Frank Aaen (EL), 2000-04-11:
Under behandlingen af det forrige lovforslag var jeg ikke ganske enig med skatteministeren, men her har jeg anledning til at takke skatteministeren for at have fundet en fornuftig løsning på det problem, som vi alle sammen blev klart opmærksomme på for et halvt års tid siden. Efter min opfattelse, også gennem de drøftelser, vi har haft, er der fundet en velforberedt løsning, og jeg er også sikker på, at der, når vi er gennem udvalgsarbejdet, vil ligge noget, som alle kan være trygge ved, og som opfylder det, der er hensigten, nemlig at sikre lighed for loven.
Det er jo det, der er det afgørende.
Det, der er afgørende for, om folk vil betale skat, er, at de føler, at der er nogenlunde lighed for loven.
Når vi ser på boligdelen, så er det jo for det første et spørgsmål om bedre regler - og det er det, vi prøver at løse -
men det er også, viser det sig jo, et spørgsmål om, hvordan de lokale myndigheder arbejder.
Der er en stor kommune her nord for København, Søllerød Kommune, der ikke havde så meget overblik over det her område, at den var i stand til at give melding til Told og Skat om, hvordan den har behandlet de her sager.
Den vidste det simpelt hen ikke.
Og i samme kommune har vi hørt adskillige eksempler på, hvordan man, har vi indtryk af, nærmest bevidst har foretaget en meget lav vurdering af nogle af landets kostbareste ejendomme og på den måde altså sikret dem, der bor i de boliger, en urimeligt lav beskatning sammenlignet med, hvad andre må betale.
Jeg tror, at det er meget godt, at der kommer fokus på det.
Det drejer sig om at have et bedre regelsæt, men det drejer sig også om, at man lokalt i højere grad sørger for at forfølge de intentioner, der ligger bag de regler, der bliver vedtaget i Folketinget.
Jeg er bange for, at vi lidt for mange steder i de rige kommuner har set vennetjenester, hvor man har hjulpet hinanden lidt med ikke at fortolke reglerne alt for stramt og har givet lidt rabat, hvor man kunne komme afsted med det.
Så lidt om det generelle: Jeg synes, det er utrolig lærerigt, at de store borgerlige partier er imod at skabe lighed for loven på det område.
Jeg kunne godt høre lidt bevægelse frem og tilbage
hos De Konservative, men grundlæggende er man imod.
Det skal man også huske udeomkring, for de her partier ryster jo ikke på hånden, når det er pensionisternes boligydelser, der skal beskæres, når der skal være mere brugerbetaling for medicinen, når der skal indføres regler, der kan fratage bistandsklienter, hele familier, deres totale forsørgelsesgrundlag.
Dér rystes der ikke på hånden.
Dér skæres der bare, uanset hvor mange indvendinger vi andre kommer med, uanset hvor mange henvendelser, der kommer fra befolkningen om urimelig behandling, om folk, der ikke har råd til de mest basale; dér rystes der ikke på hånden.
Men her, hvor nogle af landets rigeste kan komme af med lidt mere i skat, end de gør i øjeblikket og bare skal betale efter de regler, vi troede gjaldt i forvejen, ja, dér rystes der ikke bare på hånden, dér er man også nærmest imod. Så vil jeg slutte af med at sige, at det her jo er endnu et eksempel
på, at de, der har bedst råd, ofte, når vi kigger på det, gør alt for at slippe billigst muligt, lige fra at samarbejde med selskabstømmerne til de her snedige konstruktioner, som vi stopper med det her lovforslag.
Nogle af de grupper i samfundet, som har mest ondt af den begrænsede velfærd, vi stiller til rådighed for dem, der har mindst, er selv uden skrupler, når det gælder om at berige sig selv på fællesskabets bekostning.
Det ville ligge mig meget fjernt.
Jeg gør bare opmærksom på, at vi forbavsende tit, når vi kigger nærmere på adfærden hos de mennesker her i samfundet, som har allermest, finder en optræden, som vi sådan set ikke troede at skulle finde, og som i hvert fald ikke er nødvendig, fordi de i forvejen har så rigeligt.