Villy Søvndal (SF), 2004-01-14:
Det her er jo endt med at blive en meget spændende diskussion, synes jeg, både en principiel diskussion og også en meget konkret diskussion.
Man kan vel sige, at Enhedslisten hermed formulerer det ultimative bud på det frie valg, og det er vel historiens ironiske skæbne, at de, som i øvrigt siger, at de er tilhængere af det, ihærdigt sætter sig imod, at det frie valg skulle virke lige præcis her.
Jeg kom undervejs i debatten til at mindes statsministerens nytårstale, den første, hvor han advarede mod smagsdommere og sagde, at der var forhold i livet, hvor almindelige mennesker bedst selv vurderede, hvad der var godt.
Gad vidst, om ikke det her er et af områderne.
Det mener højrefløjen ikke i det her tilfælde.
Der er det for vidtgående at gå ind for det frie valg.
Når Enhedslistens forslag er interessant, er det jo, fordi det er en reel måde at få afdækket et behov på, som ingen af os kender.
Jeg synes, det er historisk interessant, at tidligere regeringer har turdet lægge tallene frem med ventelisterne.
Derfor har vi de sidste tal i år 2001.
Og så oplever vi pludselig et tal, som kunne være ubehageligt i den offentlige debat, der har været præget af metafysiske udtryk som frit valg og folk, der selv skulle bestemme, og sådan noget.
Hvis det blev sat op imod virkeligheden, kunne der jo godt tegne sig et knap så romantisk billede.
Derfor valgte man så at retouchere tallene væk.
Det synes jeg er ærgerligt.
Derfor er Enhedslistens forslag jo, undskyld mig, genialt på den måde, at det er den ultimative måde at få frem, hvor mange mennesker der gerne ville have en plads i en beskyttet bolig, et plejehjem, en ældrebolig, hvis muligheden var der.
Når det også er en vigtig diskussion, er det jo, fordi vi med vores plejecentre er på vej et sted hen, hvor plejetyngden simpelt hen er så stor, at det i sig selv gør det svært med nogle af de ting, vi godt vil.
Tankerne om netværk på ældreområdet, tankerne om svage ældre, der understøttes af stærke ældre, og sådan noget vanskeliggøres jo voldsomt, når visitationen er så hård, som den er i øjeblikket.
Også af den grund vil det måske være vigtigt, synes jeg, at overveje forslaget.
Så har vi haft en diskussion om statistik.
Er Ældre Sagens tal rigtige?
Jeg vil nu advare imod at tro, at Ældre Sagen ikke er i stand til at arbejde med de her områder.
Men det vender vi som sagt tilbage til. Jeg synes alligevel, det er påfaldende, at det stærkeste indlæg, ministeren kunne komme med, var, at det i hvert fald var uændret fra 2002 til 2003
Det synes jeg må være påfaldende for et støtteparti som Dansk Folkeparti, der har sagt, at de vil gøre noget mere for de ældre, at det ultimative, man kan komme op med som argument i den her sag, er, at det i hvert fald ikke er blevet dårligere; vel at mærke i en situation - som hr. Jørn Pedersen påpegede - hvor antallet af ældre, specielt dem over 85 år, stiger voldsomt.
Det her ser ikke kønt ud for regeringspartierne.
Det ser endnu mindre kønt ud for Dansk Folkeparti i forhold til de udmeldinger, der har været.
Så forstår jeg simpelt hen heller ikke, at man ikke parrer den her diskussion med diskussionen om den høje ledighed.
Vi ved, at byggefagene er trængt.
Vi ved, at der på et område som ældreområdet, også på børneområdet og skoleområdet, er behov for at sætte noget i gang.
Vi ved, at det kan konjunkturstyres på den måde, at hvis der så bliver behov for at skrue ned igen, kan man skrue ned på et senere tidspunkt.
Jeg forstår ikke, at regeringen ikke vælger - i stedet for bare passivt at kigge på arbejdsløshedstallet, der stiger - at gå ind og sige, at der er en fantastisk mulighed for at løse to problemer på én gang, nemlig arbejdsløshedsproblemet og problemet med de mange ældre og handicappede, der venter.
Vi har et behov for rotation på boligmarkedet, også for at få de unge ind på boligmarkedet, fordi boligmarkedet er låst, det tvinger priserne op, og det gør, at unge familier kommer til at betale afsindig høje huslejer, der igen gør, at hele økonomien ikke hænger sammen.
Derfor synes jeg, at alle argumenter taler for, at vi havde en regering, der var lidt mere aktiv på det her område, udtrykte sig lidt mere ambitiøst, havde modet, det moralske mod, til at lægge tallene frem, så vi kan vurdere de reelle tal.
Det håber jeg at denne her debat giver anledning til.