Jørn Jespersen (SF), 2001-03-15:
Hvad skal man så sige om regeringens fødevarepolitiske redegørelse II?
Jo, hvis SF skal sige noget om den, og det skal vi jo nu, så er den pæn og nydelig.
Men når det er sagt, at redegørelsen er pæn og nydelig, så må vi også sige, at den ikke er særlig prangende efter vores opfattelse.
Den mangler erkendelse af den helt fundamentale og meget dybe krise, som det intensive og industrialiserede landbrug og vores produktion af fødevarer er ude i.
Og den mangler også klare strategier og operationelle målsætninger for, hvor regeringen ønsker at komme hen.
Lad mig bare nævne et eksempel.
Hvordan ser man på de små producenters indflydelse og betydning for hele fødevareproduktionen?
Efter vores opfattelse er de små producenter meget ofte dem, der bidrager med innovation, fornyelse, kvalitet, og derfor burde der også være en meget klarere strategi for, hvordan man kan sikre de små producenters plads på markedet og deres adgang til detailhandelen. Et andet eksempel, som er mangelen på operationelle målsætninger, er, at man siger i redegørelsen, at regeringen ønsker at begrænse pesticidforbruget.
Men hvor meget, hvordan og til hvornår, kunne vi godt tænke os at få svar på.
Jeg synes også, at afsnittet om den internationale indsats i EU og WTO, som har meget stor betydning, fra vores side, er noget tyndt i formuleringerne. Hvilke konkrete resultater er der nået internationalt?
Hvilke barrierer er man stødt ind i?
Hvilke slagsmål ser man forude?
Og på baggrund af det: Hvilke prioriteringer og alliancer vil man lægge op til at indgå fra regeringens side?
Der tales meget om den enkeltstrengede kontrol, som kom ind i lovgivningen i forbindelse med den første revision af fødevareloven.
Hvad kan man sige om det enstrengede system
indtil nu?
Ja, der er én ting, man kan sige med stor sikkerhed: Det er, at det er blevet frygtelig dyrt.
Det advarede vi allerede om, dengang det blev vedtaget.
Det har vist sig at være en berettiget advarsel.
Men man kan vel ikke sige noget om, hvorvidt der er dokumentation for, at det er blevet meget bedre indtil nu.
Vores opfattelse er, at der er totalt rod i kontrolindsatsen, og at man derfor er kommet i en situation, hvor en meget dyr indsats har bevirket en forringet kontrol i hvert fald indtil nu, og det er da trist, at det er gået den vej.
Offentliggørelse af kontrolresultater har virket uhensigtsmæssigt, men der er nu en god ordning på vej i det forslag til ændring af fødevareloven, som er lagt frem.
Vi synes, det er en helt rigtig strategi, der ligger for offentliggørelse af kontrolresultater i det pågældende lovforslag.
Der bliver talt om salmonellaplaner og bekæmpelse af zoonoser i redegørelsen.
Og her er der ikke rigtig nogen forpligtende indsatsområder.
Jeg medgiver, at man heller ikke har den fornødne viden til, hvad man skal gøre ved det, men det er da i hvert fald et problem af så stort et omfang, at man bør komme i gang med nogle overvejelser om, hvilken indsats man har tænkt sig at yde.
Den meget konsekvente indgriben på et meget tidligt tidspunkt har jo helt tydeligt virket beroligende på det danske marked og derfor betydet, at konsekvenserne er blevet meget mindre her end i så mange andre lande, og det viser også, at den kritik, der på det tidspunkt var af fødevareministerens påståede overreaktion,
var helt forfejlet, og at det tværtimod var godt med en konsekvent og hurtig indsats.
Redegørelsen nævner den succes, der har været med reduktion af brugen af antibiotiske vækstfremmere.
Det er jo en sag, som vi har interesseret os utrolig meget for, fordi vi synes, det er helt absurd og vanvittigt at bruge antibiotika som en del af foderet til i øvrigt sunde og raske dyr for at fremme væksten.
Vi har taget nationale initiativer, vi har fået frivillige aftaler også med erhvervet, vi har igangsat forskning og dokumentation omkring sundhedsrisiko ved brug af vækstfremmere, og vi har stillet forslag og øvet et vedvarende pres i EU og Codex Alimentarius, som har virket, og som betyder, at nu er man internationalt ved at reducere og forbyde brugen af vækstfremmere.
Nu mangler vi bare at sætte det endelige slutmål: Hvornår ønsker vi, at brugen af antibiotiske vækstfremmere skal være helt væk og helt forbudt i EU og på globalt plan?
Redegørelsen lægger også op til at begrænse forbruget af pesticider i jordbruget, og det er godt, men hvad med at lave en målsætning om at begrænse restindholdet af pesticider i f.eks. frugt og grønt?
Vi vil da gerne foreslå, at vi laver en målsætning, der hedder, at på det danske marked skal restindholdet reduceres til en tredjedel i løbet af tre år, og vi vil også godt foreslå de nødvendige virkemidler: en øget kontrol, bedre brug af sanktioner over for overskridelser, brug af en sumformel, sådan at man også vurderer det samlede indhold af pesticider og ikke bare for det enkelte stof, offentliggørelse på butikskædeniveau og en oplysningskampagne.
Det er vores klare opfattelse, at sådan en strategi vil virke, og at den virkelig vil slå igennem i løbet af kort tid og dermed øge sundhedsniveauet ganske voldsomt.
Når det drejer sig om tilsætningsstoffer, så synes vi stadig væk, at redegørelsen er udtryk for en alt for toksikologisk tilgang til tingene.
Der er tale om, at stofferne skal være undersøgt og dokumenteret i orden osv., men hvorfor ikke have en målsætning om at fjerne alle tilsætningsstoffer, farvestoffer, konserveringsmidler osv., som ikke er nødvendige ud fra et forbrugersynspunkt? Alt andet er der kun for at skabe en konkurrenceforvridning og for at belønne producenter af lav kvalitet, og det kan hverken erhvervene eller forbrugerne eller samfundet være interesseret i.
Vi er glade for, at man for aromastoffernes vedkommende har opretholdt en klar målsætning, nemlig at de skal forbydes
i alle basisfødevarer.
Kampagnen mod vildledning har efter vores opfattelse ikke været særlig succesrig, og derfor opfordrer vi til, at den bliver gennemført en gang til, og at man denne gang bruger en form for kampagneoffentliggørelse på butikskædeniveau, sådan at de enkelte butikskæder får en klar interesse i at fjerne alle vildledende produkter fra deres hylder.
Hvis først de ved, at det bliver kendt, om de har et højt niveau eller et lavt niveau med hensyn til vildledning, så skal de såmænd nok af helt egen kraft få ryddet op på det her område.
Det er en skam, at det ikke er lykkedes at gennemføre oprindelsesmærkning, at vi ikke er kommet igennem med kravet om produktions- og pakkedato i EU.
SF går ind for GMO-mærkning hele vejen igennem produktionsprocessen.
Det vil sige, vi ønsker også, at f.eks. kød og mælk, der er produceret ved hjælp af gensplejset foder til dyrene, bliver mærket.
Det er fuldstændig parallelt til den kontrol, man har på det økologiske område
, og selvfølgelig kan det laves.
Det er et spørgsmål om politisk vilje.
Det har forbrugerne krav på.
Kvalitetsmærket, som har været en stor fiasko, er der lagt op til at ændre, men vi synes ikke, at de formuleringer, der står i denne redegørelse og heller ikke formuleringerne i det lovforslag, som vi har til behandling i øjeblikket, svarer til de tanker, som man har gjort sig i ministeriet, og som vi langt hen ad vejen støtter, og derfor synes vi, der er brug for ændringer i lovforslaget, sådan at vi præcis får sagt, hvad det er for en ny indsats, der erstatter det oprindelige kvalitetsmærke.
Med hensyn til functional food, hvor der er nogle løse formuleringer om måske at åbne lidt op, vil vi kraftigt advare imod at gøre det.
Functional food-området er udelukkende fødevareindustriens forsøg på at lægge en værdi uden reel forbrugerinteresse ind i varerne og få en kunstig merpris for varm luft og ingenting andet.
Det er et skråplan, og det kan have voldsomme konsekvenser for folkesundheden, hvis vi begynder at åbne op for alle mulige anprisninger på forskellige fødevarer.
Vi vil gerne lægge op til, at tilliden til de økologiske fødevarer skal styrkes.
Vi har hæftet os ved, at økologiske køer nu får 100 pct. økologisk foder i fremtiden.
Det er et stort fremskridt.
Men der er jo aktuelt et problem med, at EU arbejder med et harmoniseret direktiv om brug af tilsætningsstoffer i de økologiske varer, hvor der er lagt op til, at op til 50-60 stykker ekstra bliver tilladt.
Det er helt uacceptabelt i forhold til forbrugertilliden
Endelig med hensyn til fødevareforskningen, som man lægger op til at reorganisere: Det er der sandelig også brug for.
Vi har brug for, sagt i overskrifter, at sikre en meget mere uafhængig forskning, og vi har brug for at skabe uafhængige forskningsmiljøer.
Hidtil er forskningsmidlerne jo groft sagt blevet brugt til at støtte de store virksomheders såkaldte produktudvikling, længere holdbarhed og alle mulige andre ting, som der ikke er den store forbrugerinteresse i, og vi har i dag en situation, hvor der stort set ikke eksisterer uafhængig forbrugerforskning på fødevareområdet.
Og til allersidst: Der er meget, der tyder på, at den aktuelle krise har lagt op til et opbrud i EU's landbrugspolitik, ikke mindst ført frem af den nye tyske fødevareminister.
Omstillingen til økologi, afskaffelse af landbrugsstøtten, brug for mere offensive og gennembearbejdede forslag.
Vi håber meget, at Danmark, den danske regering, vil gå ind i den massive omstilling, som er den logiske konsekvens og det logiske svar på krisen i det intensive industrialiserede landbrug.