Anders Samuelsen (RV), 2003-03-27:
Fra Det Radikale Venstres side kan vi jo kun udtrykke begejstring for de forslag, som vi behandler i dag.
Vi står fuldt og helt ved dem, og det skyldes bl.a., at vi mener, at det projekt, som vi arbejder med her i dag, tager fat på nogle af de elementer, som Det Radikale Venstre lagde frem ved vores sommergruppemøde allerede for 2 år siden, altså hvad vi mente, der var behov for af yderligere bidrag til en god og konstruktiv arbejdsmarkedspolitik.
Derfor kan det selvfølgelig ikke undre, at vi er glade for at se, at det nu bliver til virkelighed.
For Det Radikale Venstre er udgangspunktet for hele den her diskussion og de tiltag, der lægges op til, og som vi forhåbentlig får vedtaget, en kæmpemæssig udfordring, som ingen partier i Folketinget kan tillade sig at ignorere, og slet ikke, hvis man vil have noget, der bare minder om en social profil.
Virkeligheden er jo ikke den, at hvis vi bare lader stå til, så har vi et velfærdssamfund, som vi kender det i dag, også i fremtiden.
Virkeligheden er den, at hvis ikke vi gør noget, har vi et kæmpemæssigt hul i kassen om nogle år, både med hensyn til skatteindtægter og i forhold til de hænder, der er behov for for at kunne have et velfærdssamfund.
Så det er den udfordring, vi skal have løst, og det er den udfordring, som nogle partier har taget på sig at ville være med til at løse.
Og så er der nogle partier, der har valgt at stille sig udenfor uden at ville løse dem, mens de prøver på at stille sig op og lade, som om det er dem, der har en social profil.
Det er overhovedet ikke tilfældet.
Udfordringen består jo i at skaffe, hvad der som sagt svarer til 85.000 ekstra i arbejde inden år 2010.
Hvis vi ikke løser den opgave, er der simpelt hen ikke hænder nok, og så er der ikke skatteindtægter nok til, at vi kan have et velfærdssamfund.
Vi går selvfølgelig klart ind for de regelforenklingstiltag, som ligger i udspillet.
Det hidtidige system afspejlede i virkeligheden en masse gode viljer, men utallet af ordninger blev i sig selv en form for bureaukratisk hæmsko for de svageste i vores samfund for, at de kunne få en ny chance.
Nu laver vi en forenkling, som forhåbentlig giver nogle bedre muligheder.
Et andet og afgørende punkt for Det Radikale Venstre i forløbet har været, at vi sikrede, at de midler, som vi eventuelt kunne spare ved en mere effektiv indsats, en mere målrettet indsats for at få folk så hurtigt som muligt i arbejde, bliver sat af til at få skatten sat ned på arbejde.
Den aftale fik vi igennem.
Vi fik regeringen til at skrive
under på, at de sparede midler skulle gå til det og ikke skulle gå til at finansiere regeringens aldeles uproduktive skattestop. Så kan man diskutere, om det er meget, meget få midler, der spares her i forhold til, hvad der er behov for for at lave en skattereform med noget slaw i.
Men det vigtigste var, at vi fik knæsat det princip, at der nu var fundet penge, og at regeringen derfor var tvunget til at komme med et bud på, hvordan vi kunne få sat skatten ned på arbejde og ad den vej være med til at øge arbejdsudbuddet.
Man kan så diskutere resten af finansieringen ud over de penge, som Det Radikale Venstre har været med til at finde.
Men det vigtigste er, at der er blevet sat fokus på det. Der blev på det tidspunkt, da vi lavede forliget her, sat fokus på sammenhængen mellem skat på arbejde og arbejdsudbuddet, så vi dermed kan få taget de skridt, der er nødvendige. Vi har lagt vores eget udspil frem, og det giver en langt, langt større effekt end det, som regeringens har.
De forhandlinger pågår i disse dage sideløbende med de diskussioner, vi nu har i Folketingssalen på det her konkrete område.
Med hensyn til den problemstilling, som er blevet diskuteret en del i løbet af dagen, virksomhedspraktikken og muligheden for at udnytte og misbruge en sådan ordning, så er jeg egentlig rimelig overbevist om, at det er sådan et halmstrå, som f.eks. SF forsøger at gribe efter i et forsøg på at mane et spøgelse frem, som ikke eksisterer i forvejen, men hvis man bare råber højt nok og slår tilstrækkelig meget i bordet, så lyder det jo, som om der er en kæmpemæssig fare. Selvfølgelig er der ikke det i den sidste ende.
For hvis hr. Ole Sohn havde læst efter i forliget, kunne han se, at den ledige har en ret til selv at vælge aktør, såfremt der er to eller flere aktører, som er lige gode til at byde. Da der jo forhåbentlig ikke er nogen ledige, som er interesserede i at blive misbrugt på nogen som helst arbejdspladser, så vil det selvfølgelig forhindre en form for misbrug af den her ordning, men det har man tilsyneladende fuldstændig overset fra SF's side.
Et andet element, som også vil modvirke det her - det er jeg fuldstændig overbevist om, også ud fra de erfaringer, jeg havde, inden jeg kom i Folketinget - er, at der heller ikke på arbejdspladserne er en interesse i at have folk gående i længere tid på en dårligere ydelse end den, man har, når man er fastansat.
Det kan ingen af dem, der er ansat på virksomheden, være interesseret i.
Arbejdsgiverne kan ikke være interesseret i at få det dårlige image på sig, og de vil jo i øvrigt heller ikke blive benyttet som aktører og som spillere fremover af andre, hvis de leverer
en så dårlig vare
Derfor er det i bund og grund et kæmpemæssigt spøgelse, som SF forsøger at mane frem, men som ikke har noget hold i virkeligheden.
Et eller andet skal man jo finde på at råbe
ulven kommer over for, når nu man ikke selv har været villig til at tage del i det ansvar, der ligger i at sikre, at vi også har et velfærdssamfund om 10 år.
Den her arbejdsmarkedsreform er et bidrag til det, et forholdsvis lille bidrag, men det er dog et skridt i den rigtige retning, og derfor støtter Det Radikale Venstre det selvfølgelig.