Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-05-09:
Dansk Folkeparti ønsker at indføre en såkaldt smiley-ordning for hygiejnen i sygehusvæsenet i lighed med den eksisterende ordning på fødevareområdet.
Statens Serum Institut skal føre kontrol med hygiejnen
på sygehusene.
Hertil kommer, at borgerne skal have oplysninger om sygehusenes hygiejnestandard via en sådan smiley-ordning.
Jeg vil gerne sige, at regeringen fuldt ud kan tilslutte sig formålet med forslaget, sigtet med forslaget.
Den seneste undersøgelse fra Statens Serum Institut viser, at der i 1999 opstod omkring 80.000 hospitalsinfektioner i den somatiske del af sygehusvæsenet.
Det er godt nok forholdsmæssigt helt på niveau med andre lande.
Der er altså ikke tale om, at vi har dårligere hygiejnestandard end sammenlignelige lande, men det er jo ikke det samme som, at vi ikke skal gøre en kraftanstrengelse for at nedbringe det.
Sygehusene har ansvaret for syge mennesker, som ikke just har brug for yderligere komplikationer.
Patientforløb kan blive forlænget og behandlingsforløb kan kompliceres
, hvis ikke vi gør en indsats på dette felt.
Derfor er regeringen fuldstændig enig med Dansk Folkeparti.
Regeringen er også fuldstændig enig med Socialdemokratiet, der jo tidligere i denne folketingssamling har fremsat et beslutningsforslag på hygiejneområdet. Vi er enige med begge: Der skal gøres noget ved hygiejnen på landets sygehuse, og det skal hellere gøres i dag end i morgen. Men det er altså fortsat regeringens opfattelse, at den mest effektive og den hurtigste vej til bedre sygehushygiejne går via den danske kvalitetsmodel for sundhedsvæsenet, som netop her for ganske få dage siden er sendt i en høring, for så vidt angår selve modellen, og hvor vi senere på året skal i udbud for at finde en international akkreditør.
Jeg vil gerne erindre om, at den nuværende regering, men også den tidligere regering har indgået aftaler med amterne og H:S om, at vi skal udvikle en landsdækkende kvalitetsmodel for det danske sundhedsvæsen.
Jeg går derfor også ud fra, at alle, der har været en del af disse aftaler, vil stå ved disse aftaler.
Regeringen er stærkt optaget af at skabe øget gennemsigtighed i sundhedsvæsenet, også på kvalitetsområdet.
Jeg tror, at den helt afgørende motor og katalysator for kvalitetsudvikling i de kommende år netop skal være gennemsigtighed og åbenhed.
En sund konkurrence vil kunne blomstre og udvikle sig, de færreste vil være tilfredse med at tilhøre den tunge ende.
Fagligheden tilsiger, at man gerne vil forbedre sig til gavn for alle, ikke mindst patienterne.
Borgerne kan dermed få et indblik i, hvordan sundhedsvæsenet fungerer, men vigtigere endnu er, at patienterne dermed får et mere kvalificeret grundlag for deres fri sygehusvalg.
Det er imidlertid ingen nem sag at offentliggøre kvalitetsdata fra en virksomhed, der er så omfattende og kompliceret som sundhedsvæsenet.
Tager vi f.eks. hygiejneområdet, så er det jo sådan, at når vi gerne vil fremme hygiejnen på de danske sygehuse, er det bl.a. for at undgå infektioner.
Men infektioner undgår man jo ikke alene ved at sætte ind på hygiejne og rengøring, sterile instrumenter.
Det gør man jo også ved at have en indsats i forhold til patientens ernæring, fordi den patient, der får den korrekte næring, jo også vil være mere modstandsdygtig.
Det gør man måske også ved at sætte fokus ind på accelererede patientforløb, sådan at man ikke - jeg havde nær sagt - når at sygeliggøre mennesker mere, end godt er, under behandlingen på sygehuset.
Så der er sådan set mange komponenter, der skal i spil for at opfylde det, der er målsætningen, nemlig at undgå infektioner.
Derfor er det heller ikke nogen helt enkel sag, det her.
Også selv om det jo sådan set ikke er nogen ny idé, det der med at offentliggøre kvalitetsstandarder.
Det er faktisk Florence Nightingale, der startede på det i 1862 i det londonske sygehusvæsen. Så har det været sat på standby i en årrække, men rundtomkring også internationalt ser vi jo, hvordan der vokser kvalitetssystemer frem, som søger at opfylde to formål på en gang, nemlig dels at udvikle sygehusvæsenet, ved at de sundhedsprofessionelle får de informationer, der skal til, dels at understøtte patienternes mulighed for at kunne vælge og orientere sig.
Derfor vil regeringen over sommeren udarbejde et debatoplæg med nogle bud på, hvordan det bedst kan sikres, at patienter møder et gennemsigtigt, informativt og åbent sundhedsvæsen, sådan at vi får et styrket beslutningsgrundlag, og sådan at vi sikrer, at alle parter bliver hørt.
Regeringens oplæg vil give bud på, hvordan kvalitetsdata kan kommunikeres til borgerne på en forståelig måde f.eks. i form af et stjernesystem, som det i dag anvendes i det engelske sygehusvæsen, men der kunne jo også være andre mulige måder at gøre det på.
Det afgørende for mig er ikke, om det er stjerner eller en smiley, der afgør det.
For mig er det afgørende, at vi finder et filter til at oversætte alle disse informationer, vi nu udvikler via den danske kvalitetsmodel, sådan at patienterne og det omkringliggende samfund på en nem, informativ måde får et indblik.
Det er sådan set det, der er opgaven.
Som sagt vil vi med et sådant debatoplæg søge at give et kvalificeret bidrag, der også inddrager de internationale erfaringer med stjernesystemer, med ranking, med akkreditering.
Det er min klare forventning, at debatoplægget vil stimulere til både debat og jo også til fremdrift i forhold til arbejdet med den danske kvalitetsmodel.
Jeg har med stor interesse noteret mig den rapport, der netop er kommet fra Institut for Sundhedsvæsen om offentliggørelse af kvalitetsdata, som jo bl.a. er tilvejebragt, efter at der har været nedsat en uformel arbejdsgruppe, som repræsenterer mange forskellige interesser i sundhedssektoren, og hvor der er enighed om, at vi har brug for at formidle kvalitetsresultater.
Og hvor der også er enighed om, at der netop er dette dobbelte sigte, hvor det handler om at give brugerne et kvalificeret grundlag for at træffe valg mellem sundhedsydelserne, og hvor det for det andet handler om at give de sundhedsprofessionelle grundlag
for kvalitetsudvikling
Som nævnt indledningsvis er det regeringens opfattelse, at den mest effektive vej til bedre sygehushygiejne går via den danske kvalitetsmodel for sundhedsvæsenet.
Det er et helt central element i kvalitetsmodellen, at alle væsentlige aspekter af sundhedsvæsenet skal omfattes af standarder og kvalitetskrav.
Disse standarder og krav skal f.eks. omfatte patientsikkerhed, sammenhængende patientforløb, medicinering, personalets kompetence og også sygehusenes hygiejne.
Det er essentielt for kvalitetsmodellen, at den netop skal fremme et sammenhængende kvalitetsarbejde.
F.eks. på hygiejneområdet, som jeg var inde på det, kommer det store kvalitetsløft, når der ikke kun er forpligtende standarder for håndhygiejne og overvågning af infektionsrater, men også forpligtende krav til konkret ernæring og accelereret patientforløb.
Min pointe er altså, at god hygiejne i kombination med nærende kost og kort indlæggelsestid samlet set minimerer risikoen for sygehusinfektioner.
Det er ikke hensigten, jf. en debat vi har haft tidligere i aften, at der via kvalitetsmodellen skal ske en detailregulering af sundhedsvæsenet, heller ikke på hygiejneområdet.
Med kvalitetsmodellen sker der en central fastsættelse af standarder, som sundhedsvæsenet skal efterleve, og derefter er det et lokalt ansvar - under hensyntagen til lokale forhold - at beslutte, hvordan standarderne bedst kan opfyldes.
Hvad er det for et værktøj, man skal tage op for at forfølge den centrale målsætning?
Udfordringen består altså i at skabe en balance mellem centrale forpligtende krav og lokal handling og lokal fleksibilitet.
af sygehusydelsernes kvalitet, eksempelvis målinger af infektionsrater, og ideen med sådanne målinger er naturligvis, at de bliver et input til det lokale kvalitetsarbejde.
Så skal der være en international akkrediteringsorganisation, som skal inddrages i en ekstern evaluering af sygehusenes kvalitetsudvikling, sådan at vi også får det internationale blik på det danske sygehusvæsen.
Målsætningen, som jeg håber og tror vi alle er enige om, er, at vi skal have mest mulig kvalitet - også på hygiejneområdet - for pengene.
Som sagt er arbejdet godt i gang.
Jeg nævnte, at den detaljerede modelbeskrivelse for tiden er sendt i en første faglig høring, og jeg vil gerne her i dag forpligte regeringen på inden årets udgang at give Folketingets Sundhedsudvalg en tilbagemelding på status for arbejdet med kvalitetsmodellen, herunder en vurdering af, om der er den nødvendige fremdrift på hygiejneområdet.
Nu er der en model, den er i høring, vi får nogle input.
Så må vi teste og sikre, om den brik, der står hygiejne på, men i øvrigt også de andre brikker, nu fylder nok i det samlede billede. Jeg vil gerne takke Dansk Folkeparti for med dette beslutningsforslag på ny at have sat sygehushygiejnen på dagsordenen.
Det, der er mit budskab her, er, at mange af forslagets tanker bliver realiseret via det igangværende arbejde med den danske kvalitetsmodel.
Ifølge økonomiaftalen for 2003 skal alle danske sygehuse være akkrediteret efter kvalitetsmodellen inden udgangen af 2006.
Det er regeringens målsætning, at der allerede i begyndelsen af 2005 skal offentliggøres relevante og pålidelige mål for kvaliteten af landets sygehuse, også på hygiejneområdet.
Det er ikke bare regeringens mål.
Det er også Sundhedsstyrelsens vurdering, hvilket fremgår af et svar, jeg just har underskrevet til Folketingets Sundhedsudvalg.
Endelig vil regeringen altså i den kommende folketingssamling udsende et debatoplæg med nogle bud på, hvordan vi som en slags overbygning eller et filter, eller hvad ord man nu skal bruge, på den danske kvalitetsmodel får formidlet informationerne videre til det omkringliggende samfund for at fremme en kvalitetsudvikling, hvor man hver dag søger at gøre det bedre, man gjorde godt i går, og sådan at man understøtter patienternes frie valg.
Det er sådan set den meget positive baggrund for, at regeringen ikke kan tilslutte sig beslutningsforslaget på nuværende tidspunkt.