runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-03-30:
Det er jo nu det fjerde beslutningsforslag fra Enhedslisten, vi behandler i dag.
De tre andre har ikke været gode.
Jeg synes, det er lidt træls, at vi skal bruge meget tid på at beskæftige os med, hvad jeg betragter som et studiekredsarbejde af relativt ringe kvalitet som dette beslutningsforslag.
Sandheden er jo, at Danmark fører en meget aktiv udenrigspolitik.
Vi gør det inden for rammerne af de organisationer, vi er medlemmer af.
Det gør vi inden for EU.
Det gør vi med hensyn til fredsbevaring.
Det gør vi inden for NATO.
Det gør vi inden for OSCE, WTO, Østersørådet, hvor der skal være topmøde i Danmark her i løbet af den næste uges tid.
En meget høj aktivitet, som heldigvis - det er det glædelige - har meget bred tilslutning fra de politiske partier her i Folketingssalen.
Jeg ved godt, at hr. Keld Albrechtsen ikke bryder sig om hverken vores medlemskab af NATO eller EU eller WTO.
Hvis det stod til ham, skulle vores aktivitet vel i virkeligheden bestå i, at vi skulle melde os ud af disse organisationer.
Det er der jo ikke noget ondt i.
Men det skal ikke trække fra billedet i dag, at Danmark fører en meget aktiv indsats i de organisationer, vi er medlem af, og som jo er det nye træk i verdensudviklingen, og som er det træk, der gør, at små lande har fået en betydelig større mulighed for at påvirke deres egen skæbne, end vi havde tidligere.
Foruden det aktive arbejde i disse organisationer, og flere kunne nævnes, kommer det store bilaterale, tosidige samarbejde med jo bogstavelig talt alverdens lande.
Et samarbejde, som ikke bliver mindre, selv om det multilaterale arbejde bliver større. Jeg må sige, at alt taget i betragtning finder jeg ikke, at forslaget her er et særlig seriøst grundlag for en diskussion om vores udenrigspolitik.
Regeringen kan selvfølgelig ikke støtte forslaget.
Ole Stavad (S), 2000-03-30:
Jeg er enig med hr. Kim Behnke i, at hvis det er sådan, at man skaber nogle falske forventninger, så kan det få folk til at handle på en måde, så det kan være til skade, f.eks. for nogen, der sælger motorcykler, og derfor synes jeg også, at man skal tage den konklusion, som hr. Kim Behnke var tæt på at drage, med et stort gran salt.
Lige et par bemærkninger og først til fru Pia Christmas-Møller, som var sådan lidt højt oppe: Der vil jeg bare i al stilfærdighed minde om, at vi havde en borgerlig regering i 10½ år, som intet gjorde.
En af mine første embedsgerninger i 1993 var sådan set at fremsætte et lovforslag, der sænkede afgiften på motorcykler.
Det blev vedtaget i juni måned 1993, efter at henholdsvis De Konservative og Venstre havde haft skatteministerposten hver i 5 år, det ene parti godt og vel endda, uden at man havde foretaget sig noget.
Så det var ikke sådan, at debatten ikke foregik på det tidspunkt.
Det andet, jeg vil sige, er, at hvis man siger ligestilling og mener noget med ordet ligestilling, skal man jo være opmærksom på, at hvis vi tager priserne i 1999 som udgangspunkt, ville cirka halvdelen af de motorcykler, der blev solgt det år, have været dyrere.
Prisen kommer op, fordi afgiften skal stige, hvis der skal være en ligestilling, med den konsekvens, at de billige motorcykler bliver dyrere på grund af højere afgifter, og de dyre, de store, bliver billigere.
Det må man jo så forholde sig til.
Med hensyn til spørgsmålet om gule plader vil jeg bare minde om, at hvis en virksomhed køber en personbil, kan den heller ikke fås på gule plader.
Der er nogle regler om varerummets indretning og størrelse osv. som en forudsætning for det, men det er lidt svært, når vi snakker motorcykler.
Jeg tror i øvrigt, at hvis hr. Kim Behnkes forudsætninger - at en meget voldsomt stor del af befolkningen betragter en motorcykel som et fuldgodt alternativ til en bil - var rigtige, ville vi have mange motorcykler.
Hvis man holder motorcyklerne op ved siden af bilerne og ser, hvad de koster, ville der nemlig være mange, der kunne spare penge ved at købe en motorcykel, også med de priser, der er i dag.
Så derfor forstår jeg det dårligt nok.
Og når man endelig kan konkludere, at som billedet ser ud i dag, hvor motorcyklerne forurener mere, støjer mere og er langt farligere end det, man vil sammenligne dem med - nemlig bilerne - ja, så må jeg sige, at jeg ikke synes, valget er særlig svært p.t., og derfor må jeg også sige, at det bliver en svær pædagogisk opgave, hr. Kim Behnke får.
Det bliver i hvert fald en opgave, hvor det er nødvendigt at benytte argumenter, der ikke rigtig har hold i det virkelige liv, hvis det er sådan, at nogen skal kunne overbevises om, at hr. Kim Behnke har ret.
Men min store respekt for entusiasmen.
Kim Behnke (FRI), 2000-03-30:
Ja, principielt drager Folketinget jo kun kloge konklusioner.
Hvis vi tager det baglæns: Der er ingen saglig grund til at ændre på afgiftsknækket for brug af ABS-bremser, siger skatteministeren.
Jo, det er der.
Der er den saglige begrundelse, at vi vil have antallet af ulykker bragt ned, og det var jo også derfor, vi lavede ordningen med ABS-bremser i biler.
Det var ikke, fordi bilerne skulle gøres billigere, men fordi vi ville have antallet af ulykker bragt ned.
Fabrikkerne kan levere dem i dag, men de leverer ikke ret mange til det danske marked, for der er ingen, der har råd til at købe dem.
Derfor skal vi også ændre afgiften her.
Og endelig er det vores opfattelse med hensyn til de gule plader, at motorcyklerne skal have gule plader, når de er indregistreret til erhvervsmæssig kørsel, fordi vi så kan kende dem og dermed pålægge dem lavere registreringsafgift.
Det er hele formålet med at sætte gule plader på; det er ikke kun, for at politiet skal have noget at kigge på.
Jeg glæder mig ligesom skatteministeren virkelig til det udvalgsarbejde, vi får, og jeg er overbevist om, at argumenterne denne gang er så stærke, at et flertal i Folketinget får ændret på afgifterne.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-03-30:
Jeg synes egentlig ikke, hr. Kristian Thulesen Dahl har hørt efter, hvad jeg sagde.
Jeg understregede netop, at charterets hovedopgave var at udvide de europæiske befolkningers rettigheder, og det bliver så også et svar til hr. Keld Albrechtsen, over for EU's institutioner.
Det er hovedbegrundelsen for de her ting, og det kræver selvfølgelig en afgrænsning i forhold til andre konventioner, netop fordi man ønsker at holde fast i, at den europæiske menneskerettighedskonvention og domstolregimet ikke skal antastes.
Der er tale om en politisk aktion fra EU-landenes side i forhold til de her ting, og der er ikke i det charterarbejde lagt op til, at man skulle give EU kompetence til at kunne gå ind og blande sig i landes regeringsdannelser.
Her er der tale om en politisk aktion uden for EU-regi, og det ønsker jeg ikke at tage flere bemærkninger på nu.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-30:
Jeg vil sige til hr. Claus Larsen-Jensen, at så let går det
altså ikke.
Han rejser diskussionen om, at en af grundene til, at man skal have det her charter, er, at EU skal kunne lave sanktioner, som man har gjort over for Østrig.
Han laver en direkte kobling mellem det her, altså udarbejdelsen af det charter, vi diskuterer lige nu, og sanktionerne imod Østrig, og han nævner i den sammenhæng også EU som aktør på banen.
Så kan hr. Claus Larsen-Jensen da ikke affærdige den diskussion i denne her debat med, at det ønsker han ikke at tage flere korte bemærkninger på, eller ønsker ikke at kommentere yderligere eller lignende, hvis altså det skal have nogen som helst relevans at have denne her forespørgselsdebat.
Selvfølgelig er det da en aktuel debat.
Jeg synes jo, at det her charter, hvis det skulle have nogen mening, skulle være med til at genskabe retsprincipperne i Europa, altså genskabe princippet om, at man selvfølgelig først griber ind, når der er krænkelser af menneskerettighederne, og ikke udøver sindelagskontrol over for dem, man ikke kan lide, som man har gjort i tilfældet Østrig.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-30:
Socialdemokratiet er altså enig i, at det her charter ikke fører til bedre rettigheder for borgerne.
Der skal altså ikke ske en styrkelse af menneskerettighederne.
Men Socialdemokratiet hævder nu, at det, der skal styrkes, er EU-institutionernes pligt til at overholde menneskerettighederne. Jeg troede, det var det, man havde fået fastslået i Amsterdamtraktaten.
Dér står, at EU skal respektere den europæiske menneskerettighedskonvention m.v.
Så hvis det var det, der var formålet med projektet, så må man sige, at så er det ret fantastisk, at man skal bruge et helt konvent og titusindvis af sider og plidder og pladder for at få fastslået det, der allerede står i Traktaten.
Næ, hvad er meningen?
Meningen er, at det skal være EF-Domstolen, der på grundlag af et sådant charter skal overtage fortolkningen og forvaltningen af menneskerettighederne og dermed underminere Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg.
Det er magtbrynde, det er opbygningen af EF-Domstolens og EU-institutionernes magt, det her handler om.
Det handler ikke et kvidder om menneskerettigheder.
Det synes jeg man skulle erkende fra Socialdemokratiets side.
For man er på vej ud i en sump, en sump, hr. Claus Larsen-Jensen!
Elisabeth Arnold (RV), 2000-03-30:
Mit adrenalinniveau kan altså slet ikke komme op på de højder, som hr. Keld Albrechtsens åbenbart kan.
Jeg vil blot spørge hr. Claus Larsen-Jensen, om han ikke er enig med mig i, at uanset hvad hr. Torben Lund siger om Europa-Parlamentets holdning til dette charter, så er der allerede i Amsterdamtraktaten indbygget muligheder for at sanktionere over for lande, som groft og vedvarende krænker menneskerettighederne.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-03-30:
Jeg bliver bare nødsaget til at sige, at den diskussion har jo haft udgangspunkt i Østrigsagen, og det er ikke en EU-aktion.
Der er ikke regler i forhold til det her.
Og det, der er lidt morsomt, er i virkeligheden, at hr. Kristian Thulesen Dahl jo sådan set lægger op til, at det charter faktisk ikke engang skal findes uden for Traktaten, men skal være en del af Traktaten og i virkeligheden udvide EU's retslige grundlag til at kunne gå ind i forhold til den slags ting.
Den slags vidtgående unionsforslag har vi overhovedet ikke engang tænkt, og det er slet ikke det, der foregår i diskussionen om charteret.
Og dermed er det et svar også til det, som hr. Torben Lund har sagt Så vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen: Det er da klart, at hvis man skal udvide retten eller rettighederne for borgerne over for nogle, i det her tilfælde EU's institutioner, så bliver det selvfølgelig også en pligt for institutionerne den anden vej rundt.
Det er da det, der er hele ideen i det her.
Ideen er da netop at sikre, at institutionerne er omfattet af de samme regler, som i øvrigt gælder i landene, og dermed udvide borgernes menneskerettigheder.
er jo så at sikre, at det bliver skruet sammen på en sådan måde, så vi ikke antaster det, der er domstolsregime i Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, som er relateret til den europæiske menneskerettighedskonvention.
Det er jo sådan set det, vi bare siger stille og roligt.
Vi beder om tilslutning til, at det er den danske vej ind, og vi går i øvrigt efter en politisk erklæring.
Det burde i så fald ikke skabe de store problemer.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-30:
Det er altså svært at forstå, at man her vil lave et charter.
Nu har man ikke haft problemer med, hvem der må være på fotografiet i denne her sammenhæng.
Man er vist blevet enige om, efter lange diskussioner blandt de her deltagere, at det her skal hedde et konvent, der sidder og arbejder.
Man trykker i tusindvis af kopier, man henter en masse materialer, en masse eksperter.
Man sætter en masse i værk for ikke at gøre noget som helst, der har nogen som helst betydning.
Det er det, hr. Claus Larsen-Jensen vil fortælle Folketinget i dag.
Han siger, at charteret skal give EU grundlag for at gennemføre sanktioner, når et af den slags partier får del i regeringsmagten, f.eks. mage til de sanktioner, som de 14 regeringschefer har iværksat over for Østrig.
Så fremhæver jeg det i debatten og siger: Nå, men er det sådan noget lignende, det her charter skal bruges til?
Og så får vi bare igen at vide, at charteret skal være betydningsløst, et politisk dokument.
Det må endelig ikke sige noget, det skal ikke bruges til noget.
Det kan hr. Claus Larsen-Jensen ikke forvente, vi skal blive ved med at tro på.
Selvfølgelig er der en mening med galskaben.
Der er en mening med, man nedsætter så mange højt betalte fine folk til at sidde og lave så stort et stykke arbejde.
Ellers er det jo helt absurd.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-30:
Nu kom det jo så frem, at hr. Claus Larsen-Jensens hele opfattelse i den her sag bygger på en fatal juridisk misforståelse.
Hr. Claus Larsen-Jensen tror åbenbart, at det er EU, der har ansvaret for, at EU's retsakter, når de anvendes her i Danmark, overholder menneskerettighederne.
Men der vil jeg godt spørge hr. Claus Larsen-Jensen, om det ikke er korrekt, at det er den danske stats ansvar helt og fuldt at sikre, at EU-retten, når den anvendes i Danmark, respekterer menneskerettighederne, og at det er den danske stats ansvar at sikre, at sådanne sager i givet fald kan indbringes ikke for EF-Domstolen, men for Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg.
Nu finder jeg ud af, at det, der i virkeligheden lå i ministrenes udtalelser, åbenbart er ideen om, at når det gælder EU-retsakters forhold til menneskerettighederne, så skal det flyttes væk fra nationalstaternes ansvar, væk fra Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg og over til EF-Domstolen.
Det skyldes åbenbart, at hr. Claus Larsen-Jensen slet ikke er klar over, at det er den danske stat, der har ansvaret for EU's overholdelse af menneskerettighederne her i Danmark.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-03-30:
Jeg skylder lidt på Borgen i forhold til hr. Knud Erik Hansen, i forhold til indplaceringen af det pågældende.
Det, vi går efter her i denne dagsorden, er, at vi går efter, at det bliver et politisk dokument.
Jeg håber, det er svar i forhold til dét, vil jeg sige til hr. Knud Erik Hansen.
Så til hr. Kristian Thulesen Dahl: Jamen der kan tages mange øvelser omkring Østrig.
Det har vi brugt meget tid på her i denne sag.
Det er bare ikke det, charterarbejdet rent faktisk handler om.
Så til hr. Keld Albrechtsen: Jeg tror, det sådan set er lidt lige meget, hvad jeg siger i denne her sag, for det er selvfølgelig svært at indrømme - hvis man er cheffyrbøder på det europæiske spøgelsestog og kan se, at der er noget frygtelig farligt rundt om hjørnet alle steder på det her område - at der ingen er, der overhovedet har lagt op til, at man skulle fjerne noget som helst fra nationalstaterne, eller at man skulle tømme Den Europæiske Domstol og menneskerettighedskonventionen.
Øvelsen består jo netop i at sikre, at der er god overensstemmelse, så vi ikke antaster det og ikke flytter indbyrdes kompetence mellem EU og medlemstaterne og den europæiske menneskerettighedskonvention.
Det er det, der er selve øvelsen, og det er det, der er indholdet i det forslag til vedtagelse, jeg har foreslået på flere partiers vegne
Det burde hr. Keld Albrechtsen da kunne give sin tilslutning til.
Det lyder da meget fornuftigt, ikke?
Knud Erik Hansen (SF), 2000-03-30:
Den diskussion foregår rent konkret i konventet, og derfor er det også relevant, at man nu melder ud: Ønsker man faktisk, at det her skal indgå i Traktaten?
For hele diskussionen om charteret er meget formet af, om man vil have det inde i Traktaten eller have en mulighed for, at det kom ind i Traktaten. Dér synes jeg, det er vigtigt, at vi markerer.
Også jeg forstår, at man faktisk ønsker et politisk dokument.
Det synes jeg godt man kunne markere, samt at man faktisk heller ikke ønsker, at det her charter skal indgå i Traktaten på et senere tidspunkt.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-03-30:
Jeg troede sådan set - det undskylder jeg, hvis ikke det har været klart nok, det er min fejl - at når jeg siger, vi går efter et politisk dokument, så ligger der jo også i det implicit, at vi ikke går efter, at det skal ind i Traktaten.
Det er meget nemt. Men det er da rigtigt, som hr. Knud Erik Hansen siger, at der da er forskellige skoler og stridsspørgsmål om det her mellem nationale interesser, og der er formentlig også partipolitiske interesser i noget sådant her.
Vi ved da også godt, at der er et Europa-Parlament, som jo meget gerne vil bruge noget sådant her til en forfatningskamp og til at rage lidt mere indflydelse til sig.
Det ønsker vi ikke.
Det lægger vi ikke op til.
Det er heller ikke det, der er i pipelinen.
Men selvfølgelig er der i enhver proces forskellige synspunkter, der brydes.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-03-30:
Uden at skulle dramatisere debatten vil jeg godt sige, at når man tager debatten i konventet nede i Europa om, hvad charteret skal bruges til, så er der et bredt spektrum af forskellige synspunkter, men der er vel egentlig to skoler, nemlig det, som Danmark, England og Sverige repræsenterer, og som også blev udtrykt af hr. Claus Larsen-Jensen, og så er der en del sydeuropæere, der faktisk ønsker at bruge charteret til en udvidelse af EU og til at gøre EU til Europas Forenede Stater.
Det er så heldigvis ikke vores holdning i Danmark, men det er den diskussion, der også foregår, og derfor er den jo også relevant at tage.
Så vil jeg sige om forslaget til vedtagelse, at vi i SF langt hen ad vejen kan følge indholdet, og vi er også enige i intentionerne i, hvorledes man skal bruge charteret.
Der, hvor vi har problemer med teksten,
er om, hvorledes charteret skal indgå i Traktaten.
Hvis vi tager ministerens redegørelse til efterretning i denne her sag, synes vi, at det spørgsmål står alt for åbent, for det er rent faktisk en diskussion i konventet i dag, om man skal udforme charteret, således at det kan anvendes til at indgå i Traktaten, og vi mener, det er vigtigt, vi giver et signal til konventet om, at det ønsker vi faktisk ikke.
At man så senere kan indføje noget om menneskerettigheder i Traktaten, er så en anden diskussion, men at lave charteret med henblik på Traktaten, er jo det, der er diskussionen i konventet, og vi synes, det er vigtigt, at vi klart meddeler nu, at det ønsker vi ikke.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-30:
Nu kom jeg desværre lige her efter pausen ind midt i en sætning, fru Charlotte Antonsen sagde her i sin ordførertale, og derfor beder jeg om tilgivelse, hvis det, jeg nu spørger om, er blevet sagt.
Men jeg synes, det har været lidt vanskeligt at finde ud af helt præcis, hvad Venstre vil i forhold til det her charter.
Er det for Venstre et politisk uforpligtende dokument, en hensigtserklæring, der skal bruges til salgsarbejdet over for de skeptiske danske EU-borgere, altså der skal vise, at EU virkelig har nogle værdier?
Eller skal det her charter blive en egentlig grundlov?
Og grunden til, at jeg bliver nødt til at spørge, er, at jeg i Jyllands-Posten den 16. december 1999 kunne læse, at fru Charlotte Antonsen havde den holdning, at på længere sigt bliver charteret en slags grundlov. Sådan udtalte fru Charlotte Antonsen sig.
Jeg synes, det ville være befriende, om vi i hvert fald lige her fik at vide her, om der dog er forskel blandt de partier, der støtter det forslag til vedtagelse, som er fremsat, med hensyn til hvad det her charter egentlig skal blive til.
Charlotte Antonsen (V), 2000-03-30:
Jeg vil også gerne beklage, hr. Thulesen Dahl ikke kom, da debatten i Folketinget startede, for jeg har svaret på spørgsmålet.
Det, Venstre siger, og det, jeg hele tiden har sagt, er, at vi ønsker en smal regeringskonference, hvor man koncentrerer sig om leftovers fra Amsterdam af hensyn til østudvidelsen, og derfor ønsker vi et politisk dokument.
Det tilsluttede vi os allerede, da vi sagde ja til udgangspunktet for den nuværende traktat.
Det, jeg har sagt i Jyllands-Posten den 16. december 1999, som hr. Thulesen Dahl refererer til, jamen det er jo det, som er et åbent spørgsmål.
Ingen af os kender svaret på, om charteret på et senere tidspunkt skal skrives ind i Traktaten.
Det sagde jeg i øvrigt også i min tale.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-30:
Jamen så var det alligevel godt, jeg spurgte, for det, der er sagen, og det, jeg ønsker at få afklaret under debatten her om Venstres holdning, er jo ikke, hvad det ser ud til at blive i løbet af de næste 8-9 måneders arbejde.
Og da synes vi i Dansk Folkeparti, det er meget, meget vigtigt, at EU ikke får en egentlig forfatning, at EU ikke får den her egentlige grundlov med de her værdier indskrevet, så man skal kunne lave aktioner, som vi f.eks. har set det i forhold til Østrig også, hvor man så forsøger at sige, at det netop ikke er EU, der har handlet, fordi man jo efter det nuværende traktatgrundlag ikke kan handle inden for EU's rammer.
Da er det jo interessant at vide: Hvad skal det her så bruges til på længere sigt?
Og da hæfter jeg mig altså ved, at fru Charlotte Antonsen som Venstres EU-ordfører i Jyllands-Posten jo ikke siger, at man skal arbejde videre med det, men konstaterer: »Men på længere sigt bliver charteret en slags grundlov.«
Og det, jeg gerne vil have uddybet under debatten her i dag, er: Hvad ligger der i den udtalelse, som jo er en meget klar, bastant udtalelse og ikke noget med, at man vil arbejde med noget på sigt?
Pia Christmas-Møller (KF), 2000-03-30:
Allerførst vil jeg gerne starte med at takke udenrigsministeren og justitsministeren for deres besvarelser
Godt, at vi får debatten nu i god tid, så vi kan få punkteret de mange myter og de endnu flere vingeskudte vildænder, der huserer i debatten - ikke mindst på grund af den ulykkelige og fuldstændig forfejlede Østrig-aktion, som jo intet har med EU som sådan at gøre eller sagen omkring charteret.
For Det Konservative Folkeparti er det helt centralt, at der efter denne debat står følgende punkter fuldstændig klart: For det første, at arbejdet med det ny charter alene har til formål at synliggøre allerede kendte rettigheder, hverken mere eller mindre.
Og for det andet, at målet er et politisk dokument, et politisk dokument, som ligger i direkte forlængelse af topmødekonklusionerne fra Köln.
Der skal ikke lægges op til nye juridiske bindinger, men alene en ny overskuelighed og så naturligvis en signaleffekt ikke alene i forhold til borgerne, men sandelig også i forhold til nye ansøgerlande.
For det tredje, at der ikke på nogen måde lægges op til ændringer i kompetenceforhold mellem EU og medlemslandene.
Det er tre punkter, som det er meget vigtigt for
Det Konservative Folkeparti står lysende klart efter denne debat, og det mener jeg også det fremsatte forslag til vedtagelse lægger klart op til, og det er også trådt meget tydeligt frem i forbindelse med regeringens besvarelse af forespørgslen.
Det afgørende for Det Konservative Folkeparti er, at det også i denne forbindelse slås fast, at arbejdet med charteret ikke indgår i regeringskonferencen på nuværende tidspunkt, og at den danske regering fortsat skal fastholde, at regeringskonferencen skal gennemføres med en såkaldt smal dagsorden.
Det vil altså sige, at vi fra dansk side stadig fastholder de andre landes tilsagn om, at regeringskonferencens primære mål er at sikre, at EU og EU's institutioner bliver gjort rede til optagelsen af nye lande.
Det er det, der er formålet med regeringskonferencen.
Forfejler vi det formål med regeringskonferencen, ja, så er meget på spil.
Amsterdamtraktaten efterlod nogle uløste problemer, som nu skal klares.
Mange ansøgerlande banker på EU's dør og vil gerne være med.
Og det er i disse år en kendsgerning, at vores generation af politikere har en enestående chance for at få helet det delte Europa.
Den chance må ikke tabes på gulvet.
Og derfor er det så vigtigt, at man fastholder fokus på udvidelsen og ikke begynder at hælde alle mulige andre gode eller mindre gode emner ind i dagsordenen.
Altså det korte af det lange er: Vi mener, det er afgørende, at arbejdet med det ny charter handler om at synliggøre allerede eksisterende regler, og at charteret bliver et politisk charter, og at regeringskonferencen i øvrigt fokuserer på udvidelsen.
Det er det, der skal stå tilbage efter denne debat, og indtil videre synes jeg, at det tegner meget godt til, at det er der bred opbakning til.