runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-05-23:
Ja, så er det pensionsreglerne, vi taler om, men jeg håber, hr. Lars Barfoed er opmærksom på, at forudsætningen for at få pension i Danmark er, at man har optjent ret til pension.
Hvad gør vi med den familiesammenførte, en gammel kvinde eksempelvis, som er dybt handicappet, muligvis retarderet?
Hvad gør vi med vedkommende?
Skal hun også leve for en ydelse, der ligger på omkring 5.000 i 7 år?
Er det anstændigt?
Er det anstændig konservativ politik?
Vil hr. Lars Barfoed og Det Konservative Folkeparti være med til at ændre loven, så mennesker, der er dybt handicappede, og som ikke har en jordisk chance for at blive revaliderede eller for at få et fleksjob, kan opretholde det nuværende ydelsesniveau, dvs. fuld kontanthjælp?
Det er mit første spørgsmål.
Endvidere skriver UNHCR, at flygtninge mangler de netværk, der kan kompensere for manglende hjælp af den slags, som danske statsborgere normalt kan regne med.
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-23:
Jeg vil godt spørge mere præcist.
Nu snakkede hr. Lars Barfoed om samspilsproblemer og nogle andre ting, og betyder
det helt konkret, at Det Konservative Folkeparti går ind for nedsættelse af kontanthjælpssatserne for kontanthjælpsmodtagere i det danske samfund?
Jeg kender godt argumentet om, at der vil komme færre udlændinge til Danmark, fordi ydelserne bliver lavere, og det er så, hvad det er.
Jeg hørte lidt om samspilsproblemer og sådan noget, men jeg vil meget gerne høre, om det lige præcis er niveauet for kontanthjælpen, Det Konservative Folkeparti går ind for at nedsætte.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-05-23:
Jeg må kvittere hr. Lars Barfoed for den meget klare tale om, at regeringen ikke agter at ændre startydelsen
Men fra dag 1, hvor de kommer her til landet, ved de faktisk ikke, hvor de skal finde det arbejde, og vi har ikke fået nogen tilkendegivelser fra regeringspartierne om, at man vil hjælpe dem, eller at man har nogle løsningsmodeller for, hvor de skal finde det arbejde.
Det synes jeg ikke er særlig hensigtsmæssigt.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-23:
Til fru Karen J. Klint om garantier for torturofre
: Jeg kan naturligvis ikke stå her på talerstolen og garantere, at alle torturofre kan få et job.
Det ved fru Karen J. Klint godt, og det ville man heller ikke kunne garantere, hvis det var en socialdemokratisk regering, vi havde. Vil vi ændre startydelsen, hvis det er således, at ikke alle, som er på startydelse, kommer i arbejde, spørger fru Anne-Marie Meldgaard: Nej, det vil vi ikke.
Hr. Kamal Qureshi spørger: Hvorfor ikke egentlig nedsætte ydelsen for personer, som har boet i Danmark i den fornødne tid og altså fortsat får normal kontanthjælp?
Dybest set spørger fru Elsebeth Gerner Nielsen egentlig om det samme, og jeg vil sige, at i Det Konservative Folkeparti er vi da ikke utilbøjelige til også at se på den problemstilling, for det er da klart, at vi på et eller andet tidspunkt må se mere bredt på de samspilsproblemer, der er her i samfundet.
Det bør være sådan, at det for alle bedre kan betale sig at tage et arbejde end at være på overførselsindkomst, så jeg vil da ikke udelukke, at vi på et tidspunkt må se dybere på de samspilsproblemer, der i øvrigt er.
Her synes jeg, det var en god idé, som fru Elsebeth Gerner Nielsen havde.
Man gjorde jo ikke noget ved det, da Det Radikale Venstre var i regering,
men jeg forstår, at nu har man ligesom set lyset og vil gerne i gang med at gøre noget, og det kunne da nok være nyttigt.
Må jeg så sige til hr. Kamal Qureshi, at det er jo sådan, at de ydelsessatser for starthjælp, vi nu taler om, ikke adskiller sig fra de ydelsessatser, som udlændinge, der flytter til de omkringliggende lande, kan forvente at få dér.
Det er jo også et spørgsmål om, at vi ikke skal fremstå som et land, som det er specielt attraktivt at flytte til blot for at få overførselsindkomst.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-05-23:
I forlængelse heraf: Hvorfor i alverden tager regeringen sig ikke sammen og gør noget ved de samspilsproblemer, der er, f.eks. det problem, at en kontanthjælpsmodtager skal ud på arbejdsmarkedet og have en løn, der ligger på mellem 23.000 kr. og 25.000 kr., for at det kan betale sig for den pågældende at komme i arbejde?
Hvorfor gør man ikke noget ved det problem?
Er det, fordi det kommer til at gøre ondt på de rigtige danskere, eller hvad er årsagen?
Det er da virkelig noget af det, der gør, at folk ikke kommer i arbejde.
Det kan ikke betale sig at arbejde.
Der er masser af mennesker, for hvem det er fuldstændig umuligt at komme op og tjene mellem 23.000 kr. og 25.000 kr., og hvorfor tager man ikke fat på et så rimelig alvorligt problem i stedet for som nu at lave en lovgivning, som kun omfatter ganske få mennesker og oven i købet de svageste i vores samfund overhovedet?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-05-23:
Nu behøver man nødvendigvis ikke at være i den meget trængte gruppe, for at det kan være svært at få et arbejde, så jeg vil koncentrere mig om det helt ordinære arbejdsmarked og spørge hr. Lars Barfoed: Hvis det nu viser sig, at det ikke er muligt at skaffe udlændinge arbejde, så de kan supplere startydelsen, vil hr. Lars Barfoed så være med til og være indstillet på at ændre den lovgivning om startydelsen, som et flertal tilsyneladende vedtager?
Samtidig er der jo spørgsmålet om de ledige udlændinge, vi har i dag, indvandrerne og flygtningene.
Hvordan vil hr. Lars Barfoed med alle de hænder, der nu skulle være til rådighed, sørge for, at der kan skaffes arbejde til dem, der allerede er her i landet på nuværende tidspunkt?
Karen J. Klint (S), 2002-05-23:
Det var da i hvert fald noget af et krybe udenom-svar.
Vi er jo enige i, at der er en positiv udvikling, idet strukturen på arbejdsmarkedet faktisk slet ikke indikerer, at nogle folk skal straffes, for at de kan komme i arbejde.
Det skulle faktisk være positivt at komme på arbejde, netop fordi der er den mangel på arbejdskraft.
Flere i arbejde, siger vi også; vi vil bare også gerne have det via motivation og via uddannelse, så folk får nogle kompetencer.
Men det, at behovet for flere hænder på arbejdsmarkedet stiger, bevirker jo ikke, at torturofrene får flere arbejdsevner, og jeg spurgte faktisk, hvilke garantier torturofrene har for, at der også er en plads til dem på arbejdsmarkedet.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-23:
Det ser jo ud til, at beskæftigelsessituationen er meget gunstig i de kommende år for den gruppe, vi taler om her.
Når vi ser på den demografiske udvikling og arbejdsstyrkeudviklingen i de kommende år, tyder alt på, at der bliver brug for alle, som er interesserede i at få et arbejde.
Det er netop, og det var det vel også
under den tidligere socialdemokratiske regering, den største samfundsøkonomiske udfordring overhovedet at øge udbuddet af arbejdskraft i de kommende år, fordi vi må forudse en situation, hvor der er mangel på arbejdskraft.
Samtidig har regeringen for få dage siden fremlagt en erhvervspolitisk pakke, der hedder »Vækst med vilje«, og som går ud på at skabe større økonomisk vækst og mere vækst i erhvervslivet herhjemme ved at forbedre rammevilkårene for danske virksomheder på en lang række områder. Der gøres en meget ihærdig indsats for at øge væksten og dermed antallet af arbejdspladser.
Men det øger også kravene
til os i retning af at øge arbejdsudbuddet endnu mere, og som man har kunnet læse i pressen, vil regeringen i morgen fremlægge en plan for at få flere i arbejde og flere ud på arbejdsmarkedet i de kommende år. Jeg kan i hvert fald garantere, at regeringen vil gøre alt, hvad der står i dens magt, både for at øge arbejdsudbuddet og for at skabe vækst i erhvervslivet, så der bliver masser af arbejdspladser.
Karen J. Klint (S), 2002-05-23:
Underligt nok er mit spørgsmål også lidt i samme boldgade.
Hr. Lars Barfoed ville gerne have nogle garantier, da jeg var oppe med min ordførertale, og så kan jeg jo sige, at jeg egentlig også godt kunne tænke mig nogle garantier af hr. Lars Barfoed.
Ministeren oplyste i et samråd, at man ikke nødvendigvis har en nedsat arbejdsevne i forhold til hvilken som helst beskæftigelse, bare fordi man har været udsat for tortur.
Men jeg vil godt spørge hr. Lars Barfoed: Kan regeringspartierne garantere, at der oprettes et tilstrækkeligt antal job, der tager hensyn, så torturofre ikke risikerer at skulle være på starthjælp alle 7 år?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-05-23:
Jeg tror ikke, at der er nogen partier i Folketinget, der ikke er interesseret i, at udlændinge skal integreres her i landet så hurtigt som overhovedet muligt.
Men med den lov, som regeringen vedtager her, hvor man sætter en masse personer nærmest på et sultecirkulære, vil jeg godt spørge hr. Lars Barfoed: Har regeringen sørget for, at der er de job til stede på arbejdsmarkedet, sådan at udlændinge kan få det supplement til startydelsen, som gør, at de har en indtægt, de kan leve af? Er der truffet aftaler med arbejdsgiverne om, at de skal stille de her job til rådighed, så udlændinge kan få en løn, de kan leve af?
Eller er det bare tomme ord?
Hvis der ikke er indtruffet aftaler, hvordan vil hr. Barfoed så sammen med regeringen sørge for at skaffe de job?
Lars Barfoed (KF), 2002-05-23:
Meningen er jo ikke, at de pågældende så i de næste 7 år skal leve af starthjælpen.
Meningen er tværtimod, at de pågældende meget hurtigt skal ind på arbejdsmarkedet og blive integreret ligesom alle andre og dermed opnå en fuldt normal arbejdsindkomst.
Vi er meget tilfredse med, at vi nu kan få gennemført dette lovforslag.
Karen J. Klint (S), 2002-05-23:
En politisk erfaring siger mig, at man skal være meget påpasselig med at spå om fremtiden, så uanset hvor stejl hr. Lars Barfoed er med hensyn til, at jeg skal stå og spå om fremtiden, så vil jeg ikke være skråsikker.
Men kom der valg i morgen, hvad jeg meget gerne ønskede, så ophævede vi den her lov i overmorgen, men så var den jo heller ikke nået at blive vedtaget forinden.
Så jo hurtigere et valg kommer, jo hurtigere kunne vi nå at undgå den her lov.
Men kom valget inden for meget kort tid, så tror jeg bestemt, at vi ophævede den her lov som noget af det første.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-23:
Fru Karen Klint kan altså ikke slippe så let uden om spørgsmålet.
Fru Karen Klint svarer stadig ikke på mit spørgsmål.
Fru Karen Klint siger, at hun slet ikke tror, at den situation opstår, for der er nok nogle andre, der vil ophæve den lov.
Hvis nu denne lov stadig væk gælder efter næste valgkamp, og Socialdemokratiet fik mulighed for at ophæve den lovgivning igen, ville Socialdemokratiet så ophæve den lovgivning, eller ville Socialdemokratiet fastholde starthjælpen?
Hvis der stadig svares undvigende, kan jeg kun fortolke det sådan, at Socialdemokratiet i virkeligheden synes, at det, vi gør, er meget fornuftigt.
Karen J. Klint (S), 2002-05-23:
Jeg tror, jeg er så heldig, at det spørgsmål aldrig nogen sinde kommer til at blive aktuelt, for jeg regner med, at den her lov vil blive ophævet, længe før der bliver udskrevet valg.
Jeg tror ikke, at den overlever ret længe, for den vil blive dømt ulovlig på en eller anden led.
Jeg tror faktisk ikke, at den overholder alle konventioner, og jeg tror, at vi vil møde en sådan kritik, at den kan blive udsat for det samme pres, som da Socialdemokratiet og De Radikale prøvede på noget med integrationsydelse, altså da vi indførte den lave ydelse.
Der blev vi presset til at ændre den, og jeg håber også, at der opstår det samme pres, så den nuværende regering kan se, at der altså er en mildere vej til det samme mål.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-23:
Nu må vi vide, om Socialdemokratiet har en konsekvent og klar politik på det her område eller ej.
Jeg stillede et meget klart, enkelt spørgsmål og fik bestemt ikke noget klart svar.
Vil Socialdemokratiet efter næste valg, hvis man får mulighed for det, ophæve den lov, vi nu gennemfører, eller vil man fastholde den lov, vi nu gennemfører, efter næste valg?
Det kan besvares meget enkelt.
Jeg tror, at vælgerne ved næste valgkamp vil være meget interesseret i at kende svaret.
Karen J. Klint (S), 2002-05-23:
Til hr. Flemming Oppfeldt vil jeg sige, at det faktisk er både-og, og jeg troede egentlig, at det var gået op for alle andre politiske partier, at når Socialdemokratiet snakker om rettigheder, så siger vi også krav og pligt.
Det har stået på vores valgprogrammer i længere tid tilbage, end både hr. Flemming Oppfeldt og jeg kan huske.
For os er der ikke rettigheder uden pligter.
Der er ikke ansvar uden krav.
De ting hænger sammen, og det var også derfor, jeg nævnte det med, at det jo faktisk er der meget tydeligt.
Jeg skal ikke kunne tage stilling til, om man ikke har udnyttet muligheden godt nok.
Jeg ved, at mange sprogcentre har sat fokus på fremmødeprocenten.
Alene det, at man sætter fokus på den og rejser en debat, gør, at fremmødeprocenten er blevet væsentlig højere, og at folk møder frem.
Vi går også ind og stemmer for et forslag.
Vi er faktisk enige i, at der skal laves nogle kontrakter mellem folk, der kommer til landet, og det danske samfund.
Men der skal også være ens rettigheder.
Hvis man er handicappet eller på anden måde har fået skadet sin arbejdsevne, skal der altså også være ens rettigheder på tværs af samfundslag.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-05-23:
Jeg spurgte, hvilke værktøjer Socialdemokratiet har, og så fik jeg B 90.
B 90, beslutningsforslaget fra Socialdemokratiet, indeholder en lang række ting.
Der er områder, som er gode og hensigtsmæssige at sætte ind på, men der er ikke ret mange pligter.
Der er rettigheder, men der er ikke ret mange pligter.
Fru Karen Klint nævnte lige før muligheden for at skære i kontanthjælpen til de folk, som ikke ville gøre noget.
Jeg er nødt til at finde ud af, om det er en skærpelse af den nuværende politik, som Socialdemokratiet nu anfører, eller om det bare er en videreførelse af den nuværende politik.
Så henviser man til et beslutningsforslag plus det, der blev sagt lige før.
Er det en skærpelse af den nuværende politik, Socialdemokratiet foreslår her, eller er det bare en videreførelse af den nuværende politik?
Aage Frandsen (SF), 2002-05-23:
Miljøministeren gav indledningsvis udtryk for, at det ligesom var en lidt trist debat, at det ligesom var de samme argumenter.
Der er kommet nogle ændringer, som gør det bedre.
Der er da også noget, som vi synes er fremskridt, og det skal man notere.
Men det ændrer jo ikke ved det grundlæggende, og derfor kan ministeren da ikke blive overrasket over, at der er nogle, der siger det samme, som de har sagt tidligere.
Den debatform er noget underlig.
Jeg synes, at miljøministeren skulle snakke med sine partifæller, om vi ikke kunne få en bedre debat, hvis ordførerne gik ind i den.
Så ved jeg ikke rigtig, hvor ministeren havde fra, at nogle var sure over eller utilfredse med, at ministeren rettede sig efter høringssvarene.
Selvfølgelig skal man da gøre det, hvis man er enig i dem, og man skal lade sig påvirke.
Det er jo en del af en demokratisk proces.
Ministeren var antydningsvis også inde på at sige, at der var nogle, der mente, at der var kommet for mange ændringsforslag.
Jeg synes ikke, at miljøministerens måde at tackle Folketinget på er befordrende.
Hvis det er den måde, miljøministeren plejer at svare Folketinget på, kan jeg godt forstå, at det kniber lidt med samarbejdet mellem nogle af de politiske miljøordførere og miljøministeren.
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-23:
Jeg vil egentlig også gerne spørge hr. Lars Barfoed på samme måde, som jeg spurgte Venstres ordfører: Hvordan kan det være, at De Konservative vil være med til at lave en så unfair konkurrenceforvridning til fordel for udlændingene ved at nedsætte ydelsen for dem, så de bliver bedre motiverede og kommer hurtigere i arbejde? Hvorfor laver man alle de forskellige tiltag, hvorfor vil man reservere denne fordelagtige ændring for udlændinge alene?
Hvorfor vil man ikke lave et tilsvarende tiltag for alle andre arbejdsløse, hvis man vitterlig mener, at det kan få folk i arbejde?
Så lad os da få de flere hundredtusinde arbejdsløse i arbejde ved at nedsætte ydelserne for dem. Argumentet er, at det er ydelsernes niveau, som er problemet, at det er de for høje ydelser, som gør, at folk ikke gider arbejde.
Hvis det virkelig er problemet, hvorfor er det så kun udlændinge, man vil sætte ydelserne ned for?
Hvorfor vil man ikke gøre det for alle de andre?
Flemming Oppfeldt (V), 2002-05-23:
Under debatten i dag har SF's ordfører og også andre ordførere gjort noget smart.
Her taler vi om titusinder af mennesker, som skal i beskæftigelse, som bliver behandlet meget forskelligt de forskellige steder i vort land.
Der er mange forskellige måder at få dem ud på.
Og kendetegnende er, at man nogle steder har systemer, som ikke er særlig repressive over for den her gruppe, og andre andre steder har man et mere aktivt system.
Det er den forskel, jeg spørger til.
Jeg spørger bare, om SF overhovedet ikke kan se, at der er betydelige forskelle i de måder, man behandler indvandrergrupper på i dag.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-05-23:
Derfor har jeg et spørgsmål til hr. Kamal Qureshi, som går på, om hr. Kamal Qureshi ikke er enig i, at regeringen kunne løse det ganske enkelt ved at stemme for Det Radikale Venstres ændringsforslag, så vi er sikre på, at denne her gruppe får en forsørgelse, der ikke bare står i stampe i 7 år.
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-23:
Lige for at starte med hr. Flemming Oppfeldt: Jeg er helt bevidst om, at den gruppe, der er traumatiseret, den gruppe, der er torturofre blandt vores udlændinge, er en relativt stor gruppe.
Jeg er ikke klar over, om hr. Flemming Oppfeldt er klar over det, men det er det faktisk.
Det er en kæmpestor gruppe, der faktisk har været udsat for tortur, hvilket var en af årsagerne til, at de i det hele taget flygtede i sin tid.
De var forfulgt.
Jeg er ikke helt klar over, om hr. Flemming Oppfeldt overhovedet differentierer imellem arbejdsløse indvandrere, eller om arbejdsløse indvandrere bare er arbejdsløse indvandrere, uanset hvad pokker der er årsagen til, at de er arbejdsløse.
Jeg mener også, at alle andre arbejdsløse i øvrigt meget gerne må komme i arbejde.
Det er rigtigt, at hvis Venstre er villig til at kigge på et ændringsforslag om, at vi tager de personer ud, der rent faktisk har behov for en behandling, som rent faktisk har behov for andre tiltag end at blive presset igennem et uddannelsessystem, et arbejdssystem under den formodning, at bare fordi man fjerner deres livsgrundlag, så skal de nok komme i arbejde, så vil SF i hvert fald gerne stemme for et sådant ændringsforslag.
Det er rigtigt, at vi tror på, at en af de måder, man kan få folk i arbejde på i Danmark for det første er at sørge
for, at det altså ikke nytter noget at have en holdning, der hedder »ingen arme - ingen kager«
Det er nogle mennesker, der er syge, og hvis ikke man får fjernet deres problemer, så kan de ikke komme i arbejde.
Så i første omgang går det ud på hos personer, der har brækket benet, at få ordnet det ben, frem for at vi siger, at vi er da ligeglade med, at du har brækket benet.
Du skal bare løbe 100 meter hurtigst muligt, og hvis ikke du kan det, så får du ingen medaljer.
Ingen arme, ingen kager.
Den holdning har SF ikke.
Det går også ud på, at hvis ikke de har et livsgrundlag, som er fornuftigt, så kommer de heller ikke igennem en social integration.
Vi ved, at 70-80 pct. af stillingerne på de danske arbejdspladser bliver besat uden opslag, gennem personlige kontakter.
De personlige kontakter får man ikke ved at sidde derhjemme og se fjernsyn, fordi man ikke har råd til at gå ud og deltage i samfundslivet.
Carsten Hansen (S), 2002-05-23:
Jeg skal på et samlet udvalgs vegne sige, at lovforslaget ved første del af anden behandling blev henvist til fornyet udvalgsbehandling.
Udvalget har behandlet lovforslaget i et møde og indstiller det til vedtagelse uændret.
Eva Kjer Hansen (V), 2002-05-23:
Jeg vil gerne på Venstres vegne redegøre for, hvorfor vi er imod det her ændringsforslag.
Det er vi, fordi hele loven går ud på at give en bedre mulighed for i dag at afprøve, hvorvidt man vil påtage sig opgaven at passe et nærtstående familiemedlem.
Der er i dag mange muligheder for, hvis man vil påtage sig den opgave, så at kunne gøre det, men vi synes, det er vigtigt, at man har en periode af passende længde til at tage stilling til, om man også kan magte det her, om man mener, at det er den rigtige løsning.
Og der har vi ment, det var rigtigt at sige, at det skulle være en periode på op til 6 måneder, hvor man så kan afgøre, om det er et job, man vil påtage sig eller ej.
Det har for mig aldrig været på tale, at der her skulle være en mulighed for at hoppe ind og ud og dele perioden op i forskellige korte perioder, for det afgørende og hele ideen i forslaget er netop at give en god mulighed for at tage stilling til: Magter jeg denne her opgave?
Er det den rigtige løsning for os?
Derfor bør det være en sammenhængende periode, der er tale om.
Pia Kristensen (DF), 2002-05-23:
De bemærkninger, der er kommet til indholdet af det ændringsforslag, Dansk Folkeparti fremsatte, bevirker, at vi trækker forslaget tilbage af flere grunde.
De økonomiske konsekvenser for det offentlige skønnes at medføre merudgifter på ca. 1 mio. kr. til administrative opgaver.
Det vil sige, at hvis vi siger ja til det, så bryder vi forliget med hensyn til den indgåede finanslovaftale.
Dernæst vil en opdeling af orlovsperioden i korte perioder i visse tilfælde gøre det vanskeligere for arbejdsgivere at planlægge en hensigtsmæssig arbejdstilrettelæggelse.
Ligeledes vil en opdeling i flere perioder rejse spørgsmål om pasning og pleje af den nærtstående i mellemperioden.
Til sidst vil ændringsforslaget ikke opfylde fleksibilitetsønskerne i fuldt omfang.
Dette fremgår af høringssvarene fra handicap- og sygdomsforeningernes side. Så på den baggrund trækker Dansk Folkeparti ændringsforslaget tilbage.
Villy Søvndal (SF), 2002-05-23:
Vi er nu i den lykkelige situation i forbindelse med Dansk Folkepartis forslag, som man selvfølgelig støtter, når man har stillet det, at da der er et solidt flertal på venstre side, der også støtter forslaget, så bliver det her forslag vedtaget om ganske kort tid.
Det er jo en meget gunstig situation.
Vi har bl.a. fået en henvendelse fra Kræftens Bekæmpelse, der har bedt os om at gennemføre det her forslag, fordi det vil skaffe langt mere fleksibilitet i orlovsordningerne.
Så det er en god dag.
Det er det første eksempel i dag på, at dette flertal bliver anvendt.
Så der er meget grund til at være glad i dag.
Tove Videbæk (KRF), 2002-05-23:
Kristeligt Folkeparti kan give sin fulde støtte til denne orlovsmulighed for familier, der rammes af handicap eller alvorlig sygdom.
Det er et skridt i den rigtige retning, men der mangler fleksibilitet i ordningen. Kristeligt Folkeparti
kan derfor støtte det af Dansk Folkeparti tidligere stillede forslag om en opdeling af orlovsperioden i indtil to perioder.
Det giver nemlig en god fleksibilitet for den handicappede og den alvorligt syge uden at virke urimelig bureaukratisk tungt.
Situationen for den, der rammes af en ulykke eller alvorlig sygdom, kan hurtigt ændre sig, og behovet for støtte varierer således over tid.
Derfor vil mange have glæde af den fleksibilitet, der ligger i muligheden for at dele perioden op i to, således at man får ret til 6 måneders orlov opdelt i to perioder.
Dette indebærer, at de, der får bevilget en orlov på mindre end 6 måneder, skal have mulighed for at forlænge eller genoptage orloven.
Det er en kærkommen mulighed, en hjælp og en udstrakt hånd for familier, som er hårdt ramt af sygdom eller handicap, og derfor begriber vi heller ikke logikken i, at Dansk Folkeparti trækker ændringsforslaget tilbage. Kristeligt Folkeparti ønsker derfor at opretholde ændringsforslaget.