runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Pedersen (V), 1997-12-18:
Jeg synes altid, det er positivt og en stor oplevelse, når man kan finde en forklaring på, hvorfor Det Radikale Venstres ordfører og andre radikale ordførere roder rundt i begreberne.
Nu tror den radikale ordfører, hr. Bjørn
Elmquist,
at man kan aflæse et ændringsforslags indhold i en forkortet udgave på en afstemningsliste.
Er det indsatsen for at finde ud af, hvad det egentlig er, partierne vil og mener?
Så siger jeg tillykke med det.
Af det bidrag, som vi har afleveret til Folketinget som vores ændringsforslag, fremgår det ganske klart, at vi indregner en besparelse på 120 mio. kr. ved at fjerne retskravet på ophold i forbindelse med de facto-flygtningebegrebet.
Man kan da ikke danne en mening ud fra en forkortet udgave på en afstemningsliste i Folketinget.
Det er en flot sagsforberedelse, må jeg sige.
For det andet er jeg glad for, at hr. Bjørn Elmquist nu efterhånden nærmer sig sandheden om - hvis hr. Elmquist har tid til at høre efter - at de facto-begrebet altså ikke er noget, vi er bundet af i nogen international konvention, som Danmark har tiltrådt.
Det er et begreb, som vi selv har nedfældet i udlændingeloven, og retskravet har også hjemmel i udlændingeloven.
Når hr. Bjørn Elmquist siger, at man stort set vurderer ens og giver ophold på samme grundlag, må jeg bede om en forklaring på, hvordan det kan gå til, at i Norge vil 30 pct. af dem, der søger, få bevilget asyl, og i Danmark er det 68 pct. af dem, der søger, som får bevilget asyl, og i Belgien er det kun 5 pct. Mener hr. Bjørn Elmquist, at Belgien og Norge overtræder konventionerne?
Niels Jørgen Langkilde (KF), 1997-12-18:
Jeg mener at have anskueliggjort besparelsen på de 500 mio. kr., men jeg vil da godt spørge endnu en gang med hensyn til det beløb, som er større, som ligger ubrugt hen, og som er opkrævet i CO2-afgifter, men ikke kommer ud på miljøområdet.
Hvad vil Det Radikale Venstre gøre ved det?
Og den anden ting, jeg godt vil spørge om: Hr. Elmquist mener ikke, at aktive folketingsmedlemmer kan være med i et administrativt organ som Naturklagenævnet, men kan højesteretsdommere være med? Kan medlemmer af Danmarks Naturfredningsforening, der så tit klager, være med?
Kan medlemmer af Danmarks Idræts-Forbund, som også meget tit er blandt dem, der rejser sager, være med?
Kan vi i det hele taget få oplyst, hvem der må være med?
Jeg vil også spørge: Hvem kan være formand for de miljøfonde, der nu er lavet, eller cigarkasser, eller hvad vi kalder dem?
Kan aktive folketingsmedlemmer, hvor hæderlige og ordentlige de end er, eller hvem kan?
Bjørn Elmquist (RV), 1997-12-18:
Lad mig straks sige til hr. Thulesen Dahl: Jeg vil ikke stå og spilde min kostbare tid på at komme med konkrete tal heroppefra, men jeg skal gerne deltage sammen med hr. Thulesen Dahl i at få det opklaret.
Men der er jo andre end flygtninge og folk, der via flygtningestatus får asyl i Danmark, som kan opholde sig i Danmark.
Der er nogle, der gør det illegalt, som jeg var inde på før i min ordforklaring til hr. Thor Pedersen, men jeg vil meget gerne deltage i, at vi får selv hr. Thulesen Dahl til at kunne operere med disse tal, uden at han synes, der er uklarhed i det.
Og til hr. Thor Pedersen: I skyndingen fik jeg ikke ordlyden med herop, men ordlyden af Venstres eget ændringsforslag er: Ophævelse af reglen i udlændingeloven, som giver de facto-flygtninge retskrav på ophold i Danmark.
Denne de facto-regel skal fjernes og erstattes af en individuel vurdering, står der.
Det vil betyde, at færre udlændinge kommer til Danmark for at søge asyl.
Så det er altså ikke noget, vi selv har fundet på.
Men om så man bare nøjes med at sige: Lad os fjerne retskravet, så er det ikke noget, vi vil være med til.
Jeg har ikke sagt, at der ikke i nogen konvention indeholdes noget om forpligtelser, og det være også sagt til Dansk Folkeparti, for jeg sagde: i flygtningekonventionen.
Derimod kan der i andre konventioner, f.eks. den, der forbyder tortur, ligge internationale forpligtelser og bindinger for os.
Så jeg har ikke prøvet på at tale uden om det her.
Det har hele tiden været vores klare opfattelse, og jeg har også sagt det i mine korte bemærkninger i morges.
Inden 1983 levede vi også op til de krav.
Selv om vi ikke havde udlændingeloven, som blev vedtaget dengang, så levede vi op til det.
Dér, hvor man startede med at introducere de facto-begrebet, var faktisk i forhold til de østeuropæiske folkerepublikker, socialistiske folkerepublikker, hvorfra vi fik en del mennesker, som ikke opfyldte konventionens egentlige krav, og så begyndte man rundtomkring og ikke bare i Danmark - man har det samme udtryk på en række fremmedsprog - at tale om de facto-flygtninge, nogle, der rent faktisk var ligesom konventionsflygtningene.
Så jeg tror, jeg er kommet så langt, som jeg kan, i mit forsøg på at svare på de mange spørgsmål.
Det er ikke, fordi jeg tror, jeg kan svare på dem alle sammen, men jeg har jo en pligt til at prøve på at svare på alle de spørgsmål, som man stiller mig.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-12-18:
Nu har hr. Bjørn Elmquist ikke én eneste gang undladt at bruge debatten til at sandsynliggøre, at andre ordførere ikke ved, hvad de taler om, og siden hr. Bjørn Elmquist må besidde en enorm viden og jo kan svare på alverdens spørgsmål, har jeg et faktuelt spørgsmål, som jeg ønsker besvaret af hr. Bjørn Elmquist.
Jeg berørte det i mit tidligere spørgsmål, men jeg anerkender selvfølgelig, at hr. Elmquist ikke havde tid til at besvare den del af spørgsmålet.
Spørgsmålet lyder, om hr. Bjørn Elmquist her vil oplyse over for Folketinget, hvor mange der i 1996 har søgt om asyl i Danmark, og hvor mange der har fået asyl som flygtning, og hvor mange der har fået ophold som ikkeflygtning.
Grunden til, at jeg bliver nødt til at spørge, er, at vi hele tiden får forskellige oplysninger fra Indenrigsministeriet og fra Udlændingestyrelsen, og jeg vil gerne endnu en gang til hr. Bjørn Elmquists orientering gøre opmærksom på, at vi har spurgt Udlændingestyrelsen om, hvor mange der har søgt om asyl i 1996, og her fik vi at vide, at det var 5.893.
Samtidig har vi i Udlændingestyrelsen fået at vide, at anerkendelsesprocenten er 69.
Det giver sådan ca. 4.000.
Nu har Indenrigsministeriet oplyst til Retsudvalget og
i en pressemeddelelse her i går, at tallet er 5.709.
Dertil kommer ca. 3.000, som har fået ophold uden at være flygtninge.
Pia Christmas-Møller (KF), 1997-12-18:
Jeg står her med Det Konservative Folkeparti og Venstres finanslovudspil.
Det blev fremlagt i september måned, det blev præsenteret for regeringen, og det blev inddraget i de forhandlinger, som vi blev inviteret til.
Det Konservative Folkeparti og Venstre blev inviteret til det første forhandlingsmøde på et tidspunkt, hvor regeringen allerede længe havde forhandlet med venstrefløjspartierne.
Det er en kendsgerning, og når man som hr. Elmquist begynder at referere fra forhandlingsmøder, bør man dog i det mindste referere korrekt.
Der blev på alle mulige måder fra De Konservatives og Venstres side lagt op til bare at få løftet en lille smule af gulvhøjden i Finansministeriet.
Vi ville gerne have, at finansministeren ville give os bare et lille tilsagn om, at man var parat til at spare bare lidt mere end de 2 mia. kr., man havde lagt op til: 4, 5 eller 6 mia. kr., bare lidt.
Vi var meget åbne, når det drejede sig om at få lettet erhvervslivets byrder.
Vi krævede ikke et alt eller intet-forløb.
Vi sagde, at vi møder med vores forslag, og synes man ikke om de forslag, som vi har fremlagt i dette papir, har vi andre.
Vi var meget åbne, og det gentog vi adskillige gange, men finansministeren lukkede diskussionen fuldstændigt.
Nu tør jeg ikke sige, om hr. Bjørn Elmquist deltog i samtlige møder i Finansministeriet, nu var der jo ikke så forfærdelig mange med K og V, men jeg synes, det er utilgiveligt at referere os på en sådan måde, at man får det indtryk, at vi ikke var bevægelige.
Historiens kendsgerninger viser jo også, at vi faktisk var temmelig bevægelige.
Vi fik dog noget, som vi kan kalde en forståelse, på arbejdsmarkedsområdet og på socialområdet, lidt med hensyn til goodwill og lidt på sygehusområdet, så jeg mener, at hvis hr. Bjørn Elmquist vil tage sig den uhørte frihed at referere fra et forhandlingsforløb, bør han i det mindste gøre det, så deltagerne kan genkende det.
Jes Lunde (SF), 1997-12-18:
Jeg tror, hr. Langkilde er helt klar over fra forhandlingerne i går, at tallene fra Danmarks Miljøundersøgelser viser, at de bløde virkemidler, som vi er helt med på at bruge maksimalt, våde enge, harmonikrav osv., ikke kan løse opgaven alene.
Vi er med på at begynde med at bruge de virkemidler.
Vi synes, det er en stor fordel, at Venstre og De Konservative nu kommer ind i en rolle, hvor harmonikravene skal skærpes, hvor kravene til foderudnyttelse osv. skal skærpes alt, hvad det overhovedet kan trække, for også at bruge de virkemidler.
Når vi så i januar måned kan se, at det ikke er nok til, at vi kan få lovforslaget til at hænge sammen, sådan at vi holder miljømålsætningen, så kommer afgiften også på banen.
Sådan er det bare.
Til hr. Frank Aaen
Jeg må sige, at de er så små, at vi ikke har kunnet finde nogen levende mennesker, der bliver ramt af dem. Vi har spurgt vores folk i a-kasserne, i fagbevægelsen rundt omkring: Kender I nogen, der nogen sinde er blevet ramt af 3-timers-reglen, som nu bliver sat op til 4 timer?
De kan ikke finde nogen, så det er kun et spørgsmål om signaler,
men det er alligevel nogle signaler om stramninger, som vi ikke har lyst til at medvirke til, og derfor stemmer SF imod dem.
Men jeg er nødt til at sige til hr. Frank Aaen, at hvis man har den meget principielle indstilling, at man ikke kan lave positive resultater, at man ikke kan skaffe uddannelsespladser, at man ikke kan skaffe bedre hjemmehjælp, at man ikke kan skaffe handlingsplaner for miljøet, før man er sikker på, at man har styr på hele verden, at der ikke er noget hår i suppen nogen steder, så er jeg bange for, at Enhedslisten kommer til at sidde meget uvirksom her i Folketinget. Det synes jeg ville være synd, og det er i hvert fald ikke SF's plan at ende sådan.
Niels Jørgen Langkilde (KF), 1997-12-18:
Nu forkorter SF's ordfører historien rimelig meget.
Vi indgik ikke en aftale om at lave afgifter.
Vi indgik en aftale om at bruge en række grønne virkemidler til at løse et miljøproblem, og hvis det ikke var tilstrækkeligt, kunne vi under punktet Eventuelt tale om en overforbrugsafgift.
Vi havde hellere kaldt det bøder, men o.k., overforbrugsafgift.
Ole Stavad (S), 1997-12-18:
Hvis det forholdt sig, som fru Pia Christmas-Møller siger: at vi sådan set bare har redet på bølgen af en international højkonjunktur, så er det meget mærkeligt, at eksempelvis vore to stærkeste samhandelslande, Tyskland og Sverige, i den samme periode har oplevet den modsatte udvikling af Danmark.
Når vi ser på historien, er der jo det gode ved historien, at den er velbelyst med hensyn til, hvad der er sket, i modsætning til, når vi diskuterer fremtiden.
Og ser vi på historien, så kan vi konstatere, at i 1982 overtog en borgerlig regering et underskud af nogenlunde samme størrelsesorden som det, vi overtog efter en KV-regering i 1993, og vi kan også konstatere, at man fik det underskud ud af verden under en højkonjunktur ved at forhøje skatterne massivt!
Hvorimod denne regering har fået underskuddet vendt til et overskud uden at forøge skattetrykket.
Det er forskellen, og derfor er det falsk tale, fru Pia Christmas-Møller afleverer på De Konservatives vegne
under denne debat.
Arne Melchior (CD), 1997-12-18:
Jeg ville nok være lidt forsigtig med at eksemplificere med Tysklands udvikling, for Tyskland har jo i disse år en stor byrde på grund af Østtysklands ankomst til det samlede Tyskland, så det er en lidt anden situation.
Men jeg vil takke fru Pia Christmas-Møller for, at hun anerkendte, at danskerne faktisk i de sidste 5-7 år har fået det bedre.
Og jeg hørte faktisk ordførertalen og var derfor forbavset over, at svarene på de korte bemærkninger var meget mere aggressive end selve ordførertalen, men der kan jo ryge en finke af panden.
Men fordi man har lov til at kritisere regeringen - det skal en opposition jo gøre, og selv formidlerpartiet CD forbeholder sig til enhver tid den ret - skal man ikke give medlemmerne i dette hus og borgerne i Danmark det fejlagtige indtryk, at vi har fået det ringere eller vanskeligere.
Fru Pia Christmas-Møller sagde jo, at der er taget 74 mia. kr. mere fra borgerne, men hun glemte at sige, at det er i en tid, hvor de samtidig har fået flere og flere midler til deres egen private rådighed - og hurra og til lykke for og med det!
Bjørn Elmquist (RV), 1997-12-18:
Med hensyn til det korte historiske overblik er det rigtigt, at Socialdemokratiet dengang i 1981-1982 efterlod en økonomi, der virkelig var i problemer, men så blev den rettet op, og dér synes jeg nu ikke, man skal åle nogen for, at de senere hen har været med til at ændre politik.
Men Schlüterregeringerne, hvor Det Radikale Venstre også havde en del af ansvaret, efterlod jo en ganske stor portion arbejdsløse, en meget stor portion arbejdsløse. Og så til det med, at vi måske skulle ride på en medvind eller en bølge - eller hvad det nu var - i den internationale økonomi og udvikling: Jamen hvis man er ude at sejle og man har en dejlig medvind, hjælper det jo ikke noget at hejse et sejl, der har et stort hul i midten, eller at der er hul i båden, så man synker.
Og det, vi har forsøgt i denne regering - og med et vist held, vil jeg da sige, og med dygtighed - er at udnytte den medvind, der har været.
Fru Pia Christmas-Møller lader, som om vi slet ikke har udnyttet den, men det har vi dog, og vi har bragt skibet i den rigtige retning - ikke bare på tværs af bølgerne, men med kurs mod den rigtige havn.
Pia Christmas-Møller (KF), 1997-12-18:
Nej, det er rigtigt; det er ikke lykkedes regeringen totalt at ødelægge mulighederne for fremdrift i kraft af den massive internationale medvind, vi har haft i de seneste år, og det er heller ikke endnu lykkedes regeringen totalt at bombe økonomien tilbage til de laser og pjalter, den var i i 1981-1982.
Det vil jeg gerne bekræfte også her i dag.
Til hr. Arne Melchior vil jeg sige: Velkommen til oppositionsrækkerne!
Det glæder os meget, at CD så rent i dag melder, at det er et oppositionsparti til regeringen.
Det samme var jo ikke helt tilfældet sidste år.
Det var jo sådan, at ved tredje behandling af finanslovforslaget sidste år var CD regeringsbærende.
Men vi glæder os over, at CD ophørte som regeringsparti lige før jul og nu er tilbage i den borgerlige lejr.
Så velkommen!
- det kan ikke være rigtigt, at hr. Ole Stavad kun kan henvise til Tyskland, og det kan heller ikke være rigtigt, at hr. Stavad her fra Folketingets talerstol hævder, at han er klogere end vismændene.
Vismændene peger på, at den vækst, vi oplever i dag, først og fremmest skyldes konjunkturerne - de gunstige konjunkturer - og herunder bl.a. udviklingen i kronekursen, og jeg synes, hr. Stavad bør bekræfte her fra talerstolen, at det er vismændenes analyse af baggrunden for den vækst, vi oplever i øjeblikket, og jeg synes også, det ville klæde regeringspartierne, at de bekræftede, at netop i en vækstperiode er mulighederne ganske anderledes for at lægge til side, end de er i en periode, hvor der er lavkonjunktur. Til hr. Melchior vil jeg gerne lige sige, at de 74 mia. kr., jeg refererede til, var de 74 mia. kr., som regeringen så at sige automatisk fik ind i statskassen alene på grund af væksten i samfundet, alene på grund af, at flere er kommet i arbejde og dermed har mulighed for at klare sig godt.
De 74 mia. kr. er ikke hentet ved hjælp af nye procenter, men alligevel føler regeringen sig foranlediget til at hæve procenterne på skatter og afgifter, og det er det, vi anklager den for.
Frank Aaen (EL), 1997-12-18:
Selvfølgelig skal venstrefløjen have resultater ud af arbejdet i Folketinget, naturligvis, men det er måden, man får resultater på.
Det synes vi ikke, og vi synes, det er et meget principielt spørgsmål, for lige pludselig kan man komme til at skulle vurdere, om noget, der går ud over nogle, er forsvarligt, fordi man hjælper andre.
Vi gjorde det jo sidste år.
Sidste år gennemførte vi en finanslov i fællesskab på lidt forskellig måde - SF stemte for, og vi undlod at stemme - men vi hjalp en finanslov igennem, som var renset for forringelser, og jeg synes, det var smukt, at det lykkedes at lave den første finanslov i mands minde - måske nogen sinde - som ikke indeholdt forringelser for nogen.
Det var det spor, vi gerne ville have fortsat i denne gang, for vi synes, det var et principielt godt spor for venstrefløjens indflydelse på dansk politik.
Frank Aaen (EL), 1997-12-18:
Nu vil jeg ikke rejse en debat om, om vi og SF kunne have gjort det anderledes, da Enhedslisten ultimativt afviste stramninger for de arbejdsløse og derfor blev smidt ud, mens SF blev siddende, bare notere, at det skete.
Og at Enhedslisten efterfølgende blev vippet ud af vandmiljøforhandlingerne til fordel for Venstre, var en udvikling, jeg forstod SF også beklager.
Jeg vil heller ikke afvise, at SF har opnået resultater - vi har jo stemt for en del af dem - men alligevel er det vel en diskussion værd, om venstrefløjen kan stemme ja til en finanslov, der indeholder stramninger for de arbejdsløse, der indeholder skattelettelser til erhvervslivet, der laver grønthøsterbesparelser, som rammer stort set alt andet end militær og politi, der indeholder reduktioner af de reserver, der er afsat til flygtningeformål, og en finanslov med indregnede skattelettelser til de rigeste husejere.
Som bekendt siger vi nej, men mener hr. Jes Lunde, at SF's ja er så uproblematisk, som det lød til i ordførertalen?
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-12-18:
Hr. Jes Lunde nævnte i sin ordførertale, at vi havde haft mange konstruktive forhandlinger om vandmiljøet, og det er også min opfattelse.
Egentlig tror jeg ikke, at netop hr. Jes Lunde personlig og jeg er så uenige, når det kommer til stykket, om hvad der ville være bedst for vandmiljøet.
Men når hr. Jes Lunde siger, at det kun var tekniske ting, der skilte os, og at vi var enige om målsætningerne og det var de samme målsætninger hele tiden, så må jeg sige til hr. Jes Lunde, at det ikke er rigtigt.
Hr. Jes Lunde ved udmærket godt, at vi aldrig nogen sinde har anerkendt vandmiljøplanens målsætning, for den er helt utilstrækkelig, og det nævnte vi også under forhandlingerne.
Det er heller ikke med i den aftale, som vi faktisk var parat med sammen med både hr. Jes Lunde og regeringen.
Kernen i det er bl.a., at den omfatter den samlede forurening med kvælstof, også det fra gårdene, og det er halvdelen af forureningen.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Jes Lunde, om det ikke er lidt af en fortalelse at sige, at målsætningen er ens, for det er faktisk den samlede forurening, vi er gået efter, og vi har heller aldrig på noget tidspunkt anerkendt, når det drejer sig om markbidraget, at man kun skulle gå efter 35.000 t.
Niels Jørgen Langkilde (KF), 1997-12-18:
Jeg noterede mig i SF's ordførers indlæg, at der var blevet lagt pres på Det Konservative Folkeparti fra landbrugets side.
Jeg har så forhørt mig lidt hos mine kolleger her i middagspausen om, hvem der var blevet presset af landbruget til at gøre noget på miljøområdet.
Jeg har ikke mødt nogen endnu.
for det.
Så kan jeg i øvrigt oplyse, at Det Konservative Folkeparti altid lægger vægt på at opfylde de aftaler, vi indgår, hvad enten det er på miljøområdet eller andre områder, så vi føler ikke, at der umiddelbart har været grund til at presse os fra anden side.
Vi har sådan set
selv følt, at vi har spillet meget aktivt med, uden at nogen har været nødt til at presse os i denne sag.
Jes Lunde (SF), 1997-12-18:
Lad mig starte med miljøet.
Det kan da godt være, det var Venstre, der var den langsomme part i det samarbejde.
Jeg skal ikke blande mig i, om der er en broderkrig på det område, men det var i hvert fald mit indtryk, at Landbrugsraadet lagde utrolig megen vægt på, at det blev den mindst bureaukratiske løsning, og det var mit indtryk, at Landbrugsraadet også var her i huset, at Landbrugsraadets top var her i huset i de dage, hvor det gik hedest til, og at det havde en vis indflydelse på, hvordan spillet endte, at de lagde et godt ord ind for en bestemt sag.
Men jeg skal ikke blande mig i, om der er forskel på, hvor meget de har talt med De Konservative, og hvor meget de har talt med Venstre. Til hr. Bent Hindrup Andersen: Jeg tror heller ikke, vi er så uenige.
Vi skal selvfølgelig finde nogle løsninger, hvor vi med tiden får fat i det hele.
Spørgsmålet er: Hvordan gør man så det?
Og er det alt, som man kan gøre noget ved?
Der er jo også nogle former for kvælstoftab, som bare er der i kraft af den måde, naturen nu engang virker på.
Det kan bonden ikke stille noget som helst op med, og derfor er det ikke det, vi skal gå efter.
Vi skal gå efter alle de steder, hvor man har mulighed for som landmand at reducere udvaskningen, og der er mange af de ideer, som Enhedslisten har haft på det område, vi har været helt positive over for.
Det er vi stadig væk.
Vi har stadig væk udestående mellem os en forhandling om pesticidafgiften, om anvendelsen af provenuet derfra, og hvis vi i de forhandlinger kan gøre noget yderligere for at favorisere økologisk landbrug, tilskynde til, at flere går over til økologisk landbrug, tilskynde til sædskifter, hvor man har mindre udvaskning osv., så er vi fuldstændig åbne over for det.
Forhandlingsforløbet var sådan, at mens Enhedslisten var i lokalet, var der to modeller i spil.
Man diskuterede en mulig overforbrugsafgift og en tabsmodel, og begge modeller var i spil til at løse de samme opgaver.
Der er så senere sket et modelvalg, hvor det var overforbrugsmodellen, der blev valgt, fordi det var den, som landbruget syntes, der var mindst bureaukrati i, den de bedst kunne leve med inden for samme målsætning.
Må jeg sige til hr. Frank Aaen, at det er en diskussion, der altid har været på venstrefløjen: Hvor ultimativ skal man være?
Skal man være så ultimativ, at man på nogle detailområder med sine krav spærrer for, at man kan opnå fornuftige resultater?
I SF siger vi: Denne finanslov er ikke perfekt; der er selvfølgelig ting i den, som vi ikke kan lide.
Vi havde gerne set nedskæringer på militæret.
Vi havde gerne set større indgreb over for de rigeste i samfundet
osv., men betingelsen for at få alle de ting igennem, som vi har fået - og jeg er glad for, at hr. Frank Aaen kvitterer for, at vi har opnået meget store resultater - var selvfølgelig, at vi indgik en samlet aftale, og det indebærer nu engang også at stemme for finansloven.
Niels Jørgen Langkilde (KF), 1997-12-18:
Jeg er glad for at kunne konstatere, at der ikke ligger nogen former for dokumentation for pres.
Vi taler med landbrugets organisationer, med naturorganisationer, med enkeltpersoner, hver gang vi laver ting, der er relevante for de pågældende.
Så tak for det.
Og så synes jeg ikke, vi skal kalde det, at vi taler med andre, at vi lægger pres på hinanden.
Vi udveksler synspunkter.
Frank Aaen (EL), 1997-12-18:
Der er ingen tvivl om, at der er den forskel på SF og Enhedslisten, og det var derfor, jeg lagde op til en debat om det, for hvad er venstrefløjen sat i Folketinget for?
Efter vores opfattelse er det venstrefløjens opgave i Folketinget at afvise, at man, samtidig med at man laver noget godt for nogle, vil medvirke direkte eller indirekte til at gøre noget skidt for andre.
I det øjeblik man går ind i det med, at man skal handle lidt, at man skal acceptere lidt dårligt for de arbejdsløse -
selv om man godt nok prøver at holde fingrene fra det - samtidig med at man får lidt godt på et andet område, bliver det umuligt at kende forskel på venstrefløjen og resten af Folketinget, for så er der ikke længere en opposition.