Ole Stavad (S), 2004-10-26:
Jeg er sådan set enig med dem, der har sagt, at det på ingen måde er særlig konstruktivt eller nyttigt at have en stor diskussion om et forløb i M009S05500649subh.fm Page 619 Thursday, November 11, 2004
4:03 PM fortiden
Derfor var min tale totalt renset for den slags.
Man vil heller ikke under de korte bemærkninger kunne finde eksempler på, at jeg er vendt tilbage, undtagen når jeg er blevet provokeret.
Det vil ministeren kunne forvisse sig om, men når det er sådan, at jeg er blevet præsenteret for fordrejede eller usande påstande, så må der vel være en vis ret til at tage til genmæle.
Når jeg beder om ordet her i anden runde – det var sådan set ikke min hensigt – så er det, fordi hr. Thulesen Dahl et par gange forsøgte at bruge sine korte bemærkninger, efter at vi andre ikke kunne komme ind på den måde, til at omskrive historien om noget, hr. Thulesen Dahl tilsyneladende ikke ved noget om.
Derfor vil jeg godt forhåbentlig en gang for alle, fordi man har misbrugt det forløb så groft i så mange sammenhænge, slå fast, at når der kom et brud tilbage i juni måned, skyldtes det et forløb, hvor vi kunne konstatere, at det, der var vores forudsætning for at gå ind i forhandlingerne, afleveret endda på tryk til ministeren efterfølgende med et brev med præcisering af, hvor vi havde diskussioner,
var der flere omgange, hvor regeringen nægtede at leve op til det, vi mente var forudsætningen for, at vi overhovedet havde sat os til forhandlingsbordet.
Så sagde vi, at så måtte vi tage det sidst under forhandlingerne, efter at vi havde været igennem en række af de punkter, regeringen mente der skulle drøftes.
Derfor blev det en sen nattetime, og derfor tog Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet næste morgen efter at have sovet på det en grundig drøftelse.
Det var ikke et spørgsmål om, at det brød sammen, fordi et møde var udsat tre gange, kan jeg sige til hr. Thulesen Dahl, men vi forsøgte tre gange at komme frem til ministeren til et inviteret møde for at meddele ham den konklusion, vi var nået frem til, nemlig at med det forløb, vi havde oplevet, førte det ikke til noget resultat at fortsætte forhandlingerne.
Det ville vi gerne høfligt og ordentligt have afleveret til ministeren på de møder, vi var indkaldt til, men da vi tre gange helt konkret havde været på vej og havde fået det udsat tredje gang, eller var det fjerde gang, så var den radikale leders forslag, at vi i stedet for på ordentlig vis ringede til ministeren og meddelte ministeren den konklusion, vore to partier i fællesskab var nået frem til.
Må jeg til sidst sige til den sidste sag, hr. Thulesen Dahl tog op, om aftaler og behandling i Folketinget, at jeg nu ikke tror, at man behøver at have været medlem af Folketinget i så mange år, som jeg har været, for at have oplevet, at hvis der er indgået aftaler, så er der ofte samråd og lignende for at finde ud af, hvad det egentlig går ud på.
Jeg har masser af eksempler på, at ministrene er kommet på ordentlig vis og har forsøgt at orientere Folketinget om, hvad indholdet var.
Efter det, jeg har set fra Undervisningsministeriet og fra undervisningsministerens samråd i Uddannelsesudvalget, hvor jeg ikke selv var til stede, vil jeg da sige, at der gjorde miljøministeren sig langt større bestræbelser på at orientere os, så langt som hun efter min oplevelse følte sig i stand til det.
Så det der med, at Folketinget interesserer sig for afgørende aftaler, der indgås imellem en regering og et flertal i Folketinget, er helt sædvanligt, og jeg mener, at det er helt legitimt, at Folketinget og offentligheden har et krav på også at være med i processen.
Det, jeg synes er lidt kedeligt ved debatten i dag, er, at det er, som om det anses for at være tåbeligt, hvis der er nogle, der har andre synspunkter.