runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Jespersen (SF), 2000-10-27:
Jeg er lidt interesseret i at finde ud af helt præcist, hvad der er CD's position i denne her sag, fordi på den ene side hørte jeg hr. Kalnæs sige, at sådan som loven var i dag, følte man sig sådan set ret godt tilfreds med og støttede
- sådan opfattede jeg det - grundtanken om, at virksomheder laver denne her type af regnskaber og høster de både miljømæssige og samfundsøkonomiske gevinster og sådan noget, hvor kritikken i virkeligheden mere gik på, at bemyndigelserne måske var alt for vidtgående i loven.
Men jeg vil da gerne være med til i udvalget at diskutere også med CD, om man kan sikre sig, at bemyndigelserne ikke bliver brugt til en hel masse ting, som ikke er forudsat, og som ikke er nævnt, og som vi i dag ikke overhovedet har blik for. Hvis nu vi kan finde sådan en model, hvor hr. Kalnæs' frygt for, hvad det her kunne tænkes anvendt til og som ikke er eksklusivt nævnt, forsvandt, hvis det kunne lade sig gøre, kunne man så forestille sig, at CD ville støtte loven?
Hr. Ebbe Kalnæs efterlyser dialog.
Det er jo selve formålet med de grønne regnskaber, det er hele tankegangen bag de grønne regnskaber, at de skal lægge op til en dialog mellem på den ene side virksomheder og på den anden side det omgivende samfund: naboer, lokale myndigheder, grønne organisationer osv.
Nu snakker vi så om, hvordan får vi struktureret den dialog, så den bliver så meningsfyldt og indholdsrig som overhovedet muligt, og jeg har ikke hørt hr. Ebbe Kalnæs nævne, at nogen af de ting, der her er ridset op, skulle være forkerte.
Det kan godt være, at der er nogle, der er forkerte efter CD's mening, men så er det jo det, vi må tale om.
Om man har en miljøpolitik?
Jamen det er jo rart at få at vide, om virksomheden har en miljøpolitik.
Det skaber da en bedre dialog, hvis man ved, om den har det eller ej.
Om man har inddraget medarbejderne?
Hvad frygter CD, at det, som er skjult i forslaget her, kan bruges til?
Niels Bloch Jespersen (S), 2000-10-27:
Til hr. Ebbe Kalnæs: Jeg er da lidt skuffet over den blokering, for det er jo det, det er.
Hvis vi læser i den skriftlige fremsættelse til lovforslaget, så handler det jo om at få en mere smidig administrativ procedure, hvor man skal styrke dialogen mellem virksomheden og tilsynsmyndigheden.
Og kan hr. Ebbe Kalnæs ikke, i det omfang vi kan dokumentere, at det er det, der skal ske, tilslutte sig intentionerne i lovforslaget? Og så vil jeg så sige: Det med at stille meget firkantede krav til, at lovgivningen fra virksomhedstype til virksomhedstype skulle stille specifikke krav op om, hvad der står i miljølovgivningen, ville da være dobbeltadministration.
Selvfølgelig gælder miljølovgivningen som den overordnede paraply også i samarbejdet om de grønne regnskaber.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-10-27:
Til hr. Jørn Jespersen: Jeg er nødt til at udtrykke det sådan, at det vil jeg da ikke udelukke, men det er helt givet, at jeg synes, at forarbejdet til dette er for ringe.
Jeg synes, man kunne nå meget længere i dialog og samarbejde om, hvad det er for en vej, vi skal.
Det, man gør, og jeg har gentaget det adskillige gange herfra, er, at når man skal i gang med arbejdet, så går man ind og skaffer sig den hammer, der skal hænge oppe over, så man med en bemyndigelse skriver: videreudvikle de grønne regnskaber.
Det er for omfattende.
Vi ved udmærket godt, at vi i dette land har en tendens til - i Kina har de dog femårsplaner - at lave det så åbent og så løst, så vi hele tiden har planer, til vi mødes igen, og så skal vi skændes om detaljerne bagefter.
Gå nu ud og lav det samarbejde, den samtale, for alvor, få en ligeværdig dialog, som ikke mistænkeliggør, og kom så tilbage med noget, vi kan enes om, hvis man ikke selv med de parter, der er i erhvervslivet, finder en vej, som er effektiv. Altså jeg mener, at man griber dette her an på en måde, som der ligger et andet livssyn bag, og der ligger en mistænkeliggørelse i det, fordi man altid skal have magten sat bag med et lovforslag, og man har ikke forsøgt, synes jeg, tilstrækkeligt at videreudvikle det grundlag, vi har allerede i dag.
Jeg udelukker ikke, at vi skal have dette her til at fungere, og at det skal være mindre kompliceret.
Jeg er bare ikke tryg ved, at det bliver mindre kompliceret med den meget open end, vi laver i dette her.
Til hr. Jørn Jespersen: Som lovforslaget er formuleret, kan det jo ikke tilbagevises, at man kan stille nye krav på baggrund af lovforslag som dette her, også uden at være enig med de parter, man skal aftale det med. Jeg understreger bare igen: Hvorfor skal vi igennem denne procedure først, at vi altså skal have magtmidlet ind.
Og jeg har lært efter en vis tid her, at når vi giver disse bemyndigelser, så løber de altså længere på en række områder, fordi der så er en open end på dem.
Der er jo også i dette lovforslag peget på ting, som man kan inddrage.
Det vil sige, at det tager vi stilling til samtidig.
Og med hensyn til den debat om, hvorvidt vi skal inddrage dele af landbruget, der sikrer vi jo, at det kan lade sig gøre i dag, hvis vi stemte for dette her lovforslag, som det ligger.
Men lad os tage dialogen.
Vi skal lave et fornuftigt udvalgsarbejde, ingen tvivl om det, men umiddelbart kan vi altså ikke støtte det, som det ligger.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-10-27:
Jeg skal lade være at lade mig friste til at tage flere korte bemærkninger til hr. Ebbe Kalnæs, men måske bare lige bede ham som en indledning her om at læse på side 7 i lovforslagets bemærkninger, hvor der står noget om grønne regnskaber og husdyrbrug, og det er jo specielt husdyrbrug, der er de store problemer i landbruget.
Men ellers er vi fuldstændig enige i det lovforslag, der ligger.
De grønne regnskaber, vi har set indtil nu, har haft nogle ordentlige, gode formål dels med at sikre offentligheden adgang til at vide, hvad miljøtunge virksomheder foretager sig, dels med at få virksomhederne til at interessere sig for at lave en aktiv miljøpolitik.
Når vi her, fem år efter at man har indført dem, skal evaluere dem, så må man sige, at de har været en succes.
Så hører man her fra den borgerlige side af salen, at nu skal vi ind i frivilligheden, og så vil jeg sige, at det er der heldigvis også taget højde for i forslaget.
Der står - det kan man selvfølgelig diskutere - at virksomheder, der ikke er forpligtet til at indsende, og det er jo stadig væk de fleste, kan gøre det af egen drift, hvis de vil.
Lad os så se, hvor langt den frivillighed rækker, og om de overhovedet kunne drømme om at gøre det.
Det kunne være meget sjovt at evaluere om et eller to år og se, hvor mange virksomheder der af sig selv ville gå ind i det her, prøve at få en dialog med myndighederne og så indsende et grønt regnskab efter de her regler.
Jeg glæder mig meget til at se, hvad der kommer ud af det, men jeg tror ikke, der kommer så meget.
Derfor er jeg fuldstændig enig i, at hvis man skal drive en sag som den her, så bliver man altså nødt til at gøre det ved lovgivning, og de virksomheder, der har gjort det indtil nu, har været glade for det.
Det er heller ikke rigtigt, som nogle har sagt, at der ikke har været et grundigt forarbejde.
Det står jo netop her, at der har været høringsfaser og debatoplæg, og hvad ved jeg, og det er så møntet ud i det arbejde, der ligger her.
I Det Radikale Venstre synes vi, at fokus på miljøbelastning er et af de allervigtigste redskaber til at nedbringe miljøbelastninger i det hele taget, og derfor kan vi hundrede proent gå ind og støtte det lovforslag.
Det var, hvad jeg ville sige her.
Det er også til hr. Ebbe Kalnæs.
Sådan som jeg læser lovforslaget, er det jo ikke tanken, at man laver om på, hvordan selve indholdet af de grønne regnskaber skal være.
Det, ministeren får bemyndigelse til, er, og jeg læser så op af lovforslaget her, § 35 a, stk. 2
Så er der noget om frist
og sådan noget.
Men det er da ikke noget, eller mener hr. Ebbe Kalnæs, det er noget, der vil skade virksomhederne i forhold til det bestående?
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2000-10-27:
Dansk Folkeparti har en helt anden holdning til befolkningen
end f.eks. Enhedslisten, og når der bliver sagt »frivillighed under ansvar«, så er det, fordi vi stoler på, at folk vil samarbejde om de ting, som er nødvendige, for at miljøet skal være rigtigt her i Danmark, men vi ser også, at der indimellem er nogle tiltag, hvor der overskrides nogle grænser, når det gælder miljøet, ja, måske kan man bruge udtrykket, at »det bliver let for hysterisk«.
Og derfor: Vi tror på befolkningen, og at man i større grad selv kan styre nogle ting ved frivillighed, frem for at loven træder til.
Henriette Kjær (KF), 2000-10-27:
For at tage det første sidst, så står der jo i bemærkningerne
til lovforslaget, at bemyndigelsen, § 35, også indeholder en bemyndigelse til at omfatte de landbrug, der er omfattet af IPPC-direktivet.
Så ministeren har en bemyndigelse, og vi vil gerne have konkretiseret, hvad det egentlig er, han påtænker at bruge den til.
Til hr. Niels Bloch Jespersen: Hvis det ikke er hensigten at genere nogen - det synes jeg lyder meget fint at det ikke er - jamen så vil vi gerne have en garanti for det.
Og det er såmænd det, jeg beder om, nemlig at man præciserer, hvad de bemyndigelser skal bruges til.
En forenkling er fint med os, så siger vi selvfølgelig ja, men det er for svævende for os.
Vi ved ikke, hvad det er, ministeren har tænkt sig, og det vil vi såmænd gerne have en drøftelse af i udvalget.
Det er det, vi beder om.
Og så bliver der spurgt om, hvordan virksomhederne selv vil kunne styre det.
Jamen vi må jo altså sige, at i dag er der en miljølovgivning.
Den skal man som virksomhed overholde, og hvis ikke man gør det, så er der en tilsynsmyndighed, og så er der visse tiltag, man kan foretage i forhold til virksomheden.
Så de styrer jo ikke noget selv i dag, de er underlagt kontrol.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2000-10-27:
Med det her lovforslag sker der en videreudvikling af de nugældende regler om grønne regnskaber gennem større informationsværdi og troværdighed for offentligheden
og oplysninger om udviklingen i virksomhedens miljøforhold gennem de sidste 5 år.
Igen skal erhvervslivet udsættes for utidig indblanding og en meromkostning på flere millioner kroner.
Det kan da også være fuldstændig umuligt for et firma
med udenlandske underleverandører at oplyse alt i et grønt regnskab.
Dansk Folkeparti kunne ønske sig mere frivillighed i lovgivningen på det her område.
Vi er helt klar over, at frivillighed med ansvar ville være meget bedre, end at man igen hælder en lov ud i hovedet på erhvervslivet.
Tager vi affald og renovation, så er vi jo dér langt fremme i dag.
Vi ved, at virksomheder ønsker oplysninger omkring deres affald, så det kommer i de rigtige båse i de rigtige containere.
Der vil selvfølgelig blive stillet mange spørgsmål under det udvalgsarbejde, som vi nu skal have angående det her lovforslag, og det vil der også fra Dansk Folkeparti.
Hvor stor skal omsætningen være i et firma, for at man skal aflevere grønt regnskab, eventuelt hvor mange ansatte?
Og lad os få en præcisering af, hvor langt man går med det her lovforslag.
Landbruget ser ud til at være fritaget, når man læser lovforslaget, men man kan jo også sige, at landbruget i særdeleshed er godt med, når det gælder om at føre regnskaber og give informationer om alt muligt.
Men vi kan meddele, at som loven ligger nu, kan vi på ingen måde støtte, at man udvider det grønne regnskab.
Jørn Jespersen (SF), 2000-10-27:
Så jeg synes altså, at man må konstatere, at det er stort set lige meget, hvilke styringsmidler der bliver anvendt for at gavne miljø og samfundsøkonomi, så er der altid noget galt med dem efter Venstres opfattelse.
Frivillighed består tilsyneladende for Venstre i, at virksomhederne fuldstændig selv bestemmer, hvad de vil gøre af indsats, og det samarbejde er for uforpligtende.
Det tror jeg heller ikke virksomhederne har gavn af.
Bodil Thrane (V), 2000-10-27:
Nu er det ikke sådan et ønske om at forlænge fredagens debat, men alligevel synes jeg, det er vigtigt, når vi diskuterer frivillighed, at vi er enige om målet med alle de grønne regnskaber, og vi mener, at med den virksomhedsmængde, vi har i landet, kan vi til fulde nå målet igennem en frivillig aftale og at en lov ikke er nødvendig.
Målet er jo det samme.
Og det eneste, vi beder om, er, at man kunne lave aftaler, som selvfølgelig skal overholdes, for at nå de samme mål, som vi er enige i.
Jørn Jespersen (SF), 2000-10-27:
Jeg tror, det er vigtigt, at vi gør gør os klart, hvad frivillighed består i, og efter min opfattelse skal det ikke være frivilligt at lave grønne regnskaber.
Dér skal vi definere en række virksomheder ud fra nogle kriterier og sige: De skal lave grønne regnskaber.
Og vi skal stille nogle mindstekrav til, hvad regnskaberne skal indeholde.
Så her er der efter min opfattelse ikke tale om frivillighed. Det, der er det afgørende, er, at frivilligheden består i, at virksomhederne selv prioriterer deres miljøindsats.
Og det tror jeg er meget nødvendigt, fordi moderne virksomheder er så komplekse og ændrer sig så hurtigt, at den er utrolig svær at regulere med firkantede love og regler og bekendtgørelser.
Det kan vi ganske enkelt ikke overskue
hverken i Folketinget eller i Miljøministeriet ned i mindste detalje.
Derfor er det utrolig væsentligt, at virksomhederne selv arbejder seriøst og motiveres til at gå ind og spørge: Hvor ligger mulighederne for miljøforbedringer i vores virksomhed?
Og for nogle er det at spare på vand og strøm, for andre er det at substituere giftige stoffer, for nogle er det at gå ind og lave designet fuldstændig om ud fra en livscyklustankegang, så de får mindre bortskaffelsesproblemer med affald.
Og det er den enkelte virksomhed, der har muligheden for at overskue det.
Dét er frivilligheden i det.
Og så skal jeg bare sige omkring omlægningen: Det er mit indtryk, at der er taget højde for det problem i det foreliggende forslag på baggrund af høringssvarene, men hvis der er problemer tilbage, så synes jeg, vi skal diskutere dem i udvalget.
Bodil Thrane (V), 2000-10-27:
Selv om det måske mere var rettet til De Konservative, så var spørgsmålet om denne her frivillighed jo til de borgerlige, og jeg vil gerne spørge hr. Jørn Jespersen, om han vil bekræfte, at der i lovforslaget står, at der bliver tale om 150 nye virksomheder, og at deraf er de 20 allerede i gang ad frivillighedens vej, og om ikke det vidner om, at man gennem aftale og frivillighed kan nå lige så langt med en større velvillighed fra de virksomheder, det handler om, frem for at skulle dunke dem oven i hovedet med en lovgivning?
Og endelig vil jeg komme med et lille tillægsspørgsmål
til hr. Jørn Jespersen
Der står i lovforslaget, at de virksomheder, der har forskudt regnskabsår, nu skal omlægge deres årsregnskaber, og jeg vil godt spørge, om ikke det også er en lille hurdle og måske en stor gene for visse virksomheder.
Og af den grund vil jeg godt spørge, om ikke frivilligheden kunne give det samme resultat med et erhvervsliv, der er mere tilfreds.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-10-27:
Ja, det var jo en ordentlig svada, fru Henriette Kjær dér fik afleveret om de grønne regnskaber, og helt overflødigt synes jeg.
For det er jo et fantastisk godt instrument, og man kan da også sige, at de mere fremsynede dele af industrien jo er glade for det her.
Mit egentlige spørgsmål går på landbruget.
Jeg vil gerne spørge fru Henriette Kjær: Hvor i lovforslaget her står der, at landbruget er omfattet?
Niels Bloch Jespersen (S), 2000-10-27:
Det var dog interessant at høre De Konservative og fru Henriette Kjær fortælle, hvor dansk miljøpolitik åbenbart står nu.
Vi har jo masser af erfaringer med, at virksomhederne skal have en samspilspartner i det offentlige, hvis vi skal sikre dansk miljø, det viser alle de forureninger, vi har af jorden, af vandløb og alle de ting, vi for store milliardbeløb er i gang med at rydde op i nu.
Det, der er hensigten med det her, er jo ikke at genere nogen.
Det er at få det samarbejde mellem de offentlige tilsynsmyndigheder og erhvervslivet, så det på den administrativt mindst bøvlede måde kan sikres, at vi ikke i fremtiden får tilsvarende syndere som dem, vi bruger milliarder på at rydde op blandt nu.
Så jeg vil godt bede fru Henriette Kjær redegøre lidt mere for, hvordan hun så, hvis virksomhederne selv skal styre det, vil sikre, at vi ikke kommer ud i nogen skandaler svarende til dem, vi oplever i de her år.
Bodil Thrane (V), 2000-10-27:
Nu er det sådan, at vi har meget gode erfaringer med, når ministeren lover forenklinger.
I næsten alle de tilfælde, jeg kan huske, vi har vedtaget noget, der skulle give en kortere sagsbehandling og forenklinger, er det modsatte sket.
Og lovforslagets tekst, som den ligger, ser jeg ikke, der er nogen som helst forenklinger i, tværtimod.
Søren Kolstrup (EL), 2000-10-27:
Ja, de borgerlige partier har jo to mantraer i dag.
Det ene hedder »frivillighed, oh frivillighed!«, og det andet handler om at tælle hår i suppen.
Og så undlader man helt at fortælle, hvem man er.
Men jeg synes, at det kunne være interessant, om Dansk Folkeparti bare for en enkelt gangs skyld ville fortælle den her forsamling, hvor man står henne i dansk miljøpolitik.
Vil man intet, absolut intet?
Vil man annullere dansk miljøpolitik, vil man annullere lovgivningen på det her område og på andre områder?
Nul og nix?
Vil man sige: Det går
så godt, så godt derude?
»Gennem frivillighed til sejr«, er det hovedparolen, eller vil man en lillebittebitte smule?
Jeg hørte f.eks., at ordføreren sagde: »Frivillighed under ansvar«, så jeg lytter da gerne til, hvad det indebærer.
Lad os bare høre om Dansk Folkepartis miljøpolitiske strategi.
Jens Ove Kjeldsen (KRF), 2000-10-27:
Ja, desværre er vores ordfører, hr. Ole M. Nielsen, forhindret i at deltage under dette dagsordenspunkt, og derfor skal jeg kort redegøre for Kristeligt Folkepartis holdning til lovforslag nr. L 10 og beslutningsforslag nr. B 17: Kristeligt Folkeparti mener, at det er vigtigt, at der gøres et grundigt forarbejde, således at alle hensyn og alle interesseparter bliver inddraget i forbindelse med udarbejdelsen af løsningsforslag. Ministeren har i mange år vidst, at Tangeværkets koncession udløber efter 80 år.
Derfor er vi kritiske over for, at ministeren nu beder om en udsættelse af udløbet af koncessionen med 2 år.
Til gengæld må vi notere os, at når forarbejdet til en løsning ikke kan gøres ordentligt færdigt uden en udskydelse, må vi prioritere et ordentligt forarbejde for at finde frem til den bedst mulige løsning over en fastholdelse af de oprindelige 80 år.
Selv om vi har megen sympati for SF's forslag, så er vi mest stemt for i den givne situation at støtte ministerens forslag, men vi vil gerne henstille, at ministeren bestræber sig på at bruge mindst muligt af de 2 års ekstra tidsramme for at gøre forarbejdet færdigt til at nå frem til et konkret forslag.
Og dette forslag ønsker vi for det første kommer til at sikre fiske- og faunabestanden i hele Gudenåsystemet, for det andet at Tange Sø bevares med den nuværende vandstand, og for det tredje at vi i videst muligt omfang kan fortsætte en produktion af den såkaldte grønne el på Tangeværket.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-10-27:
Jeg kan klart svare på, at jeg ikke går ind for, at vi skal afskaffe regnskabsloven, selvfølgelig ikke, og vi skal indsende vores almindelige regnskab, for vi skal jo betale vores skat, og vi skal selvfølgelig også informere aktionærer osv., som det bliver nævnt.
Selvfølgelig går jeg ikke ind for det, og jeg betragter det også som lidt af en finte.
Med hensyn til det andet med underleverandører
: Det er rigtigt, at sådan står det nu.
Det er det, jeg tænker på.
Niels Bloch Jespersen (S), 2000-10-27:
Jeg undrer mig blot lidt over, at fru Bodil Thranes og Venstres usikkerhed over for det her lovforslag.
Vi havde jo for et stykke tid siden i Miljøudvalget et møde med Dansk Industri om det her, og det, der er fremtidsperspektivet på sigt, er jo, at man netop bliver fri for en del af alle de administrativt bøvlede procedurer med virksomhedsgodkendelser og løbende kontrol og tilsyn.
Svend Auken (S), 2000-10-27:
Jeg vil gerne sige tak til ordførerne for tilslutningen til regeringens forslag.
Vi vil arbejde for at få en hurtig vedtagelse i Folketinget, men selvfølgelig svare på alle de spørgsmål, man har at stille til os.
Flere af ordførerne var inde på, at det her jo er et dilemma, vi står over for i regeringen og i Folketinget: På den ene side interessen i at genskabe dynamikken i Gudenåen og i Gudenådalen både af hensyn til planteliv og dyreliv og på den anden side en række virkninger af de beslutninger, der blev truffet for 80 år siden om vandkraftelforsyning af det midtjyske område.
De konsekvenser er Tange Sø, hvor hundredvis for ikke at sige tusindvis af familier bor og er glade for at bo, og de har stor glæde af møllesøen, altså af Tange Sø, hvor der ikke bare er et rigt friluftsliv, men jo også et rigt plante- og dyreliv knyttet til den kunstige sø.
Der er også selve Tangeværket.
Elproduktionsmæssigt spiller det ingen rolle, 0,3 promille af vores samlede forsyning stammer fra Tangeværket, men som kulturhistorie spiller det en stor rolle.
Bygningssynet har netop indstillet til mig, at man freder hele komplekset, og har tilskyndet kommunerne til at udarbejde bevarende lokalplaner, og man lægger også vægt på, at der fortsat er drift for netop at vise, hvordan dette meget interessante anlæg fungerer i praksis.
Det er Bygningssynets indstilling.
Så her står naturhensyn til en lang række vitale kultur- og miljøbetragtninger virkelig over for hinanden.
Derfor er det selvfølgelig rigtigt af Folketinget og regeringen at give sig god tid, indtil man har fundet den bedste løsning. Jeg er glad for, at ingen har gjort sig til talsmand for, at man tømmer Tange Sø.
Det tror jeg er et urealistisk forslag, det er i hvert fald ikke et, regeringen kan bakke op.
Skal vi så vælge et kort eller langt stryg, eller er der en mellemløsning osv.?
Det er det, vi skal arbejde med.
Vi har været igennem mange analyser af det her.
Der er stor uenighed om gevinster og omkostninger ved de forskellige løsninger.
Jeg er også glad for, at ingen af ordførerne har gjort laksen til det afgørende succeskriterium for den løsning.
Det er en meget bredere betragtning, vi har brug for, når vi ser på flora og fauna, end blot laksen. Jeg er imidlertid indstillet på, at vi skal gøre noget for laksen, og jeg håber, at fødevareministeren og jeg tilsammen kan gøre en effektiv indsats bl.a. ved at fremme ordentlige gydepladser nedenstrøms for Tangeværket og ved at fjerne det fiskeri, der foregår nedenstrøms for Tangeværket, og som i sig selv er en alvorlig trussel mod en ordentlig laksestamme.
Alle disse ting vil vi bruge kraft på at undersøge til bunds og finde den løsning, som bedst afbalancerer de forskellige hensyn.
Vi kommer aldrig frem til en ideel løsning på det her problem.
Det er ikke Skjern Å.
Der er ikke nogen miljømæssig ideel løsning i denne her sag, men der er al mulig grund til at gøre det bedre, end vi gør det i dag.
Det er jo det, der ligger i de to forslag, vi skal arbejde med her i dag, så jeg vil gerne endnu en gang sige ordførerne tak for behandlingen og håbe på, at vi får en realistisk og saglig drøftelse af de her spørgsmål i udvalget.
Anni Svanholt (SF), 2000-10-27:
Jeg vil godt sige tak for debatten, vi her har haft, og mange tak for de meget positive tilkendegivelser, der er kommet fra miljø- og energiministeren og også fra en lang række ordførere.
Jeg kunne høre, at de fleste ordførere jo netop var optaget af, at vi fik et godt beslutningsgrundlag og jo også gerne i den forbindelse så, at vi snakkede om andre løsninger end de to løsninger, som er med i L 10, og det er jo lige præcis det, som jeg er meget optaget af.
Derfor mener jeg, at der er meget god grund til og et rigtig godt grundlag for at arbejde videre i udvalget med at få indarbejdet de synspunkter, når forslagene behandles, og derfor ser jeg meget frem til, at det kan blive et konstruktivt udvalgsarbejde, og at vi kan nå frem til en rigtig god løsning for Gudenåen og også de forhold og de spørgsmål, der er omkring Tangeværket.
Nu skal der festes for Skjernåen, men forhåbentlig også festes for Gudenåen i nær fremtid eller i hvert fald inden for overskuelig tid, så vi ikke skal blive ved med at snakke om, at nu skal vi gøre det her for naturen, at nu skal det altså sættes rigtig godt på plads.