Kim Behnke (FRI), 2000-01-13:
Man fristes jo til at gøre den konstatering, at uanset om folk nu tror kraftigt på, at det er Allah, der er deres gud, eller det er kristne, der tror på deres gud, så ligger der jo et eller andet sted i begge religioner, at man tror på, at der er en øvre magt, der styrer skæbnen og udviklingen.
Og i det tilfælde er det jo overladt til andre end Folketinget at afgøre, hvordan den kulturelle udvikling bliver i Danmark.
Sådan ser vi ikke på det i Frihed 2000.
Og det skal de naturligvis have frihed til.
Vi har aldrig været bekymrede for, at danskerne i stor stil skulle gå hen og konvertere til islam.
Alene det forhold, at det kræver ikke bare deltagelse i den ugentlige fredagsbøn og ikke kun at give fremmøde i kirken juleaften, ja, alene det, at danskerne skulle til at bede fem gange i døgnet, det tillader den danske dovenskab over for gudsdyrkelse bestemt ikke.
Derfor er det efter vores vurdering ikke nogen trussel; det er ikke noget at frygte, at danskerne skulle konvertere til islam i nævneværdig grad.
Men det, der selvfølgelig kan være et problem, og det mener vi er et problem,
er, at der i det danske samfund optages ganske mange fra udlandet, som medtager deres religion, som så er islam.
Islam er både politik, religion og kultur.
Det er et helt system, der beskriver, hvordan man skal opføre sig.
Derfor er det vrøvl, når der er nogle af ordførerne i dag, der har søgt at foretage den sammenligning med den amerikanske kultur, som specielt unge tager til sig, klipper sig på samme måde som pigerne i Beverly Hills, spiser burgere og drikker cola, og hvad folk ellers finder på, for det er jo hverken et politisk, religiøst eller kulturelt system, men det er alene et spørgsmål om forbrugsmønster.
Det, der efter vores mening er et problem i det danske samfund,
er, at det, vi kalder integration, går ud på, at vi danskere skal tilpasse os dem, der kommer udefra, frem for at det er dem, der kommer udefra, der skal tilpasse sig vores samfund og vores normer.
Og i og med at folk, der er muslimer, tror på islam, dyrker islam, har en lang række andre moralske normer, end vi har i Danmark, ja, så giver det anledning til ganske mange konfrontationer.
Det sker omkring dyreetik, det sker omkring mad og andre ting.
Dér må det altså være sådan, at det ikke er os, der skal tilpasse os dem, der kommer udefra, men det må nødvendigvis være omvendt. Så sker der denne her politisk korrekte sproglige tilpasning.
Nu må man ikke længere kalde folk for fremmedarbejdere eller udlændinge eller flygtninge.
Næh, det er kun rigtig korrekt, hvis man kalder dem nydanskere.
Og det er også derfor, at alle de forslag til vedtagelse, der er fremsat, bærer én fejl, nemlig at staten, at regeringen skal tage initiativ til en fortsat debat.
Det ender altid, når den slags skal ske på regeringsinitiativer, i statspropaganda.
af god og dårlig moral
Det sker i form af udsendelse af brochurer og pjecer om, hvad der er politisk korrekt adfærd, og det er noget, vi under ingen omstændigheder vil være med til at understøtte.
Det må nemlig være sådan, at det skal være lovligt fortsat at kalde udlændinge for udlændinge og flygtninge for flygtninge, hvis ikke man ønsker at benytte disse nye, moderne udtryk.
I det hele taget mener vi, at det største problem er den store tilstrømning af folk udefra, og at danskerne langt hen ad vejen er naive humanister, som tror på, at bare vi lader passivt stå til, så går det hele nok, og det gør det bestemt ikke.
Det danske samfund er noget, der er værd at værne om, og derfor skal vi naturligvis stille krav til dem, der kommer udefra, krav om, at det er dem, der skal tilpasse sig os, og at det er det, der skal være indholdet af integration, og ikke det omvendte.