runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 1998-04-14:
Nu er det jo vigtigt at undgå misforståelser i diskussionen, og derfor synes jeg, det ville være godt, hvis fru Charlotte Antonsen kunne komme herop og erkende, at der absolut intet ulovligt er i at søge asyl, heller ikke selv om man ikke får det.
Der er intet ulovligt i det.
Det er faktisk det, der er det fine ved asylkonventionerne: De giver folk en ret til at søge asyl.
De giver ikke folk en ret til at få asyl, men de giver folk en ret til at søge asyl.
Derfor er der absolut intet ulovligt i at søge asyl, heller ikke i at søge asyl i flere lande.
Problemet er, at det er denne ret, som Amsterdamtraktaten underminerer.
Her har vi så en politisk forskel mellem Venstre og Enhedslisten.
Det er fuldstændig korrekt, men lad os få det faktuelle på plads.
Fru Charlotte Antonsen bør erkende, at der intet ulovligt er i at søge asyl.
Charlotte Antonsen (V), 1998-04-14:
Det gør jeg for så vidt også, selv om jeg nu nok synes, det er mere bekymringsværdigt med Estland og Letland.
Det er jo trods alt nogle noget mindre lande, og de har igennem årene i højere grad været generet af Rusland.
Men netop fordi Europa har indgået aftaler med de baltiske lande, som bl.a. indeholder krav om demokrati, har det jo været muligt for os dels i EU-sammenhæng, dels i Europarådssammenhæng at presse de pågældende lande til en mere rimelig, en mere menneskelig opførsel over for de russiske mindretal i landene.
Det er jo faktisk sagens kerne.
Hr. Thulesen Dahl
svarede jeg faktisk på det første spørgsmål, men jeg kan forstå, at hr. Thulesen Dahl ikke kan lide at høre svaret.
Det er sådan, at hvis man har mistanke om international kriminalitet i nærheden af den tyske grænse, den svenske grænse eller en anden grænse i EU, har man også en mulighed for at styrke politiindsatsen for at fange forbryderne.
Sådan er det i dag, og sådan vil det fortsat være.
Det er da en væsentlig forudsætning for, at de åbne indre grænser kan fungere i praksis, uden at vi udveksler alt for mange forbrydere med hinanden.
Det kan hr. Thulesen Dahl jo ikke engang gøre herhjemme.
Europol har jo været meget lang tid undervejs.
Der er faktisk ikke rigtig sket noget endnu, og derfor er det da forsøget værd at styrke den indsats.
Til sidst til hr. Søndergaard: Der er så sandelig heller ikke noget ulovligt eller noget i strid med menneskerettighederne i, at de lande, som asylsøgere shopper i, koordinerer deres indsats.
Hvis man én gang har fået et nej i Danmark, er der ikke noget ulovligt i, at de danske myndigheder fortæller de svenske myndigheder, at ham her altså ikke er berettiget til asyl.
Det er det, der ligger i mine ord, og det tror jeg, vi er enige om.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-14:
Jeg håber da ikke, at fru Charlotte Antonsens bemærkninger skal forstås sådan, at hun mener, det er rimeligt, at det russiske mindretal i Letland og i Estland nu skal undgælde for de gerninger, som Sovjetunionen begik.
Jeg håber ikke, at det var det, der lå i bemærkningerne, men man kunne godt tolke det derhen, at problemet med, at det russiske mindretal undertrykkes, tager Venstre forholdsvis let på.
En kendsgerning er det jo i hvert fald, at Letland og Estland bruger deres status som samarbejdspartnere til EU til over for det russiske mindretal at afvise enhver kritik.
Nazisterne har demonstrationsfrihed, men det har det russiske mindretal altså ikke.
Her bruger man det forhold, at man har EU i ryggen, til at sige: Det er jo ligegyldigt, vi tager os ikke af kritikken, vi er da ligeglade med, om mindretallet bliver undertrykt, for vi har EU i ryggen.
Sådan bliver erklæringerne om menneskerettighederne misbrugt i de baltiske lande, vil jeg sige til fru Charlotte
Antonsen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-04-14:
I folketingsvalgkampen kunne man se nogle store valgannoncer fra partiet Venstre, som fortalte, at Venstre ville have skærpet grænsekontrollen.
Jeg blev næsten helt glad, for jeg tænkte, at nu er Venstre - sikkert for at komme i bedre forståelse med en hel del af sine vælgere, om ikke andet så i hvert fald i det sønderjyske område - kommet på rette spor.
Nu vil Venstre ikke mere være med til at afskaffe grænsekontrollen mellem Danmark og EU-nabolandene.
Derfor vil jeg godt spørge fru Charlotte Antonsen: Er det rigtigt forstået?
Eller hvad lå der egentlig i de valgannoncer, hvor Venstre proklamerede, at man ville styrke grænsekontrollen?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål, jeg har til Venstres ordfører, er: Man har sagt fra Venstres side og også fra andre tilhængerpartiers side, når bl.a. Dansk Folkeparti har sagt, at det var fatalt, vi afskaffede grænsekontrollen, at det jo ikke var noget problem, fordi vi kunne bevare grænsekontrollen, indtil de ydre grænser var tilstrækkelig sikre.
Så vil jeg spørge: Hvornår er de det i Venstres øjne?
Er det, når der er pigtråd rundt om Italien?
Eller hvornår er det?
Hvad er det, der skal til?
Når man ønsker at latterliggøre ønsket om at have kontrol f.eks. mellem Danmark og Tyskland i grænselandet, må man jo samtidig have nogle ideer om, hvordan man så styrker grænsekontrollen f.eks. på Italiens 8.000 km lange kyststrækning.
Hvordan gør man det?
Søren Søndergaard (EL), 1998-04-14:
Jeg forstår, at når Socialdemokratiet ikke mener, at folk fra andre EU-lande skal have mulighed for at søge asyl i Danmark, så er det, fordi den socialdemokratiske ordfører formoder, at England er et retssamfund.
Det kan hr. Klaus Hækkerup jo så skrive til dem, der sad 20 år i fængsel og derefter fik en undskyldning, fordi det var fuldstændig forkert, at de havde været i fængsel.
De vil sikkert være glade for sådan en konstatering.
Er den socialdemokratiske ordfører ikke enig i, at man selv i et retssamfund kan forestille sig enkeltpersoner, som bliver uretfærdigt forfulgt? Kan det ikke ske selv i et
retssamfund
Ellers kan jeg da godt hjælpe den socialdemokratiske ordfører og komme med adskillige eksempler, der viser, at selv i et retssamfund kan folk blive urimeligt og uretfærdigt forfulgt, og at det derfor kan være rimeligt, at muligheden for at søge asyl i et andet land eksisterer.
Så mener den socialdemokratiske ordfører stadig væk, at bare fordi man kan formode, at f.eks. England er et retssamfund, så skal den regel ikke eksistere?
Anne Baastrup (SF), 1998-04-14:
Jeg vil prøve at følge hr. Søren Søndergaards spørgsmål lidt op.
Synes hr. Klaus Hækkerup ikke som socialdemokrat, at det i virkeligheden er ret pinligt, at nogle af de rigeste lande i verden laver en fællesaftale, hvorved man fraviger flygtningekonventionens princip om asylsagsbehandling? Mener hr. Klaus Hækkerup ikke, at det må være et problem for FN's Højkommissariat, hvis andre lande i verden træffer den samme beslutning? Tror hr. Klaus Hækkerup, at de 26-30 mio. interne og eksterne fordrevne flygtninge, der er rundt omkring i verden, vil have nogen steder at flygte hen, hvis andre lande træffer den samme beslutning, som man rent faktisk har truffet i form af en protokol til Amsterdamtraktaten, om, at man ikke er berettiget til asylsagsbehandling inden for en bestemt gruppe af lande?
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-14:
Jeg lagde mærke til, at hr. Hækkerup fuldstændig undgik at komme ind på det spørgsmål, som jeg stillede til ministeren, som jeg også vil stille til hr. Hækkerup: Hvordan vil man reelt kunne sikre den danske undtagelse, når der så skal træffes disse passende foranstaltninger?
Jeg håber, at man vil prøve at gå lidt mere sagligt og dybt ind i denne debat og de vidtgående konsekvenser, som det får, og for at belyse, at vi altså er nogle, som har en fundamentalt anderledes holdning til konsekvenserne af dette traktatafsnit, vil jeg på vegne af fru Anne Baastrup og mig selv fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget finder, at Amsterdamtraktaten på det retlige område indebærer - en reel tilsidesættelse af den danske undtagelse på det retlige område, - en uacceptabel harmonisering af EU-landenes flygtningepolitik med lukning af de ydre grænser og afvisning af flygtninge til følge, - en uacceptabel videreudbygning af EU's politisamarbejde i retning af et fælles overstatsligt politi.«
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-04-14:
Jeg har forstået, Socialdemokratiet finder, at det danske forbehold er fuldstændig intakt, og at der ikke er nogen problemer.
Rent formelt må jeg også medgive, at Socialdemokraterne selvfølgelig har en pointe, fordi de har forsøgt at finde en konstruktion, der gør, at forbeholdet på papiret er intakt, men at det store flertal, som der jo er her i Folketinget for at afgive suverænitet på det retlige område, uden at spørge befolkningen kan indgå i stort set alt det samarbejde i EU, det har lyst til. Jeg vil gerne spørge hr. Hækkerup: Var det fornemme ved Edinburghafgørelsen og dermed grundtanken og ånden i det danske forbehold ikke netop, at når man gik videre på det retlige område, skulle den danske befolkning tages med på råd?
Var det ikke det fornemme ved Edinburghafgørelsen og ved det nationale kompromis, som i sin tid blev indgået - i øvrigt før Dansk Folkeparti så dagens lys - og er det ikke lige præcis på dette område, at Socialdemokratiet nu svigter ved at lave en konstruktion, hvor man kan påstå forbeholdet opretholdt, men hvor man undgår at spørge den danske befolkning til råds?
Søren Søndergaard (EL), 1998-04-14:
Nu lød det jo næsten på justitsministeren, som om der ikke før havde været et internationalt politisamarbejde. Jeg tror nu nok justitsministeren ved at det har der været; men lad det nu ligge.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge den socialdemokratiske ordfører, hvad der er årsagen til, at Socialdemokratiet mener, det er så vigtigt at få afskaffet
Danmarks mulighed for at asylsagsbehandle en asylansøgning fra en statsborger i et andet EU-land
Hvad er grunden til, at det er så vigtigt for Socialdemokratiet at få den afskaffet?
Da jeg var en ung mand for mange, mange år siden, var der nogle irere i England, der blev buret inde for et bombeattentat, og enhver, der i 5 minutter satte sig ind i den sag, kunne se, at alle beviserne var fabrikeret.
Men det var der ikke særlig mange der gjorde, og irerne blev da også buret inde.
Jeg tror, de fik 25 år hver, eller også fik de livsvarigt, det ved jeg ikke.
For nogle ganske få år siden så vi så, at de engelske myndigheder måtte indrømme, at beviserne mod dem var fabrikeret.
De var fuldstændig uskyldige.
Hvorfor skulle vi ikke have givet den slags mennesker en chance for at få en asylsagsbehandling i Danmark?
Hvad er det, der gør, at Socialdemokratiet og den socialdemokratiske ordfører i den grad insisterer på, at det ikke skal være muligt?
Klaus Hækkerup (S), 1998-04-14:
Lad mig først sige til hr. Thulesen Dahl, at der jo ikke er tale om, at vi her, som det antydes, prøver at smugle en kompetenceafgivelse ind ad bagvejen.
Det, der er tale om, er, at lige så længe vi samarbejder mellemstatsligt, respekterer vi forbeholdet, og lige så længe kan Danmark sige nej, hvis vi vil.
I det øjeblik, der bliver tale om, at beslutningskompetencen skal overflyttes fra Folketinget til EU, skal og vil den danske befolkning selvfølgelig blive spurgt til råds.
Og sådan har det altid været, når vi snakker dansk udenrigspolitik. Hermed synes jeg også, jeg har svaret hr. Keld Albrechtsen, men lad mig prøve at uddybe min besvarelse: Sagen er den, at når man implementerer Schengenreglerne under de overstatslige regler, altså i søjle 1, vil Danmark inden 6 måneder skulle afgøre, om de samme regler skal gennemføres i Danmark.
Det var også, hvad justitsministeren sagde.
Beslutter Danmark sig for dette, vil Danmark være mellemstatsligt forpligtet over for de andre Schengenlande.
Beslutter vi os derimod til ikke at følge reglerne, og det så giver vanskeligheder for Schengensamarbejdet - det er jo slet ikke sikkert det gør det - skal Danmark og de øvrige Schengenlande overveje, hvordan man kan finde en eller anden form for løsning på det problem, der er opstået, og for vores vedkommende selvfølgelig en løsning, der indebærer, at vi ikke afgiver kompetence, så det ikke bliver de andre, der kan pålægge os at indføre et eller andet.
Til slut vil jeg sige til hr. Søren Søndergaard
, at det jo ikke er specielt vigtigt for os at vurdere, om en retsforfølgning i England af nogle irere er rigtig eller ej. Vi må formode, at England er et retssamfund - ligesom englænderne må formode, at Danmark er et retssamfund - der sikrer en rimelig behandling af borgerne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-04-14:
Jeg er helt med på, at hvis vi afgiver suverænitet, og det siger hr. Klaus Hækkerup også, vil man spørge befolkningen.
Men det gør vi ikke, for det er stadig væk på et mellemstatsligt grundlag, at Danmark har det retlige samarbejde med de andre EU-lande, og derfor skal man ikke spørge befolkningen om det her.
Det er hr. Klaus Hækkerups synspunkt, og det har jeg hørt til bevidstløshed.
Det var spørgsmålet om ånden i den aftale, som hr. Hækkerups eget parti var med til at lave, nemlig en aftale, der gik ind på den tankegang, at der var en kløft mellem det, befolkningen ønskede reguleret på EU-plan, og det, som Folketingets flertal ønskede.
Derfor indgik man den aftale, kan vi vel sige, med befolkningen om, at hvis Danmark skulle indgå i et videre samarbejde på det retlige område, ville man spørge befolkningen.
Det, som hr. Hækkerup nu sørger for sammen med sit flertal her i Folketinget, er - hvis de altså får et ja til Amsterdamtraktaten - at forsøge at lave en aftale, hvor flertallet herinde bid for bid kan lade Danmark indgå i det overnationale samarbejde på det retlige område, som de andre lande etablerer efter en 5-årig overgangsperiode.
Dermed er ånden i den aftale, der blev indgået dengang, brudt, og dermed har man accepteret, at det er Folketingets flertal, der nu kan indgå i det videregående samarbejde uden at spørge befolkningen til råds.
Det er det, hr. Klaus Hækkerup ønsker på det her område.
Klaus Hækkerup (S), 1998-04-14:
Jeg vil godt spørge fru Anne Baastrup, om det er en enig folketingsgruppe i SF, der står bag det forslag til vedtagelse, som hr. Keld Albrechtsen præsenterede Folketinget for, og som fru Anne Baastrup står som medforslagsstiller til.
Jeg vil også spørge fru Anne Baastrup, om det ikke er noget af en overdrivelse, når hun taler om Fort Europa og henviser til, at en asylsøger kun kan søge asyl i ét land, når vi netop ved, at hvert enkelt land selv kan fastsætte de regler, det vil have for, om man vil give en asylant asyl eller ej.
Peter Duetoft (CD), 1998-04-14:
Jeg vil så gerne give hr. Thulesen Dahl ret, men jeg ved ikke, om jeg nogen sinde kommer til at opleve at skulle gøre det; men jeg skal nok love at gøre det, den dag jeg er nødt til det.
Men det var altså ikke det, man diskuterede dengang, og det var ikke det, man stemte om i den forstand.
Men lad os gå tilbage og finde ud af det, lad os gå tilbage og se, hvad der blev sagt dengang,
Til hr. Søren Søndergaard:
Vi er som sagt enige om, at EU skal gøre mere for verdens flygtninge, end EU gør i dag, men jeg tror altså på, at fælles spilleregler er vejen frem, og ikke på, at Danmark skal gå enegang og klare hele verden selv, hvad vi jo ikke kan med den størrelse, vi har.
Jeg tror altså mere på samarbejdets magt, end jeg tror på det andet.
Men vi kan jo aldrig nogen sinde forhindre, at de ting, vi gør, fordi vi synes, de er rigtige, bliver misbrugt af onde mennesker andre steder.
F.eks. kan vi jo med hensyn til det, der tidligere i dag blev sagt om de baltiske lande og deres russiske mindretal og om, hvilke argumenter balterne bruger over for det, vi har sagt om, at de på nogle områder skal leve op til nogle krav, og hvad ved jeg, aldrig garantere, at ting, vi gør, ikke vil blive udlagt forkert et eller andet sted i verden.
Og for os er forudsætningen for alt det her, at de lande, der er medlemmer af EU, rent faktisk lever op til de menneskerettighedserklæringer og de forhold i øvrigt, som hele det system er opbygget på grundlag af, og hvor vi jo har den samme holdning til, hvordan man skal behandle andre mennesker, som hr. Søndergaard og Enhedslisten har.
Og med den forudsætning har jeg altså svært ved at se, at der er nogen som helst reel begrundelse for, at man skal kunne få asyl i et EU-land, hvis man er statsborger i et andet EU-land; det må man meget have mig undskyldt.
For hvis vi går ud fra, at et land bliver smidt ud, i det øjeblik det er udemokratisk og undertrykker mindretal osv. - og det er jo det, der lægges op til - så er der altså ikke noget fundament for at sige, at man som statsborger i EU skal kunne drøne rundt i Europa for at få asyl i et andet medlemsland; det har jeg i hvert fald svært ved at se.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-14:
Jeg tror, hr. Peter Duetoft er ved at erkende, at hans traktatudlægning fra 1986 måske ikke var strengt efter bogen, så lad det blive stående ved det.
Det har jo ikke hidtil været et krav fra nogen side, hverken fra den danske regerings eller fra andre regeringers side, at Estland for at blive nomineret til optagelse også skulle overholde menneskerettighederne.
Det har altså ikke hidtil været et krav. Så jeg synes, det er stærkt og flot, hvis det nu er et krav fra CD's side.
Og så vil vi tage CD i hånden og sammen med CD gå til regeringen og sige til den, at nu skal der altså stilles krav til Estland og Letland om overholdelse af menneskerettighederne i disse lande.
Det glæder jeg mig til.
Peter Duetoft (CD), 1998-04-14:
Undskyld, hr. formand, men hr. Keld Albrechtsen og jeg havde lige en lille diskussion, fordi jeg før fik et spørgsmål fra hr. Keld Albrechtsen, hvor jeg nu ikke kunne læse, hvad jeg havde skrevet om det, og hvor jeg så prøvede at minde ham om det for at finde ud af, hvad det var, han havde spurgt mig om, men det kunne han ikke huske.
Selvfølgelig må det være et krav, at menneskerettighederne skal overholdes.
Der er da ingen idé i at komme rendende med en Amsterdamtraktat, hvori menneskerettighederne er understreget, for derefter at sige: I øvrigt behøver de lande, der skal søge om optagelse i EU, ikke at leve op til dem.
Meningen med at indskrive dem i den traktat - og det ved hr. Keld Albrechtsen lige så godt som jeg - var jo frygten for, at nogle af styrerne i Øst- og Centraleuropas tidligere diktaturstater måske ikke var ændret nok, altså i det grundliggende.
Derfor var man enig om, at forudsætningen for, at de kunne komme med, var, at man også kunne smide dem ud igen, hvis de vendte tilbage til nogle gamle vaner.
Og med den melding ville det da være fuldstændig grotesk at give nogle af de baltiske lande et løfte om, at de kan komme med i EU, på et tidspunkt, hvor de undertrykker menneskerettighederne for en større befolkningsgruppe derovre.
Hvis hr. Keld Albrechtsen vil sove bedre i nat på grund af det, vil jeg da gerne give den melding
, at for CD er det en selvfølge, at forholdene for det russiske mindretal - der jo ikke er så lille igen - skal være i orden, når man bliver medlem af EU.
Men jeg kan simpelt hen ikke forstå, at der er nogen, der kan sætte spørgsmålstegn ved det, for det er da en selvfølge; vi kan jo ikke have udemokratiske lande i Fællesskabet.
Det, hele Fællesskabet bygger på, er jo et forsøg på at værne demokratiet og de demokratiske nationer mod andre, der vil noget andet.
Svaret på den historiske arv, der viste, at diktaturet i Tyskland osv. førte til Anden Verdenskrig, var jo netop et forsøg på at oprette et fællesskab, hvor demokratiske nationer skulle stå sammen for at forsvare de enkelte landes ret til fortsat at være demokratiske.
Og så kan vi jo ikke have folk med, som undertrykker mindretal i den grad, som man kan frygte vil ske i de baltiske lande. Men når jeg ikke gjorde mere ud af det før, men altså gør det nu, er det, fordi jeg tog det som en selvfølge og ikke kunne forestille mig, at nogen ville argumentere anderledes.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-14:
Fru Elisabeth Arnold sagde, at hun i virkeligheden foretrækker konventionsmodellen, den mellemstatslige model.
Så jeg håber, at fru Elisabeth Arnold vil svare på dem.
Jeg vil godt spørge fru Elisabeth Arnold, om hun i ramme alvor mener, at det er en mere åben og demokratisk proces, der foregår, når man på et enkelt møde i EU's Ministerråd kan vedtage en afgørelse, som ikke skal godkendes bagefter i noget parlament, og som forud kun har været forelagt Folketingets Europaudvalg på et hemmeligt møde, hvor regeringen har fået et løst mandat, som den derefter forvalter, som den selv vil, og som befolkningen ikke kan kigge i kortene.
Er det mere demokratisk end vedtagelse af konventioner, der komma for komma skal godkendes ved en åben debat her i Folketingssalen?
Ja, jeg forstår unægtelig ikke den demokratiopfattelse.
Det er noget af et tilbagetog for Det Radikale Venstre i demokratispørgsmålet, vil jeg nok sige.
Men så vil jeg vende tilbage til det andet spørgsmål: Er det virkelig rigtigt, at tilhængersiden - og det vil altså også sige Det Radikale Venstre - ikke gør sig nogen som helst forestilling om, hvad den traktat, som de mener er så dejlig, skal bruges til?
Det må vi se på bagefter, får befolkningen at vide; vi ved såmænd ikke, hvad vi vil med den traktat.
Man mener ganske vist, at den er god, men man gør sig ingen forestilling om, hvad den skal bruges til.
Det synspunkt overrasker mig virkelig.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-04-14:
Hver eneste gang vi har haft en debat som denne, har jeg selvfølgelig måttet gå op på mit kontor og foretage et studium for at være sikker på, at jeg havde ret i min argumentation, for hr. Duetoft virker jo så overbevisende, når han forsøger at fortælle, at vi har stemt om grænsekontrollens ophævelse i 1986.
jeg frem til, at jeg selv har ret, og at jeg derfor bliver nødt til at tage også den passus med i min argumentation
, næste gang jeg diskuterer med hr. Duetoft. Jeg kan jo ikke gøre for, at hr. Duetoft engang i 1986 åbenbart har diskuteret det med en debattør, som har haft det synspunkt, at vi dengang stemte om noget andet end det, vi faktisk stemte om.
Men hr. Duetoft havde givetvis ret, da han dengang sagde, at vi ikke stemte om, at grænsekontrollen skulle afskaffes, for vi stemte faktisk om arbejdskraftens frie bevægelighed, og så stemte vi selvfølgelig også om fri etableringsret, og det kan være, at det er det, der forvirrer hr. Duetoft.
Men giv os dog ret, når vi har ret!
Elisabeth Arnold (RV), 1998-04-14:
Jamen i en konvention udarbejdes teksterne af embedsmænd i de ministerier, der har med konventionsteksterne at gøre, og de kommer aldrig nogen sinde til folketingsdebat eller til udvalgsbehandling i Folketinget.
Og når de endelig skal godkendes af Folketinget, ligger teksten der ord til andet og med kommaer og parenteser og alting, og Folketinget kan intet ændre ved den ordlyd, der foreligger.
Så lang tid havde vi haft mulighed for at studere den, for så lang tide siden var det, den var startet i de øvrige EU-lande.
Men normal konventionsbehandling er ikke specielt demokratisk; det er den ikke, må jeg sige.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-04-14:
Jeg synes, det var nogle ret afbalancerede ord, hr. Jann Sjursen kom med om afskaffelsen af grænsekontrollen, og det synes jeg da er positivt i betragtning af, at stort set alle de øvrige partier undtagen SF, Enhedslisten, Fremskridtspartiet og Dansk Folkeparti indtil nu har argumenteret for en total afskaffelse af de danske grænser.
Men jeg vil gerne lige rette en enkelt misforståelse, som hr. Jann Sjursen gjorde sig til talsmand for, nemlig at det af det forslag til vedtagelse, som Dansk Folkeparti har fremsat her i dag, kan konstateres, at det alene er grænsekontrollen, der kan bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet, for det er ikke sagen, og det står heller ikke i forslaget til vedtagelse.
Vi mener bare, at det er fatalt, at man som det overordnede mål for Schengensamarbejdet afskaffer grænsekontrollen som et led i bekæmpelsen af grænseoverskridende kriminalitet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-04-14:
Det, jeg egentlig kunne spørge justitsministeren om, og det kan være, jeg skal gøre det skriftligt, er, hvor langt regeringen egentlig mener det så går.
Er det fuldstændig fri bevægelighed for personer af alle kategorier?
Hvor går grænsen?
Det kunne egentlig være rart at få fastsat den grænse,
om ikke andet så inden den 28. maj, så vi ved og kan indlægge nogle fortolkninger af, hvad det så egentlig er, vi stemmer om den 28. maj.