runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Kolstrup (EL), 2000-03-02:
Da vores sundhedspolitiske ordfører, hr. Frank Aaen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne tilkendegive Enhedslistens holdning til det fremlagte forslag.
Jeg kan meddele, at vi er imod forslaget.
Vi vil stemme imod det.
Denne lovændring i dansk sygesikringslov er en konsekvens af EF-Domstolens afgørelse i et par sager om køb af henholdsvis briller og tandlægebehandling i et andet EU-land.
Domstolsafgørelserne rykker grænserne for, hvornår social- og sundhedsydelser skal kunne flyde frit i Unionen.
De to domme er præjudicielle afgørelser, der udvider Traktatens beføjelser.
Det er med andre ord ikke EU-landenes regeringer på en regeringskonference, der har udvidet Traktaten.
Perspektivet i domstolsbeslutningerne kan betyde, at retten til at bruge et offentligt tilskud i et andet EU-land også vil kunne komme til at gælde alle andre ydelser, der handles på markedsvilkår, og som det offentlige yder tilskud til.
Med andre ord ydelser, der fremover falder ind
under EU's definition og bestemmelser om varers og tjenesteydelsers frie bevægelighed.
Tandlægebehandling og briller via private udbydere på markedet med fortjeneste for øje er tjenesteydelser og varer
i EU-Traktatens forstand.
Hvis det offentlige ikke betaler hele regningen, men alene giver tilskud til egenbetalingen, kan tilskuddet bruges i andre EU-lande.
I lyset af den aktuelle debat om egenbetaling og valgfrihed kunne tilskud til køb af hjemmehjælp være et eksempel.
Giver man folk en sæk penge som tilskud til selv at købe hjemmehjælp, så kan de købe den i Malmø eller Flensborg, hvis de vil.
Sundheds- og socialområdet er ifølge den eksisterende traktat nationale anliggender, men EU trænger stadig mere ind på disse områder, og denne lov kan ses som et skridt hen imod et fælles social- og sundhedsmarked i Unionen.
Her er tale om en lovgivning, der er en konsekvens af EF-Domstolens dynamiske fortolkningsstil. Skal disse områder underlægges EU-regulering, så bør det kun ske via Traktatens bestemmelser.
I så fald bør det lægges på bordet under den kommende regeringskonference i EU.
Enhedslisten er principielt imod, at ydelser inden for sundhedsområdet gøres til en vare, der skal kunne flyde frit efter det indre markeds princip om fri bevægelighed.
Enhedslisten vil stemme imod lovforslaget.
Og må jeg sige for egen regning: Jeg forstår såre godt, at Venstre ordfører er meget, meget tilfreds med det her lovforslag.
Det er utrolig logisk, og jeg synes, at rammen om debatten i det danske Folketing i dag virkelig har været i Venstres tegn.
Det startede med en yderligere liberalisering
af lufthavnen, og det slutter med, at pengeposeprincippet efter Venstres princip bliver stadfæstet.
Vi andre, der vil en anden vej, må jo så ruste os til at øve modstand mod denne samfundsudvikling.
Tove Fergo (V), 2000-03-02:
Så kan hr. Søren Kolstrup jo spørge sig selv, hvorfor Venstre har den holdning.
Nu sidder hr. Søren Kolstrup jo ikke i Sundhedsudvalget og møder ikke de patienter, de mennesker, de medborgere, som ønsker at få den bedst mulige behandling og måske ikke kan finde den i Danmark, og som derfor gerne vil have lov til at tage et andet sted hen og vælge en bedre behandling.
Hvorfor er Enhedslisten så restriktiv og domesticerende og bestemmende på vores medborgeres vegne?
Tror man ikke på mennesket, på medborgeren, siden man vil sidde herinde og bestemme og regere over, hvor mennesker skal have de ydelser henne, som de er berettiget til.
For det er jo forudsætningen, at de er visiteret til den pågældende behandling, den pågældende ydelse, her fra Danmark.
De har betalt deres skat, de har betalt deres bidrag til retten til at opnå tilskuddet, hvorfor skulle de dog ikke have lov til at tage ud og få den det sted, hvor de får den bedst mulige.
Vedrørende hjælpemidler inden for socialområdet, så må vi gå til socialministeren, for i virkeligheden lægger det her forslag også op til, at man kan få tilskud til hjælpemidler, og at man kan købe hjælpemidlet i det land, hvor man mener, man kan få det bedste hjælpemiddel.
Søren Kolstrup (EL), 2000-03-02:
Jeg skal undlade at deltage i debatten om de specielle sundhedspolitiske forhold, men hvad angår velfærdsdebatten, vil jeg gerne tilkendegive over for fru Tove Fergo, at for det første finder vi det principielt, uanset hvilket politisk udgangspunkt man har, meget, meget demokratisk anstødeligt, at man indfører lovgivning via en domstol og ikke via en demokratisk procedure.
Så på den måde kan man sige, at der virkelig er et demokratiskel mellem på den ene side Venstre og på den anden side Enhedslisten.
Det er den ene diskussion.
Den anden diskussion er spørgsmålet om offentlige ydelser.
Hvis man har den tilgang, at der både skal være lige mulighed, lighed i systemet, samtidig med at den enkelte borger kan udfolde sig, så er det for os afgørende vigtigt, at det er den offentlige ydelse, som er den bedste ydelse.
Og vi er meget bevidst om i Enhedslisten, at i det øjeblik den offentlige ydelse ikke bliver den bedste ydelse og ikke kan tilfredsstille borgerne bredt, så kommer der et pres for private løsninger eller valgfrihed, som man kan lancere i en sådan situation.
Men vi ønsker at overflødiggøre valgfriheden og styrke det lokale sygehus, den lokale behandling.
Tove Fergo (V), 2000-03-02:
Nu får hr. Søren Kolstrup det jo til at lyde, som om det er noget, der ikke er vedtaget lovligt, og at det kun er en domstolsfortolkning.
Men jeg vil henlede hr. Søren Kolstrups opmærksomhed på, at det er Traktatens art. 60, som det her handler om, nemlig varer og tjenesteydelsers frie bevægelighed.
Det vil sige, det er en af lovene i EU, som EU-landene har stemt for og vedtaget, og det har været ude til folkeafstemning osv. Så det er sandelig ikke noget, der sådan er blevet smuglet ind i al dulgthed i en sen nattetime.
Det har været ude fuldt offentligt, det er vedtaget, det er besluttet.
Det har været gennem alle mulige organer
, så der er ikke spor fordækt ved det her.
Så det er simpelt hen en af de helt positive sider ved det europæiske samarbejde, vi i dag bliver præsenteret for, og som giver borgerne de rettigheder, borgere bør have, medmennesker bør have.
Søren Kolstrup (EL), 2000-03-02:
Der må ikke herske et øjebliks tvivl om, at hvad fru Tove Fergo siger er korrekt.
Det hersker der ikke nogen diskussion om.
Sådan er det.
Men så er vi nogle, der siger fra over for denne logik, fordi vi finder den dybt udemokratisk.
Og det er så dér, vore veje skilles.
Sonja Mikkelsen (S), 2000-03-02:
Jeg vil gerne takke for den helt overvejende positive modtagelse af det her lovforslag.
Jeg vil bare gøre opmærksom på, at den slags tilskud gives ikke inden for Sygesikringens område.
Men det er en anden lovgivning, så derfor er det ikke med i den her sammenhæng. Så vil jeg gerne også hæfte mig ved det, som flere af ordførerne har hæftet sig ved, nemlig at det er vigtigt, at vi fastholder overblikket over det samlede medicinforbrug, så
vi har en chance for at gribe ind, hvis vi synes, at tingene udvikler sig i en ugunstig retning.
Det er formentlig også det gode overblik, vi har, der er årsag til, at vi har et relativt lavt medicinforbrug i Danmark, og sådan skulle det jo gerne blive ved med at være, også i fremtiden. Vi får nu fastslået, hvad der er varer og tjenesteydelser i relation til sygesikringsordningen, og det synes jeg sådan set er meget positivt, sådan at man ved, hvad man har med at gøre.
Jeg vil naturligvis medvirke til en hurtig afklaring af udvalgets spørgsmål med det ønske, at vi kan få lovforslaget vedtaget forholdsvis hurtigt.
Helge Mortensen (S), 2000-03-02:
Jeg har lyttet meget interesseret til debatten her, og jeg må sige - og det skyldes gammel veneration - at jeg synes, det er lidt synd for hr. Søren Kolstrup, at han i den grad har isoleret sig fra både kendsgerningerne og de politiske strømninger, der er i samfundet.
Og jeg har overvejet, om der ikke kunne være sket det, at hr. Kolstrup har taget fejl af dagsordenen, sådan at det er ved næste punkt på dagsordenen, han egentlig skulle føre klassekampen.
I min erindring om Marx og Lenin står der ikke ret meget om lufthavne, hvorimod der står en del om samfundets og almenvellets ret til at overtage privat ejendom; men det er næste punkt på dagsordenen og ikke dette her.
Tove Videbæk (KRF), 2000-03-02:
Sundhedsministeren nævnte netop, at det er et beskedent lovforslag, og det overrasker mig lidt, at det foreliggende lovforslag kun foreslår én ændring.
Formålet med revisionen af loven var jo netop, at bl.a. ægsortering og donoranonymitet skulle overvejes.
Med ægsortering har der jo netop været problemer, som ikke engang nævnes i forslagets bemærkninger.
Yderligere vil jeg gerne spørge sundhedsministeren, om hun vil overveje et ændringsforslag før anden behandlingen vedrørende et forbud mod, at fertile par får adgang til kunstig befrugtning.
For jeg kan også se, at ministeren i 1997 stillede et ændringsforslag, der bl.a. havde til formål at hindre, at fertile par med en kendt øget risiko for alvorlig sygdom kunne få frasorteret befrugtede æg med sådanne anlæg.
Sonja Mikkelsen (S), 2000-03-02:
Jeg vil gerne kvittere for den overvejende positive modtagelse af det her beskedne lovforslag, som fru Dorte Bennedsen omtalte det i sin ordførertale.
Jeg er sådan set enig med fru Dorte Bennedsen i, at det er et ret beskedent lovforslag, men ikke desto mindre et fornuftigt lovforslag, som jeg er glad for at konstatere, at også et meget bredt flertal i Folketinget vil bakke op om. Jeg er også enig i den bemærkning, som fru Dorte Bennedsen havde om, at det kunne være blevet udlagt som unødig trætte, hvis regeringen havde fremturet med yderligere forslag på det her område, når det drejer sig om forslag, der tidligere er taget stilling til i det her Folketing, og derfor er der heller ikke tale om det.
Men jeg forstår, at vi alligevel får nogle ændringsforslag, som der tidligere er taget stilling til.
Det er jo Folketingets ret, også et mindretals ret, at lægge den slags ændringsforslag frem
, og så må vi jo forholde os til dem til den tid. Jeg skal ikke gøre voldsomt mange supplerende bemærkninger på nuværende tidspunkt.
Jeg forstår, at der bliver et grundigt udvalgsarbejde, og jeg bidrager naturligvis gerne til det udvalgsarbejde.
Jeg vil blot gøre en enkelt bemærkning, bl.a. fordi fru Pernille Sams, men også fru Tove Videbæk havde nogle bemærkninger til overvågningen af, hvordan den her lovgivning bliver fulgt.
Der vil jeg gerne understrege, at der ikke er nogen ændringer i den måde, vi overvåger det her område på.
Så vil jeg også gerne, da det her er min første optræden som sundhedsminister, tilsige min samarbejdsvilje over for alle ordførerne for partierne, og jeg håber, at det samme vil gøre sig gældende den anden vej.
Tom Behnke (FRI), 2000-03-02:
Det har været en noget lang debat, men også til tider en spændende debat.
Det vil jeg ikke fornægte.
Det er jo sådan set det, lovforslaget går ud på.
Alt det, der ligger bagved, har Folketinget jo diskuteret adskillige gange tidligere, og i forhold til at forlænge og her fordoble opbevaringstiden, så er vi i Frihed 2000 frit stillede på de etiske spørgsmål, men jeg kan meddele, at vi samlet stemmer for lovforslaget.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2000-03-02:
Den ene ting er jo, at stedbarnsadoption kom igennem Folketinget, og den anden er, at enlige nu kan adoptere.
Jeg synes selv, de to ting berører lovforslaget meget dybt; mener fru Dorte Bennedsen ikke, det har en vis betydning for argumentationen?
Tove Videbæk (KRF), 2000-03-02:
Jeg vil gerne spørge fru Dorte Bennedsen om begrundelsen for, at man kan støtte en forlængelse af nedfrysningstiden for befrugtede og ubefrugtede æg.
I bemærkningerne til lovforslaget står der jo, at fra lande med længere nedfrysningstid hører man, at der ikke er noget, der tyder på, at de befrugtede æg tager skade af en nedfrysningstid på 4 år.
Hvad så med ubefrugtede æg?
Det Etiske Råd gjorde jo i forbindelse med vedtagelsen af loven i 1997 opmærksom på, at der ved nedfrysning af ubefrugtede menneskelige æg var fare for at beskadige kromosommaterialet, og sundhedsministeren stillede dengang i sin egenskab af menigt folketingsmedlem et ændringsforslag om et forbud mod nedfrysning af ubefrugtede æg med henblik på senere opsætning i en kvindes livmoder.
Er der kommet nye oplysninger, der modbeviser denne risiko, siden lovforslaget stiller forslag om en forlængelse af nedfrysningstiden?
Den måde, vi tilsyneladende lovgiver på på etisk problematiske områder her i Folketinget,
forekommer mig besynderlig.
Vil det sige, at hvis der ikke ligefrem er noget, der tyder på, at noget er dårligt, ja, så kan vi godt tillade det?
Der har jeg det altså sådan, at jeg hellere vil bruge forsigtighedsprincippet.
Dorte Bennedsen (S), 2000-03-02:
Til fru Yvonne Herløv Andersen: Jeg er kun delvis enig.
Det nye er stedbarnsadoption, det er rigtigt.
Den fik vi lykkeligvis gennemført for et års tid siden, men dette at enlige kan adoptere er ikke noget nyt, det har de rent faktisk kunnet i mange år.
At der så ikke har været så forfærdelig mange, der til syvende og sidst har fået tilladelse til det, er en anden side af sagen.
Men altså, jeg gav udtryk for - der er som sagt delte meninger i min egen partigruppe -
at jeg ikke selv personlig ville tage initiativ til at fremsætte et sådant forslag i denne samling, fordi det har været forsøgt, og så synes jeg ikke, det er rimeligt.
Hvis et sådant forslag bliver fremsat, ja, så må jeg jo gøre op med mig selv, hvordan jeg vil stemme, og så vil jeg givetvis stemme ja.
Så spørger fru Tove Videbæk, om der er kommet nye oplysninger om ubefrugtede æg.
Det er sådan set et lidt pudsigt spørgsmål at stille mig.
Jeg har, som jeg har oplyst, ikke haft nogen betænkeligheder ved forslaget, som det ligger her, men det er jo lige præcis derfor, vi skal have udvalgsbehandling.
Det er jo et emne, der er nemmere at bore i under en udvalgsbehandling end her ved en førstebehandling i salen, hvor vi har fru Videbæk og mig.
Al respekt for os to personer, men særlige eksperter er der jo ingen af os, der er.
Jørgen Winther (V), 2000-03-02:
Sundhedsministeren lægger op til med det her lovforslag, at opbevaringstiden for nedfrosne æg kan forlænges fra de nuværende 2 år til 4 år.
Her vil jeg gerne sige, at der er lidt forskellige holdninger i Venstre.
Det er sådan, at jeg selv føler, at det er et meget fornuftigt forslag, og jeg støtter forslaget.
Der er nogle ganske få i Venstres gruppe, der ikke synes, det er en god idé at nedfryse æg, og så er der nogle få i Venstres gruppe, der synes, det er en god idé, at man måske sætter en højere grænse end de 4 år.
Og så er det sådan, at hovedparten i Venstres gruppe - jeg tror, det bliver langt, langt flertallet - går ind for, at det her forslag er fornuftigt, og at vi så stemmer for det.
For det første lægger jeg stor vægt på, at den enkelte kvinde, som ønsker graviditet, kan undgå denne her hormonbelastning, som faktisk kan være ret så belastende for kvinden.
Det synes jeg er meget, meget væsentligt.
Jeg synes også, det er meget godt, at kvinden får mulighed for at blive gravid ud over de 2 år, for hvis det nu mislykkes, og hun får en eller to aborter, har hun stadig væk mulighed for at bruge nogle af de nedfrosne æg.
Alt i alt synes jeg altså, at det her er et forslag, som lægger op til noget fornuftigt.
Så er spørgsmålet: Hvad skal vi så med det her forslag?
Skal vi til at begynde at gå det hele igennem en gang til med alle de forskellige ændringsforslag, om enlige skal have lov til at blive befrugtet eller ej, hvordan det skal være, og hvor det så ender med, om homoseksuelle mænd, enlige mænd, skal have mulighed for at adoptere?
Der er altså mange ting, vi kan diskutere i den her sag.
Det er jeg sådan set enig i, og det ville egentlig være at trætte Folketinget at begynde på alt det en gang til, men jeg vil nok alligevel komme med et gæt: Jeg tror, at vi i Sundhedsudvalget får en hel del snak om forskellige ting, og det vil heller ikke undre mig, hvis der er forskellige partier, der vil stille nogle ændringsforslag.
Så før vi er færdige med det her, kan det altså godt ske, at der bliver fyldige ændringsforslag til det. Men indtil videre drejer det sig altså om, hvorvidt ægget skal have lov til at være frosset ned i 4 i stedet for 2 år.
Birthe Skaarup (DF), 2000-03-02:
Forslaget her lægger, som andre også har været inde på, op til en ændring af den eksisterende lovgivning, og det handler jo faktisk udelukkende om en forlængelse af opbevaringstiden for befrugtede og ubefrugtede æg fra 2 til 4 år.
Når man læser det, kunne man jo uvilkårligt stille sig selv det spørgsmål, det gjorde jeg da i hvert fald, om befrugtede æg tager skade af en nedfrysningstid på de 4 år, men det viser sig jo så gennem videnskabelige undersøgelser, at det ikke har nogen betydning for ægcellernes levedygtighed.
Ved en forlængelse af nedfrysningstiden kan man så hjælpe kvinder, der på grund af forskellige omstændigheder ikke kan opnå graviditet inden for de 2 år, så kvinderne nu får mulighed for flere behandlinger, uden at der skal foretages yderligere hormonbehandling og ægudtagning, og det er efter vor mening en forbedring af den eksisterende lovgivning.
Bortset fra at vi i Dansk Folkeparti mener, at det ikke er det offentliges opgave at betale for, at kvinder får kunstig befrugtning, så vil vi i denne sag udelukkende tage stilling til nedfrysningstiden, for det er jo det, det handler om, og der er som sagt tale om en forlængelse til gavn for kvinderne, men også for samfundet.
Vi vil ikke gå ind i en yderligere diskussion, for det er faktisk ikke det, dette forslag lægger op til, og vi synes alt i alt, at det er en fornuftig ændring.
Pia Gjellerup (S), 2000-03-02:
Først tak for en positiv, også forventet positiv, modtagelse af forslaget, som jo er en konsekvensændring som følge af regeringens beslutning om at oprette Danmarks Eksportråd knyttet til Udenrigsministeriet.
Her samles eksportfremmeaktiviteterne, og det betyder, at Eksportfremmerådet skal nedlægges.
Og det er det, vi så hjemler i dette lovforslag og til sin tid, kan jeg så fornemme her, også i en lov.
Det er det, den vil hjemle.
Jeg synes, det er lige vigtigt at understrege, at vi ud over Eksportfremmerådet som et lovfæstet dialogsted for erhvervslivet altså har Erhvervsfremmerådet.
Det lå lidt i nogle bemærkninger, at man mistede indflydelse på erhvervsfremmearbejdet som sådan.
Det gør man altså ikke med dette.
Så blot denne præcisering.
Endelig skal jeg sige og oplyse til de bemærkninger, der har været knyttet til relationen, rådgivningen, høringen og hvad der ellers er brugt af bemærkninger i forbindelse med Eksportkreditfonden, at Eksportkreditfondens bestyrelse er meget optaget af at have en dialog og en tæt kontakt med erhvervslivet.
Derfor vil man gerne tage initiativ til at få etableret en mødestruktur med de relevante organisationer.
Det er der i lovforslagets bemærkninger givet mulighed for, og jeg tror, det er hensigtsmæssigt, at vi afventer og ser, at de relevante parter får skabt en mødestruktur.
Det vil jeg være helt tryg ved med henblik på så at opretholde en tæt relation.
Tove Videbæk (KRF), 2000-03-02:
Fru Birthe Skaarup talte om nogle videnskabelige undersøgelser, som beviser, at æg ikke tager skade af at blive nedfrosset.
Jeg vil gerne høre, hvilke videnskabelige undersøgelser det er.
Det Etiske Råd gjorde i forbindelse med vedtagelsen af loven i 1997 opmærksom på, at der ved nedfrysning af ubefrugtede menneskelige æg var fare for at beskadige kromosommaterialet.
Hvis fru Birthe Skaarup har set nogle videnskabelige beviser, nogle videnskabelige undersøgelser, der er kommet frem siden 1997, så vil jeg gerne høre om dem.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2000-03-02:
Jeg vil først sige tak, fordi vi har fået høringssvarene så betids, at vi har kunnet gå dem igennem.
Det synes jeg er en stor hjælp.
Specielt når man tænker på historien bag lovforslaget, er det rigtig godt at få dem så tidligt.
Egentlig tager det her jo fat i den debat, vi i øvrigt har om liv og retten til liv, kvaliteten af de liv, der så kommer, og et fosters ret også til at blive et sundt menneske, altså hvordan kvaliteten er af de børn, vi får, og det sker jo heller ikke mindst, fordi mulighederne på kvalitetsområdet er i hastig udvikling, dog ikke mere hastigt, end at det er få ændringer, vi behøver at foretage i loven.
Vi syntes sådan set, at det var en meget god lov, da den kom igennem og på plads.
Men set i lyset af, at det også er sådan, at der samtidig er sket en udvikling, så har det traditionelle familiemønster, som Det Nathansonske Familiebillede af Eckersberg jo viser, hvis man tænker på det, ændret sig væsentligt, så familier er altså ikke det samme i dag, som de var for bare 10 år siden.
omkring fremsættelsen af lov om kunstig befrugtning, som den hedder populært.
Midt i al den turbulens glemte man egentlig, hvad det var for formål, der var med loven.
Formålet med loven var jo klart at forbyde visse behandlinger og forsøg.
Det var altså klart, at det, man ville, var at etablere et regelsæt, hvorefter man havde sig at rette.
Så var der en meget lang debat om det, men man fik ikke vedtaget lovforslaget.
I CD har vi det princip, at den lov skal regulere, hvilke behandlinger der kan gives i dansk sygehusregi, og den skal ikke regulere, hvilke personer de skal gives til.
Det er sådan set et princip, jeg vil prøve at holde fast i, også for ikke at komme ud i en turbulent debat.
Det er i øvrigt også for tidligt at gøre det, den skal nok komme senere, det er jeg ikke i tvivl om.
Det nye i regeringens forslag er frysetiden for æg, og i CD har vi ikke noget imod, at vi sætter den op til 4 år, for i princippet kunne de vel egentlig ligge meget længere, men jeg kan godt forstå, at det så ville give nogle etiske problemer i den anden ende. Vi har fra CD's side tænkt os at stille ændringsforslag som følge af principperne i det, jeg lige har sagt, altså at
loven skal regulere, hvilke behandlinger der må gives, hvilke forsøg der må laves, men ikke til hvilke mennesker.
Det betyder så, at vi forsøger at føre loven tilbage, hvilket igen betyder, at vi tager § 3 og § 6 ud.
§ 3 er spørgsmålet om parforhold.
§ 6 er spørgsmålet om alder, hvor vi vil have det oprindelige med, at når almindelig menopause indtræder eller fertilitet ikke længere er til stede. Så har vi også tænkt en del over donation af æg fra kvinder, der ikke er i behandling.
Det tror jeg også gerne vi vil medvirke til.
Så er der spørgsmålet om forældreegnethed.
Jeg vil godt advare imod, at en læge skulle sidde og beslutte det.
Det tror jeg ikke vi ville få noget som helst godt ud af.
Det passer i øvrigt heller ikke med de principper, som jeg før har fremført.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2000-03-02:
Den gældende retstilstand er, at befrugtede og ubefrugtede menneskelige æg kan opbevares i op til 2 år, hvorefter æggene skal destrueres.
Nu foreslås det, at 2 år ændres til 4 år.
Det lyder relativt harmløst, og tilsyneladende er der heller ikke sundhedsfaglige problemer forbundet med forslaget.
Derimod giver forslaget anledning til en række etiske, basale vurderinger af mulige behandlingsmetoder.
Hvor går vores etiske grænser i forhold til det, der er muligt?
Det vil være et spørgsmål, vi ofte kommer til at stille os selv i fremtiden.
Forskning og teknologi betyder, at mulighederne hastigt udvider sig.
Det vil vores grænser også gøre, fordi vi hele tiden vil stå i situationer, hvor en række hensyn skal afvejes mod hinanden.
Vi er også ude i et område, hvor det enkelte folketingsmedlem, når alt kommer til alt, kun kan være bundet af sin samvittighed, for der er ikke nogen endegyldige sandheder her.
I Det Radikale Venstre er der også forskellige synspunkter.
Det skal dog ikke forstås sådan, at jeg er på kollisionskurs med gruppen, når jeg kan gå ind for, at fristen for opbevaring af æg forlænges til 4 år, men der er en række andre spørgsmål om kunstig befrugtning, hvor holdningerne er mere delte.
Debatten her i dag afspejler også, at det er vigtige og omtålelige etiske spørgsmål, vi skal finde en løsning på, og i respekt for de forskellige holdninger, der er er kommet til udtryk, så ser jeg frem til en spændende udvalgsbehandling.