runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Kirk (V), 2006-11-29:
Det spørgsmål, jeg vil stille til hr. Ole Glahn, er: Hvis nu en virksomhed, en anden end lige en landbrugsvirksomhed, skulle komme i tanke om at udvide og blive lidt større, fordi den så bedre kunne tilpasse sig nogle forhold, skulle det så også forbydes i fremtiden?
Det er næsten det, man hører fra hr. Ole Glahn.
Hr. Ole Glahn vil jo lægge begrænsninger på landbrugsudviklingen som sådan.
Hvis man skal klare sig i en global verden – og De Radikale er dog rundet af Venstre og oprindelig et liberalt parti, som ønsker, at markedskræfterne skal fungere – er det så ikke forkert, at vi snører albuerne fuldstændig ind til siden på et erhverv og siger: I skal fungere inden for disse rammer og må ikke bruge de muligheder, der er i fremtiden, teknologi og den slags ting?
Er det ikke helt forkert at gøre det i fremtiden?
Er det det, hr. Ole Glahn mener, når han siger, det er forfærdeligt, at der forsvinder en masse ejendomme her og der?
Er det, hr. Ole Glahn mener, at det skal forbydes alle virksomheder som sådan at udvide?
Ole Glahn (RV), 2006-11-29:
Nu er det store ord, hr. Jens Kirk tager i munden om de liberale.
Det, jeg tager udgangspunkt i, er en meget liberal tankegang, at der er en stigende efterspørgsel efter økologiske produkter.
Jeg har jo nævnt her tidligere i debatten, at vi skal til at importere økologiske varer.
Jeg synes faktisk, det er en tragedie, at Danmark som et landbrugsland er kommet i denne situation, fordi man ikke i tide har villet lytte til, at man skulle gøre mere for at omlægge produktionen.
Så bliver man nu overhalet af, at forbrugerne siger, at de gerne vil have det, og så skal vi importere varerne.
Jeg mener ikke – og jeg mener ikke, at jeg har sagt det – at der skal lægges begrænsninger på de store landbrug.
Jeg har sagt, at der skal være større muligheder for, at de små ikke bliver barberet ned til f.eks. 2 ha, og det er sandelig en anden tilgang.
For det, der sker der, er en negativ side af markedet, der forhindrer folk, der gerne vil etablere sig med deltids- eller fritidsbedrifter, i at købe dem, fordi man som landmand absolut vil eje jorden.
Jens Kirk (V), 2006-11-29:
Og det er vel også en kendsgerning, at det er meget kapital, der skal bindes deri, hvis man samtidig skal have boligen renoveret.
Jeg vil faktisk sige, at den måske bliver dyrere end en villa i Nordsjælland, og derfor er man nødt til at sælge noget af jorden fra, for at det kan lade sig gøre i fremtiden.
Det næste er markedsvilkårene.
Jeg synes da, det er glædeligt, at folk virkelig sætter pris på det økologiske nu og gerne vil betale for det.
Sikken en udvikling, vi kan få, uden at vi hyller dem mere end nødvendigt ind i støtte, for det er jo ikke vejen frem.
Glæder hr. Ole Glahn sig ikke over det?
Ole Glahn (RV), 2006-11-29:
Jeg ville da være et skarn, hvis ikke jeg gjorde.
Jeg synes bare, det er tragisk, at vi ikke er i stand til at efterkomme den efterspørgsel, der er.
Og vi har i hvert fald sovet i timen herinde, fordi vi ikke har set den udvikling, som flere har fortalt os ville komme.
Så vil jeg godt sige til hr. Jens Kirk om det der med at købe ejendomme: Jamen altså, jeg vil da ikke stå her og sige, at det ikke er dyrt at købe en ejendom på måske 20 ha og skulle renovere huset, men de, der har råd til det, er så også nogen, der formentlig kan bringe en stor indtægt med ud til landområderne.
Det er også med til at udjævne den økonomiske forskel mellem de rige og de fattige dele af landet.
Det ville jeg da hilse med stor glæde.
Allan Niebuhr (KF), 2006-11-29:
Nu har hr. Ole Glahn jo virkelig talt sig varm, og jeg synes, det på en eller anden måde er lidt besværligt for hr. Ole Glahn at stå her og udtrykke så store bekymringer på økologernes vegne, langt større bekymringer, end man overhovedet kunne høre fra økologerne.
Det undrer mig.
Ole Glahn (RV), 2006-11-29:
Nu skal jeg ikke være næsvis over for spørgeren, men jeg sagde faktisk lige for et øjeblik siden, og det kan jeg også dokumentere, at vi er fremkommet med et forslag om mellem 130 mio. kr. og 150 mio. kr. ekstra over en 7-årig periode til økologien, og det skulle bl.a. komme fra en modulation.
Så altså, det har vi, og jeg står til regnskab for det, som jeg laver her, mens jeg er ordfører for Det Radikale Venstre.
Jeg er meget optaget af, at økologi kan være et væsentligt bidrag, jeg siger ikke det eneste i landbruget, men jeg siger et væsentligt bidrag og et betydeligt større bidrag end det, vi ser i dag, fordi det har den egenskab, at det både er naturvenligt, dyrevelfærdsvenligt og fremmer aktiviteten i landdistrikterne.
Det er det geniale ved det.
Allan Niebuhr (KF), 2006-11-29:
Jamen hvad angår kvaliteten af det, der kommer ud af økologien, der kan vi slet ikke blive uenige, det er helt klart.
Jeg holder også meget af det, der ligger i økologien, dyrevelfærd og sådan noget.
Men jeg undrer mig lidt, for det, hr. Ole Glahn siger nu, er jo, at det forslag, som man nu siger man havde, netop i bund og grund viser utilfredsheden med, at regeringen og Dansk Folkeparti ikke ville give sig omkring modulation.
Ole Glahn (RV), 2006-11-29:
Det er det her tekniske fif med, at man skal forklare, hvad en regering gjorde for 6 år siden, hvor situationen var helt anderledes, hvor der jo slet ikke var den efterspørgsel efter økologi.
Så vil jeg godt lige svare på det, Hr. Allan Niebuhr var inde på før, at økologerne er meget tilfredse med det.
Ja, ja, som det er sagt tidligere, blev det ikke så ringe, som det så ud til på et tidspunkt.
Men jeg mener nu ikke, at vi sidder her i Folketinget for at skulle efterkomme, hvad interesseorganisationer ønsker.
Jeg mener, vi skal lægge en linje for det Danmark, vi gerne vil have.
Og jeg vil gerne have et Danmark, hvor der er mere økologisk produktion, af de grunde, jeg nævnte før.
Hermed sluttede forhandlingen.
Thor Pedersen (V), 2006-11-29:
Nu ved jeg ikke, hvad min mening egentlig er om det arbejde, som pågår, for der er jo tale om at afveje alle hensynene, og det indgår ikke, at der skal være ligebehandling.
Selve kvotedirektivet har ikke den præmis, at der skal være ligebehandling.
Derfor har de andre EU-lande jo heller ikke tildelt ud fra en lige procentsats.
Hvor meget man i givet fald kan sælge, det jo selvfølgelig bundet af direktivet, nemlig maksimalt 10 pct. ved en auktion.
Så beder jeg bare om, at spørgeren også afventer, at man finder den balance.
Det er en vurdering af, hvad det egentlig er for et potentiale, der er i forskellige sektorer.
Der er en liste, som man i givet fald kan udlevere.
Den viser, hvordan de andre lande har fordelt det, og at der ikke er tale om lige fordeling.
Der har man også hensynet til, hvad man har mulighed for at gøre i bestemte sektorer for at gøre det mest omkostningseffektivt.
Det har selvfølgelig baggrund i, at man ikke på forhånd skal nedlægge arbejdspladser et sted, hvis man kan nå målet om CO2-reduktion mere hensigtsmæssigt ved at omallokere.
Christian H. Hansen (DF), 2006-11-29:
Det kan jeg svare kort og præcist på, for det er jo sådan, at Dansk Folkeparti bliver betragtet som husmændenes parti i dag.
Det er jo os, der har været inde og lægge låg på strukturudviklingen gennem nogle af landbrugslovene hen ad vejen, og det var os, der fik indført udstykningsreglen.
Så der er sådan set ikke noget nyt i det.
Kristen Touborg (SF), 2006-11-29:
Finansministeren!
Undskyld, hr. formand.
Det er vel bl.a. af hensyn til skattestoppet, at regeringen løber fra sine løfter de 2 første år af perioden.
Dertil kommer, at regeringen efterfølgende kan bruge forøgelsen af landdistriktsmidlerne som en slags valgflæsk.
Det er da meget smart tænkt.
Sagen er nemlig den, at der i landdistriktsforliget mellem regeringen og Dansk Folkeparti ikke er taget synderlig hensyn til de godt 600.000 mennesker, som lever i landdistrikterne, og som ikke har noget med landbrug at gøre.
Det kan man nå at rette noget op på lige inden næste folketingsvalg, og så regner regeringens spindoktorer vel med, at folk har glemt løftebruddet over for landdistrikterne.
Jeg mener i øvrigt, at landdistriktsmidlerne fordeles på en ret speciel måde af forligspartierne.
Der bliver kun afsat cirka en femtedel til livskvalitet i landdistrikterne, mens der bliver afsat lige så stor en del til det traditionelle landbrug.
Af den del, der bliver afsat til natur og miljø, har jeg specielt hæftet mig ved, at beløbet til skovrejsning er blevet meget kraftigt reduceret.
Ifølge Skovdyrkerforeningen er området bombet tilbage til stenalderen.
Jeg ved ikke, hvordan regeringen vil opfylde sine løfter på det her område.
Kommunalreformen kan blive et stort problem i udkantsområderne, idet der efter al sandsynlighed vil ske det, at de større kommuner lettere vil kunne træffe beslutning om at nedlægge offentlige faciliteter i yderområderne, bl.a. skolerne.
Der er blevet længere fra folket til de folkevalgte, og når det sker, sker der automatisk det, at det bliver lettere at nedlægge skoler og for den sags skyld plejehjem, og samtidig går regeringen ind med en lov, som indebærer, at det bliver meget vanskeligt at oprette friskoler.
Dermed kan man godt se, hvad klokken har slået: Man vil fratage befolkningen muligheden for at sikre og bevare skolerne i området.
Det er nødvendigt, at der bliver etableret nogle nye arbejdspladser i yderområderne.
Det er værd at overveje, om man ikke skulle give virksomheder, der vil etablere sig her, en positiv særbehandling, måske noget i retning af det, der var gældende, da man benyttede egnsudviklingsstøtten.
Innovativ iværksætterstøtte, som kan give en eksport ud fra området, kunne måske være en mulighed; en målrettet støtte, som ikke indebærer, at der opstår et skattehul eller på anden måde misbrug af ordningen.
Det er helt oplagt at se på mulighederne for nye arbejdspladser inden for vedvarende energi som bølgekraft, brint og andre alternative drivmidler.
Det er noget rod, at en lang række ministerier er indblandet, for så er der tilsyneladende ingen, som føler sig reelt forpligtet på opgaven.
Vi har simpelt hen behov for at få reelle aktiviteter på det her område, hvis vi skal opfylde de løfter, som er givet af både regeringen og af os andre.
Christian H. Hansen (DF), 2006-11-29:
Jeg synes egentlig, det er fantastisk, når man tænker på, at for økologien er det, der er sket her, noget, man aldrig har set før, og så kan det lykkes en ordfører at stå og vende det til noget negativt.
Det fortæller nok mere om ordføreren, end det gør om aftalen.
Så vil jeg sige, at omkring modulation har vi jo indgået den aftale, som fremgår af landdistriktsaftalen, som vi har lavet med regeringen.
Den står vi ved, og det vil sige, at i programperioden drøfter vi det ikke.
Man kan jo synes meget om modulation, og man kan også vælge at sige, at det lige skal være afgørende for, at vi ikke vil have nogen indflydelse.
Det har vi så valgt at sige at det ikke skal.
Vi kan også sige det på en anden måde: at i forbindelse med CAP-reformen blev det vedtaget, at man faktisk gør brug af en form for modulation i dag, nemlig 4 pct., og de 80 pct. heraf går så ind i landdistriktsprogrammerne.
Det er jo det, man tager fra støtteordningen for landmænd.
Så man kan sige, at den er i gang.
Vi ved jo også udmærket, at debatten foregår i EU, og den følger vi med spænding.
Når vi har haft debatter i Folketinget om støtteordninger til landbruget, tror jeg ikke, der er noget parti, der ikke har sagt, at de gerne skulle fjernes, og at vi skulle ned på markedsvilkår.
Så at regulere det igennem EU vil være den rigtige løsning.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-11-29:
Vi er enige om, at der er 940 mio. kr. til rådighed for hvert af årene i den fremtidige periode her, og ifølge den aftale, Dansk Folkeparti har lavet med regeringen, bliver der altså i de første 2 år brugt 560 mio. kr. om året, altså cirka halvdelen af det, der er til rådighed.
Anderledes kan det ikke være.
Så siger hr. Christian H. Hansen, at det var det, man forhandlede sig frem til, for der var jo en modpart i forhandlingen.
Jamen, vi vidste jo, at pengene var til rådighed, vi tilbød at danne et flertal sammen med Dansk Folkeparti, så vi også de kommende 2 år kunne få en støtte til landdistrikterne af samme størrelse som den, man har haft de foregående år.
Hvad gjorde Dansk Folkeparti?
Ja, det kan man se på resultatet.
Nu sætter man rigtig meget i stå de første 2 år.
Det er virkeligheden.
At økologerne er glade, jamen det er da klart, efter at de havde set oplægget; så er det jo bedre at få lidt mere.
Men samtidig siger Dansk Landbrug: Det er alt for lidt, hvis vi skal dække de kvoter ind dér.
Christian H. Hansen (DF), 2006-11-29:
Jeg må igen sige, at vi er glade for den aftale, der ligger her.
Det er egentlig utroligt, at man kan surmule så meget, at man simpelt hen kan vende det hele til noget negativt.
Det er ikke sådan, at vi ikke går ind og bruger alle midlerne.
Vi bruger alle de midler, der er afsat.
Vi gør det bare i en anden rækkefølge, end det nu lige passer hr. Jens Peter Vernersen og Socialdemokratiet.
Sådan er det.
Så det er egentlig forkert at gå ud og sige, at den her aftale betyder, at man bruger færre midler på området.
Det gør man bestemt ikke, man bruger de samme midler, de kommer bare i nogle andre bidder.
Jeg må så også sige om det med de 210 mio. kr., at det er sådan, at jeg endnu ikke i min tid i Folketinget har oplevet en organisation, som ikke syntes, at den skulle have lidt mere end det, man nu er kommet frem til.
Jeg må bare konstatere, og jeg citerer: Hos Økologisk Landsforening har man særdeles svært ved at bevare pessimismen oven på den netop indgåede aftale.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-11-29:
Dansk Landsbrugs økologer siger, at der var behov for 210 mio. kr. i stedet for det der sølle beløb, som Dansk Folkeparti gik med til.
Det må være klart.
Og så synes jeg egentlig, at det der trick med at fortælle, at folk er sure, fordi de er uenige, skulle hr. Christian H. Hansen holde sig for god til.
Sagen er, at vi gav et tilbud om at gøre det her bedre.
Hr. Christian H. Hansen valgte – og det må vel være noget, der kan indrømmes – at støtte regeringen til halvdelen af det, der var muligt: 500 mio. kr. i stedet for 900 mio. kr. Der kunne have været et langt større beløb til at imødegå alle de problemer, der er i landdistrikterne lige nu og her – og også i de kommende 2 år.
Det er altså ikke noget med at være sur.
Og det kunne Dansk Folkeparti også have været, hvis vi havde stået sammen om det her i stedet for, at hr. Christian H. Hansen løb efter regeringen, som det jo er tilfældet.
Christian H. Hansen (DF), 2006-11-29:
Jeg må sige det på den måde, at jeg prøver på at stå her og sætte mig ind i hr. Jens Peter Vernersens situation og prøver på at se, om jeg kan få det lavet om til noget negativt.
Virkeligheden er, at da vi blev præsenteret for det her, havde man i regeringen afsat et beløb, der var på omkring 15 mio. kr. årligt til økologi.
Det er selvfølgelig et rigtig dårligt resultat, det kan jeg godt se; det kan jeg godt se at økologerne skal være meget skuffede over.
Virkeligheden er også, at man bruger samtlige midler, som ligger inden for området.
Man gør det bare i en anden rækkefølge.
Og så er vi jo villige til at skyde pengene af sted.
Det er ikke sådan, at man ikke bruger pengene, man bruger dem alle sammen, man venter bare lige for at se, at systemet kommer til at fungere.
Og tro mig: Det ville vi også have set, hvis det havde været en socialdemokratisk regering.
Kristen Touborg (SF), 2006-11-29:
Hr. Christian H. Hansen har svært ved at få armene ned og siger i den sammenhæng også, at vi jo i 2009 skal have en revision af programmet, og så skal vi have tingene fastlagt derfra og fremad.
Jeg vil så trøste mig med, at der er længe til 2009, og at det da godt kunne være, at livets realiteter gik op for både regeringen og Dansk Folkeparti, inden vi når frem til, at den her aftale skal revideres.
Jeg vil gerne spørge hr. Christian H. Hansen: Når nu Venstres ordfører argumenterer med, at man faktisk ikke rigtig kunne nå at bruge mere end de her 560.000 kr., er det så den samme syge forklaring, Dansk Folkeparti giver på, at vi ikke er gået videre, den samme syge forklaring på, at man ikke tager gennemsnittet, altså godt 900.000 kr. i stedet for?
Christian H. Hansen (DF), 2006-11-29:
Det er 560 mio. kr. og 900 mio. kr. og ikke 560.000 kr. og 900.000 kr.; hvis det var det resultat, havde jeg også været pessimist her i dag.
Det synes jeg egentlig heller ikke Venstres ordfører gjorde.
Man tager fuld EU-finansiering hjem, men de første 2 år bruger man altså det beløb her, indtil kommunalreformen er kommet på plads, og indtil man har set: Hvad er det så, der er behov for?
Indtil vi som aftaleparter kan ind og kigge på: Er der noget, vi kunne gøre lidt bedre?
Er der nogle penge, der skal flyttes lidt rundt, således at vi kan få tingene til at falde på plads?
Det er sådan, situationen er.
Kristen Touborg (SF), 2006-11-29:
Jeg kan høre, at Dansk Folkeparti altså heller ikke har en reel forklaring på, hvorfor man nøjes med at bruge 60 pct. af det gennemsnit, der er til rådighed, men også kun kommer med udenomssnak i den sammenhæng.
Jeg vil gerne spørge hr. Christian H. Hansen om det med de lokale aktionsgrupper.
Det er meget centralistisk styret, det er simpelt hen styret ovenfra, hvor mange der skal være, og hvordan de skal fungere.
Er det også Dansk Folkepartis opfattelse, at det er en god idé, at man i sådanne aktionsgrupper styrer det hele ovenfra rent strukturmæssigt, sådan at man forlanger meget store enheder i stedet for at gøre det muligt at gå ind på f.eks. kommunebasis?
Christian H. Hansen (DF), 2006-11-29:
For at tage det sidste først, vil jeg sige, at jeg synes, man skal give det en mulighed for at komme til at fungere.
Hvis det ikke fungerer, er det vel også noget, som vi så kan gå ind og drøfte og måske finde en anden ordning på.
Men jeg synes, at det er godt, at vi får de her LAG'er, altså lokale aktionsgrupper, som virkelig kan komme ind og give deres mening til kende og kan være med til at præge udviklingen ude i områderne.
Og så må jeg altså sige, at det jo ikke er nogen udenomsforklaring at sige, at man venter med at bruge nogle af pengene, til der er gået 2 år, for det er alle pengene, der falder på plads.
Jeg tror, at alle kan forstå det.
Jeg tror egentlig også, hr. Touborg kan forstå det, men jeg tror, at det, der er sket, er, at hr. Touborg synes, at aftalen er så god, og så er det lige det eneste, man kan finde at være lidt utilfreds med.
Den fulde ramme bliver brugt; sådan er det jo.
Ole Glahn (RV), 2006-11-29:
Jeg hører med interesse, at hr. Allan Niebuhr mener, at udviklingen i landsbyerne nu bliver vendt.
Så vil jeg bare spørge hr. Allan Niebuhr, hvordan hr. Allan Niebuhr synes det er gået i den forrige periode op til 2005, hvor man også har haft et landdistriktsprogram, og hvor, som jeg beskrev i mit ordførerindlæg, der har været en voldsom centralisering inden for landbruget, og hvor der har været nedlæggelse af en lang række skoler, dagligvarebutikker osv.
Er det den politik, der er fremmende, når der faktisk er en masse mennesker, der gerne vil bo og bosætte sig på landet?
Ville det ikke være mere progressivt åbent at sikre, at vi fik spredt befolkningen og levede op til den aftale, som regeringen har indgået om, at der skal være lige udvikling i landet?
Det er jo ikke det, der sker, og der er efter min opfattelse ikke noget, der tyder på, at det bliver meget bedre med det her program.
Der vil jeg gerne spørge hr. Allan Niebuhr helt konkret: Vil hr. Allan Niebuhr være med til at diskutere grænsen for, hvor langt man må barbere en landbrugsejendom ned, når man køber den – sådan at grænsen på 2 ha kan hæves?
Allan Niebuhr (KF), 2006-11-29:
Med hensyn til, hvordan det går ude i lokalområderne, i landdistrikterne, er det, som jeg sagde i mit ordførerindlæg, kun en håndsrækning, der gives herfra.
Selve møbleringen af landdistrikterne foretages ude i kommunerne.
Det er kommunalbestyrelserne, der har forpligtelsen til at sikre, at det også virkelig kommer ud, og at servicefaciliteterne er til stede, således at det er attraktivt at bo på landet.
Der er ikke noget, der har ligget mig mere på sinde end at sige, at det gode liv på landet har vi brug for.
Det her er en helhed, det er ikke kun storbyerne, der skal have udvikling, vi skal også have det i yderområderne, og der synes jeg, denne aftale klart er med til, at det går i den rigtige retning.
Ole Glahn (RV), 2006-11-29:
Nu lever vi jo af at komme med de positive ord, for hvis vi kommer med de andre ord, skræmmer vi vælgerne væk, så vi vader næsten rundt i positive ord.
Allan Niebuhr (KF), 2006-11-29:
Jeg ved ikke, om det er de samme tal, vi er i besiddelse af.
Jeg mener stadig væk ud fra de ting, jeg har kunnet se, at det altså er de mellemstore landbrug, der efterhånden fusionerer, og derfor er det de mindre landbrug, der fortsætter. Hvis det skulle være et problem, må vi jo prøve at se på, om der skal laves nogle reguleringer på det område, men indtil jeg har set noget helt konkret, vil jeg godt holde mig til de oplysninger, jeg selv er i besiddelse af.
Men skulle det blive nødvendigt, så lad os se på det.
Det skal i hvert fald ikke være det i sig selv, der ødelægger lysten til at etablere sig og bosætte sig på landet.
Det må vi se på.
Men jeg må sige, at de tal og de oplysninger, jeg har, ikke er helt identiske med det, som hr. Ole Glahn siger.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-11-29:
Nu er der en programperiode, der løber ud, og vi ved, at det i hvert fald ikke er lykkedes at hjemtage alle midler fra EU, i og med at der i hvert fald var så meget til rest, at man kunne bruge 55 mio. kr. til at finansiere salmonellabekæmpelsen for.
Kan hr. Allan Niebuhr fortælle Folketinget: Hvor meget er der alt i alt ikke blevet hjemtaget i den programperiode her?
Hvor meget ligger der ud over de 55 mio. kr.?
For én ting er, at man siger, at nu vil man gøre det rigtig godt fremover – det er ikke startet for godt – men hvor meget er der egentlig tilbage fra sidste periode, som bare ryger over i finansministerens kasse?
Allan Niebuhr (KF), 2006-11-29:
Nu kunne jeg jo have gjort det, at jeg i mellemtiden, siden hr. Jens Peter Vernersen stillede spørgsmålet til hr. Jens Kirk, var rendt ud for at se på tallet.
Det har jeg ikke gjort, jeg har lyttet til debatten i stedet for.
Jeg har heller ikke det konkrete tal.
Jeg må dog sige til hr. Jens Peter Vernersen: Det er dog sjovt, hvordan man kan stå på ét ben.
For et øjeblik siden hørte jeg hr. Jens Peter Vernersen sige, at nu går en hel masse ting i stå, fordi vi ikke sætter alt i gang i 2007 og 2008, men kun 60 pct., men nu siger hr. Jens Peter Vernersen, at vi ikke har kunnet bruge alle pengene i årene op til nu.
Det synes jeg lyder som et paradoks.
Og de penge, vi ikke går i gang med at bruge i 2007 og 2008, er jo ikke tabt.
De er stadig væk med.
Der bliver bare det mere at bruge af fra 2009 og frem til 2013.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-11-29:
Om det lykkes at bruge midlerne i landdistriktspuljerne, er jo helt afgørende, ligesom den indsats, der bliver gjort af dem, som administrerer det.
Det tror jeg vi er helt enige om.
Men der er ikke nogen som helst tvivl om, at man, når hr. Allan Niebuhr siger, at man skal give en håndsrækning, så giver en håndsrækning på 560 mio. kr.
Men det, der er til rådighed i gennemsnit for perioden, er næsten det dobbelte.
Omkring 900 mio. kr. er til rådighed i gennemsnit.
Alt tyder jo på, at man lige nu har brug for at gøre noget mere derude.
Man kunne stille det beløb til rådighed, som var gennemsnittet, og det kunne jo overføres, hvis ikke det blev brugt.
Det er vi også enige om.
Så det var overhovedet ikke sådan, at pengene var spildt.
Der havde altså været helt andre muligheder.
Men det er åbenbart sådan, at det for regeringen først og fremmest drejer sig om at holde pengene i kassen i stedet for at sende dem ud til områder, hvor der er behov for dem.
Alle er vel enige om, at der er store problemer ude i landdistrikterne i form af stor affolkning.
Plejecentre bliver affolket og nedlagt.
Det er ikke rimeligt, at man siger: Så venter vi og ser om 2 år.
Man kunne have gjort det bedre, vil jeg sige til hr. Allan Niebuhr.