runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aage Frandsen (SF), 1999-10-26:
I SF har vi også set, at der er en række repræsentanter for organisationer og en række enkeltpersoner, som er utilfredse med dette lovforslag, og vi har det sådan, at vi selvfølgelig vil studere deres synspunkter nærmere.
Vi vil i hvert fald ikke umiddelbart tage dem for gode varer, bare fordi der er nogle, der siger, at det her er noget forfærdeligt noget, og at det er uretfærdigt over for de pågældende mennesker.
Men vi vil godt kigge på, om der er nogle problemer i det lovforslag, der foreligger. Men intentionen i lovforslaget er under alle omstændigheder rigtig.
Hvis man endelig vil støtte nogle mennesker, der skal tage job i udlandet, må man vel hellere gøre det ad fordøren i stedet for ad skattevejen, altså ad bagdøren.
Så vi er tilhængere af tankegangen i forslaget.
Det, man så kan undre sig over, er, at med sidste finanslov blev forskellen endnu større, for da fjernede man den lillebitte smule arbejdsgiverbidrag, der var i forbindelse med skattereglerne i Danmark.
De blev altså fjernet helt, så nu er forskellen blevet endnu større.
Det, vi givetvis på et tidspunkt skal have - og det har vi også ønsket i form af en forespørgsel - er en diskussion af hele vort skattesystem, for i øjeblikket er der altså nogle, der siger: Jamen nu kan man ikke betale mere i skat dér, nu er der problemer dér, og nu er der problemer dér.
Men man anviser bare ikke, hvor pengene så skal komme fra.
Det er let at sige, at man ikke må have skat her og der, men så mener jeg bare, at så skal pengene enten komme et andet sted fra, eller også har vi ikke pengene. Vi mener, at når vi har de skatteordninger, vi har i Danmark, er dette forslag nødvendigt.
Vi vil gerne kigge på,
om der er nogle utilsigtede ting i det, men for os er det tilsigtede en ligestilling for de mennesker, det drejer sig om her, med andre mennesker, så derfor kan vi støtte forslaget.
Provenuet i forslaget er på 30 mio. kr., og det ligger sådan i grænseområdet for, om det er noget, vi betragter som en del af finansloven, eller noget, vi betragter som en fornuftig lille handling under alle omstændigheder.
Det lader
Men lad nu usikkerheden på det punkt vare et stykke tid endnu, og så vender vi tilbage til at tage
Men vi støtter altså ideen og tankegangen og indholdet i forslaget.
Klaus Kjær (DF), 1999-10-26:
Ved en overgang fra eksemptionsprincippet til creditprincippet vil nogle, om end få, danske borgere, der har arbejdet i de andre nordiske lande og Tyskland, blive uforholdsmæssigt hårdt ramt. I Dansk Folkeparti synes vi ikke, det gør så meget, at nogle danskere er lidt lempeligere beskattet end flertallet, og det arbejde, der her er tale om, er jo næsten altid forbundet med store afsavn, lange rejsetider og øgede udgifter i øvrigt.
Ved omlægning til creditprincippet vil danske arbejdstagere ikke længere være specielt tilskyndet til at tage arbejde i vore nabolande, og alternativet vil i mange tilfælde være arbejdsløshed, da mange af de arbejdsopgaver, som udføres i f.eks. Norge og Sverige, overhovedet ikke eksisterer i Danmark.
Som eksempel kan nævnes arbejde på boreplatforme, minedrift, skovdrift osv.
Det dansk udførte arbejde i udlandet har naturligvis en eksportskabende effekt, da kontakten til eksporterhvervene netop skabes ved, at man er på stedet i det pågældende land og kan tage vare på kontakterne og på tilsvarende måde sørge for at sikre eksportmuligheder for Danmark.
Provenuet i sig selv, 30 mio. kr., kan vel næppe begrunde forslaget, og jeg kan heller ikke forestille mig, at regeringen ville stille et for visse arbejdstagere så upopulært forslag, hvis det alene var provenuet på de 30 mio. kr., der var afgørende. Jeg tror, regeringen har i tankerne, at den kommende broforbindelse mellem Danmark og Sverige vil medføre, at forholdsvis mange danskere vil tage arbejde i Sverige ved bevarelsen af det nuværende eksemptionsprincip, hvor der ikke foreligger de gener og afsavn, som normalt forbindes med arbejde i udlandet, og at det kan gå hen og blive et problem. For Dansk Folkeparti er det således en vægtning af bevarelsen af en ordning, som traditionelt har tilgodeset helt specielle erhvervsmæssige forhold, og en vægtning af, at det i Øresundsregionen alene af skattemæssige årsager måske bliver mere og mere udbredt at tage arbejde i Sverige.
Vi vil under udvalgsbehandlingen arbejde på at få løst denne åbenbart modstridende problemstilling
og vil tage forbehold for vores stillingtagen til forslaget indtil efter udvalgsbehandlingen.
Sonja Albrink (CD), 1999-10-26:
Man kan spørge sig selv, om det, som dette forslag skal rette op på, er hensigtsmæssigt.
Er det hensigtsmæssigt at sige, at det med, at nogle har en utilsigtet skattemæssig favorisering, er rigtigt? På den anden side må man jo også erkende, at en ændring fra en eksemptionslempelse til en creditlempelse for denne ganske vist beskedne gruppe personer vil kunne betyde en betragtelig nedgang i den disponible indkomst for disse familier, som har indrettet deres tilværelse efter indkomstgrundlaget og den skattemæssige behandling, der følger af et arbejde, hvor en væsentlig del af arbejdsindsatsen lægges i et andet nordisk land eller i Tyskland.
Og det er jo ikke alene de berørte familier, der har indrettet deres forhold efter disse særlige skattemæssige regler.
Vi ved, at også virksomhederne har det, og der er næppe tvivl om, at de skattemæssige regler har ført til overvejelser i forbindelse med de lønaftaler, der er indgået med de pågældende medarbejdere, og at reglerne dermed indirekte har været med til at styrke virksomhedernes konkurrenceevne.
Der er altså nogle ting, som man bør have med i sine betragtninger, når man taler om at ændre lempelsesprincipperne.
Det er trods alt regeringen og Folketinget, der har skabt mulighederne for denne udnyttelse af eksemptionslempelsen, og spørgsmålet er derfor også, om man bør rive tæppet væk under folk med så kort varsel, som forslaget lægger op til her.
Der er ikke det store provenu i forslaget.
Det har flere ordførere også været inde på. Så i CD vil vi tage endelig stilling til forslaget, når vi har været gennem udvalgsbehandlingen.
Vi vil kigge nærmere på de henvendelser, der er kommet, og derefter vil vi komme med vores klare mening til sin tid.
Frank Aaen (EL), 1999-10-26:
Dobbeltbeskatningsaftaler går jo ud på, at man ikke betaler skat to gange af de samme penge, og derfor lemper man med den skat, der er betalt.
Men selvfølgelig skal man ikke lempe med mere end den skat, der er betalt, for når man gør det, er det et tilskud og ikke en retfærdighed.
Vi synes ikke, der er grund til at betale tilskud på dette område.
Vi mener, at virksomhederne skal betale den løn, der skal betales, og betale de omkostninger, der skal til, for at lønmodtagere vil tage arbejde i udlandet, hvis en virksomhed gerne vil have det.
Derfor er vi positivt indstillet over for forslaget.
Det er logisk, og ingen med sund fornuft kan i virkeligheden være imod det efter vores opfattelse.
Man kan sige, at nogle måske har indrettet sig efter reglerne, og der kan komme nogle henvendelser til os, der gør, at vi må se på, om vi er for hårde ved at gøre det for hurtigt, eller hvad ved jeg.
Det vil jeg også kigge på, men som udgangspunkt vil jeg sige, at man skal støtte lovforslaget.
Men jeg vil tage det forbehold, som andre også har taget, at det er afhængigt af, hvad der i øvrigt sker i det politiske efterår i Danmark, hvad der sker angående finansloven.
Dér vil vi også tage forslaget her med, selv om jeg dog vil tro, at det vil falde ind under bagatelgrænsen.
Men da hr. Aage Frandsen gav bolden op på den måde, som han gjorde, følger jeg mig også foranlediget til at gøre det.
Vi er positive over for lovforslaget.
Carsten Koch (S), 1999-10-26:
Denne indsats har gennem en årrække ikke været tilstrækkelig opprioriteret.
Jeg kan sige, at den nuværende regering har, siden den kom til, tilført sygehusvæsenet over 6 mia. kr. i 1998-kroner - i modsætning til, hvad der var tilfældet i 1980'erne, hvor den reelle udgiftsudvikling på sygehusområdet lå med en vækst på 0,2 pct., altså en fuldstændig flad udvikling.
Så afventer vi kræftstyregruppens endelige rapport, som kommer her ved udgangen af året, og amterne og regeringen har aftalt, at vi vil tage de forslag op, der kommer fra kræftstyregruppen, så vi nu kan få full power på kræftindsatsen.
Frode Sørensen (S), 1999-10-26:
Når man spørger erhvervsdrivende, hvad de helst vil have af det offentlige, er svaret administrative lettelser.
Det er helt sammenfaldende med vore ønsker i Socialdemokratiet, og det er samtidig den dybere baggrund for skatteministerens forslag til en opkrævningslov på skatteområdet.
Forslaget tager sigte på at harmonisere, overskueliggøre og forenkle reglerne for opkrævning af skatter og afgifter, mere end tilfældet er i dag.
Reglerne findes i dag i de enkelte skatte- og afgiftslove og er blevet indført trinvis på forskellige tidspunkter og med forskellige hensigter.
Derfor er reglerne for opkrævning blevet uensartede fra lov til lov, hvilket både er besværligt og uhensigtsmæssigt.
bliver efter forslaget samlet i én lov, som skal dække alle felter, hvor Told og Skat i dag er opkrævende myndighed, dvs. punktafgifter, moms, lønsumsafgifter, A-skatter m.v.
Derimod omfatter lovforslaget ikke told og virksomhedens egne skatter, men en flig af opkrævningsloven kommer dog også til at gælde for selskabsskat og told.
Efter forslaget indføres der også en variabel morarente, som medfører en nedsættelse.
Opkrævningsloven vil efter vores mening gøre det lettere for virksomhederne at afregne de nævnte typer skatter og afgifter og dermed klargøre retssikkerheden.
Imidlertid bliver der ikke tale om en konsekvent gennemførelse af opkrævningsloven, eksempelvis i forhold til ændringerne efter pinsepakken.
I den omgang blev momsloven ændret, således at virksomhedernes afregningsperiode kom til at afhænge af den momspligtige omsætning, og jeg er enig i, at det ikke er tiden til at ændre det allerede nu.
Men i Socialdemokratiet kan vi tilslutte os lovforslag nr. L 19 og også lovforslag nr. L 20, som indeholder konsekvensændringer.
Carsten Koch (S), 1999-10-26:
Jeg kan svare, at det er præcis for at få det spørgsmål belyst blandt mange andre, at jeg har nedsat den pågældende kræftstyregruppe som noget af det første.
Det er lige præcis for at finde ud af, hvad årsagen er til, at vi har en dårligere helbredelse på bl.a. lungekræftområdet.
Er det sådan, at danskerne går for sent til praktiserende læge?
Er det de praktiserende læger, der ikke er opmærksomme nok på diagnosen?
Er der for lang ventetid?
Hele kæden frem til den endelige behandling og efterbehandling skal i høj grad belyses, før man kan svare på de spørgsmål.
Der kan være mange årsager.
Vi ved jo alle sammen, at danskerne ryger for meget, og derfor har vi også lanceret et folkesundhedsprogram, som skal sætte ind her.
Det kan godt være, at der er så mange rygere, der kommer til behandling, at de stjæler ressourcer i forbindelse med behandlingen af lungekræft.
Flemming Hansen (KF), 1999-10-26:
Lovforslag nr. L 19 er, som regeringen skriver i forslagets bemærkninger, en del af en langsigtet plan for forenkling af de administrative procedurer på skatteområdet.
Og som ministeren fremhæver i bemærkningerne, er formålet dels at gøre opkrævningen af skatter og afgifter mere overskuelig, dels at forenkle reglerne. Jeg vil ikke gennemgå bemærkningerne til lovforslaget, det er der ingen grund til, men prøve at gå ind i de enkelte punkter, som lovforslaget er opdelt i.
Ser vi på harmoniseringen af opkrævningsreglerne, betragter vi denne som et gode for erhvervsvirksomhederne, idet den absolut letter deres administration.
Vi kan undre os over, at det ikke allerede er sket, og vi kan undre os over, at man, når der er tale om edb, først kan få noget af det til at træde i kraft fra år 2002.
Det er langt fremme i tiden.
Det virker mærkeligt, at der skal gå så lang tid, som fru Mariann Fischer Boel jo også sagde.
Med hensyn til måneden som afregningsperiode mener vi, det er en god ting, men jeg er nødt til at spørge ministeren, om der her er tale om en lettelse eller en stramning.
Jeg synes ikke rigtig, det fremgår af forslaget, hvad det er.
Ser vi på indbetalingsfristerne, mener vi, det er vigtigt, at der ikke sker ændringer her.
Jeg kan godt se, at ideen om at få dem ned på 8 dage, vil give nogle penge i kassen.
Dér er vi tilfredse med, at man lader den sunde fornuft råde og lader det blive, hvor det er i dag.
Så er det renterne ved sene indbetalinger, og dér er det jo rigtigt, at der er tale om en lettelse; det kan man ikke diskutere.
Men man må nok stadig sige, at det er en fantastisk høj rente, 12 pct. plus rentes rente.
Det er et kolossalt rentebeløb.
Det er vel cirka det dobbelte af, hvad virksomhederne giver for at låne pengene i banken.
Det er selvfølgelig rigtigt, at man skal tage hensyn til, at man motiverer folk til at betale.
Det er et meget, meget højt tal, vi taler om i dag, hvor en kassekreditrente ligger på mellem 5 og 8 pct. i bankerne.
Med hensyn til lovforslagets hjemmel til, at Told og Skat kan tvangsmelde virksomheder, såfremt de gentagne gange ikke indgiver angivelser, er vi enige med regeringen, for naturligvis må man som hovedsynspunkt have den opfattelse, at der skal være orden i tingene, når et samfund, der er så kompliceret som det danske, skal fungere.
Vi er alt i alt positivt indstillet over for forslaget, men vil som sædvanlig tage det forbehold, at der kan komme henvendelser under udvalgsarbejdet, som gør, at vi kan ændre opfattelse, henvendelser fra virksomheder og organisationer. Men overvejende positive er vi.
Aage Frandsen (SF), 1999-10-26:
Lovforslaget drejer sig jo primært om at forenkle nogle af de regler, som i dag gælder vedrørende opkrævning af skatter og afgifter, og en sådan forenkling, som der lægges op til her, kan vi kun være tilhængere af.
Vi er også tilfredse med at notere som noget, der er i orden, at man, når det drejer sig om forenkling, ikke går ud over det, som blev aftalt i forbindelse med pinsepakken med hensyn til de forskellige tidspunkter, hvor man skal indberette moms.
Med hensyn til renten kan man selvfølgelig altid diskutere, hvor høj den skal være.
Rentens formål er i nogle tilfælde betaling for at have lånt nogle penge.
Om man så kan kalde det ågerrente, er vist noget, man kan slå efter forskellige steder og finde forskellige definitioner af.
I virkeligheden er åger jo alene rente.
Det er dobbeltkonfekt at tale om ågerrente.
Men det er noget, der hører historien til.
Men altså, vi kan støtte de to lovforslag, som ligger her, ud fra ønsket om at bidrage til en forenkling af opkrævningsreglerne.
Klaus Kjær (DF), 1999-10-26:
Intentionerne om harmonisering og forenkling af opkrævningsreglerne er i og for sig gode, når harmoniseringen går ud på at samle reglerne under én lov.
Man skal dog også være opmærksom på, at hvis renten stiger, vil morarenten sagtens kunne blive mere end de 1,3 pct., som gælder i øjeblikket. For så vidt angår betalingsfristen, er det udmærket, at skatteministeren er gået væk fra princippet om betaling senest 8 hverdage efter afregningsperiodens udløb.
En så kort frist har vist, at virksomhederne vil kunne løbe ind i tidsmæssige og tekniske problemer, der uforskyldt kan medføre et urimeligt pålæg om betaling af morarenter. På baggrund af høringsresultatet foreslås de hidtidige afregnings- og indbetalingsfrister opretholdt.
Spørgsmålet om tilsvarsforhøjelse påstås ikke at kunne løses ved et system, hvor der kun regnes med én tilsvarsforhøjelse; men at en enkelt virksomhed herefter vil kunne få adskillige tilsvarsforhøjelser, hver på mellem 500 og 1.000 kr., virker som en lidt søgt forklaring til at begrunde, at afgiften for en foreløbig fastsættelse af tilsvaret forhøjes fra 150 kr., som den er i dag, til 800 kr., som den skal være ifølge lovforslaget.
Samlet set virker forslaget dog fornuftigt, og det peger i den rigtige retning med hensyn til harmonisering og forenkling af opkrævningsreglerne, og Dansk Folkeparti er som udgangspunkt positivt stemt over for lovforslaget.
Vi vil dog under udvalgsbehandlingen se lidt nærmere på spørgsmålet om tilsvarsforhøjelsen, ligesom vi finder, at morarenten fortsat nok ligger lidt i overkanten af det generelle renteniveau.
Sonja Albrink (CD), 1999-10-26:
I CD synes vi, at ethvert forslag om at forenkle administrative procedurer skal være velkomne, hvis der vel at mærke er tale om forslag, som letter de administrative byrder hos både borgerne, virksomhederne og myndighederne.
Med dette forslag til opkrævningslov forsøger regeringen at lette opkrævningen af skatter og afgifter gennem en harmonisering af opkrævningsreglerne, og overordnet set fortjener initiativet da også ros.
Går man derimod lidt mere ned i de forskellige elementer i forslaget, lægger man dog mærke til, at det er så som så med de administrative lettelser for erhvervslivet.
Bevares, vi anerkender, at nedsættelsen af morarenten giver erhvervslivet en økonomisk besparelse, men man kan jo altid diskutere, om den foreslåede nedsættelse er stor nok.
Ikke fordi vi synes, at skatter og afgifter ikke skal betales til tiden, for det skal de naturligvis, men snarere, fordi man da altid kan føre en principiel diskussion om, i hvor høj grad det offentlige skal være bedre stillet som kreditor end private, et spørgsmål, som også passer på forslaget om lønindeholdelse for punktafgifter, som jo alt andet lige vil medføre en større administration for virksomhederne.
Det er dog med glæde, vi har konstateret, at ministeren har fulgt den massive kritik med hensyn til en afregningsfrist på 8 hverdage, som var med i udkastet til lovforslaget.
Det vidner om, at man er parat til at lytte til gode argumenter.
Men det går selvfølgelig en lille smule ud over harmoniseringsdelen, men den var jo alligevel i forvejen kun delvis opfyldt.
Alt i alt synes vi i CD, at der er tale om et godt forslag, men vi synes også, at der er nogle ting, som vi gerne vil have drøftet under udvalgsbehandlingen, og derfor går vi konstruktivt ind i denne.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-10-26:
Lovforslaget har til formål dels at gøre reglerne for opkrævning af skatter og afgifter mere overskuelige, dels at forenkle reglerne i forhold til virksomhederne, og jeg taler om de regler, hvor virksomhederne periodisk angiver og indbetaler til Told og Skat.
Overskuelighed og forenkling er gode ting, vel at mærke hvis retssikkerheden for virksomhederne også opretholdes.
Og i dag er der mange regler, som virksomhederne skal være opmærksomme på at overholde.
I dag findes der opkrævningsregler i hver enkelt skatte- og afgiftslov, f.eks. regler for afregningsperioder, frister for angivelser og indbetalinger eller om sanktioner ved for sen indbetaling, og det er ikke hensigtsmæssigt.
En større overskuelighed og forenkling skal ske gennem en harmonisering af de gældende opkrævningsregler.
Helt konkret samles reglerne på området i én lov, og dermed kommer vi altså også nærmere ideen om én skattekonto, der kan samle virksomhedernes ind- og udbetalinger til og fra Told og Skat.
Og det er udtryk for en forenkling, som Det Radikale Venstre kan støtte, så vi er positive over for lovforslaget.
Frank Aaen (EL), 1999-10-26:
Jamen hensigten med regelforenklingen, større gennemsigtighed, og hvad det her drejer sig om, støtter vi naturligvis.
Men hensigten er vi med på.
Jeg vil sige med hensyn til diskussionen om renteniveauets størrelse, at selvfølgelig skal renteniveauet da klart være over renten på en kassekredit.
Ellers bruger man jo bare det offentlige som kassekredit, og det kan ikke være meningen.
Så renteniveauet støtter vi.
Vi er også meget enige i de mekanismer, der foreslås indført, så man mere generelt kan tvangsafmelde virksomheder, der ikke betaler, hvad de skal, og at man nu også kan fastsætte den afgift, man mener de skylder.
Det eneste sted, vi har lidt problemer, er dér, hvor der står, at provenuet, der tabes her, skal hentes hjem på personskatteområdet
Det ser vi ikke nogen grund til.
Vi synes, man skal kigge på erhvervslivet, som jo i forvejen har fået en masse skattelettelser, og lade det selv betale for den her lempelse.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-10-26:
Det er godt med regelforenklinger, og det synes jeg kun jeg kan kvittere for at ministeren satser på med dette lovforslag.
Så er jeg også glad for, at den oprindelige tanke om forkortelse af indbetalingsfristen ikke er fulgt.
Og så vidt jeg kan se, er der ikke andre steder heller, hvor ministeren prøver på at stramme reglerne.
Men selve det, der er hovedintentionen, støtter vi, og ellers vil vi under udvalgsarbejdet kigge nøjere på nogle detaljerne.
Flemming Hansen (KF), 1999-10-26:
Også dette lovforslag er en sammenskrivning af mange forskellige og ganske betydelige områder, og i hovedprincippet er vi i Det Konservative Folkeparti enige i intentionerne i forslaget.
Gennemførelsen af nye toldprocedurer sker som et led i den igangværende modernisering og effektivisering af kontrolarbejdet, og det er vi selvfølgelig indstillet på at bakke op.
Vi synes også, at det forekommer fair, at der skabes hjemmel til, at told- og skattemyndighederne kan kræve, at virksomheder, der ønsker at tilslutte sig toldkreditordninger, skal afgive visse økonomiske oplysninger, idet der jo er andre, der betaler, hvis de afgifter, der skal opkræves, ikke kommer ind.
Ser vi på mulighederne for at give transport i alle fremtidige krav på negativ moms, overskydende skat og arbejdsmarkedsbidrag, er vi opmærksomme på de henvendelser, der er kommet fra Advokatrådet, Dansk Handel & Service, Erhvervenes Skattesekretariat, Finansrådet og flere organisationer, og vi vil under udvalgsarbejdet grave i, hvad det er, de mener med de betænkeligheder, de har fremsat, som det fremgår af lovforslaget.
Men i store træk kan vi tilslutte os det.
Vi synes, det er et godt skridt i den rigtige retning.
Jørgen Winther (V), 1999-10-26:
Tak for svaret.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren har en forklaring på, hvorfor lungekræft bliver opdaget betydelig senere i Danmark sammenlignet med andre lande.
Nu kom der slet ikke nogen tal, men ser vi på overlevelsen, må jeg sige, at i Danmark er antallet af overlevende mænd med lungekræft kun 4 pct. efter 5 år, mens det i f.eks. Finland er helt oppe på 10-11 pct.
Det er jo slående, at overlevelsesprocenten er
mere end dobbelt så god i Finland.
Hvad er egentlig årsagen til, at sygdommen bliver opdaget så relativt sent i Danmark?
Og hvad er årsagen til, at vi har så helt klart dårlige behandlingsresultater?
Carsten Koch (S), 1999-10-26:
Jeg synes, det er et væsentligt spørgsmål, fru Tove Fergo peger på her.
Vi har sammen med amterne aftalt, at vi skal have langt mere hensigtsmæssige og flydende patientforløb som ét element
i den højere kvalitet i behandlingen.
Det har vi gjort ved at aftale, at hver patient skal tilknyttes en fast person, når den pågældende kommer ind, som et element i et bedre projektforløb, og sådan så man har én, man kan henvende sig til; det vil typisk være en læge eller en sygeplejerske.
Det er ét element.
Så har vi også tænkt os at lave en række forbedringer med hensyn til medicinske visitationsafsnit, så vi sikrer, at patienter, der ikke behøver at komme ind i et længerevarende medicinsk indlæggelsesforløb, bliver sendt hurtigere videre i systemet.
En tredje ting er, at der bliver sat tidsgrænser for, hvor længe man kan ligge udiagnosticeret på de medicinske afdelinger.
Det er et samlet tiltag, og vi er fuldt ud opmærksomme på, at der skal være bedre og mere hensigtsmæssige patientforløb.
Det skal forbedre arbejdsgangene, og det skal være sådan, så fleksibilitet i høj grad er et væsentligt element.
Vi er også enige med amterne om, at der skal være en mere entydig ledelse
Det er også noget, som i høj grad kan bidrage til, at vi får et mere gennemsigtigt og bedre fungerende system.
Ja, det er rigtigt, at arbejdsgangene ikke er tilfredsstillende, men det hænger til en vis grad sammen med det manglende personale.
Men vi kan forbedre det meget, og det er vi i fuld gang med sammen med amterne.
Det vil man kunne se mere om i aftalen med amterne fra juni i år.