Frank Jensen (S), 1999-05-28:
er blevet en politisk strid.
Det er ikke noget, jeg har ønsket, og det ved fru Birthe Rønn Hornbech alt om.
Fra første færd, da de dokumenter blev lagt på mit bord, som har dannet grundlaget for regeringens beslutning om at lave en undersøgelse af den kolde krigs efterretningstjenestes historie og også efterretningstjenestens overholdelse af de regler og retningslinjer, der har været gældende efter regeringserklæringen fra VKR-regeringen fra september måned 1968,
har jeg ikke ønsket, at det her skulle være nogen politisk strid.
Derfor var der kontakter til alle regeringsbærende partier allerede i forbindelse med regeringens egen beslutning om at anbefale en undersøgelse.
Sådan gik det ikke i Norge.
Der var alle partier bag.
Sådan ser det ikke ud til at gå i Sverige.
Her er alle partier bag.
Og sådan var det også oprindelig fra fru Birthe Rønn Hornbechs side.
Da fru Birthe Rønn Hornbeck blev klar over, at regeringen ønskede en undersøgelse, sendte fru Birthe Rønn Hornbeck en pressemeddelelse ud om, at det tog fru Birthe Rønn Hornbech og Venstre til efterretning.
Jeg er glad for den række af partier og vil gerne benytte lejligheden til at sige tak til dem, der trods alt er sig deres ansvar bevidst, også i forhold til at give befolkningen den indsigt, den tillid, der skal være til en efterretningstjeneste, som er helt afgørende for efterretningstjenestens virke, og som på mange måder må være i modstrid med demokratiets væsen.
Der skal nemlig være fortrolighed og dermed også ske en hemmeligholdelse i forhold til offentligheden af, hvad efterretningstjenesten laver, for at den skal være effektiv.
Det ønsker vi fra regeringens side.
Det er også et hensyn, som de partier, der udgør et flertal her i tinget, tager til efterretningstjenesten.
Der er nu igennem et år rejst så meget mistillid i medierne til efterretningstjenesten.
Det kan være uberettiget.
Det tror jeg de fleste af os ønsker at det er, og langt hen ad vejen tror vi vel også, at de historier, der er bragt frem, er forkerte.
Men når noget har kørt så lang tid i offentligheden, som det har, så skal et ansvarligt parlament sige: Vi må påtage os ansvaret for at få skabt gennemsigtighed og klarhed.
Det mener jeg at vi nu gør inden for en retssikkerhedsmæssigt betryggende ramme, og at vi gør det grundigt, så det også bagefter kan være med til at gøre undersøgelsen tillidsvækkende.
Jeg er godt klar over, at med Venstres beslutning om at stå udenfor, vil det kunne bruges mod undersøgelsen, at den ikke har den tilstrækkelige parlamentariske bredde.
Regeringen og også partiernes ordførere har anstrengt sig for, at det ikke skulle ende sådan.
Jeg beklager mere end nogen, at det er endt sådan.
Det har ikke været muligt for mig at overbevise Venstre om, at det skulle stå bag undersøgelsen, og det er beklageligt.
Jeg ved ikke, om det har været et selvstændigt ønske for fru Birthe Rønn Hornbech at skabe det billede.
Det er klart, at vi kender universiteternes opfattelse af deres rolle og opgave i vores samfund, og den har jeg fuld forståelse for.
Forskning og undervisning er nu engang det, der er deres primære opgave.
Men vi har alligevel tidligere valgt at henlægge det til universiteterne at bidrage til at udpege uafhængige personer til at sidde i undersøgelseskommissioner.
Sådan var det med Nørrebroundersøgelsen.
Her var holdningen den samme på universiteterne, men de udnævnte ikke desto mindre et medlem til undersøgelseskommissionen.
Jeg er klar over, at den henvendelse, som er kommet til Folketinget fra Det Juridiske Fakultet og fra Juridisk Institut, har givet anledning til en ny overvejelse om, hvorvidt vi kunne ende i en situation, hvor der ikke ville være indstillede repræsentanter fra Det Juridiske Fakultet og Juridisk Institut, og derfor ændringsforslaget.
Men jeg kan også oplyse, at institutbestyreren og dekanen på fakultetet har meddelt Justitsministeriet, at hvis det fremgår af loven, som det gør nu, også med vedtagelsen af ændringsforslaget, så vil både Det Juridiske Fakultet og Juridisk Institut indstille, og det er jeg selvsagt taknemmelig for, for jeg ønsker nemlig ikke, at vi skal ende i en situation, hvor det bliver anvendelsen af denne ændring, der bliver det endelige resultat.