runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2002-03-14:
Jeg vil gerne høre den socialdemokratiske ordfører: Hvis nu
det viser sig, at der kommer flere i fængsel, hvis nu det viser sig, at det her forslag - særlig den del om, at folk skal ind og sidde for førstegangsovertrædelse for biltyverier, som er det, fængselsbetjentene især har gjort opmærksom på vil give store problemer og betyde forøget kapacitet og på længere sigt selvfølgelig også de højere straffe for vold og voldtægt osv. - fører til, at der kommer mange flere i fængsel, vil Socialdemokratiet så gribe ind og gøre noget for at nedsætte antallet af fanger, så vi ikke får en forøgelse af fangetallet i Danmark, så vi holder fast ved den politik, der har været gældende i de sidste 30 år, og at man ikke ønsker at sætte en større del af befolkningen i fængsel, i modsætning til andre lande, som f.eks. USA, hvor en større og større del af befolkningen bliver sat i fængsel?
Christian Brix Møller (RV), 2002-03-14:
Jeg synes, det er sørgeligt, at jeg ikke kunne få svar fra hr. Eyvind Vesselbo på, om der findes en grænse for frivillighed i Venstres univers over for landbruget.
Det kan vi konstatere for det første, at der ikke gør.
For det andet er det kun hr. Eyvind Vesselbo, der ved, hvad Institut for Miljøvurdering skal beskæftige sig med, og for det tredje sidder Bjørn Lomborg inde med svarene på alle hr. Eyvind Vesselbos spørgsmål.
Vi ved også at hr. Eyvind Vesselbo hele tiden stiller det op som økonomi over for miljø, hvor man kan sammenligne CO2-udledningen med ventelister på sygehuse.
Det er det, man måske kunne kalde cost benefit-analyser, hvor det hele kan reduceres til økonomi, hvor man kommer til at skulle værdisætte lærkens sang, og hvor der ikke er mere politik tilbage overhovedet i miljøpolitikken. Noget andet, man kunne bruge Institut for Miljøvurdering til,
er det, der hedder cost effectiveness, men på det her område kræver det, at Venstre er indstillet på, at der skal opstilles nogle måltal, for at vi kan få tilvejebragt en analyse af, hvordan vi når derhen.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-14:
Jeg har hørt hr. Keld Albrechtsen sige, at man i EU godkendte stoffer, hvor man vidste, at det aktive stof eller nedbrydningsprodukter ville gå i grundvandet.
Jeg må have Venstres ordfører til at bekræfte, at det simpelt hen er forkert.
Det er fuldstændig forkert.
Men hvis det er årsagen til hr Keld Albrechtsens holdninger, så forklarer det jo meget, hvis det er det, hr. Keld Albrechtsen tror.
Men sådan er det ikke. Så må jeg sige til hr. Vesselbo, at jeg kritiserede faktisk ikke miljøvurderingsinstituttet
, det kunne jeg måske nok have lyst til ved en anden lejlighed.
Det var det, jeg underkendte.
Det koster måske 1 eller 2 kr. pr. tusind liter vand, og man kan ikke en gang smage det, og det er sikkert og effektivt.
Men alligevel vil vi ikke have forureningen.
Vi vil ikke have vores vand renset med aktivt kul.
Så lige netop dér springer kæden af med hensyn til det begreb der.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-03-14:
Hr. Jørn Jespersen stiller et meget simpelt, et meget firkantet spørgsmål vedrørende en analyse, som skulle vise noget omkring drikkevand.
Og det er jo ikke sådan, man træffer politiske beslutninger, ud fra en ganske simpel, enkel, firkantet problemstilling.
Der er jo mange variabler i den problemstilling, som hr. Jørn Jespersen trak op dér, så der kan man jo ikke bare svare ja eller nej.
Jo, nogle partier kan måske, fordi det er det nemmeste at gøre, men man er jo nødt til at have alle elementerne med, alle variablerne med, for at kunne svare konkret på det spørgsmål, hr. Jørn Jespersen stiller.
Hr. Keld Albrechtsen spørger, om pesticidhandlingsplanen nu skal kobles på Vandmiljøplan III.
Det er ganske klart.
Det kan jeg ikke forstå er overraskende for hr. Keld Albrechtsen.
Til hr. Torben Hansen vil jeg sige: Godkendelsesordningerne er jo det centrale omdrejningspunkt i forebyggelsen, men Venstre har også gennem mange år tilbage i tiden været foregangsparti med hensyn til at forbyde de stoffer, der var farlige.
Det har tidligere ikke været muligt at få flertallet i denne her forsamling til at gå ind for det.
Vi har i øvrigt også på et tidligere tidspunkt foreslået et belastningsindeks for pesticider; det har der heller ikke været opbakning til her fra den nuværende opposition.
Så vi har været foregangsparti på det her område og vil fortsat være det.
Torben Hansen (S), 2002-03-14:
Det er også til hr. Eyvind Vesselbo: Det eneste svar, vi indtil nu har hørt på det her problem - dette alvorlige problem tror jeg da at der indtil nu stort set har været enighed om at det er - er en godkendelsesordning for pesticider.
Det er jo et meget relevant spørgsmål.
Jeg mangler stadig væk svar på: Ser Venstre ikke nogen løsninger i sprøjtefri zoner, i omlægning til økologisk landbrug, beskyttelse af indvindingsområder og andre ting - ser Venstre slet ikke nogen løsninger dér - eller er den eneste løsning bare en godkendelsesordning, som indtil nu kun indeholder ét ord: godkendelsesordning?
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-14:
Hr. Vesselbo er nu i hvert fald mindst to gange blevet spurgt til randzonerne, til beskyttelseszonerne i forbindelse med vandløb og søer, hvor vi kun har nået halvdelen af det, der egentlig var målsætningen.
Nu spørger jeg for tredje gang: Hvad er Venstres holdning til det problem, hvad vil Venstre gøre ved det?
Så er der spørgsmålet omkring miljøinstituttet.
Så siger hr. Vesselbo nu, at man jo kan betale for at få ting udført.
Men er det det, hr. Vesselbo har tænkt sig, at få det her område belyst ved at betale for undersøgelsen?
Eller er sandheden den, at hr. Vesselbo bare kan have et fromt håb om, at man muligvis vil tage det her emne op?
Eller er der en eller anden skjult forståelse om, at nogle partier, tæt på regeringen og i regeringen, godt kan bestille undersøgelser, når det kommer til stykket?
I den forbindelse vil jeg spørge: Hvad nu, hvis en miljøøkonomisk vurdering viser, at det ud fra den beregningsmetode, der er valgt, ikke kan betale sig at tilvejebringe rent, urenset drikkevand, vil Venstre så opgive målsætningen om rent, urenset drikkevand, fordi det ud fra en cost-benefit-analyse ikke kan betale sig?
Pernille Blach Hansen (S), 2002-03-14:
Man bliver nærmest rørt til tårer over at høre om Venstres omtanke og hensynsfuldhed over for det rene vand.
Og så skal man høre fra Folketingets talerstol hr. Eyvind Vesselbo sige, at Venstre har sat sig i spidsen for at forbyde farlige stoffer.
Det er simpelt hen ikke rigtigt.
Det er direkte forkert.
Nu har jeg spurgt to gange, og jeg vil godt spørge for tredje gang, så kan det være, at jeg får et svar.
Er det ikke rigtigt, at da Folketinget tidligere besluttede at forbyde grundvandstruende pesticider, da støttede Venstre det ikke? Det kan vel ikke ligefrem kaldes omtanke for det rene drikkevand fra Venstres side.
Når hr. Eyvind Vesselbo konsekvent bagatelliserer problemets omfang og mener, at grunden til, at vi finder flere pesticider, bare er, at vi undersøger for noget mere, så vil jeg godt stille spørgsmålet lidt omvendt.
Mener hr. Eyvind Vesselbo
, at problemet med forurenet grundvand er blevet mindre?
Jeg gentager det lige.
Mener hr. Eyvind Vesselbo, at problemet med forurenet grundvand er blevet mindre end før, og hvilke konkrete skridt vil Venstre tage for at sikre, at landmændene lever op til at udlægge randzoner omkring vandløb og søer?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-14:
Det er enten en trykfejl, eller også er det meget glædeligt.
Når det er meget glædeligt, er det, fordi så tidligt plejer vi ikke at få de dér pesticidrapporter, så de kan bruges i det først efterkommende halvår.
Vi har jo lige nu fået rapporten for 2000, ikke for 2001, så det må siges, at vi sådan set skal have to inden for det næste år, for at det kan opfyldes.
Det er fint, hvis altså ikke det er en trykfejl.
Så i stedet for at tage en anden runde, vil jeg, hvis jeg lige må bruge 30 sekunder, sige til hr. Dohrmann, at når vi i Folketinget interesserer os for kloakker, er det, fordi vi i Folketinget interesserer os for miljøet i Danmark, og utætte kloakker er et miljøproblem.
Derfor har vi i 3 år kæmpet for at få kommunerne til at leve op til den aftale, regeringen indgik i 1993 om renovation af kloakker.
Det har
ikke noget med hverken statslig eller kommunal økonomi at gøre, de skal bare hente pengene i Kloakfonden, som de opkræver penge til hele tiden, men som de måske låner lidt af til andre forhold desværre.
Det er derfor, vi kæmper lidt med den sag.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-14:
Jeg vil godt spørge hr. Ole M. Nielsen, hvordan han kan forestille sig, at man kan få et system med tidsbegrænsning af kvoten til at fungere i praksis, for forestiller hr. Ole M. Nielsen sig, hvis man har sådan en stor notbåd, som der investeres så meget i, at man så skulle komme og sige: Nå, men det var ærgerligt, nu må I lægge den op.
Vi ved godt, at I har investeret 100 mio. kr., men nu kan I altså ikke fiske mere, for nu tager vi kvoten tilbage. Selvfølgelig gør man ikke det, må jeg sige til hr. Ole
M. Nielsen.
Det ville jo dybest set også være en underlig fremgangsmåde, at først giver man tilladelsen og opbygger et system på et bestemt grundlag, og når man så har fået koncentreret hele erhvervet på de ejere, så siger man: Nu tager vi den tilbage. Jeg håber, hr. Ole M. Nielsen kan se, at det er totalt urealistisk.
Sådan bliver det ikke i virkeligheden.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-14:
Jo, men hr. Christian H. Hansen har sådan set selv besvaret sig eget spørgsmål tidligere i debatten, for der sagde han
, at spørgsmålet om kvoterne og de begrænsninger, der ligger på fiskeriet, og som er vedtaget i EU, vil Dansk Folkeparti rejse ved en anden anledning. Man laver denne her lov sammen med ministeren, som skaber de store skibe, der kan fange alle disse fisk, og så vil man i anden sammenhæng sørge for at få ophævet kvoterne, sådan at der ikke bliver begrænsninger på, hvor meget de støvsugere så kan tømme havet for fisk.
Så det har Dansk Folkeparti da selv givet svaret på.
Svaret er nemlig, at det skal gennemføres i to adskilte operationer, og derfor er det ikke med i ministerens lovforslag.
Men det ligger indbygget som det næste skridt, der nødvendigvis vil komme, hvis man vedtager ministerens lovforslag, som hr. Christian H. Hansen jo allerede har bebudet.
Så det er jo så enkelt.
Jeg kan ikke forstå, at hr. Christian H. Hansen ikke selv kan se den sammenhæng, han selv har redegjort for.
Christian H. Hansen (DF), 2002-03-14:
Jeg bliver nødt til at spørge hr. Keld Albrechtsen en gang til, hvor i lovforslaget der står noget om, at man totalt åbner op for, at der ikke skal være kvoter i fiskeriet, for det er jo det, hr. Keld Albrechtsens tankegang går ud på.
Den går på nogle formodninger.
Men det er vel ligesom med det tidligere forslag, at det er bare nogle tanker, hr. Keld Albrechtsen gør sig.
Det har ikke noget med virkeligheden i lovforslaget at gøre, det er bare sådan nogle tanker, man strør ud her og tror på, at sådan bliver det; man forholder sig overhovedet ikke til, hvad der står i lovforslaget.
Jeg har stor forståelse for, at hr. Keld Albrechtsen siger nej til det her forslag med sine argumenter
, det skal han have lov til, også til det tidligere, men kunne hr. Keld Albrechtsen ikke gå op og læse på de her forslag, indtil vi kommer til udvalgsbehandlingen, og så skifte holdning.
For jeg tror, at når hr. Keld Albrechtsen ser, at alle de dér fordomme slet ikke er i lovforslaget, så bliver hr. Keld Albrechtsen meget positiv.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-14:
Så det er forskellen.
Den er jo sådan set meget indlysende.
Så bliver der spurgt: Hvorfor er det her uøkologisk?
Jamen altså der er en vis naivitet hos folketingsflertallet i dag, vil jeg sige, det så vi også ved forslaget om svineproduktionen, for man tror, at hvis man laver en teknologi, der kan bruges til at fange enorme mængder fisk, så vil der ikke komme et pres for, at disse både også skal beskæftiges døgnet rundt.
Naturligvis vil der da komme det pres; altså ellers er man simpelt hen for naiv.
Hvis man sender støvsugerne ud på havet, så vil de, der ejer dem, forlange, at de skal fange fisk, for en støvsuger til 100 mio. kr. den skal forrentes.
Og så kommer det pres, som også hr. Christian H. Hansen var inde på, for at få kvoterne op i EU eller i hvert fald forhindre, at de bliver sat ned, selv om der mangler fisk.
Og så bliver der det pres på miljøet.
Det behøver man altså ikke at være nogen stor profet for at forudse, må jeg sige til hr. Christian H. Hansen.
Det er deri, angrebet på det økologiske princip ligger i det her forslag, for man skal altså ikke bilde sig selv ind, at først udruster man flåden, og så ligger den stille i havnene uden at sejle ud og fange de fisk, som den kan.
Og den vil kunne fange rigtig mange fisk, for det er netop det, der er ideen med at få udrustet disse her enorme skibe. Sådan er jeg bange for at det vil gå, men det kan være, ministeren kan forsikre os om, at hun har tænkt sig at opfinde en eller anden metode til at forhindre skibene i at fange de fisk.
Men jeg tror ikke, det kan være ideen.
Christian H. Hansen (DF), 2002-03-14:
Hvis det nu var sådan, at regeringen ikke havde trukket sine tanker om forhøjelse af hastigheden på motorvejene tilbage, og vi måske skulle drøfte det i dag, så havde det nok også været et angreb på den økologiske udvikling, når hr. Keld Albrechtsen skulle op og betegne det; det er, som om det kører lidt i selvsving.
Så omkring kvoter, hvor man ligesom siger, at nu er det nogle kæmpestore støvsugere, der kommer og tømmer det hele: Hvor i forslaget står der noget om, at nu er der ikke noget, der hedder kvoter mere, nu kan man bare tage det, man har behov for?
Det vil jeg gerne have et svar på fra hr. Keld
Hr. Keld Albrechtsen må da også være vidende om, at der ikke er særlig gode økonomiske forhold i fiskerierhvervet og ikke har været det længe.
Det var derfor, vi havde den store forespørgsel, vi havde.
Det er ligesom om, at så snart der bliver lagt op til, at der er nogle mennesker, der kan tjene nogle penge, nogle erhverv, der kan tjene nogle penge, så bliver det altid bare kaldt en gavebod.
Er det nu en gavebod at tjene penge?
Det vil sige, at når hr. Keld Albrechtsen går på arbejde her i Folketinget, så er det også bare en gavebod.
Erik Mortensen (S), 2002-03-14:
De sidste bemærkninger fra hr. Keld Albrechtsen skal jeg undlade at stille spørgsmål til. Men jeg kunne da godt tænke mig at vide, hvad hr. Keld Albrechtsen mener, når han her fra starten siger, at her er endnu et angreb på det økologiske system.
Hvordan hænger det sammen med det her lovforslag?
Jeg kunne godt tænke mig at spørge, om hr. Albrechtsen mener, at der bliver fanget flere fisk i den her ordning end i de kvoter, vi ellers har tilgængelighed til.
Det har jeg lidt svært ved at se, for det ligger jo ret fast.
Spørgsmålet er bare, hvem der i givet fald fanger dem og under hvilke betingelser. Men jeg forstår på hr. Albrechtsen, at det her bliver en økologisk katastrofe, og at man støvsuger havet for fisk.
Det kan jeg ikke rigtig se, men det vil jeg godt lige have et svar på, for jeg går ud fra, at vi skal arbejde under de samme kvotesystemer, som vi gør nu.
Martin Lidegaard (RV), 2002-03-14:
I Det Radikale Venstre er vi positivt indstillet over for forslaget.
Det er jo, som flere ordførere allerede har nævnt, noget, der kan gøre sildefiskeriet i Danmark mere rentabelt; det kan skabe færre fisk til industrifisk og flere konsumfisk, hvilket vil være bedre for fiskeriet i Danmark generelt.
Endelig kunne man jo håbe på, at man ved at få sildefangsten over på større og mere moderne fartøjer og flåder også vil få mindre sidefangst og måske i sidste ende et større hensyn til miljøet og bestandene.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at noget af det, der ligger Det Radikale Venstre allermest på sinde, er en grundlæggende drøftelse af, hvordan vi måske kan skåne vores farvande og vores bestande i højere grad, end vi gør i dag, og derfor vil vi se frem til, når vi kommer til de bekendtgørelser, der skal udfylde det her rammeforslag, at diskutere med ministeren, hvordan vi også kan benytte det her redskab i kampen for at holde vores bestande på de niveauer, hvor de skal være, og skåne havmiljøet.
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-14:
Hr. Kristen Touborg er stadig væk ikke til stede, fordi han deltager i mødet med Kommunernes Landsforening, og derfor skal jeg sige på hans vegne, at SF oprindelig var imod vedtagelsen om at indføre omsættelige kvoter i fiskeriet, da det blev drøftet i Folketinget den 17. maj sidste år, og det er vi stadig væk.
Vi er enige med SiD og Danmarks Fiskeriforening i deres høringssvar.
Vi ser ingen grund til at haste en lovændring igennem, før der er foretaget tilbundsgående drøftelser med de relevante organisationer om ændringer af fiskeriloven.
Der er adskillige problemstillinger, som trænger til at blive vendt, ikke mindst hvordan vi får fastlagt regler, som indebærer, at fiskeriet bliver skånsomt og bæredygtigt.
Så vores indstilling er, at vi er imod det foreliggende forslag.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-03-14:
Som allerede nævnt flere gange, skaber lovforslaget her lovhjemmel til at gennemføre vedtagelserne i V 117, som et meget stort flertal her i Tinget vedtog den 17. maj sidste år.
Der er flere elementer i det, men det væsentligste er punktet om de overdragelige kvoteandele inden for sildefiskeriet.
En ordning med overdragelige kvoter skulle meget gerne føre til, at sildene i løbet af nogle år fiskes med færre, men større og mere specialiserede fartøjer.
Når fiskerirettigheden kan overdrages, må man forvente, at kvoterne efterhånden overgår til de fiskere, der kan levere den højeste kvalitet af fiskene, fordi det giver den højeste pris.
Loven giver som nævnt kun hjemmel til, at der kan indføres overdragelige kvoter.
Fiskeriets organisationer har både ifølge vedtagelse nr. V 117 af 17. maj 2001 og ifølge lovforslaget store muligheder for at få afgørende indflydelse på regelsættet, forudsat at de i enighed vil fremsætte konkrete forslag.
Fiskeriets organisationer har, så vidt jeg ved, allerede været inddraget i arbejdet, og jeg håber meget, at de vil deltage konstruktivt i at udvikle denne særlige danske model for overdragelige kvoter, så vi kan få en rigtig god ordning ud af det.
Det Konservative Folkeparti støtter forslaget.
Christian H. Hansen (DF), 2002-03-14:
Her i Folketingssalen havde vi jo en debat i maj måned sidste år, nærmere betegnet den 17. maj, hvor vi kom frem til en vedtagelse, som ligger som nr. V 117, og som indeholdt en række elementer til en fremtidig fiskeriforvaltning.
Noget, som var grundlæggende i debatten dengang, var vel egentlig: Hvordan kunne man få moderniseret den danske fiskeriflåde?
Det er derfor, at vi nu står her i dag med det her lovforslag, som jo netop har det hovedindhold, som jeg her lige før har omtalt.
For os i Dansk Folkeparti er det meget vigtigt, at fiskeriet og dermed jo også organisationerne bliver inddraget i det kommende arbejde med henblik på at fastsætte de nærmere regler for betingelser for systemet med de overdragelige kvoteandele.
Men det er vel egentlig først den proces, vi skal i gang med nu, hvor de virkelig skal inddrages.
Noget af det, som altid kommer på bordet, når man taler fiskeri, er, at mulighederne for indtjening i fiskeriet er for dårlige, og det næste, man så taler om, er kvoter, kvoteandele, som jo er blevet mindre og mindre med årene.
Det er selvfølgelig efter Dansk Folkepartis opfattelse stadig væk meget kedeligt, at der sker denne kraftige dæmpning af kvoterne.
Men der må vi jo nok sige, at det lidt er en kamp i et EU-system, som vi ikke skal videre ind på i dag.
Men jeg kan alligevel ikke lade være med at nævne det.
Jeg vil sige, at vi i Dansk Folkeparti egentlig altid også fra starten her var lidt skeptiske over for det her med de overdragelige kvoter, og det var vel også derfor, det endte ud i, at man forsøgte det her og kom frem til, at man ville prøve det på sildefiskeriet, selv om der var andre, der nok havde ønsket, at man havde åbnet op for makrel, også som før nævnt af den socialdemokratiske ordfører.
Man må vel også gå ud fra, at man jo kan ændre det tilbage igen, hvis det viser sig, at det, som vi har været skeptiske over for, ikke kommer til at fungere.
Vi er i hvert tilfælde i Dansk Folkeparti meget spændt på det videre forløb, og vi skal slå fast, at det, vi i dag tager stilling til, altså den her L 143, er et lovforslag, som fastsætter rammerne for den nye ordning med de overdragelige kvoteandele i sildefiskeriet.
Nu skal man så i gang med at udmønte nogle egentlige bekendtgørelser for området.
Jeg kan også forstå, at det vil forholde sig sådan, at de partier, der var med omkring V 117, også kommer med i det videre forløb.
Sluttelig vil jeg påpege en enkelt ting, og det er i § 37, stk. 1, hvor der står, at ministeren kan fastsætte regler om betingelser og vilkår for godkendelse af overdragelige kvoteandele ifølge en tilladelse.
Der kunne vi i Dansk Folkeparti godt have tænkt os, at det var mere præciseret, at det kun gælder for sildefiskeriet.
Vi er helt opmærksomme på, at det står i bemærkningerne, men det er en af de ting, vi vil søge at få præciseret lidt mere under det kommende udvalgsarbejde.
Men som sagt overordnet: Dansk Folkeparti er positiv over for lovforslaget her og støtter det.
Jens Kirk (V), 2002-03-14:
Hovedindholdet i lovforslaget er at bidrage til en modernisering af en del af den danske fiskerflåde ved at skabe rammerne for et system med overdragelige kvoteandele i sildefiskeriet.
V 117 indeholder for sildefiskeriet en væsentlig nyskabelse i form af en dansk model for overdragelige kvoteandele, der skal være på plads inden den 1. november 2002.
Venstre vil med dette initiativ gerne være med til at sikre, at silden fiskes med færre, men mere specialiserede fartøjer, der i særlig grad er egnede til at drive dette fiskeri med høj kvalitet og konsumudnyttelse.
Altså sikre en værdiforøgelse, som igen giver mulighed for en modernisering
af sildeflåden.
Det forhold, at det er blevet muligt at købe sig til fiskerettigheder, giver en større sikkerhed for fangstmulighederne, som vil give det fornødne grundlag til investering i nye fartøjer.
Der foreslås derfor indført hjemmel til at fastsætte de særlige regler og vilkår for overdragelige kvoteandele, herunder at sikre, at mulighed for inddragelse af tilladelser også gælder overdragelige kvoteandele i tilfælde af grove eller gentagne overskridelser af vilkårene.
For at sikre et effektivt, troværdigt system med overdragelige kvoteandele forslås desuden en bestemmelse, som muliggør fuld offentlighed om ejerskab af kvoteandelene for at sikre en gennemsigtighed i ordningen.
Den samlede fiskerflåde forventes reduceret til en passende størrelse i forhold til fangstmulighederne, hvilket bidrager til at sikre et bæredygtigt fiskeri.
Lovforslaget indeholder ingen EU-retlige aspekter og skal således ikke notificeres over for Europa-Kommissionen.
Lovforslaget forventes at skabe behov for et ekstra årsværk i Fiskeridirektoratet.
For 2002 vurderes lovforslaget at betyde merudgifter på 0,5 mio. kr. til igangsættelse af ordningen.
Hertil kommer en engangsudgift på ca. 200.000 kr.
Fra 2003 skønnes ordningen at betyde merudgifter til tre ekstra årsværk svarende til 1,5 mio. kr. Merudgifterne vil blive afholdt inden for Fødevareministeriets rammer. Sluttelig vil jeg gerne pointere, at det, at vi nu med lovændringen giver et hjemmelmæssigt grundlag for overdragelige kvoteandele i sildefiskeriet, ikke betyder, at vi er færdige med at diskutere, hvordan selve ordningen skal være.
De berørte organisationer, herunder især nok DF, Dansk Fiskeriforening, vil fortsat i de næste måneder have mulighed for at komme med forslag med hensyn til overdragelighed og med, hvordan man f.eks. får taget endnu flere både ud af industri- og sildeflåden.
Venstre støtter lovforslaget, ændringen og dermed loven.