Ole Stavad (S), 2006-10-04:
»Agter regeringen at genforhandle den kommunale økonomi på baggrund af det skred i forudsætningerne for aftaleforhandlingerne i juni 2006, der er indtruffet siden, og agter regeringen at korrigere skatteklausulerne i overensstemmelse med regeringens opfattelse af ændringerne i den af Folketinget vedtagne udligningsreform?«
Skriftlig begrundelse
Regeringen har illustreret et lovforslag med fuldstændigt forældede tal, hvilket der ikke er redegjort for, ligesom de efterfølgende foretagne reguleringer er sket med ukendte reguleringsmekanismer, der så ikke spejles på skattesiden.
Må jeg sige til ministeren, at spørgsmålet, som er stillet her, måske skulle have været formuleret på en lidt anden måde, for det lyder: »Agter regeringen at genforhandle den kommunale økonomi ...?«
Vi ved udmærket, hvad svaret er på det, og derfor vil jeg godt bede ministeren om at forholde sig til, at det, der ligger i spørgsmålet, er, at vi og alle de borgmestre, vi taler med – uanset hvilken politisk observans de har – har den opfattelse, at en række forudsætninger har ændret sig grundlæggende.
Derfor vil jeg bede ministeren svare på: Vil ministeren være med til at sikre, at der bliver levet op til det, der var forudsætningen og det forventede grundlag for aftalen, så vi kan komme ud over nogle af nedskæringerne på børneinstitutionerne, folkeskolerne og i ældreomsorgen, og så den økonomi, som ministeren tidligere på året påstod ville være udgangspunktet for den nye struktur, også bliver realiteten?
Vil ministeren ikke udtrykke en venlig og imødekommende holdning til det, så vi kan få lidt fornuft ind i diskussionen?
Om det bliver tilfredsstillende, ved jeg ikke, men jeg vil bare sige, at vi ønsker bestemt også, at de forudsætninger, som hele dette ekstremt store kompleks – udligningsreform, kommunalreform, økonomiaftale etc. – hviler på, også manifesterer sig i virkeligheden, og det har vi også eftervist i handling.
I forlængelse af den diskussion, vi havde før, kan man sige, at når en konkret kommune kan opleve, at dens tal tenderer imod at se anderledes ud end dem, der lå i udligningsreformen, kan det jo være et spørgsmål om, hvorvidt det overhovedet er den rigtige økonomi, der er lagt ind i modellen – altså: Når vi fordeler de amtskommunale udgifter på det tunge handicapområde, er det så de rigtige tal, vi fordeler ud til kommunerne?
Er summen for lille eller for stor
, slår det jo igennem for den enkelte kommune i form af et for lille eller et for stort beløb.
Da vi for nogle uger siden kunne konstatere, at der har været en udvikling i amterne på dette område, der oversteg det, der var lagt til grund for vore regnestykker, sagde vi: Det ligger i logisk forlængelse af aftalen, der er ikke engang tale om nogen ny aftale, det er bare et fortolkningsbidrag, at de 424 mio. kr. skal findes.
Det var i virkeligheden også testen på, om vi skulle have gjort meget mere ved den lejlighed.
Vi stillede kommunerne over for to muligheder.
De 424 mio. kr., som manglede i hele den kommunale sektor, kunne vi sende ud i den kommunale sektor på en af to måder, enten ved at sætte en stifinder på, altså målrettet prøve at finde de kommuner, der blev klemt, fordi forudsætningerne havde ændret sig, eller lægge dem ud på blokken.
KL valgte at sige meget, meget klart: Vi vil have dem ud på blokken.