Ole Stavad (S), 2000-11-16:
Jeg vil faktisk godt takke ordførerne for den saglige tone, som denne debat er foregået i, for det er jo en sag, som vi kan sige, der måske godt kan fiskes i rørte vande med, og jeg vil da gerne erkende, at når jeg sådan har siddet og kigget ud over, hvad der var af ting, der skulle håndteres, har jeg da haft svært ved i denne sag at finde det, jeg vil kalde den gode løsning.
Derfor kan man jo en gang imellem komme i den situation, at hvis ikke man kan finde den rigtige, gode løsning, bliver man nødt til at finde den mindst ringe løsning, som så bliver den bedste løsning.
Det gør jo så også, at når man som minister kan komme i den situation, ved man også godt, at det kan være fristende for ordførere og partier at prøve ligesom at køre lidt smålig populisme på det.
Det synes jeg bestemt ikke har været situationen ved denne første behandling.
Jeg synes måske hr. Kristian Jensen havde en snert, den var jeg over, men ellers synes jeg, andre har modstået fristelsen.
Jeg synes egentlig kun, jeg hørte hr. Kristian Jensen sige lidt, som var helt rigtigt, bl.a. at bruttotræk ikke var hensigten, da også Venstre var med til at stemme for forslaget tilbage i 1997.
Det vil altså sige, at det, vi lukker for nu i forhold til pc'erne, var noget, som ingen af de partier, som var med til at gennemføre lovforslaget, forventede de vedtog, men at der har udviklet sig en praksis, som er helt utilsigtet, som ikke var meningen, da man vedtog forslaget i 1997.
Det er jo så ofte sådan, at hvis der udvikler sig en praksis, som ikke er noget, nogen har forventet, bliver det noget underligt miskmask.
Det er det blevet på det her felt, og jeg er ked af, at hr. Kristian Jensen har følt sig foranlediget til at snakke om misundelsespolitik, og hvad man ellers kan tænke sig.
Det har intet med det at gøre.
Det her har at gøre med, at vi med den praksis, der har udviklet sig, har fået efterladt et regelsæt, som er fuldstændig uholdbart, at forskelsbehandlingen, tilfældighederne er det, der råder.
Det kan godt være, at der nogle, der siger, at det ikke betyder noget, bare der nogle, der glade for det.
At der så er nogle, der ikke kan bruge det, og at nogle andre faktisk indirekte kommer til at betale over deres lønudvikling for det, skal man ikke tage sig af.
Der mener jeg altså, at der ligger et vist ansvar ved at sidde på de stole, der gør, at man har en ikke bare initiativret, men i visse situationer også en initiativpligt,
så der bliver rimelighed i tingene og folk får en nogenlunde ensartet og ordentlig behandling.
Det, der jo er situationen her, er ikke kun, at nogle får en skattemæssig gevinst, for det svarer til et tilskud, som hr. Aage Frandsen sagde.
Jeg tror da, at de fleste godt kan se, at det måske ikke var en lov, der var sådan særlig hensigtsmæssig at gennemføre.
Men derudover betaler en række grupper også over deres lønudvikling og ofte de grupper, der ikke kan benytte ordningen, for det er jo ikke så usædvanligt i en overenskomst, at man har en reguleringsklausul, der knytter til sig til udviklingen på arbejdsmarkedet i øvrigt.
Lønreduktionsmodellen har betydet, at der har været en lavere lønudvikling, end der ellers ville have været, som har smittet af på en række andres lønregulering og dermed været undergravende i forhold til de overenskomster, der har været indgået.
Derfor må jeg indrømme, at med den toneart, hr. Kristian Jensen benyttede sig af, synes jeg, det er lidt beskæmmende, at han selv starter sin ordførertale med at sige, at bruttotrækkene, som er det, vi lukker for, ikke var hensigten, da vi lavede forslaget, og derefter harcelerer han over, at regeringen løber fra løfter og alt, hvad vi mener og står for på IT-området, ved at fjerne en utilsigtet virkning, som er fuldstændig tilfældig, og som giver en helt uensartet behandling af mange mennesker.
Jeg mener kun, der er to muligheder her.
Det, vi foreslår i lovforslaget, og at man bevilger alle fradrag på selvangivelsen til at købe deres private pc'er uden indblanding i, hvor ofte de gør det osv.
Det er klart, at vi kan sætte nogle regler op for, hvilket udstyr man synes, der så er acceptabelt.
Det ville man også kunne, som hr. Kristian Jensen siger, i denne her ordning, men det løser bare ingenting.
Tilbage står hovedproblemet, eller igen for måske at gøre det endnu tydeligere, som hr. Aage Frandsen sagde, at til enhver, der går hen og køber sig en pc'er, siger vi: Når du kommer med fakturaen for, at du har købt den, og at du har betalt den, stiller du oppe på kommunekontoret, og så får du udbetalt kontant 50 pct., og det er, uanset om du er pensionist, efterlønner, lønmodtager, studerende, eller hvem du er.
Det er den eneste anden mulighed, hvis det er sådan, at vi skal opretholde det her.
ej heller hr. Kristian Jensen,
foreslå.
Derfor var jeg glad for, at der var en række ordførere, der bestemt signalerede, selv om der ikke var umiddelbar tilslutning fra flere af ordførerne, åbenhed.
Hr. Nødgaard
siger, at man må jo i sidste ende vurdere, hvor man skal trykke på knappen.
Det andet, jeg godt vil sige, er, at med fjernelsen af den her ordning får vi skabt en retstilstand, som vi også kan forsvare og forklare over for befolkningen i almindelighed.
Derfor er der også mange, der har været i berøring med de her regler, som faktisk har sagt til mig - det er så ikke meget noget, der har stået i avisen - at vi kunne ikke leve med, at det her fortsatte, og hvis det var sådan, vi ikke havde taget et initiativ, så ville det betyde, at der var kommet et oprør fra den anden side, fra dem, der ikke kunne benytte ordningen.