Jørn Jespersen (SF), 1998-11-26:
Man må jo sige, at debatten har været vidt omkring i forbindelse med det her forslag, også på en række punkter, som forslaget i virkeligheden ikke omhandler.
Og det skyldes jo nok, at der er en smule uklarhed om, hvad regeringens sundhedspolitik egentlig går ud på efter det finanslovforlig, der er blevet lavet. Jeg synes, det ser ud, som om regeringen har givet nogle indrømmelser, der er i modstrid med det, som jeg egentlig troede regeringen stod for, nemlig at ressoucerne skal bruges effektivt til at løse de reelle problemer, og at man var imod en øget brug af privathospitaler.
Men nu kan jeg se både i finanslovaftalen og delvis i dele af det forslag, der ligger her, at man sådan langsomt giver sig i forhold til de borgerlige partier, og jeg tror, at det at give et øget frit valg og øget mulighed for brug af privathospitaler er en model, som regeringen - forhåbentlig nødtvungent - alligevel accepterer.
Og det skal jeg beklage dybt.
Hvis vi kigger på de enkelte elementer, som er i det her forslag, er der en del af det, som handler om en evalueringsindsats i forhold til sygehusvæsenet.
Og vi synes, det er en god idé med øget evaluering.
Der er brug for, at der hele tiden bliver givet kontante tilbagemeldinger fra en uafhængig neutral instans, som kan medvirke til at sikre effektivitet og kvalitet.
Men vi savner lidt en begrundelse
for, at det skal foregå i et selvstændigt organ med egen bestyrelse, og vil gerne efterlyse begrundelsen for, at det er den konstruktion, man har valgt.
Efter vores opfattelse er det en opgave, der hører hjemme i Sundhedsstyrelsens regi på linje med f.eks. den medicinske teknologivurdering.
Og vi vil egentlig gerne have en kommentar fra ministeren til, om det ikke var et bedre sted at lægge det.
Jeg synes også, at man burde overveje, når man nu skal til at lave en styrket evaluering af sundhedsvæsenet, om ikke primærsektoren og det, man kunne kalde helheden i behandlingen af ældre patienter, burde styrkes ved samme lejlighed.
Den anden del af forslaget handler om såkaldt frit valg i forhold til afdelinger med landsdels- eller landsfunktioner.
Vi har altså meget svært ved at se, at det er en fornuftig anvendelse af sparsomme ressourcer og en knap kapacitet, at man kan vælge sig ind på en afdeling, der tilbyder behandling på et niveau, man ikke har brug for.
Det har de sådan set ikke brug for, og det vil være en uhensigtsmæssig ressourcefordeling at gøre det på den måde.
Hvad er begrundelsen fra regeringens side for at bruge ressourcerne på denne her måde?
Kan regeringen sikre, at man ikke får en forøget anvendelse af ressourcer på en unødvendig måde på disse afdelinger med landsdels- og landsfunktioner?
Hvordan vil man sikre sig, at der ikke kommer et skred i behandlingen, sådan at man i virkeligheden laver undersøgelser og behandlinger, som ligger ud over patientens egentlige basisbehov?
Hvad er det for mekanismer, der skal sikre, at man ikke gør det?
Og hvis man ikke har de mekanismer, må det være indlysende, at det fører til, at man kommer til at mangle ressourcerne andre steder, og at der derfor er patienter, som ikke får den behandling på det tidspunkt, hvor de har brug for den. Det er altså en fuldstændig vanvittig brug af ressourcer af knap kapacitet.
Det er et forslag, som vil øge kassetænkningen, det er et forslag, som vil give en masse unødvendige forhandlinger amterne imellem om taksterne osv.
, så det er mere ideologi og mindre fornuft, der her bliver introduceret.
Den tredje del af forslaget handler om information om ventetider, og vi synes, det er en god idé, at patienter får ordentlige, reelle oplysninger om, hvordan behandlingskvaliteten, herunder ventetiden er rundtomkring, men vi mener faktisk ikke, at systemet er på plads til, at man kan gøre det på en troværdig måde i øjeblikket.
Hvis man ikke knytter ventetider sammen med en bredere information om behandlingens kvalitet, og hvis man ikke sikrer, at oplysningerne er troværdige, gør man faktisk patienterne en dårlig tjeneste i stedet for at støtte deres eget frie valg i forhold til, hvor de ønsker at blive behandlet.
Så alt i alt må jeg sige, at vi er skeptiske over for forslaget.
Der er elementer i det, som vi godt kan være med til at diskutere, hvordan vi håndterer, men selve sigtet er forkert, retter sig ikke mod de grundlæggende problemer, har ingen reelle løsningsmuligheder, men er sådan et lille ideologisk knæfald fra regeringens side, der peger i en forkert retning.