runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 2002-03-21:
Jamen jeg vil også meget gerne bede fru Pia Kjærsgaard om at svare på det spørgsmål, som hr. Morten Bødskov har stillet indtil flere gange, nemlig hvordan Dansk Folkeparti forholder sig til FN's menneskerettighedserklæringer, til menneskerettigheder i det hele taget.
Det svar har vi ikke fået på trods af utallige spørgsmål til fru Pia Kjærsgaard om lige præcis det.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-03-21:
Nu hører vi, at ulandsbistanden intet som helst har at gøre med den hjælp, man yder i nærområderne til flygtningelejre m.v.
Det hænger jo ikke sammen med, at bistandsmidlerne netop ved at blive beskåret har ramt 10 pct. af alle midlerne til Dansk Røde Kors og andre, som laver et stort stykke arbejde, Folkekirkens Nødhjælp m.m.
Men fru Pia Kjærsgaard svarede ikke før på hr. Morten Bødskovs spørgsmål om, hvorvidt Dansk Folkeparti anerkender FN's menneskerettigheder som værende en universel rettighed, man skal kæmpe for.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-03-21:
Nu blev jeg faktisk sådan helt... på grund af formandens bemærkning, så jeg næsten glemte, hvad spørgsmålet var.
Jo, nu kom jeg på det.
Jamen det er jo helt, helt forskellige ting, må jeg så lige fortælle hr. Morten Bødskov.
Altså udviklingshjælp, ulandsbistand og så hjælp i nærområderne er to helt forskellige ting.
Lad mig sige om ulandsstøtten: Der anerkender Dansk Folkeparti, at der skal vi give det, som FN anbefaler, altså 0,7 pct. af bruttonationalproduktet.
Det anerkender vi
hundrede procent, og det ville være godt, hvis andre lande kunne komme op på det fine niveau, og at vi skulle sætte det ned til det, synes vi, er helt i orden.
Men det, der hedder hjælp i nærområderne, er noget ganske, ganske andet.
Det er nogle bevillinger, der indimellem bliver givet via Folketingets Finansudvalg, og hvor Dansk Folkeparti naturligvis står bag, og hvor man burde målrette dem langt, langt mere, end man gør i dag.
Morten Bødskov (S), 2002-03-21:
Jeg kan bekræfte over for fru Pia Kjærsgaard, at hr. Morten Bødskov er enig i, at det er godt med hjælp til nærområderne.
Derfor arbejder Socialdemokratiet også for en fortsat høj udviklingsbistand.
Derfor har Socialdemokratiet ingen som helst tanker om at følge de usympatiske forslag, der ligger på ulandsbistandsområdet, ikke engang den 1,5 mia. kr.s besparelse, og heller ikke de tanker, som Dansk Folkeparti er ude med i dagens presse om, at vi skal helt ned på 0,7 pct. af bruttonationalproduktet.
For hvad vil det betyde for hjælpen i nærområderne?
Det kunne fru Pia Kjærsgaard måske komme herop og sige.
Så spurgte jeg meget direkte om FN's menneskerettighedserklæring, og jeg fik ikke et svar.
Derfor spørger jeg fru Pia Kjærsgaard igen: Anerkender Dansk Folkeparti og fru Pia Kjærsgaard FN's menneskerettighedserklæring som grundlaget, når vi taler menneskerettigheder som et universelt begreb, ja eller nej?
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-03-21:
Især udtrykt fra denne her talerstol.
Nu er denne her talerstol jo altså til, for at vi kan udtrykke vores politiske holdninger. Men jeg skal da klart tilkendegive, at det, som jeg synes, det her forslag burde have gået på, var, at alle flygtningebegreber, humanitære opholdstilladelser og lignende, som ligger uden for FN's flygtningekonvention af 28. juli 1951, skal afskaffes.
Så havde man afskaffet de facto-begrebet.
Jeg synes, at asyl skal man søge fra godkendte FN-lejre.
Jeg synes, at de 500 godkendte FN-kvoteflygtninge, som vi modtager om året, bare kunne komme direkte ud til kommunerne.
Der kan vi snakke integration.
Men det er jo slet, slet ikke det, hr. Bødskovs spørgsmål går på.
Samtidig synes jeg, at vi skal yde indsatsen for flygtninge, hvoraf jeg bestemt også anerkender at der er mange i verden, der er i nød, der, hvor den hjælper mest.
Lad os yde mere hjælp i nærområdernde.
Det er da langt, langt bedre end det, det her forslag lægger op til nu.
Er hr. Bødskov egentlig ikke enig i, at hjælpen i nærområderne er langt at foretrække, frem for at vi bliver ved med at tage fremmede til Danmark?
Morten Bødskov (S), 2002-03-21:
Det er jo et meget principielt spørgsmål om menneskerettigheder, og vi er da nogle i den her sal, der har bidt mærke i, at der er voldsomme agitatorer, der også er til stede her i salen i dag, i Dansk Folkeparti for ophævelsen af menneskerettigheder som universelt begreb.
Er det det, hun står og siger?
Det synes jeg virkelig er en interessant betragtning, især udtrykt fra denne her talerstol.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-03-21:
Vi kan godt tage en menneskerettighedsdiskussion.
Lad mig sige om det spørgsmål, som hr. Bødskov stiller om menneskerettigheder, at jeg egentlig tror, hr. Bødskov mener, at man kan betragte sig som borger i sit eget land, at man har nogle rettigheder i forhold til det bestående system.
Når nu hr. Bødskov så gerne vil være international, så vil jeg sige, at jeg går ind for, at tibetanerne får deres rettigheder.
Jeg går ind for, at taiwaneserne får deres rettigheder, som de fuldstændig mangler, men jeg går så sandelig også ind for, at danskerne får deres rettigheder, og det er ved at lide skibbrud i den udvikling, som har været gældende i ganske mange år.
Om vi går ind for forhold, der gavner den danske samfundsmæssige udvikling?
Der er svaret ja, ubetinget ja!
Morten Bødskov (S), 2002-03-21:
Skal man forstå fru Pia Kjærsgaards svar i retning af, at Dansk Folkeparti mener, at internationale konventioner kun er noget, Danmark skal tilslutte sig, hvis det gavner det danske samfunds udvikling?
Det er et meget konkret spørgsmål til fru Pia Kjærsgaard.
Vil man anerkende, at det er et universelt begreb, at det skal gælde for alle, eller skal menneskerettigheder kun gælde for nogle få udvalgte på denne her klode? To meget, meget konkrete spørgsmål til fru Pia Kjærsgaard.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-03-21:
Jamen hr. Søndergaard må da også anerkende, og det fik jeg da slet ikke svar på fra nogen af de tre, der har været her på talerstolen, at andre lande fortolker konventionerne på en helt anderledes måde, end Danmark gør, lande, som vi, som det hedder på politisk sprog, normalt sammenligner os med.
Hvad er årsagen til det?
Er det ikke, at vi er forfærdelig bange for at gøre det, som egentlig er rigtigt, at vi ikke har det fornødne mod til at gøre det, som vi faktisk fik mandat til - eller vi har, men regeringen har tilsyneladende ikke - den 20. november.
Så sagde fru Elisabeth Arnold stadig væk om integration
af folk, der kom hertil, at det var til gavn for det danske samfund.
Jo, men jeg har aldrig nogen sinde undsagt nogen, der kom hertil for at være et positivt tilskud til det danske samfund.
Men det er jo altså ikke det, vi har oplevet siden 1983-loven.
Hvor mange gange har vi ikke haft diskussionerne
i Folketingssalen under utallige debatter om, at vi lider økonomisk, lider kulturelt, begynder at lide religiøst under, at der er folk, som overhovedet ikke vil integreres, som overhovedet ikke vil tilpasses.
Vi snakker jo om to forskellige ting, må jeg sige til fru Arnold, om to vidt forskellige ting.
Så var der fru Ritt Bjerregaard, der stadig væk fiskede lidt rundt i, om ikke vi skulle vedkende os andre osv.
Jo, det skal vi da.
Men vi har da ikke haft problemer før et fuldstændig uansvarligt stort politisk flertal i det danske Folketing i 1983 lavede en ny udlændingelov.
Det er den, der er årsagen til alle problemerne, og jeg synes, at det er velgørende, at Venstre og De Konservative, som var med til den lov i 1983, nu kommer med nogle nye forslag; men indtil videre er de altså bare ikke gode nok.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-03-21:
Ja, man fristes jo næsten til at fortsætte fru Elisabeth Arnolds spørgsmål ved at spørge fru Pia Kjærsgaard, om hun er tilhænger af menneskerettighederne.
Det kunne måske være meget nyttigt.
Der har i hvert fald været medlemmer af Dansk Folkeparti, som klart har givet udtryk for, at det er de ikke.
Jeg ser meget gerne en undersøgelse af, hvad der foregår
i andre lande, så det vil ikke være noget problem at stille det spørgsmål i udvalget. Men jeg blev faktisk ikke klogere på, hvor mange det er der må komme ind.
Er det 200 færre?
Er det 500?
Er det de 5.000 flygtninge, vi nu har taget ind?
Også her har der jo været repræsentanter for Dansk Folkeparti, der har ment, at det var bedst, hvis vi lukkede grænserne.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-03-21:
Jeg tillader mig at fortolke fru Pia Kjærsgaards svar derhen, at også fru Pia Kjærsgaard anerkender, at vi har internationale forpligtelser, at der er konventioner, vi har tiltrådt som stat, og derfor må vi også påtage os de pligter, som disse konventioner pålægger os.
Sådan fortolker jeg det.
Jeg fortolker også fru Pia Kjærsgaards svar sådan, at hun er enig i lovforslagets bemærkning om, at flygtninge og indvandrere, der bor i Danmark, skal integreres, så de kan være til gavn for det danske samfund.
Men om de internationale konventioner, som fru Pia Kjærsgaard har så svært ved at tage i sin mund, vil jeg så godt spørge: Er fru Pia Kjærsgaard enig med mig i, at de internationale konventioner alle sammen bygger på fundamentale humanistiske principper, og at man skal tilskrive personer overalt i verden, hvor de bor, nogle fundamentale menneskerettigheder?
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-21:
Jeg anerkender selvfølgelig, at fru Pia Kjærsgaards respekt
for Advokatrådet og Advokatsamfundet kan ligge på et meget lille sted, men alligevel har de jo en faglig ekspertise, som det måske nogle gange kunne være relevant at lytte til.
Altså f.eks. skriver de i høringssvaret: »Afskaffelse af de facto-flygtningebegrebet vil derfor kunne medføre, at den øvrige række af konventioner, som Danmark har tiltrådt, for fremtiden vil indgå i den samlede vurdering med større vægt. Som følge heraf er det Advokatrådets vurdering, at en afskaffelse af de facto-flygtningebegrebet ikke vil få så store konsekvenser, som regeringen antager.«
Derfor er det, at jeg godt vil spørge fru Pia Kjærsgaard: Er Dansk Folkeparti ikke en lille smule bange for, at man er ved at blive snydt her, forstået på den måde, at man afskaffer de facto-begrebet, men reelt går en række af de folk, som får de facto-status, så bare over og får opholdstilladelse efter andre regler, og man får derfor ikke det ud af det, som man satser på?
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-03-21:
Jeg tror faktisk, at jeg vil tage fru Ritt Bjerregaard på ordet og sige: Ja, vi er jo en del af et fællesskab.
Lad os dog få foretaget en analyse af, hvordan andre lande i EU fortolker konventionerne, og af andre landes anerkendelsesprocedurer.
Det synes jeg da ville være særdeles velegnet.
Der tager jeg fru Ritt Bjerregaard på ordet.
Det synes jeg ville være godt.
Så spørger fru Ritt Bjerregaard: Hvad er det, man skærer væk?
Jeg skal bare sige, at i år 2000 fik 4.388 personer flygtningestatus i Danmark.
Der var 2.541, der fik opholdstilladelse efter en helt speciel dansk regel, netop de facto-reglen, og næsten 60 pct. af de personer, der fik flygtningestatus i Danmark i 2000, opnåede denne status, selv om de ikke opfyldte kravene i flygtningekonventionen.
Når de så ikke opfylder dens krav, så påberåber man sig alle mulige andre konventioner.
Men der er altså bare det ved det, at hvis man læser de konventioner, så står det helt klart, at der ikke er nogen af dem, der giver et retskrav på flygtningestatus og opholdstilladelse i Danmark, overhovedet ikke, og det kunne jeg da også godt tænke mig at høre
integrationsministerens bud på.
Ingen af dem gør.
Så kan fru Ritt Bjerregaard selv regne ud, hvor meget vi kan skære væk, som fru Ritt Bjerregaard udtrykker det. Så var det fru Elisabeth Arnold, der også spurgte om de internationale konventioner.
Jeg tror, at jeg har svaret i det svar, jeg gav fru Ritt Bjerregaard.
Fru Arnold må uddybe det, hvis jeg skal komme med en mere præcis besvarelse, men jeg synes, jeg har besvaret det.
Så var der spørgsmålet om integrationen: Ja, hvis vi kan få sat stop for denne her massive tilstrømning, er vi også med, men ikke før.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-03-21:
Jamen jeg vil gerne fortsætte, hvor den forrige taler slap, og sige, at jeg vil også gerne have et klart svar på de klare spørgsmål, jeg stillede.
Jeg henviste til lovforslagets bemærkninger, hvor der står, at udlændingepolitikken skal respektere Danmarks internationale forpligtelser, og til det næste punkt, hvor der står, at antallet af udlændinge skal begrænses, kunne jeg forstå, fru Pia Kjærsgaard var enig i.
Det sidste handler om, at flygtninge og indvandrere, der bor i Danmark, skal integreres bedre.
Jeg spurgte helt præcist: Er fru Pia Kjærsgaards parti tilhænger af de to punkter, som hun ikke nævnte, nemlig at Danmarks udlændingepolitik skal respektere de internationale forpligtelser, og at flygtninge og indvandrere skal integreres bedre?
Klart svar efterlyses.
Jann Sjursen (KRF), 2002-03-21:
Man har selvfølgelig mulighed for at have et standpunkt, indtil man tager et nyt, og jeg må sige, at nu har fru Pia Kjærsgaard indtaget et nyt standpunkt, nemlig at vi ikke skal diskutere FN's menneskerettighedserklæring.
Det var fru Pia Kjærsgaard, der selv bragte det ind i debatten tidligere og henviste i øvrigt til sine udmærkede partifæller.
Hvad er Dansk Folkepartis opfattelse, når det gælder FN's menneskerettighedserklæring?
Else Theill Sørensen (KF), 2002-03-21:
For Det Konservative Folkeparti er det vigtigt, at udlændingelovgivningen er anstændig, anstændig over for de fremmede i landet og anstændig over for den danske befolkning.
Det er meget vigtigt, at der er bred accept i befolkningen af lovgivningen på ikke mindst det her område.
Det er der ikke i øjeblikket, og en manglende accept kommer let til at gå ud over de fremmede.
Gennem tiderne er der kommet flygtninge og indvandrere til Danmark fra mange forskellige lande, dog mest fra Europa.
Den indvandring, vi nu i snart mange år har været vidne til,
har haft en anden karakter.
Der er kommet et meget stort antal meget fremmede til vores land, mennesker fra en kultur og med et familiemønster og et menneskesyn, som er helt anderledes end vores, så meget anderledes, at en integration af dem i det danske samfund er overordentlig vanskelig, ja, for manges vedkommende sker der, trods samfundets bestræbelser, slet ikke nogen integration.
Det er blevet et kæmpe problem for det danske samfund, et problem, der kunne have været mindre, hvis det havde været erkendt i tide, og hvis det for længe siden havde været legitimt at sige højt, at der var et problem og at drøfte mulige løsninger.
Jeg vil godt kraftigt understrege, at det ikke er den enkelte udlænding, der er problemet, det er udlændingepolitikken, der er forfejlet.
Efter Det Konservatives Folkepartis mening er en del af løsningen
en begrænsning af antallet af udlændinge, der kommer til landet, og så en langt bedre integrationsindsats.
Det lovforslag, vi behandler her, handler om det første: begrænsningerne eller stramningerne, om man vil.
Senere kommer så den lovgivning, der skal udmønte regeringens udspil på integrationsområdet.
Jeg vil kun omtale nogle få elementer i lovforslaget.
De facto-begrebet afskaffes altså.
Dernæst vil det vare længere tid, før en udlænding i Danmark kan få permanent opholdstilladelse.
Det er bl.a., fordi flygtninge ikke automatisk skal blive indvandrere.
Ved at vente 7 år med at gøre opholdstilladelsen permanent er der større chance for, at forholdene i det land, den pågældende er flygtet fra, er blevet normaliseret, så vedkommende ikke mere har brug for vores beskyttelse.
Det kan ikke være meningen, at man kan tage på ferie i et land, hvor man er forfulgt. Når man ser på tallene for indvandringen i Danmark, tæller familiesammenføringerne ganske meget.
I det konservative udlændingeprogram fra 1990 står der, og jeg citerer: »Det Konservative Folkeparti mener, at den nuværende ret til familiesammenføring for indvandrere bør begrænses til en mulighed for familiesammenføring efter en konkret vurdering, hvor det afgørende for opnåelsen af tilladelsen vil være, at familiens samlede tilknytning til Danmark er nærmere end tilknytningen til hjemlandet«.
Om 24-års-reglen vil jeg sige, at jeg tror på, at der er større chancer for, at den herboende får ressourcer til at sætte sig op imod familiens ønsker i tilfælde af tvangsægteskab og vil kræve selv at tilrettelægge sit liv.
Og jeg kan se, at jeg har fået planlagt for meget til den tid, der er, så jeg håber, at jeg kan få resten med i kommentarer senere.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-03-21:
Jeg deler fru Elisabeth Arnolds bekymringer i forhold til konsekvenserne af en aldersgrænse på 24 år.
Når vi i Socialdemokratiet alligevel har bevæget os ind i at støtte den tankegang, har det først og fremmest været, fordi vi ikke har kunnet se, der var andre muligheder for at hjælpe de unge kvinder, som ellers ender i et tvangsægteskab.
Jeg savnede lidt i fru Elisabeth Arnolds indlæg her i dag De Radikales overvejelser over, hvordan man vil hjælpe disse unge kvinder.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-03-21:
Fru Elisabeth Arnold tog mit navn forfængeligt og sagde, at jeg havde tordnet mod skøn.
Næ, det, jeg sagde, da De Radikale i sin tid fremsatte forslag om Tvind, var, at der skulle være frihed såvel for Loke som for Thor, altså lighed
for loven
Og så har jeg også altid stillet krav om klare love.
Men klare love med klare kriterier er ikke modsætningen til, at man udøver forvaltningsmyndighed efter konkret afgørelse, hvor man selvfølgelig skal fastlægge en praksis, så der er lighed for loven.
Det gør man masser af steder i forvaltningen i snesevis af gange i hvert eneste kontor
Det siger sig selv.
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-21:
For nylig var jeg til en demonstration nede ved Rådhuspladsen
for bevarelse af modersmålsundervisning
Han var en gammel mand og med patriarkalsk myndighed.
Han var lidt oprørt over, at jeg i meget skarpe vendinger havde fastslået, at jeg ønsker, at vi unge og vi unge alene skal bestemme, hvem vi vil leve sammen med.
Han forklarede mig kærligt, at unge på 20-21 år jo ikke ved, hvad de vil, og de er jo ikke i stand til at sige fra over for det pres, de udsættes for i det danske samfund.
De vil bare have danske kærester, for de bliver presset til det af deres venner, og jeg måtte forstå, at forældrene jo kun ville det bedste for de unge selv, og derfor var det rimeligt, at forældrene gav de unge nogle retningslinjer for, hvem de skulle giftes med, og også hvornår de var gamle nok til at have kærester.
Og det var jo bedst, at de giftede sig med nogle fra deres forældres hjemland.
Unge mennesker under 24 år er ikke voksne nok til at finde en ægtefælle, har vi også hørt, samt at det er bedst at gifte sig med folk fra ens eget hjemland, for ellers kan man ikke få lov til at bosætte sig i sit hjemland Danmark.
Jeg vil sige, at mit svar til både den gamle og kærlige mand og til integrationsministeren er det samme: For SF kan tvang ikke gradbøjes.
Vi vil ikke acceptere indskrænkninger i danske borgeres frihedsrettigheder.
Vi har i Danmark 18 år som myndighedsalder.
Vi vil ikke være med til at sætte den alder op, hverken til 19, 20 eller 24 år.
Vi vil gerne opfordre danskere til at rejse ud og lære af verden, og i SF vil vi gerne lære af verden.
Sådan har Danmark altid fornyet sig og er blevet stærkere, og sådan vil Danmark fortsætte med at gøre.
Vi vil som moderne mennesker ikke afvise kærester eller ægtefæller til danske borgere ved grænsen til Danmark, uanset om de er fundet i Kina, Congo eller Kolding.
Vi vil fra SF's side fortsætte med at præsentere menneskelige og moderne alternativer til den siddende regerings reaktionære politik.
De mange, der har efterlyst, hvad vi har at byde på, kan hente et eksemplar af vores »Frihedens århundrede«, som vi kalder vores udlændingeudspil.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-03-21:
Men jeg vil godt sige, at det der med, at Dansk Flygtningehjælp ikke må komme med, fordi de ved noget, jo ikke er det, der er argumentet.
Det er et spørgsmål om at være part i sagen, og det, de ved, skal de stadig væk bidrage med.
De skal stadig væk bruges som dem, der oplyser om de ting, som vi har brug for at vide, eller som myndighederne har brug for at vide.
Anne Baastrup (SF), 2002-03-21:
Jeg må konstatere, at Det Konservative Folkeparti ikke har forholdt sig til en meget, meget central ændring af hele retssikkerhedsgrundlaget i dansk udlændingepolitik.
Det synes jeg er rystende.
Jeg håber derfor, at Det Konservative Folkepartis ordfører under udvalgsarbejdet vil indgå i et samarbejde
om retssikkerheden i Flygtningenævnet, for det, der sker, er grundlæggende rædselsfuldt.
Vi har virkelig haft historier
undervejs om Flygtningenævnets arbejde.
Jeg ved ikke, om den konservative ordfører har hørt om de historier.
Men i og med at man fjerner Dansk Flygtningehjælp med den viden, de har, betyder det jo rent faktisk, at Flygtningenævnets afgørelser i høj grad kan blive forringet, og det har Det Konservative Folkeparti slet ikke forholdt sig til.
Jeg er rystet.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-03-21:
Lad mig starte med det sidste: Jeg ville da gerne have været den 24-års-regel foruden, hvis vi kunne have fundet en anden måde at opnå den samme hensigt på.
Jeg ved godt, at vi kommer til at ramme nogle, der er pæredanske, som der bliver sagt her.
Sådan er det med mange lovgivninger, at man skal lægge et snit et eller andet sted, og i øvrigt ligegyldigt hvor man lægger det, vil der altid være nogle, der falder på den ene eller den anden side. Der har været talt så meget om den danske studerende, der rejser til USA og finder en pige, som han bliver glad for under sit studium i USA.
Det kunne godt være, at der i en hel række af de der tilfælde faktisk er andre muligheder, end at denne kæreste kommer med til Danmark via familiesammenføring. Det kunne jo være, at hun kunne få lov at fuldføre sine studier i Danmark.
Det kunne være, at hun, hvis hun var færdig med dem, kunne få et job i Danmark.
En ganske almindelig arbejdstilladelse, få lov at komme ind i Danmark af andre grunde.
Men jeg ved og erkender og anerkender, at der bliver nogle problemer også for helt almindelige danskere.
Så jeg vil fastholde, at Dansk Flygtningehjælp og Udenrigsministeriet kommer ud af samme grund; de er parter i det.
Jeg ved godt, at jeg ikke har svaret på det andet, og det kan jeg ikke give nogen nærmere begrundelse for her og nu.
Det vil jeg bare indrømme, og så vil jeg sætte mig nærmere ind i det.
Jann Sjursen (KRF), 2002-03-21:
Jeg er helt enig i de spørgsmål, som fru Anne Baastrup netop fremsatte omkring Flygtningenævnet, og jeg synes ikke rigtig, at fru Else Theill Sørensens argumentation hænger sammen med det faktum, at Integrationsministeriet fortsat har sæde i Flygtningenævnet efter regeringens lovforslag.
Derfor venter jeg også spændt på de svar, fru Else Theill Sørensen må give i den sammenhæng.
Jeg vil godt stille spørgsmål til fru Else Theill Sørensen om den nye 24-års-regel.
Jeg vil godt spørge, hvordan det harmonerer med De Konservatives syn på familien, at man nu begrænser en lang række menneskers mulighed for at indgå ægteskab og leve sammen her i Danmark, og ikke bare nogle, der er fremmede eller meget fremmede for os, som fru Else Theill Sørensen var inde på tidligere, men jo sådan set også folk, der for den sags skyld er pæredanske.
De bliver forhindret i at få familiesammenføring måske med deres ægtefælle her i Danmark på grund af alderskravet.
Er det i god overensstemmelse med konservativ familiepolitik?
Anne Baastrup (SF), 2002-03-21:
Jeg kan forstå, at den konservative begrundelse for, at Dansk Flygtningehjælp ikke skal være i Flygtningenævnet, er, at Dansk Flygtningehjælp ved for meget.
Så det blev jo yderligere begrundet med, at Udenrigsministeriet heller ikke skulle sidde der, fordi de jo også vidste noget om, hvilke lande de pågældende kom fra. Så er det, jeg vil spørge: Hvad er så begrundelsen for, at Integrationsministeriet skal være repræsenteret i Flygtningenævnet, for sagen er jo den, at Udlændingestyrelsen er første instans, og anden instans er så Flygtningenævnet.
Hvem er det, Udlændingestyrelsen tilhører?
Det er
Det betyder jo i virkeligheden, at der er et over-/underordnelsesforhold for de pågældende medarbejdere, der anbringes i Flygtningenævnet.
Hvor er retssikkerhedsgarantierne dér?
Har Det Konservative Folkeparti overvejet, hvilke retssikkerhedsgarantier der reelt ligger i Flygtningenævnets sammensætning?