejendomme med, således at man kan komme ind og straffe alle dem, som der er behov for.
Samtidig mener vi også, at det skal være sådan, at indtil vi har et helt konkret forslag, så skal man tage administrationen af udlejningen fra dem, der ikke efterkommer de påbud, de får.
Vi bør i hvert fald her i den nye folketingsperiode prøve at finde ud af, hvordan og hvorledes og hvor langt vi skal gå med de enkelte ting, for der er selvfølgelig forskel på, om en ejer har 10 lejligheder eller han har 100 lejligheder.
Derfor skal vi prøve i et samarbejde at finde ud af det.
Jeg er af den opfattelse, at man også fra SF's side er indstillet på at gå ind i en seriøs drøftelse af det her til efteråret, således at det vil kunne træde i kraft pr. 1. januar 2005.
Peter Skaarup (DF), 2004-06-04:
Selvfølgelig er der forskelle, men der er i hvert fald også ligheder, nemlig den lighed, at det, der er foregået, er så alvorligt.
Drabet var alvorligt, det seksuelle misbrug af barnet er alvorligt, og spørgsmålet er, hvilken side vi som lovgivere skal stille os på.
Skal vi stille os på den side, der beskytter forbryderen, den pædofile, eller skal vi stille os på offerets side?
Ofrene vil gerne have retfærdighed, i nogle tilfælde vil de måske meget gerne have retfærdighed langt oppe i alderen.
Skal vi ikke sige, at det trods alt er det bedste, selv om jeg erkender, at der kan være problemer med bevisbyrden?
I det tilfælde, vi er inde på i Dansk Folkepartis forslag, er en person blevet dømt for seksuelt misbrug af børn, og en anden opdager, at det altså også var den pågældende, der stod for misbrug af vedkommende, og vil derfor gerne føre en sag, men kan ikke, fordi forældelsesfristen er trådt i kraft.
Det er jo altså et problem, hvor jeg godt tror, at en dygtig jurist vil kunne få dømt den person, der er dømt for det andet forhold, for også det her forhold, men vedkommende kan ikke i dag få den høje straf, fordi der en forældelsesfrist. Skulle vi ikke se, om vi kan gøre noget for ofrene i denne her sag?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-06-04:
Det beslutningsforslag, vi står med i dag, er et beslutningsforslag, som bestemt ikke sikrer hverken lejere eller udlejere bedre vilkår.
Jeg vil faktisk sige tværtimod.
For at tro, at det er en sikkerhed at få en vejledende tilkendegivelse fra et huslejenævn om, i hvilket leje huslejen ligger, er at tro forkert, for den vejledende tilkendegivelse, man i givet fald ville få, ville ikke være baseret på det konkrete lejemål, men ville være baseret på en stikken fingeren i vejret og kiggen på: Hvad er lejeniveauet i de omkringliggende lejemål, og hvad er kvadratmeterantallet?
Det betyder jo altså, at man som lejer ikke kan komme et år efter og få lejen sat ned, men at man omvendt som lejer også er sikker på, at man betaler den rigtige leje fra starten.
Jeg må så sige vedrørende opsigelsesvarsler for enkeltværelser, at der mener jeg - og Venstre mener - at et forlænget opsigelsesvarsel for enkeltværelser vil gøre det sværere at være udlejer, og jeg mener faktisk, at det ikke er noget, der gør det ringere at være lejer, at der er 1 måneds opsigelsesvarsel frem for 3 måneders opsigelsesvarsel på enkeltværelser, for det er en helt speciel udlejningsform: Man bor dør om dør, man har et helt andet forhold til udlejer, end man har i et almindeligt lejemål, udlejning af en lejlighed eller en andelsbolig.
Så jeg mener faktisk, at det er meget rimeligt.
Og jeg frygter, at et forlænget udlejningsvarsel for enkeltværelser vil smadre markedet for værelsesudlejning. Vi har jo set, at det, regeringen lavede, da den tiltrådte, nemlig at at give et større skattefradrag ved udlejning af enkeltværelser, har fået antallet af værelser til udlejning til at stige markant, og det synes vi er godt og til hjælp for studerende og andre unge, som har behov for den her boligform, og vi vil altså ikke være med at smadre værelsesudlejningen.
Freddie H. Madsen (DF), 2004-06-04:
Det er kun lige sådan en kort bemærkning.
Hvad er forskellen på, at vi vedtager det beslutningsforslag, der ligger her,
hvor man pålægger regeringen at gå ind og lave de her ændringer, således at de kan træde i kraft den 1. januar 2005, og at regeringen kommer og siger: Vi skal nok komme med nogle ændringer?
Det har regeringen nu sagt, og det er vi egentlig godt tilfredse med.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-06-04:
Nu er det jo altså et beslutningsforslag, vi behandler her i dag, og mig bekendt er det sådan, at man kan pudse tingene til, når den reelle lovgivning kommer, så jeg synes det lugter langt væk af en dårlig undskyldning fra Dansk Folkepartis side.
Så kunne jeg høre på Dansk Folkepartis ordfører, at man mente, at det her forslag ville forhindre nogle i at udleje. Jeg vil gerne spørge Dansk Folkepartis ordfører, om ikke det er korrekt, at det vil være en lettelse, at man som udlejer kan få en melding på: Hvilket lag ligger vi på i et eller andet område?
Hvad er det man skal fastsætte den der husleje til?
Og netop lejere af enkeltværelser er jo nogle af dem, der ikke har de store valgmuligheder på boligmarkedet, men må tage til takke med, hvad de kan få.
Freddie H. Madsen (DF), 2004-06-04:
For lige at skære det hele ud i pap vil jeg sige, at det, vi ønsker i Dansk Folkeparti, er at stramme lidt op om de forslag, der her er lavet.
Vi ønsker ikke en vejledende, vi ønsker en bindende huslejevurdering, når vi nu taler om det.
Derfor synes jeg, at der her er nogle ting at arbejde videre med, og når man nu har regeringens tilsagn om, at den inden for samme periode vil sørge for, at der kommer et lovforslag på bordet, så synes jeg, vi skal tage imod det.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-06-04:
Det Radikale Venstre støtter heller ikke Dansk Folkepartis forslag om ophævelse af forældelsesfristen for anmeldelse af incestforbrydelser.
Hr. Peter Skaarup gør sig imidlertid skyldig i en sammenligning, som er meget uheldig, når hr. Peter Skaarup sammenligner det med mord.
Det er jo sådan, at drab aldrig forældes i Danmark, men der er man jo meget sjældent i tvivl om, at der er sket en forbrydelse.
Man kan være i tvivl om, hvorvidt det er uagtsomt manddrab eller overlagt mord
, men at der er sket en forbrydelse, hvis der er en person, der er død, er man altså aldrig i tvivl om. Hvis der er tale om incest, så er det påstand mod påstand.
Det er et offer, som beskylder et familiemedlem eller en anden person for at have begået nogle overgreb for meget længe siden.
Selv om det også er alvorlige forbrydelser, alvorlige beskyldninger, der er tale om, så er der altså et bevisproblem for retten med overhovedet at fastslå, hvorvidt der er sket en forbrydelse.
Derfor er der forskel på de to eksempler.
Morten Homann (SF), 2004-06-04:
Jeg har igennem behandlingen af det her forslag udviklet en fornemmelse af, at socialministeren på den ene eller anden måde har et godt øje til hr. Låsby-Svendsen.
Man kan se, hvis man læser referatet af førstebehandlingen af forslaget, og hvis man læser det betænkningsbidrag, der er kommet fra regeringspartierne, at Låsby-Svendsen spiller en meget central rolle i det her forslag.
Jeg er fuldstændig på det rene med, at Låsby-Svendsen er et voldsomt problem for de lejere, som det her går ud over, men jeg tror, man skal passe på med at reducere det her til at være et problem omkring lige netop Låsby-Svendsen, som af en eller anden grund er poppet op i socialministerens bevidsthed.
Det er et voldsomt problem for mange lejere, at man har udlejere i det her land, som gang på gang taber sager i huslejenævnene, og som gang på gang, hvis de anker sagerne, får det bekræftet i boligretten, men alligevel kan få lov til at fortsætte.
Det er derfor, SF har fremsat det her forslag om, at det skal være muligt at frakende de udlejere, som taber gang på gang på gang, retten til at leje ud.
I SF's øjne er det i hvert fald slaphed og mangel på konsekvens, hvis ikke man sætter ind over for de udlejere, som groft og gentagne gange bryder loven.
Derfor er det selvfølgelig også lidt skuffende, at det ikke har kunnet lade sig gøre at få tilslutning fra regeringspartierne til at lave en opstramning, der sikrer lov og orden også på det her vigtige område, som virkelig betyder noget for folks liv.
Jeg vil i hvert fald godt tilkendegive, at SF er parat til at tage forslaget frem igen i næste samling, hvis ikke det lykkes regeringen at komme med noget, som tager fat om det her problem.
Jeg synes simpelt hen ikke, man kan være andet bekendt over for de lejere, som i meget stort tal må lægge ryg til, at udlejere uden nogen som helst form for konsekvens kan få lov til at fortsætte med at bryde loven.
Så ærgrelse over, at det ikke lader sig gøre at få regeringspartierne til at støtte det her forslag, men et tilsagn om, at SF er parat til at tage diskussionen op igen, for det her problem skal løses.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-06-04:
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at sige tak til en hel masse forskellige aktører i denne her sag.
SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten fremsatte for lang tid siden et forslag om forbedring af voldtægtsofres retsstilling.
Vi opremsede seks punkter.
Der var ikke mulighed for at samle flertal for det i Folketinget.
Det beklagede vi, men vi var ikke så frygtelig overraskede, for sådan er det jo ofte, når man fremsætter private beslutningsforslag.
Ved betænkningsafgivelsen efter behandlingen i udvalget stod det imidlertid klart, at både Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet havde udarbejdet meget nøjagtige og meget grundige betænkningsbidrag, som i virkeligheden udmalede for os, hvad der skulle til, for at vi kunne samle et stort flertal for dette her forslag.
Vi plukkede derfor et par elementer ud af vores oprindelige forslag og kunne dermed samle et flertal i Retsudvalget for dette forslag.
Til sidst kom også regeringen på banen og fik sine betingelser med, også udmøntet i et af de ændringsforslag, som netop er passeret, hvilket betyder, at vi nu med totalt flertal, enstemmighed i Folketinget får skaffet fire kontante forbedringer for voldtægtsofre under retssagen.
Jeg synes, det er et enestående godt eksempel på, at samarbejdet kan fungere i Folketinget, og vi vil gerne herfra sige tak til alle, der har medvirket.
Freddie H. Madsen (DF), 2004-06-04:
Vi håber så også på, at vi i hvert fald i den næste folketingsperiode sammen med Socialdemokratiet og også sammen med SF og sammen med regeringen kan finde en løsning på det område her.
Vi er imod at indføre 3 måneders opsigelse, fordi vi mener, at det skal være sådan, at man kan leje værelserne ud, og at der bliver nok udlejet.
Carsten Hansen (S), 2004-06-04:
Formanden må undskylde, jeg blev lidt forvirret over, hvad det var, man var ved at gå i gang med, når man fik ordførertaler midt i de korte bemærkninger.
Men jeg skal komme med et par enkelte bemærkninger og derudover ikke forlænge debatten. Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil: Det virker, som om Enhedslisten nu kører en direkte slingrekurs i forhold til uddannelsessiden.
Almen uddannelse er vigtigt i gymnasiet og i folkeskolen, men det er det ikke, når vi snakker erhvervsuddannelser.
Det vil jeg godt sige virker usædvanlig vigtigt.
Er det ikke sådan, at SOSU-uddannelserne, det burde fru Pernille Rosenkrantz-Theil jo vide, er dem, der er bedst til at integrere?
Der har været kørt AMU-forløb, de er i øvrigt skåret væk af denne her regering, på samtlige de store AMU-skoler, der virkelig har sikret en god integration i uddannelsestiden.
I stedet for at fastholde uddannelsens kvalitet, så vil man altså forringe den.
I øvrigt er det sådan, at man kan give dispensation fra engelsk, man kan gøre en lang række af de ting, der står i lovforslaget, nu vil man bare cementere det, og derudover forringer man økonomien.
Jeg kan ikke forstå, at Enhedslisten ikke stemte for de forringelser, der var for erhvervsuddannelserne, hvis de vil køre den her slingrekurs.
Så må jeg spørge: Hvad er alternativet til det her?
Hvad er det næste, man tager fat i, når nu det der Bonnerupudvalg kommer?
Så stemmer Enhedslisten vel også for dér?
Så er man faret helt vild i klassekampen.
Jeg skal ikke forlænge debatten yderligere, blot sandsynliggøre, at det var vores synspunkter i debatten.
Peter Skaarup (DF), 2004-06-04:
Dansk Folkepartis forslag handler om at indføre mindstestraffe for voldtægt.
Vi ønsker også at skærpe lovgivningen over for særlig rå og ydmygende voldtægt, herunder massevoldtægt.
Vi vil indføre et nyt redskab i lovgivningen, der hedder mindstestraffe, og mindstestraffe er rimelige ved så alvorlige og krænkende forbrydelser, som voldtægt er.
Hvis der overhovedet skal være mening i at have mindstestraffe, så må det faktisk være for den type forbrydelse.
Man har det i dag for mord.
Vi synes også, man skal nytænke og sørge for, at det strafniveau, som i dag ligger for lavt for voldtægtssager, kommer væsentligt op, og der er mindstestraffe, minimumsstraffe, et meget vigtigt redskab.
I Danmark har der i alt for mange år været en opfattelse af, at straffens længde er ligegyldig, og at ingen lader sig afskrække af længere straffe.
Men i udlandet er der en stadig mere udbredt opfattelse af, at strengere straffe rent faktisk skåner samfundet og ofrene for en del forbrydelser.
Det ser ud, som om alle partier vil afvise det forslag, som Dansk Folkeparti har fremsat, men man kan håbe på, at vi i fremtiden kommer til at se en mere nuanceret debat om de her ting, hvor man også ser på, at de, der beskæftiger sig med den del af juraen, går op i, at det har en afskrækkende og demotiverende virkning, hvis man indfører højere straffe på et alvorligt område som voldtægt.
Det har en demotiverende og afskrækkende virkning på forbryderne, og det er jo altså et meget vigtigt signal at sende fra Folketinget side.
Det er meget værd for ofrene, hvis man kan afskrække nogle fra at begå disse forbrydelser, og der er meget at spare for samfundet, hvis man kan undgå, at forbrydelser bliver begået.
Så opfordringen skal lyde til Folketingets medlemmer: Stem for det her lovforslag fra Dansk Folkeparti.
Louise Frevert (DF), 2004-06-04:
Det kommer fuldstændig bag på mig, at det her skal blive et spørgsmål om fagforeningspolitik og ikke et spørgsmål om at varetage den gode sag.
Det synes jeg er fuldstændig uforsvarligt.
Her må Socialdemokraterne da have chance for at vise deres sociale engagement.
Det er det, det hele drejer sig om i det her perspektiv.
I stedet for skal de her uddannelser gøres til akademiske uddannelser, tingene skal pludselig være så akademiserede, i stedet for at man tænker på hjerte, hjerne og håndelag.
Det er jo det, de her uddannelser drejer sig om.
Så skal man jo altså også huske på, at uddannelsen er delt op i to etaper.
Der er en hjælpeuddannelse og en assistentuddannelse, og det står nøjagtigt i lovforslaget, hvad det går ud på, og når eleverne kommer ud i den anden ende, har de ikke forringede kundskaber.
Hvis man havde læst lovforslaget, sat sig ind i det, så vidste man også, hvad det her drejer sig om.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-06-04:
Jeg kan godt fortælle hr. Bjarne Laustsen, hvem jeg lytter til i den her sammenhæng.
Det synes jeg sådan set jeg har gjort nogle gange.
Jeg lytter til de mennesker, der har svært ved at komme ind i et stadig stivere uddannelsessystem, et uddannelsessystem, der er kendetegnet ved, at alt, hvad der er af alternative indgangsveje, bliver slagtet af denne her regering.
Det er de mennesker, jeg lytter til.
Når hr. Bjarne Laustsen heroppefra siger, at det ikke stiller nogen bedre, at man sænker uddannelsesniveauet, så mener jeg først og fremmest, at det er en kæmpeoverdrivelse.
I det her forslag ligger der, at der er en alternativ vej ind
for nogle mennesker, som har det svært med de boglige fag.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor Socialdemokraterne skal holde fast i så højt et bogligt niveau på de uddannelser.
Jeg kan ikke forstå, at Socialdemokraterne ikke kan se, at det er en sorteringsmekanisme.
Måske skulle man se bort fra de der fine høringssvar fra alle de fine foreninger og prøve at lytte til de mennesker, som har svært ved at læse høringssvar og derfor har svært ved at sende en ansøgning, som derfor har svært ved at komme ind på SOSU-uddannelsen, som derfor måske i sidste ende aldrig får taget den uddannelse, fordi man får stillet så store boglige krav.
Måske Socialdemokraterne skulle lytte lidt der.
Bjarne Laustsen (S), 2004-06-04:
Det handler overhovedet ikke om fagforeninger eller noget som helst, men når man laver et lovforslag, så er der nogle parter, der er høringsberettigede.
Jeg har da hørt her i dag, at Enhedslistens ordfører på boligområdet sagde, at der ingen grund var til at spørge folk, hvis ikke man lyttede til nogen af de ting, der kom.
Det har vi gjort i den her sag, og der har været meget entydige, negative bemærkninger, både når det drejer sig om økonomi, om sænkning af niveauet osv., og derfor har vi indtaget det her standpunkt.
Med hensyn til integration er det jo klart, at det er et
af de steder, hvor der er kommet allerflest ind af dem, man ønsker ind.
Men vi kender ingen dokumentation for, at ved at uddannelsesniveauet sænkes, gøres det lettere at få et job og fastholde det efterfølgende.
Det gør vi altså ikke.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-06-04:
Jeg synes, vi skal kalde en spade for en spade.
Det er da klart, at FOA synes, det er et problem, at man sænker det faglige niveau.
Det ville jeg også synes, hvis det var mig, der skulle sidde til de næste lønforhandlinger.
Men vi kan ikke fra Folketingets side tage stilling til, hvordan FOA skal være placeret i lønforhandlingerne næste gang på bekostning af en gruppe, som ingen muligheder har i uddannelsessystemet i Danmark.
Hvis vi skal styrke fagbevægelsen, og hvis vi skal styrke dens position i forhold til at forhandle løn hjem, så foregår det altså ikke på denne her måde, må jeg sige
til hr. Bjarne Laustsen.
Jeg har læst FOA's indvendinger mod de her spørgsmål, og jeg har tænkt mig at sidde dem overhørig med åbne øjne.
Jeg mener, at den gruppe mennesker, som bliver sat uden for uddannelsessystemet, og som i et længere perspektiv bliver sat uden for arbejdsmarkedet, er vigtigere end FOA's aktuelle lønforhandlingsposition ved næste overenskomstforhandlinger.
Det er ikke et spørgsmål om, at jeg ønsker at skose fagbevægelsen, jeg synes, den gør et kæmpeflot stykke arbejde.
Indimellem er det bare nødvendigt, at man herindefra siger, at der altså er en gruppe mennesker, som i dag ikke har adgang til FOA, som i dag ikke har adgang til de uddannelser, der giver adgang til FOA, og dem skal vi tage hånd om.
Bjarne Laustsen (S), 2004-06-04:
Men det, der er interessant, er, om også Enhedslisten har læst de høringssvar, der er kommet ind til det her, for så kan man ikke indtage det synspunkt, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil gør her.
Det lyder, som om man har fortrudt den reform, som man selv var med til at stemme for i 2000.
Dernæst bliver der jo stillet en lang række spørgsmål.
Hvorfor har Enhedslisten lige pludselig puttet sig ind i forårspakken.
De advarsler, der har været, er ikke fra faglige håndværkere, skal jeg hilse og sige, men de er bl.a. fra FOA, skolerne og kommunerne med hensyn til økonomi osv.
Så der er sådan set nok at tage fat på, hvis man bare har lyttet en lillebitte smule til det her.
forårspakke
Det er at skaffe nogle i arbejde, og det der med at forringe uddannelser behøver man simpelt hen slet ikke.
Carsten Hansen (S), 2004-06-04:
Det er noget med praktiske færdigheder, man skal være ærlig, når man går op og fremlægger, hvad det er man vil, og det er jo det, der bl.a. er indeholdt i forslaget, og det er det, vi er nervøse for.
Så er der hele den økonomiske side af sagen, hvor man jo ikke har taget højde for, at det her faktisk kommer til at gå ud over de øvrige på social- og sundhedshjælperuddannelserne.
Derfor er vi ikke med.
Men vi vil gerne gå ind i realitetsforhandlinger, vi vil gerne bruge uddannelserne til at integrere, vi vil bare ikke lave A- og B-uddannelser, altså lave andenrangsuddannelser.
Det gavner ingen, heller ikke flygtninge/indvandrere, hvis de skal videre i systemet.
Men jeg vil gerne slutte for vores vedkommende og sige: Vi er med på at diskutere, vi vil gerne integrere, vi vil bare ikke gøre det på forringede økonomiske vilkår, og vi vil heller ikke lave A- og B-uddannelser.
Christian Lund Jepsen (V), 2004-06-04:
Jamen vi laver jo ikke A- og B-uddannelser.
Vi giver mulighed for at forlænge grundforløbet i social- og sundhedshjælperuddannelsen.
Det er jo ikke at lave A- og B-uddannelser, for når man er færdig som social- og sundhedshjælper, skal man selvfølgelig kunne det samme.
Vi kan lave en dispensationsmulighed, f.eks. fra engelsk, for det er jo ikke nødvendigvis en forudsætning, at man skal kunne engelsk, fordi man skal være social- og sundhedshjælper.
Det kunne være, man skulle koncentrere sig om dansk.
Det er klart, at skal man videre i social- og sundhedsuddannelserne, assistentuddannelserne osv., så stiller det sig ganske anderledes.
Vi er helt nede på grundniveauet.
At vi i sidste øjeblik inviterer til forhandlinger: Jeg sagde det under førstebehandlingen til hr. Carsten Hansen fra talerstolen, jeg sagde det nede i salen, så det er ikke i sidste øjeblik, og jeg har sagt under udvalgsbehandlingen, at vi meget gerne ville se konkrete forslag til ændringer.
Jeg synes, det er ærgerligt, for det her drejer sig også om nogle mennesker, der skal have nogle muligheder, og det er faktisk det, der ligger mig på sinde i den her sag.
Carsten Hansen (S), 2004-06-04:
Det, der er vigtigt, er, at vi bruger uddannelserne til at integrere.
Det er der, hvor 11 pct. bliver integreret.
Det er det højeste i hele erhvervsuddannelsessystemet.
Vi er ikke indstillet på at forringe uddannelsernes kvalitet og indholdet, og det er jo det, man gør med dispensationsordningerne, og det må hr. Christian Lund Jepsen indrømme.
Så forsøger man i øvrigt at lave særligt tilrettelagte forløb, det vil vi gerne være med til og også til grundforløbstanken.
Men man gavner ikke nogen, heller ikke flygtninge/indvandrere, ved at lave A- og B-uddannelser og dermed også sorte og hvide uddannelser.
Derfor kan vi ikke være med, og det burde hr. Christian Lund Jepsen have sagt til sin minister.
Da vi indbød til forhandlinger tidligt, inden lovforslaget var fremsat, var vi gerne gået med i den diskussion, men man fremlægger et fuldt færdigt lovforslag, vi stiller ændringsforslag, det siger man så man stemmer for, og så i allersidste øjeblik vil man forhandle.
Vi er villige til at genoptage det i det nye Folketing, og lad os så se på det sammen, hvis Venstre er indstillet på at ændre på det.
Så afprøver vi gerne realitetsforhandlinger om forslaget.
Christian Lund Jepsen (V), 2004-06-04:
Lad mig slå fast: Vi sænker slet ikke det generelle niveau, og der har intet ønske været om at sænke det generelle niveau.
Hr. Bjarne Laustsen siger så, at man er villig til at kigge på forslaget.
Hvorfor har man så ikke taget imod de åbninger, der har været?
Vi tror faktisk på, at der er en gruppe her, som kan have behov for mere tid til at komme ind i det, og ved at få et længere grundforløb kan man så komme videre i systemet.
Jeg ved godt, at hr. Bjarne Laustsen ikke tror på, at det er nødvendigt.
Vi tror på, at det kan gavne nogle mennesker med en relativt svag boglig baggrund, og det vil vi faktisk gerne kæmpe for.
Så må vi jo se.
Reformen blev lavet i år 2000.
At vi så ikke i år 2004 kan kigge på at lave det om og kan åbne for nye grupper, forstår jeg simpelt hen ikke at Socialdemokratiet med sin øvrige uddannelsespolitiske baggrund vil støtte.