Svend Auken (S), 2000-02-23:
Jeg synes, det er udmærket, at hr. Albrechtsen har stillet denne forespørgsel om miljøgarantien, og jeg synes faktisk, det er lykkedes at sætte en række ting på plads.
Der er umiddelbart to indrømmelser, der følger af debatten her, som jeg synes man uden videre skal medgive.
Derimod vil jeg hævde den påstand, at den nuværende regering ikke på noget tidspunkt har forsøgt at give andet end en meget nøgtern fremstilling af vores opfattelse af miljøgarantien.
For mit eget vedkommende har jeg også beklaget, at vi bruger udtrykket miljøgaranti i stedet for det mere nøgterne, som også er den internationale sprogbrug, nemlig miljøklausul, men nu hedder det miljøgarantien.
Det er den folkelige betegnelse.
Det kan vi ikke lave om på.
Den anden indrømmelse er naturligvis, at selv som nødbremse eller sikkerhedsventil eller undtagelsesbestemmelse eller miljøklausul er den ikke fuldkommen.
F.eks. er det efter dansk opfattelse stadig en svaghed, at landbrugsområdet ikke er omfattet.
Det er en svaghed ved miljøgarantien.
Når jeg har givet de to indrømmelser, så synes jeg altså stadig væk, at det er en god bestemmelse, er en nødvendig undtagelsesbestemmelse, at den er blevet forbedret ved Amsterdamtraktaten, ikke mindst på dansk foranledning og med en kraftig indsats fra statsministerens side, og er en bestemmelse, som vi måske endda kan få en lille smule mere glæde af i fremtiden under indtryk af, at der kan blive mange flere medlemmer af EU.
Det synes jeg har været en god afklaring.
Jeg mener bestemt ikke, der er behov for nogen kommission på det her område.
Det er vel noget af det bedst gennemtrawlede, bedst belyste overhovedet i EU.
Man kan have forskellige holdninger
til det og som hr. Albrechtsen sige, at fordi den ikke er perfekt, så er den ubrugelig.
Jeg har det synspunkt, at den ikke er perfekt, men den er absolut anvendelig til det formål, den har.
Endelig synes jeg, selv om hr. Albrechtsen blev stødt, at vi har haft en overordentlig spændende diskussion af, hvad strategien egentlig skal være på miljøområdet, og hvis det er mig, der har givet anledning til dette og lokket hr. Jørn Jespersen ud på glat is, så vedstår jeg det gerne, for jeg synes, at det er udtryk for proportionsforvrængning.
Det er udtryk for en forkert tilgang til samarbejdet i EU alene at fokusere på miljøklausulen eller miljøgarantien, som ikke bare hr. Albrechtsen, men mange andre, som har gjort det til en livssag at bekæmpe det europæiske samarbejde, gør sig skyldig i, og der synes jeg der er fremdraget mange eksempler.
At hr. Albrechtsen så med rette, synes jeg, gør opmærksom på, at han i en række situationer også i Europaudvalget personligt har støttet globale initiativer
Der er jeg nødt til at sige, at uden vores samarbejde i EU, og herunder også de muligheder for indflydelse, det giver Danmark og andre miljøprogressive lande, havde verden set meget anderledes ud.
Den eneste reelle modmagt, der er til De Forenede Stater, den eneste drivende kraft - ikke altid drivende nok efter min mening, men den eneste drivende kraft, der er - er EU, og det synes jeg hr. Jørn Jespersen med rette har sat en tyk streg under og dermed vel i øvrigt også afsløret eller afdækket et egentligt dilemma i hr. Albrechtsens strategi.
Et egentligt dilemma.
Hvis man skal tage hr. Albrechtsen på ordet, det kan jo være bekymrende, men hvis man skal tage ham på ordet, så tror jeg ikke, der er nogen grund til at tvivle på, at han oprigtigt er interesseret i forbedring af det globale miljø og gerne vil alliere sig med de internationale miljøbevægelser; men hans mistillid til og afsky for det europæiske samfund er så dyb, at han på forhånd giver afkald på det vigtigste, det vigtigste værktøj overhovedet, der står til vores rådighed, hvis vi skal gøre noget i denne, indrømmer jeg blankt, ufuldkomne verden, vi lever i.
Jeg vil gerne sige tak til ordførerne for debatten, og om forslagene til vedtagelse har jeg allerede sagt, at hr. Albrechtsens forslag er vi ikke enige i.
Juridisk er dette område utrolig gennemarbejdet, der er ikke behov for en sådan kommission. For så vidt angår hr. Jørn Jespersens forslag, er regeringens holdning den, at det er gennemført sympatisk og tiltalende, og vi er ikke uenige i det på noget punkt.
Når vi ikke kan anbefale Folketinget at stemme for det, hænger det imidlertid sammen med, at det kan læses som et forsøg og vil blive læst som et forsøg på at udvide dagsordenen for den kommende regeringskonference, og det har faktisk været et fast synspunkt i regeringens politik, at vi ikke ønsker en bred dagsorden.
Vi ønsker at gøre den nødvendige indsats for at berede grunden i forbindelse med EU's udvidelse, men vi ønsker ikke at give anledning til en meget, meget bred dagsorden.
Kommer der imidlertid en meget bred dagsorden, så er det klart, at så har vi også en række synspunkter, herunder også synspunkter, der flugter fuldstændig med hr. Jørn Jespersens forslag til vedtagelse, men vi ønsker ikke med vores stemmeafgivning eller beslutninger herfra at give signaler om, at vi ønsker at ændre vores holdning på det område. Det er det bedste for udvidelsen.
Det er det bedste for Europasamarbejdet, at vi får udvidelsen på plads, klarer alle overgangsproblemerne og i den forbindelse tilpasser EU's institutioner og så i øvrigt bruger kraft på at gennemføre alle de forbedringer, der var i Amsterdamtraktaten ikke mindst på miljøområdet, før vi kaster os ud i nye ændringer.