runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-24:
Den undersøgelse, der nu skal finde sted, foretages jo af en såkaldt fact-finding mission, som etableres i henhold til en sikkerhedsrådsresolution, og jeg vil gerne gentage, at naturligvis må det være sådan, at sammensætningen af undersøgelseskommissionen såvel som betingelserne for dens arbejde selvfølgelig til syvende og sidst besluttes af FN's generalsekretær - det ligger i, at det er en FN-ledet undersøgelse - og det er naturligvis ikke acceptabelt, hvis nogen part lægger hindringer i vejen for, at en undersøgelse kan finde sted.
Lad mig så sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg aldeles ikke har foretaget nogen alvorlig fejlbedømmelse.
Jeg vil til gengæld ikke være med til at dømme nogen på forhånd, og jeg vil gerne sige, at det ligger der jo heller ikke i dette, at der nu iværksættes en undersøgelse.
Det er jo netop en undersøgelse, der skal iværksættes på et upartisk grundlag for at finde ud af, hvad der er sandt, og hvad der ikke er sandt. Det, der var grunden til, at regeringen traf beslutning om at foreslå en international undersøgelse, var, at FN's særlige udsending, Terje Rød-Larsen, udtalte sig efter at have fået adgang til Jenin-lejren.
Jeg vil gerne sige både til hr. Villy Søvndal og hr. Keld Albrechtsen, at med al respekt for de to medlemmer af Folketinget baserer regeringen altså i højere grad sin udenrigspolitiske bedømmelse på udtalelser af FN's særlige udsending, Terje Rød-Larsen, end på udsagn fra hr. Keld Albrechtsen og hr. Villy Søvndal.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-24:
En væsentlig del af diskussionen drejer sig jo om overhovedet at nå frem til Jenin.
Ifølge Ritzau i morges kl. 8.29 bliver den israelske FN-ambassadør spurgt: Hvis nu FN ikke bøjer sig for israelernes ønske om, hvem der ikke må deltage i sådan en undersøgelse, får FN så overhovedet lov til at nå frem til Jenin-flygtningelejren, og på det spørgsmål svarer den israelske FN-ambassadør nej.
Jeg vil godt spørge: Er det overhovedet acceptabelt, og deltager den danske regering i det pres?
Den anklagede part kan da ikke selv få lov til at fastsætte de regler, der skal gælde for en undersøgelse, hverken i forhold til, om folk når frem til det sted, hvor undersøgelsen skal finde sted, eller i forhold til, hvilke personer der skal udpeges.
Er det ikke en underlig form for retstilstand, at den anklagede part kan diktere såvel betingelser som personsammensætning?
Der synes jeg ikke, at statsministeren bør udtale sig forstående, men skarpt i forhold til retssamfundets regler for, hvordan undersøgelser laves.
Det er klart, at det her rykker frem, så vidt jeg kan se, i to faser.
Nu forstår jeg, at også den danske regering - og det er jeg glad for - står bag ønsket om, at der skal foretages en undersøgelse, og jeg synes ikke, der er nogen grund til at hænge sig i fortiden; det er fint, at det nu endelig er blevet den danske regerings holdning.
Vi kan jo i dag ikke fuldt ud vide, hvad der er sket, bl.a. fordi områderne var lukkede, mens det skete - fuldstændig hermetisk lukkede for offentligheden.
Men der synes at være dræbt - efter alle de uafhængige beskrivelser, vi har - et ganske omfattende antal mennesker, der ikke kan betegnes som havende andel i terroren: gamle, børn, fuldstændig uskyldige, der i dag ligger under murbrokkerne af sammenstyrtede huse.
Hvis det billede bekræftes, vil den danske regering så være med til at presse på, for at de skyldige - både politisk og militært skyldige - bliver bragt for en domstol?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-24:
Det var på et tidspunkt, hvor der lå meldinger fra Human Rights Watch og Amnesty International - ganske klare meldinger.
Statsministeren blev jo så klogere dagen efter, men jeg synes, det er et meget alvorligt problem, at statsministeren så fundamentalt fejlbedømte situationen den 17. april.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-24:
Der pågår jo en debat lige præcis i de her timer, hvilket statsministeren formentlig også er bekendt med, nemlig om, hvem der skal deltage i sådan en undersøgelse, og der vil jeg så spørge statsministeren: Finder statsministeren det acceptabelt, at den anklagede part - i det her tilfælde Israel - i den grad blander sig i, hvem der skal foretage en sådan undersøgelse, at man laver en negativliste med tre navne på og siger: »Dem vil vi slet ikke se«?
Det gælder bl.a. danskeren Peter Hansen, der er leder af flygtningearbejdet i Palæstina, og FN's flygtningehøjkommissær, Mary Robinson, som man også siger er uønsket.
Jeg spørger, fordi den danske regering jo tidligere har erklæret meget skarpt - bl.a. i debatten om Det Danske Center for Menneskererettigheder - at mennneskerettighedsorganisationer skal være statsligt uafhængige.
Det forstod jeg var en afgørende pointe for regeringen.
Er det ikke vigtigt, at statsmagten, den anklagede, ikke blander sig i, hvem der skal forestå en sådan undersøgelse ud fra almindelige retsprincipper for et retssamfund?
Er det ikke også statsministerens opfattelse?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-24:
Allerførst vil jeg sige til hr. Villy Søvndal, at jeg aldeles ikke er tøvende, men hr. Villy Søvndal kan jo finde svar på sine spørgsmål bare ved at læse aviserne.
I den aktuelle situation var det udtalelser fra FN's særlige udsending, Terje Rød-Larsen, den 18. april, som fik den danske regering til at fremsætte ønske om, at der blev iværksat en international undersøgelse i FN-regi af, hvad der rent faktisk er foregået i den pågældende lejr.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-24:
Det undrer mig, at regeringen ikke for 14 dage siden i højere grad var i stand til at forstå, hvad det var, der skete, bl.a. fordi den israelske hær jo selv sagde, at tallet af døde i Jenin-flygtningelejren ikke var hundrede, men hundreder, og bl.a. fordi Human Rights Watch, som er et anerkendt institut for menneskerettigheder, gjorde opmærksom på, at der havde fundet voldsomme krænkelser af menneskerettigheder sted.
Det samme gjorde Amnesty International.
Nu er vi så et sted, hvor FN jo som bekendt er gået ind, og derfor forstår jeg egentlig ikke, at statsministeren er så tøvende.
Jeg synes ikke, det ligner statsministeren at være så tøvende i sine svar.
Regeringen må da beslutte sig for, hvem det er, man skal læne sit hoved til, når det skal vurderes, om der er foregået ting, som ikke er acceptable.
Ellers er regeringen jo fuldstændig handlingslammet i den her type af internationale spørgsmål.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-24:
Der vil jeg svare hr. Villy Søvndal, at det ifølge sagens natur ikke lader sig gøre at give et klart og entydigt svar på det, og jeg er ikke indstillet på at give karakterer til forskellige internationale organisationer. Det, regeringen gør i sådanne situationer, er at foretage en helhedsbedømmelse i hvert enkelt tilfælde, og det har regeringen også gjort i denne sag.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-24:
Fra SF's side har vi forfulgt, hvad der egentlig er sket i flygtningelejrene i de besatte områder siden den israelske hærs invasion.
Vi har gjort det, fordi vi synes, det er vigtigt at få kendskab til, hvad der faktisk foregik.
For 2 uger siden på samme tidspunkt stillede jeg et spørgsmål til statsministeren.
Jeg vil lige referere, hvad statsministeren sagde for 14 dage siden.
Han sagde: »Det er hr. Villy Søvndal, der har brugt udtrykket massakre og påstået fuldstændig uden grundlag, at der skulle finde massakrer sted.«
Det får mig så til at spørge: Når nu så mange humanitære organisationer melder ud, som tilfældet var allerede på det tidspunkt, hvordan skal man så hente oplysninger om, hvad der faktisk er foregået?
»Vil statsministeren redegøre for, hvilke internationale organisationer regeringen fæster lid til i spørgsmål om vurderinger af krænkelser af menneskerettigheder og krigsforbrydelser, og finder statsministeren i almindelighed, at uafhængige organisationer er mere eller mindre troværdige i påpegningen af menneskerettighedsspørgsmål og forbrydelser mod menneskeheden, herunder krigsforbrydelser, i sammenligning med f.eks. statslige vurderinger?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-24:
Det er klart, at en FN-undersøgelse til syvende og sidst skal foretages af de repræsentanter, som FN's generalsekretær mener skal udpeges til at foretage en sådan undersøgelse - det skal der ikke herske nogen tvivl om - men det er også klart, at det for alle vil være en fordel, om alle parter opfatter en sådan undersøgelse som upartisk.
Men jeg vil gerne slå fast, at naturligvis må det til syvende og sidst være FN's generalsekretær, der bestemmer, hvem der skal foretage undersøgelsen på FN's vegne.
Jesper Langballe (DF), 2002-04-24:
»Da det er et almindeligt princip i Danmark, at indtægter i form af tilskud opnået på et ulovligt grundlag skal tilbagebetales, vil ministeren da oplyse, om dette princip også gælder for vindmølletilskud opnået i strid med de herfor gældende bekendtgørelser indtil 22. maj 2000?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-24:
Men jeg skal gerne svare på det, for det kan jeg gøre ved at gentage, hvad jeg sagde, allerede sidste gang vi havde spørgetid, nemlig at det naturligvis er min og regeringens opfattelse, at er der personer, som har gjort sig skyldig i krænkelser af menneskerettighederne, skal de naturligvis retsforfølges efter de regler, der gælder om det.
Det siger sig selv.
Jeg vil sige til hr. Villy Søvndal, at jeg har fuld tillid til, at FN's generalsekretær står fast på at få gennemført en undersøgelse på et uvildigt og upartisk grundlag og sikrer, at de betingelser, der skal opfyldes for at kunne opnå det, bliver opfyldt.
Det har jeg fuld tillid til.
Så spørger hr. Villy Søvndal, om det er rimeligt, at israelerne så at sige nedlægger veto mod bestemte personer i en sådan undersøgelseskommission.
Dertil vil jeg bare svare, som jeg sagde før, at til syvende og sidst må det selvfølgelig være FN's generalsekretær, der beslutter, hvordan en sådan undersøgelsesdelegation skal sammensættes.
Og sådan opfatter jeg også det, der er sket: at det er FN's generalsekretær, der har truffet den beslutning, og jeg synes ikke, der er nogen grund til at tvivle på, at FN's generalsekretær har truffet en beslutning, som sikrer, at der kan gennemføres en undersøgelse på et uvildigt og upartisk grundlag.
Mette Frederiksen (S), 2002-04-24:
Jeg kan forstå på statsministerens ord, at man ikke som kommende formandsland for EU påtænker at intensivere indsatsen for bedre vilkår for verdens befolkning, når det gælder menneskerettigheder og demokrati, og skal derfor spørge statsministeren: Den nuværende udenrigsminister Per Stig Møller er tidligere, eksempelvis når det gælder Kina, fremkommet med udtalelser om, at man ikke må se passivt til eller blot bruge retorik, når det handler om overgreb på menneskerettigheder, så må der handling til.
Skal jeg tage statsministerens ord som udtryk for, at den strategi nu er forladt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-24:
Der finder inden for rammerne af EU en såkaldt kritisk dialog sted med Kina, og det er selvfølgelig klart, at ethvert formandskabsland dér har en særlig rolle at spille, og det vil det danske formandskab få, ligesom andre formandskaber har haft det i tidens løb.
Mette Frederiksen (S), 2002-04-24:
Jeg kan forstå på statsministeren, at man fra regeringens side er enig med Socialdemokratiet i, at situationen i Kina er forfærdelig og under al kritik, når det vedrører menneskerettigheder og demokrati.
Jeg skal derfor spørge statsministeren, om statsministeren synes, det er en særlig rolle, Danmark bliver nødt til at påtage sig som kommende formandskabsland for EU, at danske ministre og danske politikere som officielle repræsentanter selvfølgelig giver udtryk for den politik, som statsministeren lige har givet udtryk for, nemlig at Danmark er uenig med Kina i landets regeringsførelse, når det gælder menneskerettigheder og demokrati.
Påligger der Danmark et særligt ansvar, og påligger der regeringens ministre et særligt ansvar, idet vi er kommende formandskabsland for EU?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-24:
Jeg er enig med fru Mette Frederiksen i, at menneskerettigheder er et vigtigt emne, og hvis situationen tilsiger det, kan ministre selvfølgelig også fremføre synspunkter, som ligger uden for deres normale ressort.
Det kan være i situationer, hvor Danmark har en holdning, som vi ikke tidligere har kommunikeret til det pågældende land.
Udgangspunktet vil dog være, at en sådan holdning vil blive fremført i forbindelse med enten statsministerens eller udenrigsministerens besøg i det pågældende land. Når det gælder Kina, er det som bekendt sådan, at Danmark bilateralt såvel som sammen med de øvrige EU-lande fører en intensiv såkaldt kritisk dialog med Kina
, en kritisk dialog, hvor menneskerettighedsspørgsmål - og det gælder også situation i Tibet - er væsentlige elementer.
Mette Frederiksen (S), 2002-04-24:
Jeg skal så spørge ministeren, om der er ting, der så at sige står over andre politikområder.
Der har været, kan man sige, en bred tendens i dansk politik til, at især den katastrofale menneskerettighedssituation i Kina tidligere har påkaldt sig særlig opmærksomhed fra danske politikere i forbindelse med besøg i landet.
Den danske ambassadør i Kina, Ole Poulsen, og Amnesty International, siger meget klart og tydeligt: Situationen er ikke forbedret. Menneskerrettighederne og demokratiet i Kina befinder sig stadig i en kritisabel tilstand. Jeg skal derfor spørge statsministeren, om statsministeren synes, det er særlig påkrævet, at man også fra dansk side engagerer sig i spørgsmålet og påtaler over for Kina, at man kunne ønske sig en anden vej på menneskerettighedsområdet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-24:
Svaret giver sig selv: Selvfølgelig er det min og regeringens holdning, at ministre på officielle rejser i udlandet giver udtryk for dansk politik; det siger sig selv.
Men det betyder ikke nødvendigvis, at alle ministre, der rejser til et bestemt land, skal fremføre synspunkter inden for alle politikområder.
Ministre vil oftest drøfte de emner, som er relevante i forhold til deres ressort og de personer, de møder.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-24:
Jeg synes nu ellers, det var en ret præcis gengivelse af spørgsmålet, nemlig hvorvidt der, hvis det kan bekræftes, at der er begået krigsforbrydelser, så også skal placeres et ansvar.
Det er spørgsmål nr. 2.
Jeg synes egentlig, at jeg meget regelret gengav i hvert fald ånden i spørgsmålet.
Jeg ser to begrænsninger.
Den ene er, at Israel kun vil være med til, at Jenin-lejren undersøges.
Synes statsministeren ikke, at alle de steder, hvor der er den type af påstande, skal undersøges?
Og vil statsministeren og regeringen være med til at lægge pres på Israel for at sikre, at alle de andre områder, Ramallah, Bethlehem osv., også bliver undersøgt i den her sammenhæng?
Det synes jeg selv er helt afgørende.
Statsministeren har så lagt meget vægt på nordmanden Terje Rød-Larsen som kilden, der fik regeringen til at ændre kurs.
Der vil jeg så bare spørge: Synes statsministeren, det er rimeligt, at Sharonregeringen udelukker netop den mand, statsministeren lægger så stor vægt på som sandhedskilde, som en, der må deltage i missionen, der skal redegøre for begivenhedsforløbet?
Finder statsministeren det tilfredsstillende?
Mette Frederiksen (S), 2002-04-24:
For nylig drog en delegation fra dansk erhvervsliv til Kina med det formål at fremme samhandelen mellem dansk og kinesisk erhvervsliv.
I spidsen for erhvervsfremstødet var
fødevareminister Mariann Fischer Boel. I forbindelse med en række interview, givet bl.a. til danske dagblade, har ministeren meget klart sagt, at al snak om demokrati og menneskerettigheder mener fødevareministeren ikke ligger inden for ministerens mandat, men må overlades til andre.
Jeg skal derfor spørge statsministeren, om det er regeringens hensigt, at ministre, der rejser ud som officielle repræsentanter for Danmark, også skal give udtryk for dansk politik?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-24:
Jeg vil blot sige til hr. Villy Søvndal, at regeringen naturligvis er opmærksom på den meget alvorlige humanitære situation i Mellemøsten, og regeringen må naturligvis insistere på, at der kan udføres en humanitær hjælpeindsats, uden at unødvendige hindringer bliver lagt i vejen for det.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-24:
Jeg vil godt bede statsministeren svare helt præcist på det spørgsmål, jeg stiller, for når den danske regering - sådan har jeg forstået udenrigsministeren - forlanger, at den palæstinensiske side skal acceptere, at eventuelt mistænkte stilles for en international straffedomstol, hvis de kan tiltales for krigsforbrydelser, så må det også være sådan, at man må forlange, at den israelske regering skal forpligte sig til at udlevere til retsforfølgning, hvis den her undersøgelse viser, at der er grundlag for det.
Jeg har ikke draget nogen konklusioner på forhånd, men hvis der er grundlag for at rejse tiltale ved en international straffedomstol, må også Israel stilles over for dette krav.
Og det er det, jeg spørger statsministeren om: Vil den danske regering stille det samme krav til Israel, som man stiller til palæstinenserne, eller er det i realiteten sådan, at der er en forskelsbehandling?
Villy Søvndal (SF), 2002-04-24:
Tak igen for svaret og for enigheden, som jo så også må betyde, at Danmark konsekvent stiller sig på FN's side, når det bliver forsøgt at stille hindringer op i forhold til undersøgelsen.
Store dele af infrastrukturen i Palæstina er fuldstændig smadret.
Er den danske regering også ekstremt opmærksom på den humanitære katastrofe, der kan følge i kølvandet på det, der er sket nu, hvor helt uskyldige mennesker risikerer at dø på grund af et fuldstændigt sammenbrud af social og økonomisk art
, og er regeringen indstillet på at presse på også i international sammenhæng for at få hjælp frem? I den sammenhæng er ganske mange af de installationer, EU har finansieret, ødelagt af den israelske hær.
Er statsministeren også indstillet på, at der bliver et erstatningsansvar, hvor de, der har ødelagt de ting, som EU har finansieret, skal betale dem som en del af den sag, der
nu kommer?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-24:
Må jeg først sige til hr. Keld Albrechtsen, at hr. Keld Albrechtsen jo er meget længere henne ad vejen end den undersøgelseskommission, der nu er etableret, er.
Det, der er tale om, er, at der nu bliver etableret en kommission eller en delegation, som skal undersøge, hvad der rent faktisk er foregået, finde facts; det er derfor, det hedder en fact-finding mission.
Det er det, der ligger i FN's sikkerhedsrådsresolution.
Når vi så har set den rapport, er der grundlag for at tage stilling til, hvad det videre forløb skal være.
Må jeg så sige til hr. Villy Søvndal, at jeg grundlæggende tror, vi er enige om, at menneskerettigheder kan man ikke bare gøre til et nationalt anliggende.
Man kan ikke bare beskytte sig bag grænser, når det gælder overholdelse af menneskerettigheder.
Og jeg vil gerne gentage, at det naturligvis er min og regeringens opfattelse, at er der mennesker, er der personer, der gør sig skyldige i krigsforbrydelser eller overtrædelse af menneskerettigheder, skal de naturligvis retsforfølges efter de regler, der gælder om det, uanset hvor det er.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-24:
Jeg synes nu stadig væk, at statsministeren i besvarelsen har en noget passiv holdning til, hvordan vi kan sikre, at undersøgelsen bliver gennemført, så der ikke bagefter kan rejses nogen som helst tvivl om uvildigheden.
Jeg har forstået, at udenrigsministeren mener, at hvis det er palæstinensere, der har stået bag f.eks. likvideringen af den israelske turistminister, skal de skyldige bringes for en international straffedomstol.
Det kan der jo være meget ræson i.
Men så må det jo betyde, at Israel skal forpligtes til at anerkende det samme krav, at hvis der er israelske ledere, der har begået krigsforbrydelser, skal de naturligvis stilles for en straffedomstol.
Jeg vil godt spørge statsministeren, om regeringen vil stille det krav som betingelse til begge parter, at mennesker, der har begået krigsforbrydelser, skal stilles for en international straffedomstol, og at det selvfølgelig må være et vilkår, når undersøgelsen iværksættes, at det så også bagefter kan gennemføres, hvis der i givet fald foreligger bevismateriale.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-24:
Jeg takker for svaret og håber så, at den danske regering vil fortsætte det pres, som jeg synes er afgørende, uanset sym- eller antipatier; det er jo ikke det, den her sag drejer sig om.
Det har heldigvis heller ikke været diskussionen i dag, hvor jeg synes, statsministeren i langt højere grad har bevæget sig ind i materien i stedet for at lave motivundersøgelser og sådan noget.
Det synes jeg er meget bedre for debatten, så det vil jeg rose statsministeren for og også for, at regeringen - ganske vist på et meget sent tidspunkt - nu endelig deltager i de fælles bestræbelser på at få et begivenhedsforløb belyst med mulighed for at få placeret et ansvar og også mulighed for, at de skyldige dømmes.
Det er min opfattelse, at uanset sym- eller antipatier kan vi i det her årtusinde ikke leve med, at nogen, der har begået forbrydelser, får lov at gemme sig bag nationalstatens grænser.
Mette Frederiksen (S), 2002-04-24:
»Vil statsminsteren redegøre for, om det er regeringens hensigt, at ministre, der rejser ud som officielle repræsentanter for Danmark, også skal give udtryk for dansk politik?«
Skriftlig begrundelse
Af Politiken den 15. april 2002 fremgår det, at fødevareministeren ikke anser det som sin opgave at snakke om demokrati eller om de krænkelser af menneskerettigheder, som stadig finder sted i Kina.
Margrete Auken (SF), 2002-04-24:
»Agter udenrigsministeren at tage initiativ til internationalt at få undersøgt de aktuelle overgreb mod tibetansk kultur og tibetanernes menneskerettigheder?«
Skriftlig begrundelse
Udenrigsministeren har i Jyllands-Posten den 19. april 2002 bedt om at få undersøgt, hvad der er foregået i flygtningelejren Jenin i Mellemøsten.
Samme dag oplyser TV 2 Nyhederne, at Kina systematisk har arbejdet på at ødelægge Serthar-kloster i Tibet, med betydelige følger for klostrets beboere og for tibetansk kulturarv.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-24:
Synes statsministeren i virkeligheden ikke, det helt underlige i den her sag er følgende problemstilling: Israel siger, at de bliver beskyldt for nogle ting i den offentlige debat, som ikke har noget på sig - det er et ofte hørt udsagn fra den israelske regering i øjeblikket - og den eneste måde, man kan blive renset på, hvis man bliver beskyldt for noget, man ikke har gjort, er vel ved at gennemføre en undersøgelse, som så kan be- eller afkræfte, om det er rigtigt, hvad der påstås af stribevis af internationalt uafhængige kilder: Human Rights Watch, Amnesty International, FN, UNWRA ved den danske leder af UNRWA, Peter Hansen, med sine skarpe udtalelser.
Undrer det ikke statsministeren oprigtigt, at man ikke i en situation, hvor den israelske regering og hær siger, at de bliver beskyldt for nogle ting, de ikke har gjort, da ikke med kyshånd tager imod tilbuddet og siger: Lad os dog få os renset, lad os få den undersøgelse? Jeg hører nemlig stadig væk begrænsninger i dag, også i retning af at den israelske regering kun vil give adgang til undersøgelser i Jenin-lejren og ikke andre steder.
Er det ikke et helt underligt, bagvendt ræsonnement ifølge statsministerens opfattelse?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-24:
»Er ministeren enig i, at Danmark selv bør vedtage bedre regler om dyrevelfærd og derfor også skal stille krav til andre lande, f.eks. Kina, om bedre regler?«
Skriftlig begrundelse
Ministerens ligegyldighed over for dyrevelfærdsproblemerne i Kina er ikke alene etisk beklagelig, men skaber også problemer i bestræbelserne for at forbedre dyrevelfærden her i Danmark.
Når Danmark selv skal have bedre regler, så må Danmark også kræve bedre regler i andre lande.