runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Vagn Christensen (S), 2003-11-12:
Jeg vil også gerne følge op på det, hr. Ole Stavad her har rejst, nemlig det principielle i, at man deltager fra en af de økonomiske ministres side.
Jeg rejser spørgsmålet, fordi det vel ikke kan være finansministeren ubekendt, at det er, som om der har dannet sig et billede af, at Danmark ikke har en interesse i at have et nordisk samarbejde under denne regering.
Når jeg fremfører det, er det ikke mindst på baggrund af de konflikter, der har været, og som jo i allerhøjeste grad drejer sig om økonomi.
Det, jeg her hentyder til, er selvfølgelig spørgsmålet om NEFKO, og det ville være rart, hvis sådan noget blev afklaret i ministerkredsen.
Line Barfod (EL), 2003-11-12:
En mulighed er selvfølgelig, at man ved de møder, hvor ministeren ikke kan være flere steder på én gang, følger hr. Ole Stavads forslag.
Men jeg vil godt høre, om ministeren har gjort noget som helst for at prøve at se, om der kunne ske en koordinering, så det bare en gang imellem var muligt for ministeren at deltage på det nordiske plan.
Er ministeren overhovedet interesseret i at mødes med sine nordiske kolleger og drøfte spørgsmål af fællesnordisk interesse?
Eller er det, at det endnu ikke er lykkedes ministeren i de efterhånden 2 år, han har siddet, at få indpasset ét eneste møde i kalenderen, udtryk for, at ministeren faktisk ikke finder det nordiske samarbejde særlig væsentligt?
Kim Andersen (V), 2003-11-12:
Jeg synes, jeg fornemmer på hr. Keld Albrechtsens spørgsmål, at substansen begynder at blive lidt tynd.
Sådan må det naturligvis være, når der ikke længere er argumenter i en sag.
Hr. Keld Albrechtsen:
Samtlige juridiske eksperter i dette land, både dem på Københavns Universitets Juridiske Fakultet og i Århus og på Handelshøjskolen, og hvor de er, skal være så ualmindelig hjertelig velkomne til at stille alle deres kritiske spørgsmål om aftalen af 29. august og tillægsaftalen, som Det Energipolitiske Udvalg har fået oversendt fra ministeren i går.
Vi vil læse alle deres indsigelser, vi vil forholde os sagligt og seriøst til dem.
De vil blive undersøgt på bedste vis.
Jeg bemærker bare, at der faktisk ikke har været så mange juridiske eksperter, der har ytret sig i den her sag, siden der var et par stykker, der var meget hurtige til det de første par dage, og som også meget hurtigt trak følehornene til sig.
Ja, det er meget kompliceret.
Det er også derfor, at det naturligvis har taget nogen tid at lave kompensationsaftalen, som vi jo nu har haft til gennemlæsning, og som vi skal udvalgsbehandle i Det Energipolitiske Udvalg.
Det er meget kompliceret, og det er også derfor, at jeg er meget tilfreds med at kunne sige, at vi i Venstre er glade for definitionerne, som de foreligger nu fra økonomi- og erhvervsministerens side.
De er til at forholde sig til.
Der ved både staten og koncessionshaverne, hvad man har at rette sig efter, og skulle der om mange år være en enkel tvist, så er det også noget, en voldgift vil kunne gå ind og se på, så er der en køreplan i den definition, der foreligger i afklaringen omkring kompensationsbestemmelsen, sådan som vi kender den nu.
Thor Pedersen (V), 2003-11-12:
Jeg kan sige til hr. Ole Stavad, at jeg deltager i alle de møder under mit ressortområde, hvor det overhovedet er praktisk muligt at indpasse de opgaver, som også er mit ansvar.
Når det gælder de tre første møder, som har været i ministerrådet, har det været sådan, at de enten har været sammenfaldende med den afsluttende del af finanslovforhandlingerne eller den afsluttende del af kommuneforhandlingerne, så jeg ikke har haft mulighed for overhovedet at være væk fra København.
Ole Stavad (S), 2003-11-12:
Baggrunden for det spørgsmål, jeg har stillet til finansministeren og også til et par andre ministre, er, at vi jo desværre har konstateret, at den danske regering tilsyneladende prioriterer det nordiske samarbejde meget, meget lavt.
Men heller ikke her kan jeg se, at de ministre, jeg har spurgt, har taget statsministerens opfordring til efterretning, og derfor vil jeg godt høre, om det er et princip hos en række ministre, derunder finansministeren, at man ikke deltager i det nordiske samarbejde og gør sin indsats dér.
Thor Pedersen (V), 2003-11-12:
Jeg kan gentage, at jeg har skrevet til mine nordiske kolleger om, at de flytter de møder, de selv har styr på.
Og så må jeg sige, at angående det sidste møde, hvor jeg selv ønskede at deltage, kunne jeg altså ikke bede en anden om at tage derop med stort set én dags varsel, fordi jeg måtte blive hjemme på grund af dødsfald i familien.
Det burde der være en vis forståelse for, og jeg havde ellers tænkt mig at deltage selv.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-11-12:
Jeg vil også bare meget gerne bede ministeren besvare spørgsmålet fra hr. Villy Søvndal.
Som bekendt har vi jo presset på for at få en høring om hele Irakkrigen.
Det er ikke nogen lille sag for et land at gå i krig, og det grundlag, man gik i krig på, er det vigtigt at få opklaret.
Regeringen er langt om længe kommet frem til en form for høring, eller hvad det nu bliver til.
Men man har jo nægtet selv at stille op ved den pågældende høring for at blive udspurgt.
Man har sagt, at man kan gå i Folketingssalen og spørge dér.
Så går hr. Villy Søvndal i Folketingssalen og stiller sit spørgsmål og kan ikke få et svar på sit spørgsmål.
Det går jo fuldstændig i ring, det her.
Derfor vil jeg endnu engang bede udenrigsministeren besvare hr. Villy Søvndals spørgsmål: Er det korrekt, hvad der står i den pågældende bog?
Line Barfod (EL), 2003-11-12:
Men nu er det nordiske samarbejde altså ikke det samme som EU-samarbejdet.
Jeg er godt klar over, at regeringen har den holdning, at Norden bare skal være sådan et lille supplement til EU, og at det er EU, der er det vigtige.
Men den holdning har regeringen altså endnu ikke fået Folketingets opbakning til, og foreløbig er opbakningen og holdningen altså fra officiel dansk side, at man betragter det nordiske samarbejde som et vigtigt, selvstændigt samarbejde.
Lige præcis den sag, som hr. Ole Stavad rejser her, er jo en, som vi drøftede en del på sessionen, og jeg måtte spørge samarbejdsministeren gentagne gange, før det langt om længe lykkedes mig at få et svar på, hvad det var, det her forbehold gik ud på, fordi socialministeren eller andre ministre ikke på noget som helst tidspunkt har informeret Folketinget. Det er jo den generelle holdning til det nordiske samarbejde, som vi ønsker at få ændret, fordi vi mener, at det er vigtigt at prioritere det, og at det kan være til stor gavn for borgerne i Danmark og i Norden.
Ole Stavad (S), 2003-11-12:
Det kan godt være, vi snakker forbi hinanden, men jeg synes, det er dybt bekymrende.
Der er ca. 40.000, der flytter på tværs af de nordiske grænser hvert år.
Det har en stor betydning, og så betragter den danske socialminister ministerrådsmøderne som noget formelt, som det er helt urimeligt vi hænger os i.
Jeg må da i hvert fald konstatere, at de andre regeringers repræsentanter, ministrene, åbenbart må se anderledes på det.
Jeg har lister over samtlige regeringers deltagelse i samtlige ministerrådsmøder siden regeringsskiftet i 2001 og kan konstatere, at den danske regering i langt, langt højere udstrækning fremstår som fraværende.
Derfor vil jeg godt spørge socialministeren: Vil socialministeren give et tilsagn om, at hun vil bestræbe sig på at engagere sig og deltage i det nordiske samarbejde også på ministerrådsmøderne?
Villy Søvndal (SF), 2003-11-12:
Jeg har læst nævnsreferatet, som jeg jo ved, at jeg ikke må citere her uden at blive anbragt et eller andet stille sted i længere tid.
Men problemet er, at det, jeg citerede fra bogen, hvor der er redegjort for, at Powell fortalte udenrigsministeren, ifølge bogen, at amerikanerne havde besluttet sig, også for den militære løsning, er i lodret modstrid med det referat, der ligger fra Det Udenrigspolitiske Nævn, hvor udenrigsministeren siger det stik modsatte - det stik modsatte.
Det vil altså sige, at vi står med to udsagn.
Det ene fra en offentlig bog, der siger, at udenrigsministeren i juli var bekendt med, at amerikanerne havde besluttet sig for krig, og så et referat fra et nævn, hvor udenrigsministeren siger det modsatte.
Og derfor igen spørgsmålet: Er det bogen, der giver den korrekte gengivelse - ja eller nej?
Per Stig Møller (KF), 2003-11-12:
Jeg kan ikke komme det nærmere end at fortælle hr. Villy Søvndal, at han jo kan sammenholde referatet med nævnsoptegnelserne.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-12:
Jeg ved ikke, om udenrigsministeren ikke hører så godt.
Jeg ved ikke engang, om det er tilladt ifølge Folketingets forretningsorden i den grad at undlade at svare på det, der bliver spurgt om.
Selvfølgelig står en bog for forfatterens regning.
Det, jeg spurgte om, og som jeg godt vil bede udenrigsministeren svare ja eller nej til, er: Er det citat, jeg refererede fra bogen, en korrekt gengivelse?
Der behøver udenrigsministeren ikke spekulere på Det Udenrigspolitiske Nævn.
Han behøver ikke spekulere på noget som helst andet.
Han kan nøjes med at lave en fuldstændig fokusering, at komme med et meget klart svar: Er det en korrekt gengivelse af samtalen, eller er det ikke?
Per Stig Møller (KF), 2003-11-12:
Jeg svarede jo også sidste onsdag på spørgsmålet, og jeg har indtryk af, at hr. Villy Søvndal - det har han jo også sagt til medierne - godt vil underholde regeringen og offentligheden hver onsdag, og jeg kommer da meget gerne og deltager i underholdningen.
Men jeg svarede jo præcis på det spørgsmål om referatet sidste gang, og jeg fortalte også hr. Villy Søvndal, at det referat, som jeg har leveret, har jeg leveret i Det Udenrigspolitiske Nævn.
Det gjorde jeg straks efter den i øvrigt ganske glimrende samtale med Colin Powell på skoleskibet, og det referat kan hr. Søvndal jo så læse i nævnsoptegnelserne.
Jeg kan og vil ikke gentage referatet fra nævnet her, men jeg må sige for god ordens skyld, at referatet og formuleringerne i bogen står for forfatternes egen regning.
Og i øvrigt har jeg jo tidligere meddelt, at jeg ikke vil forholde mig til delelementer i den omtalte bog.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-12:
Der udkom her for nylig, for en tre uger siden, en meget spændende bog, som hedder »I spidsen for Europa«.
Jeg er sikker på, at udenrigsministeren er bekendt med den, for han pryder selv forsiden. Det, der er redegjort for i bogen, er et møde mellem udenrigsministeren og den amerikanske udenrigsminister, Colin Powell, den 3. juli på skoleskibet i kaptajnens salon, og det, der så er gengivet i bogen, er, hvad samtalen har drejet sig om, og jeg citerer nu fra bogen:
Han, Colin Powell, har også været meget direkte over for EU-formandskabet ved på dette tidlige tidspunkt at gøre dem klart, hvordan Bushregeringen ser på Saddam Hussein-styret i Irak.
Han understreger, at man ikke skal være i tvivl om præsident Bushs vilje til at fjerne Saddamregimet med alle midler, hvad enten der er tale om diplomatiske, økonomiske eller militære.
Det vil sige, at hvis referatet fra bogen her er korrekt gengivet, så har udenrigsministeren siden juli måned sidste år været bekendt med amerikanernes vilje til i sidste ende at vælge den militære løsning.
Mit enkle spørgsmål til udenrigsministeren er derfor: Er det citat fra bogen, jeg har citeret, korrekt gengivet?
Vil udenrigsministeren bekræfte rigtigheden af gengivelsen af samtalen med Colin Powell den 3. juli 2002 fra bogen »I spidsen for Europa« side 100, hvoraf det fremgår, at »han understreger, at man ikke skal være i tvivl om præsident Bushs vilje til at fjerne Saddamregimet med alle midler, hvad enten der er tale om diplomatiske, økonomiske eller militære«?«
Jesper Langballe (DF), 2003-11-12:
Det er sådan set en teknisk fejl, at spørgsmålet er blevet stykket ud i to, så jeg frafalder.
Hermed sluttede spørgsmålet.
»Finder ministeren, at det er en god og frugtbar integrationsforanstaltning at oppiske en krig mellem to konkurrerende taxaselskaber i Odense og mellem to lejre af odenseborgere gennem en mere eller mindre direkte opfordring til boykot af det ene firma?«
Bertel Haarder (V), 2003-11-12:
Jeg kan godt høre, hvad hr. Langballe siger, og jeg kan også godt i et vist omfang forstå det.
Det forstår jeg godt.
Det er just derfor, at jeg nøjes med det som almindelig borger - jeg ved, jeg ikke er almindelig borger, men jeg er jo nødt til somme tider at sige noget, og det er jo en vigtig sag for integrationen, at udlændinge får en lige chance - at sige, at jeg ikke synes, at man skal fravælge folk på forhånd, bare fordi de har en anden afstamning end dansk.
Det viser sig så, at det er taxaselskabernes ledelser i Odense og København fuldstændig enige med mig i.
Derved er noget blevet sat på plads på den mest fredsommelige måde, uden at nogen er blevet mobbet og tyranniseret, uden at ytringsfriheden er taget fra nogen som helst, og uden at folk er berøvet muligheden for at insistere på at få en chauffør, der kan tale dansk og kan finde vej.
Det er jo den ret for borgerne, som jeg også har værnet om hele vejen igennem.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jesper Langballe (DF), 2003-11-12:
Jamen det er da prisværdigt, at ministeren ikke begynder at føre integrationspolitik gennem at melde folk til politiet.
Det vil jeg da gerne kvittere for, selv om jeg har lyst til at tilføje: Det skulle sandelig også bare mangle, for så ville enhver tale om integration være dødsdømt på forhånd.
Men jeg kan ikke forstå, at ministeren ikke kan forstå, at man også på andre måder kan skabe had og mistænksomhed i befolkningen end ved direkte at gå ud og gøre noget og melde folk til politiet, nemlig igennem det, man siger.
Hvad er det for en atmosfære, der bliver skabt i den danske befolkning, hvis det efterhånden bliver sådan, at taxaselskaber skal være bange for boykot, fordi de ifølge deres gode, indlysende ret ansætter de taxachauffører, som de mener bedst kan varetage opgaven?
Henriette Kjær (KF), 2003-11-12:
Jeg beklager selvfølgelig, at Folketinget ikke er blevet orienteret om den nye nordiske sikringsoverenskomst, men det havde jo ikke ændret noget, om jeg havde deltaget på mødet
eller ej
Der var jo ikke substansdiskussioner i det.
I så fald kan jeg være enig i, at det havde været vigtigt, at man havde været til stede og gjort sin indflydelse gældende.
Men det var meget symbolsk, at selve aftalen skulle skrives under. Jeg må så også bedrøve fru Line Barfod med, at vi ikke i regeringen mener, at Norden er et lille, ubetydeligt vedhæng, og at EU er det essentielle og det vigtige.
Det er bestemt ikke regeringens politik; det nordiske samarbejde er meget vigtigt.
Det, jeg siger, er, at en ting er, at vi har nogle nordiske ministerrådsmøder, en anden ting er, at der godt kan foregå et godt og uformelt samarbejde ved siden af.
Derfor nævnte jeg også, at jeg har uformel kontakt med disse ministre og også ofte mødes med dem til konferencer, som vi har arrangeret i fællesskab.
Her i forbindelse med Det Europæiske Handicapår har der været flere arrangementer, hvor vi ofte har mødtes og har haft lejlighed til at drøfte vigtige socialpolitiske spørgsmål.
Derfor synes jeg, det er meget, at man så hænger sig i det her formelle og laver en sag ud af, at jeg ikke har deltaget i forskellige møder.
Det vigtigste er jo altså, at samarbejdet fungerer, og at der kommer nogle faktiske resultater ud af det.
Bertel Haarder (V), 2003-11-12:
Jeg hørte ikke, hvad spørgsmålet var.
Men jeg kan da tilføje, at jeg i dag bliver angrebet af SF's Kamal Qureshi, fordi jeg ikke melder de københavnske taxafirmaer til politiet.
Det agter jeg ikke at lade mig påvirke det fjerneste af.
Jeg vil fastholde den linje, at jeg ikke vil melde nogen til politiet og gå rundt med stokken.
Men jeg synes, det er godt, at tingene kommer frem i lyset, så borgerne kan vælge for sig selv, for så er jeg sikker på, at taxaselskaberne vil tage hensyn til det, som langt de fleste borgere mener, og som alle, der er til stede i denne sal mener, nemlig at man selvfølgelig ikke skal fravælge folk på forhånd bare på grund af deres afstamning.
Jeg har lagt vægt på at holde stien fuldstændig ren i denne sag.
Jeg blev spurgt, om jeg ville gøre noget i anledning af, at det ene taxafirma i Odense ikke havde udenlandske chauffører, og mit svar var: Nej, jeg ville ikke gøre noget.
Men - føjede jeg til - jeg synes, det er godt, at det kommer
i avisen, for
så kan Odenses borgere jo gøre noget, hvis de vil.
Det gik ret hurtigt, og så blev den holdning ændret hos dette taxaselskab, sådan at de nu ikke på forhånd fravælger folk bare på grund af deres afstamning.
Det synes jeg da er udmærket. Hvad Per Larsen gør, og om der er nogen, der bliver meldt til politiet, ja, det kan jeg ikke forhindre.
Jeg har heller ingen indflydelse på det.
Det er ikke mig, der gør det.
Jeg har gentaget, også i anledning af de københavnske selskabers politik, at jeg synes, det er godt, at det kommer frem i lyset.
Jeg tror, det i sig selv vil få firmaerne til at ændre holdning.
Det er allerede sket, så hvad mere kan man forlange?
Det viser sig nu, at hr. Langballe - jeg tror også hr.
Krarup -
er fuldstændig enig i den holdning, jeg har: at man selvfølgelig ikke skal fravælge folk på grund af deres afstamning, men kun fravælge dem, hvis der er en saglig grund til det.
Søren Krarup (DF), 2003-11-12:
Jeg vil gerne spørge integrationsministeren, om han føler sig ganske uskyldig i den udvikling, som sagen har taget.
Jeg hørte i morges klokken syv i Radioavisen den københavnske politiinspektør, Per Larsen, fortælle, at han opfordrede københavnske borgere til at melde dem til politiet, som antydede nogle racistiske holdninger ved bestilling af taxa, svarende til at man i pressen har hørt, hvordan det hele drejer sig om, at der er nogle, der har bedt om hvide chauffører.
Kan integrationsministeren slet ikke forstå, at ved hele denne vulgære, underlødige tale om hudfarve og altså netop forsøg på at kriminalisere det via den der mere eller mindre mistænkeliggørende adfærd, der ligger i spørgsmålet, er han med til netop at appellere til det mest ubehagelige i hele den offentlige sammenhæng?
Jesper Langballe (DF), 2003-11-12:
Men så vil hr. Langballe svare.
Jeg har overhovedet ikke på noget tidspunkt før i dag udtalt mig offentligt om den sag, og det er på en måde også med en vis ulyst, jeg gør det nu, for jeg synes ikke, der er grund til at blæse mere til den brand, som integrationsministeren så utilstedeligt, og jeg vil sige uklogt, har bidraget til at sætte i gang. Integrationsministeren siger, at han har anmeldt sagen til det danske folk.
Ja, det kan man jo godt sige.
Man kan måske også sige, at det er en appel til nogle instinkter i folk, som ikke just er behagelige, på begge sider af skellet
at opfordre til en boykot af et erhvervsselskab i Odense. Hvis det er at anmelde sagen til det danske folk, så ville jeg foretrække, at den anmeldelse ikke havde fundet sted.
Det er klart, at den atmosfære, den slags fremkalder, er en atmosfære, hvor man efterhånden mistror hinanden, bekriger hinanden, melder hinanden til politiet for racisme osv. Der er ingen af os, og det ved integrationsministeren
godt, der har noget som helst imod at køre med en udenlandsk chauffør.
Det er bedøvende ligegyldigt, om han er dansk eller er udenlandsk.
Men der er måske gamle mennesker, som har oplevet udlændingevold, og som er skræmte og siger, at de gerne vil have en dansk chauffør.
Der kan desuden være det problem, som integrationsministeren ganske vist benægtede, men det er sagt klart og tydeligt af det pågældende minitaxafirma i Odense, at de udenlandske chauffører ikke kunne bestå vejprøven.
Og selvfølgelig kan udlændinge da generelt have vanskeligere ved at finde vej end danske chauffører.
Det er i og for sig selvfølgeligt. Det afgørende her er, at det må være arbejdsgiveren, der selv frit bestemmer, hvem han skal ansætte, og kunderne, der selv frit bestemmer, hvilket taxaselskab de skal køre med, uden integrationsministerens pædagogik.
Bertel Haarder (V), 2003-11-12:
Mener hr. Langballe ikke, at en minister må svare, når han bliver spurgt om, hvad han synes om et taxaselskabs personalepolitik?
Det forekommer mig, at både hr. Langballe og hr. Langballes partiformand har udtalt sig temmelig meget om den sag.
Må integrationsministeren ikke udtale sig om den?
Det vil jeg gerne spørge hr. Langballe om.
Det er måske ikke tilladt, men jeg gør det alligevel - og nu har jeg gjort det.
Jesper Langballe (DF), 2003-11-12:
Det kunne jo være, at det danske folk var i stand til at løse problemer uden integrationsministerens pædagogiske omsorg.
Det undrer mig, at integrationsministeren slet ikke har overvejet, at det her er et sårbart område, hvor man skal gå forsigtigt og lade være med at fare frem med bål og brand.
Churchill sagde engang om en amerikansk diplomat: Han er den eneste ko, jeg kender, der selv bærer rundt på sin glasbutik.
Sådan vil jeg ikke sige om integrationsministeren, men jeg vil måske true med at gøre det.
I det øjeblik, hvor man pisker en krig op mellem to taxaselskaber, mellem Odenses borgere, tror integrationsministeren så virkelig, at det fremmer det gode forhold mellem danskere og udlændinge?
Bertel Haarder (V), 2003-11-12:
Spørgsmålet lyder, om det er min vurdering, at det er gennem boykot og kundekrige, at regeringen skal løse integrationsproblemer i erhvervslivet.
Nej, det er ikke regeringens opfattelse, men det er regeringens opfattelse, at det er vigtigt, at tingene kommer frem i lyset, sådan at borgerne kan tage beslutning for deres eget vedkommende og træffe deres valg.
Man kan sige, at jeg har meldt taxaselskabet til det danske folk, og det virkede jo med det samme.
Når jeg tænker på, hvor tit både hr. Langballe og hr. Søren Krarup, som også er til stede, netop har talt om dette med, at det er folket, der skal bestemme, ikke eliten osv., så forstår jeg ikke, at der ikke er stor sympati for denne metode med ikke at melde selskabet til politiet, men at melde det til det danske folk og sige til avisen, at det da er godt, det kommer frem, så folk selv kan tage en beslutning.
Når folk selv kan tage en beslutning for deres eget vedkommende, er jeg sikker på, at de vil gøre som jeg, nemlig undlade at fravælge en chauffør, bare fordi han er udlænding.
Man kan fravælge en, hvis han ikke taler dansk eller ikke kan finde vej, men at fravælge en på forhånd, fordi han er udlænding, synes jeg er meget forkert, og det tror jeg næsten alle er enige med mig om.
Det er jo også derfor, at Odense Mini taxi nu har ændret politik.
Det er derfor, at en stribe københavnske taxafirmaer nu også har ændret politik, så man ikke længere på forhånd kan fravælge en chauffør, bare fordi han er udlænding.
Man har da selvfølgelig lov til at sige, at man vil have en chauffør, som kan finde vej, og som man kan tale med, fordi det er en ny adresse eller det er en svær adresse, selvfølgelig.
Men det er dette med, at man på forhånd udelukker en på grund af herkomst, uanset om vedkommende kører nøjagtig lige så godt som andre.
Både hr. Langballe og hr. Krarup
Nu er problemet jo løst, uden at der har været krig eller politianmeldelser, så skal vi ikke glæde os over, at det danske folk er i stand til at løse problemer uden elitens ulidelige og evindelige indblanding?
Jesper Langballe (DF), 2003-11-12:
»Er det ministerens vurdering, at det er gennem boykot og kundekrige, regeringen skal løse integrationsproblemer i erhvervslivet?«
Henriette Kjær (KF), 2003-11-12:
Jeg synes faktisk det her minder om, at man ønsker at få et skænderi i gang, at man ønsker at udstille nogle, på trods af at man opførte sig på præcis samme måde, da man selv sad i regering.
Jeg refererede lige, at i fru Karen Jespersens periode, og det var en temmelig lang periode, havde denne minister kun deltaget i to ministerrådsmøder.
Hr. Henrik Dam Kristensen har aldrig nogen sinde deltaget i et.
Jeg synes, det er at kaste med sten, når man selv bor i et glashus.
Jeg kan sige, at årsagen til, at jeg deltager i ligestillingsmødet her i næste uge, er, at der er vigtige ting på dagsordenen, som vi selv har foreslået, og som jeg derfor har en stor interesse i at få udbredt til de andre nordiske lande.
Jeg er selvfølgelig til sinds også fortsat at deltage i ministerrådsmøderne, når der er vigtige ting, der har med den socialpolitiske dagsorden at gøre.
Hermed sluttede spørgsmålet.