runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Kolstrup (EL), 1998-11-18:
Beslutningsforslaget her giver jo anledning til, at man kan præcisere sin egen, sit partis, holdning til jagt som sådan.
Vi har intet imod jagt.
At den enkelte lodsejer går på jagt ud fra en jagttradition, evt. med naboer og venner, er der ikke noget ondt i.
Men vi finder, at vi generelt har et problem ved at udvide jagtformerne - anskydningsproblemet taler sit eget tydelige sprog.
Og vi mener i særdeleshed, at det er et problem, at vi har buejagt.
Den eneste måde, man løser det på, her fra Folketingets side, er for de fleste ordføreres vedkommende at sige: Jamen
så må vi kontrollere, vi må stramme op, vi må lave en evaluering og en grundig rapport.
Og alle disse ord viser jo, at der er et problem her.
Så derfor skal jeg indstille, at vi får lavet en beretning i udvalget, men en beretning der går hen mod, at vi får afskaffet buejagten.
Vi tror ikke, at vi kan kontrollere os igennem det her spørgsmål, tværtimod er det faktisk lettere at sige: Vi må afskaffe den her form for jagt.
Så vi vil tilslutte os beslutningsforslaget, men det er klart, at vi vil arbejde hen mod en afskaffelse.
Vibeke Peschardt (RV), 1998-11-18:
Det er jo fru Aase D. Madsens dag i dag.
Hun tager jo korte bemærkninger til alle ordførerne, og det vil jeg da glæde mig til.
Jeg vil da egentlig også godt medgive hende, at i Det Radikale Venstre har vi nogen skepsis over for buejagt generelt.
Vi synes faktisk ikke særlig godt om den jagtform.
Til gengæld mener vi jo, at ministeren har bemyndigelse efter loven til at gøre, som han har gjort, og vi mener egentlig også, at der er nogenlunde kontrol med, hvad der foregår.
Det skal ikke forhindre os i at være glade for den redningskrans, som jeg hørte hr. Steen Gade smide ud her til Miljøudvalget, nemlig det, at der bliver lavet en evaluering af sagen her om et par år, og at der så bliver givet en beretning i udvalget.
Aase D. Madsen (DF), 1998-11-18:
Hvad bygger hr. Kalnæs det på?
Jeg har papir på papir fra Det Dyretiske Råd, hvor der står, at således er det.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-11-18:
Jeg skal på CD's vegne meddele, at vi kan støtte ministerens holdning om, at vi godt kan gøre det her.
Jagt i almindelighed har altid været et problem, når det gælder anskydning.
Vi skal samtidig huske på, at jagtforeninger og andre, som beskæftiger sig med det her, har gjort en stor indsats på området.
Vi skal også samtidig huske på, at det at erhverve et jagttegn overhovedet i Danmark i dag er en voldsomt vanskeligere sag, heldigvis, end det var for nogle år siden.
Vi laver en meget stor sorteringsproces for at undgå mennesker, der lejlighedsvis synes, det kunne være sjovt, eller Rambo-krigere eller andet, som begiver sig af sted.
Vi skal hele tiden bruge kræfterne på at forbedre det her område.
Og så vil jeg gerne til den konkrete sag sige, at der ikke er noget, der indikerer, at det er en værre sag med den kontrollerede buejagt, end det er med så megen anden jagt.
Den dér med tre gange et eller andet vil jeg godt sætte et meget stort spørgsmålstegn ved.
Så vil jeg i øvrigt sige til hr. Steen Gade, som jo opfordrede til, at vi kiggede på det her om 2 år og lavede en rapport osv., at det kan hr. Steen Gade nemt få CD's tilslutning til.
Selvfølgelig vil vi følge det her ganske nøje.
Vi vil også i udvalgsarbejdet nu mellem første og anden behandling meget nøje høre på, hvad der bliver sagt.
Men der er intet på nuværende tidspunkt, der ligesom indikerer, at vi giver Dansk Folkeparti ret i denne her sag.
Det mener jeg ikke der er grundlag for.
Aase D. Madsen (DF), 1998-11-18:
Jeg vil gerne takke hr. Gade mange gange for det tilsagn, der ligger her.
Det er noget af det, som jeg håber kan blive slutningen på denne her sag: at vi må have nogle opblødte grænser.
Så jeg håber også, udvalgsarbejdet vil trække i den retning.
Tak for det, hr. Gade.
Steen Gade (SF), 1998-11-18:
Nu kunne det jo næsten lyde til, at der ville blive en folkevandring af buejægere til Danmark.
Sådan tror jeg nu ikke det går.
Jeg vil sige på SF's vegne, at vi er skeptiske over for buejagt.
Et helt tilsvarende forhold findes for edderfugle.«
Så står der senere, at dødeligheden blandt gæs, der har hagl i kroppen, må vurderes at være større end i resten af bestanden.
Og det vil jo altså sige, at det er en langsom død for alle disse vandfugle, som er pumpet op med hagl.
Så det er en anden stor problemstilling.
Men for at komme tilbage til det her forslag, så konstaterer vi, at ministeren har fulgt den enstemmige indstilling fra Vildtforvaltningsrådet.
Vi vil gerne understrege, at der er tale om en dispensation for råvildt.
Det lægger vi vægt på.
Og så vil jeg gerne sige, at vores krav til ministeren i den her sag skal være, at der senest om 2 år bliver afleveret en rapport om erfaringerne med buejagt - en grundigere rapport end den, der har ligget til grund for den beslutning, ministeren har truffet sin beslutning på, samt at vi også får inddraget de erfaringer, der på det tidspunkt er inddraget omkring dispensationen vedrørende råvildt. Jeg vil gerne sige, at SF forbeholder sig ret til efter sådan en rapport, som vi altså skal have senest om 2 år, at kunne tage sagen op igen, herunder både at afvise buejagt for rådyr, men også for mindre vildt.
Vi er indstillet på at tilkendegive disse synspunkter f.eks. i en beretning under udvalgsarbejdet, og jeg vil gerne opfordre et flertal i Folketinget til at bakke det synspunkt op her.
Pernille Blach Hansen (S), 1998-11-18:
Jeg vil gerne kort gøre Dansk Folkepartis ordfører opmærksom på, at buejagt faktisk forsøgsvis er tilladt i Sverige.
Aase D. Madsen (DF), 1998-11-18:
Jeg vil gerne spørge som den konservative ordfører, hr. Frank
Dahlgaard: Hvorfor søren er dette forslag overhovedet fremsat?
Jeg har gransket, og jeg har læst, og jeg har gjort
ved, men det eneste nye, jeg kan se i det, er, at ministeren indfører et nyt Energiforskningsråd, ellers kan jeg ikke finde nogen forskel.
Men det, vi skal være forsigtige med, er jo, som det blev omtalt før, selve de tilskud, der gives af disse midler. Det er 112 mio. kr., det drejer sig om på finansloven i øjeblikket, og det er tildelingen af disse penge, man skal være utrolig forsigtig med.
Der er bl.a. projekter, der omhandler vedvarende energi og vil blive prioriteret særlig højt, og der kan forventes støtte til mange nye projekter i forbindelse med naturgas, biomasse, vindenergi og brændselsceller osv.
Det lyder da godt, men her må vi nøje se på kvaliteten og seriøsiteten i projekterne.
Hvad indebærer
demonstrationsprojekter?
Er det demonstrationsprojekter med hensyn til havvindmøller?
Det vil jeg gerne høre lidt om.
Med hensyn til høringsprocessen foreligger der nogle høringssvar, hvor der bliver advaret imod for mange konsulentprojekter, der er uden kontakt til relevante virksomheder og brancher, og der næres frygt for, at der kan skabes konkurrenceforvridning ved en kunstigt skabt tilsynsøkonomi.
Det er nogle af de mange spørgsmål, vi bl.a. vil se på i det kommende udvalgsarbejde, og jeg vil sætte streg under, at det er ikke finansloven, vi taler om her, men de midler, som kommer til at ligge i den, og som er meget, meget store.
Derfor skal vi have nøje kontrol med, hvad der foregår ved selve tildelingen.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-11-18:
Når man læser ministerens fremsættelsestale til dette lovforslag, kan man undre sig over, hvorfor det overhovedet fremsættes, for der er jo tale om, at der nu fastlægges nogle lovmæssige rammer for en administration på energiforskningsprogrammet, men som en videreførelse af den gældende praksis; der er blot tale om en præcisering, som der står.
Lovforslaget vil heller ikke have administrative konsekvenser, og det vil køre efter eksisterende administrativ praksis, så hvorfor egentlig overhovedet lave noget lovforslag?
Og forundringen bliver egentlig ikke mindre, når man læser bemærkningerne, som jo også går på, at det hele bare kører videre.
Men når man ser selve lovteksten, er der jo en lang række sætninger, som kører på, at ministeren får bemyndigelser, ministeren kan iværksætte aktiviteter, ministeren kan bestemme, give tilsagn om tilskud, ministeren kan fastsætte det og det, også nærmere regler for lovens gennemførelse osv.
dette lovforslag, medmindre formålet er, at der skal ske noget, som ikke ellers skulle ske?
Hvad er det, der skal ske?
Ja tak, det var et særdeles tilfredsstillende svar, hvor jeg kan forstå, at ministerens, skal vi sige, intention er, at der i vidt omfang indføres rygeforbud, og at det ikke skal være sådan, at de større elever og vel også lærerne ved eksemplets magt viser, at man skal ryge, at det er smart, men at de bliver afsondret, sådan at det ikke indvirker på de unge elever.
Jeg vil tilsvarende spørger om det at drikke på skolens områder, ved klasserejser, ved skolerejser, hvor det desværre indimellem også er lærerne, der fører an.
Hvad agter ministeren at gøre på det område?
Carsten Koch (S), 1998-11-18:
Nu synes jeg, at hr. Frank Dahlgaard rejser et væsentligt spørgsmål.
Jeg er meget optaget af problemstillingen.
Jeg kan sige, at jeg for et stykke tid siden har aftalt med undervisningsministeren, at vi får et møde, sådan så vi sammen kan fastlægge en strategi, hvad angår rygningen på skoler, fordi det er alvorligt og der foregår for meget af det på vores skoler.
Jeg kunne godt tænke mig, at man fik etableret en strategi og henvendte sig til skolebestyrelserne, til de ansvarlige lærere og til ledelserne på skolerne om, at man fik indrettet nogle rygelokaler, hvis der overhovedet skal være tale om muligheder for rygning, og at man individuelt indretter sig på en sådan måde, så alle, der ikke ryger, vil være fuldstændig afskærmet fra andre, der ryger, og at man ikke udvikler modeller, hvor ældre elever har muligheder for at ryge i de yngre elevers påsyn.
Det er jo svært.
Det afhænger jo meget af, hvordan den enkelte skole, den enkelte uddannelsesinstitution, er sammensat, men jeg kunne godt tænke mig, at man fik strammet gevaldigt op på det her, så vi kunne ende med, at rygeforbud var noget, man havde på de danske folkeskoler i første omgang.
Det er det, der er mit mål, helst på så kort sigt som muligt, men det skal selvfølgelig være realistisk.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-11-18:
Det diskuteres jo meget i denne tid, hvor meget man lærer i skolerne og på gymnasierne, men der er da i hvert fald én ting, man lærer rigtig mange steder: at ryge og at drikke øl og alkohol.
Og jeg har bemærket, at ministeren i en af aviserne i dag - jeg tror, at det var i dagbladet B.T. - er ude med nogle betragtninger omkring rygepolitik på skolerne.
Jeg vil gerne have, at ministeren gør rede for, hvad det er for et
initiativ, han har taget, hvad han forventer sig, og også om ministeren vil tage et tilsvarende initiativ, når det gælder det, at folkeskoleelever og gymnasiaster drikker øl og spiritus på skolernes område.
Carsten Koch (S), 1998-11-18:
Det er jeg desværre ikke i stand til at svare på.
Det er jo i høj grad en lægelig vurdering.
Men min opfattelse er, at hvis det er sådan, at det er en dokumenteret behandlingsform, der har resultater bag sig, så synes jeg faktisk, at det ville være klogt at gå i gang med det samme.
Jeg vil så bare lige sige, at det er en lægelig vurdering, men jeg tror også, at den lægelige vurdering vil være af en sådan karakter, at det vil være resultatet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Der er masser af kræftpatienter i Danmark, der bliver behandlet, masser af kræftpatienter, som overlever, og som klarer sig med et flot resultat.
Det er hovedreglen i Danmark.
Så har vi nogle enkelte tilfælde, hvor nogle patienter mener, at de har krav på at få betalt en behandling, som efter Sundhedsstyrelsens lægelige ekspertise vurderes som eksperimentel.
Her har vi en problemstilling, hvor nogle mener, at de kan få en behandling, som vurderes som eksperimentel af den danske nationale ekspertise.
Det må jeg henholde mig til.
Og jeg kan sige, at det er jo lang tid siden, jeg har nedsat den her kræftstyregruppe.
Det er jo ikke en, jeg lige har fundet på at nedsætte.
Den blev nedsat her i foråret for at kortlægge, så vi får den bedst mulige behandling af patienterne.
Det er ikke bare en masse penge, der skal sendes til udlandet, nej, vi skal have en national strategi for det her, og denne her kræftstyregruppe er godt i gang, og den kommer snart med forskrifter til, hvordan vi kan forbedre kræftbehandlingen herhjemme i Danmark.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-11-18:
Jeg har siddet og lyttet lidt til debatten, og jeg synes, at det er en utrolig deprimerende oplevelse.
Vi har at gøre med en sundhedsminister, som i dag stiller op her i spørgetimen i Folketinget og siger, at man vil diskutere med Sundhedsstyrelsen, at man har en kræftstyregruppe, der arbejder, og at man må på se på retningslinjerne, alt imens der er nogle mennesker uden for den her sal, som står med en livstruende sygdom og ikke føler, at de får den optimale behandling.
De mennesker vil gerne søge til udlandet for at få en behandling, som de mener kan hjælpe.
Hvad gør ministeren?
Han henviser til, at man har en kræftstyregruppe, at man diskuterer retningslinjer, og at man vil diskutere med Sundhedsstyrelsen.
Jamen hr. minister, det kan de mennesker jo ikke vente på.
De mennesker, der har den livstruende sygdom, de mennesker, der føler et håb ved at komme f.eks. til Sverige og få en behandling, kan da ikke vente på, at Sundhedsstyrelsen får diskuteret færdig og en kræftstyregruppe får evalueret sit arbejde, måske om et år eller to.
Hvad er ministerens svar til de mennesker, der helt konkret står med problemet her og nu?
Carsten Koch (S), 1998-11-18:
Jeg vil kun sige, at jeg ikke er tilstrækkelig inde i det konkrete tilfælde, til at jeg kan sige helt præcist, hvad årsagen er.
Men det, der er min klare opfattelse, er, at den gammakniv, der er i Danmark, og det, der er på vej, er udstyr, som man udelukkende bruger ved behandlinger af hjernesvulster.
Kan det bruges til andre ting, så er det altså et spørgsmål, som i dag er beskrevet af Sundhedsstyrelsen, som et element, der har en eksperimentel karakter, og derfor er det altså endnu ikke af en sådan karakter, så Sundhedsstyrelsen vil sige, at det en behandling, man kan få betalt i udlandet.
Jeg kan kun sige, at jeg er meget optaget - lige så optaget som fru Birthe Skaarup - af, at danske kræftpatienter behandles optimalt.
Men jeg må også sige, at det er altså vigtigt, at man har nogle retningslinjer for, hvordan man skal sende patienter til udlandet.
Birthe Skaarup (DF), 1998-11-18:
Nu siger ministeren, at det udstyr - og her går jeg ud fra, vi taler om det samme, nemlig en gammakniv - faktisk er i Danmark, og så sagde sundhedsministeren faktisk også, at den var på vej. Så kunne jeg godt tænke mig til at høre
, hvorfor eksempelvis Asbjørn Kloppenborg-Skrumsager fra Egå ikke kunne få den operation her i Danmark.
Netop han er begyndt en privat indsamling og har indsamlet 2,5 mio. kr. til at få indført en gammakniv her i landet.
Hvorfor er han ikke blevet tilbudt den behandling, når udstyret findes?
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-11-18:
Jeg vil sige til ministeren, at eksperimentel behandling ofte er bedre end døden.
Mit spørgsmål til ministeren er ganske konkret: Vil ministeren straks tage initiativ til, at Sundhedsstyrelsen fjerner begrebet eksperimental behandling, når det gælder anerkendelse af gammakniv som almindelig behandling, og vil ministeren straks sikre, at alle danske kræftpatienter får oplysning om de behandlingsmetoder, som er tilgængelige, også selv om de nu ikke skulle findes i Danmark, i stedet for at man skal være henvist til at have familie, som er eksperter på Internettet, før man ved, om der findes anden form for behandling end den, man får tilbudt i det danske sygehusvæsen?
Carsten Koch (S), 1998-11-18:
Det, jeg kan sige, er, at kraniebehandlinger er også foregået i Danmark.
De foregår stadig væk med denne her metode.
Det er fuldstændig rigtigt. Det, vi taler om, er den behandlingsform, hvor man bruger den på en fremskreden leverkræft.
Jeg kan kun henvise til Sundhedsstyrelsen, og jeg kan sige, at Sundhedsstyrelsen igen taler om eksperterne, jeg har den opfattelse, at Sundhedsstyrelsen også er bekendt med, hvad eksperter i udlandet mener.
Det er man forpligtet til at have viden om.
Så jeg er ikke et øjeblik i tvivl om, at Sundhedsstyrelsen er godt informeret om de her ting, men jeg er også helt enig med fru Kirsten Jacobsen i, at danske patienter har krav på den optimale behandling.
Men jeg går også ud fra, at fru Kirsten Jacobsen er enig i, at eksperimentel behandling er ikke det, som vi skal skrive øverst på ønskelisten.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-11-18:
Jeg vil gerne spørge sundhedsministeren, om ikke han finder det rimeligt, at man også konsulterer udenlandske eksperter i den her sag, eftersom eksperterne jo sidder i udlandet.
I Sverige har man haft kraniebehandling siden 1968, man har haft kropsbehandling siden 1990, og der er skrevet utallige videnskabelige rapporter om behandlingsresultaterne.
Jeg vil gerne spørge sundhedsministeren: Er man ikke i besiddelse af dem i Sundhedsstyrelsen?
Carsten Koch (S), 1998-11-18:
Jeg kan kun henholde mig til, hvad Sundhedsstyrelsen sammen med de nationale, danske eksperter er kommet frem til.
Der foreligger ikke dokumentation for, at den har den dér effekt, som jeg hører fru Birthe Skaarup nævner.
Det ville Sundhedsstyrelsen have været i besiddelse af oplysninger om; det er der ingen tvivl om.
Men jeg kan sige, at Sundhedsstyrelsen på baggrund af den debat, der er, har overvejelser om at indkalde eksperterne endnu en gang og drøfte den behandlingsform, som vi har.
Vi har udstyret herhjemme i Danmark, det er på Rigshospitalet, og Århus overvejer at indføre det, men dér bruges det altså til hjernetumorer og ikke til den behandling, som man bruger det til i Sverige.
Man har også bedt om at få yderligere materiale fra Sverige, så man kan finde frem til, om det virkelig er sådan, at der nu stadig væk kan siges kun at være tale om en eksperimentel behandling.
Så behandlingsformen eksisterer, udstyret findes i Danmark, er på vej, men man opfatter bare den type behandling som en behandling, der ikke er tilstrækkeligt dokumenteret.
Det er jo ikke i Sundhedsstyrelsens interesse ikke at behandle, ikke at være med til at give patienter den optimale behandling.
Der er ikke noget argument for at skulle sige, at Sundhedsstyrelsen er modstander af det her, tværtimod.
Det er altså sådan, så vi, der sidder i det danske sundhedsvæsen, er optaget af at levere den bedst mulige behandling; det skal blot være sådan, at den skal have en vis form for dokumenterethed.
Birthe Skaarup (DF), 1998-11-18:
Jamen det er jo en behandling, der har været i gang i syv år, og man har set, at 95 pct. af de behandlede er i bedring.
Så synes vi, at det er helt klart, at der må gøres noget fra den danske sundhedsstyrelses side på det her område.
Det er også sådan, at private indsamler midler og på den måde kan få anskaffet sig netop det udstyr, som man bruger i Sverige, og det synes jeg også man må have in mente i det danske sundhedsvæsen.
Det kan heller ikke være sådan, at fordi nogle private gør noget - og jeg synes, det er flot, at nogle private netop kan gøre den slags, har kræfter til det - at man ikke kan få en ens behandling i hele landet.
område.
Carsten Koch (S), 1998-11-18:
Det, som fru Birthe Skaarup sigter til, er formentlig de sidste dages historier og presseforlydender om, at nogle patienter ikke skulle have haft mulighed for at få betalt en behandling i Sverige for visse kræftformer, og det drejer sig, så vidt jeg har forstået, først og fremmest om visse leverkræftsygdomme.
Det er jo ikke ualmindeligt, at patienter bliver behandlet i udlandet, betalt af det offentlige fuldt og helt; det er der mange eksempler på, og det er der direkte hjemmel til.
Når Sundhedsstyrelsen har vurderet, at det ikke er tilfældet for de her eksempler, ganske få eksempler, så er det, fordi man har argumenteret for - og jeg kan kun henvise til, hvad den lægelige ekspertise siger - at denne type behandling betragtes som eksperimentel, og det er klart i hjemmelen, at eksperimentel behandling ikke er omfattet af den henvisnings- og betalingsret, der eksisterer for andre behandlinger i udlandet.
Det, Sundhedsstyrelsen har gjort igennem årene, har været at søge at få information om behandlingsresultater.
Man har også fået en masse information fra eksperter, hjemlige eksperter, danske eksperter, og har på den baggrund stadig væk den opfattelse, at der er tale om eksperimentelle behandlinger.
Nu er det ikke sådan, at den behandling, stereotaktik, som det hedder, ikke bruges i Danmark, men den bruges bare ikke i behandlingen af den type leverkræft, som det omfattede eksempel hører til.
Så jeg kan altså kun sige, at den lægelige vurdering i Sundhedsstyrelsen er, at der er tale om eksperimentel behandling og ikke en fuldt dokumenteret behandling.
Anni Svanholt (SF), 1998-11-18:
For kort tid siden kunne Energistyrelsen offentliggøre, at Danmark har en omfattende energieksport på 10 mia. kr. pr. år, især inden for områderne vedvarende energi, fjernvarme og kraftvarme og energibesparelser og energistyring.
Vindmølleeksporten tæller naturligvis meget stærkt i den sammenhæng, og det er jo godt for både miljøet og økonomien.
Denne succes er resultatet af et samspil mellem forskning, udvikling og et folkeligt engagement samt politiske prioriteringer, og vindmøllesagen er faktisk et flot eksempel på dette samspil, hvor et aktivt hjemmemarked er basis for vindmølleeksporten.
I SF mener vi, at vi i Danmark fortsat skal satse på de grønne teknologier og det i endnu højere grad.
Med den kommende energireform får vi faktisk en enestående chance for at tilrettelægge tingene, så vi kan fortsætte successen.
Det er de grønne teknologier, der efterspørges i stigende omfang, og derfor er det vigtigt, at Danmark ikke taber pusten, men holder dampen oppe, så vi kan drage fordel af det forspring, vi allerede har.
Men denne lovgivning handler imidlertid ikke om, hvor mange penge der skal bruges på energiforskning og -udvikling, men alene om at fastlægge de lovmæssige rammer for administrationen af energiforskningsprogrammet.
Selve prioriteringen og hvor mange penge, der skal afsættes til forskning og udvikling, fastsættes jo stadig ved de årlige finanslovforhandlinger.
Vi var i SF meget tilfredse med, at det i finansloven for 1997 sammen med regeringen og Enhedslisten lykkedes at få afsat 25 mio. kr. om året i 4 år til nye teknologier inden for vedvarende energi; men det er altså småpenge, det her.
Der er brug for mange flere penge til energibesparelser og vedvarende energi, hvis Danmark skal have en førerposition, både energipolitisk og på eksportmarkedet.
Vi støtter forslaget, men jeg vil dog gerne tilføje, at der er jo kommet nogle høringssvar, hvor der rejses forskellige spørgsmål.
Der kan være behov for at lave nogle enkelte præciseringer, f.eks. i forbindelse med spørgsmålet om tilskud til projekter af højst 3 års varighed; men nogle af de spørgsmål vil jeg rejse under udvalgsbehandlingen.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-11-18:
en overdødelighed på 3.000 kræftpatienter pr. år i forhold til vore nabolande.
Og så vil jeg gerne spørge helt konkret nu: Vil sundhedsministeren sikre, at når Sundhedsstyrelsen skal tage stilling til at ophæve den eksperimentelle karakter for gammakniven, at man da også inddrager de internationale eksperter, som helt fra 1968 har anvendt den og siden 1990 har anvendt den på blandt andet leverskader, men altså til kropsbrug, og vil ministeren også sikre, at de behandlende læger får en pligt, en skærpet pligt og en viden fra Sundhedsstyrelsen til at oplyse om alle de behandlingsmetoder, der findes?