runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2005-04-06:
Jeg vil sige til hr. Morten Messerschmidt, at et eller andet sted synes jeg ikke, at argumentationen hænger helt sammen.
Hr. Morten Messerschmidt siger, at det, der betyder noget for Dansk Folkeparti, er, om man kan undgå en folkeretlig forpligtelse eller ej.
Når mit svar så er, at man ikke under nogen omstændigheder undgår den, for den har vi allerede forpligtet os til i FN, er svaret, at det kun er en folkeretlig forpligtelse, og at vi ikke får bøder.
Hvis man som land fraviger en folkeretlig forpligtelse eller, om man så må sige, bryder noget, man allerede én gang har vedtaget og implementeret, så tror jeg først og fremmest, at det er den politiske afvejning, der vægter tungt for den medlemsstat, der måtte gøre det.
Her tror jeg ikke, at det er truslen om en bøde eller ej.
Derfor har jeg svært ved at se, at hele diskussionen om bøder eller ikke bøder skulle være det, der er afgørende for, om en medlemsstat vælger at sige: Nu følger vi ikke EU-lovgivningen, eller nu følger vi ikke en anden lovgivning.
Det andet, jeg vil sige til hr. Morten Messerschmidt, er, at det jo ikke kommer bag på mig, at Dansk Folkeparti har den holdning, som der her gives udtryk for.
Vi har jo også tidligere i andre folketingssamlinger i den her sammenhæng behandlet lige præcis det her spørgsmål om afskaffelsen af § 266 b.
Men jeg må sige, at jeg værner meget om, at vi har en meget fri og åben adgang til at ytre os i dette land, og at jeg også sætter ytringsfriheden meget højt, men et eller andet sted går grænsen jo.
Jeg har da syntes, at det har været dejligt at få bekræftet, at domstolene har brugt § 266 b, og her tænker jeg jo ikke mindst på den talsmand for Hizb-ut-Tahrir, som kom med meget, meget nedsættende udtalelser om den jødiske befolkning, og som blev dømt efter racismeparagraffen.
Det har betydet meget i forbindelse med den diskussion, vi har haft på andre tidspunkter her i Folketingssalen om, hvad der skal til for at opløse en forening, men nu forstår jeg altså, at det er Dansk Folkepartis holdning, at det instrument skal Folketinget nu frarøves.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-06:
Jo, det kan justitsministeren selvfølgelig have ret i.
Men der er jo forskel på de folkeretlige forpligtelser.
Der er ikke mulighed for, så vidt jeg er orienteret i hvert fald, at pålægge Danmark bøder eller på anden måde at sanktionere mod Danmark fra FN’s side, hvis det skulle være sådan, at vi ønsker at ophæve § 266 b.
Derimod er det sådan, at hvis en EU-retsakt er vedtaget og Danmark vægrer sig ved at gennemføre den, så kan EF-Domstolen idømme Danmark bøder og andre sanktioner efter det eksisterende traktatgrundlag, Nicetraktaten, fordi vi ikke overholder den her.
Det vil jo altså sige, at man nu har en sanktionspolitik fra EU’s side over for Danmark, såfremt man skulle ønske at afskaffe racismeparagraffen, som i den grad er en hindring for den frie debat i Danmark.
Det vil altså sige, at man fra EU’s side laver en rammeafgørelse, som vil skabe mulighed for, at Danmark kan pålægges bøder, hvis vi ønsker en friere og bedre debat om bl.a. udlændingepolitikken.
Det er jo helt klart, at § 266 b bliver og også i fremtiden vil blive brugt til at lægge en hindring for de folk, der ønsker at sige nogle bestemte ting om muslimerne i Danmark, og de ting synes vi i Dansk Folkeparti at enhver har ret til at fremføre, og det skal EU ikke komme og idømme os bøder for.
Lene Espersen (KF), 2005-04-06:
Jeg synes, at den diskussion, som hr. Morten Messerschmidt her forsøger at rejse, ikke kun er en irrelevant diskussion, men en diskussion, som man må sige foregår helt derude, hvor eventyrerne begynder.
Danmark er folkeretligt forpligtet til at følge FN’s konvention, og hvis ikke hr. Morten Messerschmidt og Dansk Folkeparti har forestillet sig, at vi melder os ud af FN og melder os ud af alle konventioner – men det kan såmænd være, det er det, der er Dansk Folkepartis politik – så synes jeg sådan set, det er temmelig uinteressant, at vi nu diskuterer en EU-rammeafgørelse, der sådan set bare bekræfter det, som Danmark allerede folkeretligt har forpligtet sig til for mange år siden.
Jeg har i hvert fald meget svært ved så at se, at der skulle være et særligt problem i præcis denne sag, for så vidt angår EU-politikken.
Med hensyn til hr. Morten Messerschmidts anden pointe om, at når først der er truffet beslutninger i EU, så fanger bordet, og så er vi underlagt EF-Domstolen, hvis det hører under den gamle traktat: Jamen det har hr. Morten Messerschmidt såmænd fuldstændig ret i, men det har sådan set ikke noget at gøre med den sag, som vi drøfter her.
Noget andet er så, at hvis og såfremt forfatningstraktaten bliver vedtaget, kommer vi i en situation, hvor de gamle søjler forsvinder, og hvor det hele bliver et overstatsligt samarbejde.
Man kan selvfølgelig have en lang og meget spændende diskussion om, hvad det betyder f.eks. for den materielle strafferet.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-06:
Tak for svaret.
Men jeg vil godt hænge justitsministeren lidt op på denne sammenligning, at der skulle være konneksitet imellem en FN-konvention og en EU-afgørelse, for det er jo altså to vidt forskellige ting.
I EU-retten vil man f.eks. have mulighed for at trække den danske stat for EF-Domstolen og idømme os bøder, hvis ikke vi ratificerer de påbud, som kommer fra EU’s side.
Og det vil jo altså sige, at en paragraf i den danske straffelov, som der i hvert fald er et regeringsbærende parti i det danske Folketing der er modstander af, og så vidt jeg er orienteret, folk i det største regeringsparti, bl.a. fru Birthe Rønn Hornbech, der har ytret sig imod, vil Danmark ikke længere have muligheder for at afskaffe. Er det ikke et problem rent politisk, vil jeg spørge justitsministeren.
Det har man så gjort i nogle sammenhænge, bl.a. straffelovens § 266 a og b, § 267.
Og det er jo et princip, som vi i Dansk Folkeparti synes er helt fint, for det skal være Folketinget, der afgør det.
Nu står vi så her over for et forslag til direktiv om bekæmpelse af racisme og fremmedhad, som, hvis man læser notatet fra Justitsministeriet nederst på side 15, ikke behøver nogen øget implementering, fordi det allerede i dag er dækket ind under § 266 b, altså den såkaldte racismeparagraf i straffeloven.
Det foranlediger så til at tro, at hvis det her direktiv altså gennemføres, vil det fremover ikke være muligt at afskaffe § 266 b fra den danske straffelov, og det finder vi i Dansk Folkeparti meget, meget betænkeligt, og det vil jeg gerne høre om justitsministeren kan bekræfte.
»Vil ministeren bekræfte, at en vedtagelse af Rådets forslag til rammeafgørelse om bekæmpelse af racisme og fremmedhad sammenholdt med EU-rettens forrang vil umuliggøre, at det danske Folketing ophæver straffelovens § 266 b, og er ministeren enig i, at dette forslag til rammeafgørelse er symptomatisk for den EU-lovgivning, som vil blive udvidet, såfremt EU-forfatningen vedtages?«
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-06:
Jeg synes, beskæftigelsesministerens svar efterlader os med et problem, for på grund af det kommunale selvstyre ligger kontrollen med det hos kommunerne selv.
Og hvad er det, der sker?
Vi kender jo alle sammen eksempler på job i kommuner, der bliver nedlagt, på grund af at de skal have deres meget stramme budgetter til at hænge sammen: Pedeljobbet bliver nedlagt, pedellen bliver fyret, pedellen bliver ansat med løntilskud en måned eller to efter.
Vi kender eksemplerne, og hvis det ikke er fortrængning af ordinære job med tilskudsjob, så ved jeg ikke, hvad det er.
Det er jo klart, at det er på den måde, kommunerne kan opretholde en service og en beskæftigelse, på trods af at de er nødt til at skære ned i deres budgetter.
Jeg siger bare, at hvis der ikke er nogen mulighed for at kontrollere det, så vil det bare betyde, at det er kommunerne, der leverer de her personer til tilskudsjob, som er dem, der erstatter de ordinære job.
Det kan vi øjensynlig ikke gøre noget ved med det regelsæt, vi har.
Det er jo trods alt en af grundpillerne i den offentlige styreform her i landet.
Men vi skal selvfølgelig sikre, at der er et rimeligt forhold mellem antallet af ansatte i ordinære job og folk i løntilskudsjob, og der vil vi bruge de samme principper fra det private område på det offentlige område.
Det mener jeg vil give os en væsentlig sikkerhed for, at det foregår på ordentlige vilkår.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-06:
Så vil jeg bare til sidst prøve at få det til at blive set i sammenhæng med hele denne omlægning af beskæftigelsesindsatsen, som er undervejs, og hvor i hvert fald en del af den bliver overladt decideret til kommunerne at administrere.
Vil det sige, at når det overgår til kommunerne, vil det på grund af det kommunale selvstyre også være sådan, at Beskæftigelsesministeriet egentlig mister kontrol- og tilsynsmulighederne i forhold til, hvordan kommunerne administrerer på det her område?
Så der bliver ikke tale om, at staten overlader noget ansvar for de forsikrede ledige til kommunerne.
Jeg håber, at der med etableringen af jobcentrene vil blive meget fokus på det at skaffe folk i job, og at vi kan afhjælpe nogle af de mangler, vi har i det nuværende system.
Med hensyn til at overlade det statslige område til kommunerne vil jeg sige, at det ikke vil finde sted i forbindelse med reformen.
I de ti centre, hvor staten vil indgå en kontrakt med kommunen om at udføre statens opgaver, vil vi naturligvis tage højde for, at man følger de regler og procedurer, som vi har fastlagt for behandlingen af løntilskudssager efter denne her rigsrevisonsrapport.
Lene Espersen (KF), 2005-04-06:
Nu vil jeg sige, at det, vi taler om, og jeg går ud fra, at det er det samme, er Rådets rammeafgørelse, og der bliver ikke fremsat direktiver på det her område.
Men bortset fra det er forslaget til Rådets rammeafgørelse om bekæmpelse af racisme og fremmedhad ganske rigtigt en rammeafgørelse, der indeholder en forpligtelse for medlemsstaterne til at kriminalisere en række forsætlige handlinger, der har karakter af racisme og fremmedhad.
Det er derfor rigtigt, at en vedtagelse af rammeafgørelsen vil indebære en folkeretlig forpligtelse for Danmark til også fremover at sikre, at den angivne form for racisme og fremmedhad er kriminaliseret i dansk ret.
Danmark har nemlig ligesom de øvrige EU-lande ratificeret FN’s konvention af 21. december 1965 om afskaffelse af enhver form for racediskrimination.
Uanset om forslaget til Rådets rammeafgørelse om bekæmpelse af racisme og fremmedhad vedtages eller ej, vil det derfor stride mod Danmarks folkeretlige forpligtelser, hvis Folketinget skulle beslutte at ophæve straffelovens § 266 b. For så vidt angår det andet led af hr. Morten Messerschmidts spørgsmål, skal jeg minde om, at forslaget til Rådets rammeafgørelse om bekæmpelse af racisme og fremmedhad er fremsat tilbage i 2001 med hjemmel i den eksisterende traktat.
Forfatningstraktaten har derfor ingen betydning i forhold til denne rammeafgørelse.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-06:
Så vil jeg bare i forlængelse af det spørge ministeren, om der i forbindelse med de tiltag, der er iværksat i forhold til f.eks. at sikre sig de her tre underskrifter i forbindelse med oprettelse af tilskudsjob og til i det hele taget at få lavet opstramninger af proceduren på AF-området, er nogle erfaringer, man vil videregive til det kommunale område, for man kan jo ikke være helt sikker på, at kommunerne sådan af egen fri vilje tager bolden op.
Beskæftigelsesministeriets kontrol og tilsyn med det kommunale område er jo baseret på en gennemgang af de revisionsberetninger, som de kommunale revisorer udarbejder, og som kommunalbestyrelsen årligt indsender til ministeriet.
I de beretninger oplyses om den gennemførte revision i løbet af året samt om kommunens administrationspraksis og forretningsgange og om sagsbehandlingsfejl og mangler ved gennemgang af konkrete personsager.
Endvidere oplyses det, om der administreres i henhold til lovgivningen og de øvrige retningslinjer, der gælder for at kunne modtage refusionstilskud fra staten.
Jeg har som sagt taget initiativ til og sørget for, at kommunerne er blevet orienteret om de stramninger, vi har gennemført på det statslige område.
Og Arbejdsmarkedsstyrelsen vil forud for den kommende revisionsrunde denne gang bede kommunernes revisorer om at medtage et særskilt revisionstema om kommunernes administration af den kommunale løntilskudsordning.
Poul Erik Christensen (RV), 2005-04-12:
De to lovforslags formål er identiske, nemlig at lukke et hul i loven, som gør, at endnu ikke færdiggjorte skibe og andre driftsmidler kan handles uden betaling af skat af en eventuel fortjeneste.
Ligesom det er rimeligt, at der betales skat af fortjenesten, er det i lige så høj grad rimeligt, at der kan ske et fradrag for eventuelt tab.
For Det Radikale Venstre er det vigtigst at få lukket hullet.
Vi ser ikke på den kunstneriske udformning af forslagene, men for os at se er ministerens forslag tilbundsgående og opfylder det formål, det skal.
Udvalgsbehandlingen vil afdække lovforslagets sider, men det vil få en positiv radikal behandling.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-04-12:
Da jeg har en forkølelse, der har sat sig på stemmen, vil jeg henholde mig til ministerens og Venstres ordførers gennemgang af forslagene og blot sige, at vi i Det Konservative Folkeparti er af den vurdering, at regeringens forslag klart tjener formålet bedst.
Bl.a. mener vi ikke, at S' og SF's forslag dækker den situation, hvor et skib er leveret til en virksomhed, men ikke er taget i brug endnu, fordi der kræves nogle ændringer, før det kan tages i brug.
Der er forskellige andre uhensigtsmæssigheder i L 126, som er fremsat af S og SF, og vi kan på den baggrund støtte regeringens forslag, som vi mener bedst kan lukke det hul, vi ønsker at være med til at lukke.
Mikkel Dencker (DF), 2005-04-12:
De to lovforslag, som vi behandler under dette punkt, har begge det samme formål, nemlig at lukke det hul, som de tidligere ordførere, der har været på stolen, og ministeren har været inde på, netop den mulighed, at der har kunnet spekuleres i, at under visse omstændigheder har afståelse af skibskontrakter, kontrakter på andre ting, givet mulighed for, at man kunne slippe for skat gennem dette hul.
Jeg vil gerne kvittere for, at Socialdemokratiet og SF har taget det initiativ selv at fremsætte et lovforslag.
Da lovforslagene dækker det samme, har vi jo selvfølgelig været nødt til at tage stilling til, hvilket af de to lovforslag vi ville støtte, og der må jeg sige, at i den vurdering, som vi har foretaget, er vi nået frem til, at skatteministerens forslag er det mest tilbundsgående, det mest gennemarbejdede, og derfor er det lovforslag, som vi har valgt at støtte.
Da jeg ikke vil trække Tingets behandling af lovforslagene længere ud end højst nødvendigt, skal jeg undlade at gå i detaljer med det tekniske indhold af lovforslagene og blot sige, at Dansk Folkeparti støtter L 125.
Kristian Jensen (V), 2005-04-12:
Må jeg ikke bare over for hr. Morten Homann og andre påpege, at regeringen talrige gange har lukket skattehuller, fordi vi har fundet ud af, at der var en utilsigtet mulighed for at misbruge skattelovgivningen – også skattehuller, som oppositionen end ikke havde drømt om ville være der.
Senest har vi set det i forbindelse med spørgsmålet om gentagne gange at hæve og sænke pengeinstitutternes egenkapital.
Så regeringen har også i denne sag udvist rettidig omhu ved grundigt at overveje: Hvad er det, der skal til for at dække de muligheder for misbrug, der måtte være?
Jeg må bare gentage, at det forslag, som oppositionen har fremsat, ikke er dækkende og vil efterlade en række huller.
Kim Andersen (V), 2005-04-12:
De to lovforslag, vi her har til behandling, ønsker i virkeligheden at løse samme problem, har samme intentioner, det anerkender vi, og det er vi meget tilfredse med.
Vi synes, at skatteministerens forslag, L 125, er det mest gennemarbejdede og mest præcise, og jeg skal tilkendegive, at vi kan støtte det forslag, hvorimod vi ikke kan støtte oppositionens, fordi vi ikke synes, det har samme præcision som ministerens.
Ministerens forslag har til hensigt at indføre en hjemmel til at medtage fortjeneste eller tab ved afståelse af skibe eller andre driftsmidler.
Den retstilstand er den samme, for så vidt angår kontrakter om levering af andre driftsmidler og entreprisekontrakter, altså det samme som for skibenes vedkommende.
Med andre ord: Gældende regler har således ikke givet hjemmel til at medregne fortjeneste eller tab ved afståelse af kontrakter om levering af skibe og andre driftsmidler, det kan være fly eller tog, eller kontrakter om opførelse af bygninger, entreprisekontrakter.
Der er heller ikke hjemmel til at beskatte skibe eller andre driftsmidler, der er leveret til en virksomhed, og som endnu ikke er færdige til at indgå i driften.
Afstås driftsmidlet eller skibet af virksomheden, inden det er færdigt til at indgå i driften, er fortjenesten heller ikke skattepligtig og tab ej fradragsberettiget.
Venter man derimod med at afstå skibet eller det pågældende driftsmiddel, til det er færdigt til at kunne indgå i driften, så er fortjenesten ved afståelse skattepligtig og tab fradragsberettiget.
Den retstilstand indebærer altså, at virksomhederne, hvis der er fortjeneste, tilskyndes til at afstå kontrakten om levering af skibet eller det andet driftsmiddel eller det leverede, men fortsat ufærdige driftsmiddel eller skib, idet fortjenesten i så fald er skattefri.
Såfremt der derimod er tale om et tab, venter virksomheden med at afstå produktet, driftsmidlet eller skibet, til det er indgået i driften, idet der i så fald er fradrag for tabet.
Det forslag, som skatteministeren her har fremsat, har til formål at ændre disse utilsigtede regler.
Det foreslås, at der indføres en hjemmel til at medregne fortjeneste eller tab ved afståelse af kontrakter om levering af skibe og andre driftsmidler samt entreprisekontrakter.
Vi synes fra Venstres side, at det er et rigtigt og fornuftigt formål og et godt og gedigent gennemarbejdet forslag, som vi gerne giver vores tilslutning til, og dermed er der heller ikke brug for at give tilslutning til oppositionens forslag, om end vi anerkender det udmærkede initiativ og de gode intentioner.
Kristian Jensen (V), 2005-04-12:
På spørgsmålet om, hvorvidt der er selskaber, der har forsøgt at gentage den manøvre, som Ligningsrådet godkendte i august måned, vil jeg sige, at jeg går ud fra, at hr. Jens Peter Vernersen ved, at der er stillet spørgsmål under udvalgsarbejdet – hr. Jens Peter Vernersen har i hvert fald skrevet under på spørgsmålene, så det går jeg ud fra han ved.
Derfor mener jeg, det er rigtigst, at vi nu får lejlighed til at grave i den sag i udvalget, sådan at vi kan give så fyldestgørende svar som muligt på de spørgsmål, som selvfølgelig skal frem i den udvalgsbehandling, der ligger i den kommende tid.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-04-12:
Skatteministeren siger: Vi vil ikke lukke hullet omgående, for vi vil først undersøge sagen.
Spørgsmålet er derfor: I hvor mange andre tilfælde, fordi man har vist sendrægtighed i denne sag, har der været tale om tilsvarende fradrag?
Der kan jo sådan set være mange andre, der i perioden fra den 19. august og frem til nu har benyttet sig af den mulighed, som det selskab, der nu fik medhold den 19. august, har benyttet sig af.
Hvor mange har benyttet sig af den?
Ved man noget om det?
Og i øvrigt: Hvor mange har benyttet sig af tilsvarende muligheder før den 19. august?
Det kunne også være interessant at få belyst for at se, hvad der har været af sager, sådan at vi afklarer, i hvilket omfang der har været tale om forsømmelser.
Kristian Jensen (V), 2005-04-12:
Jeg tror heller ikke, at hr. Jens Peter Vernersen med de års erfaring, som hr. Jens Peter Vernersen trods alt har i Folketinget, ikke er klar over, at hvis man skal stoppe skattehuller, så er det en meget dårlig strategi at reklamere med, at man om et stykke tid, når man er færdig med sine overvejelser, vil lave et indgreb.
I det tilfælde ville ethvert selskab, der måtte ønske at bruge et sådant skattehul, jo se det som en tilskyndelse til at skynde sig at komme i gang med at bruge det.
Hvis man skal lukke skattehuller, skal det ske umiddelbart efter, at man har gjort sine overvejelser færdige og gjort sine planer op.
Og det er også derfor, regeringen har gjort det på en sådan måde, at lovforslaget har virkning umiddelbart efter fremsættelsen, sådan at vi kan få lukket for de misbrugsmuligheder, der er.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-04-12:
Jeg vil godt fortsætte der, hvor hr. Morten Homann stoppede, for når nu det den 17. august blev klart for Ligningsrådet, at her var et problem, så var der vel egentlig rig lejlighed til at sætte det her spørgsmål på lovprogrammet ved Folketingets åbning.
Det blev det jo ikke, og der er meget, der tyder på, at regeringen ikke havde til hensigt at løse det her problem, før man blev tvunget til det af oppositionen, der jo før valget fremsatte sit forslag.
Det ville i hvert fald være verdens mest naturlige ting, at det her også var fremgået af lovprogrammet.
Hvad er baggrunden for, at det ikke gør det?
Morten Homann (SF), 2005-04-12:
Jeg vil gerne sige tak til de ordførere, som har valgt at støtte S' og SF's forslag, L 126, og jeg vil i øvrigt også sige tak til det flertal i Folketinget, som har valgt at støtte det forslag, som skatteministeren efterfølgende har fremsat.
I virkeligheden følger denne historie jo et efterhånden ret velkendt mønster.
Vi har oplevet det i TDC-sagen, vi oplevede det i Jyske Banksagen, vi har oplevet det i flere andre sager og nu også i denne: Der er et velbeskrevet, pivåbent hul i skattesystemet.
Regeringen lader stå til, og først når oppositionen virkelig får sat regeringen stolen for døren, kommer der endelig et initiativ.
At regeringen er så langmodig og er så lang tid om at tage et initiativ, koster selvfølgelig penge.
Derfor var det interessant i forbindelse med TDC-sagen og i forbindelse med banksagerne, og derfor er det også interessant i denne sag, hvor mange penge den egentlig har kostet – penge, som skal spares på velfærdssamfundet, eller som andre skatteydere skal betale.
Hvad har det egentlig kostet, at regeringen har været så sløve i optrækket med at få fremsat forslaget, at det først kommer et godt stykke tid efter, at oppositionen har måttet til tasterne og skrive sit forslag, selv om regeringen med sit apparat kunne have løst problemet?
Det er i hvert fald et væsentligt spørgsmål, og det er ikke mindst væsentligt, når man ser på det, sagen drejer sig om, nemlig at de danske rederier tjener styrtende med penge – flere end nogen sinde før – samtidig med at de betaler en nærmest latterlig lav skat.
Derfor er det ekstremt vigtigt, at man, når der oven i hatten endda viser sig at være et skattehul, udviser rettidig omhu og får lukket de skattehuller, som viser sig.
Jeg vil selvfølgelig takke for, at vi nu endelig får lukket det skattehul, og så vil jeg bebude, at vi både skal have grundigt belyst, hvad det har kostet, og hvordan det kan være, at det har taget de dygtige embedsmænd i Skatteministeriet mere end et halvt år at få produceret et så relativt simpelt lovforslag, når problemet er meget, meget velbeskrevet.
Jeg glæder mig til, at vi får lukket dette skattehul, og jeg håber, det på et tidspunkt vil lykkes at nå frem til, at regeringen lukker skattehuller af egen drift og ikke først, når oppositionen sætter den stolen for døren.
Kristian Jensen (V), 2005-04-12:
Jeg skal starte med at takke de mange partier, der har tilkendegivet, at de vil støtte regeringens lovforslag.
De partier, der har forsøgt at lave en snæver lukning af det hul, der blev tydeliggjort ved Ligningsrådets afgørelse den 17. august 2004, har jo glemt at lukke en stribe tilsvarende huller med det lovforslag, de har fremsat, og derfor har det været nødvendigt at grave nogle spadestik dybere, end oppositionen har gjort, for at få produceret et lovforslag, der fuldt ud dækker de huller, der er i denne sag.
Det er væsentligt at holde fast i, at det lovforslag, der bør vedtages, er det gennemarbejdede og fyldestgørende lovforslag, altså regeringens lovforslag.
Jeg takker for modtagelsen af forslaget og besvarer selvfølgelig gerne alle spørgsmål, der bliver stillet under udvalgsarbejdet.