runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ritt Bjerregaard (S), 2002-04-25:
Det gælder her i landet, og det gælder i forhold til andre lande.
Det gør de også i en international sammenhæng, hvor forbrugerne inddrages i de politiske drøftelser.
Derfor var det påfaldende for forespørgerne, at der i regeringens tiltrædelseserklæring ikke var noget om regeringens forhold til forbrugerne.
Vi skulle måske have forventet, at den nye regering også synes, at det var en god idé at gøre klart, hvor man stod i forhold til forbrugerne, men det synes man ikke rigtig, og vi har heller ikke set noget i det materiale, der ligger fra fødevareministeren.
Derfor er det naturligt at bede om en debat i dag
, så vi kan få gjort det klart, hvor regeringen står. Vi blev jo ikke mindre bekymrede af det, der skete på finansloven, hvor en lang række besparelser blev gennemført.
Forbrugerrådet blev skåret ned; en lang række stillinger falder væk.
Danmarks Aktive Forbrugere fik færre penge.
Forbrugerstyrelsen måtte spare.
Forbrugerinformation måtte nedskære sit ambitionsniveau.
Konkurrencestyrelsen måtte også nedskære sit antal ansatte.
Noget af det sidste, vi har hørt, er, at der også skal spares på en af de kanaler, forbrugerne har ind til statsadministrationen og forbrugerne.
Det er en hotline, som man kan ringe til, og hvor man kan få svar på en lang række af de spørgsmål, man har som forbruger.
I forvejen var der en kapacitet, der betød, at man havde lange ventelister.
Nu skærer man yderligere med det resultat, at forbrugerne får en klart dårligere service.
Så vi håber meget, at ministrene her i dag kan gøre det klart, at det ikke er en selvstændig opgave for regeringen at gøre det vanskeligere for forbrugerne i det moderne samfund.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-04-25:
Jeg skal bare kort redegøre for situationen for forbrugerne efter de effektiviseringer, der er foretaget på Fødevaredirektoratets område i forbindelse med vedtagelse af finansloven. Jeg har i øvrigt haft lejlighed til tidligere og op til flere gange at kunne redegøre for Fødevaredirektoratets økonomi, og senere på dagen i forbindelse med forespørgsel nr. F 33 skal jeg redegøre for, hvordan regeringen vil sikre fødevaresikkerheden i fremtiden.
De reelle besparelser, for så vidt angår finanslov 2002, svarer til blot ca. 1 pct. af den samlede bevilling til området i forhold til den tidligere regerings spareforslag.
En af besparelserne skyldes bortfald af opgaver og i øvrigt almindelige effektivitetsforbedringer, der ikke medfører nogen som helst form for risiko i forbindelse med fødevaresikkerhed.
I de kommende år vil regeringen fortsat effektivisere driften og gennemføre kontrollen, som den er forudsat i fødevareloven.
Dermed mener vi som ét af de partier, der stod bag fødevareloven, at forbrugerne vil være godt stillet.
Det virker lidt på mig som om, at de, der har stillet den her forespørgsel, tror, at jo flere ressourcer, der bliver anvendt på fødevarekontrol, jo bedre fødevaresikkerhed får man også ud af det.
Regeringen er af den opfattelse, at det er helt afgørende at anvende de ressourcer, som man sætter af til området, på den mest effektive måde.
Endelig skal jeg til sidst bare for en ordens skyld gøre opmærksom på, at Fødevaredirektoratet jo ikke er en forbrugerorganisation.
Fødevaredirektoratet er en myndighed, der varetager mange forskellige opgaver både for forbrugerne, for primærproducenterne og for virksomhederne.
Forhandling
Ritt Bjerregaard (S), 2002-04-25:
Jeg vil gerne takke begge ministrene for besvarelsen.
Det er jo rigtigt, som fødevareministeren sagde det, at vi vender tilbage til diskussionen om fødevaresikkerhed i forbindelse med den næste forespørgsel.
Derfor skal jeg i denne omgang kun konstatere, at vi heller ikke har den opfattelse, at en god service har sammenhæng med, at der bare bliver puttet flere penge i en sektor.
Men vi tror i allerhøjeste grad, at den afhænger af de krav, man stiller, og af de opgaver, der skal løses.
Det kan vi så vende tilbage til.
Så vil jeg gerne sige til erhvervsministeren, at jeg synes, at det var et fremadrettet og godt indlæg om forbrugerpolitikken, og vi ser da klart frem til det samlede oplæg, som vil komme fra ministerens side.
Det slog mig, da jeg hørte redegørelsen, at ministeren faktisk ikke brugte nogen tid på overhovedet at omtale det internationale perspektiv og de forpligtelser, Danmark har i europæisk sammenhæng, men også i yderligere international sammenhæng.
Jeg håber da meget, at vi i forbindelse med debatten her i dag kan få belyst også den side af forbrugerarbejdet, som jo klart er meget vigtigt og også er med til at understrege Danmarks position.
Vi har en lang tradition for netop at inddrage forbrugerorganisationerne, og her, hvor vi ser frem til et formandskab, kan det jo godt være lidt bekymrende, at ministeren slet ikke havde nogen bemærkninger til den side af sagen. Jeg mærkede mig også, at ministeren ikke gik ind på konsekvenserne af nogle af de besparelser, som er et resultat af finansloven.
Jeg regner med, at vi i den videre debat kan komme mere ind på de konsekvenser, det har for forbrugerne, bl.a. på deres muligheder for at rette henvendelse og få svar på spørgsmål, som den meget enkle konstruktion, altså en hotline, har været udtryk for.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-25:
Men meningen er jo klar nok, nemlig at det offentliges indsats skal trækkes væk, og det skal overlades til erhvervslivet at kontrollere sig selv.
Hvis nu vi tager et konkret eksempel som f.eks. de store banker, så er det jo velkendt, at de ikke går ind for uafhængige forbrugerinstanser, der kan beskytte forbrugernes interesser over for bankerne.
Jeg går ud fra, at vi kan være enige om, at sådan er det.
Så vil jeg godt spørge: Ud fra den strategi, som regeringen nu har fremlagt, hvad skal forbrugerne så gøre for at få en ordentlig behandling i deres bank?
For det spørgsmål lader sig ikke besvare ud fra det forslag til vedtagelse, der er fremsat, for bankerne vil jo ikke.
Så den der snak om frivillighed, når det f.eks. gælder de store banker, er jo noget pjat.
Det går jeg ud fra
hr. Erik Larsen også vil erkende.
Og så betyder forslaget i realiteten bare, at forbrugerne er overladt til deres skæbne.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-04-25:
Alt er jo en politisk prioritering, og når der hele tiden bliver talt om penge det ene og det andet og det tredje sted, så søger jeg jo ikke at sige, at der ikke er sket generelle besparelser, ligesom der er sket besparelser alle andre steder.
Men jeg er altså nødt til at sige til salens oplysning, at i finanslovforslaget august 2001 havde den tidligere regering budgetteret med et bevillingsfald på 9 mio. kr. frem til 2005.
Det er rigtigt, at den nuværende regering har forøget det med 2,6 mio. kr. til en samlet besparelse på 11,6 mio. kr.
Det er altså forskellen, når vi begynder at tale om alle de her beløb, og om, hvordan vi håndterer det her område.
Svaret er: Bedre dialog mellem brancher og forbrugerråd.
Og jeg skal ikke stå her og sige, hvad det kommer til at koste, altså en politisk prioritering af Forbrugerrådets tilstedeværelse i flere nævn.
Hvis man prøver på at aftvinge ministeren et eller andet kronebeløb, så kan jeg sige, at det kan jeg ikke oplyse om på nuværende tidspunkt.
Så må brancher og virksomheder lære at stå til ansvar
for det her i højere grad.
Nu er der flere indgange, og vi kan altid diskutere, hvor meget nedskæring der er i forhold til den tidligere regering.
Lissa Mathiasen (S), 2002-04-25:
Det var jo mange pæne ord fra hr. Erik Larsens side om, hvad man gerne ville gøre for forbrugerne og deres situation.
Men jeg synes ligesom, der er et eller andet hult over det, når det ikke er mere end halvanden måned siden, vi faktisk sad her og stemte om finanslovforslaget og så, hvordan man område for område rent faktisk beskar og beskar. Jeg vil godt helt konkret spørge hr. Erik Larsen: Hvad er Venstres svar på, at forbrugerklagenævnssagerne er eksploderet?
Hvad er Venstres svar på, at forbrugerhotlinen rent faktisk ikke har mulighed for den åbningstid, der er behov for?
Hvad er Venstres svar på, hvordan man vil servicere forbrugerne, samtidig med at man har skåret så mange millioner væk, som man har?
Jeg spurgte faktisk meget konkret: Hvad er Venstres svar på, hvordan man vil servicere forbrugerne, i og med at vi ser, at forbrugerklagenævnssagerne simpelt hen bare er vokset voldsomt, samtidig med at vi ser, at hotlinen i den grad er presset i forhold til de mange mennesker, der bruger hotlinen.
Der var 74.000 sidste år, der brugte hotlinen.
Hvad er Venstres svar på, hvordan man vil servicere de mange forbrugere, der har brug for de her råd og vejledninger?
Erik Larsen (V), 2002-04-25:
Til hr. Keld Albrechtsen: Det er jo sådan, som jeg også prøvede på at sige, at der nu er lavet nogle aftaler for banker og forbrugersiden, som jeg tror på vil være tilstrækkelig gode og måske også bedre end den måde, som tingene har fungeret på indtil nu. Jeg er aldeles uenig i, at bankerne ikke tager hensyn til forbrugerne.
Det er et område, hvor der er fri konkurrence, og der er mange muligheder.
Jeg synes, at det, vi ser, er, at kunderne i høj grad er opmærksomme på den behandling, de får, og skifter pengeinstitut efter, hvor de synes, de får den bedste behandling.
Jeg ser ikke noget problem i, at vi får en større dialog
mellem virksomhederne og forbrugerne.
Jeg tror, at det er bedre, end det har været hidtil.
Og til fru Lissa Mathiasen vil jeg sige, det er vildt overdrevet at sige, at det her område nu nedprioriteres økonomisk.
Ministeren gav i sit indlæg tallene for, hvad det er, der er sket på området.
Og omkring hotlinen vil jeg igen sige, at det trods alt er en begrænset nedskæring, der har fundet sted.
Sammenfattende vil jeg sige, at vi ser frem til bred politisk enighed om at formulere en ny forbrugerpolitik, som måske i højere grad bygger på dialogen mellem de berørte, og jeg er helt overbevist om, at Venstre vil give sit bidrag til det.
Lissa Mathiasen (S), 2002-04-25:
Jeg vil da godt kvittere for, at hr. Erik Larsen trods alt erkender, at der er sket besparelser.
Omvendt undrer det mig
lidt, at man siger: Nå, ja, det går nok.
I en situation, hvor klagenævnssagerne hober sig op, vil jeg godt spørge, om man synes, det er tilfredsstillende, at der går et par år, fra en forbruger klager, til sagen er afklaret.
Det er en dårlig forbrugerservice.
Er man enig i det i Venstre
, eller synes man også, det er godt nok?
Så nævnede hr. Erik Larsen spørgsmålet omkring hotline
og sagde, at det nok også går.
I og med at der er så stort et pres og der er så lang en ventetid, og i og med at der er så mange, der gerne vil igennem, er det så ikke en forkert kurs, at man vælger at skære i deres budgetter frem for at give dem penge?
Det ville da være en langt mere konstruktiv forbrugerservice og måske også en billigere måde at servicere forbrugerne på ved at give pengene til f.eks. hotlinen.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-25:
Helt principielt er det rigtigt, at kvaliteten af det, midlerne skal bruges til, nødvendigvis ikke altid hænger sammen med, hvor mange midler der er.
Derfor er det et eller andet sted også svært at være imod, at man kan effektivisere.
Det, der er problemet, når vi taler om forbrugerområdet, er bare, når vi tæller sammen og ser, hvad det er, grønthøsteren er høvlet hen over.
Så må man sige, at det ikke er udtryk for en prioritering.
Det er udtryk for en almindelig grønthøstermetode, uden at der er perspektiv i det.
Det er det, der er ærgerligt.
Hvis regeringen nu havde valgt at prioritere forbrugerpolitikken og dermed havde sagt: Hvilke af de institutioner, vi har, skal vi satse på, eller hvilke områder, som kan gøre det nemt for forbrugerne at få den information, som forbrugerne oplever de har brug for, skal vi udvikle, så kunne vi diskuterer det.
Derfor er det interessant: Hvad agter regeringen at prioritere ved næste års finanslov?
Er det en ny gang grønthøstermetode, eller hvor går regeringen ind for at lette vejen for forbrugeren til den information, forbrugeren efterspørger?
Erik Larsen (V), 2002-04-25:
Til fru Lissa Mathiasen vil jeg sige, at jeg sagde i min ordførertale, at det er vigtigt, at klageinstanserne fungerer, at de afgiver nogle hurtige kendelser, eller hvad det hedder.
Jeg noterede mig også, at ministeren i sin tale redegjorde for, at det område får tilført flere midler.
Til fru Marianne Jelved: Jamen det er jo rigtigt.
Jeg kan jo ikke sige ret meget andet end, at vi hele tiden må arbejde med det her.
Jeg synes, at i lyset af den fremstrakte hånd, eller hvad man skal kalde det, ministeren kom med her i dag med hensyn til at formulere en fremtidig forbrugerpolitik, må den netop basere sig ikke alene på de økonomiske ressourcer, men også på de metoder, som man anvender i forbrugerpolitikken, og at man der må se tingene i et samlet perspektiv.
Vi kan selvfølgelig heller ikke se bort fra de økonomiske midler, for så var det jo en nem sag.
Jeg synes, at det samlede billede på det her område viser, at der er brug for en nyorientering, også fordi der er så mange ting, der ændrer sig i forbrugerens verden, og i den nyorientering hører selvfølgelig både metoder og økonomi.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-25:
Det var sådan set ikke meningen, at jeg ville have taget ordet i denne debat, men det fangede mig så alligevel på en eller anden måde.
Det er skidt at nå dertil, at det er klager, vi skal behandle.
Det var betydelig bedre, hvis vi kunne forebygge, at vi kom så langt, og jeg mener, det var det, fru Jelved var oppe og tale om: hvordan man vil skaffe forbrugerne de informationer, de har brug for.
Jeg kunne gå et skridt længere, men det område hører måske slet ikke under erhvervsministeren.
Når man nu snakker nyorientering, kunne nyorientering ikke også rumme, at man gik ind og prøvede at kvalificere forbrugerne til bedre at skaffe sig og vurdere de oplysninger, sådan at vi var bedre til at stå imod reklamepresset, sådan at vi altså undgik en væsentlig del af det, der ligger under klageinstansen?
Det vil jeg også spørge den socialdemokratiske ordfører om man har gjort sig nogle tanker om, for det synes jeg
virkelig kunne være en nyorientering, der betød noget.
Erik Larsen (V), 2002-04-25:
Jeg vil gerne sige til hr. Ole M. Nielsen, at jeg er utrolig enig.
Selvfølgelig er det ikke noget mål i sig selv at få klager behandlet.
Men når vi taler om nyorientering, og når vi i Venstre også er optaget af nyorientering, er det jo, fordi vi må konstatere, at den forbrugerpolitik, som vi har, i virkeligheden afføder utrolig mange klager.
Det er også derfor, nyorienteringen i højere grad skal gå på det, jeg kaldte dialogen mellem de parter, som har interesser i det her.
Og det er helt forkert at fremstille det, som om virksomhederne ikke skulle have interesser i god forbrugerpolitik.
Så jeg er meget enig, og jeg synes, det er et element, som selvfølgelig er vigtigt at få med i kommende drøftelser. Jeg er også meget enig i det med informationen. Nogle gange har vi - det har jeg i hvert fald som forbruger, som almindelig borger i det her land - den fornemmelse, at man kan tale om en eliteforbruger, for hvem det er naturligt at søge de oplysninger, som er nødvendige, og så har man måske det meget, meget store flertal af forbrugere, for hvem oplysningerne ikke nødvendigvis altid er de lettest tilgængelige.
Det er noget af det, jeg synes man skal forbedre.
Den brede forbrugeroplysning bør forbedres.
Ole Sohn (SF), 2002-04-25:
Jeg vil gerne sige til hr. Erik Larsen, at jeg er meget enig i, at eliteforbrugeren, som det blev kaldt, nok skal finde oplysninger og søge de sundeste og bedste fødevarer og lignende, og at det er over for den almindelige forbruger, der skal gøres en ekstraordinær indsats.
Men det fordrer faktisk, at vi som samfund understøtter, også økonomisk, forbrugerorganisationerne, for det kræver jo ressourcer at kunne matche de store mere og mere monopoliserede fødevarevirksomheder og deres reklamefremstød, som ikke altid går på at præsentere varen, som den reelt er, men som de gerne vil have at den skal se ud.
Derfor er det altså ret væsentligt, at vi styrker indsatsen på forbrugerområdet også med ressourcer.
Christian H. Hansen (DF), 2002-04-25:
Der er lagt op til, at der sker nedskæringer for Forbrugerrådet, Danmarks Aktive Forbrugere, Forbrugerstyrelsen og Forbrugerinformation for nu at nævne nogle af de områder, der bliver berørt.
Det har jo rejst en voldsom kritik.
Hvis det viser sig, at det er rigtigt, og at denne kritik er korrekt, er det Dansk Folkepartis opfattelse, at der så er nogle ting, der skal løftes i forbindelse med den kommende finanslov for 2003.
Dansk Folkeparti har den opfattelse, at den forbrugerpolitik, der skal føres i landet, skal være en forbrugerpolitik, der tager udgangspunkt i forbrugernes rettigheder, information og sikkerhed.
Der er nok heller ingen tvivl om, at klagenævnssystemet i Danmark trænger til at blive gået efter i sømmene.
Derfor noterer Dansk Folkeparti sig med tilfredshed, at regeringen er på vej med en reform, som skal gøre klagenævnssystemet bedre.
Her er det også vigtigt, at alle de berørte organisationer bliver inddraget i dette reformarbejde.
Vi tror, det er en ganske god idé, at man ser på hele vores forbrugerpolitik, ser på, om der er noget, der kan ændres, noget, der kan gøres bedre, men stadig væk med udgangspunkt i, at forbrugeren prioriteres højt.
Forbrugerstyrelsen udtalte den 26. marts til Ritzau, at man erkender, at man nu er kommet på smalkost, men vicedirektøren i Forbrugerstyrelsen, Annelise Fenger, sætter også sin lid til, at man allerede i 2003 kan spænde livremmen lidt ud igen, netop fordi regeringen har lagt op til en reform af hele klagenævnsområdet.
Så vi kan ikke rigtig på nuværende tidspunkt sige, om nogen af disse omlægninger og effektiviseringer, som reformen måske medfører,
gør, at vi faktisk kan løfte det på samme niveau som i dag, men på en anden måde.
I Dansk Folkeparti ser vi frem til, at der bliver en bred dialog om fremtidens forbrugerpolitik, at oplægget, regeringen kommer med, bliver et bud på, hvordan forbrugerpolitikken skal forme sig i de kommende år, og at oplægget vil indeholde de førnævnte forslag til konkrete indsatsområder for forbrugerområdet.
Men der skal også her lyde et klart signal til regeringen fra DF om - jeg har egentlig nævnt det tidligere, men vil slå det fast endnu en gang - at hvis forbrugerområdet bliver svækket som følge af de besparelser, der er foretaget, så vil Dansk Folkeparti kræve, at det bliver løftet i forbindelse med forhandlingerne om den kommende finanslov.
Sluttelig må jeg sige, at det jo også kan være, at det reformarbejde, regeringen har lagt op til, munder ud i, at alle parter bliver tilfredse.
Jeg skylder også at sige, at vi kan tilslutte os det forslag til vedtagelse, som er fremsat af regeringspartierne.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-25:
Jamen skal hr. Erik Larsens oplysninger vedrørende arbejdet omkring bankerne forstås sådan, at man vil indføre en ordning, således at bankerne f.eks. i fremtiden skal rette sig efter de henstillinger, der kommer fra Forbrugerombudsmanden? Det ville jo være interessant, for så kunne der komme lidt bevægelse i tingene.
, som jeg hidtil har opfattet det, regeringens signaler.
Da var det mere, at bankerne kan skalte og valte, som de vil, og det skal de have lov til at fortsætte med.
Det var jo svært at tolke budskabet.
Så jeg vil egentlig godt spørge helt præcis: Vil man arbejde for en ordning, således at bankerne fremover skal følge henstillingerne, eller går regeringens politik bare ud på, at bankerne fremover skal kunne skalte og valte, som de har gjort hidtil, uden at tage hensyn til forbrugerne?
Lissa Mathiasen (S), 2002-04-25:
Jeg er altså nødt til at sige til ministeren, at der er en verden til forskel på, hvad der måtte være budgetteret med, og hvad der rent faktisk konkret bliver besluttet.
Ét er et finanslovudspil, der bliver fremsat i august, noget andet er, hvad der bliver vedtaget i det øjeblik, man har lavet aftaler og fundet et flertal.
Der har ikke fra Socialdemokratiets side, hvilket jo også kunne ses i den finanslovafstemning, som vi rent faktisk havde, været et ønske om, at der skulle skæres de her over 400 mio. kr. Jeg er nødt til at spørge én gang til.
Jeg kræver ikke kroner- og øresvar, men er ministeren enig i, at flere private nævn vil betyde - og bør betyde - at der skal være forbrugerrepræsentanter i samtlige af disse nævn?
Er ministeren enig i, at det kommer til at betyde, at man fra regeringens side også må være parat til at prioritere det økonomisk?
Og så savner jeg stadig væk også et svar fra ministeren
: Hvad er visionen for virksomhederne og etik?
Erik Larsen (V), 2002-04-25:
Må jeg sige til hr. Keld Albrechtsen om forholdene mellem bankerne og forbrugerne, at der senere kommer forslag om en reorganisering af hele spørgsmålet om forbrugersikkerhed.
Ja, det hedder vel også sikkerhed, når det drejer sig om banker. Man kan somme tider blive i tvivl, når man har fødevarer med inde i debatten.
Det er klart ifølge de udmeldinger, der har været fra brancherne også inden for den finansielle verden.
Med hensyn til Forbrugerrådet ser vi frem til, at man kan finde nogle både forsvarlige og etiske regler for deres arbejde.
Til fru Lissa Mathiasen: Jeg er selvfølgelig ked af, hvis jeg lyder hul.
Men jeg vil gerne sige, at som udgangspunkt er de tal, som ministeren redegjorde for i forhold til, hvad den tidligere regering havde af planer på området, af en størrelsesorden, så jeg ikke ser, at den økonomiske del af den her debat bør afføde problemer, der er af en sådan karakter, at man overhovedet kan tale om forringelser.
Vi har stadig væk et meget højt, synes jeg, niveau.
Det går jeg ud fra at den tidligere regering også var enig i.
Vi har haft et pænt og ordentligt niveau på det her område.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-04-25:
Indledningsvis vil jeg godt takke for debatten, som jeg bestemt synes har udstukket nogle retningslinjer for fremtiden.
I de sidste bemærkninger begiver økonomi- og erhvervsministeren sig ud på det, som efterhånden er blevet evigt tilbagevendende for denne regering, nemlig talkunst.
Det er det, der går ud på at prøve at lægge det hele tilbage på den tidligere regering og ikke påtage sig et ansvar for sine egne handlinger.
Der er såmænd en af dagens aviser, der kan fortælle om talkunst på et helt andet område, og nu skal vi altså også høre det her i dag.
Det er faktisk ved at blive lidt trættende med en regering, der ikke påtager sig ansvaret for den finanslov, den har fået vedtaget.
Men vi kan jo glæde os over, at det i debatten er blevet slået fast af både ministeren selv, Venstres ordfører og Dansk Folkeparti, at til næste år og ved næste finanslov ser det anderledes ud.
Her vil der være flere midler på dette område, og det er da i hvert fald et godt udgangspunkt for det, der skal finde sted i forbindelse med finansloven.
Jeg synes også, det var opmuntrende, at ministeren var bekymret over den ophobning af klager, der er tale om, og at ministeren agtede at gøre noget ved det.
Men jeg står helt uforstående over for, at ministeren så ikke i samme åndedrag tager den lille sag om hotlinen op og får løst den.
Det er jo forbrugernes direkte mulighed.
Det mest mystificerende ved debatten her i dag har været regeringens forhold til det internationale arbejde.
Det har været direkte mærkværdigt at konstatere, at kort tid før et EU-formandskab mener regeringen, at forbrugerpolitikken overhovedet ikke skal rumme en debat om de perspektiver.
Man mener simpelt hen, at en forespørgsel som den, der er stillet her i dag, kun skal forholde sig til det nationale, og at man overhovedet ikke skal forholde sig til de forpligtelser, Danmark har.
Jeg må sige, at det var lidt opmuntrende at høre den konservative ordfører, som dog vovede at begive sig lidt ind på det internationale, mens adskillige andre ordførere ikke har ment, at de kunne støtte det fremsatte forslag til vedtagelse på grund af bemærkningerne om det internationale samarbejde.
Jeg håber rigtignok ikke, det er udtryk for, hvordan regeringen vil handle under det danske formandskab.