Jann Sjursen (KD), 2004-05-27:
Ministeren lagde i sin indledende redegørelse ud med en for så vidt udmærket opremsning og opgørelse over regeringens mange initiativer på området, hvoraf også Kristendemokraterne har støttet en del, også i forhold til lovgivningen på restaurationsområdet, som vi har behandlet tidligere i denne folketingssamling.
Jeg er enig i, at der er taget gode initiativer fra regeringens side.
Men nu valgte ministeren jo i sin tale et særligt udsnit af de her initiativer, der påvirker alkoholforbruget i Danmark.
Ministeren forbigik f.eks. det meget store initiativ, som er taget i forhold til at sænke afgifterne på alkohol, hvilket i virkeligheden har fået forbruget til om ikke at eksplodere, så i hvert fald ikke at gå nedad, selv om det har været intentionen med nogle af de andre initiativer, som regeringen har taget.
Derfor er det alt andet lige svært at tro på, at selv de nye og positive initiativer, regeringen har taget på området - jeg tror, at man er oprigtig bekymret for udviklingen på området - vil påvirke forbruget i nævneværdig grad.
Der må tages flere initiativer, og det er jo bl.a. baggrunden for dette beslutningsforslag fra Kristendemokraternes side.
Venstres ordfører, hr. Flemming Oppfeldt, som jeg havde lejlighed til tidligere at veksle ord med, fremlagde et synspunkt, som flere andre ordførere - borgerlige ordførere, kan man vel sige - har givet udtryk for i debatten, nemlig at man ikke vil tvinge kommunerne til at nedsætte de her forebyggelses- og bevillingsnævn.
Man kan selvfølgelig godt vælge at tale om tvang i den forbindelse, men så skulle man i virkeligheden kalde meget af det, som dette Folketing beslutter sig for i forhold til kommuner og amter, for decideret tvang.
Derfor er det da lidt søgt, synes jeg, når hr. Flemming Oppfeldt lige på dette område finder, at tvangen er helt urimelig stor, så meget desto mere som vi jo ikke med beslutningsforslaget lægger op til, at man her i København skulle kunne beslutte sig for ikke at lade udskænkning af øl i f.eks. Tivoli fortsætte.
Der står intet i beslutningsforslaget, som lægger op til, at man i København skal være tvunget til ikke at lade øl blive udskænket på offentlige steder, hvor der f.eks. er børn, der overværer det, som hr. Flemming Oppfeldt sagde.
Den kommunale kompetence er der ikke gjort noget ved i forhold til vores beslutningsforslag.
Det eneste er, at man får bragt forskellige aktører sammen i forebyggelses- og bevillingsnævn, som samlet kan lægge en slagplan for, hvordan man i den enkelte kommune får nedbragt det høje alkoholforbrug og kommer misbrug til livs.
Jeg synes, det er ret utroligt - der udmærker, synes jeg, hr. Flemming Oppfeldt sig som den eneste i debatten - at man kan være så betonagtig i sin tænkning, at tingene skal være i meget separate kasser, når vi taler om det her område, altså én kasse, hvor man tænker erhvervspolitik, og én kasse, hvor man tænker social- og forebyggelsespolitik.
Man skal være meget liberal - eller jeg ved ikke, hvad man skal være - for at tænke på den måde, men det går stik imod det, som vi normalt gør herinde: Vi prøver at tænke tingene ind i en sammenhæng, fordi de jo hænger sammen.
Men det må konstateres, at det er Venstre ikke umiddelbart sindet at gøre.
Jeg vil godt sige tak for den ordførertale, som hr. Ole Vagn Christensen holdt på Socialdemokratiets vegne.
Jeg synes, det var en fin tale, også med et godt historisk perspektiv på sagen her, som altså daterer sig helt tilbage til 1991, hvilket hr. Ole Vagn Christensen gjorde rede for.
Men også fordi netop den socialdemokratiske ordfører bragte tingene ind i den sammenhæng, at man altså ikke kan se isoleret på, hvad man gør på f.eks. skatte- og erhvervsområdet i forhold til, hvad der rent faktisk kommer til at ske på socialområdet.
Og jeg er glad for, at hr. Ole Vagn Christensen på Socialdemokratiets vegne erklærede sig åben over for den grundlæggende idé om forebyggelses- og bevillingsnævn, men at man gerne vil se nærmere på den konkrete udformning af et egentligt forslag, sådan som også den radikale ordfører, hr. Naser Khader, redegjorde for på Det Radikale Venstres vegne.
Hr. Naser Khader sagde i øvrigt, at forslaget ikke kan stå alene, at der skal en række andre initiativer til, og det
er jeg fuldstændig enig i.
Men jeg synes sådan set også, at det er det, som forslaget rent faktisk lægger op til, nemlig at spørgsmålet om lokal alkoholpolitik altså ikke bare er, at man diskuterer hvor mange eller hvor få bevillinger, eller hvor længe de skal vare, men at man netop får skole-hjem-samarbejdet ind i det, får inddraget de unge osv., hvilket vi også har lagt op til i vores forslag. Så man kan sige, at ideen om et forebyggelses- og bevillingsnævn netop er at bruge det som et springbræt for en bredspektret indsats kommunalt, hvor man inddrager mange aktører, sådan som jeg også forstod Det Radikale Venstre gerne ville.
Selv om Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti afviste beslutningsforslaget, så kom man dog dér med nogle argumenter, som ikke var helt så fastlåste endda, som vi i hvert fald hørte det fra Venstres ordfører, uanset at man ikke mener, at kommunerne skal pålægges at nedsætte de her forebyggelses- og bevillingsnævn.
Fru Colette Brix' bemærkninger om, at det måske også kunne være fornuftigt at se de her ting i relation til, hvad der sker, når vi tænker på strukturreformen, kan selvfølgelig have noget på sig.
Det overvejede vi også, da vi fremsatte beslutningsforslaget, for forhandlingerne om en ny struktur er jo ikke nye, og slet ikke tankerne om, at der skal laves en strukturreform.
Uanset det tror vi nu stadig væk, det ville være aktuelt med forslaget.
Man kan næsten sige, at hvis det går i retning af større kommuner, så bliver det endnu mere relevant, end det måske er i dag.
Men det er da selvfølgelig et synspunkt, som er til at tage og føle på.
Jeg synes sådan set, at det var værd at overveje at bruge det som afsæt til at få diskuteret nogle af de problemstillinger, som der kan være dels i relation til selve beslutningsforslaget, dels i forhold til, hvordan vi mere generelt får stykket noget af den viden sammen, som der er på området, og også hvad der kan ske af yderligere handlinger derefter.
Så jeg vil lige overveje, om vi skal lade den gå til anden behandling nu her, eller om vi skal bruge den som anledning til at få stillet nogle egentlige spørgsmål og så komme lidt længere ned i materien på det.
Men jeg takker for den behandling, som ordførerne og ministeren har givet forslaget i dag.