runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Donner (DF), 1998-04-21:
Dansk Folkeparti er positivt indstillet over for store dele af det pågældende lovforslag.
Vi kan støtte, at man ændrer definitionen på en traktor.
Om det så skal være med et skilt, hvor der står »Dette er en traktor«, eller der skal ske andre ting, er vi kolde over for.
Og det med at hæve hastigheden fra 30 til 40 km i timen, støtter vi selvfølgelig også.
Derimod kan vi ikke støtte, at ministeren skal have bemyndigelse til at fordele indtægterne fra parkeringsafgifter.
Jeg hørte hr. Erling Christensen sige, at kommunerne er glade for at få de penge, og det er jeg helt enig i, men hvis de kun får 10 pct. af dem, er de jo nok 90 pct. kede af det.
Så jeg mener, at man lige så godt kunne have indsat en paragraf i det pågældende lovforslag, hvori der enten stod, at afgifterne tilfalder kommunerne - punktum - eller stod, at 90 pct. af afgifterne tilfalder kommunen og resten staten.
Jeg synes bare, det er forkert at give ministeren bemyndigelse til simpelt hen at bestemme det.
Men det med at give bemyndigelser til alt muligt har man det meget med i Trafikministeriet.
Med hensyn til at tilbageholde løn til bøder
kan jeg godt forstå det, hvis en mand sælger sin bil og skal have noget vægtafgift tilbage.
Så synes jeg, det er helt i orden, at man tilbageholder eventuelle afgifter eller andre ting i sådan et beløb, men jeg er helt enig med Venstre og De Konservatives ordførere, når de siger, at det ikke er noget, man skal lægge over på virksomhederne.
Derfor vil vi meget gerne sammen med Venstre og De Konservative stille et ændringsforslag, og jeg kunne også forstå på fru Margrete Auken, at hun ville være lydhør over for, hvis der var nogle skævheder i det.
Hvis folk så ikke har betalt deres skat, skal man alligevel tilbageholde beløb, og så kører administrationen.
Det andet dér, ligesom hr. Heiselberg sagde, at man skal begynde at opkræve sådan nogle småbeløb, kan ikke være rigtigt.
Afskaffelse af betaling for typegodkendelser støtter vi også.
Det synes vi er helt i orden.
Men så kommer der igen en af de groteske fra Trafikministeriet.
Nu vil man nemlig bemyndige trafikministeren til at give bemyndigelse til at lade andre træffe afgørelser i de sager, som ministeren er bemyndiget til at træffe afgørelse i, og nu er vi altså ved at være langt ude, så dér forbereder vi også et ændringsforslag.
Men som sagt: Vi er positivt indstillet over for store dele af lovforslaget, men vi mener, der er nogle knaster, der bør og skal rettes under udvalgsarbejdet.
Vibeke Peschardt (RV), 1998-04-21:
Det er lidt sjovt at høre, hvordan debatten til sådan et lovforslag kan ændre sig, og det er jo rigtigt, som fru Margrete Auken sagde det, at saltet på æggemaden eller det vigtige i det her gamle lovforslag - det er jo en genfremsættelse - er taget ud.
Det er jo sådan, at kommunerne nu får mulighed for at opkræve alle parkeringsafgifter, hvis de har lyst til det,
men det er klart, at det hul, der ville komme i statskassen, hvis de fik lov at beholde hele provenuet, kan man altså ikke bare regulere over bloktilskuddene; det bliver man nødt til at kigge særligt på.
Der har så været nogen debat om opkrævning af det her -
specielt lønindeholdelsen -
og det påstås jo fra V og K og nu også fra hr. Ole Donner, at det skulle give et administrativt bøvl og voldsomme besværligheder for virksomhederne.
Jeg er nu ikke så sikker på, at det bliver tilfældet.
Det er jo sådan, at man laver et særligt samlet register i Hypotekbanken, og det får trafikministeren en bemyndigelse til, som hun kan bruge også inden september.
Vi tilsiger lovforslaget en hurtig gang igennem udvalget.
Frank Aaen (EL), 1998-04-21:
Jeg er enig i, at det mest spændende i det oprindelige lovforslag er trukket ud, og at det, der er tilbage, ikke er spændende.
Vi er hovedsagelig negative over for det.
Vi er ikke indstillet på at bøje os for, at EU skal bestemme, hvordan vores traktorer skal være indrettet.
Det er ikke sådan, at vi altid stemmer imod, bare fordi det er et EF-direktiv.
Hvis vi kan se noget fornuftigt i EF-direktivet, stemmer vi for. Men her kan vi altså ikke lige få øje på fornuften, og vi bliver heller ikke overbevist af bemærkningerne, og derfor er vi imod den del.
Vi er heller ikke forelskede i, at man skal lave lønindeholdelse af småbøder; heller ikke den del kan vi støtte.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-04-21:
Lovforslaget, som her foreligger, kan Fremskridtspartiet ikke gå ind for.
Det er meget diffust, og på mange områder holder det efter min mening ikke juridisk.
Jeg tror, domstolene vil få meget at se til, hvis det bliver vedtaget, som det foreligger her.
At opkræve parkeringsbøder ude ved arbejdsgiveren ved lønindeholdelse, altså ligesom man nu kan med skat, kan man efter min mening ikke pålægge erhvervslivet, og jeg tror, man samtidig kan få nogle store juridiske problemer med det.
Så det må vi absolut have ændret.
Som det er blevet nævnt, er det jo rigtigt - det står også i bemærkningerne til lovforslaget - at 42 pct. af virksomhederne vil blive berørt.
Hvordan man har regnet det ud, ved jeg ikke, men vi må gå ud fra, det er rigtigt.
Det bliver en stor administrativ byrde for de virksomheder, og det kan vi selvfølgelig ikke være med til. En anden ting - og det er derfor, jeg brugte udtrykket diffust - er, at der i lovforslaget står, at traktorers hastighed på landevejen skal sættes op fra 30 til 40 km/t. Læser man i bemærkningerne, står der, at ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. det og det bestemmes det, at den maksimale hastighed for traktorer hæves fra 30 til 40 km/t, og så står der noget mere, men til slut står der også i bemærkningerne: »Dette ændrer ikke på, at traktorer i Danmark kun må køre 30 km/t.«
Jeg synes, det virker sådan lidt diffust, men det er muligt, at vi kan få det forklaret lidt bedre.
Som lovforslaget foreligger, kan vi ikke stemme for det, men jeg kan forstå på andre ordførere, at der skal ses en del på det igen, og så må vi jo se, hvordan det kommer til at se ud.
Men på nuværende tidspunkt må vi sige nej, ligesom vi sagde, da vi behandlede lovforslag nr. L 138, som vedrørte det her.
Da stemte vi også nej, for i det lovforslag var det lige før, man kriminaliserede hele vognmandsstanden, og det kunne vi selvfølgelig ikke lægge navn til.
Tove Videbæk (KRF), 1998-04-21:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører, hr. Ole M. Nielsen, ikke kan være til stede, skal jeg på mit partis vegne fremføre følgende: Kristeligt Folkeparti kan grundlæggende støtte det af trafikministeren fremsatte lovforslag. Ønsket om at ændre færdselslovens definition af en traktor og definition af et motorkøretøj kan Kristeligt Folkeparti tilslutte sig.
Hvad angår bestemmelsen angående parkeringsafgifter, giver det punkt Kristeligt Folkeparti anledning til en bemærkning om, at bortset fra indtægtsfordelingen og muligheden for at inddrive ubetalt parkeringsafgift synes vi, tiden er kommet til at vurdere parkeringsafgifternes størrelse.
Den er nemlig efter Kristeligt Folkepartis opfattelse i overkanten af det rimelige.
Men jeg må erkende, at det er en anden sag end den, der er til behandling i dag.
Kristeligt Folkeparti kan tilsige trafikministeren en positiv behandling af lovforslaget.
Svend Heiselberg (V), 1998-04-21:
Vi vil altid gerne være med til at hjælpe et lovforslag igennem, hvis det er sådan, at det er sagligt begrundet, men vi finder faktisk ikke, at det er sagligt begrundet, at arbejdsgiverne skal forestå den administration.
Det kan godt være, at arbejdsgiverne får en eller anden betaling, det får de i nogle situationer, for opkrævningen, men det fremgår nu ikke ret konkret af lovforslaget.
Efter min mening har man gjort sig stor anstrengelse for at kunne skrive så enkelt et lovforslag så kompliceret, som det nu er tænkeligt.
Jeg synes egentlig, at den ny minister skulle prøve at se, om hun ikke kunne lære embedsmændene at skrive lovforslagene lidt tydeligere, end tilfældet er her.
Men som sagt har vi ikke givet noget tilsagn om, at vi vil være med til, at arbejdsgiverne skal forestå den administration.
Margrethe Vestager (RV), 1998-04-21:
Tak for ordet.
På baggrund af Ombudsmandens foreløbige redegørelse af 25. juni 1997 om forældrebetaling i forbindelse med lejrskoler og skolerejser i folkeskolen har den tidligere minister taget initiativ til, at der allerede i indeværende folketingssamling vil blive fremsat et forslag med henblik på at ændre folkeskoleloven for at præcisere, om og i hvilket omfang forældre kan afkræves betaling for disse aktiviteter, og forslaget er allerede annonceret på lovprogrammet.
Efterfølgende har vi modtaget Folketingets Ombudmands endelige redegørelse af 20. november 1997, der ligesom den foreløbige redegørelse forudsætter, at der sker en ændring af folkeskoleloven.
Vi arbejder derfor videre med et forslag til en ændring af folkeskoleloven på det her punkt.
Gennem de senere år har der været meget debat om, hvorvidt forældre kunne eller skulle bidrage til de udgifter, som skolen forestår.
Praksis er meget forskellig, og meningerne herom er meget delte.
Som eksempel kan jeg nævne, at Morgenavisen Jyllands-Posten i efteråret viste et resultat af en rundspørge blandt et repræsentativt udsnit af personer over 17 år vedrørende spørgsmålet: Bør skoleudflugter efter Deres mening betales helt af det offentlige, eller bør forældre også bidrage?
Resultatet viste, at to tredjedele mente, at forældrene også bør betale.
Det, som jo er værd at notere sig, er, at det er skoleudflugter, der her er tale om, og at der derfor kan laves en rig variation over temaet.
I ministeriet har vi i de senere år modtaget rigtig mange henvendelser fra elever, forældre, lærere, kommuner
m.fl., som alle har ønsket at give deres mening til kende
Også her gives der udtryk for meget delte meninger.
Med henblik på at skabe større afklaring på området vil jeg indtil videre oplyse, at ministeriets folkeskoleafdeling ved brev af 19. januar 1998 bilagt Ombudsmandens endelige
udtalelse
sendte en henstilling til alle kommuner og amtsråd om, at man lokalt følger den skitserede praksis på området, som ministeriet tidligere har anbefalet.
Jeg vil derfor anbefale, at en drøftelse af hele denne problemstilling afventer det kommende lovforslags behandling i Folketinget.
Frode Sørensen (S), 1998-04-21:
Dette forslag er jo senest behandlet her i Folketinget den 2. december sidste år, og i Socialdemokratiet er vi fortsat enige i, at der er behov for en præcisering af kommunernes meget forskellige fortolkning af folkeskolens regler om forældrebetaling i forbindelse med lejrskoler og skolerejser.
Lejrskoler og skolerejser er en del af undervisningen i folkeskolen og er derfor vederlagsfri for elever og forældre.
På den baggrund ser vi egentlig intet behov for en lovændring, men alene for en præcisering.
I Socialdemokratiet har vi altid betragtet den såkaldte frivillige betaling fra forældre som uheldig, idet den ofte lægger et urimeligt gruppepres på forældre, som økonomisk har svært ved at betale til disse ture.
Vi er af den opfattelse, at der skal være meget klare retningslinjer på dette område, og vi er bange for, at en åbning af muligheder for forældrebetaling vil give endnu flere fortolkningsproblemer og diskussioner på skolerne end dem, vi kender i dag.
Vi er derfor tilfredse med, at Ombudsmanden har slået fast, at ingen elev kan afskæres fra deltagelse på grund af manglende betaling. Undervisningsministeren har jo i dag bebudet, at der vil blive fremsat et lovforslag, der tager stilling til, om lejrskoler og skolerejser under alle omstændigheder skal være vederlagsfri, eller om der kan findes en model for en vis brugerbetaling, men det skal selvfølgelig være en brugerbetaling, der er i overensstemmelse med den grundlovssikrede ret til fri undervisning i folkeskolen.
Socialdemokratiet vil naturligvis gå aktivt ind i denne drøftelse, og vi kan da også være positive over for et mindre, skal vi kalde det køleskabsgebyr eller madpakkebeløb svarende til et beløb, som forældrene sparer i kost ved elevens fravær fra hjemmet.
Indføres et sådant gebyr, er det dog væsentligt at slå fast, at kommunerne får en mulighed for og ikke en pligt til at opkræve det gebyr.
Med hensyn til Enhedslistens forslag skal jeg meddele, at Socialdemokratiet ikke kan stemme for det.
Anders Mølgaard (V), 1998-04-21:
Ikke alt i livet her er smukt, og man kan roligt sige, at det, vi var oppe imod, altså Tvindkoncernen, stod i hvert fald for noget af det mest negative, man kan forestille sig.
Det gælder i hvert fald de metoder, de anvendte, og nu tænker
jeg ikke på deres pædagogik.
De metoder, som vi skulle forholde os til, var af en sådan karakter, at midlerne måske ikke blev de smukkeste.
Det har jeg erkendt.
Jeg bryder mig principielt ikke om særlove, men jeg taler om en politisk nødvendighed, og hvis nu Enhedslisten oftere havde politisk ansvar, ville de også have forståelse for, at man en gang imellem her i livet møder nogle parter, nogle aktører, hvor det er nødvendigt at bruge ret håndfaste metoder.
Derfor mener jeg stadig væk, det var nødvendigt.
Og jeg har ikke tænkt mig at forlænge debatten med Enhedslisten.
Jeg synes, det er ret simpelt.
Man kan bare læse debatterne fra maj 1996, og så må man forstå det.
Ellers er det for sent.
Erling Christensen (S), 1998-04-21:
Bortset fra, at godstransport ikke er med, er det foreliggende lovforslag en uændret genfremsættelse af lovforslag nr. L 138 fra sidste samling.
Og det er for så vidt småtingene, der er tilbage, og derfor forventer jeg selvfølgelig også, at vi hurtigt kan gøre forslaget færdigt i Trafikudvalget. Den vigtigste bestemmelse i lovforslaget er, at kommunerne nu får lov til at oprette kommunal parkeringskontrol og at beholde parkeringsafgifterne, og det tror jeg en del kommuner vil være interesserede i at holde møde med trafikministeren om at få gennemført.
Og vi kan selvfølgelig også glæde os over, at politiet dermed bliver fritaget for nogle opgaver.
Lovforslaget indeholder også regler om inddrivelse af ubetalte parkeringsafgifter ved lønindeholdelse, implementering af et EF-direktiv vedrørende traktorer og ophævelse af gebyrbetaling ved typegodkendelser og godkendelser af køretøjers indretning og udstyr for at lette administrationen for små og mellemstore virksomheder.
Brian Mikkelsen (KF), 1998-04-21:
Den såkaldte Tvindlov blev indført, fordi - og det er jo det, som må være grundlaget, og det bør Enhedslistens ordfører også skrive sig bag øret - Tvindskolerne gennem en lang årrække havde overtrådt loven og reglerne for at modtage offentlige tilskud.
Det er jo kendsgerningen, og det er grundlaget og substansen for, at vi diskuterer de her ting i dag, og at vi gjorde det i 1996, og det er et faktum, som forslagsstillerne ikke kan stille meget op over for.
De talrige undersøgelser, der blev lavet, gav alle sammen et klart indtryk af et imperium, der udnyttede sine elever og tjente en del penge på det, og som oven i købet modtog statstilskud for den givtige forretning.
Jeg skal ikke bruge tid på at gennemgå de resultater, der fremkom gennem undersøgelsen af koncernen, men jeg vil godt minde forslagsstillerne om, at de inkluderede kunstigt høje huslejer, forkert og i bedste fald lemfældig revision af skolernes økonomi, herunder manglende bilagsmateriale, forkerte indberetninger om skolernes elevtal, undervisningsdage og ekskursionsdage osv. osv. osv. Vi mener stadig væk fra konservativ side, at det var en fornuftig beslutning, Folketinget tog, da vi valgte at stoppe imperiets forretningsgang, og den beslutning bør Folketinget stadig have mandsmod nok til at stå ved i dag og også fremover. Det Konservative Folkeparti kan derfor ikke støtte ophævelsen af Tvindloven.
Anne Baastrup (SF), 1998-04-21:
Jeg tror, det er ottende gang, vi diskuterer modersmålsundervisning og ophævelse af modersmålsundervisning i den 3½-års-periode, jeg har siddet i Folketinget.
Jeg vil derfor sådan generelt henvise til de synspunkter, som SF er kommet frem med i de utallige foregående debatter.
Men der er altså også kommet nogle andre nye synspunkter
ind i den ophedede debat, som vi inden for de sidste år har haft om flygtningespørgsmålet.
Der er blandt andet kommet en ny organisation, der hedder Ungsam.
Den påpeger meget klogt, at et af de problemer, som de unge indvandrere og flygtninge har med forældrene, er at forklare det skred, hvor de selv oplever, at de går fra deres egen kultur og får en eller anden miskmaskkultur.
Hvis de på deres modersmål, som forældrene forstår bedre end dansk, kan forklare, præcis hvad det er, der sker, og overbevise deres forældre om, at det ikke handler om, at de kaster deres forældres kultur i grams, bliver det meget, meget nemmere for de unge at fungere i det danske samfund.
Det synes jeg i højere grad burde komme frem, og jeg var meget glad for, at ministeren trak dette aspekt frem.
Og hvorfor vil deres børn ikke med?
Deres børn vil ikke med, fordi de ikke kan sproget.
Jeg har selv i min nærmeste familie et meget sørgeligt eksempel, hvor forældrene tog af sted, men måtte vende tilbage igen.
Børnene kunne ikke spansk.
er, hvem det er, der skal styre de informationer, som børnene får.
Er det det offentlige, eller er det en eller anden præst inden for de pågældendes religion?
Hvem er det, der skal levere undervisningsmidlerne,
Er det det offentlige, eller er det en privat organisation?
Jeg ser helst, at det er det offentlige.
Så ved vi, hvad det er for nogle informationer, børnene får, og hvad det er, børnene lærer.
Men jeg tror også, og her vil jeg meget gerne presse ministeren til at komme med en ny vejledning, at det er absolut nødvendigt, at vi begynder at udnytte modersmålslærerne mere offensivt på de enkelte skoler.
Københavns Kommune har sat et projekt i gang, som efter de informationer, jeg har fået, rent faktisk har flyttet indvandrerforældrene, så de tør komme på skolen, fordi man har lavet nogle tosprogede skoler.
Her har man fået skabt det grundlag, der gør, at de tosprogede forældre rent faktisk dukker op på skolerne.
Man har skoler, der anvender modersmålslæreren som kulturformidler.
Vi bliver nødt til at anvende modersmålslæreren som et offensivt og godt instrument, således at vi kan sikre, at også disse grupper af unge får en ordentlig uddannelse.
SF kan naturligvis ikke støtte forslaget.
Jeg håber, at vi på et eller andet tidspunkt kan slippe for denne evindelige debat og i stedet for begynde at tænke lidt fremad.
Det drejer sig om mennesker, som skal have mulighed for at få en fremtid her i landet, men også om mennesker, hvoraf nogle meget gerne vil tilbage til deres hjemland.
Det skal de have lov til, og Fremskridtspartiet skal i hvert fald ikke få SF's stemme til at forhindre det.
Dora Rossen (DF), 1998-04-21:
Indledningsvis vil jeg sige, at Dansk Folkeparti kan tilslutte sig forslaget, og så vil jeg godt sige, hvorfor vi kan det.
Vi ser altså ikke, at der står noget her, som begrunder
en fortsættelse af modersmålsundervisningen i den danske folkeskole
Kommunernes budgetter ude omkring er så stramme, at der dårlig nok er penge til undervisning til vore egne børn.
Skolerne er nedslidte, og der mangler materialer, edb-udstyr og lignende, og hvis skolerne skal opretholde undervisningen, som den er i dag, er det klart, at det her er et sted, hvor man kunne sætte ind.
Nogle partier mener fortsat, at man for at forstå dansk først skal lære sit eget sprog til bunds.
Det mener Dansk Folkeparti ikke nødvendigvis er rigtigt.
Det må være forældrenes ansvar.
I tv var der for nylig en udsendelse, så vidt jeg husker fra Californien.
Den omhandlede, at mexicanske indvandrerforældre udtrykte ønske og stillede krav om, at deres børn skulle have mere undervisning i engelsk og slippe for undervisning i deres nationalsprog, spansk.
Her var det, som hr. Mølgaard udtrykte det, et krav.
Det kunne de lære derhjemme, mente forældrene.
Disse mexicanske forældre kunne se, at det af hensyn til deres børns fremtid var nødvendigt, at børnene lærte værtslandets sprog til bunds.
Derved var de bedre udrustet fremover.
Ellers var mulighederne for, at deres børn kunne få arbejde, på længere sigt ganske minimale.
Disse forældre tænkte også på børnenes fremtid.
Jeg sidder både i kommunen og i amtet, og jeg har bemærket, at man lige har udsendt en bekendtgørelse af 28. januar.
en oversigt over bestemmelser vedrørende modersmålsundervisning i henhold til bekendtgørelsen af 1984.
Her står tydeligt i § 12, at det påhviler kommunerne at tilbyde fremmedsprogede elever, der er optaget i folkeskolen som undervisningspligtige, undervisning i deres eget modersmål, nationalsproget, medmindre de undervises heri på anden måde.
Den anden måde kunne jo f.eks. være forældrene.
De må da være de nærmeste til det, hvis de absolut mener, det er vigtigt for deres børn at kunne deres modersmål.
Det kan da ikke være danskernes opgave at betale for det.
Det må indvandrerne selv sørge for at betale.
Det har vi jo også set tidligere i historien.
Her måtte man selv sørge for at klare sproget, hvor man vandrede hen, eksempelvis danskerne i USA.
Jeg indledte med at sige, at kommunernes budgetter er stramme.
Hvis der ikke sker ændringer også på dette område,
kan det på længere sigt være med til at slå bunden ud af kommunekasserne fremover.
Problemet vil ikke blive mindre, tværtimod.
Jeg kender også lidt til voksenundervisning.
De bruger utrolig mange penge i amterne.
Susanne Clemensen (CD), 1998-04-21:
Nu har vi fået at vide af undervisningsministeren i dag, at DPI først forventer at komme med anden delrapport, der skal følge forsøgsperioden, der udløb den 31. juli 1997, i juni 1998.
Denne rapport er efter CD's opfattelse en forudsætning for, at vi kan diskutere modersmålsundervisningens fremtidige struktur og indhold, og derfor kan vi altså ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Dorit Myltoft (RV), 1998-04-21:
Da partiets ordfører i denne sag, fru Elisabeth Arnold, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Den gældende lovgivning om den danske folkeskole forpligter kommunerne til at tilbyde fremmedsprogede, tosprogede elever modersmålsundervisning.
Det er der efter Det Radikale Venstres mening gode grunde til.
For det første er en beherskelse af modersmålet en forudsætning for at tilegne sig fremmedsprog.
Det gælder for danske børn, og det gælder naturligvis også for andre børn.
For det andet er det vigtigt for de fremmedsprogede børn, at de gennem forankringen i både deres eget sprog og i deres nye sprog, dansk, kan opfylde de store krav, som vi andre stiller til dem.
Vi forventer jo af dem, at de dels opretholder deres bånd til deres forældres sprog og kultur, og dels at de slår rod i det danske samfund og indgår i dette som aktive borgere.
For det tredje er det vores opfattelse, at denne modersmålsundervisning bør være tilgængelig og gratis for alle fremmedsprogede børn.
Folkeskolen skal være for alle, og folkeskolens forpligtelser gælder over for alle dens elever.
Modersmålsundervisning og danskundervisning står ikke i modsætning til hinanden.
De supplerer hinanden.
Til beslutningsforslagets bemærkninger har jeg et par kommentarer.
Fremskridtspartiet gør meget ud af, at modersmålsundervisning er for dyr for skatteyderne.
»Der er ikke længere råd til det hele«, siges der, men hvad er fakta?
Det drejer sig om en gruppe elever, der udgør mindre end 10 pct. af det samlede elevtal.
Udgifterne til modersmålsundervisning udgør nogle få promille af de samlede folkeskoleudgifter.
Man kunne få den mistanke, at det ikke er beløbets
størrelse, der generer Fremskridtspartiet, men derimod, at det beskedne beløb bruges til ydelser til en gruppe folkeskoleelever, som Fremskridtspartiet helst ser derhen, hvor peberet gror.
Den anden kommentar drejer sig om den frimodighed, hvormed Fremskridtspartiet forkaster forskningsresultater, der ikke passer ind i partiets verdensbillede.
Jeg citerer fra forslagets bemærkninger: »Forslagsstillerne mener tilmed, at det er en udokumenteret påstand, når sprogforskere, eksperter og interesseorganisationer udtaler sig om, at modersmålsundervisning er vigtig for tillæring af dansk.«
Jeg synes, det er stærk tobak at beskylde danske sprogforskere for at bringe udokumenterede påstande til torvs.
Fremskridtspartiet ved åbenbart bedre.
På denne baggrund kan det næppe komme som en overraskelse, at Det Radikale Venstre afviser Fremskridtspartiets forslag om afskaffelse af folkeskolens modersmålsundervisning.