runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Det kom til at fremstå, som om det netop er på de offentlige arbejdspladser, at man kan få en overenskomstmæssig løn.
Det var det, ministeren kom til at sige, og sådan mener jeg ikke helt det er i den ny ordning.
Det, der er det væsentlige for os i den her forbindelse, er, at alle aktiverede får en overenskomstmæssig løn, for det er grundlaget for, at man rent faktisk kommer til at føle sig respekteret og værdsat, og at man også bliver respekteret af sine arbejdskammerater.
Vi har ikke grebet ind over for forslag om, at der ydes løntilskud.
Det har vi jo ikke taget fat i her, så det er ikke sådan, at den enkelte arbejdsgiver alene kommer til at betale hele den overenskomstmæssige løn.
Vi griber ikke ind i forhold til løntilskuddene.
Ole Sohn (SF), 2003-01-31:
Det var ministerens besvarelse, der inspirerede mig, for jeg mener, at både den nuværende, den forrige og den forrige igen arbejdsmarkedsreform har haft det sigte, også beskrevne sigte, at et aktiveringsjob skal føre til ordinær beskæftigelse.
Hvad er det nye i den nuværende reform?
Hvis kommunerne skal lave en plan, som fører til ordinær beskæftigelse, vil det hele jo bryde sammen.
Kommunernes og amternes økonomi kan jo alene hænge sammen, i kraft af at man kan få billig arbejdskraft med tilskud.
Hvis man skulle ansætte dem ordinært, ville det bryde sammen.
Derfor vil jeg gerne vide: Er det den nuværende arbejdsmarkedsreforms sigte, at ethvert jobtilbud skal føre til ordinær beskæftigelse i den stilling, man starter i i jobtilbud?
Eller hvad er ideen med det?
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Jeg kan forstå, at ministeren siger, at fordi vi er nervøse for, at kommunerne ikke overholder nogle regler, kan de måske finde på at skære ned.
Det kan man måske forstå at nogle kommuner gør, for der er fra regeringens side blevet strammet meget over for kommunerne.
Jeg er helt enig i, at det er fuldstændig urimeligt at skære ned og så ansætte en igen med løntilskud.
Men hvorfor skal det gå ud over dem, der bliver ansat, dem, der har været så uheldige at blive arbejdsløse?
Hvorfor skal de ikke sikres ordentlige vilkår?
Og så må man på anden vis prøve at få kommunerne til at overholde reglerne.
Det betyder meget for folks mulighed for at komme ind på arbejdsmarkedet og selvfølgelig også for deres privatøkonomi, om de får løn eller ej.
Vi har set med det projekt, der er i Københavns Kommune,
Spydspidsen,
at det har stor betydning for, at få unge, der ellers var på vej ud på en glidebane, ind i ordentligt arbejde, at de netop får løn og dermed føler, at de får en anerkendelse.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-01-31:
Jeg mener, det er afgørende, at den indtægtsfremgang, man skal have, får man, når man går fra et støttet job til et ordinært job.
Vi har f.eks. mødt den kritik, at i kommuner, som fru Line Barfod selv fremhæver, konverterer man ordinære job til løntilskudsjob.
Der findes oven i købet så grelle eksempler, at man bliver fyret fra sit job og tilbudt ens eget job på de nye vilkår.
Her mener jeg, det ville være helt urimeligt, hvis ikke der var det pres, at man altså ikke bare kan konvertere et almindelig job i en kommune til et løntilskudsjob på helt almindelige vilkår, der bare fortsætter.
Derfor har vi i reformen lagt afgørende vægt på, at når man skal ind i den slags job, som måske starter med virksomhedspraktik og går over til job med løntilskud, skal der forud ligge en plan og et perspektiv for, hvorfor vi sætter den pågældende hen i det job.
Det skal jo være med henblik på at opnå et almindeligt job på det almindelige arbejdsmarked til den almindelige løn.
Jeg er helt overbevist om, at hvis vi indførte den ordning, at der ingen forskel var, ville man kunne opleve, at kommunerne f.eks. bare konverterede almindelige job til de her løntilskudsjob.
Så jeg mener, at der skal være en tidsbegrænsning på.
Det er derfor, vi opererer med de her tidsbegrænsninger.
Der skal fra kommunens side være et klart beskæftigelsesmæssigt perspektiv i det, der kommer, og det er sådan set baggrunden for, at vi foreslår og har aftalt den ordning, som ligger i forliget om flere i arbejde.
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Ministeren talte længe om alt det, der kommer i det forlig, der er indgået.
Men jeg ville gerne høre, hvad argumentet er for, at folk, der bliver sendt ud og skal arbejde, ikke skal have overenskomstmæssig løn.
Hvorfor siger man ikke, at nu mener vi altså, at I skal ud at arbejde på samme vilkår som de andre på virksomheden og have den løn, som de øvrige får, og dermed den anerkendelse, der ligger i, at man får en løn for et stykke arbejde?
Så risikerer man ikke det, som man har set på en del virksomheder: at der bliver skåret ned, og kort tid efter kommer der en på aktivering.
Det er ikke den bedste måde at komme ind på en virksomhed på, at man kun får sine dagpenge eller sin kontanthjælp, mens de andre får en løn, der er noget højere, og de ved, at der for nylig er nogle, der er blevet fyret, som fik løn.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-01-31:
Når man lytter til den debat, der allerede har været, forekommer det, at Enhedslistens forslag i virkeligheden er designet efter det gamle system, for den reform, som vi arbejder med nu, løser jo nogle af de her problemer, og den skelner mellem introduktion, arbejdsprøvning og løntilskud og ordinær ansættelse.
Enhedslisten har fremsat det forslag, at de ledige, der har været ude af arbejdsmarkedet i en periode, og som skal arbejdsprøves eller jobtrænes, skal have den samme løn som dem, der er i beskæftigelse.
Det er Venstres opfattelse, at Enhedslisten med dette forslag er helt ude af trit med virkelighedens Danmark.
Der findes måske nogle få kommuner, som ikke kan skelne mellem jobtræning og ordinær ansættelse af ledige, og kommuner, som efter Venstres opfattelse misbruger denne ordning og lader ledige kontanthjælpsmodtagere gå i lang tid med at udføre et ordinært arbejde til en kontanthjælpsydelse.
Med dette forslag rækker Enhedslisten disse kommuner en hjælpende hånd.
Hvis forslaget gennemføres, får de lovens ord
for, at man kan fastholde kontanthjælpsmodtagerne i den slags ordninger, blot man betaler en ydelse, der svarer til et overenskomstmæssigt niveau. Venstre ønsker at gå en helt anden vej.
For det første: Vi ønsker, at jobtræning skal være jobtræning, det vil sige, at det skal være nogle ordninger, så de, der måske ikke er hundrede procent til rådighed for et normalt arbejdsmarked, kan trænes til de vilkår og de krav, som gælder på en normal arbejdsplads.
Begår man en fejl i sådan en træning, er der råd og tid til, at der kan bæres over med én, og at man kan læres op.
Man behøver ikke at være en overenskomstmæssig løn værd.
For det andet: Vi ønsker en jobtræning og en virksomhedspraktik, som er indrettet med det sigte, at man kommer i ordinær beskæftigelse på en normal virksomhed til en normal løn.
Der skal være tale om kortvarige, målrettede og velbeskrevne forløb, når man går ind i disse jobtræningsordninger.
For det tredje: Vi ønsker, at man stiger i løn
, når man går fra offentlig forsørgelse til ordinær ansættelse.
Der skal være en gulerod, når man kommer videre i forløbet.
Det må ikke være attraktivt at være i offentlig jobtræning.
Det skal være sådan, at man glæder sig til at komme i en normal, ordinær beskæftigelse uden for kommunens regi.
For det fjerde: Venstre ønsker at afmontere hele den ørkesløse projektindustri, hvor de ledige bliver tilbudt alt fra psykologikurser til faldskærmsudspring
, selv om det eneste, de beder om, er et egentligt stykke arbejde.
Derfor afviser Venstre Enhedslistens forslag.
Der er i efteråret indgået et forlig om en ny beskæftigelsespolitik, som bliver udmøntet i disse måneder, og Enhedslistens forslag virker som en stemme fra fortiden, hvor der alene bliver set på, hvordan livet er inde i selve beskæftigelsesmaskinen, frem for at man ser på, hvordan man kan få de ledige i rigtige job.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Nu kunne man jo få den forståelse ud fra hr. Flemming Oppfeldts indlæg, at det er sådan, at kontanthjælpsmodtagerne meget hurtigere kommer i beskæftigelse på grund af den intensive indsats, end de, der er på dagpenge, f.eks. gør.
Det er ikke mit indtryk, så det er ikke sådan, at ferie i sig selv for arbejdsløse er skadelig for deres mulighed for at få beskæftigelse, sådan er det faktisk ikke.
Anders Samuelsen (RV), 2003-01-31:
I Det Radikale Venstre er vi af den opfattelse, at hvis man udebliver uden gyldig grund, skal man selvfølgelig kunne trækkes i sin kontanthjælp, og hvis man udebliver med gyldig grund, skal man ikke.
Det er sådan set det enkle princip.
Hvis det er sådan, at der er eksempler på kommuner, som trækker, på trods af at man har gyldig grund, agerer de jo sådan set allerede imod lovgivningen.
De agerer altså ulovligt, og så er det jo et spørgsmål om at anke en sådan afgørelse eller få den omstødt.
Problemet er grundlæggende: Hvad skal man gøre med et forslag, som forsøger at gøre noget, som i forvejen er ulovligt, ulovligt?
Det er lidt vanskeligt set fra vores synsvinkel.
Vi bakker egentlig op om den lovgivning, som findes på nuværende tidspunkt, men vi vil samtidig opfordre kommunerne til det at sikre, at de folk, vi har med at gøre, kommer ind i de ordninger, som er bedst for dem.
Hvis den bedste og hurtigste vej til at blive selvforsørgende er gennem et uddannelsesforløb, så få folk ind i et uddannelsesforløb, og hvis det er gennem en aktiveringsordning, jobtræning eller noget andet, så lad dem komme ind i det.
Lad dem vælge, lad dem komme ind på de områder, hvor de får mest muligt ud af det.
Det er i øvrigt også derfor, vi i arbejdsmarkedsreformen har sikret, at de ledige fremover får en ret til at vælge aktør, i modsætning til hvad tilfældet har været tidligere.
Hvis der er aktører, som er effektive med hensyn til at skaffe folk i beskæftigelse, får den ledige nu på stærk opfordring fra Det Radikale Venstres side en mulighed for at vælge aktør.
Det synes vi faktisk er et godt fremskridt, som kan trække i retning af noget af det, som jeg forstår, at Enhedslisten efterlyser.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-31:
Jeg havde ikke noget at udsætte på ministerens tale, det var faktisk det, jeg sagde.
Den forklarede, hvad der er virkelighedens verden.
Men jeg manglede den virkelighed, da vi diskuterede, hvad det er for nogle beskyttende foranstaltninger, man skal have over for de uorganiserede, så de ikke kan undergrave det for de organiserede.
Det mangler jeg stadig væk et svar på, for det er jo også et led i overenskomst- og aftalesystemet, for at der kan være den fornødne frihed til, at man sådan set kan have et frit aftalesystem, at man også kan sørge for, at der ikke er nogen, der kan undergrave dette system.
Ved at afskaffe den regel skaber ministeren jo en lov, som siger, at nu er det tilladt.
Og der er det, vi stadig væk mangler, at man havde brugt den samme formulering, den samme sunde formulering, at vi selvfølgelig ikke skal gå ind og undergrave de aftaler og det overenskomstsystem, som er.
Anders Samuelsen (RV), 2003-01-31:
Nu fik vi da i det mindste en lille flig af en fornemmelse
af, hvad ministeren ideelt set godt kunne ønske sig. Så kunne jeg godt have lyst til at opfordre ministeren til at sige det til sit system og tilføje: Det her er det, som jeg optimalt gerne vil have. Så kan der være nogle forhindringer, EU-regler eller noget, som gør, at vi ikke kan få det hundrede procent, som jeg gerne vil have, men prøv og kig konstruktivt på det i stedet for kun at komme til mig med argumenter om, hvorfor tingene ikke kan lade sig gøre.
Prøv at hjælpe mig med at finde nogle veje til, hvordan tingene kan lade sig gøre, til, hvordan jeg som minister kan imødekomme Det Radikale Venstre og ikke kun Det Radikale Venstre, men også den stribe af arbejdsmarkedsordførere, der var, før jeg blev minister.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-01-31:
Ja, sådan kan livet jo være underfuldt en gang imellem.
Jeg vil bare sige, at jeg finder, at hvis man skal erstatte det nuværende feriesystem med et andet, så ville det set fra mit synspunkt være ønskeligt, om man kunne gennemføre et system, hvor lønmodtagerne fik udbetalt deres feriepenge, og så måtte de selv spare op til den ferie, de ville holde, og så var den potte sådan set ude.
og så skal der ærlig talt efter min opfattelse være nogle helt afgørende betingelser til stede, for at vi skulle ændre det her system, som arbejdsmarkedets parter har udtrykt tilfredshed med, og som vi ikke hører de store klager over i det daglige.
Så kan jeg forstå, at hr. Ole Vagn Christensen ønsker, at jeg skal foreslå nogle forandringer i feriepengesystemet, og nu vil jeg da gerne høre, hvad det er for nogle forslag, hr. Ole Vagn Christensen efterlyser fra mig.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-31:
Ja, man må jo undres.
Jeg tror, ministeren sagde, at det var tankevækkende.
Her var al snakken om frihed og hele den dér historie, som vi hørte omkring eksklusivaftaler, som også er et led i et overenskomstaftalesystem,
fuldstændig væk.
Men jeg forstår godt ministeren.
Når man har et overenskomstsystem, og man har et aftalesystem, så skal man være forsigtig, og derfor var jeg glad for, at ministeren var forsigtig.
Men jeg havde bare ønsket, at der havde været den samme forsigtighed over for afskaffelsen af eksklusivaftaler.
Anders Samuelsen (RV), 2003-01-31:
Det må jeg sige.
Det var en voldsom skuffelse.
En sådan tale havde jeg altså ikke forventet fra systemministeren, for det må da være det, der skal være navnet fremover - ikke beskæftigelsesministeren, det skal være systemministeren, systembevareren.
Det var en tale fuld af forsvar for det eksisterende system fra en minister, som kommer fra et parti, der gik til valg på sloganet »Tid til forandring«.
Her blev hældt én stor spand cement ud over hele systemet - eller beton, eller hvad det nu kan være, hurtigtstørknende oven i købet, havde jeg indtryk af.
Kan det være rigtigt, at det her er det bedste, ministeren kan komme med? Kan der ikke være et eller andet håb i mørket?
Jeg bliver nødt til at spørge, om ministeren ikke har lyst til at uddybe bare en anelse, om der ikke kan være andre initiativer undervejs, ellers har jeg simpelt hen, må jeg sige, et indtryk af, at det her ikke kan være noget, som ministeren selv har skrevet.
Det må være noget, systemet har skrevet og proppet ned i halsen på ministeren, og som han så har læst op her efterfølgende.
Anders Samuelsen (RV), 2003-01-31:
Ligegyldigt hvor mange gange Enhedslisten forsøger at tale sig uden om det, så bliver jeg bare nødt til at konstatere, at et forslag som det her er med til at mindske afstanden mellem et forsikringssystem og et ikkeforsikringssystem, og det er vi grundlæggende imod, fordi vi mener, det er vigtigt, at der er en stor motivation til, at man forsikrer sig, sådan at man er med til igennem det system at tage vare på sig selv.
Så til den anden problemstilling om, hvorvidt det er rimeligt, at der er den her forskel mellem, om man er gift, eller man er samlevende eller ikke er gift.
Hvis der skal gøres noget på det felt dér, så skal det være sådan, at andre samlevende bliver ligestillede. Så er det den vej, vi skal gå.
Det er ikke i den modsatte retning.
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Enhedslisten vil bestemt også gerne have flere til at være omfattet af forsikringssystemet.
Det er jo et problem i dag, at mange af dem, der ikke har nået at optjene dagpengeret, så mister den fuldstændig, når de kommer på kontanthjælp, fordi de ikke har råd til at betale a-kasse-kontingentet.
Men jeg forstår stadig ikke, hvorfor De Radikale mener, at der skal være forskel på samlevende og ægtefæller,
hvorfor det skal være økonomien, der afgør, om man gifter sig eller ej.
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå, for om man har penge nok til at leve af eller ej, må jo være det samme, uanset om man er gift eller samlevende, og vi synes faktisk, det er vigtigt for det enkelte menneske at have sin egen indkomst.
Så langt burde vi være nået.
Anders Samuelsen (RV), 2003-01-31:
Jeg er såmænd godt klar over, at der er forskel på de to ydelser, men Enhedslisten kan jo ikke komme uden om, at hver gang man laver et tiltag i den stil, som Enhedslisten lægger op til her, mindsker man afstanden mellem de to systemer.
Det er det, vi grundlæggende synes er en dårlig idé, fordi der skal være så stærk en motivation som overhovedet muligt til, at folk forsikrer sig imod ledighed og dermed har dagpengesystemet at falde tilbage på.
Derfor mener vi stadig væk, at det her forslag er forkert tænkt.
Om det er værdigt eller ikke er værdigt, at man ikke får nogen indkomst, fordi man så er afhængig af sin ægtefælle: Jamen det værdige er, at de, der kan tage vare på sig selv, tager vare på sig selv, sådan at samfundet - fællesskabet - kan koncentrere sig om dem, der er tilbage, som ikke kan tage vare på sig selv.
Det er jo sådan set det princip, der er gældende i vores kontanthjælpssystem i dag.
Er man et ægtepar, og man har indkomst, så man kan klare sig selv ifølge de definitioner, som vi har på nuværende tidspunkt, jamen så er det sådan, at der er et loft over, hvor meget man kan modtage som ægtepar.
Det er det.
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Jeg går ud fra, at hr. Anders Samuelsen ved, at dagpengeniveauet er noget højere end kontanthjælpsniveauet, så jeg forstår ikke helt hr. Anders Samuelsens argumentation, for så skulle det samme jo gælde for alle dem, der ikke er gifte, altså alle de enlige og de samlevende skulle jo så heller ikke have nogen motivation til at være forsikret, så de kunne få dagpenge, fordi de havde kontanthjælpen at falde tilbage på. Jeg tror ikke helt, det er det, der er virkeligheden i dag.
Jeg vil meget gerne have, at mange flere bliver omfattet af forsikringssystemet.
Det synes jeg sådan set vi skulle gøre ved at løsne de meget stramme regler, der i dag er for at komme ind i dagpengesystemet.
Det er ikke værdigt i år 2003, at man så bliver afhængig af sin ægtefælle.
Anders Samuelsen (RV), 2003-01-31:
Det Radikale Venstre kan ikke støtte det her forslag.
Egentlig har vi utrolig svært ved at forstå, hvad tankegangen er bag forslaget ud over at være god og rar, når man samtidig ved, at hvis man gjorde det her, ville det underminere dagpengesystemet.
Hvorfor skulle man så forsikre sig for at være sikker på at få en dagpengeydelse, hvor man netop ikke bliver modregnet - det er jo en af pointerne i forslaget, at det gør man ikke i dét system - hvis man lige så godt kunne lade stå til og så være sikker på at have sin kontanthjælp i ryggen?
Det er et af de grundlæggende problemer i vores system, at vi bliver nødt til at have en form for trappe i det her system, fordi alle ikke agerer lige så ideelt, som vi måske gerne ville have de gjorde.
Derfor har vi en trappe, som i bund og grund hedder, at det er mest attraktivt at være i arbejde, næst mest attraktivt er at være ledig forsikret, og tredje mest attraktivt er at være ledig ikkeforsikret.
Den trappe mener vi i Det Radikale Venstre det er fornuftigt at man holder fast ved.
Som ægtepar bliver man betragtet som en økonomisk enhed, og det har man nogle fordele ved i de situationer, hvor man er i beskæftigelse, f.eks. har man mulighed for at flytte i forhold til mellemskatten, men man må så også tage de konsekvenser, som det så har, når man er ledig og er på kontanthjælp.
Derfor mener vi grundlæggende, at det her forslag er forkert tænkt, fordi udgangspunktet er et andet for Det Radikale Venstre, nemlig at man skal tage vare på sig og sine, og i det omfang man ikke kan det, har man kontanthjælpen i den sidste ende at falde tilbage på.
Det må være grundprincippet, og derfor kan vi ikke støtte det her forslag.
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Jeg kan for så vidt godt se det fra fru Line Barfods synsvinkel, nemlig at der er en forskelsbehandling mellem dem, som er gift, og dem, som ikke er gift.
Det er muligt, man bør se på det.
Så ville vejen at gå snarere være at se på dem, som ikke er gift, men som udgør en husstand, og overveje, om der også skal indføres lignende regler i den relation.
Jeg kan som sagt ikke gennemskue her, om det er en farbar vej, men det er den vej, man skal gå, og ikke den modsatte, hvor vi gør flere afhængige af offentlige ydelser og øger den offentlige sektors forbrug.
Line Barfod (EL), 2003-01-31:
Det glæder mig da, at hr. Lars Barfoed siger, at Det Konservative Folkeparti går ind for forebyggelse bl.a. på arbejdsmiljøområdet.
Det undrer mig så bare, at De Konservative var med til som noget af det første, den borgerlige regering gjorde, sammen med Dansk Folkeparti at skære ned på det forebyggende arbejde, herunder på arbejdsmiljøindsatsen.
Men til spørgsmålet om, hvorvidt man skal have ret til at have en ydelse som enkeltperson, undrer det mig altså, at De Konservative synes, at det skal være økonomien, der afgør, om man gifter sig eller ej, at de ikke kan se, det er urimeligt, at det skal være ens ægtestand, der er afgørende for, om man har ret til en ydelse eller ej.
Jeg har mødt mange mennesker, som har knoklet et helt liv, og som så oplever, at de får en arbejdsskade, kommer på sygedagpenge, bliver erklæret for raske til at komme på førtidspension og for syge til at komme på arbejde.
Så ryger hus og det hele, for det kan ikke hænge sammen med kun én indkomst.
Men det synes De Konservative åbenbart ikke er noget problem, folk skal bare have lov til at ryge helt ned i bunden af samfundet, kan jeg forstå.
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Jeg synes faktisk, det er meget moderne at sigte efter en udvikling, hvor vi i højere grad kan fokusere de offentlige udgifter på dem, der har mest brug for det, og gøre
flere familier uafhængige af offentlige ydelser.
Det er bestemt ikke konservativt at støtte et forslag, der betyder, at det offentlige skal give overførselsindkomster til familier, som godt kan klare sig selv.
Tværtimod er det at gøre endnu flere afhængige af offentlige ydelser.
Det er en helt forkert vej at trække tingene, så vi kan ikke støtte det.
For så vidt angår de sidste bemærkninger, kan jeg i og for sig være enig i, at vi nok skal fokusere mere i det her samfund - ikke mindst i arbejdsmarkedspolitikken - på, hvordan vi kan skabe nogle mere sunde arbejdspladser, hindre sygdom og ulykker og i det hele taget sørge for, at folk er sunde og raske.
Det ville da på alle måder gøre, at vi fik et bedre samfund, fik flere i arbejde, og at vi fik et rigere samfund.
Så det er da helt bestemt noget, vi skal sigte efter.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Kristeligt Folkepartis holdning undrer mig ikke.
Det er klart, at man synes, at ægtestanden skal fremmes på den her led
Men jeg synes, det er underligt, at De Konservative, som ellers betragter sig selv som et moderne parti, ikke kan se, at individualprincippet er en mere rigtig måde at gøre det på.
Det kører i forhold til sygedagpenge, det kører i forhold til understøttelse, det kører på en lang række andre områder, hvor man har nogle individuelle rettigheder, og hvor man ikke bliver behandlet særligt, fordi man er gift.
Det undrer mig virkelig meget, at de ikke kan se grundprincippet i det her; så kan de have alle deres betragtninger om kontanthjælp i al almindelighed og samfundets elendighed i særdeleshed.
Hvis man ville gøre noget i forhold til den offentlige forsørgelse, så skulle man gøre noget helt markant anderledes for at sætte beskæftigelse i gang, så kunne man virkelig sætte ind på det felt.