John Vinther (KF), 2001-05-18:
Vi kommer jo meget langt omkring, vi kommer også langt uden for det, der vel sådan set er redegørelsens indhold og formål, men det er måske ikke så underligt.
I hvert fald kan jeg se, at jeg er startet her i mit manuskript med at skrive, at jeg har overvejet, om man kan tillade sig at starte en ordførertale med at udstøde en snorkelyd. Der er jeg kommet til den konklusion, at det kan man nok ikke tillade sig.
Derfor vil jeg begrænse mig til at sige, at denne redegørelse nok ikke er den kedeligste, jeg har læst, men den har absolut kvalificeret sig til finalefeltet.
Det er sådan set ikke nogen kritik af by- og boligministeren, for det er åbenbart redegørelsers natur uanset regeringens politiske farve, at de skal være fyldt op med almindeligheder og intetsigende fyldstof.
De skal kort sagt være kedelige, og i den sammenhæng adskiller denne redegørelse sig ikke fra andre redegørelser.
Det virker da også, som om by- og boligministeren i sin iver for at få redegørelsen op på hele 18 sider - nu starter det væsentlige sådan set på side 7, det minimerer det jo lidt - har været alle ministerier rundt for at se, om der ikke var nogen indsatsområder, der på den ene eller på den anden måde kunne relateres til bypolitik som en sammenhængende - jeg tror, den socialdemokratiske mode taler om en mere helhelsorienteret - politik.
Og det er jo sådan set en selvopfyldende logik, eftersom mange af de problematikker, vi arbejder med i alle andre sammenhænge, erhvervspolitik, trafikpolitik og arbejdsmarkedspolitik, naturligvis for en stor dels vedkommende handler om, hvad der foregår i byerne.
By- og boligministeren har jo opdelt redegørelsen i en række, skal vi kalde det, underkapitler, og det første bærer overskriften Byens ledelse og demokrati.
Det skal jeg ikke sige meget om.
Det tror jeg ikke noget parti herinde er i stand til, men almindelighederne står altså også i kø.
Det mest konkrete, der er i det her kapitel, er i virkeligheden forslaget om etablering af Kvarterets hjemmeside.
Det synes vi er en fremragende idé, den kan vi støtte, men det er så også alt, hvad der er i det kapitel, der er værd at nævne. Så er der kapitlet om Byens erhverv og beskæftigelse, det er der da i det mindste lidt kød på.
Der må jeg starte med at sige, at Det Konservative Folkeparti sådan set er fuldstændig enig med regeringen i, at fremtiden byder på store ændringer i byerhvervslivets struktur.
Den arbejdstunge industri vil ikke længere være at finde i byområderne.
Byerne vil i stedet blive præget af små og mellemstore virksomheder hovedsagelig inden for serviceerhvervene.
Det betyder naturligvis - også her er vi helt enige med regeringen - at der er et behov for at genskabe, for at revitalisere de gamle erhvervs- og havnearealer.
Og nu er jeg så nødt til at komplimentere by- og boligministeren.
Det vil jeg så bede by- og boligministeren om at lytte godt efter, for det er en rigtig god idé at få skabt det, som man her lægger op til, nemlig nogle byomdannelsesselskaber.
Ideen om sådanne formaliserede samarbejder, hvor man får de offentlige og private aktører til at samarbejde om at skabe nyt liv i de her udslidte og nedslidte erhvervs- og havneområder, er en rigtig god måde at gøre det på, og jeg ville næsten ønske, at vi selv havde fået ideen, men derfor bliver ideen jo altså ikke ringere.
Det er efter vores opfattelse den rigtige måde at få sat gang i en dynamiske udvikling, og det vil vi meget gerne være regeringen behjælpelig med.
Til gengæld er der altså også andre dele af de konkrete initiativer i den del af redegørelsen, der handler om erhvervslivet, der vækker bekymring hos Det Konservative Folkeparti.
By- og boligministeren lægger op til, at der skal etableres forpligtende lokale samarbejder, hvor det lokale erhvervsliv, kommune og arbejdsformidling går sammen om at skabe et mere rummeligt arbejdsmarked.
Det kan sikkert være en udmærket og rigtig idé - det vil jeg bestemt ikke afvise - men var det ikke mere hensigtsmæssigt og logisk og naturligt at starte med at se på, hvordan man letter erhvervslivets vilkår og administrative byrder, således at vi rent faktisk får givet nogle mennesker lyst til at gå i gang med at lave noget erhvervsliv i de her områder?
Det ville vel have været det rigtige sted at handle, at gå i gang.
Det handler om at få igangsat en positiv udvikling.
Det skal gøres mere attraktivt at etablere egen virksomhed, og hvis vi får sat gang i den positive spiral, hvor flere tør tage chancen med at gå i gang, ja, så vil der altså også komme flere arbejdspladser.
I takt med at der kommer flere arbejdspladser, vil det altså også blive lettere at få skabt plads til dem, der ikke kan få job på almindelige vilkår.
Jeg bør måske her understrege, at mine spørgsmål jo sådan set er af retorisk art.
Jeg forventer ikke, at en socialdemokratisk by- og boligminister tænker så erhvervspositivt, det ville da i hvert fald være noget nyt, så jeg forventer ikke et svar.
Det siger jeg lige på forhånd.
Det vækker også i Det Konservative Folkeparti bekymring, at regeringen lægger op til, at man vil overveje en ændring af planloven, således at investorer kan pålægges at bidrage til investeringer i infrastruktur i byomdannelsesområderne.
Igen starter regeringen det forkerte sted ved at kigge på, hvilke byrder man nu kan finde på at lægge på det erhvervsliv - altså til at skaffe væksten i de her områder.
Der er positive elementer i redegørelsen, men det virker altså unægtelig, som om by- og boligministeren har været i 1 uges praktik hos miljøministeren.
Der er simpelt hen lagt op til for megen plan- og detailstyring.
Og det synes jeg ikke er den rigtige måde at gøre det på.
Afsnittet om byens boligområder indeholder foruden den forventede portion selvros et interessant strategisk tilbagetog.
Hvor by- og boligministerens forgænger jo i hvert fald tidligere har gjort sig til talsmand for, at det med det formål at sikre reelt blandede ejerformer i hvert fald burde overvejes, om man i en vis udstrækning decideret kunne omdanne almene boliger til ejerboliger, er det nu gjort til et spørgsmål om udvidet råderet og medejerskab.
Og det skal selvfølgelig blive interessant at se nærmere på, hvad begrebet medejerskab reelt kommer til at dække over.
Det har jeg stadig lidt svært ved at finde ud af, men det kommer vi jo til på et eller andet tidspunkt.
Det Konservative Folkeparti - og det er sådan set mere rettet til hr. Keld Albrechtsen, for jeg ved, at han om lidt vil springe op og spørge mig om det, så derfor siger jeg det nu med det samme - har ikke noget ønske om at decimere den almene sektor.
Den udfører et godt stykke arbejde, der er behov for i det danske samfund.
Vi tror, at målsætningen om at sikre en mangfoldighed i beboersammensætningen - og det er en målsætning, vi også har - ved at fastholde og tiltrække ressourcestærke kun kan opnås, hvis man tør gå i gang med at gøre et antal almene boliger til deciderede ejerboliger.
Så er der afsnittet om byens miljø.
Også dette afsnit er for størstedelens vedkommende almindeligheder, og de fleste vil kunne tilslutte sig det. Det kan jeg sådan set også.
Dog bemærker jeg, at man jo også her nævner, at man meget gerne vil have sat gang i undersøgelsen af, hvorvidt man ved hjælp af betaling af afgift, roadpricing, kan begrænse trafikken i byen yderligere.
Det er ikke Det Konservative Folkepartis kop te.
Det ved ministeren også udmærket godt.
Men jeg synes også, det er nødvendigt her at slå fast, at også her tager man det forkerte udgangspunkt.
Man gavner ikke udviklingen i byerne, man sikrer ikke en dynamisk udvikling, og man får ikke skabt vækst, hvis man starter med at se på: Hvordan kan vi få tømt de her byer for eksempelvis biler?
Erhvervslivet er altså afhængigt af, at der er nogle mennesker, der kommer ind og handler.
Gør man det for besværligt, så skaber man altså ikke vækst.
Man skaber det modsatte.
Jeg kan ikke lade være med at sige, at det i hvert fald gælder i den kommune, vi står i, Københavns Kommune, at hvis ikke de almindelige parkeringsafgifter kan afholde folk fra at tage bilen herind, så er der formentlig ingenting, der kan.
Men sammenfattende kan jeg sige, at det er en noget tynd redegørelse.
Det er som om, man ikke er blevet klogere, siden vi havde den sidste redegørelse.
Det mener jeg ikke er rigtigt, for vi ved godt i dag, hvad der er de tunge arbejdsopgaver i bypolitikken.
Det er at få skabt boliger, det er at få skabt gang i noget erhvervsliv, så man får en positiv spiral, så man får en positiv udvikling.
De områder synes jeg ikke, at redegørelsen rigtig tager fat på.