runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Jensen (S), 1998-11-05:
Et godt eksempel fra hr. Tom Behnke på, at vi godt kan finde praktiske løsninger.
Når det drejer sig om antallet af bødeafsonere, er det et mål for regeringen, at vi får det fjernet eller helt bragt ned.
I øjeblikket er der et belæg på årsplan på 70 pladser, så vidt jeg husker, som bødeafsonere beslaglægger i kriminalforsorgen.
Det er for meget, og det skal bringes ned.
Derfor har vi pålagt politimestrene i samarbejde med kriminalforsorgen at sikre, at bødeafsonerantallet bringes klækkeligt ned under det antal på 70 pladser i dag, og jeg ved også, at der arbejdes meget intensivt med at komme med klare løsninger på det problem, som altså politimestrene i høj grad står for at skulle udmønte ude i de 54 politikredse.
Det indgår også i udgangspunktet for vores forhandlinger om finansloven for 1999, hvor vi forhåbentlig kan lave en samlet rammeaftale, hvor også samfundstjeneste kommer til at indgå i et videre omfang.
Når det drejer sig om behandling af narkomaner, var jeg ikke inde på det forhold, som hr. Tom Behnke her behandlede.
Vi kører forsøgene i Frederiksborg Amt og i Fyns Amt, men vi gør mere end det.
Hr. Tom Behnke ved godt, at man har mulighed for at anbringe folk til behandling uden for kriminalforsorgen efter straffelovens § 49, stk. 2. Det har været et mål for os at øge det antal, og jeg kan sige, at det er lykkedes.
Fra i 1994 at have 60 udstationeret efter § 49, stk. 2, til narkobehandling uden for fængselsvæsenet er vi nået til, at vi i 1997 kom op på 157, der er udstationeret efter § 49, stk. 2. Det er igen et godt eksempel på, at de løsninger, som vi også har fundet, bliver brugt af kriminalforsorgen.
De gør faktisk det, vi beder dem om, og målet er jo for os i fællesskab, at der skal være større succes også i forhold til at begrænse antallet af folk, der falder tilbage i fornyet kriminalitet.
Tom Behnke (FP), 1998-11-05:
Jeg vil gerne tage imod justitsministerens udstrakte hånd, at vi lægger ideologien på hylden og prøver at finde nogle praktiske løsninger.
Og i det omfang vi gør det, så gør ministeren det formentlig også.
Så derfor har jeg nogle forslag til ministeren.
Se, ministeren har jo et problem, men det har Folketinget sådan set også, med at kapaciteten i fængslerne måske ikke helt passer til det behov, der er, og at i hvert fald har bygningsmassen ikke den kvalitet, man kunne ønske sig.
Og hvad gør vi så ved det?
Skal der bygges nye fængsler?
Skal man renovere de eksisterende?
Og her har jeg nogle forslag til ministeren.
Hvis vi nu punkt ét går ind og siger, at fremover kan det ikke lade sig gøre at afsone en bøde.
Bødestraf kan ikke forvandles til afsoning.
Så får vi nogle ledige pladser dér.
Punkt to: at vi i højere grad benytter os af alternative sanktionsformer, og her tænker jeg f.eks. på samfundstjeneste.
Weekendfængsler har været nævnt, og der kunne måske laves en kombination, som også kunne give noget ledig kapacitet, men samfundstjeneste i sig selv vil give ledig kapacitet.
For det tredje at vi sikrer, at narkomaner ikke kun i Frederiksborg Amt og Fyns Amt kan komme i behandling i stedet for at komme i fængsel, hvis de har lavet berigelseskriminalitet som følge af deres narkotikamisbrug, men at vi udbreder det til hele landet.
Se, det vil give en masse ledige pladser i kriminalforsorgen.
Hvis vi så tog det fjerde skridt og gennemførte Fremskridtspartiets forslag om elektronisk fængsling i eget hjem af de, om jeg så må sige, uskadelige kriminelle, dem, der har lavet berigelseskriminalitet.
Der har også været tale
om spritbilister og lignende, altså den karat kriminelle, om hvem vi kan sige, at det ikke er strengt nødvendigt at holde dem inde i et fængsel under 24 timers overvågning af personale, men som kan være elektronisk fængslet i eget hjem.
Det vil give en masse ledig kapacitet i fængslerne.
Tilbage har vi så som punkt fem de personfarlige og rockerne, de stærke negative, og hvis vi ser på den samlede mængde af dem, der får idømt frihedsberøvende straf og skal sidde i fængsel, er det jo ikke, fordi det er så stor en gruppe igen.
Så kunne det jo godt være, at vi lige pludselig har adskilligt flere fængselsbetjente pr. indsat, og så får vi løst problemet med fængselsbetjentenes behov for at være flere og kunne mandsopdække hinanden og sådan noget.
I forhold til at skulle bygge nye fængsler
vil man måske endda kunne nedlægge nogle og så bruge de sparede ressourcer til at renovere de eksisterende fængsler.
Det kræver selvfølgelig, at man lægger ideologien på hylden, som ministeren sagde, og at vi sætter os om bordet og siger: Nu skal vi have nogle konkrete forslag til, hvordan vi løser det her.
Her var fem konkrete forslag til justitsministeren.
Anne Baastrup (SF), 1998-11-05:
Jamen så er det, jeg ikke forstår, hvorfor vi så ikke kan tynde fængslerne ud, således at det bliver de stærke, negative fanger, der kommer til at sidde i det gamle skidt?
Hvorfor vil fru Birthe Rønn Hornbech bruge hundredvis af millioner kroner på den her gruppe?
Jeg fatter det ikke.
Det synes jeg er stødende.
Hvis det er sådan, at vi får tyndet ud på en sådan måde, at det kun er de stærke, negative fanger, der er tilbage, så forhindrer vi også den frygt og den kriminalitet over for de svage.
Men jeg fatter ikke, hvad det er for en prioritering, som Venstre står for.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-11-05:
Jeg synes, det er stødende, at de ansatte i Horsens statsfængsel får brændt deres biler af, lever i evig angst på grund af trusler.
Det synes jeg er stødende.
Derfor gør vi os til talsmænd for, at for denne gruppe må der altså ske noget.
De må overvåges i meget højere grad, så man kan følge med i, hvad de foretager sig.
Deres magt skal væk.
Det er andre, der skal styre fængslet, nemlig kriminalforsorgen.
Og det koster altså penge.
Vi synes, det er stødende, at indsatte, der gerne vil opføre sig ordentligt, er angst for negative fanger - jeg kalder det stærke fanger - og at andre af angst for dem går i frivillig isolation, eller det er i virkeligheden jo ikke frivilligt, fordi de simpelt hen ikke tør vise sig uden for celledøren af angst for at blive udsat for repressalier.
Vi hørte det jo i fængslet.
Det blev jo indrømmet, at der gælder særlige spilleregler.
Anne Baastrup (SF), 1998-11-05:
Jeg vil godt endnu en gang bede fru Birthe Rønn Hornbech fortælle os her fra talerstolen, hvem der er de svage fanger.
Hvad er det, fru Birthe Rønn Hornbech rent faktisk vil?
Det ultimative krav i det her forslag er sikrede fængsler.
Hvorfor ikke i stedet for bruge pengene i den fri kriminalforsorg, så vi kan få tyndet ud?
Så vi kan få folk, der rent faktisk har nogle problemer med at være svage fanger, behandlet på en eller anden måde, således at man direkte visiterer dem ud til andre?
Hvorfor skal vi bruge penge på de stærke, negative fanger?
Jeg synes, det er stødende.
Line Barfod (EL), 1998-11-05:
Jeg vil gerne starte med at pointere, at jeg netop roste de danske politikere for, at man har formået igennem mange år
ikke at udvide antallet af fængselspladser og dermed heller ikke antallet af fanger, selv om man i mange andre lande i verden har set, at antallet af fanger er steget eksplosivt.
Og det glæder mig meget at høre, at Venstre ikke ønsker flere fængselspladser.
Så vil jeg bare gerne pointere omkring retssikkerhed, at der jo er et forslag til lov om fuldbyrdelseslov undervejs, og jeg håber da, at Venstre vil støtte den retssikkerhed, der ligger i, at der kommer lovregler, i stedet for at det skal være administrative bestemmelser, hvor det jo er op til forvaltningsmyndighedens skøn, hvordan de administrative regler skal forvaltes.
Jann Sjursen (KRF), 1998-11-05:
Blot et svar fra Kristeligt Folkepartis side: Der er jo ingen, der siger, at udgangsreglerne lige præcis skal strammes i forhold til dem, der skal uddanne sig, og som skal ud af huset, om jeg så må sige, for at varetage det, de er gået i gang med med henblik på en videreuddannelse som sådan.
Deri er jeg da fuldstændig enig med fru Dorte Bennedsen, at så skyder man sig selv i foden i forhold til det, som der er flere ordførere, der også har givet udtryk for her i debatten. Men der er da masser af andre eksempler, sådan som jeg ser det, og som også har været nævnt i debatten i dag, hvor man bestemt kan sætte spørgsmålstegn ved det betimelige i udgang.
Jeg tror, det var hr. Peter Skaarup, der var inde på Jønke og hans former for udgang.
Dorit Myltoft (RV), 1998-11-05:
Det Radikale Venstres ordfører i denne sag, fru Elisabeth Arnold, kan ikke være til stede, og derfor skal jeg fremføre følgende synspunkter
: Beslutningsforslaget er en genfremsættelse fra de forrige samlinger, og jeg vil derfor ikke gå i detaljer med hvert enkelt af de 20 punkter i forslaget.
De 20 punkter udtrykker forslagsstillernes holdning til, hvordan de vil opnå en mere effektiv afsoning i fængsler og arresthuse, og det foreslås også at oprette særlig sikrede fængsler til stærke indsatte.
På nogle af de områder, hvor forslagsstillerne ønsker ændringer, er der allerede taget initiativer, eller det vil blive tilfældet i den kommende tid, som ministeren også har redegjort for.
På andre områder er Det Radikale Venstre simpelt hen ikke enig i de ændringer og stramninger, der foreslås, og derfor kan Det Radikale Venstre ikke stemme for beslutningsforslaget.
Anne Baastrup (SF), 1998-11-05:
Jeg vil godt spørge Enhedslistens ordfører, om hun ikke er enig med mig i, at de, der rent faktisk tager parti for de stærke negative fanger, jo er Venstre og De Konservative.
måske også toilet og bad på hvert enkelt værelse, så der virkelig er sikkerhed for, at de nok skal blive der.
Men dem, der tager parti for de svage fanger, er ikke Venstre og De Konservative.
Bendt Bendtsen (KF), 1998-11-05:
Det er jo en imponerende ordførertale, vi her hører fra Enhedslisten, og vi må da håbe, den går ud over hele landet.
Der er altså også Hells Angels-medlemmer og andet godtfolk, som sidder og afsoner i dag,
og dem betegner man som de svageste i samfundet.
Jeg ved efterhånden ikke, hvad de skulle aktiveres med, men jeg synes, det er imponerende, at det ikke gør indtryk på Enhedslisten med alle de ting, der sker med narko i fængslerne og i forbindelse med udgange, hvor der nogle gange sker ulykkelige ting, og i øvrigt hele vejen igennem.
Jeg synes, det er imponerende at høre en ordfører fra Enhedslisten, som det overhovedet ikke har gjort indtryk på, at der er kriminalitet på dette område.
Det eneste, det drejer sig om,
er at tage parti for dem, der render rundt og laver ulykker og kriminalitet, men det er jo også en klar melding.
Line Barfod (EL), 1998-11-05:
Jeg er fuldstændig enig med fru Anne Baastrup i hendes bemærkninger om, hvilke fanger forslaget fra Venstre og De Konservative vil tilgodese.
Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt der er nogle mennesker, man ikke kan resocialisere, vil jeg meget, meget nødigt stå her og sige, at jeg mener, der er nogle mennesker, som må opgives fuldstændig, og som man aldrig nogen sinde kan føre til et bedre liv.
Konsekvensen af det må jo nærmest være, at vi skal gå ind for dødsstraf, eller at de skal være spærret inde resten af livet, og sådan et samfund og sådanne fængsler har jeg i hvert fald ikke lyst til.
Som fru Anne Baastrup også nævnte i sin tale, er der meget, meget få i dette land, der går ind for flugtsikre fængsler, og der er stort set ingen mennesker, der har lyst til at arbejde som personale i flugtsikre fængsler.
Jeg har i hvert fald ikke lyst til at skulle udsætte nogen for at arbejde i den slags fængsler, og jeg har heller ikke lyst til at udsætte nogen for at sidde i fængsler, der er så rå som dem, vi ser i USA.
Dorte Bennedsen (S), 1998-11-05:
Nej, min afvisning gik ikke på de seks uger.
Det var en påpegning af, at jeg ikke syntes, at forslaget var seriøst.
Det var den ene side af det.
Jeg er meget enig i det, bl.a. hr. Tom Behnke sagde, om at vi skal bruge fængselstiden fornuftigt. Vi skal bruge den til at prøve at forebygge recidiv.
Og det betyder f.eks. narkobehandling af misbrugere.
Det betyder behandling af sexkriminelle osv.
Men det betyder i meget, meget høj grad
også uddannelse; at sikre, at disse folk har en rimelig chance for at klare sig, når de kommer ud.
Og så må jeg indrømme, at så synes jeg, at logikken holder op, hvis man gerne vil sikre uddannelse, så folk kan klare sig, og man samtidig vil stramme reglerne for udgang.
En meget væsentlig del af den - man regner det i enkeltdage, og jeg tror, det er 50.000 udgange, der gives om året - går netop til, at folk kan komme i uddannelse, følge et uddannelsesforløb udenfor, gradvis kan tilvænne sig samfundet udefra.
Og jeg kan ikke få de to ting til at hænge sammen: at man gerne vil benytte tiden konstruktivt, og at man samtidig så vil stramme udgangsreglerne.
Bendt Bendtsen (KF), 1998-11-05:
De stærke negative fanger skal jo isoleres i flugtsikre fængsler, og for min skyld kan det da sagtens være i Horsens, selv om det er en gammel bygning, hvis vi får lavet nogle ændringer.
Men jeg synes, det er imponerende, at man stadig kryber uden om på dette område.
Vi ved jo godt, at mange af dem, der afsoner i de danske fængsler, er Tordenskjolds soldater, og mange af dem er dybt hamrende kriminelle; men det, man hele tiden vil gøre det til, er resocialisering, selv om der altså er nogle tilfælde, hvor vi kan sige, at her er det næsten umuligt at resocialisere.
Jeg ved godt, at folk ikke bliver bedre mennesker af at sidde i fængsel, men omvendt render de ikke rundt og laver ulykker, når de sidder dér.
Jeg vil godt spørge Enhedslisten: Når man nu mener, at straf overhovedet ikke virker præventivt, kan Enhedslisten så forklare, hvorfor der bliver begået færre bankrøverier end indbrudstyverier?
Det kunne måske skyldes, at det koster et par år i skyggen, hvis man laver et bankrøveri.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-11-06:
Lovforslaget følger op på anbefalingerne fremsat i eneudredningen om den finansielle tilsynslovgivning, og det drejer sig først og fremmest om at præcisere reglerne for tavshedspligt.
Som der også blev givet udtryk for af eneudrederen, er det vigtigt at være varsom, når det gælder tavshedspligt.
I Det Radikale Venstre hilser vi lovforslaget velkomment, og vi hilser også velkommen, at der dermed kommer
Det er fornuftigt, at partsbegrebet udvides og præciseres, således at flere aktører end nu kan få partsstatus, hvis Finanstilsynets påtale eller pålæg er rettet direkte mod den pågældende.
Igen er det utrolig vigtigt, at vi sikrer den enkelte kunde i et pengeinstitut, såfremt instituttet skulle komme i økonomisk uføre.
Der er ingen tvivl om, at de senere års eksempler på konkurser på pengeinstitutområdet understreger nødvendigheden af, at vi skaber klare regler for akut opståede kriser i et pengeinstitut.
Endelig betyder lovforslaget, at der sker en harmonisering af visse af bestemmelserne om koncernforhold, ligesom der lægges op til en regelforenkling.
Og med hensyn til regelforenklingen bør man kvittere for ministerens forslag, der vil betyde en betydelig lettelse af de administrative byrder, ikke mindst for små og mindre pengeinstitutter.
Det Radikale Venstre kan støtte lovforslaget.
Frank Aaen (EL), 1998-11-06:
Som det vel er fremgået, er vi ikke tilhængere af det her lovforslag.
Vi mener, det er utroligt, at den retstilstand, der blev afsløret op gennem 1970'erne og 1980'erne, nu bare skal lovliggøres.
Det bryder faktisk med det princip, at en virksomhed ikke kan få fradrag for tab, som den ikke har lidt.
Det må altså være sådan, at for at få fradrag skal man selv have lidt et tab.
Her får man fradrag for et tab, som en anden virksomhed har lidt.
Det er vi imod, og jeg vil også godt spørge - jeg skal også nok stille spørgsmål om det under udvalgsbehandlingen - om ikke det i virkeligheden er imod reglerne for statsstøtte.
Det er jo sådan i en liberalistisk verden, at man kun er liberal, så længe det kan stå, for når det går galt, så skal vi alle sammen gribe ind og redde tingene.
Når det kan være sådan i denne verden, så ønsker vi, at det skal ske helt åbent, så man kan se i et aktstykke, der skal igennem Finansudvalget, eller hvor det nu skal godkendes, hvad det koster af skattemidler, og hvor mange penge vi skyder i.
Vi synes i øvrigt, det skal være sådan, at pengene bliver skudt i i form af aktier, eller at man overtager ejendomsretten til det pågældende pengeinstitut, således at når det er kommet på fode og det måske viser sig, at det går lidt bedre end frygtet, så har det offentlige faktisk hold i værdierne og kan få de penge tilbage i statskassen, som det har lagt i for at redde pengeinstituttet. Med et tilskud i form af et skattefradrag, ja, så forsvinder pengene jo bare ind i den private sektor.
Jeg vil gøre opmærksom på, at i Norge, hvor man gjorde det, at man overtog de nødlidende banker, er man faktisk endt med at have en meget betydelig milliardgevinst på at gå ind i bankredningerne på den åbne måde i stedet for på den fordækte måde.
Derudover er vi imod bestemmelserne om tavshed, som er alt for stramme.
Det har vi også sagt om andre love.
Vi vil også sige det om senere love, hvor der er tilsvarende regelændringer.
Vi har den opfattelse, at tavshedsbestemmelserne, som de ser ud, er mere til for ejernes og for myndighedernes skyld, end de er til for kundernes og for samfundets skyld, selv om det hele tiden er hensynet til kunderne, der bruges som argument for, at tavshedsbestemmelserne skal være så ekstremt mere stramme, end de er i alle mulige andre samfundsforhold.
Tom Behnke (FP), 1998-11-06:
Da fru Kirsten Jacobsen ikke kan være til stede, så har jeg lovet på vegne af Fremskridtspartiet at fremføre følgende: Det er Fremskridtspartiets opfattelse, at der er brug for at få opstrammet reglerne om Finanstilsynets rolle.
Når et pengeinstitut kommer i krise, skal der handles hurtigt og resolut, men Finanstilsynet skal ikke gå ind og være egentlig ledelse af pengeinstituttet. Vi har i sagerne om Bikubens overtagelse af Bornholmerbanken og om Spar Nord oplevet et Finanstilsyn, som ikke varetog en korrekt rolle og opgavefordeling.
Fremskridtspartiet er enig i, at der skal kunne gives oplysninger til Rigsrevisionen, og vi er enige i de præciseringer af partsbegrebet, der sker. Så medmindre der under udvalgsarbejdet fremkommer kvalificerede argumenter imod forslaget eller synspunkter, der giver behov for ændringer, så vil vi støtte lovforslaget fra økonomiministeren.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 1998-11-06:
Jeg skal blot meddele, at Kristeligt Folkeparti generelt bakker forslaget op.
Dog vil vi gerne have mulighed for at arbejde lidt mere med partsbegrebet, idet det er vores opfattelse, at kunder i større udstrækning skal have denne partsstatus.
Egil Møller (DF), 1998-11-06:
Så derfor vil jeg egentlig godt spørge ministeren, om ikke det kunne være relevant alligevel at lade Dansk Journalistforbund udtale sig i sagen.
Så kan vi til brug for udvalgsarbejdet se, hvorvidt det er relevant at tage hensyn til de argumenter, der er kommet frem, og eventuelt begrænse de muligheder, der er for, hvor langt man nu skal kunne gå ind og undersøge en sag.
Marianne Jelved (RV), 1998-11-06:
Til hr. Egil Møller:
Jeg synes, det vil være lidt fjollet - undskyld udtrykket, det var ikke møntet på ordføreren for Dansk Folkeparti - hvis Økonomiministeriet skulle sende et lovforslag, som i dag er fuldstændig offentliggjort og behandles i Folketinget, til Dansk Journalistforbund.
Dansk Journalistforbund kan jo henvende sig til Erhvervsudvalget, til ministeren osv. med deres opfattelse af sagen, og på den baggrund kan Erhvervsudvalget stille spørgsmål til ministeren, og jeg kan komme i samråd, osv. osv.
Det er sådan set ikke af ond vilje, at lovforslaget ikke er sendt til høring i Dansk Journalistforbund.
Det har bare ikke ligget i kortene, at det er med i den høringsberettigede kreds. I et demokrati kan enhver jo heldigvis forholde sig til en lovgivning, hvis de har interesse i sagen - og det har Dansk Journalistforbund givet udtryk for - og derfor vil jeg da anbefale forbundet at henvende sig til Erhvervsudvalget med spørgsmål, og de vil straks blive behandlet i ministeriet med svar. Til hr. Frank Aaen:
Jamen jeg er fuldstændig enig med hr. Frank Aaen i, at vi vender tilbage til hele det her spørgsmål under udvalgsarbejdet, det har jeg klart forstået.
Jeg må sige, det er nu ikke underligt, at en virksomhed, som man overtager, overtager man på visse betingelser, som bl.a. også handler om det, hr. Frank Aaen talte om.
Det har
jo noget at gøre med værdiansættelsesnævnets opgave osv.
Men lad os vende tilbage til det under udvalgsarbejdet.
Egil Møller (DF), 1998-11-06:
Ministeren nævner: Det lå ikke i kortene, at man også skulle sende forslaget til høring hos Dansk Journalistforbund.
Nej, men det afgørende er jo også i alle situationer, om man har alle kort på hånden, så man også er i stand til at give dem ud efterhånden.
Jeg synes, at det var ganske naturligt, at et af kortene på hånden havde været Dansk Journalistforbund.
Men jeg er så tilfreds med, at ministeren seriøst, går jeg ud fra, vil tage de bemærkninger op til overvejelse, der måtte komme fra Dansk Journalistforbund, og som vi formentlig ser under udvalgsarbejdet.
Pia Larsen (V), 1998-11-06:
Da heller ikke Venstres ordfører, hr. Svend Erik Hovmand, kan være til stede, skal jeg kort sige, at vi principielt er enige i forslagets intentioner, men der kan være enkelte tekniske spørgsmål, som vi vil se nærmere på under udvalgsarbejdet.
Som sagt er vi positive over for lovforslaget.
Frode Sørensen (S), 1998-11-06:
Da vores ordfører, hr. Poul Andersen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremlægge følgende: Socialdemokratiet er positivt over for det fremsatte lovforslag, der lægger op til tilsvarende regler som dem, der gælder for banker og sparekasser.
Egil Møller (DF), 1998-11-06:
Efter et ønske fra Folketinget er der som bekendt udarbejdet en eneudredning om tavshedspligt og partsbegreb i den finansielle tilsynslovgivning.
Endelig foreligger der ligeledes en rapport om harmonisering af reglerne om finansielle koncerner.
Det skulle hermed være tydeligt, at der er behov for ændringer i de finansielle love, således at der sker en harmonisering og en forenkling af reglerne for finansielle virksomheder.
Forslaget har været sendt til høring hos 37 organisationer.
Såfremt udvalgsarbejdet ikke byder på store overraskelser, vil Dansk Folkeparti formentlig kunne støtte lovforslaget.
Frank Aaen (EL), 1998-11-06:
De konstruktioner har alene til formål at give mulighed for, at det underskud, der er oparbejdet i det ene pengeinstitut, kan videreføres i det fortsættende pengeinstitut, selv om det tab jo allerede er godtgjort én gang, nemlig ved at overtagelsesprisen for det pengeinstitut, der er nødlidende, jo selvfølgelig er nedskrevet med det beløb, der er tabt.
Men vi skal nok vende tilbage til det i udvalget.
Ole Sohn (SF), 1998-11-06:
Nej, det er ikke SF's opfattelse.
Frank Aaen (EL), 1998-11-06:
Ja, man kan forsikre sig mod kursudsving, når der ikke er stor risiko for kursudsving, og så er det ikke ret dyrt, men i perioder, hvor der er fare for store kursudsving, er det faktisk enormt dyrt.
Derfor synes jeg, man er nødt til at tænke over det, og det er ikke så svært at tænke sig en boligfinansiering, der ikke er afhængig af tilfældige udsving på verdensmarkedet.
Vi har jo haft det i Danmark op til nyere tid med en meget stor portion statslån til boligformål.
Socialdemokratiet har i sit program i årevis haft stående, at det gik ind for statslånemuligheden, så man var frigjort fra bare at skulle følge tilfældige svingninger ude på verdensmarkedet.
I dag vil jeg foreslå, at man tog fat i det og sagde, at man mellem en boligkøber og så den pensionskasse, som det jo typisk er der køber obligationerne, lavede en prisaftale, som ikke var afhængig af, hvad der sker på den amerikanske børs, men var afhængig af den danske økonomi og af, hvordan forholdene er her i landet.
Man kunne bare aftale renten til 1 pct. plus inflation, så ville der være en sammenhæng mellem lønudviklingen og huslejeudviklingen i Danmark og ikke en afhængighed af den amerikanske børs.