runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Pedersen (V), 2003-11-11:
Jeg vil gentage for tredje gang, at finansloven har jeg rost, det tillader jeg mig.
Det var det, jeg omtalte før.
Jeg sagde, at vi har fået en god finanslov og en bred finanslov med mange gode aftaler.
Løftebrud - hvad er et løftebrud?
Det er vel noget, man fører ud i livet.
Jeg synes da ikke, det er helt galt, for vi har ikke haft tredje behandling af finansloven, vi har ikke engang haft anden behandling af finansloven endnu, og så siger hr. Adelskov, at vi har begået løftebrud.
Ja, det begår man vel, hvis man gennemfører noget og man selv kommer til en erkendelse af, at modparten opfatter det som noget, der er i strid med den aftale og den kontrakt, man har indgået.
Men vi har jo netop, inden vi gennemfører det, inden vi fremsætter det ved en anden og tredje behandling, sagt: O.k.
, hvis det er opfattelsen, så trækker vi det tilbage.
Så kan det altså ikke være et løftebrud, det er en erkendelse af, at det af andre kunne blive opfattet som løftebrud, og derfor bliver der ikke den ændring.
Så man står altså ved sit løfte, det er altså at fastholde et løfte, og man har styrke til at gøre det.
Thomas Adelskov (S), 2003-11-11:
Der har været anden behandling af finansloven med et forslag om at spare og forringe dagpengene med 800 mio. kr., man har fremsat forslaget, og man har fået behandlet det to gange her i Folketingssalen.
Lad mig citere Venstres formand og nuværende statsminister, der i afslutningsdebatten på tv sagde: Lad mig gentage, vi har ingen forslag om at forringe dagpengesystemet
Det er jo lige nøjagtig det, vi diskuterer her, det har været en del af finansloven, det har været en del af finanslovforliget, så har man trukket det i dag, men kunne vi ikke få en garanti fra finansministeren om, at vi ikke får de forslag eller andre forslag, der forringer dagpengesystemet, at se igen, hverken i denne valgperiode eller i den næste?
Thor Pedersen (V), 2003-11-11:
Jeg har svært ved at se, at vi kan forringe dagpengesystemet ved at trække forslaget tilbage.
Det betyder jo, at det eksisterer i morgen, fuldstændig som det er i dag.
Det er altså ikke forringet, vi har trukket forslaget tilbage.
Med hensyn til garantien: Jeg ved ikke, hvor mange gange det skal siges - jeg går ud fra, at når man sidder i salen, så lytter man til de udsagn, der bliver givet - der bliver
ikke tale om ændringer på denne side af et folketingsvalg, og efter et folketingsvalg skal man behandle Velfærdskommissionens betragtninger.
Hvad der måtte komme fra
ved jeg ikke, men det er klart, at de forslag, som vi har pillet af dagsordenen, bliver ikke genfremsat af regeringen.
Thomas Adelskov (S), 2003-11-11:
Hvis det var i min ældste søns klasse, ville man kalde det noget flueknepperi.
Lad mig lige gentage, at statsministeren faktisk sagde: Vi har ingen forslag om at forringe dagpengesystemet.
Nu gentager jeg lige ordet forslag, og det gør jeg en gang til: forslag.
Hvis ikke det har været et forslag om at forringe dagpengesystemet, som har ligget i finanslovforslaget, og som forligspartierne har lagt frem omkring finansloven, så ved jeg ikke, hvad det er.
Men jeg må konstatere, at finansministeren jo åbenbart er enig med hr. Jens Rohde; efter næste valgperiode, når vælgerne har godkendt, at der er nedsat en velfærdskommission, kan det godt være, at vi ser forslagene igen.
Det var rart at få at vide.
Thor Pedersen (V), 2003-11-11:
Der er for mange fluer i hovedet på hr. Adelskov, må jeg konstatere, for jeg har lige stået og sagt, at de forslag, vi har trukket tilbage, ser man ikke igen.
Det er rimelig enkelt.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-11-11:
Der er da ikke nogen grund til, at finansministeren bliver så ophidset, vi forsøger bare at finde ud af, hvad der er regeringens politik.
Det er lidt vanskeligt i disse tider.
Jeg vil næsten foreslå, at man går i lære hos KaosPiloterne.
Men spørgsmålet er jo helt centralt: Hvad sker der efter et valg?
Efter finansministerens seneste besvarelse må svaret til folk, der sidder og kigger på debatten, jo være, at det er der ingen der ved. Det afhænger af den velfærdskommission, regeringen har nedsat, hvor regeringen har udpeget nogle mennesker.
Derudover kan vi ikke diskutere spørgsmålet om dagpenge, for regeringen har ikke noget svar.
Det er da en stor usikkerhed at efterlade mange mennesker i, at regeringen måske går og pønser på et eller andet med dagpengene, men der er ikke nogen, der må vide det før efter et valg, efter at Velfærdskommissionen har talt. Synes finansministeren selv, at man kan være det bekendt?
Thor Pedersen (V), 2003-11-11:
Nu forstår jeg, at fru Pernille Blach Hansen åbenbart kender den konklusion, som Velfærdskommissionen kommer frem til.
Sådan forstår jeg det.
Jeg ved ikke, hvilken konklusion Velfærdskommissionen kommer frem til - ideer og forslag til fremtidens velfærdssamfund.
Jeg kender dem ikke.
Det kan være, de kommer frem til, at statskassen skal betale alle udgifter, at der slet ikke er noget personligt bidrag til a-kasse-systemet.
Hvor skulle jeg vide det fra?
Vi vil forholde os til de forslag, der kommer, og det går jeg ud fra at Socialdemokratiet også vil.
Det, jeg blot siger, er, at de forslag, vi har set her, dem, vi har trukket tilbage, vil ikke blive genfremsat af regeringen.
Med hensyn til, hvad der måtte ske i en ny valgperiode: Der bliver jo fra regeringens side lavet et valggrundlag og et valgoplæg om, hvad man kunne forestille sig, men det indgår ikke i vores opfattelsesevne, at andre partier skulle tage de samme forslag, som vi har fjernet, og genfremsætte dem og finde et flertal i Folketinget.
For det er ikke det, Venstre vil støtte.
Ole Sohn (SF), 2003-11-11:
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvorfor finansministeren bliver ved med at sige, at der er kommet nye oplysninger frem.
Hvilke nye oplysninger er kommet frem, som finansministeren ikke kendte til for 1 dag siden, for 2 dage siden, for 1 uge eller for 1 måned siden?
Der er jo intet nyt kommet frem.
Regeringen har hele tiden vidst, at det var et eklatant brud på a-kasse-forsikringsprincippet, at det var et eklatant brud på valgløfterne, og at man simpelt hen fjernede satserne for en gruppe personer.
Derfor er der kun at konstatere, at når regeringen ikke vil tage konsekvensen af sin egen politik og stå ved sine holdninger, så er der ganske enkelt tale om værdislaphed.
Thor Pedersen (V), 2003-11-11:
Jeg vil meget gerne forholde mig til det, hvis fru Pernille Blach Hansen vil fortælle, hvad det er, Velfærdskommissionen vil lægge på bordet.
Jeg kender det ikke, og derfor kan jeg ikke forholde mig til det.
Jeg ved ikke, hvad de lægger frem.
Jeg vil bare sige, at vi ikke kommer med forslag som dem, vi helt har fjernet.
Det vil man ikke se, hverken på denne side af valget eller efter valget.
Men hvad Velfærdskommissionen i øvrigt måtte foreslå, ved jeg ikke.
Sådan er det.
Jeg kan blot sige, at det ikke indgår i vores overvejelser at forringe dagpengesystemet.
Det indgår i vores overvejelser at spare på dagpengene, ved at flere kommer i arbejde, at sørge for, at færre skal have dagpenge.
Det indgår i vores overvejelser.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-11-11:
Så må jeg forstå det på en sådan måde, at der overhovedet ikke kan gives noget som helst svar af regeringen på, hvor lang tid vi ikke vil se besparelser på dagpengene.
For finansministeren er jo ikke i stand til at svare på, om ikke regeringen har en holdning til spørgsmålet om besparelser på dagpengene.
Alt skydes hen til Velfærdskommissionen, og det betyder jo så bare, at der ikke er nogen i Danmark
, der overhovedet kan føle sig sikker på noget som helst.
Det må afhænge af noget, der sker efter et valg.
Det vil sige, at til næste valgkamp er usikkerheden total, og der er ingen, der ved, hvad fremtiden bringer.
Og hvis regeringen ved det, så vil den ikke sige det.
Morten Homann (SF), 2003-11-11:
Vi er i disse år vidne til, at vi har en regering, som fører en meget konsekvent politik, i hvert fald på et punkt.
Vi har været inde omkring et andet punkt lige for lidt siden, som er knap så konsekvent.
Men når det drejer sig om at omfordele midlerne i det her samfund fra unge til gamle, så er der ingen problemer med konsekvensen.
Det er ikke bare et spørgsmål om en ældrecheck, som tit fylder meget i debatten, det er mere en situation for sig, men hvis man ser ned over regeringens politik i mere bred forstand, så foregår der en massiv omfordeling.
Hvis man ser på de nylig gennemførte skattelettelser og det skattestop, som har været gældende, siden regeringen kom til, så har det entydigt været til gavn for de ældre på de unges bekostning.
Det gælder f.eks., hvis man ser på ejendomsbeskatningen.
Den har entydigt været til fordel for de ældre, mens de unge har måttet være med til at betale regningen.
Samtidig har vi også senest med den finanslovaftale, som netop er blevet indgået, været vidne til, at der har været nedskæringer i boligstøtte, byfornyelse, prisstigninger på den kollektive trafik osv., som også over én bank i høj grad rammer unge.
Jeg synes, det er helt galt, hvis man har sådan en noget for noget-tankegang og påstår, at man vil have flere til at tage en uddannelse.
Så denne her forespørgsel er stillet for at høre, om regeringen påtænker at fortsætte den her katastrofekurs, hvor man tager pengene fra de unge, og giver til de ældre, eller om man kan tænkes at vende op og ned på denne kurs og sørge for, at man også investerer i de fremtidige generationer, hvilket især SF har peget på.
Så tanken og håbet med den her forespørgsel er, at finansministerens besvarelse gør, at vi kan få lidt klarhed over, om det generationstyveri kan få en ende, eller om det skal fortsætte regeringsperioden ud.
Besvarelse
Thor Pedersen (V), 2003-11-11:
Regeringen er et kollegium, og vi har en beskæftigelsesminister, der er meget loyal og har ført synspunkterne frem.
Uanset hvad det er for et ressortområde, har ressortministrene ansvar for deres eget område, også for de lovforslag, der fremsættes, men hele regeringen har det overordnede ansvar.
De her beslutninger er truffet i fællesskab i regeringen, og derfor er der ikke noget mærkeligt i, at en minister fører det ud som lov, i og med at ministeren jo selv er en del af kollegiet.
Jamen så må jeg sige det en gang igen: Når jeg ikke ved, hvad Velfærdskommissionen vil komme med, så må jeg sige, at regeringen ikke selv ønsker at forringe dagpengene.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-11-11:
Jeg er sikker på, at der er mange andre mennesker i Danmark, der vil kunne forklare, hvad det går ud på.
Thor Pedersen (V), 2003-11-11:
Det kan være nogle nettobevægelser, hvor staten betaler mere og man betaler lidt mindre selv.
Jeg ved ikke, hvad det vil sige at forringe dagpengene, før vi ser et forslag.
Det kan være en helt anden præmieringsordning, det kan være et helt andet finansieringssystem. Jeg siger blot, at det ikke indgår i regeringens politik at forringe dagpengesystemet, og man vil ikke gense de forslag, man har set her.
Jeg kan ikke give nogen garanti for, hvad Velfærdskommissionen vil lægge frem, jeg kan ikke give nogen garanti for, hvad Socialdemokratiet vil kunne støtte, som vi også vil kunne støtte.
Hvor skulle jeg vide det fra?
Pernille Blach Hansen (S), 2003-11-11:
Hvis nu Velfærdskommissionen i næste valgperiode kommer med et forslag om at forringe dagpengene, er det så noget, regeringen støtter og vil gennemføre?
Helle Sjelle (KF), 2003-11-12:
Vi mener, der er blevet lavet en god og langsigtet aftale, der skaber de nødvendige stabile rammer for fremtidens olieindvinding, samtidig med at den sikrer, at staten får en højere indtægt fra selskabet fremover.
Men for at den aftale kan føres ud i livet, er det nødvendig med lovændringer, og netop lovforslagene nr. L 48 og L 62 skal være med til at skabe muligheden for tilvejebringelse af disse ændringer.
L 48 giver mulighed for at give tilladelse til efterforskning og indvinding i et længere tidsrum end den lovgivning, som gælder p.t., giver mulighed for, samt mulighed for, at tilladelserne kan forlænges ud over de 50 år.
L 62 har til formål at gennemføre ændringer af skattelovgivningen, som efter vores opfattelse klart bliver ændret til det bedre.
Det handler om ændringer i kulbrinteskatteloven og i loven om ansættelse og opkrævning m.v. af skat ved kulbrinteindvinding, og det handler også om, at kulbrintebeskatningen ændres med hensyn til den indtægt, som opnås i forbindelse med eneretsbevillingen og de nye koncessioner som følge af udbudsrunderne, som træder i kraft pr. 1. januar eller senere.
Hovedelementerne i lovforslaget er, at kulbrintefradraget bliver nedsat fra 250 pct. til 30 pct. af investeringerne, og at feltbeskatningen bliver ophævet, så et eventuelt underskud i forbindelse med opbygning af et felt modregnes i overskuddet fra et felt i produktion.
Selskaberne bliver kompenseret for en eventuel uudnyttet skatteværdi af fjernelsesomkostningerne ved ophøring af al produktion efter en koncession, rørledningsafgiften modregnes i kulbrinteskatten, pay back-reglen ophæves, og endelig nedsættes kulbrinteskattesatsen fra 70 pct. til 52 pct. Derudover indeholder lovforslaget nogle særlige skatteregler for parterne i overgangsperioden, til de nye regler træder i kraft, og staten indtræder som partner i 2012.
I Det Konservative Folkeparti støtter vi aftalen med A.P. Møller, og derfor er det også meget naturligt, at vi støtter disse implementeringsforslag.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-11-12:
SF er, som det vil være de fleste bekendt, meget kritisk over for den aftale, der er indgået mellem A.P. Møller og regeringen.
Vores absolut primære kritik af aftalen handler om kompensationsparagraffen eller kompensationsklausulen.
Vi finder det uhørt, hvis et flertal herinde virkelig vil tiltræde, stemme ja til en kompensationsklausul, der rækker frem til 2042, og som betyder, at ethvert nuværende eller kommende Folketing er afskåret fra at ændre i beskatningen for Nordsøen, medmindre man betaler kompensation til A.P. Møller. Jeg må egentlig sige, at det er fantastisk, at man overhovedet har kunnet få den tanke undervejs - ja, ikke at man har kunnet få tanken fra selskabets side, for det er jo klart nok, men at man fra den anden forhandlingsparts, nemlig ministerens, side, overhovedet er gået ind på det.
Vi er også kritiske over for det provenu, der ser ud til at komme ud af aftalen.
Det er klart, at det ville være meget mindre slemt, hvis et andet flertal efterfølgende havde mulighed for at lave om på vilkårene, men hvor graverende det er, mangler vi endnu svar på, fordi vi ikke har fået svar på de mange spørgsmål, vi har stillet i udvalget.
Der er en enkelt ting i selve undergrundsloven, som jeg godt vil hive frem her.
I bemærkningerne til undergrundsloven skrives der, at Danmark har en særlig dispensation eller en særlig undtagelse fra EU's udbudsprocedure.
Hvis man kigger i direktivet, fremgår det imidlertid klart, at man er undtaget fra udbudsproceduren, hvis man forlænger en aftale, men at aftalen skal tildeles på grundlag af objektive og ikkediskriminerende principper.
Men det fremgår ikke af bemærkningerne til lovforslaget.
Man skal kigge i selve direktivet.
Mit spørgsmål til ministeren er: Når man laver en forlængelse, hvordan kan man så godtgøre, at den forlængelse er sket på objektive og ikkediskriminerende principper i forhold til andre selskaber?
Så vidt jeg kan se, er det meget vanskeligt at gøre, og derfor har vi foreslået, at man alternativt lod koncessionsperioden efter 2012 gå i udbud og samtidig ændrede beskatningsreglerne her og nu, for det er faktisk muligt inden for den nuværende koncession. Det er ikke bare en videreførelse af det, der hidtil har været gældende på koncessionsområdet.
Det er faktisk en væsentlig indskrænkning, for det er ikke en del af den nuværende koncession, at man ikke kan ændre skattelovgivningen.
Aase D. Madsen (DF), 2003-11-12:
Jeg er frygtelig ked af at høre, at hr. Stavad bærer så tunge byrder på sine skuldre, at de næsten ikke er til at bære.
Men hr. Ole Stavad er jo medlem af Skatteudvalget, og Skatteudvalget er først lige gået i gang med proceduren
Sådan er det i det danske Folketing.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-12:
Nu må vi jo se, hvordan flertallet ligger i udvalget.
Jeg vil bare sige, at det er en sort dag for demokratiet, hvis et flertal i udvalget virkelig er til sinds at afvise et sådant ønske fra et stort mindretal.
Så vil jeg gerne spørge hr. Martin Lidegaard om det med Kammeradvokaten.
Det Radikale Venstre lægger åbenbart meget vægt på, hvad specielt Kammeradvokaten mener i det her spørgsmål, og vil gøre det til den sidste instans i bedømmelsen.
Er det nu også forsvarligt?
Kammeradvokaten er statens advokat, det er ministerens advokat, og Kammeradvokaten har til opgave at finde alle de juridiske argumenter, man kan finde til støtte for ministerens synspunkt.
Det er jo fair nok, sådan en advokat skal man selvfølgelig have ret til at have, men det er da ufatteligt, hvis Det Radikale Venstre vil lade sin bedømmelse af aftalens jura afhænge af, hvad specielt Kammeradvokaten når frem til.
Jeg kan i øvrigt godt hviske hr. Martin Lidegaard i øret, hvad Kammeradvokaten når frem til; det er jeg godt i stand til at forudse.
Svend Auken (S), 2003-11-12:
Hr. Martin Lidegaard lægger i sin positive indstilling til aftalen om forslagene her i dag en helt afgjort forudsætning ind.
Han siger, at statens andel skal bevares, altså at det er under forudsætning af, at vi kan bevare en statsandel på, jeg tror han sagde to tredjedele, at man er positiv.
Det var det, der blev sagt. Hvis hr. Martin Lidegaard tænker tilbage på, hvad der er sket i de sidste 10 år, så er statens andel faktisk faldet år for år, og en af grundene til det er det internationale pres for at nedsætte selskabsskatterne.
Det pres kan man godt frygte også vil fortsætte i de kommende år, og det vil sige, at som tingene i dag ser ud, er det et problem for at bevare andelen, statsandelen. Derfor er mit spørgsmål til hr. Martin Lidegaard: Mener hr. Martin Lidegaard ikke, at vi i fællesskab skal bruge ganske mange kræfter på at finde ud af, hvordan vi sikrer, at statens andel ikke bliver sænket som følge af eksempelvis den internationale nedsættelse.
Hvis det er den afgørende forudsætning, så burde vi altså kunne være enige om i fællesskab at sikre statens andel.
Morten Homann (SF), 2003-11-12:
Jeg vil lige knytte nogle mere specifikke bemærkninger til L 62 vedrørende skattedelen.
Den er jo en del af et større kompleks omkring aftalen med DUC, og der er ikke nogen tvivl om, at man ikke kan tage de enkelte elementer og se dem uden forbindelse med konteksten.
Også skatteaftalen kan kun vurderes i forbindelse med de øvrige elementer.
Det er en ret unik aftale, vi har med at gøre.
Det er ikke hver dag, man oplever, at en regering eller for den sags skyld en anden skatteudskrivende myndighed beslutter at sætte sig ned med en enkelt skatteyder og forhandle om, hvad den skatteyder skal betale i skat de næste 40 år frem i tiden. Det er en ret unik situation, som det ikke er overraskende at A.P. Møller er ganske godt tilfreds med.
Man har også kunnet se ganske tydeligt siden aftalens indgåelse, at der med få undtagelser kun har været en vej for selskabets aktier, og det har været opad.
Man kan spørge sig selv, hvem der har snydt hvem i forhandlingerne.
Jeg er ikke sikker på, at det er Esplanaden, som har mest at være ked af.
Det drejer sig både om, som vi har været inde på tidligere, muligheden for at kunne rette op på tidligere tiders fejl, hvis det viser sig, at man ikke har fået tænkt alle tænkelige ender og kanter igennem i denne aftale, og det drejer sig om fremtidig udvikling i teknologi, som måske ændrer hele billedet af, hvad man kan og ikke kan i Nordsøen med inddrivning af kulbrinter. Det drejer sig om fremtidige krav om en måske skærpet miljøbeskatning, måske endda, at også Nordsøaktiviteten skal betale den samme CO2-afgift som resten af samfundet.
Der er mange forskellige elementer, hvor man skattepolitisk binder Folketinget på hænder og fødder de næste 40 år frem i tiden.
Ser man på de konkrete elementer i aftalen, vil jeg godt medgive, og det skal der ikke være nogen tvivl om, at der skal være stor ros til økonomi- og erhvervsministeren for at have fået pillet ved kulbrintefradraget.
Det har været påpeget utallige gange både af kulbrinteudvalget og af SF, at det hidtidige kulbrintefradrag på 250 pct. var urimeligt. Når det er sagt, så synes jeg, det er svært at få øje på de bragende positive sejre i aftalen sådan set med skattebrillerne på.
Som det også har været fremhævet i debatten tidligere, er det højst tvivlsomt, hvor stor gevinst
staten vil få ud af det med den langt lavere kulbrinteskattesats
Et er, at fradraget bliver lavere, det er sådan set fornuftigt nok, og det har kulbrinteudvalget peget på, men at man samtidig sænker skattesatsen, som jo så også kommer til at gælde for nogle af de allerede foretagne investeringer, kan i hvert fald ikke udelukke, at det vil betyde et væsentligt tab for de danske borgere, de danske skatteydere, og der er i hvert fald ikke nogen af de dokumenter, vi hidtil har fået udleveret, der sandsynliggør, at det ikke vil blive tilfældet.
Så også når man vurderer skattelementet ud af den store kabale, som den her aftale udgør, er SF's vægtskål endt på den måde, at vi på det foreliggende grundlag vil stemme imod den her aftale.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-11-12:
Der er jo ved en normal lovbehandling mulighed for flere faser, hvor man kan blive klogere på det, der er indholdet og konsekvenserne af en given lovgivning, og i dette tilfælde er det meget vigtigt af flere årsager.
En af årsagerne er, at selve indholdet af beslutningsforslaget ikke har været sendt i høring, så vi rent faktisk ikke har fået de kommentarer, vi normalt plejer at få fra de forskellige høringsparter. Jeg vil gerne spørge, om fru Aase D. Madsen ikke vil forholde sig konstruktivt til muligheden for en høring, for jeg synes faktisk, at selv om fru Aase D. Madsen og Dansk Folkeparti måtte opleve, at det hele er godt belyst, er det vigtigt at give den mulighed, der er for at få det hele ordentligt belyst, set i betragtning af hvor virkelig vidtrækkende den lovgivning, der er lagt på bordet, er.
Jeg kan faktisk ikke komme på noget andet eksempel på, at vi herinde har besluttet eller kommer til at beslutte noget så vidtgående som det, der er lagt på bordet her.
Ole Stavad (S), 2003-11-12:
Ét er os herinde, men det, vi står med her, er faktisk et meget stort spørgsmål om, hvordan vi skal forvalte Danmarks befolknings ejendom i vores undergrund, og dermed hvordan vi skal indrette tingene, så vi sikrer, at vi rent samfundsmæssigt får det ud af den, vi skal have, samtidig med at det selvfølgelig også skal være en ordentlig og fornuftig forretning, hvis det er sådan, at man skal være interesseret i at være den, der har bevillingen.
Det er jo sådan, at hvis vi forestiller os, at vi får grebet det galt an og må erkende på et tidspunkt, at vi har konkluderet forkert og ikke får den rimelige samfundsandel, som vi bør have, er konsekvensen jo, at de milliarder, vi kommer til at mangle, enten skal udskrives i skatter på den danske befolkning eller gennemføres som nedskæringer på udgiftssiden.
Derfor bør det ikke være sådan, at vi bare siger, at nu skal vi selv være tilfredse.
Høringen skal selvfølgelig være offentlig, så befolkningen også kan følge med i, hvad det er, vi foretager os.
Derfor synes jeg, at selv om fru Aase D. Madsen skulle nå til den konklusion, at hun synes, hun har fået tilfredsstillende svar, burde vi kunne være enige om, at også alle de, der har sat os herind, og som vi skal gøre et forsøg på at repræsentere, skal gives en mulighed for at følge med og få ordentlige svar.