Kim Behnke (FP), 1998-04-24:
Jeg kan se på skatteministeren, at han allerede har talt til 90 og er gået i gang med de politiske forhandlinger i håbet om måske at få lokket nogle til ikke at støtte forslaget alligevel.
Jeg takker for den førstebehandling, vi nu har haft.
Allerede før folketingsvalget var forslaget jo første gang til førstebehandling, og stemningen var faktisk den samme dengang.
Jeg vil endda sige, at stemningen i dag er blevet mere positiv, og det kan være, at det er, fordi nogle af folketingsmedlemmerne har været i kontakt med deres bagland og dér oplevet, at det faktisk er et forslag, som ganske mange mennesker efterlyser og støtter.
Så derfor er grunden til genfremsættelsen simpelt hen, at vi nu kan få det gennemført, for det er jo det, det handler om.
Ministeren taler jo om, at der ikke er nogen grund til, at disse mennesker skal have en særlig skattelettelse, men man må jo sige, at en særlig skattelettelse ingenlunde er tilfældet.
Det, der er tilfældet, er, at nogle mennesker har købt en mindre landbrugsejendom under den forudsætning, at det var en mindre landbrugsejendom.
Og som det fremgår af beslutningsforslaget, har de oven i købet både landbrugspligt og bopælspligt.
Under de forudsætninger har folk købt denne mindre landbrugsejendom.
Se, de mennesker har så to muligheder, og den ene er at dykke en tur i lommeulden og betale den ekstra skat, og den anden er at prøve at komme af med ejendommen.
Men det sidste er jo, som Venstres ordfører var inde på, bestemt ikke nemt, for så skal de altså forsøge at sælge en ejendom, hvor vurderingen er ændret, og det kan meget vel udløse et betydeligt økonomisk tab for de mennesker. For de skal jo have solgt en ejendom med både bopælspligt og landbrugspligt, men hvor man altså samtidig skal betale parcelhusskatter, og et sådant sted er der ikke mange mennesker der er interesserede i at købe, og derfor vil mange af de 4.592 fra den 20. almindelige vurdering opleve en moderne form for stavnsbinding. At skatteministeren så kan få det til, at vi fremsætter et forslag om skattelettelse, må jo simpelt hen skyldes, at skatteministeren har den opfattelse, at alle samfundets penge bedst ligger i hans lomme, for det, der er tale om, er, at der er nogle mennesker, som har været udsat for en skatteforhøjelse, og at vi så ønsker at fjerne den skatteforhøjelse igen. Så er spørgsmålet jo, om det er sådan ude på landet, som hr. Aage Frandsen fra SF beskrev det, nemlig at der er så mange kvaliteter dér, at man gerne betaler det ekstra, som det koster.
Derfor er det her forslag et forsøg på at komme med et positivt bidrag til at sikre, at folk bliver boende på landet, og at de ikke kun har sådanne herlighedsværdier som svalernes sang og det, at de kan se græsset gro på markerne.
Tværtimod deltager partiet i de ting, jeg lige har nævnt, som har gjort det mindre attraktivt at bo på landet.
Her er et helt konkret forslag, som rent provenumæssigt jo absolut er overskueligt, og som betyder, at folk vil blive boende, og at andre vil føle det attraktivt at flytte på landet. Og lad mig specielt sige til SF og Enhedslisten: Det her lever jo op til alle de valgtaler, de har holdt.
Og jeg kunne f.eks. citere alle de taler, tidligere folketingsmedlem Bent Hindrup Andersen har holdt om, at vi skal have små, bæredygtige enheder, hvor familien bor, og hvor der er et par høns ude i gården og et par andre dyr og lidt økologisk landbrug osv., for det er lige præcis den type, det her drejer sig om.
Og de mennesker føler ærlig talt, at det er lidt underligt, at de er henvist til at få udbetalt statstilskud for at få deres økologiske produktion til at hænge sammen.
Og med hensyn til al den tale, der er om, at vi ikke skal have disse gigantiske fabrikslandbrug, er det jo det, forslaget handler om.
Det handler netop om, at vi gerne vil have de små enheder.
Derfor kan jeg fuldstændig erklære mig enig med hr. Frank Aaen fra Enhedslisten: Hvis folk har solgt eller forpagtet al jorden fra, så er det altså ikke dem, vi taler om.
Vi taler om de meget små enheder som f.eks. den ejendom
på 2,5 ha beliggende i Nordsjælland, som vi har nævnt i bemærkningerne til forslaget på side 2, og som ved den 20. almindelige vurdering fik ganske betragtelige skatteforhøjelser.
De mennesker kan ikke forstå, hvorfor de skal have den behandling.
Jeg skal derfor takke for den støtte, der har været fra et flertal i Folketinget.
Og jeg er overbevist om, at når skatteministeren har fået læst, hvad folk har sagt om det her forslag, så er det næste, vi skal i gang med, en forhandling om, hvad der skal gøres.
For det er jo et beslutningsforslag, så det er skatteministeren, der skal komme med lovforslaget.
Og i stedet for, at vi fører det her frem til en andenbehandling og tvinger skatteministeren, kunne skatteministeren finde papir og pen frem og komme med et forslag til ændring af lovgivningen, som også tager højde for det ønske, der er fra SF om, at vi ikke skal have nogen til at bygge kæmpevillaer ude på landet, som så får en lav beskatning - jeg tror, det var hr. Aage Frandsen, der nævnte det - for det skal vi ikke, og det er heller ikke det, der er Fremskridtspartiets formål med forslaget.
Det, vi skal gøre, er at sørge for, at de små husmandssteder, eller hvad man nu skal kalde dem, kan få lov
til at eksistere
Så med den mulighed håber jeg at skatteministeren vil bidrage positivt til at få det her skruet sammen på sådan en måde, at det kan fungere.
Men hvis skatteministeren går herop og siger, at han ikke vil, så er der den mulighed, at vi under udvalgsarbejdet finder sammen med det flertal, der er, og laver den indhegning og så går i salen igen og pålægger ministeren at komme med forslaget.
Men jeg ved fra tidligere, at vi har en ræsonnabel skatteminister, så jeg glæder mig til, at vi efter EU-afstemningen og storkonflikten, og hvad vi nu ellers skal igennem i de næste dage, sætter os sammen og får en god og fornuftig løsning.
Og så siger jeg tusind tak for den positive modtagelse.