Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-03-19:
Før denne debat her i salen var jeg ikke særlig glad for regeringens forslag til ny barselorlov, og efter at vi har haft debatten om forslaget, er jeg nok nærmest blevet endnu mere imod det, bl.a. fordi regeringen tydeligvis har en betragtning om, at mænd skal tvinges for at få lov til at være sammen med deres børn.
Det udgangspunkt synes jeg er fuldstændig forkert for hele diskussionen om barselorlov.
Som andre har været inde på tidligere, nedlægger man for det første børnepasningsorloven, og det vil altså sige, at de fleste får mulighed for at være mindre tid sammen med deres børn i barnets første 8 år. For det andet bliver manden kun sikret 2 uger og har altså kun ret til 2 ugers barselorlov i fremtiden mod de nuværende 4.
I Sverige og Portugal har den model været murbrækker for mændene.
Det er blevet legitimt for mændene at bede om barselorlov, og desuden betyder den model selvfølgelig, at udskrivningen ved at ansætte en kvinde i den fødedygtige alder bliver en væsentlig mere lige udskrivning ved at ansætte en mand, end den er i Danmark.
Hvis det er naturligt, at manden også tager orlov, altså hvis mænd i lige så høj grad som kvinder tager barselorlov, vil forskellen på udskrivningen selvfølgelig blive mindre, og dermed vil kvindens stilling på arbejdsmarkedet være langt bedre, end den eksempelvis er i Danmark. For det tredje er man kun sikret fulde dagpenge i en del af barselperioden.
Hvis man ønske at tage den fulde periode, falder dagpengeniveauet, og det har desværre den konsekvens, at ønsket om længere barselorlov må vejes op imod familiens økonomi i højere grad end nu.
Desuden ved vi jo, at en lavere kompensation betyder, at familien i høj grad vælger, at det er kvinden, der skal gå hjemme, fordi det for det meste er hende, der tjener mindst.
For det fjerde betyder en del af forslaget, at regeringen vil fjerne 2.500 institutionspladser, og det er altså meget fint, når vi i dag har hørt flere tale om pasningsgaranti heroppefra.
Det er jo ikke kun et spørgsmål om, at regeringen ikke sikrer pasningsgarantien; forslaget går direkte ud på at gøre de kommuner, som i forvejen ikke lever op til pasningsgarantien, endnu dårligere stillet, end de var i forvejen, og de kommuner, som faktisk lever op til pasningsgarantien, kan måske i fremtiden ikke leve op til den, ganske simpelt fordi regeringen fjerner pengene til 2.500 institutionspladser.
Og hvilke konsekvenser har det så, at man fjerner 2.500 institutionspladser?
Venstre taler om frit valg, men der er da ikke noget frit valg.
Hvordan skal man kunne starte i arbejde igen, hvis der ikke er nogen institutionspladser?
Alt i alt må man sige, at det forslag, regeringen er kommet med om barselorlov, trækker i den forkerte retning.
Vi var mange i Danmark, både kvinder og mænd, som havde håbet på en forbedring oven på den meget grundige offentlige debat, der har været om det spørgsmål, men desværre ser det ikke sådan ud.
Desværre trækker forslaget i den forkerte retning:
Børnene får mindre tid sammen med deres forældre, kvindernes ligestillingssituation på arbejdsmarkedet bliver forringet, mændene sikres kun 2 ugers orlov mod de 4 uger, de har i dag, og forslaget går imod de bebudede forbedringer, som den tidligere regering og også Enhedslisten kom frem med.