runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 1999-05-25:
Jeg er helt sikker på, at når et flertal her i Folketinget præciserer, hvordan retstilstanden skal være, er det noget, skatteministeren tager fat på.
Det er ikke noget, som skatteministeren under nogen omstændigheder vil sidde overhørig.
Jeg må også sige, at det, vi beder om, er en yderligere præcisering af de svar, som skatteministeren har givet under behandlingen af L 73, en række svar, hvor det faktisk tilkendegives, hvordan kontrolbesøg skal foretages.
Kim Behnke (FP), 1999-05-25:
Jamen jeg er glad for, at hr. Jens Peter Vernersen refererer fra betænkningen, for lige præcis den sætning i betænkningen dokumenterer jo, at mit referat eller min gengivelse af seancen er ædruelig, og at det er det samme møde, vi har været til.
Hvorfor skulle den sætning ellers være kommet ind
Naturligvis er den sætning affødt af, at det selvfølgelig gør indtryk på det samlede Skatteudvalg, når så højt estimerede personer som dem, der var til stede, kommer med den anbefaling. Min anklage i dag er ikke mod hr. Jens Peter Vernersen
, er ikke mod resten af Skatteudvalget.
Min anklage er mod skatteministeren, som ikke har valgt at reagere på den anbefaling ved at komme med et forslag til eller en tilkendegivelse om, hvordan og hvor de retningslinjer skal formuleres. Hr. Jens Peter Vernersen siger så, at med alle de penge, som skatteborgerne forvalter og virksomhederne forvalter, er der brug for en mulighed for at kunne komme ud og se, om tingene foregår retmæssigt, men nøjagtig det samme argument bkunne man jo bruge, når politiet efterforsker overtrædelser i straffeloven, og der er da ingen i dette Folketing, der vil have, at politiet skal kunne gå ind uden en retskendelse.
Hvis der er en, der er mistænkt for at have slået en mand ihjel, så skal man pænt vække dommeren om natten og spørge om lov til at komme derud, men hvis der derimod er mistanke om, at der er en diskoteksejer, som har svindlet med at hælde lidt vand i nogle af spiritusflaskerne, så kan man tromle ind midt om natten uden at få nogen retskendelse.
Det vidner om, at man hos hr. Jens Peter Vernersen og blandt flertallet i Folketinget anser materielle værdier og noget så ligegyldigt som penge som vigtigere end menneskeliv, for ellers ville der jo ikke være den omvendte retsstilling, som tilfældet er.
Jeg betragter den sætning, der er i betænkningen, som en dokumentation af, at min gengivelse var fuldstændig ædruelig, og jeg efterlyser fortsat en tilkendegivelse, ikke fra hr. Jens Peter Vernersen, men fra den tilstedeværende minister.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-05-25:
Nu refererede hr. Kim Behnke til, at der i Skatteudvalget havde været et møde med Gorm Toftegaard og Jens Peter Christensen, hvor man havde drøftet disse spørgsmål, som L 73 drejer sig om.
Jeg skal heller ikke referere fra mødet, men med baggrund i de udsagn, der kom fra hr. Kim Behnke, har jeg nærmest opfattelsen af, at det ikke har været det samme møde, vi har deltaget i den pågældende dag, hvor vi havde besøg af Toftegaard og Jens Peter Christensen.
Det har jeg ikke hørt nogen har ment var forkert i de drøftelser undervejs, bortset måske fra hr. Behnke.
Jeg vil også godt tilkendegive, at det har været nævnt, at det skulle være grundlovsstridigt og det skulle være i uoverensstemmelse med menneskerettighedsreglerne.
Så vil jeg også godt slå fast, også i forhold til det sidste indlæg her, at det jo fremgår af betænkningsbidraget
, at udvalget opfordrer skatteministeren til at undersøge behovet og mulighederne for at udforme nogle samlede og præcise retningslinjer for skattemyndighedernes kontrolbesøg.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-05-25:
Jeg skal blot takke ministeren for både lovforslaget og den - og det er det, jeg vil tage frem nu - konstruktive måde, som ministeren ledede de drøftelser på, der førte frem til det fyldige betænkningsbidrag, som jeg synes er et klargørende element til et i øvrigt godt lovforslag.
Kim Behnke (FP), 1999-05-25:
Skatteministeren har stadig væk ikke svaret Folketinget på, hvorfor disse regler om, hvornår man kan foretage registrering, skal reguleres i en betænkning. Ministeren går herop i anden omgang og siger, at ministeren vil sørge for, at sådan bliver der administreret. Hvorfor må det ikke stå i selve lovteksten, sådan at skatteborgerne har noget at støtte deres ret på ud over en betænkning afgivet af et flertal i Skatteudvalget?
Man plejer ikke at holde sig tilbage, når man går ind og skal være nok så detaljeret i forhold til skattelovgivningen, så ministeren må være i stand til at forklare Folketinget, hvorfor det her ikke må stå i selve lovteksten.
Hvorfor må det ikke stå i en lovbekendtgørelse?
Hvorfor må det kun står i en betænkning?
Min mistanke er, at det er, fordi man ikke ønsker, at det skal have så stærk en retsvirkning, som det har, når det står i en lovparagraf.
Ole Stavad (S), 1999-05-25:
Derfor er det ikke sådan, at det, om jeg så må sige, fjerner bemærkningerne, men det præciserer de bemærkninger: at kun i de situationer, der opridses her, kan en registrering finde sted, og jeg får med den tilkendegivelse gjort klart, at der vil blive administreret præcist efter disse regler.
For det andet
: Med understregningen fra partierne bag det her lovforslag af, at det har været af afgørende betydning for partierne, ligger der en fuldstændig utvetydig binding med hensyn til, at det er inden for disse rammer, at denne bestemmelse skal administreres fremover. Med den klargøring kunne jeg godt håbe på, at hr. Aage Frandsen og SF med den holdning, man normalt tilkendegiver på det her område, ville være med til at bringe det her forslag igennem, for jeg er overbevist om, at med de intentioner, vi har, og inden for de rammer, vi nu har fået præcist klargjort i betænkningen, kan der ikke være nogen reel uenighed os imellem om det her forslag.
Aage Frandsen (SF), 1999-05-25:
Jeg vil da gerne kvittere over for skatteministeren, at for det første var intentionen med hele lovgivningen fornuftig. For det andet er der også sket noget i den her forbindelse.
Der er overhovedet ikke tvivl om det, for den del af det var altså ikke godt nok.
Nu er det sådan, at hverken skatteministeren eller jeg er jurist, men det kan jo i og for sig være godt nok alligevel, for vi er begge i besiddelse af sund fornuft
, så jeg vil godt spørge: I bemærkningerne står der både det dér med, at man har påført og forsøgt at påføre, og at man direkte eller indirekte har konstateret, og nu har man en liste her, hvor man henviser til, at der kan være tale om registrering i sådanne tilfælde og nogle, der kan sidestilles hermed.
Betyder det, at denne liste ophæver de ting, der står i bemærkningerne?
Nu er det et problem med ministeren og mig, at ingen af os er jurist.
Det er også muligt, at vi skal tage det i forbindelse med udvalgsbehandlingen for at være helt sikker på, hvad det betyder.
Hvor meget fjerner det, der står i betænkningen, i forhold til det, der står i bemærkningerne?
Jeg er ikke uenig i, at de mennesker, man opregner her, skal knaldes, en række af dem, og de kan også godt komme med.
Men det er et spørgsmål om det dér med »forsøgt at påføre«.
Er det der stadig væk, eller er det der ikke?
Ole Stavad (S), 1999-05-25:
Jeg vil godt takke partierne bag det her lovforslag for en konstruktiv måde at få afklaret udestående spørgsmål på.
Jeg er med de holdninger, jeg kender hos hr. Aage Frandsen, forundret over SF's holdning i den her sag, for når hr. Aage Frandsen gør det her forslag til et retssikkerhedsproblem, er det i hvert fald en anden opfattelse af retssikkerhed end den, jeg har.
Ved at stemme for SF's forslag i den her sag kan man kun beskytte den uærliges urimelige krav på retssikkerhed for ikke at blive opdaget.
Det er jeg med mit kendskab til hr. Aage Frandsens og SF's holdninger i øvrigt fuldstændig sikker på ikke er det, der er indgangen til det her.
Men hvis man prøver at se på den præcisering, der ligger i betænkningen, og sammenholder det med lovforslaget, er der bortset fra en lang række præcise bemærkninger om, hvornår den her registrering
overhovedet kan foretages, både en positiv formulering og en negativ formulering.
Den positive formulering er, at formålet med forslaget er at skabe et modspil til selskabstømmere, konkursryttere, udbydere af skattearrangementer og lignende større skatteunddragere.
Og senere i betænkningen står der: »Det ligger således uden for intentionerne med forslaget, at der kan foretages registrering alene på grundlag af en almindelig skattesag.«
Det er også et svar til hr. Kim Behnke.
Derudover er det præciseret endnu stærkere, at registrering kun kan forekomme på et objektivt grundlag.
Vi har præciseret så meget som overhovedet gørligt, hvad det objektive grundlag er, og vi fastholder, at hvis der sker en registrering, skal den pågældende, der bliver registreret, samtidig underrettes og underrettes om grundlaget, hvorpå registreringen foretages, med mulighed for at klage.
Derfor mener jeg, vi både meget præcist har varetaget de retssikkerhedsmæssige hensyn, som jeg selv er meget optaget af også bliver varetaget i den her sammenhæng, og samtidig også sikret, at vi får et bedre redskab til at gribe ind over for dem, der pendler rundt i systemet med det ene formål at unddrage sig at betale på lige fod med andre borgere.
Derfor skal jeg endnu en gang takke det brede flertal for, at vi på det her veloplyste, præcise grundlag kan gennemføre lovgivningen.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-05-25:
Jeg vil godt slå fast her, at spørgsmålet om registre naturligvis optager os alle sammen.
Derfor har der også været ført mange forhandlinger for at sikre, at det register, der nu kan oprettes her, også får et indhold, så vi kan se et tilfredsstillende resultat.
Jeg synes godt, jeg vil slå fast, at det her drejer sig om at skabe et modspil til selskabstømmere, konkursryttere, udbydere af skattearrangementer og lignende større skatteunddragere.
At få disse registreret synes jeg faktisk er rimeligt.
Med de afgrænsninger, der ligger i betænkningsbidraget, havde jeg gerne set, at SF også havde tilsluttet sig dette, når man ser, hvad formålet er.
Jeg forstår måske bedre, at Fremskridtspartiet ikke kan tilslutte sig betænkningsbidraget med de folk, det her drejer sig om.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-05-25:
I forbindelse med udvalgsbehandlingen af det her lovforslag har vi bl.a. haft repræsentanter for Århus Kommune i udvalget, der har fremlagt argumenter og oplysninger af en sådan karakter, at jeg vil bede om, at vi får forslaget tilbage i udvalget her efter anden behandling.
Først derefter kan vi fra mit partis side, Det Konservative Folkeparti, tage endelig stilling til, hvordan vi vil stemme ved tredje behandling.
Det Konservative Folkeparti er ikke interesseret i at skabe unødig tvivl eller at trække tingene ud, men der er faktisk med ganske gode og vægtige argumenter rejst spørgsmålet, om dette lovforslag overhovedet er nødvendigt, hvor man fra den ene side, nemlig Århus Kommune, siger, at det her lovforslag i sig selv vil give nogle afgiftsforhøjelser, som ellers ikke kommer - det var jo noget andet, vi hørte fra ministeren - og hvor man fra den anden side, som hr. Behnke også gengiver, siger, at det er nødvendigt af hensyn til liberaliseringen fortsat at have lovmæssig hjemmel til at sikre afgiftsfritagelse for den del af brændsel, der skal gå til el.
Det er det, der er rejst spørgsmål om, og jeg har fået ministerens tilsagn om, at vi inden tredjebehandlingen vil have fået en juridisk vurdering fra Kammeradvokaten af det her spørgsmål.
Og derfor synes jeg egentlig ikke, at der er nogen grund til at køre en lang debat nu.
Lad os vente; det kan være, der bliver brug for den ved tredjebehandlingen.
Ole Stavad (S), 1999-05-25:
Jeg er enig med hr. Frank Dahlgaard i, at en lang debat på nuværende tidspunkt ikke tjener noget godt formål, men jeg synes alligevel, det er lidt vigtigt at få præciseret, at der jo ikke så sjældent kommer forskellige synspunkter; men man skulle jo dog være et skarn, hvis man som minister skrev i bemærkningerne, kommenterede på henvendelser ude fra.
Alt det, jeg giver til udvalget, er i sagens natur under ministeransvarlighedsloven.
Det kan godt være, at der er nogle, der mener, at der står to synspunkter imod hinanden, men jeg må i hvert fald erkende, at jeg må have et megaproblem, hvis det er sådan, at jeg ikke gør mig megen umage for at sikre, at de svar, de kommentarer, de bemærkninger, der er til lovforslaget, også står til troende. Jeg gør selvfølgelig alt, hvad jeg kan med al den juridiske ekspertise, der står til min rådighed, for at sikre det, og som det også fremgik af det, hr. Frank Dahlgaard sagde, har jeg også både her og i tidligere omgange været uden for min normale kreds og benyttet Kammeradvokaten for at sikre, at det er juridisk holdbart.
Jeg tror ikke, at man kan komme ret tættere på garantier
end det, der ligger i, at en minister afgiver svar, kommentarer i den form, som jeg har gjort: under ministeransvarlighed.
Derfor føler jeg mig da også tryg ved, når denne sag ender til tredjebehandlingen lidt senere på ugen, så bringes den igennem Folketinget.
Vi har med et bredt flertal vedtaget, at vi nu elliberaliserer.
Vi ved, at en stor del af markedet allerede er elliberaliseret.
Det værk, som hr. Frank Dahlgaard nævnte, sælger i forvejen stort set al sin el til markedspriser, og derfor bliver det jo illusorisk at opretholde en bestemmelse i den form, som den findes i i dag, hvor det skal indregnes i prisen, når det, man indregner i prisen, ikke har betydning for den pris, man afsætter til, som har været forudsætningen i det tidligere monopolmarked.
Nu elliberaliserer vi, og som en konsekvens af det må vi selvfølgelig også reparere lovgivningen, så den kan fungere under et elliberaliseret marked.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-05-25:
Nu får vi jo så alligevel lidt af debatten.
Det er jo rigtigt, som ministeren siger til sidst, at det er det afgørende punkt.
Spørgsmålet er, om man kan indregne noget i prisen, når prisen ikke længere er omkostningsbestemt, som den har været indtil for nylig, eller om man ikke kan.
Den store del af priserne i Danmark er jo på et frit konkurrencemarked, hvor man ikke nødvendigvis ved, om man får dækning for alle omkostningerne, eller hvor stor avancen bliver, men derfor kan man da godt indregne det i priserne alligevel.
Det er altså et fortolkningsspørgsmål, og det er noget af det væsentlige, som Kammeradvokaten nu kommer med en vurdering af.
Men det er da også rigtigt, som ministeren siger, at hvis Kammeradvokaten skulle komme med en anden vurdering end ministeriet, så er det en temmelig alvorlig sag.
Det er da også derfor, at den skal vurderes, og det er også derfor, at vi bør udskyde yderligere debat til tredjebehandlingen.
Lis Greibe (S), 1999-05-25:
Det er skuffende, men efterhånden meget forventeligt, at partier til højre her i salen uanset behovet kun kan stave hovedlandeveje med stort M: Motorveje, motorveje, motorveje.
Man kunne måske naivt have håbet, at de partier, der som faste omkvæd stiller forslag om motorveje, ville gå ind i en saglig vurdering, se på behov og derefter beslutte sig til vejklassificering.
Jeg tror dog, at vi rent teoretisk er enige om, at statens økonomiske ressourcer bør bruges med omtanke, og at det derfor drejer sig om prioritering; men hvornår får vi så et svar på spørgsmålet om, hvilke andre trafikanlæg der skal nedprioriteres, når man således med krav om motorveje blot lægger mange millioner passivt hen i årevis?
Jeg er ikke i tvivl om, at der vil være lokale vælgere, der vil klappe begejstret i hænderne, hvis de virkelig fik motorveje.
For nogle er det en sand åbenbaring blot det hedder motorvej, selv om en motortrafikvej med skæringer ude af niveau, facadeløs, med overhalingsbaner, tilkørselsrampe osv. så rigeligt kunne dække behovet, men tænker forslagsstillerne på, at konsekvensen ville være, at de mange, der bor andre steder i landet, så ville kunne se den nødvendige rundkørsel og de stærkt tiltrængte cykelstier forsvinde ud i fremtidens tåge?
Jeg kunne være fristet til at parallelisere til et projekt, som i hvert fald det største oppositionsparti mener at have forstand på: En landmand beslutter at bygge en ny stald.
Ville han så projektere sin stald efter, hvor meget kvæg han forventer at have om mange, mange år, eller ville han være så fornuftig, at han ville bygge ud fra behovet inden for de nærmeste år og samtidig sikre, at stalden kan forlænges og dermed udvides
senere, hvis behovet viser sig
Jeg tror, at den fornuftige landmand vil se på samspillet mellem den økonomiske investering og den driftsmæssige gevinst.
Som politikere forvalter vi samfundets investeringer, og jeg synes, at vi har pligt til at opføre os lige så besindigt som vores staldbyggere.
Vi skal bl.a. se på, hvilke investeringer der giver bedst afkast, og det kan her trafikpolitisk oversættes til mest trafiksikkerhed for pengene.
Vi mener i Socialdemokratiet, at det af regeringen fremlagte vejanlæg, rute 18 og 15, og ligeledes det næste lovforslag om rute 21 har den rette dimension.
Der er taget hensyn til lokale trafikforhold, til trafikkarakteren, til trafikbelastningen, og projekterne indeholder forberedelse til udvidelse.
Vi støtter derfor ikke det stillede ændringsforslag om motorveje, men fastholder trafikministerens sagligt begrundede forslag.
Kristian Jensen (V), 1999-05-25:
Når regeringen hidtil har været afvisende over for Venstre, De Konservative og CD's krav om at anlægge strækningen Herning-Brande som motorvej, så har det været med baggrund i, at trafikmængden skulle være lavere, end når man ellers anlægger motorvej.
Det argument klinger mere og mere hult, efterhånden som man læser besvarelserne fra Trafikministeriet, disse besvarelser, som de giver på spørgsmålene 2-11.
I en oversigt over de motorvejsstrækninger, som er vedtaget inden for de seneste 10 år, og som regeringspartierne har stemt for, ligger tallene for strækningen Herning ved Sundsvej til Brande fuldt ud på højde med de trafiktal, som man lagde til grund for vedtagelsen af andre motorvejsbyggerier.
Lad mig blot nævne: Århus-Hadbjerg et forventet niveau på 12.000-15.000 biler.
Esbjerg-Kolding 6.000-12.000 biler og Århus-Låsby 10.000-19.000 biler
Men yderligere to faktorer gør, at selv dette tal virker alt for lavt sat.
For det første kan det læses ud af svarene, at trafiktætheden på de færdigbyggede strækninger ligger fra meget tæt på til klart over det forventede, og at trafikprognoserne dermed ikke er gode nok til at forudse det trafikspring, som en ny vejstrækning giver.
Derved vil trafikmængden overstige det forventede også på rute 18. Men vigtigst af alt er, at ministeren selv oplyser, at hun benytter sig af en trafikvækst, som er klart lavere end den faktiske vækst igennem de seneste 10 år.
På strækningen, vi behandler nu, har der været en vækst
i trafikken på 3 pct. årlig, men alligevel vælger ministeren kun at fremskrive trafikken med 1,8 pct. Det giver et alt for dårligt billede af den trafikbelastning, som vejen skal klare, og dermed et dårligt beslutningsgrundlag.
Hvis man gennemregner de fremtidige trafiktal med den faktiske udvikling, der har været hidtil, ja, så oplyser ministeriet, at en motorvej vil få trafiktal fra 11.600-18.200 biler dagligt og dermed en trafiktæthed, der ligger i overkanten af, hvad man anlægger motorveje efter andre steder.
Jeg vil derfor opfordre ministeriet til at bruge faktiske og reelle tal i fremtidige beregninger, sådan at vi kan tage stilling til det ærlige billede af trafikvæksten og ikke til et politisk bestemt billede.
Venstre opfordrer Folketinget til at støtte ændringsforslaget og anlægge rute 18 som motorvej.
Hvis ikke det skulle være tilfældet, så vil jeg gerne bede om, at lovforslaget går tilbage til udvalget til fornyet udvalgsbehandling.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-05-25:
Jeg skal redegøre for Kristeligt Folkepartis holdning til ændringsforslaget.
Vi er egentlig af den formening, at når man skal lave en ny linjeføring, så skal man lave den som en motorvej.
Jeg sagde ved førstebehandlingen, hvad jeg mente man egentlig skulle lave, og det var på den sydlige strækning en udbygning af den eksisterende hovedvej til firesporet vej med fuld sikkerhed med afkørsler og overkørsler og underkørsler osv. Men der er ikke plads til de varierede synspunkter i trafikpolitikken, det er jeg blevet belært om så tit, så når det handler om at vælge mellem to onder, for at sige det sådan, så vælger jeg at støtte forslaget om en motorvej på den strækning her.
Brian Mikkelsen (KF), 1999-05-25:
Det har været skuffende og frustrerende at se regeringens behandling af det her ændringsforslag.
Sagen er jo den, at hvis man kigger på sikkerhed, hvis man kigger på fremkommelighed, hvis man kigger på udvikling, så er der ikke nogen som helst tvivl om, at motorvejen er fremtidens investering, og det er også den mest sikre vej overhovedet.
En motorvej er mange, mange, mange gange mere sikker end en tosporet motortrafikvej, som er farlig at køre på, og som ikke er kapacitetsfremtidssikret.
Alene på den vej, vi taler om her,
er der en årsdøgnstrafik på mellem 10.000 og 19.000 biler.
Vejdirektoratet er kommet frem med nye tal her til morgen, som viser, at trafikmængden er steget med mindst 1.000 biler i døgnet.
Det vil sige, der altså er et essentielt behov for en bedre vej; det tror jeg også at de fleste erkender.
Hvis man så også kigger på selve kapaciteten, så vil en tosporet motortrafikvej kun kunne rumme 12.000-13.000 biler, og alene strækningen, vi behandler i dag, benyttes af 2.000, 3.000, 4.000 mere end det, altså af imellem 14.000 og 17.000 biler i døgnet.
Så her investerer man altså i en vej, der allerede er for mange biler til.
Det virker jo lidt tåbeligt, må man nok sige.
Så vi håber altså fra Det Konservative Folkeparti, Venstre og CD, at man får vedtaget ændringsforslaget om en motorvej.
Hvis vi ikke får vedtaget det ændringsforslag, vil vi godt have sagen tilbage til fornyet udvalgsbehandling.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-05-25:
Vi kan ikke støtte ændringsforslaget.
Vi mener, at det lovforslag, der ligger fra regeringens side, dækker behovet på den pågældende strækning.
Vi har også fået tilkendegivelser om, at det ikke er sådan en gammeldags tosporet motortrafikvej, men en trafikvej i en moderne udførelse med overhalingsmuligheder osv.
Så vi mener fuldt ud, den dækker behovet på det pågældende sted, også fordi det store trafiktal jo især skyldes personbiler, at der ikke er mange lastbiler på ruten.
Kim Behnke (FP), 1999-05-25:
Jeg er lige ved at sige, at med dagens tilkendegivelser fra hr. Frank Dahlgaard i dagspressen, havde jeg da forventet både lidt længere og lidt barskere indlæg, men det må jo være op til hr. Frank Dahlgaard selv at afgøre. Som det fremgår af betænkningen, indstiller Fremskridtspartiet faktisk lovforslaget til vedtagelse.
Jeg bor endda selv i Århus Kommune og er selv fjernvarmemodtager i Århus Kommune, så man kan sige, at det er med løkken om halsen, vi tager stilling til forslaget.
Vi har læst lovforslaget på den måde, at det her ikke har noget at gøre med ministerens cirkulære fra efteråret 1998, men handler om at sikre den fornødne hjemmel til, at elværkerne - store som små - kan få en korrekt afregning og en korrekt prisdannelse på et frit marked.
Hvis det er det, lovforslaget handler om, ja, så er det en naturlig og nødvendig del af elreformen, og da Fremskridtspartiet støtter elreformen, så støtter vi også det her lovforslag.
Men vi glæder os til at høre, hvad Århus Kommunes repræsentanter har at sige til de svar, som skatteministeren i dag har givet på bl.a. nogle af de spørgsmål, som hr. Frank Dahlgaard har stillet.