Per Stig Møller (KF), 2002-05-23:
Jeg vil godt takke Folketinget for en god debat i udvalget,
bilateralt og her
Jeg synes faktisk, det har været en god proces, fordi vi åbent har drøftet tingene med hinanden.
Vi er kommet bort fra mistænkeliggørelsen af hinanden, og som det også fremgår af debatten her, har vi koncentreret os om, hvordan vi gør det her bedre.
Det har jo været formålet også for dem, der ikke stemmer for forslaget, som det ser ud nu, at styrke forskningen, og jeg takker for, at selve formålet med det, vi har sat i gang, er alle enige om.
Jeg takker for de gode ord, der har været både om menneskerettighedscentret og om den forskningsstyrkelse, der skal ske, og så kommer jeg frem til, at der jo i virkeligheden kun er én ting, der skiller os ad.
I øvrigt kan jeg forsikre fru Margrete Auken om, at de bekymringer, fru Margrete Auken har om de andre punkter, altså ikke bestyrelsen, er der ikke nogen grund til at have.
Så på den måde kan fru Margrete Auken jo være mere tryg; der skal jo altså faktisk et ganske kraftigt folketingstryk til for at ændre den situation.
Jamen folkestyret betyder nu altså, at et flertal kan ændre alting i Danmark, men det betyder så også, at oppositionen har meget store muligheder for at påvirke det.
Det, som fru Margrete Auken gerne vil have, nemlig den styrkede forskning også for så vidt angår menneskerettigheder, var også det, jeg gik i byen efter.
Vi er alle sammen enige om, at vi godt vil have styrket forskningen, vi vil godt have styrket den udenrigspolitiske forskning, konfliktforskning, menneskerettighedsforskning, og vi bringer dem jo lige præcis sammen, fordi ved at blive bragt sammen må det give synergieffekt, og det har menneskerettighedscentret også forsikret mig om, der selvfølgelig vil komme.
Jeg forstår, at hvis jeg bare ændrede en enkelt ting, så ville man såmænd stemme for alt sammen, men se den enkelte ting er altså meget vigtig, og det er bestyrelsen.
Det er ikke nogen djøfisering, og det er ikke nogen stor tung overbygning, for, som jeg tror Socialdemokratiet selv skriver i bemærkningerne til ændringsforslaget, ønsker forslagsstillerne, at der etableres et så nært samarbejde som muligt mellem de to institutter både om praktisk/administrative spørgsmål og om faglige spørgsmål.
Det er citeret fra betænkningen skrevet af Socialdemokratiet og formentlig også af SF.
Jamen det er jo det, jeg sikrer med det forslag.
Så skriver man senere, hvad der er ulogisk, at det forslag, jeg har fremsat, »...frembærer en betydelig risiko for, at den centrale ledelse vil blive en kampplads for strid om bevillinger og prioriteringer til skade for såvel forskning som menneskerettighedsarbejdet«.
Se, det ville det blive, hvis jeg nu fulgte ændringsforslaget fra S og SF, for det, der adskiller S, SF, Kristeligt Folkeparti og Det Radikale Venstre fra regeringen i det her spørgsmål, er, at de følger indstillingen fra direktørerne om kun at have et konventionsudvalg.
Hvad er forskellen mellem konventionsudvalget og bestyrelsen?
Det er, at bestyrelsen kan træffe en beslutning og ikke falder i staver, fordi der er uenighed mellem alle parter i konventionsudvalget.
Hvordan adskiller konventionsudvalget sig fra bestyrelsen?
Ved, at det ikke har en formand.
Altså det kan aldrig afslutte debatten, medmindre man bliver enig, og det vil sige, man risikerer, at det går i stå.
Det bliver en langt større kampplads med oppositionens forslag og direktørernes forslag, så det er ud fra en virkelig nøgtern, saglig vurdering af, hvordan vi sikrer, at det her bringes sammen, at det ikke bare bliver et husfællesskab, men også et forsknings- og virksomhedsfællesskab. Forsknings- og virksomhedsfællesskabet sikrer oppositionen ikke ved et konventionsudvalg, og det er ikke nogen djøfisering, at man i stedet for konventionsudvalget faktisk kun får en formand og en administrationschef.
Hvad sparer man ved administrationschefen?
Der sparer man to administrationschefer.
Det vil sige, der er færre DJØF'ere, må jeg sige til fru Margrete Auken.
Man får en og afleverer to.
Det vil sige, der er færre, og så får man en formand, og jeg ved da ikke på indeværende tidspunkt, om det er en DJØF'er eller ikke en DJØF'er.
Det har jo ikke så meget med sagen at gøre.
Det, man vil gøre med oppositionens ændringsforslag, er at svække det, som oppositionen også er enig i er formålet, nemlig at styrke forskningen.
Det er derfor, det altså skiller os ad, og man må jo erkende, at der da kan komme tidspunkter, hvor man må sige: Vi har det samme formål, men midlerne er forskellige.
Dér er vi altså.
Jeg har sagt det her i udvalget flere gange.
Der er ingen, der er i tvivl om, hvad jeg mener om konventionsudvalgsprocessen.
Den er ikke stærk nok.
Den sikrer det ikke.
Det er bare et husfællesskab.
Bestyrelsen har kun én mere, en formand.
Men til gengæld har systemet en administrator mindre.
Så der må vore veje så skilles.
Jeg vil ikke være med til at svække det arbejde, der ligger her. Jeg skal sige til hr. Jann Sjursen, at jeg også har været glad for processen, og det er klart, at efter at regeringen besluttede Auschwitz-dagen den 27. januar, er det også vigtigt, at der er en indgang og et område, som har specielt denne aktivitet for øje, og som i øvrigt har de øvrige aktiviteter.
Men det betyder jo ikke, at holocaustcentret skal isolere sig fra den øvrige konflikt- og menneskerettighedsforskning.
Der har vi jo brug for det.
Det er også vigtigt for mig, som det også står i et af betænkningsbidragene, at vi nu har udvidet helt tekstuelt forskningsområdet til også politiske massedrab.
Det 20. århundrede har jo været fuldt af politiske massedrab, som ikke er foretaget ud fra racistiske teorier, men ud fra politiske teorier, og det kommer så også med i arbejdet.