Brian Mikkelsen (KF), 2000-03-15:
Som vi nævnte i forrige samling, er det her jo en særdeles kompliceret problemstilling.
På den ene side eksisterer der jo et reelt habilitetsproblem mellem oplysningsforbundene og daghøjskolerne - det har Undervisningsministeriets undersøgelse jo også medvirket til at understrege - men på den anden side skal vi bevare og respektere folkeoplysningsarbejdet og give det plads til at ånde, give det plads til at blomstre, give det plads til at fungere.
For os at se
er der ikke nogen tvivl om, at oplysningsforbundene spiller en væsentlig rolle i vores demokrati, i udførelsen af demokratiet, og derfor skal vi være ekstra varsomme, og derfor har det også ekstra stor betydning, at man ikke pålægger forbundene unødige byrder i form af alt for detaljerede og bureaukratiske krav til forbundene og deres samarbejde med andre institutioner, f.eks. daghøjskolerne.
Samtidig skal vi selvfølgelig formå at dæmme op for nogle af de habilitetsproblemer, vi gentagne gange er stødt på i enkelte af de store aftenskoler.
Der har været nogle slemme, groteske, meget ærgerlige eksempler på habilitetsproblemer, som har vist, at man kan flytte penge fra den ene kasse til den anden til skade for hele uddannelsesformålet.
Jeg vil gerne indrømme, at grænsen mellem disse to behov er meget hårfin og sandsynligvis umådelig svær at ramme.
Men jeg må også sige, at jeg ikke synes, at man i tilstrækkelig grad har formået at tilgodese begge parter. Problemet er, at hvis det lægger en tung dyne ned over det samarbejde, der jo i dag er mellem daghøjskolerne og folkeoplysningsforbundene, og dermed modvirker det kreative samspil og rige samarbejde, der eksisterer i dag de to parter imellem, kan det komme til at virke ødelæggende og destruktivt for samarbejdet og udfoldelsesmulighederne.
Der kan jo trods alt være nogle økonomiske fordele ved at have en slags fælles administration og en slags samarbejde, og det samarbejde ønsker vi fra konservativ side at bevare, men vi ønsker også - og det er derfor, vi skal prøve at balancere med tungen lige i munden - at løse habilitetsproblemerne.
Jeg vil godt slå fast her afslutningsvis, at forslaget er blevet markant bedre siden sidste samling.
Men vi mener stadig væk ikke, at de i lovforslaget foreslåede midler vil virke helt efter hensigten.
Målet nås ikke kun ved det her forslag.
Vi frygter også, at hvis man vedtager forslaget i dets nuværende udformning, kan konsekvenserne blive, at daghøjskolerne mister kontakten til de folkeoplysende kredse og dermed fjernes fra den folkeoplysende tradition.
Det er jo
Det vil vi i Det Konservative Folkeparti meget nødig medvirke til.
Og derfor føler vi os forpligtet til i det videre udvalgsarbejde at arbejde for, at det bliver lidt bedre på det her område.
Vi vil meget gerne have, at man respekterer de forskellige folkeoplysningsforbunds traditioner og sikrer, at der er nogle fornuftige vilkår.
Men forslaget er blevet bedre.
Vi vil godt være med til at tage udgangspunkt i det foreslåede lovforslag, så vi på én og samme gang får løst de habilitetsproblemer, der vitterlig er, men også sikrer, at daghøjskolerne og folkeoplysningsforbundene i en sund synergi kan få lov til at udvikle sig.