Jeppe Kofod (S), 2003-04-29:
Holdningen til missilforsvarsprojektet afhænger af, hvorvidt et sådant projekt bidrager til en mere sikker verden, om det er den rette måde at imødegå nutidens og fremtidens sikkerhedstrusler på.
Om det er tilfældet, er der vel ingen, der har en sikker viden om på nuværende tidspunkt.
Derfor mener vi også, at det var fejlagtigt, at statsministeren kaldte missilforsvarsprojektet for fredens projekt.
For Socialdemokratiet er det derimod afgørende, at den afspænding og nedrustning, som fulgte i kølvandet på den kolde krigs ophør, ikke afløses af nye rustningskapløb, f.eks. mellem Kina og USA og regionalt i Asien.
Vi må med andre ord ikke tabe, hvad vi vandt ved den kolde krigs afslutning.
Spredning og produktion af masseødelæggelsesvåben og international terrorisme er væsentlige trusler mod fred og sikkerhed i dagens verden.
Men der findes mange midler til at imødegå disse trusler på, bl.a. ikkesprednings- og nedrustningstraktaterne, ligesom årsagerne til, at truslerne overhovedet opstår, savner helt grundlæggende debat og handling efter vores opfattelse.
Anvendte vi blot en brøkdel af de op mod 150 mia. dollar og den enorme kreativitet, som USA til dato har brugt på planerne om missilforsvar, til bekæmpelse af fattigdom til fremme af demokrati og menneskerettigheder i de regioner, hvor eventuelle trusler kunne udgå fra, ja, så kunne missiltruslen fra såkaldte slyngelstater sandsynligvis være eller blive elimineret.
Det kan selvfølgelig ikke fuldstændig udelukkes, at lande som Nordkorea, Iran og for den sags skyld også Pakistan muligvis ad åre kan udvikle eller erhverve sig missilteknologi, så disse masseødelæggelsesvåben kan nå bl.a. USA.
Sådanne trusler er bestemt alvorlige, og derfor bør der iværksættes en indsats for at modvirke disse.
Men det er dog ikke logisk, at missilforsvaret, omkostningerne og projektets teknologiske usikkerhed taget i betragtning, vil være den første udvej.
Heldigvis har vi nedrustnings- og ikkespredningsregimet, der faktisk har været en succes, er det værd at understrege.
Derfor er det også vores opfattelse, at det er nærliggende at styrke det internationale aftalesystem for på den måde at imødegå spredning af masseødelæggelsesvåben og nye rustningskapløb.
For Socialdemokratiet er målet, at forpligtende og bindende aftaler håndhævet bl.a. af FN skal udgøre grundlaget for fred og stabilitet og sikkerhed i verden.
Her savner vi den nuværende amerikanske regerings aktive indsats, den står som bekendt ikke i kø for at indgå bindende aftaler, endsige respektere FN-beslutninger.
Faktum om de amerikanske missilforsvarsplaner er dog, at uanset om Danmark og Grønland efterkommer ønsket om at opgradere varslingsradaren i Thule, dvs. udskifte nogle komponenter i computersystemerne, vil USA etablere et nationalt missilforsvar, og at der med ABM-traktatens ophør i juni 2002 ikke findes traktatmæssige hindringer for et sådant missilforsvar.
Danmark har selvfølgelig også en klar interesse i at have et godt forhold til USA som NATO-allieret, ligesom USA strengt taget i henhold til forsvarsaftalen af 1951 ikke var forpligtet til at spørge Danmark om opgradering af Thule, men af indlysende politiske grunde valgte at gøre dette alligevel.
For Socialdemokratiet er det derfor afgørende vigtigt, at svaret på amerikanernes anmodning om opgradering af Thuleradaren selvfølgelig sker med forståelse fra Grønlands side.
Vi mener ligeledes, at det bør være kendetegnet for et moderne rigsfællesskab, at landsstyret naturligvis inddrages i videst muligt omfang i udenrigs- og sikkerhedspolitiske beslutninger, der vedrører Grønland, samt at forsvarsaftalen af 1951, der er et levn fra kolonitiden, moderniseres, så Grønland bliver en naturlig partner i denne.
Afslutningsvis skal jeg blot understrege, at det er en forudsætning for Socialdemokraternes eventuelle ja til en opgradering af Thuleradaren, at Grønlands landsstyre og den danske regering når en forståelse om dette, al den stund Thuleradaren som bekendt befinder sig på grønlandsk jord.