runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Jensen (S), 2002-11-07:
I Socialdemokratiet er vi meget optaget af produktionsskolernes forhold, og det er vi, fordi vi mener, at produktionsskolerne gør et stort og meget, meget vigtigt stykke arbejde i forhold til mange af de unge, som ellers kan have vanskeligt ved at klare sig i uddannelsessystemet og i samfundet som sådan.
Derfor er vi som indgangsvinkel i og for sig positive over for ethvert forslag, som kan være med til at lette de mange og tunge administrative procedurer, som skolerne føler ligger på dem.
Derfor er vores indgangsvinkel til det positiv, men vi mener egentlig, når nu vi snakker administrative procedurer, at vi lige så godt kunne se på, om der var mere, der kunne gøres, og jeg glæder mig til, at vi i udvalget kan diskutere de høringssvar, der er indkommet, ikke mindst høringssvaret fra Foreningen for produktionsskoler & produktionshøjskoler og høringssvaret fra Danske Produktionsskolers Lærerforening. Så skal jeg sige fra SF, at SF heller ikke har fundet problemer i forslaget endnu og derfor også har en positiv indgangsvinkel til det.
Tina Nedergaard (V), 2002-11-07:
For Venstre er det vigtigt, at produktionsskolernes administrative bøvl begrænses, sådan som det er vores hensigt på alle områder.
Derfor er det glædeligt, at ministerens forslag lægger op til, at kommunerne fremover skal udrede, hvor produktionsskolerne skal hente deres penge, frem for som det sker nu, at skolerne til tider skal rykke for oplysninger om elevernes hjemstedskommune.
Endvidere lægger forslaget op til, at grundtilskuddet udbetales i januar måned.
Det giver produktionsskolerne en mindre likviditetsforbedring og dermed mulighed for f.eks. nyanskaffelser tidligere på året.
Da vi i Venstre er meget optaget af, at produktionsskolerne har de bedst mulige betingelser, er vi selvklart også positive over for denne del af forslaget.
Endelig indeholder lovforslaget konsekvensændringer som følge af lov nr. 149 af 25. marts 2002, og da vi såmænd stemte for det forslag, er vi naturligvis også enige i omlægning af finansieringen for aktiverede på produktionsskolerne, sådan som det er fremlagt i dette forslag.
Venstre støtter forslaget.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-11-07:
Til hr. Mikkel Dencker: Det er jo helt uhørt, at man, når nogen forsøger at rejse en debat her i Folketinget, så ikke vil deltage i debatten, ikke mindst når man selv er årsag til debatten.
Når der ligger et betænkningsbidrag, altså en indstilling via Skatteudvalget, hvoraf det fremgår, at ud over at stemme imod har Dansk Folkeparti ingen mening om det her, er det jo helt uhørt, at man ikke kommer op og tilkendegiver sin politik.
Jeg kan se, at hr. Mikkel Dencker roligt bliver siddende.
Det ser ikke kønt ud for Dansk
Folkeparti
Men vi har noteret os, at Dansk Folkeparti synes, det er i orden, at man får 73 pct. fradrag på sine pensioner her i Danmark og kan hæve disse pensioner med 10 pct. skat i Frankrig og Spanien.
Det er Dansk Folkepartis politik for de mest velstillede.
Det billede synes jeg vi skal lade stå.
Det ser ikke kønt ud.
Ole Stavad (S), 2002-11-07:
Jeg forstår, at hr. Mikkel Dencker ikke vil give andet end en teknisk forklaring, for den forklaring, som hr. Mikkel Dencker gav, giver i hvert fald ikke nogen politisk begrundelse.
Jeg mener endda, hr. Jacob Buksti underdrev, når han sagde op til 60 pct.
En række af de pensionister, der vil få gavn af det her, er nogle, der har sparet op med op til 73 pct. i skattefradrag, og som derefter kan få dem udbetalt. Den anden begrundelse, hr. Mikkel Dencker gav, nemlig at det er de lande, der betaler sundhedsydelser m.v., er heller ikke rigtig.
Hvis vi tager eksempelvis Frankrig og Spanien, hvor vi har et særligt problem, så er det jo hjemlandet, der skal betale udgifterne.
Det er fordelingspolitik, der vil noget.
Jacob Buksti (S), 2002-11-07:
Jamen jeg har sandelig forstået Dansk Folkepartis argumentation, i hvert fald måden den blev sagt på.
Og det vil sige, at man kan opnå et fradrag på 60 pct. ved indbetaling mod at få en beskatning på højest 10 pct. ved udbetaling.
Det er et meget, meget stort provenubeløb, der her smyges uden om de offentlige kasser.
Man præmierer altså velstillede pensionister for at rejse ud af landet.
Det er det princip, som Dansk Folkeparti går ind for.
Det her er jo ikke noget, der drejer sig om de svage pensionister.
Det her drejer sig om folk, som synes, at de har et problem med topskatten.
Det er dét princip.
Det har jo ikke noget at gøre med, at man flytter til et land og bruger serviceydelserne der.
Nej, det har noget at gøre med, at i Danmark har vi et af de mest skattebegunstigede opsparingssystemer overhovedet, og derfor må det selvfølgelig også være sådan, at beskatningen finder sted her.
Mikkel Dencker (DF), 2002-11-07:
Jamen hr. Jacob Buksti kom selv med alle begrundelserne og min argumentation fra førstebehandlingen, men det er åbenbart ikke nok, så vi kan da godt tage den én gang til.
Dansk Folkeparti har, som hr. Jacob Buksti selv har sagt, det principielle standpunkt, at man betaler skat i det land, hvor man bor, i det land, hvor man slider på de offentlige sundhedsydelser og andre offentlige goder.
Derfor er det mest retfærdigt, at det er der, man betaler sin skat.
Det er det principielle standpunkt, vi har taget stilling ud fra.
Derfor stemmer vi fortsat nej til L 13.
Jacob Buksti (S), 2002-11-07:
Grunden til, at jeg vælger at tage ordet her ved andenbehandlingen - det er til lovforslag nr. L 13, dobbeltbeskatningsoverenskomst mellem Danmark og Chile - er, at det af betænkningen fremgår, at Dansk Folkeparti indstiller lovforslaget til forkastelse ved tredje behandling.
Det er det eneste, der står.
Og jeg synes sådan set, at det kunne være godt, hvis det var sådan, at der også var en begrundelse for, at man indstiller lovforslaget til forkastelse.
Jeg har så forstået af udtalelserne fra Dansk Folkepartis ordfører ved førstebehandlingen, at det er, fordi
Dansk Folkeparti rent principielt mener, at pensioner skal beskattes der, hvor man bor, og ikke der, hvor de udbetales.
Det er også sådan, at det fremgår af det, Dansk Folkepartis
ordfører sagde, at man sådan set ikke kan finde ud af, hvorfor Danmark kæmper for det synspunkt, at vi skal beskatte i udbetalingslandet.
Dette kunne man jo f.eks. have forsøgt at undersøge igennem udvalgsarbejdet.
Derfor vil jeg gerne spørge Dansk Folkepartis ordfører: Er Dansk Folkeparti uvidende om, at grunden til, at Danmark har det synspunkt, er, at de danske pensioners størrelse er bestemt af det danske skattesystem, nemlig det, at Danmark er et af de eneste lande i verden, som udbetaler pensionerne brutto og derefter trækker skat, mens mange af de andre lande udbetaler dem netto, og det vil sige, at vi har indregnet en høj skat i pensionerne?
Det kan heller ikke være rigtigt, at Dansk Folkeparti er ubekendt med, at vi i Danmark har et meget skattebegunstiget opsparingssystem ved pensionerne, således at der ydes et skattetilskud til pensionerne på op mod 60 pct.
Det er jo faktisk sådan, at de eneste, der kan komme til at få et problem - i anførselstegn - er folk, som er oppe i topskatten.
Det vil sige, at det er de virkelig velbjærgede pensionister, som Dansk Folkeparti her tager hensyn til.
Vi har et system, hvor det på grund af de høje danske skatter er afgørende for Danmark, hvis vi ikke ligefrem skal præmiere folk, som rejser ud, at pensionen kommer til beskatning i Danmark.
Eller er det sådan, at Dansk Folkeparti her kæmper for de virkelig velbjærgede pensionisters interesser?
Er det sådan, at Dansk Folkeparti vil sørge for, at det her problem også bliver analyseret i den analyse, som jeg kan forstå skal gennemføres af pensionisternes økonomiske forhold?
Jeg er nemlig sikker på, at det provenu, som her går tabt, næsten kan betale en ældrecheck fra Dansk Folkeparti.
Jeg vil gerne høre, om Dansk Folkepartis ordfører har lyst til at begrunde, hvorfor man har dette principielle synspunkt.
Line Barfod (EL), 2002-11-07:
Fru Pia Kristensen ønsker, at børn skal have mere mulighed for at være sammen med forældre, og det tror jeg ikke der er mange, der er uenige i.
Men det handler sådan set om at sikre, at der er den fornødne plads på arbejdsmarkedet til, at småbørnsfamilier kan arbejde på nedsat tid og samtidig være sikret en ordentlig indkomst.
Det handler om, at man har et arbejde i nærheden af sit hjem, så man ikke som følge af det arbejdsmarkedsforlig, der for nylig er indgået, måske skal bruge over 4 timer daglig på transport, for så bliver der ikke megen tid til at være sammen med sine børn.
Der var en kort tidsperiode i danmarkshistorien, hvor mødrene i bestemte sociale lag gik hjemme og bagte boller; jeg tror, den varede 10 år.
Men det er altså ikke den situation, man kan opstille i et moderne samfund i dag, hvor der er mange, der faktisk synes, det er godt, at børnene har mulighed for at lege med andre børn i et godt pædagogisk miljø, at det er godt, at kvinderne har fået mulighed for også at deltage på arbejdsmarkedet ligesom mændene, og at det er godt, at børnene ikke er tvunget til at medvirke i landbrugsproduktionen eller andet. Vi vender ikke tilbage til det samfund, der var for 50-60 år siden, så lad os i stedet tage udgangspunkt i børnenes behov.
Jeg synes, det kunne være godt, hvis Dansk Folkeparti på et tidspunkt begyndte at tænke over, at det er børnene, der skal være i fokus og ikke arbejdsmarkedet.
Louise Frevert (DF), 2002-11-07:
Efterhånden er det blevet en yndet beskæftigelse for mig at starte med at se på høringssvarene, når jeg får forelagt et lovforslag, netop for at se, om ministeriet har lyttet til interessenterne og i lovforslaget taget højde for de eventuelle indvendinger i demokratiets navn, som interessenterne måtte have.
Igen er jeg blevet bekræftet i, at det er vigtigt med høringsprocessen, og er meget glad for, at ministeriet har lyttet til institutionerne. Alt i alt er det et strålende forslag, som jeg tror på lang sigt vil skabe bedre grobund for en hensigtsmæssig indkøbspolitik og udlicitering samt gøre institutionerne konkurrencedygtige i en større sammenhæng.
Bl.a. har man nu i lovforslaget indsat bemyndigelse til, at undervisningsministeren kan etablere en a conto-ordning for den kvartalsvise momskompensation for at undgå, at institutionerne kommer i økonomiske problemer.
Desuden er det fint, at ministeriet frafalder kravet om, at der skal indberettes kvartalsvis med en revisorattest.
Det vil være dyrt for institutionerne. Der er heller ikke noget krav fra Told og Skattestyrelsen om dette.
En anden lille detalje i lovforslaget er i § 9, hvor der er en bemyndigelse til ministeren til at etablere en særlig midlertidig udviklingsordning med hensyn til kompensation for moms på nybyggerier.
Det vil sige, at institutioner, der har haft udgifter til meget byggeri, vil kunne få et tillæg, og institutioner, der ikke har haft så store udgifter, vil få et fradrag.
Så ordningen er en solidarisk ordning inden for et institutionsområde, f.eks. de tekniske skoler, og skal drøftes med de relevante skoleorganisationer, inden den eventuelt indføres.
Den vil være udgiftsneutral og er en glimrende ordning.
Helle Sjelle (KF), 2002-11-07:
Det her lovforslag medfører jo, at der bliver etableret en momskompensationsordning for en række uddannelsesinstitutioner.
Den nuværende ordning har nogle uhensigtsmæssige incitamenter og er en barriere for en fornuftig drift.
Derfor skal den ændres, så institutionerne får bedre muligheder for at effektivisere deres drift gennem udliciteringer og samarbejde.
Derfor støtter vi forslaget om en momskompensation.
Morten Homann (SF), 2002-11-07:
Det her forslag om at lave en momskompensationsordning har vi valgt at se på med positive øjne fra SF's side.
Det handler først og fremmest om, at sådan som man har fået indrettet de forskellige selvejende uddannelsesinstitutioner, er der mange af dem, som er havnet i en klemme, specielt i forhold til deres huslejeudgifter, hvor der er en ulighed imellem institutionerne, alt efter om de nu har valgt at købe eller at leje deres lokaler, og specielt også i forhold til de rent statslige institutioner er der nogle uligheder, som det her forslag kan være med til at rette op på.
Uanset at man kan komme med mange kritiske ord om udlicitering, har vi det sådan, at det bør være nogle mere principielle overvejelser snarere end et momsspørgsmål, som afgør, om man vælger at gå ind i en udliciteringssituation eller ej. Det må være nogle spørgsmål om, hvad det er for en kvalitet, herunder hvad det er for nogle arbejdsvilkår, man tilbyder de ansatte, som skal afgøre, om man vælger at gå ind i udlicitering eller ej.
Jeg vil dog sige, at sådan som forslaget ligger, er det uklart, hvor store administrative byrder det her forslag vil lægge på de involverede uddannelsesinstitutioner, så vi vil gå ind i udvalgsarbejdet med det in mente, at der skal være en rimelighed i de krav i forhold til de administrative byrder, som bliver lagt på uddannelsesinstitutionerne i denne her forbindelse. Men som udgangspunkt mener vi, at der er mange positive ting ved at sidestille de forskellige uddannelsesinstitutioner.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-07:
Jeg må sige, at jeg ikke synes, fru Helga Moos' tale er præget af stor saglighed og masser af argumenter, men lad nu det være.
Det er rigtigt, at vi også lavede en midlertidig forlængelse, og de 2 år ekstra blev brugt til at lave en rapport, og det var den rapport, der også er blevet henvist til her i dag, hvor der er syv forskellige modeller.
Nu snakker fru Helga Moos så om, at tingene skal udredes.
Vil det sige, at Venstre foreslår, at der skal være flere rapporter i de her 5 år?
Der ligger jo rent faktisk en rapport.
Folk er uenige.
De bliver ikke mere enige, hvis man bare venter 5 år.
Det, jeg bare spørger om, er: Hvad er det, man skal bruge 5 år til?
Vi er med på, at der skal være ordentlig tid til at træffe en holdbar beslutning, men var 2 år ikke rigeligt til det?
Hvorfor udsætter man det i 5 år?
Er det bare, fordi man ikke vil træffe den her beslutning?
Men hvis man har en plan, vil vi meget gerne høre om den, for så synes vi, det var konstruktivt.
Helga Moos (V), 2002-11-07:
Der er vi helt enige i Venstre, så der er ikke noget at komme efter.
Jeg vil så sige til fru Pernille Blach Hansen, at et eller andet sted synes jeg, det er lidt vanskeligt at være i fruens sko, for Socialdemokratiet har jo haft mulighed for at løse problemet, dengang koncessionen udløb efter de 80 år.
Man valgte også at forlænge, altså først forlænge efter de 80 år og så give den 2 år til. Jeg synes ikke, at de ting, der er kommet frem indtil nu, betyder, at jeg vil være med til at haste noget igennem.
Der skal være mere snak.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-11-07:
Jamen der er også noget, jeg slet ikke forstår, for vi har fået sådan en fin plan over, hvordan de her forskellige stryg og alt det skal være.
Vil det sige, at det materiale, vi har fået, er komplet ubrugeligt, eller hvad? Jeg forholder mig til det, som vi har fået udleveret.
Hvis der er noget af det, der kunne bruges, og det er fuldt finansieret af private, eller hvor pengene nu kommer fra, men der ikke er nogen statslige kroner i det, er det så noget, Venstre kan gå ind for?
Jeg siger ikke, om det er den billige løsning til 10 mio. kr., eller om det er den løsning til 140 mio. kr.
Jeg spørger bare: Hvis pengene er der fra privat hånd, er det så noget, Venstre kan støtte, eller hvordan ser det ud?
Har man taget stilling i den sag?
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-07:
Jeg synes ikke rigtig, jeg fik svar på mit spørgsmål, så jeg vil give Venstres ordfører lov til at svare en gang til.
Hvad skal de her 5 år bruges til?
Er der bare tale om, at man får en fuldstændig bevidstløs forlængelse i 5 år, og så starter diskussionen forfra én gang til, hvor positionerne er de samme, som man har kendt i mange, mange år?
Det er jo også det, Fødevarministeriet henviser til i det høringssvar, der er kommet fra Fødevareministeriet.
Der står jo direkte, at forlængelsesperioden på 5 år ser ikke ud til at skulle anvendes til nye aktiviteter, og det kan tænkes at give forklaringsproblemer i Folketinget.
Lige præcis.
Det er det, jeg gerne vil bede fru Helga Moos om at forklare mig.
Det er godt at bruge tid til at overveje en løsning, så den er holdbar, for selvfølgelig er det vigtigt at få den rigtige løsning, men hvorfor skal det tage 5 år?
Kan vi ikke få en god forklaring på, hvorfor man laver en forlængelse, der tager 5 år, når nu alt det faglige er beskrevet?
Det, der mangler nu, er politisk initiativ fra regeringen.
Helga Moos (V), 2002-11-07:
Jeg synes, det var et godt spørgsmål, hr. Jørn Dohrmann stillede, for det begyndte med: hvad nu hvis?
Det vil sige, at vi simpelt hen er midt i en fase, hvor der kommer muligheder op, og der bliver stillet spørgsmål.
Jeg mener altså ikke, det er nok, at man kan komme med en sæk penge.
Det er ikke nok, at nogle siger, at de gerne vil hælde penge
i der her.
Vi skal altså også have de andre ting med: miljøinteresserne, naturinteresserne, landskabsinteresserne osv.
Det er ikke noget, man kan købe sig til.
Der skal være en helhed i det, og derfor er der brug for mere tid.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-07:
Jeg vil godt spørge fru Helga Moos: Hvis det nu er sådan, at man mener, at der ikke kan træffes en beslutning nu, må det jo være, fordi der ikke er nogen af de løsninger, der ligger i det materiale, vi har, som man fra Venstres side betragter som værende gode nok.
Det er jo ret indlysende.
Skal det så forstås sådan, at man vil være indstillet på at lave en analyse af muligheden for simpelt hen at tømme søen?
Det kunne der jo være noget perspektiv i, og så ville jeg kunne forstå, hvorfor Venstre vil have noget tid til at arbejde med sagen, men ellers forekommer det ubegribeligt.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-11-07:
Hvis nu det kunne tænkes, at man fandt en fuldt finansieret løsning uden statskroner i det her projekt, ville det så være noget, man fra Venstres side kunne støtte, så man ligesom fik afsluttet det her kapitel omkring Tange Sø?
Helga Moos (V), 2002-11-07:
Vi har været igennem én forlængelse af koncessionen.
Da forlængede vi i 2 år, og nu foreslår vi, at vi forlænger i 5 år.
Koncessionen varede i første omgang i 80 år.
Det vil sige, at først havde man egentlig 80 år at tænke sig om i, så fik man 2 år, og nu vil vi så gerne give yderligere 5 år.
Der er de lokale interesser, og så er der de ikkelokale interesser, og så er der korte omløbsstryg og lange omløbsstryg, og så er der dem, der bare vil have en forbedring af den nuværende passage. Jeg tror aldrig, jeg har set så mange høringssvar, som vi fik her til L 29, og jeg synes, at de høringssvar først og fremmest signalerer én ting, nemlig at der er brug for, at vi forlænger koncessionen, eller rettere at vi får længere tid til at tænke os om, sådan at vi får en løsning, som alle kan være tilfreds med.
Vi er nødt til at have mere tid til at fortsætte det afklaringsarbejde, som vi har haft sat i gang, og indtil nu er der jo fremlagt flere muligheder.
Jeg synes, der er fremdrift i den proces, hvor vi skal se, hvad vi kan gøre, og hvad det skal ende med, men når vi så når til diskussionen om, hvad vi vil have, hvad det må koste, og hvem, der skal betale, så mangler vi i hvert fald tid til at afklare tingene.
Det er det, vi beder om med lovforslaget, at vi får mulighed for at få tingene ordentligt gennemgået, inden vi beslutter os for, hvad vi skal.
Ulla Tørnæs (V), 2002-11-07:
Jeg vil gerne takke for Folketingets positive tilgang til det her lovforslag.
Og så vil jeg gerne give mit tilsagn om, at jeg undervejs i udvalgsbehandlingen naturligvis vil svare på de spørgsmål, der rejser sig, og også til Det Radikale Venstres ordfører, fru Marianne Jelved, give tilsagn om, at vi naturligvis vil være meget åbne over for Uddannelsesudvalget i forbindelse med den dialog, som vi vil have om skoleformerne, hvor vi forhåbentlig vil finde frem til den mest retfærdige løsning i forbindelse med en overgangsordning.
Men tak for den velvillige behandling af lovforslaget.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-11-07:
Vi er i det store og hele meget positive over for dette forslag, fordi forslaget også giver uddannelsesinstitutionerne mulighed for at udlicitere nogle driftsopgaver eller løse opgaver på anden vis, og det finder vi kan være hensigtsmæssigt.
Der, hvor vi også trækker en lille smule på det, er selvfølgelig i forbindelse med de skoler, der har bygget.
Der finder vi, det er vigtigt, at det bliver sikret, at de institutioner, der netop har iværksat byggeri, ikke rammes uforholdsmæssigt hårdt af det reducerede bygningstaxameter.
Lovforslaget lægger jo ellers op til, at der er muligheder for en overgangsordning, hvis der er nogle økonomiske problemstillinger, og det er vi positive over for.
Men vi finder, det ville være hensigtsmæssigt, om det blev præciseret i lovforslaget, at en sådan overgangsordning skal udarbejdes, og hvori den består.
Men ellers er vi positive over for forslaget.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-11-07:
Herfra skal der lyde et: Udlicitering?
Nej tak!
Og derfor
også et nej tak til det her lovforslag.
Pakket ind i en længere snak om momskompensation og lidt teknik om, hvordan momsen fradrages og kompenseres, dukker der i det her lovforslag også et andet ansigt frem.
Der skal mere fart på udliciteringer og privatiseringer ude på skolerne.
Derfor gør man det med det her lovforslag mere økonomisk attraktivt at udlicitere.
Derfor har regeringen i sin finanslov sparet pengene væk på taxametrene, altså omlagt pengene fra taxametrene for at få mere udlicitering igennem med den her model.
Der er altså ikke tale om nogen forbedring, men i stedet for en ideologisk omflytning af penge, som Enhedslisten under ingen omstændigheder kan støtte, idet regeringens ideologi ligger os en lillebitte smule fjernt.
Marianne Jelved (RV), 2002-11-07:
Det Radikale Venstre er positive over for forslaget.
Vi mener, det er helt klart, at sådan som lovforslaget er blevet udformet, må der være tale om en forenkling i forhold til det meget uigennemskuelige system, der eksisterer i dag.
Det er vi principielt tilhængere af.
Så vil jeg opholde mig en lille smule ved det, andre ordførere har peget på, og som også er et centralt punkt i høringsnotatet, nemlig spørgsmålet om de institutioner, der har haft større bygningsinvesteringer.
Det er klart, at der ligger nogle overgangsproblemer foran os, hvis vi vedtager lovforslaget, som det er nu, og det fremgår af høringsnotatet, at ministeriet vil indbyde skoleorganisationerne til en videre drøftelse af en overgangsordning.
Det var næsten ordret citeret.
Princippet i den overgangsordning vil efter ministeriets reaktion på høringen være, at man holder sig inden for det, man kalder en solidarisk ordning for de enkelte skoleområder.
Jeg kan faktisk ikke gennemskue, om det er en klog måde at gøre det på.
Derfor vil jeg bede ministeren og ministeriet om at være i en meget god dialog med udvalget i behandlingen af det her spørgsmål. Vi er stort set alle sammen berørt af uddannelsesinstitutioner i vores lokalområde og får mange henvendelser og skal derfor også kunne svare på mange af de her spørgsmål, som kan være temmelig komplicerede.
Derfor håber jeg også på en åbenhed fra ministeriets og ministerens side til, at vi finder den bedst tænkelige og mest »retfærdige« - i anførselstegn, fordi det jo er et meget vanskeligt begreb - overgangsordning.
For det skulle helst ikke være det her problem, der i øvrigt skabte barrierer for, at vi kunne få en mere forenklet momsrefusionsordning.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-07:
Fru Helga Moos henviser til det, der også står i lovforslaget, nemlig at der er betydelig lokal uenighed.
Nu er det jo altid et definitionsspørgsmål, hvad man forstår ved lokalt, men det er da i hvert fald rigtigt, at der er uenighed om, hvad den rette løsning er ved Tange Sø og Tangeværket.
Jeg kan bare ikke forstå, at Venstre tror, at det bliver bedre i løbet af de 5 år, der går.
Den uenighed, der er, har nu været der i mange, mange år, og interesserne står ret stejlt over for hinanden.
Derfor vil jeg gerne spørge Venstres ordfører: Hvad er det, Venstre vil bruge 5 år til?
Hvad for en proces foreslår man?
Kort sagt: Hvad er det, der skal ske i de her 5 år?
Er det bare en bevidstløs forlængelse, eller er der rent faktisk en plan for, hvad der skal foregå?