runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2002-11-28:
Ikke desto mindre er det netop derfor, det er vigtigt, at der i de sager gives en mulighed for at anke et afslag.
Det er utrolig vigtigt i de få sager, som ofte kan være enten spektakulære eller meget kildne spørgsmål, at der er en uafhængig instans, man kan anke til.
behandling
Så hvad der er sket siden hen, og hvad det er, der er så væsentligt og afgørende for regeringen, at man ikke vil imødekomme et for så vidt ganske lille, men nødvendigt forslag, kunne være interessant at få at vide.
Kim Andersen (V), 2002-11-28:
Jeg er meget enig med Socialdemokratiets ordfører, hr. Poul Qvist Jørgensen, i, at vi har haft en grundig behandling af dette lovforslag og også af det spørgsmål, som hr. Qvist Jørgensen rejser omkring et ankenævn for de anmodninger om aktindsigt, som ikke er blevet imødekommet.
Når vi har haft så grundig en behandling, er det også anskueliggjort for enhver og også hr. Qvist Jørgensen, at der er et meget, meget, meget teoretisk behov for et sådant ankenævn.
Når vi ser på antallet af sager, er de så få og, må jeg antage, relativt små, at det er af rent akademisk betydning at oprette et sådant ankenævn.
Endvidere er dette område jo reguleret under ministeransvar, og man vil til enhver tid kunne indbringe en afgørelse for den pågældende ressortminister og hermed gøre ham politisk ansvarlig for en given administrativ afgørelse.
På den baggrund finder vi absolut ikke noget behov for at indføre et sådant ankenævn, som vi kan forudse kun vil blive til administrativt bøvl for de forskere og andre med interesse i arkiverne, som virkelig søger at få indsigt i disse.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2002-11-28:
Det, der ærgrer os, der synes, vi har argumenteret på et helt sagligt grundlag for at få etableret et ankenævn, er, at vi må se i øjnene, at alene regeringens udtalte modvilje mod nævn og udvalg skal stå i vejen for, at brugere af statens arkivvæsen ikke kan få oprettet et ankenævn, hvor man kan få sine afslag afprøvet.
Det er dybt udemokratisk, at ministeren ikke vil være med og altså overhører ikke blot mange politikere, men også et særdeles kvalificeret mindretal i det bagvedliggende betænkningsarbejde.
Mangelen på ankenævn skal imidlertid ikke få Socialdemokratiet til at gå imod det samlede lovforslag, og det er vist også på sin plads at skulle meddele, at vi også vil stemme for det af Enhedslisten og SF fremsatte ændringsforslag om parallelitet mellem afleveringsfrist og tilgængelighedsfrist.
Jeg vil godt benytte lejligheden til endnu en gang at understrege, at vi synes faktisk, det er svært betænkeligt, at ministeren ikke kan være med til selv meget kvalificerede indvendinger.
Jeg ved godt, jeg ikke må tiltale ministeren direkte, men jeg ved, jeg må citere, så jeg vil citere fra dagbladet Politiken fra i går, hvor overskriften i en artikel på forsiden af anden sektion var og er: »Hvordan synes du selv, det går?«
Per Dalgaard (DF), 2002-11-28:
På ingen måde.
Jeg kunne sådan set godt forestille mig, at regeringens intentioner om det her blev klonet, når vi nu lige har snakket kloninger, så vi kunne få sådan noget sat i gang.
Men man kan jo spørge sig selv, når der nu kom en rapport for 2 år siden, hvorfor den så ikke er gennemført. Hvad skete der dengang?
Der var det jo en anden regering, som jeg nok tror, at fru Anne Grete Holmsgaard støttede.
Hvorfor er der så ikke sket noget allerede dengang?
Sagen er ikke ny.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-11-28:
Man skulle jo være et skarn som ordfører, hvis man ikke var kisteglad for at høre, at regeringen er nået langt længere, så det vil jeg da gerne takke ministeren for og sige, at jeg ser meget frem til at modtage regeringens redegørelse for, hvordan man vil implementere en strategi på området.
Jeg håber virkelig meget, at den kommer i begyndelsen af det nye år, og jeg glæder mig vanvittig meget til at se, at SF bliver overhalet af regeringen.
Det synes jeg vil være rigtig flot.
Per Dalgaard (DF), 2002-11-28:
Min indstilling baserer sig igen på, hvad jeg har erfaret gennem mange år med hensyn til it-projekter, som man tror man lynhurtigt kan få en fortjeneste ud af.
Det er meget mere komplekst end som så, og om man skulle vente f.eks. 1 eller 2 måneder mere, det betyder ingenting.
Men selvfølgelig skal staten spare, og selvfølgelig er det en idé, hvis den kan gøre det så hurtigt som muligt, men jeg tror ikke på, at en lynhurtig gennemførelse af det her vil medføre den besparelse.
Det tror jeg simpelt hen ikke på.
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-28:
Jeg vil gerne sige tak for en meget spændende og livsvigtig debat.
Vi har været inde på nogle meget vanskelige, etiske spørgsmål her i dag.
Vi har været inde på, om syge mennesker vejer tungere end fosteranlæg.
Vi har været inde på, at vi skal være i front
med behandlingen i Danmark, sådan at vi ikke kommer bagefter. Vi har været inde på, om forskning i embryonale stamceller er mere lovende end forskning i stamceller fra navlestrengsblod og stamceller fra voksne. Vi har været inde på, om et fosteranlæg skal beskyttes og have rettigheder.
Vi har været inde på at fremme forskningen osv. og bruge tiloversblevne befrugtede æg osv. osv. Nogle af de her spørgsmål er vi enige om, og andre er vi bestemt uenige om.
Men der er et område, hvor jeg i hvert fald kan høre, at vi er enige, helt enige, og det er, at der ikke er større etiske problemer vedrørende stamcelleforskning på voksne celler.
Der har vi ikke de problemer, og derfor ønsker vi alle, at den forskning skal fremmes.
Den forskning mener vi også i Kristeligt Folkeparti er en forskning, som er meget lovende som middel i sygdomsbehandling.
Og der er al mulig grund til at fremme den forskning, netop også fordi vi faktisk allerede er meget godt med og måske endda førende her i Danmark.
Vi har internationalt anerkendte forskere, og jeg mener, at vi herfra i dag bør signalere meget klart og signalere meget klart til forskerne, at vi synes, at vi skal sætte turbo på forskningen på det her område.
Derimod er vi grundlæggende uenige på området vedrørende embryonale stamceller.
I Kristeligt Folkeparti har vi taget stilling, og samlet i gruppen er vi helt enige.
Vi har den klare holdning, at embryonale stamceller, altså fosteranlæg, er menneskeligt liv.
ville de ende med at blive til et lille barn med ti fingre og ti tæer og øjne, næse, mund og hår og det hele og suttereflekser.
Det vil disse embryonale stamceller, disse fosteranlæg, blive til under de rette betingelser.
Det er de to måder, vi i dag er klar over, at vi kan frembringe stamceller på.
Men faktisk stod der i avisen Dagen
her i dag om en tredje måde, som man nu regner med at kunne frembringe stamceller på
Det udvikler sig hele tiden.
Der står om en amerikansk forsker, som hedder Dominko, som har lavet nogle meget lovende forsøg, der går ud på, hvordan man kan fremstille fine levende udviklende stamceller ud fra hudceller
Men det, som vi i dag har diskuteret, er jo fosteranlæggene og menneskeligt liv, altså at embryoner, fosteranlæg, er menneskeligt liv. Og vi mener i Kristeligt Folkeparti helt klart, og der står vi samlet, vi behøver ikke at stilles frit, for vi mener det samme, vi mener, at menneskeligt liv skal respekteres, det er vores helt klare holdning. Jeg vil gerne sige tak for en rigtig god debat, både til de partier, der var enige, og dem, der var uenige, og jeg vil egentlig også sige en fortsat god etisk debat, for det fortsætter jo heldigvis.
Jeg håber selvfølgelig også, at Folketinget efter debatterne, efter konferencerne, efter høringerne så vil beslutte at vælge livet, at vælge, at vi i Danmark vil stå sammen om at vise respekt for livet.
Birthe Skaarup (DF), 2002-11-28:
I første omgang laver vi befrugtede æg til brug for et barnløst par, der netop ønsker et barn.
Det er de tiloversblevne - jeg synes, det var blevet slået helt fast - som vi skal bruge i behandlingsøjemed.
Margrete Auken (SF), 2002-11-28:
Jeg vil ikke gå videre i forhold til Venstres ordfører.
Jeg håber nu, at vi er enige.
Jeg må indrømme, at jeg ikke helt har kunnet høre før nu, at vi ikke laver befrugtede æg med henblik på andet end børn.
Det er jo vigtigt at få slået fast.
Og jeg vil lige få sagt til Dansk Folkeparti også: Det har jeg stadig ikke hørt Dansk Folkeparti sige.
Det, jeg har hørt Dansk Folkeparti sige, er, at vi ikke laver terapeutisk kloning, at vi ikke gør de der ting dér.
Det er der, så vidt jeg har kunnet høre, heller ikke andre, der rigtig har sagt i dag.
Men vi laver ikke befrugtede æg, vi laver ikke disse stamceller bare for at få dem.
Vi befrugter kun æg med henblik på at få børn, og så er der de tiloversblevne, som der heller ikke må laves flere af, end der ville skulle bruges til behandlingen dér.
Jeg vil godt spørge Dansk Folkeparti: Vil Dansk Folkeparti trække den grænse?
Det hørte jeg helt klart at ministeren ville.
Ministeren ville trække den grænse, at man ikke laver befrugtede æg med henblik på andet end børn.
Vi laver dem ikke med henblik på forskning.
Birthe Skaarup (DF), 2002-11-28:
Det er til fru Margrete Auken: Altså jeg synes, at det fra fra Dansk Folkepartis side blev sagt klart nok.
Denne her debat i dag handler om at bruge de befrugtede æg i behandlingsøjemed og ikke andet.
Jeg sagde tværtimod i indlægget, at jeg mener, at det er de tiloversblevne befrugtede æg, som vi bør tage stilling til, og ikke anskaffelse af embryoner, altså fosteranlæg, ved terapeutisk
kloning eller kernetransplantation
Her har jeg helt tydeligt sagt, at vi heller ikke vil være med til at lave nye organer, lever og hjerter osv., osv. Vi vil være med til at bruge disse fosteranlæg til at fremme en behandling.
Og det kan være, som andre har været inde på, af Parkinsons syge, det kan være, således at man ikke behøver at transplantere hjerter, bugspytkirtel osv., osv.
Det blev sagt helt klart.
Hanne Severinsen (V), 2002-11-28:
Med hensyn til hørelse så synes jeg nu, at fru Margrete Auken hører meget dårligt.
Jeg hørte f.eks., at fru Margrete Auken misforstod eller forsøgte at misbruge mit synspunkt om, at vi ikke vil sætte kryds alle vegne her i dag til at sige, at vi åbnede op for ting, som vi ikke åbner op for.
Det er det ene.
Det andet er, at fru Margrete Auken også fuldstændig kaster sig ud i at fortolke, at vi siger, at stamcelleforskning måske kan føre til, at vi ikke mere behøver at transplantere hjerter, fordi vi kan reparere dem.
Det får fru Margrete Auken straks til, at vi vil lave hjerter.
Det vil vi netop ikke.
Vi tror netop, at det her åbner perspektiver for, at vi kan slippe for de dilemmaer, der jo i virkeligheden er i forbindelse med organtransplantationer.
Så jeg synes, at fru Margrete Auken skulle tage og høre lidt bedre efter.
Margrete Auken (SF), 2002-11-28:
Jeg ved ikke, om man kan gensplejse bedre hørelse, for så ville jeg faktisk begynde at anbefale det efter at have hørt ministerens aldeles tåbelige gengivelse af, hvad jeg havde sagt.
Så tager man cellerne ud og sådan noget, for ellers så risikerer vi også, at de får
forkerte farver og sådan noget, og så siger jeg: Det er det pres, vi under ingen omstændigheder vil ind i.
Jeg har aldrig villet have, at vi skulle tvangsbefrugte tusindvis af kvinder.
Det har jeg ikke sagt, og det håber jeg altså også at ministeren nu sådan lige fik luftet igennem og kan huske.
Men det, som er interessant i ministerens svar nu her, er jo, at han går op og slår fast, hvad vi ikke kunne få ud af Venstres ordfører, og heller ikke helt af Dansk Folkepartis, nemlig at vi er - håber jeg så - fra nu af enige om, at den grænse, der i hvert fald skal respekteres, er, at man ikke befrugter æg med henblik på andet end at få børn. Jeg vil bruge udtrykkelig den formulering, og jeg går ud fra, at ministeren er enig i den.
Når man altså siger »frembringe liv«, så kan man jo godt lave sådan et behandlingsliv.
Så jeg går ud fra, at ministeren er enig med mig i, at det betyder »med henblik på at få børn«.
Det farlige er, at når man f.eks. bruger fertilitet, så kan det jo også betyde »at lave aborter til behandling«, ikke?
Men jeg er meget glad for, at det med den formulering nu er slået fast.
Line Barfod (EL), 2002-11-28:
For at tage det sidste først: Fru Birthe Skaarup spørger omkring andre lande.
Jeg synes altid, det er væsentligt at se på, hvordan man gør i andre lande, for man kan både få noget inspiration til, hvad man kan gøre, og man kan se, hvordan man absolut ikke ønsker tingene skal være.
Og derfor skal vi selvfølgelig se på, hvordan det er i andre lande, men det er ikke det, der bestemmer, hvordan det skal være i Danmark.
Selvfølgelig skal vi se på, hvilken betydning det har
for os, at man i andre lande har anden lovgivning
Men det, vi skal beslutte, er, hvordan vi synes, det skal være.
Hvilke grænser vil vi sætte for, hvad forskerne skal have lov til, hvilke grænser skal vi sætte for, hvordan vi mener, man kan anvende de her forskellige teknikker, hvilke grænser mener vi, at der er behov for.
Så spørger fru Hanne Severinsen med hensyn til grænsen
mellem organer og celler
Selvfølgelig skal vi skelne i debatten, også med hensyn til, hvad det er for nogle ting, vi tager stilling til.
Så til fru Margrete Auken: Enhedslisten er helt enig i, at befrugtede æg ikke skal bruges til andet end til, at man så vidt muligt prøver at få skabt nogle børn, netop fordi vi ikke ønsker, at der skal være noget som helst pres på kvinderne til at begynde at levere æg, og også fordi vi etisk ikke mener, man kan forsvare at bruge dem.
Så det er vi meget enige i.
Men som jeg sagde i mit indlæg før, ønsker vi altså at få den grundige behandling af et lovforslag, så vi er sikre på, hvor vi sætter grænserne henne, og så vi forhåbentlig, når vi skal behandle det lovforslag, ikke skal stå med de her usikkerheder, men kan tage den helt grundlæggende debat om, hvor det er, vi sætter grænserne.
Birthe Skaarup (DF), 2002-11-28:
Nu ved jeg, at fru Line Barfod har meget forstand på retstilstanden her i landet, og så vil jeg høre fru Line Barfod: Når andre lande har lov til at forske i de fosteranlæg, altså de embryonale stamceller, skulle vi så ikke have lov til det i Danmark?
Hanne Severinsen (V), 2002-11-28:
Jeg ved ikke, om jeg kan tillade mig at spørge fru Line Barfod, om hun godt ved, at når fru Margrete Auken taler om at skabe organer sådan frit svævende, som man indopererer,
har hun altså lidt misforstået, hvad det drejer sig om, for det drejer sig jo først og fremmest om at skabe celler. I og for sig skal man jo ikke blande genterapien ind i det; det skal vi også have en diskussion om.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-11-28:
Det tror jeg sandelig heller ikke på.
Det er også derfor, der står noget andet i forslaget, nemlig at det her ikke er en enten/eller-strategi, men en både/og-strategi.
Så jeg vil egentlig gerne endnu en gang spørge hr. Per Dalgaard, om han slet ikke synes, det haster med det her. Denne her sag blev diskuteret meget grundigt for godt og vel 2 år siden i Folketinget.
Der blev afgivet en betænkning fra Folketinget, hvor der var bred tilslutning til, at det her havde store perspektiver.
Nu sidder vi så oven i købet med en udvikling, hvor vi har Teknologirådets rapport, og vi kan se en udvikling i Europa, hvor adskillige regeringer er gået over til at sige, ja, vi vil have åbne standarder, og vi vil have fremmet open source-software.
Hvad er det, der gør, at hr. Per Dalgaard er blevet så bovlam, at han synes, at det rigtige standpunkt er at sidde og vente på endnu en regeringsrapport?
Er det Dansk Folkeparti, der er blevet så tilpasset, at de simpelt hen bare sidder og venter på regeringen, eller hvad sker der?
Line Barfod (EL), 2002-11-28:
Jeg er fuldstændig klar over, at det er svært at adskille grundforskning og forskning til anvendelse, når vi snakker forskning.
Det er også derfor, at jeg synes, det er vigtigt, at vi får kigget meget grundigt på, hvordan vi udformer lovbestemmelserne, så vi er sikre på, at der står det, vi ønsker, og at der er de grænser, vi ønsker.
Når vi snakker forskning, kan det være meget vigtigt at finde ud af, hvordan celler grundlæggende fungerer.
Det kan bruges i mange forskellige sammenhænge.
Dér, hvor vi er meget betænkelige, er, når man går videre og vil begynde at bruge genteknologi direkte i behandling af mennesker, for vi er meget nervøse for, hvad det kan føre til på forskellig vis, både i forhold til kloning, som jeg ikke går ud fra at nogen her ønsker på noget tidspunkt, og i forhold til at udvikle organer og andet. Derfor ønsker vi, at man siger, at det bruges i forskning i, hvordan cellerne fungerer, og ikke til produktion af hverken mennesker eller dyr.
Hanne Severinsen (V), 2002-11-28:
Jeg vil godt høre, hvad der egentlig ligger i, at det kun må være grundforskning, for vil fru Line Barfod ikke give mig ret i, at netop på det bioteknologiske område er det utrolig svært at skelne, for lige pludselig viser det sig, at det kan bruges?
Det er jo sådan set også det, der er formålet, at vi skal nå frem til behandlinger af nogle af de sygdomme, vi ikke kan behandle i dag.
Anerkender fru Line Barfod ikke også, at i virkeligheden kan det måske føre til, at nogle sygdomme kan bekæmpes på en langt, langt billigere måde end i dag med dyre transplantationer, dyr medicin, dyre operationer osv.?
Margrete Auken (SF), 2002-11-28:
Jeg skal nok gøre det kort, men det er kun, fordi det ikke er en replik til fru Tove Videbæk, at jeg formelt må gøre det sådan.
Jeg vil godt lige sige om det forslag til vedtagelse, som flertallet har fremsat, at jeg i morges anbefalede gruppen, at vi undlod at stemme, og det vedtog vi så.
Men efter den debat, vi har haft, og efter de klare tilkendegivelser fra flertallet af dem, der står bag det, altså fra både Socialdemokratiet, fra De Konservative og, så vidt jeg kan høre, fra ministeren, synes jeg, det ville være meningsløst ikke at stemme for det, sådan som debatten er forløbet i dag.
Derfor vil jeg nu sige her - det er jo ikke sikkert, jeg kommer igennem med det - at jeg vil anbefale gruppen, at vi i morgen tidlig stemmer for det her forslag til vedtagelse.
Jeg tror nok, jeg er meget enig med Enhedslisten, men der var nogle ting, jeg ikke blev helt klar over.
Men har jeg forstået det rigtigt, når jeg siger, at Enhedslisten slår søm i dér, hvor vi også slår søm i: ikke noget med at befrugte æg til andre formål end børn?
Når vi har brugt grundforskning, så er det, fordi det ikke er med henblik på at lave behandlingsmetoder med de befrugtede æg eller med det ord, jeg ikke måtte sige, fordi det er udenlandsk.
Ordet fosteranlæg er jeg ikke så vild med at bruge, for de ser lidt større ud end dem, vi skal snakke om her.
Jeg er ikke så vild med udtrykket fosteranlæg.
Det vil jeg godt sige, og så vil jeg sådan set hellere sige fostre, hvis vi skal gøre klart, hvad det er.
Det er altså ikke med henblik på behandling med, undskyld, hr. formand, embryonale celler.
Selvfølgelig kan vi stå med nogle cellelinjer, der kan et eller andet; det kan jeg ikke overskue.
Man anerkender, at det er forskning i at få fat i voksenstamcelleforskning, og at vi kan blive enige om det.
Lad mig så til sidst sige, at den terapeutiske kloning, som vi ikke har taget stilling til i vores forslag - og det er den, der handler om at få organer, som jeg pludselig hørte fru Hanne Severinsen stå frejdigt og sige, at det kunne vi så også lige erstatte lidt dyre behandlinger med - siger vi niksonbikson til.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-11-28:
Når vi er enige i det, så forstår jeg egentlig slet ikke holdningen med at afvente.
Det må da være magtpåliggende for Dansk Folkeparti hurtigst muligt at få skubbet til en proces, der kan støtte både statslige institutioner og kommuner med at undgå den fælde, de sidder i nu, hvor de jo faktisk ikke har frit valg.
Det er jo realiteten: De har ikke frit valg.
Så jeg begriber egentlig ikke, hvorfor hr. Per Dalgaard ikke er interesseret i at skubbe på denne her proces.
For mig lød det nærmest, som om hr. Per Dalgaard var en del af regeringen, der sagde, ja, ærgerligt nok vi ikke kom først med det her, så vi må hellere vente på den næste rapport.
Men det kan vel ikke være rigtigt vel?
Per Dalgaard (DF), 2002-11-28:
Det er vi absolut enige i.
Som jeg også sagde i min tale et eller andet sted: Dansk Folkeparti går absolut ind for, at staten skal spare de steder, hvor der kan spares, bl.a. på it og i øvrigt også på en række andre områder.
Det er der ingen uoverensstemmelse mellem os omkring - overhovedet ikke.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-11-28:
Det kan godt være, at hr. Per Dalgaard har arbejdet med it i mange år, men jeg vil sige, at det virker nu lidt, som om han ikke har læst forslaget.
Der står ikke noget som helst løfte om, at man kan trække de penge, der er omtalt, som baserer sig på Teknologirådets rapport, hjem.
Det, der står, er, at der er et økonomisk råderum, og jeg går ud fra, hr. Per Dalgaard er enig med mig i, at det er absolut uønskeligt, at den offentlige sektor bruger for mange penge på it i forhold til, hvad den kunne nøjes med at bruge, hvis der var reel konkurrence.
Per Dalgaard (DF), 2002-11-28:
Forslaget lægger op til at etablere strategier, indsamle erfaringer og udnytte en økonomisk gevinst samt at søge at koordinere en såkaldt koncernstrategi for åbne standarder i den digitale offentlige forvaltning.
Forslaget tager sit udgangspunkt i det, der kaldes open source-software, der - ligesom en forbrugeroplysning - overhovedet ikke er noget nyt; det har i hvert fald eksisteret de sidste 10 år. Dansk Folkeparti er altid åben over for tiltag, der kan spare det offentlige for omkostninger, og det gælder på alle områder. Hensigten med forslaget: at bryde et monopol på software, som i dag stort set styres af Microsoft, er ganske forståelig.
Der er ingen tvivl om, at de udnytter en monopolsituation til nogle ganske pæne avancer.
Det er klart til skade for brugerne, og det medfører store omkostninger for it som sådan.
Der er dog i beslutningsforslaget en række betragtninger, som forskønner det mål, SF her stiller i udsigt, nemlig større frihed til at vælge software, en forlængelse af hardwaren og en reduktion af installationsomkostningerne.
Det har vist ikke helt noget med open source-software at gøre.
Det er i hvert fald overhovedet ikke nogen forudsætning for at forlænge hardware, at man har open source-software.
Det behøver altså ikke at være tilfældet, når vi anvender open source-software.
At det så også skulle være et alternativ til leverandørejet software, forstår jeg så egentlig heller ikke rigtig.
Derfor kan man ikke stille begrebet leverandørejet software op imod open source-software.
Men det er sådan set lidt en biting, kan man sige. Dansk Folkeparti kan godt acceptere, at regeringen pålægges at udrede fordele og ulemper ved open source-software, så de økonomiske fordele for staten kan klarlægges.
Jeg kan så forstå, at det er regeringen sådan set i gang med.
Forudsætningerne i rapporten fra Teknologirådet om de der milliardbesparelser er jo nemme at komme frem til.
Men igen: På baggrund af de erfaringer, jeg i hvert fald har fra it-branchen, kan jeg sige, at det aldrig kommer til at gå, som præsten prædiker.
Der er et hav af problemer.
Jeg vil også påpege, at f.eks. open source-software garanteret er lettere for hackere at gå til end en form for lukket software.
Jeg plæderer ikke for, at vi skal fastholde en lukket eller det, som nogle kalder leverandørejet software.
Jeg ser gerne, at Microsofts monopol brydes, og jeg ser gerne, at man indfører open source-software, men det er bestemt ikke problemfrit; det vil give mange problemer.
Så Dansk Folkeparti vil gerne afvente de ting, der kommer fra regeringens side.
Helge Mortensen (S), 2002-11-28:
Det er en god indstilling, men den rækker ikke så langt, at den også gælder i forbindelse med det lovforslag vedrørende råstoffer, som vi behandler her. Jeg forstår ikke ministerens motiver til hastværket med dette lovforslag.
Denne indsigelse er ledsaget af en udtalelse fra professor Orla Friis Jensen fra Aalborg Universitetscenter, der har en anden opfattelse end den, ministeren har tilkendegivet over for udvalget. På den baggrund skal jeg anmode om, at udvalget får forslaget tilbage til fornyet udvalgsbehandling med henblik på at stille et ændringsforslag, der gør det muligt for amterne at vurdere forlængelsen af enkelte rettigheder, som befinder sig på internationale beskyttelsesområder.