Klaus Kjær (DF), 2000-02-22:
Jeg vil gerne have lov til at takke forskningsministeren for den udmærkede IT- og telepolitiske redegørelse om omstilling til netværkssamfundet.
Det er udmærket, at redegørelsen kommer nu, og at der fra regeringens side spilles ud med en massiv indsats på området i Danmark, som tidligere har været førende på området og i de senere år er sakket langt bagud med hensyn til udviklingen.
Redegørelsen tager ikke alene udgangspunkt i, at der med IT-tiltag søges at få Danmark op på et niveau, som svarer til de lande, som vi normalt sammenligner os med.
Nu er det jo ikke nødvendigvis to uafhængige og måske modsatrettede mål.
Jeg tror, at en massiv udvikling netop på IT-området er en betingelse for, at de bedste værdier bevares i velfærdssamfundet.
Ifølge redegørelsen har Danmark mange muligheder for at nå målet, idet danskerne har den største parathed til at møde fremtidens udfordringer.
Vi har en veludbygget teleinfrastruktur og en stor udbredelse af Internet.
Danskerne er veluddannede og har et fleksibelt uddannelsessystem.
I negativ retning taler imidlertid, at denne offentlige sektor er meget sektoropdelt, hvilket vanskeliggør en koordineret omstillingsproces.
Regeringen har lagt vægt på, at det er nødvendigt at prioritere, herunder at vurdere, hvad der er en politisk opgave, og hvad vi kan overlade til markedet og andre aktører.
Det er helt klart, at i de 37 initiativer, der skal sættes i værk i år 2000, fokuseres der meget på borgernes og de uddannelsessøgendes muligheder for at udnytte de muligheder, der ligger i udbygningen af netværkssamfundet.
Og jeg er ganske enig i denne prioritering, selv om man nok kunne have ønsket sig, at der også sideløbende ville blive taget initiativer til styrkelse af erhvervslivets konkurrenceevne, særlig med henblik på udnyttelsen af telekommunikation og handel på tværs af landegrænserne. Allerede i forbindelse med liberaliseringen af telemarkedet er der taget hul på en billigere og mere konkurrencedygtig adgang til telemarkedet.
I redegørelsen følges der op på dette med initiativer til udbud af frekvenser til etablering af en række nye abonnentnet i Danmark, udbygning af teknologien med mere mobil kommunikation og bærbare apparater, en række stramninger, som skal sikre reel konkurrence for alle teleselskaber på markedet samt indførelse af en forbedret nød- og beredskabskommunikationssystem, det såkaldte TETRA.
I redegørelsen lægges der meget vægt på borgernes sikkerhed og på, at borgerne kan kommunikere med det offentlige på en sikker, hurtig og effektiv måde, herunder at der udvikles sprogteknologiske værktøjer, som automatisk kan oversætte tekster fra dansk til andre sprog og omvendt.
Redegørelsen forudsætter, at alle borgere efterhånden bliver forsynet med telekommunikationsudstyr og adgang til Internettet, og at dette bliver lige så naturligt, som det eksempelvis er at benytte en telefon.
Derfor kan det også undre lidt, at folkebibliotekerne så massivt skal inddrages i netværkssamfundet med hensyn til at stå til rådighed for borgerbetjeningen.
Meningen er jo netop, at borgerne uden for bibliotekets og de offentlige myndigheders åbningstid hjemme i deres egen stue kan sidde og søge information og rette henvendelse til det offentlige.
Initiativerne på uddannelsesområdet er prisværdige.
Forslaget om at tilbyde en hjemmeside til alle studerende er også en god idé, som DF gennem et beslutningsforslag har støttet.
Og selvfølgelig skal IT fremover indgå som et integreret element i alle fag på læreanstalterne.
Det lyder smukt, at alle borgere uanset alder, skolemæssig baggrund og bopæl skal have mulighed for at fastholde og udvikle de nye kompetencer, der efterspørges i netværkssamfundet, og det er der vel ingen der kan være uenig i.
Det kan derfor skuffe lidt, når der i redegørelsen ikke ofres særlig meget på folkeskolens undervisning inden for IT.
Ja, faktisk burde det have været således, at børn allerede fra børnehavealderen blev gjort fortrolige med mediet.
Det er jo netop den kommende generation, der nu går i folkeskole, som skal udnytte og virkeliggøre udviklingen inden for informationsteknologi i konkrete handlinger. Det virker derfor også lidt ambitionsløst - og det er oven i købet sat i redegørelsen som et initiativ, der bør overvejes - at man i folkeskolen kun regner med, at der eksempelvis skal stilles en pc til rådighed for hver tiende elev.
Det burde ligesom i de højere uddannelser være et mål for regeringen, at også i folkeskolen skal informationsteknologien gå tværfagligt på alle niveauer.
Initiativerne omkring e-handel er et spændende kapitel for sig.
På dette område ligger Danmark, ja for den sags skyld Europa, langt bagud i forhold til USA.
Undersøgelser har vist, at USA er ca. 2 år forud, og at der sker en omfattende handel på tværs af landegrænser.
Men hvorfor egentlig det?
Kommuners og amters og statens indkøb burde lige så naturligt kunne foregå på tværs af landegrænser i og uden for Europa.
Hvis målene skal nås, kræver det selvfølgelig en helt anden struktur end den, vi kender i dag, ikke alene med hensyn til udviklingen af sikkerheden i forbindelse med e-handel, men også med hensyn til import af varer, afgifter, og hvad dermed er forbundet.
Ministeren gør i sin redegørelse meget ud af den digitale forvaltning og initiativer til, hvorledes det skal gøres enklere for borgerne at rette henvendelse til de rigtige myndigheder, når det drejer sig om at få oplysninger og kommunikere elektronisk, f.eks. når de mest almindelige blanketter skal indhentes, udfyldes og arkiveres, og i det hele taget få en nem og hurtig kontakt til offentlige myndigheder og institutioner, også uden for den egentlige åbningstid.
En vigtig del af forslagene går på, at borgerne skal kunne indhente oplysninger om sig selv og andre offentlige data.
Det er alt sammen gode initiativer, som naturligvis må medføre, ikke alene at adgangen bliver nemmere og hurtigere, men også at der i vid udstrækning kan indhentes oplysninger gebyrfrit.
Når oplysningerne ligger på edb og kan hentes ud uden personlig ekspedition, er det selvfølgelig en naturlighed, at dette også må kunne ske gratis for borgerne.
Ud over de 37 konkrete initiativer er der som sagt også 12 yderligere forslag, som er under overvejelse.
Forslagene er karakteriseret ved, at de er mere diffuse, og at man ikke umiddelbart kan se en virkning inden for en overskuelig årrække.
Derfor kan de alligevel være interessante at diskutere, og de bør nok også jævnligt tages op i den løbende debat.
Men samlet set er IT-redegørelsen kortfattet og meget præcis - et glimrende værktøj til at arbejde videre i lovgivningsarbejdet, hvor Dansk Folkeparti vil medvirke positivt til, at mange af de skitserede mål konkret vil kunne gennemføres.