runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-14:
Og det tager jeg egentlig som en bekræftelse
på, at det forslag, vi har fremsat, faktisk ligger lige nøjagtigt dér, hvor det skal ligge. Nu siger hr. Kristian Thulesen Dahl, at vi vil holde hånden over regeringen.
Jeg sagde i går - og jeg tror, det også blev vist i en af tv-aviserne - at her er tale om en beretning, som gør, at hvis statsministeren ikke efterlever den, så vælter han.
Det sagde jeg til pressen i går, og det siger jeg her i Folketingssalen i dag, og det kalder jeg ikke at holde hånden over nogen regering.
Og så vil jeg gerne understrege det, at hr. Thulesen Dahl ikke mente, at der var tale om dansk enegang i Dansk Folkepartis forslag.
Nuvel, men der var i hvert fald tale om en fuldstændig ophævelse af sanktionerne uden at sætte noget som helst i stedet, dvs. reelt en støtteerklæring til Jörg Haiders såkaldte Frihedsparti i Østrig, og en sådan støtteerklæring vil Enhedslisten naturligvis ikke medvirke til.
Jeg vil gerne straks berolige hr. Holger K. Nielsen, som har misforstået Enhedslistens forslag.
Det, der ligger i formuleringen, som hr. Holger K. Nielsen også kan se, når han læser den tæt, er en opfordring til den danske statsminister om sammen med de andre statsministre at lave den beslutning om, som blev truffet, men der står intet om dansk enegang.
Men hr. Holger K. Nielsen har vistnok selv ved flere lejligheder sagt, at statsministrene var kravlet op i et træ, hvorfra de havde svært ved at finde en vej ned igen.
Og det, vi pegede på her, er faktisk i al hjælpsomhed en vej for statsministeren til at komme ned fra det træ, som hr. Holger K. Nielsen så helt præcist under en tidligere debat har forklaret at statsministeren sammen med de andre 13 statsministre nu sidder oppe i og ligesom kattene ikke kan komme ned fra igen.
Så jeg synes, hr. Holger K. Nielsen skal prøve at fange signalet i det forslag, vi har fremsat, som faktisk er nøjagtig, hvad han selv under en tidligere debat her fra Folketingets talerstol har foreslået.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-14:
Når hr. Keld Albrechtsen har et behov for at tale meget længe, er det sikkert, fordi han har et problem, og det kan jeg godt forstå, for det har han også i den her sag.
Det er en meget, meget svær balancegang, Enhedslisten er ude i, at man på den ene side skal prøve at holde hånden over regeringen og undgå at få for meget debat, så regeringen kunne risikere at vælte, og på den anden side selvfølgelig skal tage afstand fra, at det er så tydeligt, at EU her har iværksat sanktioner over for et medlemsland uden at have noget som helst grundlag at gøre det på.
Jeg forstår godt, at det er hamrende svært for Enhedslisten.
Og må jeg minde om, at hvis hr. Keld Albrechtsen havde gjort sig den umage at læse Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse, inden han tog ordet - altså han blev nødt til at sige det, han gjorde, for at nå frem til, at han selv kunne fremsætte et forslag til vedtagelse - så ville han jo se, at der står: »Folketinget skal endvidere opfordre regeringen til snarest at tage kontakt med sine samarbejdspartnere med henblik på, at sanktionerne imod Østrig ophæves igen.«
For netop at tilbyde et forslag til vedtagelse, som flere kunne tiltræde, har vi forsøgt at komme med et balanceret forslag, der netop tager højde for, at der altså er nogle partier her i Folketinget, der jo netop ikke vil have dansk enegang i sagen, men have, at vi samarbejder med dem, der nu har iværksat sanktionerne, for at trække sanktionerne tilbage igen.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-03-14:
Enhedslistens politik i den her sag har af og til været dybt, dybt besynderlig, både i forløbet omkring beretningen, som vi blev enige om i går, og i det her forslag til vedtagelse.
Hvis det ikke er det, vil jeg godt spørge, hvad det er.
Det er jo netop, at Danmark går ud og antyder noget andet
i forhold til de andre EU-lande, og det er vel ret beset dansk enegang.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-14:
For at det er helt på det rene her ved starten af debatten, skal jeg understrege, at der i vores forslag til vedtagelse ikke ligger nogen holdning i forhold til Frihedspartiet eller Jörg Haider, eller hvem der på nuværende tidspunkt er formand for Frihedspartiet; der ligger slet ikke noget af det i det forslag til vedtagelse.
Hvis hr. Keld Albrechtsen vil gøre sig den ulejlighed at læse forslaget i stedet for at fare herop, tror jeg også, det vil stå klart for hr. Keld Albrechtsen.
Så det handler simpelt hen om, at vi så hurtigt som muligt skal foretage en koordineret tilbagetrækning af de her håbløse og absurde sanktioner, der er etableret over for Østrig.
Og lad mig så sige, at det, jeg hører hr. Keld Albrechtsen sige, i virkeligheden er: Ja, statsministeren har overtrådt grundloven.
Man er ikke gået i Det Udenrigspolitiske Nævn, som man skulle, og har ikke rådført sig med Nævnet forud for beslutningen om tiltrædelse af sanktioner over for Østrig.
Og derfor: Næste gang man overtræder grundloven, vil Enhedslisten ikke alene løfte en pegefinger, men også tage de konsekvenser, det nødvendiggør.
Det er jo en absurd argumentation at have.
Men vi må tage til efterretning, at den er der.
Og det er også derfor, jeg i forhold til beretningen nævner det, at den er så skarp, som den overhovedet kan være, før et flertal bliver nødt til at tage den nødvendige konsekvens over for regeringen.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-03-14:
Nu har statsministeren og den socialdemokratiske ordfører redegjort for, hvorfor regeringen er gået med til at indføre de sanktioner mod Østrig, men jeg har ikke hørt den rigtige begrundelse, for når man går med til en så alvorlig ting som indførelse af sanktioner mod et land, må man jo forholde sig til kendsgerningerne.
Jeg vil prøve at læse op af regeringsprogrammet, som de to partier er enige om i Østrig: »Forbundsregeringen står inde for respekt, tolerance og forståelse for mennesker uanset deres religion og verdensanskuelse.
Forbundsregeringen i Østrig arbejder imod fremmedhad, racisme og dets udfoldelse ...«.
Jeg kunne blive ved, og jeg kan også give statsministeren en kopi af hele handlingsprogrammet.
Som jeg læser det, er det nøjagtig det samme, som vi alle sammen står for her i dette Ting, så hvorfor skal der så indføres sanktioner?
Det vil jeg gerne have et helt konkret svar på.
Ulla Tørnæs (V), 2000-03-14:
Nu hørte vi i går statsministerens bemærkninger om, at statsministeren ikke mente, at han var blevet udstyret med en næse af Det Udenrigspolitiske Nævn, men læser man Jyllands-Postens forside i dag, kan man se, at en af landets fremmeste statsforfatningseksperter, Jens Peter Christensen,
siger: »Formuleringen er svær at læse på anden måde, end at et enigt nævn mener, at statsministeren overtrådte grundloven.« Jeg kunne derfor godt tænke mig at spørge Socialdemokratiets ordfører, hvordan ordføreren betragter beretningen og de formuleringer, der er i beretningen, set i lyset af Jens Peter Christensens bemærkninger på forsiden af Jyllands-Posten i dag.
Helle Degn (S), 2000-03-14:
Til hr. Per Stig Møller kan jeg kun sige, at kommunistiske regimer som dem, vi har været vidne til, er lige så skræmmende for Socialdemokratiet, som de er for Det Konservative Folkeparti, så jeg tror, vi har helt den samme opfattelse her. Med hensyn til aktionen kan jeg kun henvise til mine bemærkninger og sige, at sanktionerne i første omgang var rettet mod forhandlingen om at etablere en konservativt ledet østrigsk regering på dette parlamentariske grundlag; det ville få konsekvenser.
Og med hensyn til at straffe
er det selvfølgelig sådan, som jeg prøvede at sige i min indledning, at vi vil bedømme Østrig.
Østrig skal følges meget nøje, synes vi i den socialdemokratiske gruppe, og vi skal se, hvordan man stiller sig til f.eks. det primære spørgsmål, som bliver den største prøve for den østrigske regering, nemlig udvidelsen.
Det bliver virkelig en hård prøve, for i øjeblikket er det, Haiders parti har vundet valg og stemmer og mandater på, at der skal lukkes af.
Derfor vil det være en prøvesten for os, når vi kan se, hvordan den østrigske regering håndterer den sag.
Socialdemokratiet, den socialdemokratiske folketingsgruppe, har hele tiden haft den opfattelse, at der ikke på noget tidspunkt har været tale om en EU-aktion, men at aktionen er en koordination af fælles synspunkter hos regeringsledere fra 14 lande.
Det har stået klart for den socialdemokratiske folketingsgruppe hele tiden.
Der er nogle, der har skabt forvirring, men jeg tror ikke, det tjener noget fornuftigt formål, specielt ikke at Det Konservative Folkeparti spreder usikkerhed om denne sammenhæng.
Undskyld, jeg glemte fru Ulla Tørnæs.
Jeg beklager meget, og jeg vil gerne besvare spørgsmålet.
I den socialdemokratiske folketingsgruppe står vi bag denne beretning, og i beretningen siges det klart og tydeligt, at spørgsmålet, om der skulle indføres sanktioner, klart falder inden for § 19, stk. 3.
Det tilslutter vi os, og
Samtidig må vi sige, at partiledere er blevet konsulteret og har givet statsministeren opbakning til, at han kunne håndtere sagen sådan, som han havde bedt om.
Han har fået den opbakning, som
han i den situation havde brug for, og derfor er der efter vores opfattelse ikke mere at diskutere i denne sag.
Beretningen står for det, den står for.
Det er vi godt tilfredse med, og jeg tror også, fru Ulla Tørnæs er godt tjent med at holde sig til beretningens ordlyd.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-03-14:
Den socialdemokratiske ordfører konstaterede ganske rigtigt i sine indledende bemærkninger, at denne forespørgsel alene drejer sig om sagsforløbet for Østrigsanktionerne herhjemme.
Derfor mener jeg, at det rigtigste forslag til vedtagelse er det, der er fremsat af de mange partier, som henholder sig til beretningen, som jo er en kæmpemæssig næse til regeringen og regeringens leder.
I hvert fald set fra mit synspunkt
er det nemlig afgørende, at vi kan få så stort et flertal som muligt, som siger, at her gik man for langt.
Det er en stor næse til regeringen, som var ude på kanten af grundloven, ja efter min mening et lille stykke for langt ude over kanten.
Jeg kan have sympati for de andre to vedtagelser, måske
især den fra Dansk Folkeparti, som jo også kommer ind på, at sanktionerne skal ophæves.
Men jeg gør opmærksom på, at der efter denne forespørgsel skal behandles et forslag, som alene handler om netop den ting, nemlig om at ophæve sanktionerne over for Østrig, så det er nok den rigtige måde at køre sagen på at tage forløbet her og ophævelsen af sanktionerne bagefter.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-14:
Jeg vil gerne spørge fru Helle Degn: Hvad skal Østrig helt præcist gøre for at slippe af med sanktionerne?
Hvad er det helt præcist, der skal til?
Nu hører vi, at den første prøve på, hvordan Østrig er, får vi ved udvidelsesforhandlingerne.
Jamen kan der ikke være helt legitime årsager til at være skeptisk over for udvidelsen af EU?
Kan der ikke opstilles en lang række helt legale kriterier, hvorefter partier overalt i det politiske spektrum kunne have skepsis over for udvidelsen?
Hvad er det dog for noget at gøre dét til en prøve?
Hvad er det, der ligger i det?
Skal Østrigs regering bare smække hælene sammen og sige javel, når fru Helle Degn ønsker EU udvidet med en række lande?
Eller skal Østrigs regering have mulighed for at sige, at selvfølgelig går den principielt ind for udvidelsen - det skriver den jo selv - men den har nogle betænkeligheder ved nogle bestemte ting?
Hvad er det, fru Helle Degn vil opnå med det ordvalg?
Per Stig Møller (KF), 2000-03-14:
Der skal ikke være tvivl om, at også vi er dybt betænkelige ved alt det, Haider har stået for og har gjort og har sagt.
Men jeg mærker en vis dobbeltmoral og dobbelthed, når jeg hører fru Helle Degn sige, at man i Østrig har nogle nationalistiske synspunkter, der minder om de skrækkeligste i historien.
Det er jeg ikke uenig i, men så vil jeg spørge: Hvad med de kommunistiske partier i de forskellige lande?
Jeg mener, de også minder om det skrækkeligste i vores nyeste historie.
Og hvad med den tyske regering, hvori der sidder folk, der forsvarede Rote Armee Fraktion?
Det minder om det hæsligste fra 1970'erne.
Så vi kan jo godt begynde at skære bort, også folk, der er blevet omvendt, har forstået og har set lyset, og straffe dem for evig tid, men vi mener ikke, man kan straffe nogen for deres synspunkter, men man kan straffe dem for deres handlinger.
Så vil jeg også godt spørge: Er dette en EU-aktion?
I et interview siger f.eks. den tyske kansler, Schröder, at det er tilfældet.
Regeringen siger jo, at man følger den østrigske regering nøje, men den portugisiske europaminister siger på vegne af formandskabet, at aktionen skal vare i lige så lang tid, som Haiders parti sidder i den østrigske regering.
Er det Socialdemokratiets og regeringens opfattelse?
Helle Degn (S), 2000-03-14:
Hr. Kristian Thulesen Dahl spørger: Hvad er det, der skal til?
Det vil 14 regeringsledere følge meget nøje, og de vil have en forskellig politisk dagsorden, fordi de kommer fra forskellige politiske partier, men de af dem, som går hårdest ind for sanktioner,
er de borgerligt orienterede statsministre.
Jeg gør opmærksom på dette for også at give et svar til fru Pia Kjærsgaard, som siger, at her er det de socialdemokratiske regeringer, der skal kontrollere.
Overhovedet ikke!
Skudt forbi!
Det er 14 regeringsledere af forskellig politisk observans, som siger: Her skal vi passe på, og vi siger til Østrig, at man skal passe på. Det hele kommer an på, hvordan Østrig forholder sig i de drøftelser, der skal være i de forskellige politiske allianceforhold, hvor man skal have et samarbejde med Østrig.
Men vi er nødt til at sige, at der er nogle, vi har værdifællesskaber med, der er nogle, vi ikke har værdifællesskaber med, og der er nogle, der træder meget ved siden af de værdifællesskaber, som de forskellige alliancer, vi har tilsluttet os, er baserede på.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-14:
Fru Ulla Tørnæs mente, at hr. Søren Søndergaards bemærkning var malplaceret, og derfor vil jeg godt lige resumere, hvad vi har sagt: Statsministeren rådførte sig ikke med Det Udenrigspolitiske Nævn.
Det kunne han have gjort, og derfor var det forkert, hvad der skete, og det, vi fastslog i enighed i den beretning, som blev vedtaget i går, var, som hr. Frank Dahlgaard sagde, at det var på kanten af grundloven, men statsministeren fik syndsforladelse i Det Udenrigspolitiske Nævn dagen efter, at han havde gjort det.
Han kunne lige nøjagtigt have gjort noget andet: Han kunne have spurgt Nævnet.
Så vil jeg godt sige til fru Helle Degn: Dette her med, at vi nu har skrevet i beretningen, at Det Udenrigspolitiske Nævn skal have en bedre orientering, betragter jeg som en praktisk konsekvens, en fremadrettet konsekvens, en meget vigtig konsekvens af den her sag, og jeg vil godt bede fru Helle Degn bekræfte, at det er nøjagtig den konsekvens, som vedtagelsen af det forslag, fru Helle Degn har fremsat i dag, vil få efter dette møde i Folketinget.
Det vil jeg gerne bede om, og - undskyld - så vil jeg egentlig også bede fru Helle Degn kommentere, hvorfor man ikke vil stemme for Enhedslistens forslag til vedtagelse.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-03-14:
Vi kommer nok tilbage til, om det er en EU-aktion eller ej, men selvfølgelig er det det.
Det kan der ikke herske den mindste tvivl om, men gem det bare til lidt senere!
Men jeg vil godt spørge fru Helle Degn: Hvor står der noget i grundloven om en tidsfaktor?
Ikke ét eneste sted!
Og fru Helle Degn ved i hvert fald som mangeårig formand for Det Udenrigspolitiske Nævn, at netop dette nævn er blevet indkaldt med meget, meget kort varsel i adskillige sager.
Medlemmerne af Nævnet ved også, at det er noget, der skal kunne ske lynhurtigt.
Så derfor holder det argument ikke en meter, og jeg vil godt spørge igen, hvor den tidsfaktor står nævnt i grundloven.
Ingen steder!
Alt det her er udelukkende skabt af primært socialdemokratiske partiledere, som gerne vil stå på god fod med hinanden i det opgør, som skal komme på et eller andet tidspunkt.
Man har nu skabt et grundlag for, at EU-landene kan isolere og blokere, også andre steder.
Det er et grundlag, der er skabt på et fuldstændig tosset, »politisk korrekt«, idiotisk grundlag.
Det er fuldstændig grotesk, hvad man har gjort, og endda i et skingert toneleje, for nu at bruge statsministerens eget udtryk.
Ja, så slap katten jo ud af sækken.
Det, den socialdemokratiske ordfører her gav udtryk for, var jo, at det er Socialdemokraterne, der skal kontrollere og bestemme, hvad der er bedst for vælgerne - ikke alene her i Danmark, men så sandelig også i Østrig.
Fru Helle Degn sagde, at vælgerne fortjener bedre, men hvad i alverden kommer det fru Helle Degn og de øvrige socialdemokratiske partier ved? Så vil jeg godt lige vende tilbage til hele forløbet med Nævnet.
Nu hørte vi, endda to gange, heroppefra, at statsministeren havde rådført sig med partilederne, men jeg har ikke fået nogen henvendelse fra statsministeren overhovedet.
dansk folkeparti er naturligvis repræsenteret i det udenrigspolitiske nævn, men vi har intet hørt overhovedet, før beslutningen var truffet.
jeg vil godt sige til statsministeren, at i stedet for bare at være en politisk medløber for de socialdemokratiske kammerater i eu burde statsministeren have brugt fornuften, i stedet for bare at være medløber, sådan som tilfældet har været.
Det er så grotesk, det er en så absurd historie, at fru Helle Degn, også som formand for Nævnet, faktisk burde tage afstand fra den måde, Nævnet aldeles ikke har fået orientering på.
Helle Degn (S), 2000-03-14:
Det drøftes åbent, og forskellige lande vil have forskellige opfattelser, men det, som man skal forholde sig til, er naturligvis, hvad det er, der opnås enighed om, og det er det, der efter min opfattelse er grund til at diskutere her i dag.
Til hr. Fransgaard
: Nej, naturligvis er det ikke bare et spørgsmål om, at nogen hører noget.
Det er et spørgsmål om, at i mange lande har Jörg Haiders parti været fulgt gennem ganske lang tid.
Hvem er det, det samarbejder med?
Og hvad er det, der vil indgå i et eventuelt regeringsgrundlag?
Det var det, der var baggrunden for, at specielt borgerlige regeringsledere tog fat og sagde: Nu skal der advares.
Til fru Ulla Tørnæs: Det er jo en presset terminologi, eller hvad man vil kalde det, om der er tale om næser eller ej, men hvis man vil bruge den form for revyudtalelser, kan man jo gøre det.
Jeg finder, det er sagt ganske klart i Nævnets beretning, at der her er tale om en beslutning, som ligger inden for § 19, stk. 3, og at der er en påtale til regeringen om, at man har været i nærheden af den kant og måske lige lidt for langt fremme, og derfor er Nævnet enigt om, at det skal der reageres på.
Men revybranchen er jeg ikke deltager i.
Ulla Tørnæs (V), 2000-03-14:
Jeg skal bare lige for en ordens skyld gøre hr. Søren Søndergaard opmærksom på, at det rent faktisk er Enhedslistens repræsentant i Det Udenrigspolitiske Nævn og dermed også i Det Udenrigspolitiske Nævns underudvalg, der har forsøgt at hjælpe statsministeren.
Og som hr. Keld Albrechtsen sagde til medierne i går, blev den opgave faktisk sværere og sværere, efterhånden som tiden løb.
Så hr. Søren Søndergaards bemærkninger om Venstres opgave er fuldstændig malplaceret. Jeg kan forstå, at Socialdemokratiets ordfører, fru Helle Degn, ikke ønsker at forholde sig til Jens Peter Christensens udtalelser om Nævnets beretning i Jyllands-Posten i dag, og derfor bliver jeg nødt til at spørge Socialdemokratiets ordfører, fru Helle Degn, om Socialdemokratiet eller den socialdemokratiske ordfører mener, at statsministeren har fået en næse af et flertal i Folketinget.
Ja eller nej?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-14:
Jamen så lad os for en stund gå væk fra revybranchen og forholde os til, det, der vel er det essentielle med hensyn til, om statsministeren har fået en klar anmærkning i sin karakterbog: det faktum, at Nævnet siger, at statsministeren jo havde kunnet nå at gå til Det Udenrigspolitiske Nævn, fra den portugisiske premierminister, Antonio Guterres, ringede søndag aften, til beslutningen skulle offentligøres mandag middag.
Det Udenrigspolitiske Nævn kunne have været indkaldt, og det er jo det afgørende, når man skal vurdere, om statsministeren var så tidspresset, at det må tages i betragtning, og at det simpelt hen ikke kunne lade sig gøre. Det kunne altså have ladet sig gøre, og det er derfor, grundlovens § 19, stk. 3, er overtrådt, og det er jo derfor, Folketinget i virkeligheden burde tage konsekvensen af det.
Jeg vil over for fru Helle Degn gentage mit tidligere spørgsmål, som jeg ikke følte jeg fik noget svar på
: Når Socialdemokratiet siger, at udvidelsesforhandlingerne er det, der afgør, om sanktionerne fortsætter eller ej, hvornår evaluerer man så?
Hvor mange lande skal Østrig ukritisk sige ja til, så de kan optages i Unionen, før man siger: Nu er
tingene på plads?
Og hvordan i alverden skal andre EU-forhold gøre sig gældende? Nu er det jo ikke en EU-aktion, har jeg forstået, men hvor mange andre EU-forhold, altså EU-udvidelser og lignende, skal spille ind, for at Østrig skal slippe af med sanktionerne?
Det virker utrolig uklart.
Kan vi ikke få det lidt mere præcist?
Helle Degn (S), 2000-03-14:
Først til hr. Kristian Thulesen Dahl, om man kan nå det eller ikke kan nå det.
Det er også et svar til fru Pia Kjærsgaard, som ikke helt forstår, hvor det der med tidsfaktoren står.
Jeg må sige til fru Pia Kjærsgaard, at jeg er ikke helt sikker på, om det er polemik eller uvidenhed fra fru Pia Kjærsgaards side.
Der er ingen, der har påstået, at det står i grundloven; det står i nævnsloven.
Vi har netop også i vores beretning citeret Alsing Andersen for, at da man i 1953 diskuterede nævnsloven, konstaterede man - og jeg tror, det var Udenrigsudvalget på det tidspunkt -
at der må indrømmes en regering en vis tidsmargen.
Derfor var der på det tidspunkt enighed blandt alle partier om, at det måtte ind i nævnsloven.
Så det står i nævnslovens § 2, og det står så naturligvis også i vores beretning.
Jeg kan godt høre, jeg kan ane fru Pia Kjærsgaards intentioner med at fastholde, at det er en EU-aktion.
Dette er ikke en EU-aktion, det er en egen sanktion, der er besluttet, vedtaget, i fællesskab af 14 regeringsledere.
Og jeg har et ønske ligesom alle andre her, der har tilsluttet sig det forslag til vedtagelse, som flere partier har fremsat, om, at det ikke alene er Nævnet, men Folketinget samlet, der står bag denne beretning.
Så jeg ser ikke noget problem i, at der naturligvis vil være
den konsekvens af denne beretning.
Socialdemokratiet kan ikke tilslutte sig Enhedslistens forslag til vedtagelse, fordi der tales om, at man ønsker at fravige de sanktioner, som nu er vedtaget.
Socialdemokratiet står bag den beslutning, der er truffet blandt de 14 regeringsledere, og derfor må det drøftes videre.
Jeg har forstået på hr. Keld Albrechtsen, at han også er af den opfattelse, at det må drøftes videre.
Men vi er ikke til sinds at støtte, at man ophører med de sanktioner.
Vi mener netop, at de nu skal til at virke.
De er i gang med at blive implementeret, og derfor må vi følge det og i samarbejde med andre lande holde Østrig under observation.
Per Stig Møller (KF), 2000-03-14:
Til hr. Søren Søndergaard vil jeg blot sige, at det er vistnok den største næse, nogen statsminister her i Folketingssalen har fået i umindelige tider.
Det kalder jeg ikke at frede statsministeren.
Til fru Helle Degn vil jeg sige, at jeg takker for det klare svar.
Det er altså ikke en EU-aktion, som kansler Schröder mener, men det mener Socialdemokratiet ikke.
Socialdemokratiet svarer, at man vil følge Østrig nøje og se, hvordan Østrig stiller sig.
Det vil sige, at man ikke siger som formandskabet, at det her vil blive ved, så længe Haiders parti er med i den østrigske regering, og heraf fremgår det, at det danske Socialdemokrati og den danske regering måske ikke er i overensstemmelse med f.eks. den tyske regering og det portugisiske formandskab.
Det får mig til at sige, at der altså er uenighed mellem de 14 lande både om arten af de sanktioner, man er røget ind i, og om, hvordan forløbet skal være.
Men når man ikke aner, hvordan det hele skal slutte, og man også er uenig om, hvad det er, man har gjort, vil jeg godt have lov til at kalde denne beslutningsproces utrolig sjusket og farlig for Europas fremtid, og jeg vil håbe, det er sidste gang, 14 statsministre render rundt og leger udenrigsministre.