Frank Aaen (EL), 1999-04-23:
Anvendelse af gensplejsningsteknologien i landbruget er efter vores opfattelse i øjeblikket den største miljørisiko af den årsag, at ingen med sikkerhed ved, hvad der sker, når de her genmanipulerede organismer kommer ud i naturen og bliver blandet med den almindelige natur, indgår i naturens kredsløb og dermed indgår i nye forandringer, nye ændringer.
Det er en proces, der er i fuld gang, som ingen ved hvor ender og som ingen ved hvad kan skabe af mærkelige organismer.
Og det er selvfølgelig derfor, at vi er optaget af det her spørgsmål.
Det er også derfor, at vi kan støtte det her forslag fra SF om at udvide og styrke mærkningen.
Det er lige, som vi synes, der bør arbejdes. Alligevel en bemærkning til indholdet i det, i og med at det i den grad fokuserer på mærkningen: Det afgørende er i virkeligheden ikke, at man ved, når man spiser noget, der er produceret ved hjælp af genmodificering.
Det afgørende er jo, at man ved en mærkning, som får folk til at fravælge produktet, stopper for udviklingen af produktionsformen.
Det er for os det afgørende mål med det her, og det er også derfor, vi vil have mærket så meget som muligt, for vi er sikre på, at forbrugeren vil fravælge det, og på den måde vil vi få drejet udviklingen, som i øjeblikket er i meget hastig fremgang, tilbage. Det lyder meget tit, når vi har miljødiskussioner her i Folketinget, som om alle er enige.
For hvem er imod et godt miljø?
Men vi kunne alligevel godt have debatten i dag og se en klar skillelinje mellem, om det, vi diskuterer nu, kun er forbrugerinformation, eller om det er et middel til at stoppe udbredelsen af anvendelsen af genmodifikation.
Problemet skjuler sig endnu meget i de tilforladelige ord, at »regeringen skal arbejde for«.
Dem kan ingen være uenige i.
Problemet er vel bare - og det er så også et spørgsmål til SF - om ikke »arbejde for« betyder arbejde for i EU.
Jeg vil ønske al mulig lykke til Torben Lund og til hr. Jørn Jespersen og til regeringen, men indtil videre er der ikke noget, der ser ud til, at der er stor fremgang for de her synspunkter nede i EU, for det er store koncerner, både kemikoncernerne og dem, der producerer frøene, som har sat sig så hårdt på det, at de vil blokere for det.
Men jeg vil sige - og det skal SF have tak for - at med debatten her har vi jo fået større afklaring i Folketinget om det her emne.
Det har den medvirket til, og dermed også været et skridt i den rigtige retning.
Men jeg vil godt sige, at netop fordi vi er bange for, at EU vil blokere for alle fremskridt på området, så er vores forslag - og det vil komme i skriftlig form i den nye samling efter sommerferien - at vi må lave en dansk mærkning på tværs af EU.
Det vil nok være civil ulydighed.
Vi vil nok få noget brok med EU, men vi er ret overbeviste om, at vi her har så god en folkelig sag, at EU ikke for alvor vil turde prøve at blokere for, at vi indfører en mærkningsordning i Danmark i stil med det, som SF her har foreslået.
Så det vil vi altså fremsætte, så tager vi debatten igen til den tid. Vi vil samtidig arbejde uden for Christiansborg, for heldigvis er det ikke alt, der afgøres her på stedet. Hvis alt skulle afgøres her på stedet, havde vi jo aldrig fået økologien frem til den position, den har i dag.
Derfor tror jeg i virkeligheden også, at der er en stor opgave uden for Christiansborg på det her område.
Pres butikkerne til ikke at tage fødevarer ind, der er lavet med anvendelse af genmodificerede organismer, tag fat i producenterne.
Vi vil ikke acceptere den produktionsform.
Og det skal man huske, for det er ikke blevet sagt så meget i debatten: Det er jo ikke alene risikoen ved, at de her mekanismer spreder sig i naturen på en måde, der er helt ukontrollabel.
Det andet er jo, at det er en perversion af en produktionsform, fordi det, der er det egentlige mål med at lave de her genmodificerede organismer, jo er, at man skal producere nogle planter, som er i stand til at tåle, at de bliver oversprøjtet gang på gang med sprøjtemidler. Og det er jo virkelig kapitalistisk produktion, når den er allermest pervers, at man udvikler en produktionsform, hvor man uhæmmet kan sprøjte markerne med sprøjtemidler.