runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-06-02:
Jeg vil bare glæde mig over, hvis det er sådan, at Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet alene er uenige om teknikken.
Det skal vi nok finde ud af.
Som jeg forstår det, er det Socialdemokratiets holdning, at man altså vil være med til at sikre, at de her kvinder får opholdstilladelse.
Det, vi så må finde ud af, er en metode, der sikrer, at det er deres tidligere mænd, som kommer til at betale for deres forsørgelse.
Det ville være ret og rimeligt, hvis det blev på den måde.
Lars Barfoed (KF), 2004-06-02:
Jeg tror, vi alle sammen kan være enige om, at det varer mange, mange år, før det overhovedet er realistisk at tale om, at Tyrkiet kan blive medlem af Den Europæiske Union, og den dag, landet kan blive medlem, bliver det et helt andet Tyrkiet end det, vi kender i dag. Men så vil jeg godt spørge Dansk Folkeparti: Vi kan vel alle sammen også være enige om, at vi har en fælles interesse i Danmark og Europa i, at Tyrkiet udvikler sig til et fuldstændig demokratisk samfund, et humanistisk samfund og et samfund, der er forankret i den vestlige europæiske verden, i stedet for at det bliver forankret i fundamentalistisk kræfter andre steder? Er hr. Peter Skaarup så ikke enig med mig i, at det netop er udsigten til engang om mange år at blive medlem af Den Europæiske Union, der gør, at der bliver mindre og mindre vold på politistationerne i Tyrkiet, at generalerne ikke længere fastholder, at det er dem, der skal have magten i Tyrkiet, at Tyrkiet bliver mere og mere demokratisk, og at der bliver mere og mere respekt for menneskerettighederne i Tyrkiet?
Det er alene udsigten til, at de engang om mange år kunne blive medlem af Den Europæiske Union, der skaber den udvikling.
Det er det pres, der er nødvendigt.
Er hr. Peter Skaarup ikke enig i det?
Peter Skaarup (DF), 2004-06-02:
Det kunne egentlig være skægt nok at finde ud af, hvor meget tid hr. Villy Søvndal bruger til underfundige spørgsmål her i Folketingssalen, som alle er klar over, hvad svaret er til.
Men det gør hr. Villy Søvndal, og vi må jo så bruge den tid, det tager.
Helt klart for vores vedkommende: Tyrkiet skal man samarbejde med - og bilateralt, når det kan lade sig gøre.
Det tror jeg alle er enige om.
Men når det gælder EU, har vi ikke den noget håbløse holdning, som vi synes SF har, og som jo også kommer til udtryk i betænkningen, hvor man sådan set giver grønt lys for, at man i princippet kan overlade det til de andre lande at være med til at give Tyrkiet den her vurderings- eller startdato i år.
Det synes vi er problematisk.
Vi synes egentlig også, det er rimeligt nok, at borgerne, der skal hen og stemme den 13. juni - og i øvrigt Folketinget som helhed - nu ved, at også SF ønsker, at Tyrkiet i princippet skal have mulighed for at få en start- eller vurderingsdato her i år til at blive medlem af EU.
Vi synes, det er så vidtrækkende, at et samfund, der er meget middelalderligt i visse dele af landet, med et fundamentalt helt andet kulturelt grundlag, end vi har i Danmark og i resten af landene i EU, pludselig skal til at være medlem af EU.
Så jeg synes, SF har et forklaringsproblem, fordi man åbenbart ikke vil tage den her sag seriøst.
Villy Søvndal (SF), 2004-06-02:
Da jeg er begejstret for, at hr. Peter Skaarup så kraftigt har genvundet talens brug, så vil jeg godt prøve igen, for hr. Peter Skaarup forklarede det med, at når det var et bilateralt samarbejde, så var det i orden.
Er det udtryk for, at efter hr. Peter Skaarups opfattelse er NATO-samarbejdet et bilateralt samarbejde?
Jeg kan simpelt hen ikke forstå den tankegang, at det ikke er mere vidtgående at lave en forsvarsalliance, hvor man forpligter hinanden på at ville forsvare hinandens territorier, end det er at deltage i et samarbejde som EU-samarbejdet.
Jeg spørger bare, for det er jo altid rart, når debatter skaber klarhed, og jeg synes ikke, man kan beskylde Dansk Folkepartis holdning i det her spørgsmål for at være båret af klarhed; det ville være en falsk beskyldning.
Peter Skaarup (DF), 2004-06-02:
Jeg tror, hr. Villy Søvndal har misforstået Dansk Folkepartis holdning til Tyrkiet.
Vi mener, ligesom formentlig alle andre partier i Folketinget, at man skal samarbejde med Tyrkiet, så meget det overhovedet kan lade sig gøre.
Det, der er spørgsmålet her, er: Skal man føre det så vidt, at man mener, at Tyrkiet skal være medlem af EU med alle de konsekvenser, det har, eller skal man have et samarbejde med Tyrkiet på et mere bilateralt plan?
Og der er det, vi siger, at det skal vi gøre; vi skal sikre, at Tyrkiet ikke falder i kløerne på fundamentalistiske kræfter, hvis det kan lade sig gøre, men vi skal ikke lukke Tyrkiet ind i EU med alle de konsekvenser, det giver, både når det gælder strukturpolitik, velfærdspolitik og fri indvandring.
Som det nok er hr. Villy Søvndal bekendt, kan man vandre frit blandt EU-landene, og det giver altså nogle rettigheder, som kan være meget bekymrende for dansk velfærd, det danske arbejdsmarked og danske lønmodtagere. Når det gælder forsvaret, så er det samarbejde, man har, jo ganske begrænset, det handler om forsvaret, og det er så det.
Hvorimod EU er alt muligt andet, som det er hr. Villy Søvndal bekendt.
Villy Søvndal (SF), 2004-06-02:
Da hr. Peter Skaarup jo nu til fulde har genvundet talens brug, vil jeg spørge om noget, der har undret mig meget.
Nu diskuterer vi Tyrkiets startdato i forhold til EU, men hr. Peter Skaarup, som er en meget ivrig NATO-tilhænger, står jo skulder ved skulder i NATO-spørgsmålet, som må siges
at være mere vidtgående end EU-spørgsmålet på den måde, at her er der en musketered, og her kan man risikere, at muslimske tyrkere skal komme til Danmark for at bekræfte musketereden
Det er trods alt noget andet end at handle flæsk og køer og lave miljøaftaler og sådan noget.
Hvordan kan det være, at Dansk Folkeparti og hr. Peter Skaarup synes, at EU-samarbejdet udgør et kæmpestort problem, mens hr. Peter Skaarup - formoder jeg - synes, at det forsvarspolitiske samarbejde i NATO er en god idé?
Peter Skaarup (DF), 2004-06-02:
Som det måske ikke er overraskende for hr. Søren Søndergaard, går hverken jeg eller Dansk Folkeparti generalernes eller islamisternes ærinde; det ligger os meget fjernt.
Nej, det ærinde, vi går, er sådan set bare at finde ud af: Kan man stole på de politikere, som stiller op til valg i Danmark?
Om lidt over en uge vil Socialdemokraternes tidligere formand og den tidligere statsminister gerne fremstå som en, der er skeptisk over for, at Tyrkiet skal være medlem af EU, og vil ikke give nogen start- eller vurderingsdato i år.
Kan man stole på det?
Nej, det kan man ikke, det kan vi konkludere, for Socialdemokraternes ordfører her i Folketinget, hvor man jo giver mandat til regeringen, mener ikke, at man skal sige nej til at give en start- eller vurderingsdato i år.
Konklusionen af det, der er sagt under debatten, er altså, at man ikke kan stole på, at man stemmer på en, der er skeptisk over for de her ting, hvis man stemmer på Socialdemokraterne.
Det var bare det, vi ville have skåret ud i pap.
Jeg vil så sige til hr. Søren Søndergaard, at jeg har svært ved at forestille mig - og jeg tror også, at hr. Søren Søndergaard selv har - at Tyrkiet skulle kunne gøre sig kvalificeret til at opnå nogen af de ting, som ligger til grund for, at man skulle kunne blive medlem af EU i løbet af relativt kort tid.
Derfor burde hr. Søren Søndergaard og Enhedslisten også kunne støtte det forslag, der ligger på bordet fra Dansk Folkeparti.
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-02:
I Tyrkiet er der en proces i gang, hvor man i øjeblikket diskuterer gennemførelse af nogle demokratiske reformer, og herunder diskuteres spørgsmålet om løsladelse af nogle politiske fanger.
Jeg vil godt spørge: Hvad er grunden til, at hr. Peter Skaarup mener, at det er så vigtigt at komme med den melding i dag i stedet for at komme med den om f.eks. 4 måneder?
Peter Skaarup (DF), 2004-06-02:
Så klart er det vel egentlig ikke, for det er så åbenbart den socialdemokratiske ordførers holdning, men jeg har løbende kunnet konstatere i pressen, at der har været flere medlemmer af den socialdemokratiske folketingsgruppe - og jeg tror i øvrigt også, at det gælder for medlemmer af andre partiers folketingsgrupper - der er meget skeptiske over for, at man skal give grønt lys til, at Tyrkiet skal have en start- eller vurderingsdato her i år.
Jeg har altså konstateret, at der er flere medlemmer af den socialdemokratiske folketingsgruppe, der har sagt, at man vil støtte Dansk Folkepartis forslag i Folketinget.
Der må jeg så efterlyse, om der er andre holdninger, for som jeg hører den socialdemokratiske ordfører her i dag, så vil man ikke støtte det, og det vil socialdemokratiske medlemmer af Europaudvalget i hvert fald ikke, men hvis man ikke vil det, så taler man jo direkte imod sin egen spidskandidat til Europa-Parlamantet, tidligere statsminister Poul Nyrup Rasmussen, som også er medlem af Folketinget, og som jo altså siger: Vi skal ikke give Tyrkiet en start- eller vurderingsdato i år.
Så mit spørgsmål går altså på: Hvem skal man stole på?
Skal man stole på Socialdemokraternes tidligere statsminister og flere fremtrædende medlemmer af folketingsgruppen, eller skal man stole på hr. Jeppe Kofoed, der siger det, han gør.
Jeppe Kofod (S), 2004-06-02:
Jeg er glad for, at hr. Peter Skaarup har noteret det betænkningsbidrag, Socialdemokratiet er kommet med, for deraf fremgår det jo helt tydeligt og klart, hvad det er, der er Socialdemokratiets linje i denne her sag.
Vi siger meget klart, at vi afventer Kommissionens rapport, som kommer til efteråret, før vi tager stilling til, om der skal påbegyndes optagelsesforhandlinger med Tyrkiet.
Det er en meget klar holdning, og det er ikke så svært at finde ud af.
Det står meget tydeligt og klart i betænkningsbidraget, og det er der et stort flertal af partier i Folketinget der er enige om.
Peter Skaarup (DF), 2004-06-02:
Dansk Folkeparti har jo foreslået i det forslag, vi behandler i dag, at man skal gå imod, at Tyrkiet gives en startdato for optagelsesforhandlinger med EU.
Det har været meget diskuteret, om Tyrkiet overhovedet skulle være medlem af EU.
Det er vi modstandere af i Dansk Folkeparti, det skal stå helt klart, og vi har så valgt for at skabe en debat her i Folketinget, som måske kunne tiltale nogle af de partier, som også har været skeptiske over for, at man skulle give en start- eller vurderingsdato allerede i år, at fremsætte et forslag i Folketinget, der sådan set bare siger det simple, at man ikke i 2004 kan love at give en startdato eller vurderingsdato til Tyrkiet.
Vi har gjort det bl.a. med baggrund i det, som tidligere statsminister Poul Nyrup Rasmussen har udtalt til Jyllands-Posten, bl.a. den 19. marts i år, hvor hr. Poul Nyrup Rasmussen argumenterer vældig meget, må man sige, imod et tyrkisk medlemskab af EU - i hvert fald foreløbig - og også lægger lidt afstand til den vedtagelse, som Danmark stod bag i 1999, og som var med til at give Tyrkiet status som kandidatland på topmødet i Helsinki.
Den tidligere statsminister siger også: »... jeg har ikke tilrådet at give Tyrkiet en vurderingsdato og evt. forhandlingsstart allerede i år.«
Det er sådan set nøjagtig det, forslaget fra Dansk Folkeparti går ud på, og derfor havde vi da også håbet, at Socialdemokraterne ville støtte forslaget her i Folketinget, for det er jo ret afgørende, når vi f.eks. står foran et valg til Europa-Parlamentet, at man - i forbindelse med den skepsis, som vi ser nogle Socialdemokrater og i hvert fald den tidligere statsminister give udtryk for, men vel egentlig også den nuværende formand for Socialdemokratiet - rent faktisk ved, hvad man har at forholde sig til med hensyn til de udtalelser, og der må vi sige, at med det betænkningsbidrag, der ligger fra Socialdemokraterne, og det, der er sagt i Folketingssalen her under førstebehandlingen i forrige uge, jamen så har vi ikke fået et klart svar fra Socialdemokraterne på, om man vil støtte holdningen hos de kandidater, der stiller op til Europa-Parlamentet.
Hvem skal man stole på?
Det spørgsmål må jeg stille, og spørgsmålet står lysende klart.
Spørgsmålet er, om der kan gives et svar på det fra Socialdemokraterne.
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-02:
Jeg skal afholde mig fra at genstarte hele diskussionen, men blot komme med en enkelt bemærkning. Udenrigsministeren konstaterer fuldstændig korrekt, at der på den ene side er den israelske hær og den israelske regering, som bruger midler, som er fuldstændig ude af proportion - f.eks. ved at skyde på fredelige demonstranter - og på den anden side er der palæstinensiske terrorgrupper.
Jeg er helt enig, og jeg kan sige, at hvis EU havde associeringsaftale med palæstinensiske terrorgrupper, så ville jeg øjeblikkelig gå ind for, at disse associeringsaftaler skulle ophæves.
Per Stig Møller (KF), 2004-06-02:
Regeringen har taget skarp afstand fra den overdrevne anvendelse af militær magt, som Israel har brugt i forbindelse med forsøg på at fjerne tunneler, der fører ind til Gaza.
Man har ret til at fjerne tunnelerne, men den overvældende og uproportionerede magtanvendelse har vi taget afstand fra.
Det ville være betydelig vanskeligere at finde lydhørhed for den kritik, vi har af Israel, hvis man nu fulgte Enhedslistens forslag, for det ville betyde, at Israel ikke længere ville have pligt til at have den dialog med os og høre på, hvad vi siger om deres overdrevne anvendelse af magt, fordi der i associeringsaftalen ligger en forpligtelse til at føre politisk dialog med EU, og suspenderer man aftalen, kan Israel jo altså sige: Hvorfor skulle vi høre på jer?
Nu er de altså nødt til at tage disse møder, hvor vi siger disse ting.
Desuden ville det også være yderligere skadeligt for forsøget på at få skabt fred i området, at vi på den måde alene lægger al ansvaret på den ene part.
Der er to parter.
Der er terrorister, der forsøger at forhindre Israels eksistens, og det er det, man altså har ret til at beskytte sig imod uden at bruge overdreven voldsanvendelse.
Det vil sige, at samtidig med, at vi gør alt, hvad vi kan for at fremme arabiske initiativer og for at få skabt en dialog og en opbygning af et tillidsforhold til den arabiske verden, skulle vi så give Israel fornemmelse af, at vi blæser på Israel og helst ser dem hen, hvor peberet gror?
Det er ikke vores opfattelse.
Det skal ende med to stater ved siden af hinanden, og begge parter skal have tillid til os.
Vi ville også få meget vanskeligt ved at blive taget alvorligt i køreplanen for fred.
EU ville simpelt hen være ude af køreplanen for fred, hvis man vedtog det her, for så er man ikke længere med i kvartetten og man kan ikke bidrage til kvartetten. Det, vi vil gøre, er at fastholde Israel på de indgåede forpligtelser under associeringsaftalen og dermed fastholde menneskerettighedsdialogen og også fastholde kritikken af overdreven magtanvendelse, som jeg har givet udtryk for, og også hermed så vise i det økonomiske - det er jo også en toldaftale - at vi ikke kan følge merbegunstigelsesreglerne for varer, der kommer fra de besatte områder.
fuld told i forbindelse med flere varer, der kommer fra det område, hvorved vi også markerer, at de besatte områder ikke er en del af Israel.
Det ville vi heller ikke kunne, hvis vi ophævede associeringsaftalen, for så ville alt igen blive behandlet ens, som om der ikke var to områder.
Så jeg tror ikke, det ville være klogt.
Jeg anerkender de gode intentioner, men det vil ikke være fremmende for et forsøg på at skabe en tostatsløsning i området at tage dette ensidige skridt.
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-02:
Samtidig med at vi behandlede forslaget om at suspendere associeringsaftalen mellem EU og Israel, fik vi meddelelserne
om den israelske hærs overgreb på en fredelig demonstration i Gaza, hvor der blev skudt direkte ind i menneskemængden og kvinder og børn og andre demonstrerende blev myrdet
Det var et fantastisk illustrativt eksempel på, hvorfor det er nødvendigt at gøre mere, end der bliver gjort.
Man kan ikke lade være med at undre sig, når man hører, hvordan der fra forskellige sider bliver talt om, at man må gøre noget ved uretfærdighed osv., at når det så gælder forholdet til staten Israel og den statsterror, der foregår som svar på den terror, der bevisligt foregår fra forskellige palæstinensiske grupper, ja, så gives der meget lang snor, og der er meget lidt konkret handling.
Det er derfor, vi ønsker, at folketingsmedlemmerne skal have mulighed for at støtte det her forslag om at suspendere associeringsaftalen med Israel fra EU's side og dermed lægge vægt bag ønsket om, kravet om, at forholdene til palæstinenserne bliver normaliseret, og at man begynder - begynder - at fungere ordentligt og i forhold til international lov og ret i den måde, man forholder sig til det land, man har besat.
Per Stig Møller (KF), 2004-06-02:
Den igangværende valgkamp viser jo også, at der er mulighed for at tjene uacceptabelt mange penge på godtgørelser, der ikke skal aflægges regnskab for.
Det er og bliver ødelæggende for Europa-Parlamentet som institution, at det ikke kan finde ud af at lave sine økonomiske regler og aflønningsformer på en måde, der tilfredsstiller os alle, og dermed er det også skadeligt for den rolle, Parlamentet kommer til at spille i udviklingen af et demokratisk EU, hvor det er meget vigtigt, at Parlamentet får en stærkere rolle, som der også er lagt op til i forvaltningstraktaten.
Derfor vil regeringen i Rådet arbejde for at få vedtaget en statut for medlemmerne af Europa-Parlamentet, der kan skabe fælles vilkår for europaparlamentarikernes økonomiske forhold.
En forudsætning for, at Rådet kan godkende en MEP-statut, er bare i sagens natur, at Parlamentet, som alene fastlægger godtgørelsesreglerne, selv vedtager de nye regler for omkostningsgodtgørelser, herunder rejsegodtgørelser, der er baseret på faktiske udgifter, og det er derfor, vi er nødt til at stemme imod forslaget, fordi det faktisk ophæver Parlamentets forpligtelse og ret til selv at sætte sine egne godtgørelsesregler.
Vi lægger pres på Parlamentet, vi synes, de skal sørge for at få bragt orden i de forhold her, og det pres vil vi blive ved med at lægge på Parlamentet, men det er altså bare ikke os, der vedtager Parlamentets godtgørelsesregler, det er Parlamentet selv.
Peter Skaarup (DF), 2004-06-02:
Dansk Folkeparti skal bare endnu en gang opfordre folketingsmedlemmerne til at stemme for det her forslag.
Det er et forslag, som efter vores opfattelse er vigtigt, fordi det sender et signal til regeringen om, at man skal arbejde for, at der kommer mere rimelighed i den aflønning og de rejseregler, som europaparlamentarikerne benytter sig af.
Vi synes fortsat, det er urimeligt, at vi ser et misbrug blandt europaparlamentarikere, hvor man for hver rejse, man sender sig selv af sted på, får yderligere indtægter til egen lomme.
Det er den praksis, som nogle europaparlamentarikere gerne vil fastholde, og det synes vi er urimeligt.
Vi synes, at en støtte til det her forslag vil være rimelig for det danske Folketing, som traditionelt er et Folketing og et land, som i EU-regi arbejder for mere rimelige og ordentlige forhold, hvad angår europaparlamentarikere.
Jeg er bestemt enig i flere af de ting, hr. Lars Barfoed siger.
Det er vigtigt at fastholde Tyrkiet på en demokratisk kurs, men der er altså tale om et meget skrøbeligt demokrati - det tror jeg også hr. Lars Barfoed er enig i - og derfor er man nødt til hele tiden at vurdere, hvilke virkemidler der er de rigtige.
Med det, hr. Lars Barfoed siger, synes jeg jo egentlig, at det lyder lidt, som om hr. Lars Barfoed er enig i, at det vil vare mange år, før Tyrkiet kan blive medlem af EU - mange, mange år, siger hr. Lars Barfoed - og hvorfor dog så ikke i det mindste tilkendegive over for tyrkerne, hvor Danmark står, og støtte det forslag, som Dansk Folkeparti har fremsat, som jo bare går på det ene, at Tyrkiet ikke skal have lovning på en vurderings- eller startdato i år.
Det er dog ikke særlig vidtgående, vil jeg gerne sige til hr. Lars
Barfoed.
så er det vel ikke særlig vidtgående at støtte det her forslag.
Hvad er der så i vejen for at støtte det?
Ole Stavad (S), 2004-06-02:
Der var en diskussion under andenbehandlingen, hvor det kun var skatteministeren og mig, der deltog.
Vi har nu haft sagen i udvalget igen, og der har været stillet supplerende spørgsmål.
Jeg er ked af at sige, at udvalgsbehandlingen, spørgsmålene til ministeren,ikke har kastet nyt lys eller yderligere lys over regeringens grund til at stille et sådant forslag, som indgår i det lovforslag, vi om et øjeblik skal stemme om. Dansk Folkeparti er det parti, der bærer lovforslaget igennem uden at bede regeringen om eller stille krav om, at den skal begrunde, hvorfor det fradrag skal indføres, og hvad meningen er.
Her er det endnu mere vidtgående, her er der ikke noget skattehul, men da ministeren mener, at der er en berettiget forventning om et fradrag, der ikke kan begrundes, så vil ministeren åbne et sådant skattehul. Jeg synes, det er meget sigende, at ingen af ordførerne har ønsket at gå ind i den her debat, og at skatteministeren under andenbehandlingen ikke var i stand til at give Folketinget og offentligheden nogen forklaring.
Derfor vil jeg da godt spørge specielt Dansk Folkeparti og Dansk Folkepartis ordfører, hr. Mikkel Dencker: Hvad er Dansk Folkepartis begrundelse for at støtte et sådant forslag?
Vil Dansk Folkeparti ikke tage ordet under denne debat - de ønskede det ikke under andenbehandlingen - og forklare Folketinget og offentligheden, hvad der er begrundelsen for at støtte et forslag af den her karakter?
Det synes jeg måske var et minimum at bede om.
Lars Barfoed (KF), 2004-06-02:
Det er bestemt et skrøbeligt demokrati, det er ikke særlig fast forankret, respekten for menneskerettighederne er ikke særlig fast forankret, og det er ikke længe side, vi stadig væk hørte om vold på politistationerne i Tyrkiet.
Netop derfor, netop på grund af den skrøbelighed
Det ville for alvor skabe en katastrofal situation, for så ville udviklingen gå i stå i Tyrkiet, og det ville på lang sigt formentlig være ødelæggende for det europæiske samfunds sikkerhed og stabilitet, hvis vi risikerede et Tyrkiet, der vendte sig til mere fundamentalistiske kræfter og ikke længere orienterede sig i demokratisk retning.
Karen J. Klint (S), 2004-06-02:
Vi har ikke sagt, at vi ikke vil være med til at løse problemet, vi har bare sagt, at de teknikker, som Det Radikale Venstre anviser i det her beslutningsforslag, tror
vi ikke på kommer til at blive ført ud i fuld skala.
Vi tror, det bliver det offentlige, der kommer til at hænge på de penge, fordi mændene simpelt hen ikke vil indbetale dem.
Så vi er enige i målene, vi er bare ikke enige i teknikken, og der er jo forskel.
Det drejer sig om de udenlandske kvinder, uanset om de får få bank eller mange bank.
For os er det faktisk lige meget, om de er gule og blå, udgangspunktet er en voldelig ægtefælle og ikke mængden af tæsk.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-06-02:
Jeg har også noteret mig Socialdemokratiets venlige bidrag
til betænkningen, og jeg tror sagtens, at Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet kan mødes om nogle fælles initiativer på det her område. Men jeg må samtidig sige, at selvfølgelig er jeg skuffet over, at Socialdemokratiet ikke vil være med til at sige, at en udenlandsk kvinde, der går til politiet og får dømt sin mand for vold, altid skal have ret til at blive i Danmark. Det vil være rimeligt, især hvis vi sikrer os, at manden skal forsørge den pågældende kvinde, indtil hun har fået permanent opholdstilladelse. Så siger ordføreren for Socialdemokratiet, at hun ikke tror, at mænd vil betale til den voldsramte kvinde.
Jeg er fuldstændig ligeglad med, hvad mænd vil - de skal.