Søren Søndergaard (EL), 2002-04-04:
Jeg vil også godt takke for debatten, og jeg vil også godt sige, at for os er det vigtigt at sikre, at der stadig væk er et stort flertal i Folketinget, som stiller sig kritisk over for det, der foregår i Tjetjenien, og over for russernes fremfærd der.
Men vi synes, det er ærgerligt, at den enighed ikke bliver fulgt op med nogle konkrete handlinger.
Det er der, forskellen ligger. Ud fra den debat, der har været, er det klart, at man i det, der vil blive flertallet, lægger megen vægt på, at der er sket fremskridt.
Det er utvivlsomt rigtigt, at der i hvert fald er sket ændringer og også på nogle punkter fremskridt.
Han skrev: »Regeringen« - altså den daværende regering - »mener ikke, at vi i den nuværende situation skal rejse en statsklagesag alene.
Det vil ikke forbedre chancerne for, at Danmark kan bidrage til faktisk at lette situationen for mennesker i Tjetjenien.
Dialog og samarbejde med Rusland såvel bilateralt som gennem EU må fastholdes og udbygges, ikke mindst i lyset af de udfordringer, vi i øvrigt står over for i Europa i de kommende år.
Det er herigennem vi især har mulighed for at tilvejebringe de helt nødvendige forbedringer i forholdene.
Den russiske accept af OSCE's bistandsgruppes tilbagevenden til Tjetjenien for få dage siden kan betragtes som et positivt resultat af den kritiske dialog med Rusland, som førtes både fra europæisk som amerikansk side.« Så går man over til at nævne, at der i øvrigt også er sket en igangsættelse af behandling af klager over forbrydelser begået i Tjetjenien.
Det er noget, der har været klart i en lang periode.
Det, vi har hæftet os ved, er, at på trods af de fremskridt er det helt afgørende, at de overgreb, som er foregået, bliver bedømt af en international domstol, og de overgreb, der er begået, forsvinder altså ikke.
Så bliver det fremstillet en lille smule på den måde, at det at rejse en statssag mod Rusland ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol ligesom er noget, der vil få alt til at bryde sammen.
Det er muligt, at Rusland vil reagere på den måde, det vil jeg ikke fuldstændig udelukke, men så synes vi, at det i sig selv er meget interessant.
Hvis et land, der er med i Europarådet, ikke vil acceptere, at andre lande bruger domstolen til at få afklaret, om der er sket menneskerettighedskrænkelser, er det det samme som at sige, at man ikke accepterer Europarådets, den europæiske menneskerettighedskonventions og domstolens autoritet.
Derfor er det for os helt afgørende, at man kan bruge Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol kan jo også nå frem til den afgørelse, at den russiske regering har gjort, hvad den kunne, og derfor bliver frifundet.
Så har der været en diskussion om forholdet til Rusland.
Den diskussion vil vi komme mere ind på i morgen i forbindelse med diskussionen om ABM-traktaten, men jeg vil for mit vedkommende sige, at jeg synes ofte, det er sådan, når vi diskuterer med Rusland, at det er på de forkerte punkter, man er lidt blød, og på de forkerte punkter, man er hård. Jeg synes f.eks., at det er oplagt, at Rusland har nogle legitime sikkerhedsinteresser, som man må tage hensyn til.
Jeg kan godt forstå, man i Kreml ville se med nogen skepsis på, at landet blev omringet af NATO, at alle de lande, der ligger lige uden for landets grænser, blev medlemmer af en alliance, der indtil for relativt få år siden havde været en fjendtlig alliance.
Det forstår jeg godt.
Men her er man meget hård, og til gengæld forstår jeg ikke, at man er blødere, når det gælder spørgsmålet om menneskerettighederne. Her synes jeg, at man efter enhver standard burde være lige så hård. Jeg forstår på udenrigsministeren, at det, man lægger vægt på, er forfatningskommissionen, folkeafstemningen og nyvalget.
Jeg respekterer de fremskridt, selv om det jo står tilbage at blive set, at de fremskridt rent faktisk bliver gennemført, og derfor vil jeg insistere på, at det at forholde sig til tidligere forbrydelser, som er gennemført, stadig er en opgave, fordi retsopgøret i Rusland også er afgørende.
På den baggrund er det selvfølgelig klart, at vi fastholder det forslag, vi har fremsat.
Vi vil ikke stemme imod det forslag, som er fremsat fra regeringens, Socialdemokratiets og De Radikales side, men vil selvfølgelig opfordre folk til at stemme for det forslag, vi har fremsat.