runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lotte Bundsgaard (S), 2004-03-25:
Der er ingen tvivl i vores sind: Børnene er de vigtigste medborgere i vort samfund, og alle forældre og bedsteforældre ved det også.
Hverdagen fungerer kun, hvis vores børn og børnebørn har et godt liv, og derfor skal vi gøre alt, hvad vi kan for at sikre vores børn en god tilværelse.
Men hvad kræver et godt børneliv?
Det kræver først og fremmest den kærlighed og omsorg fra forældrene, som vi ikke kan lovgive os ud af.
Det gode børneliv kræver også, at rammerne om vores børns liv er i orden, at daginstitutionerne er af høj kvalitet, at pædagogerne er godt uddannet, og at der er rum og plads til børns udfoldelse.
Det kan vi til gengæld lovgive om, og det skal vi hele tiden følge op på.
Derudover kræver det gode børneliv også, at forældrene har tid til børnene, når børnene har behov for det - når børnene er syge, når børnene skal starte i skole, eller når børnene bare har en af de dage, hvor de virkelig har brug for, at mor eller far er hos dem.
Omsorgsdage gør det nemlig muligt for forældre at kunne kombinere arbejdsliv med familieliv, og vi Socialdemokrater mener derfor, at det er et yderst sympatisk forslag, vi nu skal behandle.
Vi støtter tanken om, at forældre skal have ret til omsorgsdage og dermed tid til børnene, når børnene har behov for det.
Samtidig ved vi imidlertid, at arbejdsmarkedet har behov for arbejdskraft, og at den forlængede barselorlov har ført til, at mange forældre, især mødrene, er væk fra deres arbejdsplads i lang tid.
Det er de forhold, vi skal afveje over for hinanden, når vi skal skabe en bedre familiepolitik - en familiepolitik, der sikrer, at vi som forældre kan give vores børn et rigtig godt børneliv, samtidig med at vi selv kan have et arbejdsliv og et familieliv, der hænger sammen.
Derfor var vi også glade, da socialministeren i Jyllands-Posten den 9. februar spillede ud med et forslag om, at forældrene skulle have ret til omsorgsdage.
Der gik dog ikke mange timer, før det viste sig, at socialministeren endnu en gang havde nogle gode holdninger, men at hun ikke kunne få dem igennem i regeringen - at det kun var spil for galleriet eller sågar bragesnak, som Dansk Folkeparti kaldte socialministerens udspil, da vi debatterede børnefamilier i tirsdags.
Siden er det da også gået, som det efterhånden altid går med denne regering: Når det kommer til stykket, sker der ikke rigtig noget.
Når det kommer til stykket, har regeringen ikke nogen holdning om, at forholdene for børnefamilierne skal forbedres.
I dag fortalte beskæftigelsesministeren nemlig endnu en gang, at det er noget, man måske vil diskutere i et udvalg, som måske kommer med et resultat på et tidspunkt i løbet af sommeren.
Vores holdning er klar.
Så skulle jeg hilse fra den radikale ordfører, der
desværre ikke kan være til stede, og sige, at de er enige i intentionerne i forslaget, men at de ikke er sikre på, at det er den helt rigtige måde at gøre det på
Det Radikale Venstre vil derfor tage endelig stilling i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Charlotte Antonsen (V), 2004-03-25:
Da Venstres ordfører, fru Eva Kjer Hansen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre Venstres ordførertale og for det første slå fast, at der ikke er megen sammenhæng i SF's politik.
Folketinget behandlede for nylig B 61 fra Kristendemokraterne om minimumsrettigheder på arbejdsmarkedet, og her var den klare melding fra SF, at ideerne i forslaget var rigtige, men at det skulle overlades til arbejdsmarkedets parter at gennemføre dem, for netop derved blev det vist, at omsorgsdage og den slags var ført ind under den danske model.
Det var altså, hvad SF sagde dengang, men nu er SF åbenbart vendt på en tallerken og har mistet respekten for den danske model.
SF foreslår, at alle forældre med børn under 3 år skal have ret til 6 omsorgsdage, og at forældre med børn over 3 år skal sikres 3 omsorgsdage.
I Venstre kan vi ikke støtte SF's forslag, men vi støtter ideen om omsorgsdage og finder det positivt, at der i den offentlige sektor er aftalt omsorgsdage, ligesom der i den private sektor er aftalt feriefridage.
Jeg er ikke i tvivl om, at forældrene finder disse tiltag gode, og jeg hilser velkommen, at arbejdsmarkedets parter i overenskomstaftalerne kan få sådanne tiltag gennemført.
Det viser den danske models levedygtighed, for nu at blive i SF-sproget.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-25:
Udvalget er godt i gang med sit arbejde.
Vi har haft de to første møder, vi har planlagt de næste møder, og jeg håber da, at vi engang over sommeren kan præsentere vores forslag.
Lotte Bundsgaard (S), 2004-03-25:
Jeg er da glad for, at beskæftigelsesministeren glæder sig meget til at høre min tale, og det kan han også roligt gøre.
Nu er det desværre ikke os, der sidder på regeringsmagten, men beskæftigelsesministeren er en del af regeringen, og jeg må indrømme, at jeg synes, det er lidt sølle, at vi ikke kan få et klart svar fra regeringen på spørgsmålet, om den går ind for, at omsorgsdage kun hører til på overenskomstområdet, og den derfor underkender socialministeren, eller om man mener, at socialministeren har ret.
Det kan vi åbenbart ikke få at vide af regeringen i dag.
Så vil jeg sige til beskæftigelsesministeren, at man kan godt høre, at beskæftigelsesministeren ikke har små børn.
Beskæftigelsesministeren går op i åbningstider hos købmanden, og hvad ved jeg, men ikke i det, som vi, der har små børn, har behov for, nemlig at vi kan være hos vores børn, når de har brug for det.
Der er et andet spørgsmål, jeg gerne vil stille beskæftigelsesministeren
: Hvad med det børneudvalg, der er talt så meget om?
Hvornår får vi noget at vide fra det?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-25:
Jeg glæder mig meget til at høre fru Bundsgaards ordførertale, for så vil noget af mystikken jo blive afklaret: om Socialdemokratiet mener, at det er noget, vi skal lovgive om.
Nu er jeg jo i den gode situation, at jeg er formand for det udvalg, som regeringen har nedsat, og hvor der sidder en lang række ministre.
I øjeblikket prøver vi at kortlægge, hvilke barrierer der findes for børnefamilierne med hensyn til institutioners åbningstider, offentlige kontorers åbningstider, valg af børneinstitution tæt ved arbejdsplads og tæt ved bopæl osv. osv., og det arbejde vil munde ud i, at vi kommer med et katalog af ideer, som vi så må prioritere til sin tid.
For så vidt angår de netop indgåede overenskomster, er de jo til afstemning nu.
Det skal vi respektere, og jeg synes stadig, det er vigtigt, at vi fastholder, at vi ikke griber ind i overenskomsterne, og at lønforhold aftales mellem arbejdsmarkedets parter.
Lotte Bundsgaard (S), 2004-03-25:
Man bliver en gang imellem lidt forvirret over denne regering.
Først siger socialministeren, at børnefamilierne har brug for omsorgsdage, og i dag hører vi beskæftigelsesministeren sige, at det er slet ikke noget, vi skal blande os i her i Folketinget.
Derfor vil jeg godt stille beskæftigelsesministeren et spørgsmål, som man kan svare ja eller nej til, altså ikke nogen udenomssnak: Er det regeringens holdning, at omsorgsdage kun skal på banen, når man forhandler overenskomst, og ikke er noget, vi skal blande os i her i Folketinget?
Ja eller nej?
Line Barfod (EL), 2004-03-25:
Jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at det at aftale lønforhold er et kerneområde i overenskomsterne; det er der overhovedet ingen uenighed om.
Men nu handler det om omsorgsdage, som jo ikke rent umiddelbart er en del af lønnen.
Det er klart, at ved overenskomstforhandlingerne prøver man at få så meget som muligt, og når lovgiverne indtil nu ikke har været i stand til at få lovfæstet noget af det, der er helt essentielt for børnefamilierne, nemlig retten til nogle omsorgsdage, så man kan være hjemme hos sine børn, når de er syge, har man selvfølgelig de steder, hvor man har haft styrken til det, fået det ind i overenskomsterne, ligesom man har kæmpet sig frem til, at barselfonden er kommet højt på dagsordenen, fordi politikerne endnu ikke har fået fastsat en central barselfond ved lovgivning.
Der er nogle områder, vi faktisk lovgiver om - barselorlov, ret til sygedagpenge, ferie osv. - og omsorgsdage hører naturligt hjemme her og ikke under kerneområderne i overenskomsterne som løn og andre ting, vi ikke lovgiver om.
Jeg forstår ikke, at ministeren ikke kan se det.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-25:
i både den private og den offentlige sektor
Derfor er lønforhold nok et kerneområde, som skal aftales i de kollektive overenskomster.
Line Barfod (EL), 2004-03-25:
Vi er mange, der gerne vil fastholde betydningen af, at arbejdsmarkedets parter aftaler de essentielle forhold på arbejdsmarkedet, men der er jo en række områder, hvor der i forvejen er lovgivning, f.eks. ferieloven og meget andet.
Derfor undrer det mig lidt, at ministeren mener, at det skulle være helt fastlagt, at omsorgsdage hører under overenskomstsystemet.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-25:
Det kan ikke undre, at omsorgsdage er en af de mange ideer, der bliver nævnt, når jeg beder alle ministre om at komme med forslag til gode ideer på arbejds- og familielivsområdet, og det er vigtigt at påbegynde en sådan proces åbent og fordomsfrit.
Så må man bagefter se på nødvendigheden af de enkelte forslag og samtidig afveje fordele og ulemper.
Som jeg sagde indledningsvis, er det heller ikke sådan, at vi har noget at udsætte på intentionerne bag et forslag om omsorgsdage.
Men vi kan ikke støtte SF's forslag, og det er ud fra samme begrundelse, som SF afviste Kristendemokraternes forslag om at lovfæste nogle rettigheder med.
Både SF og regeringen hæger vel om den danske model og vil sikre, at det er arbejdsmarkedets parter, der aftaler disse forhold.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-25:
Jeg prøver at finde regeringens linje i dette spørgsmål, for jeg blev så glad, da socialministeren viste regeringens menneskelige ansigt i vinterferien og foreslog en række børnepolitiske initiativer, herunder børneomsorgsdage.
Er det rigtigt forstået, at beskæftigelsesministeren med et håndkantslag bare afviser socialministerens overvejelser om omsorgsdage med den tale, beskæftigelsesministeren lige har holdt?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-25:
Jeg vil gerne præcisere, at som jeg sagde - og det vil jeg gerne gentage, hvis det er forbigået hr. Villy Søvndals opmærksomhed - er omsorgsdage et område, der i dag helt naturligt opfattes som overenskomstparternes område.
Lønforhold, herunder betaling under fravær, er et kerneområde for overenskomsterne, og jeg kan tilføje, at da vi behandlede Kristendemokraternes forslag B 61, afviste SF det, idet man henviste til, at forholdene hørte under overenskomstområdet.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-25:
Jeg synes, der er meget langt fra socialministerens udmelding i vinterferien om, at det er et påtrængende tema, til beskæftigelsesministerens tale.
Beskæftigelsesministeren opremsede en lang række af regeringens initiativer: barselorlov, deltid, pasning uden for hjemkommunen, madordning og valg af praktiserende læge.
Jeg vil sådan set bare bede beskæftigelsesministeren præcisere, at ingen af de ting løser problemerne, når en familie har et sygt barn.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-25:
Regeringen er fuldt ud opmærksom på, at de vilkår og det pres, som børnefamilierne lever under i dag, gør det vanskeligt for familierne at få det hele til at hænge sammen.
Vi har først og fremmest fået vedtaget 1 års fleksibel barselorlov; vi har sikret, at lønmodtageren kan aftale med sin arbejdsgiver at gå på deltid; vi har forbedret mulighederne for pasning af barn uden for egen bopælskommune; vi har forbedret rammerne for madordninger i skolerne; vi har skabt bedre mulighed for pasning af børn i eget hjem, og vi har indført større valgfrihed af praktiserende læge.
Regeringen har som bekendt nedsat et ministerudvalg, der skal kortlægge problemfelterne og komme med konkrete forslag, der kan skabe større fleksibilitet, frihed og kvalitet i arbejdsliv og familieliv, men regering og Folketing kan og skal vel heller ikke gøre det hele alene. Bedre rammer må følges op af de centrale aktører, der har det konkrete ansvar i dagligdagen.
Kommunerne skal sikre, at den offentlige service svarer til familiernes behov.
Arbejdsmarkedets parter kan gøre mere for, at overenskomsterne og den daglige ledelse og samarbejdet på arbejdspladserne fremmer fleksibilitet og familievenlige arbejdspladser, og der er allerede i dag på flere områder skabt mulighed for, at den ansatte og arbejdsgiveren kan tilrettelægge arbejdet på virksomheden mere fleksibelt.
Det handler imidlertid også om, at den enkelte familie udnytter rammerne og prioriterer en tilværelse, der hænger sammen.
Det er regeringens intention med ministerudvalget at få skabt et overblik over de barrierer, der gør hverdagen vanskelig for familierne og at foreslå nogle konkrete initiativer, der kan bane vejen for, at der bliver skabt en bedre sammenhæng og kvalitet i arbejds- og familieliv.
Lønforhold og herunder betaling for fravær er et kerneområde for overenskomsterne.
Lønforhold er et område, som Folketinget hidtil har overladt til arbejdsmarkedets parter, og det mener jeg er med velberåd hu, for lønforhold bør der ikke lovgives om.
Lønnen fastlægges af arbejdsmarkedets parter i fællesskab og ude på de enkelte virksomheder.
Det er ikke længe siden, at SF selv afviste Kristendemokraternes beslutningsforslag nr. B 61 om ved lovgivning at indføre en række lønmodtagerrettigheder, der ellers reguleres i overenskomsterne.
Begrundelsen var, at det er en opgave for arbejdsmarkedets parter og ikke for Folketinget.
Der er i dag gode muligheder for forældre til at holde omsorgsdage i medfør af både overenskomsterne og lovgivningen.
I den offentlige sektor har overenskomstparterne øremærket omsorgsdage til forældre, i finanssektoren har alle ansatte omsorgsdage i medfør af overenskomsten, og på det øvrige private overenskomstområde er der feriefridagene, hvor dagene oprindelig var øremærket til børnefamilierne, mens alle ansatte nu i stedet har fået 5 feriefridage.
Forældre har mulighed for at udskyde en del af barselorloven til senere, og forældrene kan aftale med arbejdsgiveren, at orloven kan holdes som omsorgsdage, f.eks. i forbindelse med barns sygdom.
Jeg skal afslutte med at sige, at regeringen ikke kan støtte SF's forslag.
Jacob Buksti (S), 2004-03-25:
Jeg er ked af, at jeg bliver nødt til at tage ordet i anden omgang, men jeg har jo ikke ret til flere korte bemærkninger.
Jeg bliver nødt til at sige, at det er altså ikke rimeligt, at ministeren påstår, at jeg ikke har læst, hvad der er svaret.
Jeg har det her, og jeg har selv været til stede alle de onsdage, hvor sagen har været på dagsordenen, så jeg synes, ministeren skulle stikke piben ind og forholde sig til det, der foreligger.
Ministeren har ikke på noget tidspunkt svaret på, hvorvidt han selv er blevet præsenteret for problemet - ja eller nej - og hvorfor der ikke er truffet nogen beslutning om, hvorvidt der skulle foretages noget.
Det kan ministeren bare svare på, og ministeren skal ikke påstå heroppefra, at undertegnede ikke har sat sig ind i sagen.
Jeg har en stor sagsmappe og har været med hver eneste gang, og det ved ministeren godt.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-03-25:
Nu er det heldigvis sådan, at der er en lang række mennesker, der har de her muligheder.
Der er nogle steder forskellige muligheder i lovgivningen, i overenskomster, for at man kan det her.
Så er der andre, og det er jeg helt enig i, der står med de her problemer, og det er bl.a. derfor, vi sidder i den her ministergruppe og forsøger at overveje, hvad vi kan gøre for at løse de problemer, som børnefamilierne står med til daglig.
Jeg kan altså bedst lide, hvis det kan være sådan, at arbejdsmarkedets parter løser den her slags problemer, og derfor er det da først og fremmest mit håb, at det er der, det kan ske, men samtidig sidder vi altså i ministergruppen og overvejer, hvad vi kan gøre inden for området.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-03-25:
Jeg har meget stor respekt for Folketingets tid, og jeg vil altså endnu en gang gøre opmærksom på, at jeg har svaret på præcis de spørgsmål så sent som sidste onsdag.
Hvis der er behov for yderligere afklaring, stiller jeg naturligvis gerne op, men jeg synes bare, at spørgeren burde sætte sig ind i de besvarelser, der allerede er givet.
Jeg kan bare sige, for nu at gøre det meget kort, at den undersøgelse, som sluttede i 2002, blev startet i min forgængers tid.
Der blev antydet nogle muligheder i forbindelse med det problem, vi kredser om, men undersøgelsen drejede sig først og fremmest om private aktionærers vilkår, 100.000-kr.-grænsen, 3-års-reglen osv. Man kunne jo spørge sig selv: Jamen hvis det blev antydet allerede dengang, hvorfor greb man så ikke ind allerede dengang?
Men på et senere tidspunkt forelå der altså en betænkning, og der var et møde blandt embedsmændene.
Alt det har jeg redegjort for.
Jeg har også redegjort for, hvor meget jeg vidste, og hvornår jeg fik det at vide
, og jeg synes bare, spørgeren burde se på de besvarelser, som allerede er givet.
Jacob Buksti (S), 2004-03-25:
Nu kan det godt være, at det er min opfattelsesevne eller muligvis min evne til at læse indenad, der er noget i vejen med, men så vidt jeg kan se, har ministeren ikke svaret på det.
Ministeren har givet en redegørelse for, hvad der er sket, og oplyst, at ministeriet er blevet spurgt.
Men man har ikke svaret på, om ministeren selv er blevet præsenteret for problemet og i givet fald hvordan, eller om det er sådan, at ministeriets embedsmænd har holdt det for sig selv.
Vi kan jo se, at det har været en lang proces.
Fra begyndelsen af 2001 til sommeren 2002 sidder man i Told- og Skattestyrelsen og behandler problemet, og det er oppe at vende i ministeriet på i hvert fald to møder i juni 2002.
Det afgørende er, om ministeren er blevet præsenteret for problemet eller ej, altså om ministeriets embedsmænd har ladet være med at fortælle ministeren om det.
Lotte Bundsgaard (S), 2004-03-25:
Vi har hele tiden ment, at det var en rigtig, rigtig god idé
Det, der var problemet i 1998, var, hvor pengene skulle findes, og hvordan vi kunne sikre, at arbejdsmarkedet ikke blev drænet for kraftigt for arbejdskraft, og det er også det, vi skal diskutere i udvalget nu: Kan vi lave om på nogle af de eksisterende ordninger?
Bent Bøgsted (DF), 2004-03-25:
Det, der undrer mig, er, at som det fremgår af alle de referater, jeg har fra dengang, og af det, jeg har hørt, var Socialdemokratiet jo ikke indstillet på at diskutere med SF i udvalget, om det var en god idé.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-25:
Jeg har opfattet SF's forslag på den måde, at man tænker på løn.
Lotte Bundsgaard (S), 2004-03-25:
Jeg kan sige, at vi mener, at vi forældre skal kunne være der, når vores børn har behov for det.
Hvis vores børn en dag har behov for, at vi er hjemme hos dem, fordi de har en skidt dag, eller de skal begynde i skolen, eller de ikke er helt raske endnu, så de kan komme i børnehave, mener vi, forældrene skal have en mulighed for at kunne være sammen med dem.
Det er helt klart vores holdning.
Men samtidig er det vigtigt, at vi ser på alle de modeller, der er sat op for børnefamilierne, og undersøger, om vi kan lave nogle af dem lidt om, så der på den måde kan blive mulighed for at indføre de her omsorgsdage.
Det er klart vores holdning.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-03-25:
Nu skal vi måske lige tage historien korrekt med de der 5 feriefridage, for det er jo sådan, at de startede som 3 omsorgsdage til børnefamilierne og så blev udvidet til, at alle fik ret til 5 feriefridage, som så kunne bruges til forskellige formål.
Det er også derfor, at jeg ikke nu vil stå her og lægge mig fast på, hvordan og hvorledes vi skal gøre.
Jeg vil gerne se på muligheder for at løse problemerne med at passe børnene, når de er syge.
Det er klart, at det er meget svært at forudse, hvornår børnene bliver syge, og derfor er det jo også nødvendigt at se på, om vi kan løse det, når forældre, som jeg også sagde i min ordførertale, vågner tidligt om morgenen, og det lille vidunder har feber.
En af de ting, som vi sidder og arbejder med i den her ministergruppe, er, om vi kan finde nogle løsninger, for at vi kan hjælpe børnefamilierne i den situation.
Line Barfod (EL), 2004-03-25:
Fru Lotte Bundsgaard spurgte tidligere fru Charlotte Dyremose, men fik ikke rigtig noget svar på det, som fru Charlotte Dyremose sagde i sin tale om, at børnefamilierne jo sådan set ikke havde så meget brug for omsorgsdage, for de kunne jo bare bruge feriefridagene.
Så ville jeg godt høre: Er det Det Konservative Folkepartis politik, at man ikke mener, der er brug for omsorgsdage, at man mener, at børnefamilierne bare skal bruge feriefridagene?
Altså de dage, der egentlig skulle være til ferie, skal man i stedet bruge, når ens børn er syge.
Er det Det Konservative Folkepartis politik?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-03-25:
Jeg er altid glad, når hr. Villy Søvndal står op om morgenen og roser den konservative socialminister.
Det skal der ikke herske nogen som helst tvivl om.
Jeg har måske ikke været helt tydelig nok heroppe fra talerstolen, men jeg stod faktisk med et forholdsvis stort smil på, da jeg svarede hr. Villy Søvndal før.
Jeg er sådan set på ingen måde sur over eller ked af, at SF har det her forslag.
Jeg konstaterede blot, at forud for, at SF har fremsat det her beslutningsforslag, har man altså i regeringen gjort det, at man har nedsat det her ministerudvalg, hvor vi arbejder på at se på en bred ramme for, hordan vi kan hjælpe børnefamilierne i deres dagligdag.
Så kan vi jo kun være glade for, at vi sideløbende kan arbejde med det og forhåbentlig også kan finde frem til nogle fælles initiativer, når vi har fået gennemarbejdet området fra regeringens side.
Jeg håber så også, at hr. Villy Søvndal vil tilgive mig, at jeg i det her arbejde gerne vil se på børnefamilierne bredt og ikke kun på enkeltområder.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-25:
Det er jo lidt sært at sige, at andre kommer os i forkøbet, når vi nu faktisk har foreslået det så mange gange.
Den korrekte beskrivelse er vel, at socialministeren lader sig inspirere af SF og foreslår noget, som er fuldstændig analogt med, hvad vi har foreslået i hvert fald tre gange før her i Folketinget. Så er det klart, at jeg står op hver morgen og overvejer, hvad jeg kan rose den konservative minister for i dag, og hver gang det lykkes mig at finde et område, hvor jeg kan rose socialministeren, så bliver jeg glad. Så tænkte jeg: Her er en minister, der skal vide, at hun har tilslutning fra et parti mere i Folketinget.
Det kan jeg ikke forstå man bliver så vred og sur over, det må da være en utrolig god fornemmelse som socialpolitisk ordfører at opleve, at i en situation, hvor partiet ikke rigtig bakker op, og hvor det andet regeringsparti nærmest modarbejder en, er der et parti, man kan tro på, nemlig SF.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-03-25:
Jamen så er situationen jo bare den, at regeringen er kommet hr. Villy Søvndal lidt i forkøbet, fordi den netop har besluttet sig for, at vi i samlet flok i en større gruppe vil forsøge at se på ikke bare enkelte problemer for børnefamilien, men en lang række af de ting, der i dagligdagen gør det besværligt for børnefamilierne, og dermed forsøger at komme med et samlet udspil til, hvordan vi kan lette dagligdagen for børnefamilierne.
At hr. Villy Søvndal og andre er enige i nogle af de forslag, som socialministeren er kommet med, kan jeg kun som konservativ være glad for.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-25:
Fru Charlotte Dyremose undrer sig over vores forslag; det synes jeg godt kan undre.
Hvis man nu forestiller sig, at man i årevis har kæmpet for en sag, for SF's vedkommende omsorgsdage, og ministeren på området så lige pludselig går ud, ikke er tvunget ud, men sådan helt frivilligt siger i fjernsynet og i Jyllands-Posten, at nu skal børnefamilier have ret til omsorgsdage, så er det klart, at man som SF'er bliver oprigtig glad og tænker, juhu, her har vi en minister, der er fuldstændig enig med os. Så jeg kan ikke forstå, hvis det undrer den konservative ordfører, at vi griber muligheden og siger, o.k., nu kan vi få det gennemført - troede vi.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-03-25:
Det Konservative Folkeparti er fuldstændig enig med socialministeren i, at børnefamilierne har nogle væsentlige problemer, bl.a. når de skal have passet deres syge børn, og derfor arbejder vi også i Det Konservative Folkeparti for at se på, om vi på nogen som helst måde kan løse de problemer for forældrene.