Poul Henrik Hedeboe (SF), 2005-03-17:
Jeg vil starte med nogle overordnede ting.
Overordnet set har vi det problem, som vi ser rigtig meget i forbindelse med kommunalreformen, at regionerne får en rolle uden rigtig at have kræfter til at udføre noget.
Jeg betragter dem nærmest som statslige styrelser, det er deres funktion, og det er et problem, fordi de sættes ind i nogle positioner, hvor de skal være med til at skabe et overblik, og det gør man ikke, når man er handlingslammet.
Det er et grundlæggende problem, som går igen mange steder her.
Der er sagt nogle pæne ord – og de er jo for så vidt rigtige – om, at vi skal skabe et niveau for billetpriser, og vi skal sørge for, at de ikke kan stige uforholdsmæssigt.
Altså, der lægges et niveau, og så må det kun stige med pristallet.
Det er jo en rigtig tanke, og det er en god tanke.
Der er bare det grundlæggende problem, at priserne under denne regering og den forrige virkelig har fået et hak opad, så niveauet, vi starter fra og laver den der gode løsning på, altså er kørt af sporet; det er meget for højt.
SF var meget medvirkende til, at vi havde et lavere niveau, og det burde vi altså gå tilbage til til gavn for den svagere del af befolkningen.
Der er en plusside på det her.
Der lægges rammer for det elektroniske rejsekort, og det er en god ting; det bliver en god fremtidig ting.
Hele landet dækkes af trafikselskaber, det er også en god ting.
Man kan sige, at der nogle steder altså er nogle ubehagelige knaster på det, men det vender jeg tilbage til.
Men det er en god ting, at hele landet dækkes af trafikselskaber.
Så vil jeg tage fat på problemerne.
Ét problem er altså i øst, hvor der lægges op til ét selskab.
Man kan sige, at det jo set fra brugerside og planlægningsside er en rigtig god idé at lave én planlægning for Sjælland.
Men hvis man skal gøre det, så skal man også gøre det ordentligt.
Hvis der skal være ét selskab på Sjælland, så skal man vide, at det, der binder det sammen, jo lige præcis er skinnerne.
Det er dér, det bindes sammen, og de er ikke med i det her.
Når vi i det her forslag kun snakker busser, er der absolut ikke nogen grund til at lave ét selskab.
Så er det rimeligt at lave to selskaber.
Og det her er altså en hjertesag.
Når vi ser på, hvad bussernes rolle er, så vil jeg sige, at den er, at de leder op til den sammenhængende trafik, som foregår via skinnerne, og det er under 10 pct., hvor busserne går over regionsgrænserne.
Der er altså virkelig ikke nogen grund til det.
Man kan frygte – hvis »man« er mig og SF'er – at det i virkeligheden drejer sig lidt om at løse nogle andre problemer på Sjælland.
I den ene region er der en stor gæld, i den anden region er der en stor formue, og sådan nogle problemer kan være ubehagelige at løse.
Hvis ikke man er parat til at åbne for statskassen, ja, så er en løsning at lave det hele kompliceret – en ny, stor, strategisk løsning, og så skjuler vi det derunder.
Det er vi simpelt hen ikke med på.
Den helt ædruelige kiggen på det her er, at to selskaber på Sjælland, når det kun er busser, der hører ind under det, må være det rimelige.
Og det er også det, som alle høringssvarene går ud på.
Der er en spøjs ting, som jeg undrede mig over, da jeg læste det her, og det er, at der i øst er valgt en model, hvor administrationsudgifterne kun lægges på regionerne og ikke på kommunerne.
Spørgsmålet er, hvordan det vil komme til at påvirke dynamikken.
Jeg kan forestille mig, at det ikke vil gavne dynamikken.
I vest er der en løsning, hvor administrationen både lægges på kommuner og på regioner.
Jeg vil godt sørge for, at det spørgsmål bliver stillet under udvalgsarbejdet, men jeg vil også godt høre ministerens svar på det.
Hvad har vi mere?
Trafikselskabets bestyrelse er sammensat, ved at man rekrutterer en person fra hver kommune som potentiale til at lave bestyrelserne, men så ved vi også godt, at når det er én person fra kommunen, så bliver det borgmesteren, og det vil sige, at vi i virkeligheden laver nogle borgmesterklubber.
Man kan sige, at det måske kan være meget godt for de store partier, men det ser ikke så godt ud for de mindre partier.
Jeg mener også at vide, at hverken Venstre eller De Konservative er absolutte tilhængere af borgmesterklubber; det er ikke demokratiets højborg.
Man burde derfor tænke det her i retning af at lave en ligelig politisk repræsentation og ikke bare borgmesterklubber i de bestyrelser, som vi skal ind og arbejde med.
En anden ting ved den måde, som bestyrelserne er sammensat på, er, at de store befolkningscentre, altså de store byer, kan komme i klemme, fordi de faktisk ikke er garanteret en plads.
Jeg mener, at man i retfærdighedens navn burde sikre, at de store byer faktisk får en plads.
Jeg tror, at man burde garantere det og ligeledes også garantere, at yderområderne bliver repræsenteret, så vi ikke får noget skævt noget.
Det er der ikke nogen fordel ved for nogen.
Det sidste er så, at de her formueforhold bliver vi altså nødt til at gøre noget ved.
Jeg nævnte det i starten, og vi bliver nødt til at gøre noget der.
Jeg er ligesom De Radikale også betænkelig ved, at vi under dække af det her kommer til at skjule den store konflikt, der ligger i Københavnsområdet med fastsættelse af priser på metro contra tog contra busser.
Den konflikt synes jeg skal helt åbent frem.
Den skal ikke drukne i den her reform.
I SF er vi bestemt interesserede i at være med i den proces her.
Der skal rigtig meget til, for at vi går hen og stemmer for, men vi er meget interesserede i processen, og der er noget af det, som betyder rigtig meget for os.
Vi vil gå positivt ind i arbejdet.
Det er nok ikke så voldsomt sandsynligt, at vi ender med at stemme for, men vi vil meget gerne arbejde med sagen.