runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Sjelle (KF), 2004-04-21:
Det Konservative Folkeparti er meget optaget af at sikre en vellykket integration af indvandrere og naturligvis deres efterkommere.
Ofte vil sproget være omdrejningspunktet for hele integrationsforløbet.
Desværre forlader mange unge folkeskolen med utilstrækkelige læsefærdigheder, deriblandt et meget stort antal tosprogede unge; et kedeligt resultat for en af verdens dyreste folkeskoler.
Den er fundamentet i vores uddannelsessystem for enhver, der vokser op i Danmark, også for de tosprogede.
Efter vores opfattelse er det imidlertid nødvendigt at følge de tosprogede børn ekstra opmærksomt for at være parat med de særlige tiltag, der kan sikre dem det fulde udbytte af deres skolegang. Målet er, at de får en uddannelse på niveau med alle andre unge og bliver godt forberedt til et liv i det danske samfund.
Vi hilser det derfor velkommen, at regeringen har sat så stærkt fokus på netop den opgave.
Betydningen af det kan næppe overvurderes.
Der er allerede gennemført flere lovændringer, der har til formål at styrke de tosprogede elevers danskkundskaber og integration i det danske samfund, ikke mindst netop tilbud om den tidlige sprogstimulering, som blev vedtaget sidste forår.
Der er ingen tvivl om det rigtige i at gøre dansk sprogstimulering obligatorisk.
Vi er derfor positive over for det fremsatte forslag, som skal sikre, at alle tosprogede børn med behov for sprogstimulering får et relevant tilbud herom.
Det er et forslag, som simpelt hen skal sikre, at børn får den sprogstimulering, som de har behov for, uanset hvad forældrene ellers mener.
I Det Konservative Folkeparti bidrager vi gerne til, at alle borgere uanset sproglig baggrund rustes til aktiv og fuld deltagelse i vores samfund.
Vi støtter derfor forslagene.
Louise Frevert (DF), 2004-04-21:
Så vidt jeg ved, er vendelbomål jo en dialekt.
Det er jo ikke et sprog.
Det er jo en dialekt.
Så ergo er vi stadig væk ude, ikke i en gråzone, men det er dansk.
Så det her er stadig væk ud fra definitionen, hvad der bliver talt i et hjem, nemlig ikke dansk.
Derfor er det defineret, som det er, i lovforslaget.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-04-21:
Jamen i mit hjem blev der altså heller ikke talt dansk i traditionel forstand, og det er derfor, jeg spørger.
Målet med det her er, at alle, der kommer i den danske folkeskole, skal kunne tale dansk.
Det er jeg helt enig i.
Med andre ord: Hvorfor skal pligten så ikke gælde alle?
Altså at alle, der ikke kan tale dansk, når de kommer i skole, simpelt hen får et krav pålagt om, at det lærer de, uanset hvad grunden er.
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-04-21:
Nu har fru Pernille Falcon til stort set alle ordførere, i hvert fald til os, der har været positive over for forslaget, talt meget om tvang.
Derfor vil jeg spørge om, hvad fru Pernille Falcon faktisk mener om § 76 i grundloven.
Pernille Falcon (EL), 2004-04-21:
Det er ikke nogen god idé at forhøre mig om grundloven, for jeg kender den ikke udenad.
Vil Venstres ordfører uddybe det?
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-04-21:
Nu vil jeg læse op for fru Pernille Falcon, hvad § 76 i grundloven er.
Hvis man beskæftiger sig med undervisningspligt, er det faktisk en paragraf, man burde have læst: »Alle børn i den undervisningspligtige alder har ret til fri undervisning i folkeskolen. Forældre eller værger, der selv sørger for, at børnene får en undervisning, der kan stå mål med, hvad der almindeligvis kræves i folkeskolen, er ikke pligtige at lade deres børn undervise i folkeskolen.«
Vi tvinger vores børn til at modtage undervisning; det er tvang, vil jeg sige til fru Pernille Falcon.
Ester Larsen (V), 2004-04-21:
Jeg gjorde udtrykkeligt opmærksom på, at Venstres gruppemedlemmer tager enkeltvis stilling til alle enkeltheder i lovforslaget, så jeg kan ikke give noget svar på, hvordan gruppen vil stemme.
Men jeg kan sige, at forholdet mellem mand og kvinde er naturens grundlæggende forudsætning for skabelse af nyt menneskeligt liv, og det er den forudsætning, der ligger til grund for regeringens udgangspunkt.
Bodil Kornbek (KD), 2004-04-21:
Som jeg netop var inde på i min tale, mener vi også, at hvis sprogstimulering virkelig skal have en større betydning, end den har ved bare at få nogle timer om ugen, er det også vigtigt, at sproget bliver brugt, og institutionen er absolut en ramme, hvor netop det at kunne bruge og udvikle sproget vil være helt naturligt for de børn, fordi de så kommer i spil med andre børn, som taler dansk, og også voksne, som netop også har fokus på sprogets udvikling.
Det vil helt klart være en mulighed for de børn for også at blive en del af et fællesskab og dermed også kunne få lov til at udvikle sproget.
Så ja, det vil absolut være en relevant mulighed.
Pernille Falcon (EL), 2004-04-21:
Ser fru Bodil Kornbek nogle muligheder i at bruge de lokale børnehaver som en oplagt ramme for sprogstimulation netop for de børn, hvor forældrene ønsker, at der skal være en tilknytning til nærmiljøet?
Bodil Kornbek (KD), 2004-04-21:
Jeg vil sige det på den her måde: Alene at tvinge børnene tror jeg simpelt hen ikke på som værende midlet eller redskabet til at opnå det ønskede resultat.
Hvis man virkelig så på det her i en helhed, så ville man først og fremmest hive fat i forældrene.
Det her er jo ikke et spørgsmål om, at man bare skal trække børnene ud og sige: Nu skal I tvinges til det.
Rent faktisk mener jeg, det er vigtigt at stille krav til forældrene.
Der har vi jo også støttet det forslag, som fru Elsebeth Gerner Nielsen og De Radikale er kommet med, at man simpelt hen skal modtage danskundervisning, når man kommer hertil.
Det mener jeg er en helt anden situation end at sætte barnet i den her tvangssituation og så flytte undervisningspligten til 3 år, samtidig med at man kun rammer en snæver gruppe af børn.
Så jeg er ikke enig i, at det her er måden, men jeg er meget optaget af, at vi finder ud af, hvad årsagerne er til, at nogle forældre siger nej til at lade deres børn modtage sprogstimulering uanset deres baggrund.
Det er så noget af det, jeg vil prøve at efterlyse under udvalgsarbejdet.
Thomas Adelskov (S), 2004-04-21:
Når jeg spurgte sådan, hænger det selvfølgelig sammen med, at fru Bodil Kornbek og andre ordførere har været meget optaget af, at der findes andre måder at få forældrene til at give accept af, at deres børn deltager i sprogstimulering.
Det var derfor, jeg var så særlig interesseret, da fru Bodil Kornbek kom med nogle eksempler på nogle kommuner, som ordføreren mener gør det rigtig godt.
Der var min interesse egentlig, om ordføreren vil være med, hvis nu de kommuner står og mangler nogle redskaber i forhold til visse forældregrupper.
Nu betyder det jo ikke, at man den dag, man fylder 3 år, bliver sat på skolebænken; det betyder sådan set, at fra 3-års-alderen vil der være en sagkyndig, der kommer ud og ser, om barnet nu kan, og så vil man sammen med forældrene planlægge: Hvordan gør vi det her?
Det kan være, man først går i gang, når barnet er 3½ eller 4 år - det vil være meget naturligt - med at sprogstimulere.
Og sprogstimulering er altså ikke at sætte børnene på skolebænken.
Men lad det nu ligge.
Jeg kan forstå, at det er undervisningspligten, der er kerneområdet, og så vil jeg spørge fru Bodil Kornbek: Når forældre pure afviser - lad os lade være med at give nogen eksempler - bare pure afviser at lade deres børn få sprogstimulering, mener fru Bodil Kornbek så ikke, at vi i Folketinget, hvis ikke vi gør noget for de børn, lader de børn i stikken af hensyn til nogle højt besungne principper om undervisningspligt og forældrenes frie valg?
Louise Frevert (DF), 2004-04-21:
Derfor ved ordføreren også, hvad der står her som udgangspunkt i lovforslaget, og det er, at det drejer sig om tosprogede børn.
Jeg behøver ikke blive ved med at definere, hvad der anses for at være tosprogede børn, det står også i lovforslaget, og ordføreren ved også godt, hvad det er.
Det er begrænset til at dreje sig om tosprogede børn, idet deres udgangspunkt er et andet, nemlig at der ikke bliver talt dansk i hjemmet.
Pernille Falcon (EL), 2004-04-21:
Det er rigtigt, det var ikke en korrekt formulering.
Man skelner jo her mellem børn, der taler dansk, og tosprogede børn, og det var ikke en korrekt formulering, jeg kom med.
Jeg deler i øvrigt fru Louise Freverts bekymringer over, at man selv med en intensiv sprogstimulering kan være i den situation, at der er børn i folkeskolen, der har nogle særlige behov, som ikke bliver varetaget tilstrækkeligt, og det er da rigtigt, at der godt kan være brug for, at man i en årrække bruger ekstra ressourcer på de københavnske folkeskoler for at sikre, at børnene uanset deres forældres sociale vilkår og baggrund kommer til at få en skolegang, der gør, at de kan klare sig lige så godt som andre børn, og jeg synes da også, det vil være prisværdigt, hvis man i Københavns Kommune ville følge op på det, for det illustrerer
jo netop, at det ikke bare er gjort med lidt sprogstimulation i en tidlig alder; det skal følges op. Vi kan have en forhåbning om, at den generation af børn, der har fået det fra en tidlig alder, kommer til at klare sig
lidt bedre - det er der noget, der tyder på - men det er jo ikke gjort med det alene.
Louise Frevert (DF), 2004-04-21:
Vil fru Pernille Falcon så ikke også give mig ret i, at man igennem næsten 7 år i Københavns Kommune meget intensivt har prøvet at give sprogstimulering både på den ene og den anden måde?
Jeg kan fortælle fru Pernille Falcon, at allerede for 4 år siden indførte vi 15 timers sprogstimuleringskurser for børn, der ikke gik i børnehave, og det har været gjort intensivt i ca. 6-6½ år, altså også inden da, hvor man har givet sprogstimulering til tosprogede børn.
Det er den ene del af det.
Den anden del er, at nu har fru Pernille Falcon flere gange omtalt danske børn og tosprogede børn.
Jeg vil gerne bede om en definition af det, for de tosprogede børn er jo altså også danske børn, hvis de har dansk statsborgerskab.
Så nu er vi altså ude i en gråzone, og den vil jeg gerne have defineret fuldstændig klart her.
Pernille Falcon (EL), 2004-04-21:
Nu er det jo meget enkelt at tro, at nogle få timers sprogstimulation kan løse hele problemet; det kan det jo ikke.
Det er jo ikke sådan, at det er tilstrækkeligt at give noget sprogstimulation i børnehavealderen, det er også nødt til at blive fulgt op i folkeskolen.
Jeg ved godt, at man i Københavns Kommune bestræber sig på at give nogle ekstra ressourcer i det videre skoleforløb, som sikrer, at de tosprogede børn kan få de samme muligheder som de såkaldt danske børn, men det er jo også sådan - det er en kendt viden - at det meget er forældrenes sociale vilkår, der er bestemmende for børnenes skolefærdigheder.
Det kan man se bredt over hele landet, man kan se fra kommune til kommune, at det egentlig er forældrenes sociale vilkår, man læser på børnenes karakterblade.
Louise Frevert (DF), 2004-04-21:
Nu har fru Pernille Falcon jo talt om Københavns fortræffelighed flere gange.
Man har et problem med de tosprogede børn, der faktisk ikke kan tale dansk.
Pernille Falcon (EL), 2004-04-21:
Det er da korrekt, at der så ikke ville være tale om diskrimination, men det er ikke Enhedslistens opfattelse, at det er en god idé at lave undervisningspligt helt ned i børnehavealderen.
Det er faktisk Enhedslistens opfattelse, at børn skal have lov at udvikle sig gennem leg, og det gælder også for tosprogede børn.
Det er derfor, at det er vores opfattelse, at man skal skrue nogle tilbud sammen, som gør, at både danske børn og tosprogede børn får mulighed for at udvikle sig og få stimuleret deres sprog gennem leg.
Det er derfor, det er beklageligt, at det er de samme partier, som tordner frem med det her forslag, som ikke vil sætte de fornødne ressourcer af i daginstitutionerne til sprogstimulering.
Det ser man bredt i kommunerne.
Det er de samme partier, som ikke satser på det felt overhovedet, men som i stedet for tordner frem med tvangsmæssige foranstaltninger for en særlig gruppe.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-04-21:
Er fru Pernille Falcon enig i, at hvis vi endelig skal til at have det her med grundloven trukket ind i debatten, kan man sige, at det, man skulle, var simpelt hen at gå ind og sænke undervisningsalderen for alle børn i Danmark til 3 år?
Fra 3-års-alderen er der undervisningspligt.
Jeg vil ikke anbefale det, men så kunne man i hvert fald sige, at der ikke er tale om diskrimination.
Så er det bare franske tilstande.
Pernille Falcon (EL), 2004-04-21:
Nej, som det forhåbentlig er fremgået af mit indlæg, er det, vi er imod, at indføre tvangsmæssig undervisningspligt for 3-årige.
Thomas Adelskov (S), 2004-04-21:
Fru Bodil Kornbek nævnte i sin ordførertale nogle kommuner, som har gode erfaringer med sprogstimulering.
Hvis nu man kunne forestille sig, at en af de her kommuner oplevede, at der var forældre, der afviste at tage imod tilbuddet til deres barn om obligatorisk sprogstimulering, f.eks. Høje Taastrup og f.eks. med en argumentation om, at tilbuddet ikke ligger i nærmiljøet, ville det så være overbevisende nok til, at fru Bodil Kornbek kunne støtte forslaget og være med, når vi skal trykke på de grønne og de røde knapper ved tredjebehandlingen?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-04-21:
Noget, jeg ikke har forstået endnu, er: Hvorfor er det ikke alle, der ikke kan tale dansk, som altså skal tvinges til at modtage et tilbud?
Altså hvorfor er det obligatoriske tilbud om dansk ikke noget, som gælder for alle, der ikke taler et alderssvarende ordentligt dansk, når de er de her 3 år?
Når jeg nu tænker på mig selv, så kunne jeg, da jeg kom i skole, kun tale vendelbomål.
Jeg forstod ikke en lyd af, hvad de andre sagde, og de forstod heller ikke, hvad jeg sagde.
Hvorfor skulle sådan en som mig ikke tvinges til at komme på skolebænken?
Hvis nu mine forældre ikke syntes, at det var en god idé, at jeg skulle lære dansk, fordi de faktisk syntes, det var bedre, at jeg kunne tale vendelbomål, hvorfor skulle den pligt så ikke gælde mig på samme måde, som den nu kommer til at gælde alle, der altså har nogle etniske rødder uden for Danmark?
Det forstår jeg ikke.
Hvorfor skal det ikke være et tilbud til alle og et krav til alle og en forpligtelse for alle?
Louise Frevert (DF), 2004-04-21:
Jeg er slet ikke enig med fru Pernille Falcon, for vi mener, at når man giver noget som et obligatorisk tilbud, så er det stadig væk et tilbud, og her er det altså børnene, der er i fokus.
Fru Pernille Falcon tager det, som om det er en tvangsforanstaltning, vi er ude i her.
Det er det jo slet ikke.
Her drejer det sig altså om børn.
Der er da ikke nogen her ved deres fulde fem af de her fire partier, der er med i folkeskoleforliget, der kunne finde på at tvinge vores børn til noget som helst, og det uanset hvor de kommer fra.
Jeg ved ikke, hvor den vrangforestilling kommer fra.
Pernille Falcon (EL), 2004-04-21:
Er det ikke korrekt, at den ændring, der egentlig foreslås nu, er, at man går fra et frivilligt tilbud over til et tvangsmæssigt tilbud, hvis man så skal kalde det det?
I og med at det er obligatorisk, er det det samme, som at det er tvang.
Det er måske kun på Sicilien, man kalder det et tilbud, når folk ikke har mulighed for at vælge det fra.
Ulla Tørnæs (V), 2004-04-21:
Nej, det er i og for sig overhovedet ikke korrekt forstået, men det har jeg sådan set respekt for at fru Bodil Kornbek ikke kan have viden om, for det handler om det, vi har beskrevet i det hyrdebrev, som vi har sendt ud til samtlige kommuner, hvor vi har understreget, hvilke initiativer der er sat i værk fra Undervisningsministeriets side, og også hvilke initiativer der vil komme.
Men jeg vil da foreslå, at udvalget får en kopi af det hyrdebrev, som er sendt til samtlige kommuner i august 2003 som en opfølgning på PLS Rambølls rapport.
Bodil Kornbek (KD), 2004-04-21:
Man har jo ikke forsøgt meget mere målrettet at komme med nogle andre redskaber til kommunerne for at få løst op på den her situation.
Der står også i den evaluering eller den rapport, der kom, at et samarbejde, der kan etableres, skal være mere opsøgende, og der skal være nogle bedre informationer fra kommunerne til forældrene.
Så der er jo rent faktisk muligheder for uden at ændre lovgivningen, uden at flytte undervisningspligten ned til 3-årige, at lave en indsats. Det har man vel egentligt ikke forsøgt overhovedet.
Man har kun set en mulighed, nemlig det her lovforslag og den ændring, der er her, som eneste fuldstændige og endegyldige mulighed for at prøve at komme nogle af de her problemer til
Der er ikke nogle andre muligheder overhovedet, er det korrekt forstået?
Ulla Tørnæs (V), 2004-04-21:
Igen må jeg sige, at det, fru Bodil Kornbek foreslår, jo ikke ændrer på det forhold, at der fortsat ville være nogle børn, som falder igennem.
Det er de børn, som vi ønsker at fange med det her lovforslag ved at gøre sprogstimulering obligatorisk, såfremt de ud fra en saglig-faglig vurdering har et behov for det for at kunne begå sig både socialt og fagligt i skolen, når de når dertil.
Bodil Kornbek (KD), 2004-04-21:
Når ministeriet allerede i år 2003 skriver et hyrdebrev, er det selvfølgelig på grundlag af, at man har en viden om, at der er noget, der ikke fungerer.
Der er også nogle kommuner, som ikke får alle børnene ind i sådan et sprogstimuleringsarbejde.
Men ville det ikke allerede på det tidspunkt, dvs. sidste år, have været muligt i hvert fald specifikt og målrettet at lave en vejledning der, hvor man kan se problemerne er?
Skal man vente et helt år på, at der kommer en vejledning og en lovændring?
Vejledningen kunne ministeriet da godt være kommet med allerede på det tidspunkt, og dermed kunne man have prøvet at se, om ikke det kunne skabe en forbedring og nogle bedre resultater for børn og forældre.
Ulla Tørnæs (V), 2004-04-21:
Jeg synes måske, at fru Elsebeth Gerner Nielsen begår den fejl, som jeg egentlig også hørte fru Anne Baastrup begik, nemlig at man blander tingene sammen sådan at forstå, at der er en gruppe kommuner, som ikke har stillet et tilbud til rådighed.
Det er også de børn, vi ønsker at favne med lovforslaget her ved at gøre det obligatorisk.
Så det er ikke alene et spørgsmål om de kommuner, som i henhold til PLS Rambøll-rapporten ikke havde stillet et tilbud til rådighed.
Det er alle børn, som efter en saglig-faglig vurdering har et behov for sprogstimulering.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-04-21:
Det er ikke nødvendigt, for ministeren husker det udmærket.
I 2000 var det 33 pct., i 2001 var det 15 pct., og i 2002 var det også 15 pct.
Det er så det, man reagerer på med redegørelsen, den, der hedder R 9, hvor man kommer med en række forskellige anbefalinger til, hvad der skal ske.
Noget af det, man lægger vægt på, er en øget informationsindsats, og det er en øget indsats over for de kommuner, der stadig væk ikke gør noget.
Ulla Tørnæs (V), 2004-04-21:
Jeg mener sådan set, at vi skred ind på det tidspunkt, hvor vi fik viden.
Altså vi sendte et hyrdebrev i august 2003 til samtlige kommuner.
Ifølge det, jeg erindrer, og det, jeg sådan lige umiddelbart på stående fod kan gengive, forholder det sig lidt anderledes, end fru Elsebeth Gerner Nielsen nævner her.
Jeg mener at kunne erindre, at det var 33 pct., som ikke stillede et sprogstimuleringstilbud til rådighed, og det tal var så faldet til 41 kommuner i 2001.
Men jeg har desværre ikke fået selve redegørelsen med mig her, så jeg vil foreslå, at vi måske kunne prøve at få helt styr på selve PLS Rambølls rapport og konklusionerne i rapporten i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-04-21:
Jeg forstår ikke helt det, ministeren sagde om, at der sker fremgang, at der altså er flere kommuner, der giver det her tilbud, for i den redegørelse, R 9, som ministeren afgav til Folketinget i sidste samling, står der meget klart, at der altså ikke er sket en udvikling det seneste år.
Det er stadig væk 15 pct. af kommunerne, der ikke giver det her tilbud. Med andre ord har man altså kunnet se, at det nogle år i træk er nøjagtig det samme antal kommuner, som ikke giver tilbuddet.
Hvorfor har man så ikke skredet ind noget tidligere?
Hvorfor har man ikke ageret på den viden, man trods alt har haft i ministeriet?
Ulla Tørnæs (V), 2004-04-21:
Jamen vi laver også en vejledning.
På baggrund af lovforslaget, som behandles her, vil der blive udarbejdet en vejledning til kommunerne om, hvordan loven skal implementeres.
Så vejledningen kommer nu.
Det giver mig så anledning til måske alligevel - jeg håber, at formanden tillader det - at knytte en lille kommentar til fru Pernille Falcons spørgsmål om sanktioner over for kommuner.
Det er ikke sædvanligvis sådan, at det af et lovforslag fremgår, hvad der vil ske med en kommune, hvis en kommune ikke lever op til lovgivningen, for kommunen skal selvfølgelig leve op til lovgivningen.
Det er jo ikke sædvane, at det bliver præciseret i lovforslagets bemærkninger, da det vil være ganske overflødigt.
Det forholder sig naturligvis sådan, at når en lov er vedtaget her i Folketinget, skal den naturligvis efterleves, herunder også af landets kommuner. Så spørger fru Anne Baastrup: Hvorfor et hyrdebrev, og hvorfor et hyrdebrev til samtlige kommuner?
Nu kan jeg ikke huske alle konklusionerne i PLS Rambølls rapport, men det forholder sig således, så vidt jeg sådan lige kan erindre på stående fod, at de 41 kommuner, som altså ikke havde stillet et tilbud til rådighed på det eksakte tidspunkt, hvor PLS Rambøll-rapporten blev lavet, var kommuner, hvoraf nogle var nye kommuner.
Nej, hvordan kan man udtrykke det?
Derfor havde det ikke været relevant at stille et sådant tilbud til rådighed, men de var ved at etablere det.
Så vil jeg også gerne gøre opmærksom på, at de 41 kommuner repræsenterer 3 pct. af de samlede tosprogede børn.
Det vil sige, at det er en relativt lille gruppe, der er tale om.
Men det er naturligvis ikke nogen undskyldning for de 41 kommuner.
Men grunden til, at det blev sendt til alle kommuner, er, at jeg ønskede at understrege, at det selvfølgelig er en forpligtelse, som alle kommuner skal leve op til.
Anne Baastrup (SF), 2004-04-21:
Nu er jeg ikke helt klar over, hvilket juridisk niveau et hyrdebrev er på, men jeg vil godt høre: Hvorfor har ministeren ikke sendt et brev ud til de 41 kommuner og bedt om en redegørelse for, hvordan de vil implementere folkeskolelovens § 4 a på et ganske bestemt tidspunkt, og hvis ministeren ikke får den redegørelse, er det en klage til tilsynsmyndighederne?
Hvad er grunden til, at ministeren ikke bare anvender den lovgivning, vi har på området, i stedet for et eller andet diffust hyrdebrev til samtlige kommuner, hvoraf en 220-221 stykker ikke har været nødsaget til overhovedet at læse det hyrdebrev?
Ulla Tørnæs (V), 2004-04-21:
Det var folkeskoleloven, som den ser ud på nuværende tidspunkt, nemlig § 4 a i folkeskoleloven, som er et tilbud om sprogstimulering.
Det er præcis den paragraf, som vi med det foreliggende lovforslag ønsker at ændre, sådan at der ikke længere er tale om et tilbud, men at det bliver obligatorisk for forældrene efter en faglig vurdering at lade deres børn følge et sprogstimuleringstilbud.
Pernille Falcon (EL), 2004-04-21:
Undskyld, det var så en ukorrekt måde at spørge på.
Det var jeg ikke klar over. Ministeren fremhæver, at der er tale om et tilbud til forældrene.
Er det sådan, at man fra Venstres side opfatter det som et tilbud, når der ikke er mulighed for at sige nej tak, eller er det sådan, at man opfatter det som tvang?
Kan ministeren bekræfte, at det er korrekt, at det, Venstres ordfører anførte, at man også forholder sig til sanktioner over for kommunerne, ikke er korrekt?
I dette lovforslag forholder man sig alene til sanktioner over for forældre, som ikke lever op til at modtage en kommende obligatorisk sprogstimulering.
Man har slet ikke ønsket at forholde sig til sanktioner over for de kommuner, der ikke stiller tilbuddet til rådighed.
Er det ikke også korrekt, at der er tale om, at man faktisk laver undervisningspligt helt ned til 3-års-alderen for en ganske særlig gruppe børn?