Peter Hansen-Nord (V), 1999-04-08:
Vi har i en årrække haft et lukket detailstyret system med tilskud til vedvarende energi, som mange mennesker kunne have en vis forventning om kunne fortsætte i al evighed.
Jeg har siden 1992-1993-1994 sagt til disse her mennesker: Pas nu på.
De her tilskud er for store.
Det her går galt, for mange mennesker lokkes ud i nogle investeringer, i nogle projekter, på basis af et statstilskud, som vi alle sammen ved på et eller andet tidspunkt vil komme under afvikling eller pludselig en finanslovsnat mere eller mindre kan forsvinde helt eller delvis.
Der er nu et massivt flertal bag at sige: Lad os nu få afviklet disse statstilskud, som vi ved pludselig og uventet - og det bliver sådan noget altid - kan blive beskåret.
Lad os nu stille nogle rammer op for jer, garantere jer en mindstepris, og resten er så en variabel pris afhængig af markedet og efterspørgslen på den strøm, I laver.
Når så mange partier går sammen om at lave en garanteret bundpris, så har vi hjulpet kommende investorer i vedvarende energi til at kunne sætte sig hen og lave et budget, som de med rimelighed kan stole på.
De kan lave et budget, som de også kan forelægge deres banker, kreditinstitutioner, eller hvor de nu måtte låne deres penge, sådan at det, de går i gang med, har de med langt større sikkerhed en rimelig mulighed for at overskue.
Jeg er glad for, at vi nu er kommet i gang med denne konvertering, for det andet liv som vedvarende energiproducent var ulideligt.
Nu ser vi altså, at vi er begyndt på den øvelse.
Nogle føler, at de er kommet i klemme, og andre fejrer det, fordi de synes, det er alle tiders
overgangsordninger, der er kommet, og sådan vil det være, når man laver nogle principielle retningslinjer for det her.
Men lad os slå fast: Vi har nu betrådt den rigtige vej.
Det var i disse forhandlinger på intet tidspunkt afgørende for Venstre, om der skulle bruges 50, 70 eller 100 mio. kr. mere eller mindre til overgangsordninger.
Det har vi ikke lagt vægt på; vi har lagt vægt på, at princippet blev ændret, som jeg just har beskrevet.
Det bliver så suppleret med de såkaldte grønne certifikater, som hr. Søren Kolstrup også omtaler.
Her har vi også accepteret, at vi starter et lille lukket efterspørgselsmarked.
Det er fair nok.
Vi skal have markedet op at stå, der er ikke andre, der rigtig har etableret det endnu.
Vi laver et såkaldt nationalt efterspørgselsmarked, hvor vi med den ene hånd lægger en forpligtelse til aftag, der ligger og korresponderer nogenlunde med den vedvarende energiproduktion, der finder sted i den anden ende.
På den måde har producenterne mulighed for, eller de har sikkerhed for, at der er efterspørgsel efter den vedvarende energi, de producerer.
Det er kuvøsestarten til et, hvad skal vi sige, frit marked. Anden fase bliver, at disse grønne certifikater er kommet ud og har bevist deres levedygtighed.
Så bliver der mulighed for, som jeg tidligere i dag har opfordret regeringen til, at gå ud i et større forum, altså internationalt, og lige så stille begynde at handle disse grønne certifikater.
Det er måden, siger jeg til hr. Søren Kolstrup, hvorpå man får vedvarende energi til at overleve i et konkurrencepræget marked, og det er den bedste hjælp, man overhovedet kan give dem, der virkelig vil noget med vedvarende energi og mener noget med det.
Jeg kan støtte det forslag til vedtagelse, der er fremsat af regeringen.